title: C-446/04. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2006. december 12-i ítélete (a High Court of Justice (Chancery Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue (A letelepedés szabadsága – A tőke szabad mozgása – 90/435/EGK irányelv – Társasági adó – Osztalékfizetés – Sorozatos adóztatás elkerülése, illetve enyhítése – Adómentesség – Valamely más tagállamban vagy harmadik országban illetőséggel rendelkező társaságoktól kapott osztalék – Adójóváírás – Társaságiadó-előleg fizetése – Egyenlő bánásmód – Visszatérítés iránti kereset vagy kártérítési kereset)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/5

         A Bíróság (nagytanács) 2006. december 12-i ítélete (a High Court of Justice (Chancery Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue
   (C-446/04. sz. ügy) (1)

   (A letelepedés szabadsága - A tőke szabad mozgása - 90/435/EGK irányelv - Társasági adó - Osztalékfizetés - Sorozatos adóztatás elkerülése, illetve enyhítése - Adómentesség - Valamely más tagállamban vagy harmadik országban illetőséggel rendelkező társaságoktól kapott osztalék - Adójóváírás - Társaságiadó-előleg fizetése - Egyenlő bánásmód - Visszatérítés iránti kereset vagy kártérítési kereset)
   (2006/C 331/08)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Alperes: Commissioners of Inland Revenue
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – High Court of Justice (Chancery Division) – Az EK 43. cikk és az EK 56. cikk, valamint a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (HL L 225, 6. o.; magyar nyelvű különkiadás: 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.) 4. cikke (1) bekezdésének és 6. cikkének értelmezése – A tagállam által a belföldön letelepedett olyan társaságok számára biztosított adómentesség, amelyek szintén belföldön letelepedett társaságoktól kaptak osztalékot – Adómentesség, amely nem vehető igénybe a valamely más tagállam területén letelepedett társaságok által e társaság részére fizetett osztalék után
   Rendelkező rész

               1)

               Az EK 43. cikket és az EK 56. cikket akként kell értelmezni, hogy ha valamely tagállam a belföldi illetőségű társaságok által a belföldi illetőségűek részére fizetett osztalék tekintetében alkalmazza a sorozatos adóztatás, illetve a gazdasági kettős adóztatás elkerülésének, illetve enyhítésének módszerét, ugyanolyan bánásmódban kell részesítenie a külföldi illetőségű társaságok által a belföldi illetőségűek részére fizetett osztalékot.
               Nem ellenétes az EK 43. cikkel és az EK 56. cikkel valamely tagállam azon szabályozása, amely mentesíti a társasági adó alól a belföldi illetőségű társaság által valamely másik belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékot, míg kiveti ezt az adót a belföldi illetőségű társaság által valamely olyan külföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra, amelyben az előbbi rendelkezik a szavazati jogok legalább 10 %-ával, miközben az utóbbi esetben adójóváírást biztosít az osztalékot fizető társaság által az illetősége szerinti államban ténylegesen megfizetett adó után, amennyiben a külföldről származó osztalékra kivetett adó mértéke nem haladja meg a belföldről származó osztalékra alkalmazott adó mértékét, és az adójóváírás összege legalább megegyezik az osztalékot fizető társaság szerinti tagállamban fizetett összeggel az osztalékban részesülő társaság szerinti tagállamban kivetett adó összege erejéig.
               Ellentétes az EK 56. cikkel valamely tagállam azon szabályozása, amely mentesíti a társasági adó alól a belföldi illetőségű társaság által valamely másik belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékot, míg kiveti ezt az adót a belföldi illetőségű társaság által valamely olyan külföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra, amelyben az előbbi rendelkezik a szavazati jogok legalább 10 %-ával, anélkül hogy részére adójóváírást biztosítana az osztalékot fizető társaság által az illetősége szerinti államban ténylegesen megfizetett adó után.

               2)

               Ellentétes az EK 43. cikkel és az EK 56. cikkel valamely tagállam azon szabályozása, amely lehetővé teszi a valamely másik belföldi illetőségű társaságtól osztalékban részesülő belföldi illetőségű társaság számára, hogy levonja az általa előlegként fizetendő társasági adó összegéből az előbbi társaság által előlegként megfizetett ezen adó összegét, míg a külföldi illetőségű társaságtól osztalékban részesülő belföldi illetőségű társaság esetén nem engedi meg e levonás érvényesítését az előbbi társaság által az illetősége szerinti tagállamban a felosztott nyereség megfizetett adó tekintetében.

               3)

               Nem ellentétes az EK 43. cikkel és az EK 56. cikkel valamely tagállam azon szabályozása, amely előírja, hogy a külföldről származó osztalékban részesülő belföldi illetőségű társaság által a külföldön megfizetett adó után igénybe vehető minden kedvezmény csökkenti a társasági adó összegét, amelybe beszámíthatja az előlegként megfizetett társasági adót.
               Az EK 43. cikkel ellentétes valamely tagállam azon szabályozása, amely lehetővé teszi a belföldi illetőségű társaság számára, hogy átruházza a belföldi illetőségű leányvállalatai részére az előlegként megfizetett társasági adó azon összegét, amelyet az előbbi társaság nem tudott beszámítani az adott üzleti évben vagy a korábbi, illetve a későbbi üzleti években fizetendő társasági adóba annak érdekében, hogy e leányvállalatok beszámíthassák azt a társaságiadó-kötelezettségükbe, ezzel szemben nem teszi lehetővé a belföldi illetőségű társaság számára, hogy átruházza ezen összeget a külföldi illetőségű leányvállalatai számára abban az esetben, ha az általuk ezen tagállamban elért nyereség ott adóköteles.

               4)

               Ellentétes az EK 43. cikkel és az EK 56. cikkel valamely tagállam azon szabályozása, amely mentesíti a társaságiadó-előleg fizetése alól azon belföldi illetőségű társaságokat, amelyek a részükre juttatott belföldről származó osztalékból eredő osztalékot fizetnek a saját részvényeseik számára, míg biztosítja azon belföldi illetőségű társaságok számára, amelyek a részükre juttatott külföldről származó osztalékból eredő osztalékot fizetnek a saját részvényeseik számára, hogy olyan rendszert válasszanak, amely lehetővé teszi számukra, hogy visszaigényeljék az előlegként megfizetett társasági adót, azonban egyfelől arra kötelezi e társaságokat, hogy előlegként fizessék meg ezen adót és azt követően kérjék annak visszatérítését, másfelől nem biztosít adójóváírást a részvényeseik számára, jóllehet azok a belföldi illetőségű társaság által a belföldről származó osztalék alapján fizetett osztalék esetén arra jogosultak lettek volna.

               5)

               Az EK 57. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha valamely tagállam 1993. december 31-e előtt olyan szabályozást fogadott el, amely a harmadik országokba irányuló vagy onnan származó tőkemozgásnak az EK 56. cikkében tiltott korlátozását valósítja meg, és ezen időpontot követően olyan intézkedéseket hoz, amelyek – miközben szintén korlátozzák a tőke mozgását – lényegüket tekintve megegyeznek a korábbi nemzeti szabályozással, vagy amelyek pusztán a korábbi szabályozásban szereplő közösségi szabadságok és jogok gyakorlása előtti akadályok csökkentésére vagy felszámolására irányulnak, nem ellentétes az EK 56. cikkel ezen utóbbi intézkedéseknek a harmadik országokra történő alkalmazása abban az esetben, ha azok a közvetlen befektetéssel – az ingatlanbefektetéseket is beleértve –, letelepedéssel, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával vagy értékpapírok tőkepiacokra történő bevezetésével összefüggő tőkemozgásokra vonatkoznak. E tekintetben nem lehet közvetlen befektetésnek tekintetni a társasági részesedések olyan megszerzését, amely nem irányul a részvényes és ezen társaság közötti tartós és közvetlen gazdasági kapcsolat létrehozására vagy fenntartására, és nem teszi lehetővé a részvényes számára, hogy ténylegesen részt vegyen a társaság irányításában vagy ellenőrzésében.

               6)

               Közösségi szabályozás hiányában az egyes tagállamok belső jogrendjének a feladata, hogy kijelölje a hatáskörrel rendelkező bíróságokat, és meghatározza azon jogok védelmének biztosítását szolgáló keresetek eljárási szabályait, amelyek a közösségi jogból erednek a jogalanyok számára, ideértve a jogsérelmet szenvedett fél által a nemzeti bíróságok előtt indított keresetek minősítését. E szabályoknak azonban biztosítaniuk kell, hogy a jogalanyok olyan hatékony jogorvoslattal rendelkezzenek, amely lehetővé teszi a számukra, hogy kérhessék a jogosulatlanul kivetett adó, és az e tagállam részére fizetett vagy az általa ezen adóval közvetlen összefüggésben levont összegek visszatérítését. Azon egyéb károkat illetően, amelyek a személyt a közösségi jognak a tagállamnak felróható megsértése miatt érték, a tagállam a C-46/93 és C-48/93. sz., Brasserie du Pêcheur és Factortame egyesített ügyekben 1996. március 5-én hozott ítélet 51. pontjában rögzített feltételek mellett köteles megtéríteni a magánszemélyeknek okozott károkat, anélkül hogy ez kizárná a tagállamnak a nemzeti jog alapján kevésbé szigorú feltételek mellett fennálló felelősségét.

