title: T-473/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — Diageo és társai kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/18

      2019. július 4-én benyújtott kereset — Diageo és társai kontra Bizottság
      (T-473/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Diageo plc (London, Egyesült Királyság), UDV (SJ) Ltd (London), Diageo US Investments (London), Diageo UK Turkey Ltd (London) és Diageo Investment Holdings Ltd (London) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (a felpereseket is beleértve), és hogy a felperesek támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-474/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — Halma és társai kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/19

      2019. július 4-én benyújtott kereset — Halma és társai kontra Bizottság
      (T-474/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Halma plc (Amersham, Egyesült Királyság), Halma Overseas Funding Ltd (Amersham) és Halma International Ltd (Amersham) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (a felpereseket is beleértve), és hogy a felperesek támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-482/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — BT Group és Communications Global Network Services kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/24

      2019. július 4-én benyújtott kereset — BT Group és Communications Global Network Services kontra Bizottság
      (T-482/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/21)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: BT Group plc (London, Egyesült Királyság) és Communications Global Network Services Ltd (London) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (a felpereseket is beleértve), és hogy a felperesek támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-483/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — Meggitt és Cavehurst kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/25

      2019. július 4-én benyújtott kereset — Meggitt és Cavehurst kontra Bizottság
      (T-483/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/22)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Meggitt plc (Christchurch, Egyesült Királyság) és Cavehurst Ltd (Christchurch) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tíz jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371IB. szakasza szerinti „teljes” mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  10.

                  A tizedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (a felpereseket is beleértve), és hogy a felperesek támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-485/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — Babcock International Group és társai kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/28

      2019. július 4-én benyújtott kereset — Babcock International Group és társai kontra Bizottság
      (T-485/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Babcock International Group plc (London, Egyesült Királyság), Babcock Aviation Services (Holdings) Ltd (London) és Babcock Mission Critical Services Leasing Ltd (London) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-486/19. sz. ügy: 2019. július 5-én benyújtott kereset — Spectris és Spectris Group kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/29

      2019. július 5-én benyújtott kereset — Spectris és Spectris Group kontra Bizottság
      (T-486/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Spectris plc (Egham, Egyesült Királyság) és Spectris Group Holdings Ltd (Egham) (képviselők: C. McDonnell barrister, B. Goren és K. Desai solicitors, valamint M. Peristeraki ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy nem áll fenn jogellenes állami támogatás, és i. semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja jogellenes állami támogatás fennállását; és ii. semmisítse meg az Egyesült Királyság arra való kötelezését, hogy a felperesekkel téríttesse vissza az ezzel összefüggésben kapott állítólagos jogellenes állami támogatást (a megtámadott határozat 2. és 3. cikke);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. és 3. cikkét annyiban, amennyiben az arra kötelezi az Egyesült Királyságot, hogy a felperesekkel térítesse vissza az állítólagos állami támogatást;

                  —

                  kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban a releváns tények és jogszabályok mérlegelésekor nyilvánvaló hibákat követett el.

                              —

                              Közelebbről a felperesek azzal érvelnek, hogy a Bizottság tévesen értelmezte azt, hogy az Egyesült Királyság ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT-k) vonatkozó kérdéses szabályai hogyan érvényesülnek a nem kereskedelmi pénzügyi nyereség kezelésére tekintettel. Továbbá a megtámadott határozat tévesen tekintette a csoportfinanszírozási mentességet adómentességnek.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen állapította meg, hogy az EKT-szabályok az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatási intézkedésnek minősülnek, és hogy ennélfogva e szabályok bizonyos gazdasági szereplőknek szelektív előnyt nyújtanak.