      (1)  HL C 6., 2005.1.8.


title: C-203/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-287/11. sz., Heitcamp BauHolding GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 4-én hozott ítélete ellen a Dirk Andres (a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelője), korábban Heitkamp BauHolding GmbH által 2016. április 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/37

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-287/11. sz., Heitcamp BauHolding GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 4-én hozott ítélete ellen a Dirk Andres (a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelője), korábban Heitkamp BauHolding GmbH által 2016. április 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-203/16. P. sz. ügy)
      (2016/C 211/48)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Dirk Andres (a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelője (képviselők: W. Niemann, S. Geringhoff, P. Dodos ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Németországi Szövetségi Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze részben hatályon kívül a Törvényszék 2016. február 4-i T-287/11. sz. ítéletének rendelkező részét, amennyiben az elutasítja a keresetet (a rendelkező rész 2. és 3. pontja), és az első fokú kereseti kérelmek fenntartása mellett semmisítse meg az ellenérdekű félnek a Németország által nyújtott C 7/10 (korábbi CP 250/09 és NN 5/10) sz. állami támogatásról (KStG, szanálási rendelkezés) szóló, 2011. január 26-i 2011/527/EU határozatát (1);

                  —

                  másodlagosan helyezze részben hatályon kívül a Törvényszék első francia bekezdésben hivatkozott ítéletének rendelkező részét, amennyiben az elutasítja a keresetet (a rendelkező rész 2. és 3. pontja), és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező a következő jogalapokra hivatkozik:
      A fellebbező először is eljárási hibára hivatkozik. A Törvényszék a referenciakeret és az intézkedés szelektivitásának meghatározásához a következtetéseit és azok igazolásait nem, illetve ellentmondásosan indokolta meg, és emellett a fellebbező állításának figyelmen kívül hagyásával megsértette annak meghallgatáshoz való jogát.
      A fellebbező továbbá az EUMSZ 107. cikk megsértésére hivatkozik, és ennek keretében három jogalapra alapít:
      Először is a Törvényszék nem megfelelően állapította meg a referenciakeretet, amikor a szelektivitás vizsgálata első és második fokának összekeverésével jogellenesen értékelte irányadó alapszabályként a veszteségek felhasználása kizárásának a KStG 8c. § -ának (1) bekezdése szerinti szabályát, a veszteségek KStG 8c. § -ának (1a) bekezdésében foglalt „szanálási rendelkezés” szerinti átvitelét pedig az az alóli kivételként. Ennek során a Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a szanálási rendelkezés az általánosabb és a német alkotmányjogon alapuló, az EStG 10d. § szerinti veszteségátvitel rendes adójogi szabályának részét alkotta.
      Másodszor a Törvényszék jogtalanul értékelte szelektívként a „szanálási rendelkezést”. A Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a „szanálási rendelkezés” éppen nem határozott meg személyi hatályt, hanem minden vállalkozás, jellegétől és tárgyától függetlenül hivatkozhat rá. A „szanálási rendelkezés” egyformán alkalmazható minden gazdasági nehézségekkel küzdő vállalkozásra. Ezen összefüggésben a Törvényszék nem vette továbbá figyelembe, hogy a nehézségekkel küzdő vállalkozások és az egészséges vállalkozások a veszteségek elvesztésének szabályának irányadó céljára, úgymint a veszteségek csalárd felhasználása veszélyének kizárására tekintettel nincsenek hasonló ténybeli és jogi helyzetben. A „szanálási rendelkezés” eseteiben a jogalkotó általánosításra irányuló hatásköre révén kizárt a veszteségek csalárd felhasználása.
      Harmadszor a Törvényszék mindenesetre jogellenesen tekintette igazoltnak a „szanálási rendelkezést”. A fellebbező úgy érvel, hogy a „szanálási rendelkezés” nem a nehézségekkel szembesülő vállalkozások megsegítésére irányul, hanem e vállalkozásoknak a német adójog szerves részét képező teherviselő képesség szerinti megadóztatását kívánta biztosítani. A veszteségek átvitele különösen annak fedezésére irányult, hogy a kölcsönkövetelésekről történő lemondásból eredő ún. színlelt nyereségeket végül a veszteségekbe történő beszámítás révén adómentessé tegyék.

         (1)  HL L 235., 26. o.


title: A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht 2015. október 30-i, az EFTA-Bírósághoz az A kontra Finanzmarktaufsicht (FMA) ügyben tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme (E-27/15. sz. ügy)

text:
               22.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 480/7

         A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht2015. október 30-i, az EFTA-Bírósághoz az A kontra Finanzmarktaufsicht (FMA) ügyben tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme
   (E-27/15. sz. ügy)
   (2016/C 480/09)
   A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (a Pénzpiac-felügyeleti Hatóság Fellebbezési Testülete) 2015. október 30-án kelt, a Bíróság Hivatalához 2015. november 16-án beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz az A kontra Finanzmarktaufsicht (FMA) ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, hogy az irányelv 2. cikke (1) bekezdése 3. pontjának c) alpontja és a 3. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerinti „vagyonkezelői és társasági szolgáltatók” kizárólag a székhelyük szerinti tagállamok (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat) jogszabályainak megfelelően kötelesek az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja és a 9. cikkének (6) bekezdése szerinti információszerzésre az üzleti kapcsolat céljáról és tervezett jellegéről?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges: Mely kritériumok alapján kell meghatározni, hogy a „vagyonkezelői és társasági szolgáltatók” kötelesek-e valamely másik tagállam jogszabályainak megfelelően az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja és a 9. cikkének (6) bekezdése szerinti információszerzésre az üzleti kapcsolat céljáról és tervezett jellegéről?

               3.

               Az első és a második kérdésre adott válaszok abban az esetben is alkalmazandók-e, ha a vállalkozás, melynek az igazgatási szolgáltatásokat nyújtják, nincs bejegyezve tagállamban?


title: T-648/15. sz. ügy: 2015. november 13-án benyújtott kereset – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica kontra Parlament

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/62

         2015. november 13-án benyújtott kereset – Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica kontra Parlament
   (T-648/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/70)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Lettország) (képviselő: N. Pirc Musar ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament 2015. szeptember 15-i A(2015)8361 C. számú azon határozatát, amely elutasította a felperesnek az európai parlamenti képviselők utazási költségei, napidíjai, általános költségtérítései és személyzeti szabályzatok szerinti költségeire vonatkozó információkkal kapcsolatos egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. és 140. cikke értelmében a Parlamentet kötelezze a felperes költségeinek viselésére, ideértve az esetleges beavatkozók költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a 45/2001 rendelet (1) 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért személyes adatokra nem terjed ki közösségi szabályozás által biztosított védelem.

               2.

               A második, a 45/2001 rendelet 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért információkhoz való hozzáférést annak ellenére tagadta meg a Parlament, hogy a hozzáférhetővé tétel feltételei teljesültek.

               3.

               A harmadik, a 1049/2001 rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 2. és 4. cikke szerinti, minden egyes dokumentum vizsgálatára vonatkozó általános kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mivel a kért dokumentumokhoz való részleges hozzáférés megtagadását nem igazolta a Parlament.

               5.

               Az ötödik, az 1049/2001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének szerinti indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap, mivel a Parlament nem válaszolt a felperes valamennyi érvére.

      (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-159/13. és T-372/14. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2015. november 26-i ítélete – HK Intertrade kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Megsemmisítés iránti kereset — Keresetindítási határidő — Kezdet — Elfogadhatóság — A meghallgatáshoz való jog — Értesítési kötelezettség — Indokolási kötelezettség — A védelemhez való jog — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/30

         A Törvényszék 2015. november 26-i ítélete – HK Intertrade kontra Tanács
   (T-159/13. és T-372/14. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindítási határidő - Kezdet - Elfogadhatóság - A meghallgatáshoz való jog - Értesítési kötelezettség - Indokolási kötelezettség - A védelemhez való jog - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2016/C 027/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hongkong, Kína) (képviselők: J. Grayston solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, N. Pilkington és D. Sellers ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és M. Bishop meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A T-159/13. sz. ügyben az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. december 21-i 2012/829/KKBP tanácsi határozat (HL L 356., 71. o., helyesbítés: HL L 268., 19. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. december 21-i 1264/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 356., 55. o.; helyesbítés: HL L 268., 18. o.) megsemmisítése iránti kérelem, a T-372/14. sz. ügyben pedig a Tanácsnak a 2014. március 14-i levélben szereplő azon határozatának a megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperessel szemben hozott korlátozó intézkedések fenntartására irányul.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A HK Intertrade Co. Ltd a saját költségein kívül viseli az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-69/13. sz. ügy: A Tribunale di Roma (Olaszország) által 2013. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mediaset SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/7

         A Tribunale di Roma (Olaszország) által 2013. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mediaset SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico
   (C-69/13. sz. ügy)
   2013/C 147/11
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Roma

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mediaset SpA

      Alperes: Ministero dello Sviluppo Economico

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Köti-e az Európai Bizottságnak a C 52/2005 állami támogatásra vonatkozó eljárás folytán 2007. január 24-én hozott, az Európai Bizottság által a 2008. június 11-i COMP/H4/EK/cd D(2008) 127 és a 2009. október 23-i COMP/H4/CN/si D(2009) 230 jelentésekkel elfogadott határozatokkal kiegészített, és a Bíróság által a T-177/07. sz. ügyben 2010. június 15-én hozott ítélettel hatályában fenntartott határozat a „ha” illetőleg a „mennyi” szempontok tekintetében azt a nemzeti bíróságot, amely előtt az Európai Bizottság által visszatéríteni rendelt állami támogatás összege vonatkozásában indult eljárás.