                              —

                              Közelebbről a felperesek azzal érvelnek, hogy a Bizottság tévesen határozta meg az EKT-szabályok hatásainak értékelésére szolgáló referenciarendszert, és tévesen tekintett két különböző helyzetet azon helyzettel összehasonlíthatónak, amelyben a csoportfinanszírozási mentesség alkalmazandó. E két hiba egyikéből, illetve e két hibából következően a Bizottság tévesen állapította meg, hogy e szabályok bizonyos piaci szereplőknek szelektív előnyt nyújtanak. Továbbá a Bizottság tévesen tekintette úgy, hogy az EKT-szabályok az Egyesült Királyság általános társaságiadó-rendszerétől eltérő szabályrendszert alkotnak, miközben figyelmen kívül hagyta az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerének azon egyéb jellemzőit, amelyek arra hivatottak, hogy az EKT-szabályokkal együtt érvényesüljenek. Következésképpen a Bizottságnak az összehasonlíthatósággal és szelektivitással kapcsolatos elemzését a releváns tények mérlegelésekor elkövetett nyilvánvaló hibák és téves jogalkalmazás jellemzik.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy még ha feltételezzük is, hogy a szóban forgó EKT-intézkedések az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősülnek, a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy nem lehet igazolásra hivatkozni a szóban forgó intézkedéseknek az állami támogatásokra vonatkozó európai uniós szabályokkal való összeegyeztethetőségének bizonyítása érdekében. Továbbá a megtámadott határozat észszerűtlen és inkoherens, mivel a Bizottság helyesen elismerte, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezete igazolható olyan esetekben, amikor az alkalmazandó EKT-adó egyetlen indoka az „Egyesült Királysághoz kapcsolódó tőke” kritériuma, mivel e kritérium túlságosan nehezen alkalmazható a gyakorlatban, ugyanakkor azonban — és megfelelő indokolás nélkül — a Bizottság azt állítja, hogy az említett 9. fejezet sosem igazolható olyan esetekben, amikor a jelentős személyi funkciók kritériuma következtében kell EKT-adót alkalmazni. A jelentős személyi funkciók kritériuma valójában túlságosan nehezen alkalmazható a gyakorlatban, ennélfogva a Bizottságnak azt kellett volna megállapítania, hogy az említett 9. fejezet e kritériumra tekintettel is igazolt, következésképpen azt kellett volna megállapítania, hogy nem áll fenn állami támogatás.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy ha a Törvényszék a megtámadott határozatot helybenhagyja, a határozatnak az állítólagos állami támogatás felperesekkel való visszatéríttetése útján való végrehajtása az európai uniós jog alapvető elveit fogja sérteni, ideértve a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, és hogy a felperesek esetében a szóban forgó EKT-k más tagállamokban találhatók.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetésnek a megtámadott határozatban való elrendelése megalapozatlan, és sérti az európai uniós jog alapvető elveit.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban nem nyújtott megfelelő indokolást döntő jelentőségű elemeket, mint például azon következtetést illetően, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adó a jelentős személyi funkciók kritériuma alapján bármilyen nehézség és aránytalan teher nélkül alkalmazható.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a megfelelő ügyintézés elvét is, amely megköveteli, hogy a Bizottság által lefolytatott közigazgatási eljárás átlátható és előre látható legyen, és hogy a Bizottság a határozatait észszerű határidőn belül hozza meg. Nem észszerű az, hogy a Bizottság a jelen ügyben a vizsgálatot megindító határozatot több mint négy év után hozta meg, és a vitatott intézkedés hatálybalépését követően több mint hat év után hozott határozatot.


title: T-490/19. sz. ügy: 2019. július 5-én benyújtott kereset — Weston Investment és társai kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/31

      2019. július 5-én benyújtott kereset — Weston Investment és társai kontra Bizottság
      (T-490/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Weston Investment Co. Ltd (London, Egyesült Királyság), Precis (1814) Ltd (London), British American Tobacco Holdings Belgium NV (Brüsszel, Belgium), British American Tobacco International Holdings (UK) Ltd (London) és British American Tobacco (GLP) Ltd (London) (képviselő: M. Anderson solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a felpereseket érintő részében semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  amennyiben nem semmisíti meg teljes egészében a határozatot, állapítsa meg, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe, ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig mindkét esetben akkor is, ha az e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség előnyt jelent. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes nem bizonyította, hogy fennáll az előny minden olyan esetben, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezték. Továbbá minden egyes felperes azzal érvel, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezésekor nem vette figyelembe azt, hogy adófizetési kötelezettsége alacsonyabb lehetett volna-e, ha elvégezte volna a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. része 5. fejezetének 371EB. szakasza szerinti, a jelentős személyi funkciók kritériumán alapuló elemzést.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy nem történt állami vagy állami források révén történő beavatkozás. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem részesít előnyben bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes hibát követett el, mivel i. a referenciarendszert túlságosan szűken úgy határozta meg, hogy azt a fent említett jogszabály 9A. részében foglalt szabályok alkotják, nem pedig az Egyesült Királyság tágabb társaságiadó-rendszere; ii. nem értelmezte úgy, hogy az említett 9A. rész 9. fejezete nem tér el ugyanezen rész 5. fejezetétől; és iii. nem ismerte el, hogy még ha az említett 9. fejezet az 5. fejezettől való eltérést is jelent, azt igazolja a szóban forgó jogszabály 9A. részének jellege, illetve általános szerkezete.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes tévesen állapította meg, hogy a csoportfinanszírozási mentesség alkalmas arra, hogy befolyásolja a multinacionális csoportok azzal kapcsolatos döntéseit, hogy az Európai Unióban hol helyezzék el pénzügyi feladataikat és székhelyüket.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem torzítja a versenyt, és nem is fenyeget azzal. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy az állítólagos támogatás visszatéríttetése ellentétes lenne az európai uniós jog általános elveivel. A felperesek azzal érvelnek, hogy a jelentős személyi funkciók kritériumát jogbizonytalanság jellemzi, továbbá hogy az Egyesült Királyság mérlegelési mozgástérrel rendelkezett e jogbizonytalanság megszüntetését illetően, és hogy az alperes megsértette azon kötelezettségét, hogy valamennyi releváns tényezőt átfogóan elemezze. A támogatás visszatéríttetésének elrendelésével az alperes megsértette az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (1) 16. cikkének (1) bekezdését, amely tiltja a támogatás visszatéríttetését abban az esetben, ha a visszatéríttetés sértené az európai uniós jog valamely általános elvét.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a szelektív előnyt kiküszöbölné és a visszatéríttetés nem lenne szükséges abban az esetben, ha az Egyesült Királyság a csoportfinanszírozási mentességet visszamenőlegesen kiterjesztené az upstream hitelezésre és a harmadik feleknek történő hitelezésre. A felperesek azzal érvelnek, hogy az alperes nem ismerte el, hogy az ilyen kiterjesztés bármilyen szelektív előnyt kiküszöbölne (feltéve, hogy ilyen előny fennáll), és ebben az esetben nem lenne szó az európai uniós jog értelmében visszatéríttetendő jogellenes állami támogatásról.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe, ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig akkor is, ha az e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült. A felperesek azzal érvelnek, hogy a megtámadott határozat (203) preambulumbekezdésének ez a helyes értelmezése, azonban amennyiben azt mégsem így kellene értelmezni, a megtámadott határozat hibás, mivel e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek figyelmen kívül hagyása a támogatás összegének túlértékeléséhez vezetne, ami a belső piacon a verseny torzítását eredményezné.