               2.

               Ellenkező esetben: az állami támogatás összege tárgyában a nemzeti bíróságot illető hatáskörnek a T-177/07. sz. ügyben 2010. június 15-én hozott ítéletben történő kimondásakor a Bíróság ezt a hatáskört egy olyan összeg számszerűsítésére kívánta-e korlátozni, amelynek, ténylegesen megvalósított és elnyert állami támogatásról lévén szó, szükségképpen pozitív értéknek kell lennie és ezért nem lehet egyenlő nullával;

               3.

               vagy pedig az állami támogatás összege tárgyában a nemzeti bíróságot illető hatáskörnek a T-177/07. sz. ügyben 2010. június 15-én hozott ítéletben történő kimondásakor a Bíróság olyan hatáskört kívánt tulajdonítani a nemzeti bíróságnak, amely a visszatérítési követelés vizsgálatára mind a „ha”, mind a „mennyi” szempontjából kiterjed, és amely így magában foglalja a visszatérítési kötelezettség megtagadásának hatáskörét is?


               3.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/13

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2013. június 28-án benyújtott keresete a Norvég Királyság ellen
   (E-9/13. sz. ügy)
   2013/C 287/09
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2013. június 28-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon a Norvég Királyság ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (35, Rue Belliard, 1040 Brüsszel, Belgium) meghatalmazotti minőségben Xavier Lewis és Markus Schneider képviseli.
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság a következőket kéri az EFTA-Bíróságtól:

               1.

               Mondja ki, hogy a Norvég Királyság nem tett eleget az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 1. jegyzőkönyvével a megállapodáshoz igazított, a megállapodás XIII. melléklete II. fejezete 16a. pontjában említett jogi aktusban (a Bizottság 2010. július 5-i 2010/48/EU irányelve a gépjárművek és pótkocsijuk időszakos műszaki vizsgálatáról szóló 2009/40/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról) és a megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeinek azáltal, hogy az előírt határidőn belül i. nem fogadta el, vagy ii. nem jelentette be a Hatóságnak az említett jogi aktus végrehajtásához szükséges intézkedéseket (mindkét esetben az irányelv II. mellékletének a műszaki vizsgálati bizonyítványról szóló 3. pontjának kivételével, amelyet csak 2013. december 31-ig kell végrehajtani).

               2.

               Kötelezze a Norvég Királyságot ezen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság álláspontja szerint Norvégia nem tett eleget a 2010/48/EU irányelv 2. cikkében és az EGT-megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeinek azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el, vagy nem jelentette be a Hatóságnak az említett jogi aktus végrehajtásához szükséges intézkedéseket (mindkét esetben az irányelv II. mellékletének a műszaki vizsgálati bizonyítványról szóló 3. pontjának kivételével, amelyet csak 2013. december 31-ig kell végrehajtani).


title: A Bíróság végzése (második tanács) 2005. február 17. a C-250/03. sz. (Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Giorgio Emanuele Mauri kontra Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano ügyben (Eljárási szabályzat 104. cikkének (3) bekezdése – Ügyvédi szakma gyakorlásának engedélyezése – Az ügyvédi szakma gyakorlására való felhatalmazás megszerzését lehetővé tévő vizsgára vonatkozó szabályozás)

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/8

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (második tanács)
   2005. február 17.
   a C-250/03. sz. (Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Giorgio Emanuele Mauri kontra Ministero della Giustizia Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano ügyben (1)

   (Eljárási szabályzat 104. cikkének (3) bekezdése - Ügyvédi szakma gyakorlásának engedélyezése - Az ügyvédi szakma gyakorlására való felhatalmazás megszerzését lehetővé tévő vizsgára vonatkozó szabályozás)
   (2005/C 115/17)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-250/03. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia (Olaszország), a Bírósághoz a 2003. június 11-én érkezett, 2002. november 13-i végzésével terjesztett elő az előtte Giorgio Emanuele Mauri és a Ministero della Giustizia, Commissione per gli esami di avvocato preso la Corte d'appello di Milano között folyamatban levő eljárásban, a Bíróság (második tanács) tagjai: C. W. A. Timmermans (előadó) tanácselnök, C. Gulmann, R. Schintgen, J. Makarczyk, J. Klučka bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2005. február 17-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:
   Az EK 81., EK 82. és az EK 43. cikkekkel nem ellentétes egy olyan szabály, mint amelyet az 1933. november 27-i 1578. sz. királyi törvényrendelet 22. cikke ír elő, annak az alapügy tényállása idején alkalmazandó változatában, amely szerint azon vizsga keretében, amely az ügyvédi szakma gyakorlása engedélyezésének előfeltétele, a vizsgabizottság az Igazságügyi Minisztérium által kinevezett öt tagból áll, amelyek közül kettő bíró, egy jogi egyetemi oktatótanár és kettő ügyvéd, ez utóbbiakat a Consiglio nazionale forense (ügyvédi kamara nemzeti tanácsa) az érintett kerületi ügyvédi kamarák tanácsainak közös javaslata alapján jelöli ki.

      (1)  HL C 200., 2003.8.23.


title: T-41/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 28-i ítélete — Hipp kontra OHIM — Nestlé (Bebio) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Bebio közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi, BEBA közösségi és nemzetközi szóvédjegy — A lajstromozás részben megtagadása — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)” )

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/14

         A Törvényszék 2012. március 28-i ítélete — Hipp kontra OHIM — Nestlé (Bebio)
   (T-41/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Bebio közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi, BEBA közösségi és nemzetközi szóvédjegy - A lajstromozás részben megtagadása - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2012/C 138/25
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hipp & Co. KG (Sachseln, Svájc) (képviselők: M. Kinkeldey és A. Bognár ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Svájc) (képviselők: kezdetben I. Valdelomar Serrano, később R. Mottola és D. Gabarre Armengol ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Société des produits Nestlé SA és a Hipp & Co. KG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. november 25-én hozott határozata (R 1790/2007-2. sz. ügy) ellen indított kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Hipp & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2009.4.4.


title: T-56/09. és T-73/09. sz. ügyek: A Törvényszék 2014. március 27-i ítélete – Saint-Gobain Glass France és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A járműüveg európai piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Piacfelosztó és kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréjében való megállapodás — 1/2003/EK rendelet — Jogellenességi kifogás — Bírságok — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás visszaható hatályú alkalmazása — Az értékesítések értéke — Visszaesés — Kiegészítő összeg — A jogsértő magatartás betudhatósága — A bírság felső határa — A csoport konszolidált forgalma” )

text:
               19.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/16

         A Törvényszék 2014. március 27-i ítélete – Saint-Gobain Glass France és társai kontra Bizottság
   (T-56/09. és T-73/09. sz. ügyek) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A járműüveg európai piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Piacfelosztó és kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréjében való megállapodás - 1/2003/EK rendelet - Jogellenességi kifogás - Bírságok - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás visszaható hatályú alkalmazása - Az értékesítések értéke - Visszaesés - Kiegészítő összeg - A jogsértő magatartás betudhatósága - A bírság felső határa - A csoport konszolidált forgalma”))
   2014/C 151/20
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Franciaország); Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Németország); Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Franciaország) (képviselők kezdetben: B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, E. Venot és M. Guillaumond, később: B. Van de Walle de Ghelcke, B. Meyring és E. Venot ügyvédek) (T-56/09. sz. ügy); és Compagnie de Saint-Gobain SA (Courbevoie) (képviselők: P. Hubert és E. Durand ügyvédek) (T-73/09. sz. ügy)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer és N. von Lingen, később: A. Bouquet, F. Castillo de la Torre, M. Kellerbauer és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Karlsson et F. Florindo Gijón meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2009. február 11-i C(2009) 863 végleges bizottsági határozattal és a 2013. február 28-i C(2013) 1118 végleges határozattal módosított, az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.125 – „járműipari üveg”-ügy) 2008. november 12-én hozott C(2008) 6815 végleges bizottsági határozatnak a felpereseket érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelmek, valamint másodlagosan e határozat 2. cikkének megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben ez a felperesekkel szemben bírságot szab ki, illetve harmadlagosan e bírság összegének csökkentése iránti kérelmek.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a T-56/09. és T-73/09. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

               2)

               A Törvényszék a Saint-Gobain Glass France SA-val, a Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG-val, a Saint-Gobain Sekurit France SAS-szal és a Compagnie de Saint-Gobain SA-val szemben a 2009. február 11-i C(2009) 863 végleges bizottsági határozattal és a 2013. február 28-i C(2013) 1118 végleges határozattal módosított, az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.125 – „járműipari üveg”-ügy) 2008. november 12-én hozott C(2008) 6815 végleges bizottsági határozat 2. cikkének b) pontjában együttesen és egyetemlegesen kiszabott bírság összegét 715 millió euróban állapítja meg.

               3)

               A Törvényszék a kereseteket ezt meghaladó részükben elutasítja.

               4)

               Mindegyik fél maga viseli saját költségeit, kivéve az Európai Unió Tanácsát, amelynek költségei a Saint-Gobain Glass France-ot, a Saint-Gobain Sekurit Deutschlandot és a Saint-Gobain Sekurit France-ot terhelik.

      (1)  HL C 90., 2009.4.18.


title: F-16/14. sz. ügy: 2014. február 24–én  benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/54

         2014. február 24–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-16/14. sz. ügy)
   2014/C 175/77
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes nyugdíjjogosultságainak az uniós nyugdíjrendszerbe történő átvitelével kapcsolatos, a személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 11. és 12. cikkére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezéseket alkalmazó határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdésére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések 9. cikkének jogellenességét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2013. május 24-i, a felperes által szolgálatba lépése előtt szerzett nyugdíjjogosultságait az Európai Unió intézményeinek nyugdíjrendszerébe történő átvitel keretében a 2011. március 3-i személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdésére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések alkalmazásával jóváíró határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.


title: C-454/07. sz. ügy: 2007. augusztus 10-én benyújtott kereset – Hervé Raulin kontra Francia Köztársaság

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/7

         2007. augusztus 10-én benyújtott kereset – Hervé Raulin kontra Francia Köztársaság
   (C-454/07. sz. ügy)
   (2008/C 183/12)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Hervé Raulin (képviselő: C. Vaucois ügyvéd)

      Alperes: Francia Köztársaság
   A Bíróság (ötödik tanács) 2008. május 16-i végzésével megállapította a kereset elbírálására vonatkozó hatáskörének nyilvánvaló hiányát és H. Raulint kötelezte saját költségei viselésére.


title: F-4/12. sz. ügy: 2012. január 4-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/28

         2012. január 4-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-4/12. sz. ügy)
   2012/C 65/55
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: G. Cipressa)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A Bizottság hallgatólagos határozatának megsemmisítése, amelyben elutasította a felperesnek a Bizottság internetes oldalaihoz való hozzáférést biztosító kódok megküldésére irányuló kérelmét, amely oldalak a Bizottság valamennyi tisztviselője számára hozzáférhetők a Közszolgálati Törvényszék F-41/06. sz. ügyben 2008. november 4-én hozott ítéletét követően, amely ítélet megsemmisítette a hivatkozott intézménynek a felperest munkaképtelenség okán nyugdíjazó határozatát.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésért felelős hatóságnak megküldött, 2010. október 20-i kérelemre vonatkozó felperesi kérelmeket elutasító határozatot;

               —

               amennyiben szükséges, semmisítse meg a 2011. május 24-i panaszt elutasító határozatot, amelyet a felperes a 2010. október 20-i panaszt elutasító határozattal szemben nyújtott be a Bizottsághoz;

               —

               állapítsa meg, hogy, amennyiben szükséges, a törvény erejénél fogva nem létezik a 2011. február 28-i Ares(2011) 217354. sz. feljegyzés

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.


title: T-375/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. március 21-i végzése – Al Naggar kontra Tanács

text:
               10.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/20

         A Törvényszék 2016. március 21-i végzése – Al Naggar kontra Tanács
   (T-375/14. sz. ügy) (1)

   (2016/C 165/23)
   Az eljárás nyelve: francia
   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 245., 2014.7.28.


title: C-133/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën kontra Q (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A tőke szabad mozgása — Adójogszabályok — Ajándékozási illeték — „Földbirtokra” vonatkozó illetékmentesség — Más tagállam területén található birtok illetékmentességének mellőzése)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/5

         A Bíróság (második tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën kontra Q
   (C-133/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A tőke szabad mozgása - Adójogszabályok - Ajándékozási illeték - „Földbirtokra” vonatkozó illetékmentesség - Más tagállam területén található birtok illetékmentességének mellőzése))
   (2015/C 065/06)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Staatssecretaris van Economische Zaken, Staatssecretaris van Financiën

      Alperes: Q

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 63. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan tagállami jogszabályok, mint amelyek az alapügyben szerepelnek, amelyek szerint egyes, a nemzeti kultúrtörténeti örökség részéhez tartozás okán védett ingatlanokra vonatkozó ajándékozási illeték alóli mentesség ezen ingatlanok közül azokra korlátozódik, amelyek e tagállam területén találhatók, e mentesség a más tagállam területén történő elhelyezkedésük ellenére nem zárható ki azonban az elsőként említett tagállam kultúrtörténeti örökségéhez kapcsolható ingatlanok esetében.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: T-8/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 6-i ítélete — FAB kontra Bizottság (Állami támogatások — Digitális földfelszíni televíziózás — A német hatóságok által a Berlin-Brandenburg tartományban digitális földfelszíni műsorszórási hálózatot (DVB-T) alkalmazó műsorszolgáltatóknak nyújtott támogatás — Az állami támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és annak visszatéríttetését elrendelő határozat — Megsemmisítés iránti kereset — Az állami támogatás fogalma — Állami források — Közszolgáltatási kötelezettségek ellentételezéseként nyújtott juttatás — A kultúra elősegítését célzó támogatás — Jogos bizalom)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 6-i ítélete — FAB kontra Bizottság
   (T-8/06. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Digitális földfelszíni televíziózás - A német hatóságok által a Berlin-Brandenburg tartományban digitális földfelszíni műsorszórási hálózatot (DVB-T) alkalmazó műsorszolgáltatóknak nyújtott támogatás - Az állami támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és annak visszatéríttetését elrendelő határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Az állami támogatás fogalma - Állami források - Közszolgáltatási kötelezettségek ellentételezéseként nyújtott juttatás - A kultúra elősegítését célzó támogatás - Jogos bizalom)
   2009/C 282/71
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: FAB Fernsehen aus Berlin GmbH (Berlin, Németország) (képviselő: A. Böken ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. van Vliet és K. Gross meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Deutscher Kabelverband eV (Berlin, Németország) (képviselők: K. Struckmann, C. Arhold és N. Wimmer ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Németországi Szövetségi Köztársaság által a digitális földfelszíni műsorszórás (DVB-T) Berlin-Brandenburgban történő bevezetésére nyújtott állami támogatásra vonatkozóan hozott 2005. november 9-i 2006/513/EK bizottsági határozat (HL 2006. L 200., 14. o.) megsemmisítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a FAB Fernsehen aus Berlin GmbH-t (MABB) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 86., 2006.4.8.


title: F-99/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Wilms kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2004. évi előléptetési időszak – Elsőbbségi pontok adása – Az új személyzeti szabályzat rendelkezéseinek időbeli hatálya)

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/31

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Wilms kontra Bizottság
   (F-99/05. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2004. évi előléptetési időszak - Elsőbbségi pontok adása - Az új személyzeti szabályzat rendelkezéseinek időbeli hatálya)
   (2008/C 116/57)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Günter Wilms (Brüsszel, Belgium) (képviselők: M. van der Woude és V. Landes ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és V. Joris meghatalmazottak, segítőjük: Slater ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a felperes 2004. évi előléptetési időszakra vonatkozó elsőbbségi pontjait megállapító határozatok megsemmisítése, másrészt a 2004. évi időszakra vonatkozóan A*11 besorolási fokozatból A*12 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők érdem szerinti listájának megsemmisítése
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a 2004. évi előléptetési időszak végén G. Wilms teljes pontszámát megállapító határozatot és az ezen időszakra vonatkozó előléptetését megtagadó határozatot megsemmisíti.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 10., 2006.1.14., 25. o. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságán a T-386/05. sz. alatt nyilvántartásba vett, majd a 2005. december 15-i végzéssel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékéhez áttett ügy).


title: T-154/04. sz. ügy: Daniel Bauwens által 2004. április 22-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               26.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/11

         Daniel Bauwens által 2004. április 22-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-154/04. sz. ügy)
   (2004/C 168/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   Daniel Bauwens, lakóhely: Brüsszel, képviseli Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis és Etienne Marchal avocats, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. április 22-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               —

               semmisítse meg a felperes szakmai előmenetelének a 2001. július 1-je és 2002. december 31-e közötti időszakra vonatkozó értékelését megállapító eljárást lezáró és az értékelési vegyes bizottsághoz beterjesztett kérelmét elutasító határozatot,

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek
   A felperes kérelemmel fordult az értékelési vegyes bizottsághoz szakmai előmenetelének az ellenjegyző által ellenjegyzett értékelése ellen. Kérelmét elkésettnek minősítették, mivel az alperes által elfogadott, a személyzeti szabályzat 43. és 45. cikkeinek végrehajtásáról szóló általános rendelkezések 7. cikke szerinti 5 munkanapos határidő elteltét követően nyújtotta be.
   A felperes a kérelmét elutasító és a végleges értékelést megállapító határozatot támadja, arra hivatkozva, hogy az 5 munkanapos határidőnek nyugodnia kellett volna, összhangban az általános rendelkezések 7. cikkéhez fűzött lábjegyzettel, azon az alapon, hogy a felperes az értékelésnek az ellenjegyző általi formális megerősítését követő naptól kezdve két héten át szabadságon volt. Ugyanebben a vonatkozásban a felperes hivatkozik még nyilvánvaló mérlegelési hibára, valamint a hatékony igazgatás, a megfelelő ügyintézés és az egyenlő elbánás elveinek megsértésére.


title: T-7/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” kontra OHIM (υγεία) ( „Közösségi védjegy — Az υγεία közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — A megkülönböztető képesség hiánya és leíró jelleg — A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és 7. cikkének (3) bekezdése” )

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/24

         A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” kontra OHIM (υγεία)
   (T-7/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Az υγεία közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - A megkülönböztető képesség hiánya és leíró jelleg - A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és 7. cikkének (3) bekezdése)
   2011/C 186/44
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” AE (Athén, Görögország) (képviselők: K. Alexiou és S. Foteas ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Geroulakos meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2009. november 4-i, az υγεία szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelem tárgyában hozott határozatával (R 190/2009-2. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Diagnostiko kai Therapeftiko Kentro Athinon „Ygeia” AE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 80., 2010.3.27.


title: T-673/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 8-i végzése – Olaszország kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — Közlekedés — Az Airport handling SpA létrehozása — Az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozat — Keresettel meg nem támadható aktus — A kereset benyújtásának időpontjában teljes egészében végrehajtott támogatási intézkedések — Elfogadhatatlanság”)

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/18

         A Törvényszék 2015. december 8-i végzése – Olaszország kontra Bizottság
   (T-673/14. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Közlekedés - Az Airport handling SpA létrehozása - Az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elrendelő határozat - Keresettel meg nem támadható aktus - A kereset benyújtásának időpontjában teljes egészében végrehajtott támogatási intézkedések - Elfogadhatatlanság”))
   (2016/C 059/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: S. Fiorentino és A. De Stefano avvocati dello Stato)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Conte és S. Noë meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti, az Airport Handling társaság létrehozására (SA.21420 (2014/C) (korábbi 2014/NN) (korábbi 2013/PN) számú állami támogatás) vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárást elrendelő, 2014. július 9-i C (2014) 4537 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 409., 2014.11.17.


title: C-450/08. sz. ügy: A Landgericht Tübingen (Németország) által 2008. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH kontra Notar Gerhard Schwenkel

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/16

         A Landgericht Tübingen (Németország) által 2008. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH kontra Notar Gerhard Schwenkel
   (C-450/08. sz. ügy)
   (2009/C 69/28)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Landgericht Tübingen
   Az alapeljárás felei

      Felperes: FGK Gesellschaft für Antriebsmechanik mbH

      Alperes: Notar Gerhard Schwenkel

      A következő részvételével: a Landgericht Tübingen elnöke
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelvet (1) (az 1985. június 10-i 85/303/EGK tanácsi irányelvvel módosított változatban), hogy az a díj, amelyet a köztisztviselő közjegyző az irányelv hatálya alá tartozó jogügylet közjegyzői okiratba foglalásáért megállapít, az irányelv értelmében adónak minősül, ha az alkalmazandó nemzeti jogszabályok alapján részben köztisztviselő közjegyzők is eljárhatnak közjegyzőként, és maguk is jogosultak az így felmerülő díjakra, valamint az irányelv hatálya alá tartozó ügyletek közjegyzői okiratba foglalásáért fizetendő díjból az állam általános lemondás alapján nem részesül?

      (1)  HL L 249., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 11. o.


title: T-304/08. sz. ügy: A Törvényszék 2012. július 10-i ítélete — Smurfit Kappa Group kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Hullám-csomagolóanyagok — Papírgyár építéséhez nyújtott támogatás — Regionális támogatásokról szóló iránymutatás — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat — Elfogadhatóság — Valamely jogi személy által az ügyvédeinek adott meghatalmazás szabályossága — Határozat elfogadása az előzetes vizsgálati szakasz lezárásakor — Kereshetőségi jog — Az érintett felek eljárási jogai — A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását indokoló komoly nehézségek — A Bizottság mérlegelési jogkörének gyakorlása — Az EK 87. cikk (3) bekezdésének a) pontja — Az EK 88. cikk (2) és (3) bekezdése — A 659/1999/EK rendelet 4. cikke — Az eljárási szabályzat 44. cikkének 5. és 6. §-a” )

text:
               18.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 250/12

         A Törvényszék 2012. július 10-i ítélete — Smurfit Kappa Group kontra Bizottság
   (T-304/08. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Hullám-csomagolóanyagok - Papírgyár építéséhez nyújtott támogatás - Regionális támogatásokról szóló iránymutatás - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat - Elfogadhatóság - Valamely jogi személy által az ügyvédeinek adott meghatalmazás szabályossága - Határozat elfogadása az előzetes vizsgálati szakasz lezárásakor - Kereshetőségi jog - Az érintett felek eljárási jogai - A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását indokoló komoly nehézségek - A Bizottság mérlegelési jogkörének gyakorlása - Az EK 87. cikk (3) bekezdésének a) pontja - Az EK 88. cikk (2) és (3) bekezdése - A 659/1999/EK rendelet 4. cikke - Az eljárási szabályzat 44. cikkének 5. és 6. §-a)
   2012/C 250/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Smurfit Kappa Group plc (Dublin, Írország) (képviselők: T. Ottervanger és E. Henny ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Martenczuk és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Propapier PM 2 GmbH, korábban Propapier PM2 GmbH & Co. KG (Eisenhüttenstadt, Németország) (képviselők: H.-J. Niemeyer és C. Herrmann ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Németország által a Propapier PM2 számára annak eisenhüttenstadti (Északkelet-Brandenburg tartomány) papírgyárának felépítéséhez nyújtandó regionális támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2008. április 2-i C(2008) 1107. sz. (N 582/2007 sz. támogatás — Németország) bizottsági határozat megsemmisítése

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a német hatóságok által a Propapier PM2 számára papírgyár Eisenhüttenstadtban (Északkelet-Brandenburg tartomány) történő építéséhez nyújtani tervezett regionális támogatást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító (N 582/2007. sz. állami támogatás — Németország), 2008. április 2-i C(2008) 1107 bizottsági határozatot.

               2.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot és a Propapier PM 2 GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 272., 2008.10.25.


title: C-237/11. sz. ügy: 2011. május 19-én benyújtott kereset — Francia Köztársaság kontra Európai Parlament

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/12

         2011. május 19-én benyújtott kereset — Francia Köztársaság kontra Európai Parlament
   (C-237/11. sz. ügy)
   2011/C 226/24
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, G. de Bergues és A. Adam meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Parlament

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg az Európai Parlament 2011. március 9-i, a 2012-ben tartandó plenáris ülések ütemtervére vonatkozó döntését;

               —

               a Bíróság az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes keresetének alátámasztására egyetlen jogalapot hoz fel, amely egyrészt az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Európai Unió intézményeinek, egyes szerveinek, hivatalainak és szervezeti egységeinek székhelyéről szóló 6. sz. jegyzőkönyv és az Euratom-Szerződéshez csatolt, az Európai Unió intézményeinek, egyes szerveinek, hivatalainak és szervezeti egységeinek székhelyéről szóló 3. sz. jegyzőkönyv megsértésére, másrészt a Bíróság C-345/95. sz., Franciaország kontra Parlament ügyben 1997. október 1-jén hozott ítéletében [EBHT 1997., I-5235. o.] foglaltak be nem tartására vonatkozik.
   A francia kormány szerint azáltal, hogy a Strasbourgban tartandó tizenkét ülésszak közül kettőnek az időtartamát négyről két napra csökkentette, és azokra 2012 októberében ugyanazon a héten kerül sor, az Európai Parlament megpróbálja megkerülni azt a szabályt, amely szerint a tizenkét, havonta tartandó plenáris ülésszak, beleértve a költségvetési ülésszak is, Strasbourgban zajlik. A megtámadott döntés következménye valójában a tizenkét, havonta tartandó strasbourgi plenáris ülésszak egyikének eltörlése. Ennek tehát egyetlen célja az európai képviselőknek az Európai Parlament székhelyén való jelenléte időtartamának csökkentése, amelyet azonban nem igazol ezen intézmény belső munkaszervezésének követelménye.


title: C-92/06. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2006. július 13-i végzése – Soffass SpA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Sodipan SCA (Fellebbezés – Közösségi védjegy – A NICKY ábrás védjegy – A NOKY és noky nemzeti ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása – Tisztán ténybeli értékelés – Nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/21

         A Bíróság (negyedik tanács) 2006. július 13-i végzése – Soffass SpA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Sodipan SCA
   (C-92/06. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - A „NICKY” ábrás védjegy - A „NOKY” és „noky” nemzeti ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása - Tisztán ténybeli értékelés - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés)
   (2006/C 294/36)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Soffass SpA (képviselők: V. Biliardo, C. Bacchini és M. Mazzitelli ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Capostagno meghatalmazott), Sodipan (képviselő: N. Bœspflug ügyvéd)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-396/04. sz., Soffass kontra OHIM ügyben 2005. november 23-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélettel az Elsőfokú Bíróság mint nem megalapozottat elutasította a 15. osztályba tartozó áruk vonatkozásában bejelentett „NICKY” ábrás védjegy bejelentőjének a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsa 2004. július 16-i határozatának (R 699/2003-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránti keresetét, amely határozat hatályon kívül helyezi a felszólalási osztálynak a 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott „NOKY” és a „noky” nemzeti ábrás védjegyek jogosultja által benyújtott felszólalást elutasító határozatát.
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Soffass SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 121., 2006. 5.20.


title: T-134/05. sz. ügy: A Belga Királyság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/33

         A Belga Királyság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset
   (T-134/05. sz. ügy)
   (2005/C 132/59)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Belga Királyság, képviseli: Jean-Pierre Buyle és Christophe Steyaert, avocats, 2005. március 26-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2005. január 19-i határozatát, amennyiben aszerint „az ESZA lejárt követelései” nem évülnek el, és ha az szükséges, amennyiben aszerint e követelések után a 2342/2002/EK rendelet 86. cikkének megfelelően számított késedelmi kamatot kell fizetni;

               —

               kötelezze Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az 1987-től 1992-ig terjedő időszakban a Bizottság kérte bizonyos, az Európai Szociális Alaptól (ESZA) származó, általa közvetlenül különböző, projekttámogatóként eljáró belga szervezetek részére átutalt, azonban ezek által nem az ESZA-ra vonatkozó szabályozásnak megfelelően felhasznált összegek visszatérítését.
   2004-ben a Bizottság a felperesnek a lejárt követelések címén fennálló egyes tartozásait beszámította a felperesnek a Bizottsággal szemben fennálló követelésébe. E beszámítást követően a felperes több levelet küldött a Bizottság részére, amelyre a Bizottság a megtámadott határozattal válaszolt jelezve, hogy a felperes által előadottakkal ellentétben a lejárt követelések nem évültek el.
   Keresete alátámasztására a felperes arra hivatkozik, hogy a szóban forgó követelések nem évültek el a 2988/95/EK rendelet 3.1. cikke, illetve másodlagosan a jelen ügyben a 2988/95/EK rendelet 2.4. cikkének megfelelően alkalmazandó belga jog rendelkezései alapján.
   A felperes az ellen is tiltakozik, hogy a Bizottság késedelmi kamatot számít fel. A felperes szerint a jelen esetre különös szabályozás, nevezetesen az 1865/90/EGK és a 448/2001/EK rendelet vonatkozik, amelyek eltérnek a Bizottság által a késedelmi kamatok felszámításának igazolása érdekében hivatkozott 2342/2002/EK rendelet 86. cikkétől. A felperes állítása szerint e különös szabályozás az ESZA 1990. július 6-a előtt jóváhagyott programaira nem ír elő késedelmi kamatot, és ezért a Bizottság nem követelhet a szóban forgó követelések után késedelmi kamatot.


title: T-60/11. sz. ügy: 2011. január 26-án benyújtott kereset — Kraft Foods Global Brands kontra OHIM — Fenaco (SUISSE PREMIUM)

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/24

         2011. január 26-án benyújtott kereset — Kraft Foods Global Brands kontra OHIM — Fenaco (SUISSE PREMIUM)
   (T-60/11. sz. ügy)
   2011/C 103/42
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: M. de Justo Bailey, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fenaco Genossenschaft (Bern, Svájc)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 522/2010-1. sz. ügyben 2010. november 11-én hozott határozatát; és

               —

               a Törvényszék az alperest és a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Fenaco Genossenschaft.

      Az érintett közösségi védjegy: a SUISSE PREMIUM ábrás védjegy a 30., 31. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a PREMIUM ábrás védjegy a 30. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78, 1. o.)


title: T-196/16. sz. ügy: 2016. április 29-én benyújtott kereset – Banca Tercas kontra Bizottság

text:
               20.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/32

         2016. április 29-én benyújtott kereset – Banca Tercas kontra Bizottság
   (T-196/16. sz. ügy)
   (2016/C 222/40)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Banca Tercas (Teramo, Olaszország) (képviselők: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro, F. Mazzocchi ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak az Olaszország által a Banca Tercas (Cassa di risparmio della Provincia di Teramo S.p.A.) javára nyújtott SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) sz. állami támogatásról szóló, 2015. december 23-i és a felperessel 2016. február 22-én közölt C(2015) 9526 final határozatát;

               —

               másodlagosan, a hetedik jogalap keretében kifejtett okok miatt semmisítse meg a fent említett határozat 2., 3. és 4. cikkét;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset tárgyát képező határozat megegyezik a T-98/16. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben megtámadottal.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalapjával a Banca Tercas (a továbbiakban: felperes vagy Tercas) arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette és tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, valamint az EUMSZ 296. cikket, mivel nem indokolta, illetve nem indokolta megfelelően az „állami forrásokkal” és az „államnak való betudhatósággal” kapcsolatos követelmények szükségszerű fennállását, amennyiben a Bizottság összevonta az állami forrásokkal kapcsolatos kritérium elemzését és a betudhatósággal kapcsolatos kritérium elemzését, és nem vizsgálta önállóan az állami forrásokkal kapcsolatos követelmény fennállását, amely az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatás alkotóeleme.

               2.

               Második jogalapjával a felperes az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésére és téves alkalmazására hivatkozik, amennyiben a Bizottság tévesen állapította meg állami forrásoknak a Fondo di Garanzia di Tutela dei Depositi (bankgarancia-alap; a továbbiakban: Fondo vagy FITD) általi alkalmazását. A felperes szerint a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követ el, mivel az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlatában kifejtett kritériumok tükrében a FITD forrásai nem tekinthetők állami ellenőrzés alatt vagy az olasz állam rendelkezésére álló forrásoknak. Az olasz jogalkotó teljes mértékben a garanciarendszerek szerződési autonómiájára bízta a betétesek kártalanítása mellett alkalmazható alternatív beavatkozások tárgyának, hatályának és konkrét részletes szabályainak meghatározását. A Fondo alapszabályának 29. cikke szerinti alternatív beavatkozásokat a Fondo akkor alkalmazhatja, ha azok előreláthatólag alacsonyabb terhet jelentenének a jogalany felszámolása esetén alkalmazott beavatkozásból eredőnél, azok elsősorban a tagbankok saját érdekeinek felelnek meg, továbbá nem állami megbízatásnak tudhatók be.

               3.

               Harmadik jogalapjával a felperes az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésére és téves alkalmazására hivatkozik, amennyiben a Bizottság a Tercas javára biztosított intézkedéseket az olasz államnak betudhatónak tekinti. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a támogatást az FITD önkéntesen nyújtotta, valamint hogy téves a Bizottság azon elmélete, amely a Banca d’Italiát (állítólagosan) állami forrásokat kezelő szervnek tartja, ez az elmélet továbbá nem ragadja meg az olasz jogrend által a központi bank számára biztosított funkciók tényleges értelmét. A Banca d’Italia tevékenysége – a szabályosság és a jogszerűség puszta vizsgálata révén – a megbízható és prudens kezelés tiszteletben tartására irányul, és nem érinti azon jogalanyok saját autonómiájából eredő döntéseit, amelyek felügyeletét a Banca d’Italia ellátja. Ezen túlmenően, a Tercas javára biztosított támogatással összefüggésben az olasz hatóságok általi beavatkozással kapcsolatban a Bizottság által kiemelt bizonyítékok nyilvánvalóan nem tudják alátámasztani a Bizottság következtetését.

               4.

               Negyedik jogalapjával a felperes a piacgazdasági befektető kritériumának téves és hibás alkalmazása tekintetében az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértését kifogásolja. A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság nem vizsgálta, hogy – a beavatkozásokkal kapcsolatos lehetséges forgatókönyvek előrejelzésszerű értékelésében a FITD által messzemenőkig figyelembe vett tényezők tükrében – a FITD beavatkozása megfelelt-e vagy sem a gazdaságosság kritériumának. A felperes különösen azt rója fel a Bizottságnak, hogy nem vizsgálta, hogy hasonló körülmények között a FITD-hez hasonló méretű magánjogi szereplő a Bizottság által megállapítottakhoz hasonló méretű műveleteket hajtott-e volna végre. Végezetül, az állam által közhatalmi szerepének ellátása során vállalt kötelezettségek kifejezéseként a betétesek kártalanításával kapcsolatos költségeknek a piacgazdasági befektetői vizsgálat alkalmazása alóli kizárása a jelen ügyben nem igazolt és ellentétes az uniós bíróság legújabb ítélkezési gyakorlatával.

               5.

               Ötödik jogalapjában a felperes azokat az okokat fejti ki, amelyek miatt a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor úgy vélte, hogy a szóban forgó intézkedések összeegyeztethetetlenek a belső piaccal. A Bizottság különösen azt állapította meg tévesen, hogy az alárendelt hiteleknek – az időbeli hatályát illetően kizárólag a 2013. évi banki közleményben előírt – leértékelése elengedhetetlen követelménye annak, hogy az intézkedéseket a belső piaccal összeegyeztethetőnek lehessen tekinteni. Pontosabban a Bizottság nem vette figyelembe, hogy az alárendelt kölcsönökkel rendelkezők tehermegosztása jogilag nem megvalósítható. A Bizottság emellett figyelmen kívül hagyta, hogy a beavatkozás költségeit a tehermegosztásra vonatkozó lényeges intézkedések már jelentősen csökkentették. Az intézkedések összeegyeztethetősége a Tercas életképességének helyreállítását célzó tervből, valamint a FITD beavatkozását követően kialakuló verseny állítólagos torzulásának korlátozására irányuló intézkedések fennállásából is következik. A felperes ezért a vizsgálat nyilvánvaló elmulasztására is következtet.

               6.

               Hatodik jogalapjával a felperes a Bizottság által elkövetett ténybeli hibára és jogilag téves értékelésre hivatkozik, amikor is a Bizottság úgy vélte, hogy 30 millió euró összegű garanciát lehívtak, valamint amikor ezt a Tercas javára nyújtott, vissza nem térítendő, ekként pedig állami támogatásnak minősítette.

               7.

               Végezetül hetedik jogalapjában másodlagosan a Tercas az (EU) 2015/1589 rendelet 16. cikke (1) bekezdésének megsértését kifogásolja, amennyiben a Bizottság annak ellenére kötelezte az olasz államot a visszafizetésre, hogy ez ellentétes a jogbiztonság, a bizalomvédelem és az arányosság általános uniós elvével.


title: C-458/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-426/10–T-429/10. és T-438/12–T-441/12. sz., Moreda-Riviere Trefilerías és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2016. június 2-án hozott ítélete ellen a Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. által 2016. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/16

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-426/10–T-429/10. és T-438/12–T-441/12. sz., Moreda-Riviere Trefilerías és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2016. június 2-án hozott ítélete ellen a Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. által 2016. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-458/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 392/20)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. (képviselők: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco és V. Romero Algarra abogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-438/12–T-441/12. sz. ügyben és különösen a T-441/12. sz., Trenzas y Cables de Acero PSC, S.L. kontra Európai Bizottság ügyben 2016. június 2-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság kötelezze az Európai Bizottságot mind a jelen eljárás, mind pedig a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elfogadhatatlannak nyilvánította a fellebbező védelemhez való jogának megsértésére alapított jogalapot.

               2.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel hibás jogi kritériumot alkalmazott a fizetési képesség hiányára és ennélfogva a kereset elfogadhatóságára vonatkozó második kérelem vizsgálatakor.

               3.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a bizonyítékokat értékelte, illetve a bizonyítékokat nyilvánvalóan elferdítette, továbbá megsértette a korlátlan felülvizsgálatra vonatkozó kötelezettséget és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot, valamint nem adott indokolást.


title: C-242/14. sz. ügy: A Landgericht Mannheim (Németország) által 2014. május 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH kontra Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel és Gerhard Vogel

text:
               8.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/9

         A Landgericht Mannheim (Németország) által 2014. május 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH kontra Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel és Gerhard Vogel
   (C-242/14. sz. ügy)
   2014/C 303/12
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Mannheim

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Alperesek: Firma Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel és Gerhard Vogel

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               —

               Már akkor is köteles-e az a mezőgazdasági termelő, aki, anélkül, hogy szerződéses megállapodást kötött volna erről a jogosulttal, egy oltalom alatt álló fajta vetés révén nyert szaporítóanyagát használta, a közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet (1) 94. cikkének (1) bekezdése alapján méltányos díjazást fizetni és – szándékosság vagy gondatlanság esetén – az említett rendelet 94. cikkének (2) bekezdése alapján a növényfajta-oltalmi jogok bitorlása eredményeképpen bekövetkező minden egyéb kár vonatkozásában kártérítést fizetni, ha az őt az említett rendelet 14. cikke (3) bekezdésének a 2100/94/EK rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség [helyesen: biztosított eltérés] érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet (2) 5. és azt követő cikkével összefüggésben értelmezett negyedik franciabekezdése alapján terhelő méltányos térítésre (a betakarított termény ültetése vonatkozásában fizetendő díjra) vonatkozó fizetési kötelezettséget még nem teljesítette akkor, amikor a szántóföldön ténylegesen szaporítási célra fordította a betakarítás eredményét?

               —

               Amennyiben az első kérdésre olyan értelmű választ kell adni, hogy a mezőgazdasági termelő a betakarított termény ültetése vonatkozásában fizetendő méltányos díjat érintő fizetési kötelezettségét még azt követően is teljesítheti, hogy a szántóföldön ténylegesen szaporítási célra fordította a betakarítás eredményét: úgy kell e értelmezni az említett rendelkezéseket, hogy azok olyan határidőt határoznak meg, amelyen belül annak a mezőgazdasági termelőnek, aki egy oltalom alatt álló fajta vetés révén nyert szaporítóanyagát használta, teljesítenie kell a betakarított termény ültetése vonatkozásában fizetendő méltányos díjat érintő fizetési kötelezettségét ahhoz, hogy a vetés a 2100/94/EK rendelet 94. cikkének a 14. cikkével összefüggésben értelmezett (1) bekezdése értelmében ne legyen „jogosulatlannak” tekinthető?

      (1)  HL L 227., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 16. kötet, 390. o.

      (2)  HL L 173., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 63. o.


title: T-65/08. sz. ügy: 2008. február 13-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/41

         2008. február 13-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-65/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/82)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet 21. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2007. december 5-én hozott bizottsági határozatot (COMP/M.4685 – Enel/Acciona/Endesa ügy); és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen kereset a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) 21. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2007. december 5-én hozott, C(2007)5913 végleges bizottsági határozat (COMP/M.4685 – Enel/Acciona/Endesa ügy) ellen irányul. A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy a felperes megsértette a 139/2004 rendelet 21. cikkét azzal, hogy az Endesa feletti közös irányítás az Enel és az Acciona általi megszerzését egy sor feltételhez kötötte, mivel e feltételek összeegyeztethetetlenek az EK 28., EK 43. és EK 56. cikkekkel, és ezáltal jogellenesen beavatkozott a Bizottságnak az összefonódás közösségi szinten való elbírálására vonatkozó kizárólagos hatáskörébe. Ezentúl az alperes kötelezte a felperest a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek nyilvánított feltételek visszavonására.
   Keresetének alátámasztására a felperes elsősorban előadja, hogy a Bizottságnak nincs hatásköre a megtámadott határozat elfogadására a 139/2004 rendelet 21. cikke szerinti eljárás keretében. A felperes álláspontja szerint, amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy valamely tagállam megsértette a 139/2004 rendelet 21. cikkét, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés miatt eljárást kellene indítania.
   Másodsorban a felperes előadja, hogy a megtámadott határozat indokolása hiányos, mivel a Bizottság nem vizsgálta meg azokat a közbiztonságra vonatkozó indokokat, amelyekre a spanyol kormány a 139/2004 rendelet 21. cikkének (4) bekezdése értelmében támaszkodott az Enel és az Acciona által az Endesa megvásárlására vonatkozó nyilvános vételi ajánlattal kapcsolatban elfogadott intézkedések tekintetében.
   Végül a felperes előadja, hogy a Bizottság megsértette a 139/2004 rendelet 21. cikkének (4) bekezdését, mivel a spanyol hatóságok nem voltak kötelesek a Bizottságot az Enel és az Acciona által az Endesa megvásárlására vonatkozó nyilvános vételi ajánlattal kapcsolatban előírt feltételekről tájékoztatni, mivel e feltételek jogos érdek, nevezetesen a közbiztonság, védelmére irányultak.

      (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete) (HL L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).


title: T-640/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. január 28-i ítélete – Sto kontra OHIM – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A CRETEO közösségi szóvédjegy bejelentése — StoCretec és STOCRETE korábbi nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/32

         A Törvényszék 2016. január 28-i ítélete – Sto kontra OHIM – Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
   (T-640/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A CRETEO közösségi szóvédjegy bejelentése - StoCretec és STOCRETE korábbi nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 098/41)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Sto SE & Co. KGaA, korábban Sto AG (Stühlingen, Németország) (képviselők: K. Kern és J. Sklepek ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Baar, Svájc) (képviselők: K. Lochner és C. Thomas ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Sto AG és a Fixit Trockenmörtel Holding AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. szeptember 25-én hozott határozata (R 905/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Sto SE & Co. KGaA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 39., 2014.2.8.


title: T-477/17. sz. ügy: 2017. július 31-én benyújtott kereset – Haswani kontra Tanács

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/34

         2017. július 31-én benyújtott kereset – Haswani kontra Tanács
   (T-477/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/43)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: George Haswani (Yabroud, Szíria) (képviselők: G. Karouni ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozatot;

               —

               semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. május 27-i (EU) 2016/840 tanácsi végrehajtási rendeletet;

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. május 29-i (KKBP) 2017/907 tanácsi határozatot;

               —

               semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. május 29-i (EU) 2017/907 tanácsi végrehajtási rendeletet;

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (KKBP) 2017/1245 tanácsi végrehajtási határozatot;

               —

               semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (EU) 2017/1241 tanácsi végrehajtási rendeletet;

               —

               következésképpen,

                           —

                           rendelje el George Haswani nevének a fent hivatkozott jogi aktusokhoz csatolt mellékletekből való törlését;

                           —

                           kötelezze a Tanácsot 100 000 euró összeg megfizetésére a felperesnek okozott nem vagyoni kár címén;

                           —

                           kötelezze a Tanácsot a saját, valamint a felperes részéről felmerült azon költségek viselésére, amelyek tekintetében fenntartja a jogot arra, hogy azokat az eljárás során igazolja.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az EUMSZ 296. cikk második bekezdéséből eredő indokolási kötelezettség megsértésén alapul. A felperes azt rója fel az Európai Unió Tanácsának, hogy homályos és általános megállapításokra szorítkozott anélkül, hogy egyedi és konkrét módon említette volna azokat az indokokat, amelyek miatt – diszkrecionális mérlegelési jogkörét gyakorolva – azon az állásponton van, hogy a felperesnek a szóban forgó korlátozó intézkedések hatálya alá kell tartoznia. Ennélfogva egyetlen konkrét és objektív elemre sem hivatkozott, amely a felperes terhére lenne róható, és amely indokolhatná a szóban forgó intézkedéseket.

               2.

               A második jogalap az alapvető jogok korlátozásakor szükséges arányosságon alapul. A felperes úgy ítéli, hogy a vitatott intézkedéseknek érvénytelennek kell lenniük, amennyiben azok aránytalanok a megvalósítani kívánt célkitűzéshez képest, és túlzott beavatkozást jelentenek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikke által biztosított vállalkozás szabadságába, valamint a tulajdonhoz való jogba. Az aránytalanság abból ered, hogy az intézkedések minden befolyásos gazdasági tevékenységet érintenek, más kritérium meghatározása nélkül.

               3.

               A harmadik jogalap nyilvánvaló mérlegelési hibán és a bizonyítékok hiányán alapul, amennyiben a Tanács a korlátozó intézkedések alátámasztására előadott későbbi indokolásaiban olyan tényezőket vett figyelembe, amelyek nyilvánvalóan nélkülöztek minden ténybeli alapot, minthogy a hivatkozott tények teljesen megalapozatlanok.

               4.

               A negyedik jogalap kártérítési kérelemre vonatkozik, amennyiben egyes, nem bizonyított súlyos cselekményeknek a megállapítása a felperest, valamint családját veszélynek tenné ki, ami mutatja a kártérítési kérelmét igazoló elszenvedett sérelem jelentőségét.


title: F-31/08. sz. ügy: 2008. február 25-én benyújtott kereset – Tomas kontra Parlament

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/26

         2008. február 25-én benyújtott kereset – Tomas kontra Parlament
   (F-31/08. sz. ügy)
   (2008/C 158/46)
   Az eljárás nyelve: litván
   Felek

      Felperes: Stanislovas Tomas (Pavlodar, Kazakisztán) (képviselő: M. Michalauskas ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament
   A jogvita tárgya és leírása
   A kinevezésre jogosult hatóságnak a felperest elbocsátó határozata megsemmisítése, valamint az őt ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése.
   A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperest elbocsátó határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy vagyoni és nem vagyoni kártérítésként fizessen a felperesnek 125 000 eurót;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Parlamentet a költségek viselésére.


title: C-225/05. sz. ügy: A College van Beroep voor het bedrijfsleven, 2005. május 17-i határozatával a B. J. van Middendorp kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               6.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/15

         A College van Beroep voor het bedrijfsleven, 2005. május 17-i határozatával a B. J. van Middendorp kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-225/05. sz. ügy)
   (2005/C 193/24)
   Az eljárás nyelve: holland
   A College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) 2005. május 17-i határozatával, amely 2005. május 20-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a B. J. van Middendorp kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A College van Beroep voor het bedrijfsleven a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1.

               Megköveteli-e a közösségi jog a hivatalbóli vizsgálatot – azaz olyan kritériumoknak az alapján folytatott vizsgálatot, amelyek a jogvita alapján kívül esnek – a 85/511/EGK irányelvből (1) levezetett kritériumok alapján?

               2.

               Amennyiben az 1. kérdésre adott válasz igenlő:
               Közvetlen hatálya van-e a 85/511/EGK irányelv 11. cikke (1) bekezdése első francia bekezdése és 13. cikk (1) bekezdése második francia bekezdése rendelkezéseinek együttes alkalmazása alapján fennálló, annak biztosítására vonatkozó tagállami kötelezettségnek, hogy a ragadós száj- és körömfájás felderítésével kapcsolatos laboratóriumi vizsgálatokat a 85/511/EGK irányelv B. mellékletében felsorolt laboratóriumban végezzék?

               3.

                           a.

                           Úgy kell-e értelmezni a 85/511/EGK irányelv 11. cikkének (1) bekezdését, hogy jogi következménye van annak a körülménynek, hogy a ragadós száj- és körömfájást egy olyan laboratórium állapítja meg, amely nincs felsorolva a 85/511/EGK irányelv B. mellékletében?

                           b.

                           Amennyiben a 3. a. kérdésre adott válasz igenlő:
                           Célja-e a 85/511/EGK irányelv 11. cikke (1) bekezdésének olyan egyes jogalanyok, mint az alapeljárás fellebbezői érdekeinek védelme? Ha a válasz nemleges, hivatkozhatnak-e olyan egyes jogalanyok, mint az alapeljárás fellebbezői a tagállami hatóságok ezen rendelkezésekből eredő kötelezettségeinek esetleges megszegésére?

                           c.

                           Amennyiben a 3. b. kérdésre adott válaszból az következik, hogy az egyes jogalanyok hivatkozhatnak a 85/511/EGK irányelv 11. cikkének (1) bekezdésére:
                           Milyen jogi következménye van annak, hogy a ragadós száj- és körömfájást olyan laboratórium állapította meg, amely nincs felsorolva a 85/511/EGK irányelv B. mellékletében?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a 85/511/EGK irányelv B. mellékletét az irányelv 11. és 13. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével, hogy a „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad” megemlítése a B. mellékletben az ID-Lelystad B.V.-re is vonatkozhat vagy ez utóbbira is vonatkoznia kell?

               5.

               Amennyiben az előző kérdésekre adott válaszokból az következik, hogy a ragadós száj- és körömfájást megállapíthatja olyan laboratórium, amely nincs felsorolva a 85/511/EGK irányelv B. mellékletében vagy a 85/511/EGK irányelv B. mellékletét úgy kell értelmezni, hogy a „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad” megemlítése az ID-Lelystad B.V.-re is vonatkozhat vagy ez utóbbira is vonatkoznia kell:
               Úgy kell-e értelmezni a 85/511/EGK irányelvet, hogy az szabályozza, hogy a döntésre jogosult nemzeti közigazgatási hatóság kötve van az olyan laboratórium vizsgálati eredményéhez, amelyet a 85/511/EGK irányelv B. melléklete felsorol, vagy – amennyiben a 3. a. kérdésre adott válaszból az következik, hogy a közigazgatási hatóság a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló intézkedéseit annak a laboratóriumnak az eredményeire is alapozhatja, amely nincs felsorolva a 85/511/EGK irányelv B. mellékletében – ez utóbbi laboratórium eredményeihez, vagy e hatósági jogkör meghatározása a tagállam eljárási autonómiájához tartozik és az alapeljárásban eljáró bírónak meg kell vizsgálnia, hogy vajon a vonatkozó rendelkezéseket attól függetlenül alkalmazni kell-e, hogy a laboratóriumi vizsgálatra valamely közösségi jogi vagy nemzeti jogi kötelezettség alapján kerül sor, továbbá, hogy vajon a nemzeti eljárásjogi keret alkalmazása a közösségi jogi rendelkezések végrehajtását nem teszi-e rendkívül nehézzé vagy gyakorlatilag lehetetlenné?

               6.

               Amennyiben az 5. kérdésre adott válaszból az következik, hogy a nemzeti hatóságok laboratóriumi eredményhez való kötöttségét a 85/511/EGK irányelv szabályozza:
               Feltétlenül kötelezi-e a nemzeti hatóságokat a ragadós száj- és körömfájás körében valamely laboratórium által elvégzett vizsgálat? Amennyiben a válasz nemleges, milyen mérlegelési szabadságot enged a 85/511/EGK irányelv a nemzeti hatóságok részére?

      (1)  A Tanács 1985. november 18-i 85/511/EGK irányelve a ragadós száj- és körömfájás elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedések bevezetéséről (HL L 315., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás: 3. fejezet, 6. kötet, 265. o.).