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: T-492/19. sz. ügy: 2019. július 5-én benyújtott kereset — GlaxoSmithKline Finance és Setfirst kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/33

      2019. július 5-én benyújtott kereset — GlaxoSmithKline Finance és Setfirst kontra Bizottság
      (T-492/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: GlaxoSmithKline Finance plc (Brentford, Egyesült Királyság) és Setfirst Ltd (Brentford) (képviselők: K. Bacon QC és A. Lyle-Smythe ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg az ellenőrzött külföldi társaságok (EKT) csoportfinanszírozási mentességével kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az a más tagállamban ténylegesen letelepedett és tényleges gazdasági tevékenységet végző EKT-kra vonatkozik, illetve vonatkozhat;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az nem szolgál kellő információval a címzett számára ahhoz, hogy a visszatéríttetendő támogatás pontos összegét túlzott nehézség nélkül ki tudja számítani;

                  —

                  másodlagosan a megtámadott határozatot részben semmisítse meg annyiban, amennyiben azt a Törvényszék megfelelőnek ítéli; és

                  —

                  mindenesetre kötelezze a Bizottságot az ezen eljárással összefüggésben a felperesek részéről felmerült költségek és kiadások viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és nem adott megfelelő indokolást, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség előnyt jelent, mivel a valamely más tagállamban ténylegesen letelepedett EKT-k esetében a Cadbury Schweppes ítélet (1) azzal a hatással jár, hogy anyavállalataikra nem vethető ki semmilyen EKT-adó (még a részleges csoportfinanszírozási mentességből eredő csökkentett adó sem).

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és nem adott megfelelő indokolást, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentességet nem igazolják a letelepedési szabadságnak való megfelelés biztosításával összefüggő okok.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem jelent az alapján igazolt eltérést, hogy az OECD-nek a nyereség állandó telephelyek közötti elosztására vonatkozó megközelítése alapján el kell kerülni azt, hogy a nyereség jelentős személyi funkciók közötti elosztása bonyolult és aránytalanul terhes legyen.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a visszatéríttetés feltételeit illetően nem szolgált megfelelő információkkal.

         (1)  2006. szeptember 12-i Cadbury Schweppes és Cadbury Schweppes Overseas kontra Commissioners of Inland Revenue ítélet (C-196/04, EU:C:2006:544).


title: T-493/19. sz. ügy: 2019. július 5-én benyújtott kereset — International Personal Finance Investments kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/35

      2019. július 5-én benyújtott kereset — International Personal Finance Investments kontra Bizottság
      (T-493/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/29)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: International Personal Finance Investments Ltd (Leeds, Egyesült Királyság) (képviselő: M. Anderson solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a felperest érintő részében teljes egészében semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  amennyiben nem semmisíti meg teljes egészében a megtámadott határozatot, a) semmisítse meg azt annyiban, amennyiben az a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezete szerinti kamatmegfelelési adómentességre alkalmazandó, és b) állapítsa meg, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe, ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig mindkét esetben akkor is, ha az e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes nem bizonyította, hogy fennáll az előny minden olyan esetben, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezték. Továbbá a felperes azzal érvel, hogy amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte — eredetileg 75 %-os mentességet igényelve —, nem vette figyelembe azt, hogy adófizetési kötelezettsége alacsonyabb lehetett volna-e, ha elvégezte volna a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. része 5. fejezetének 371EB. szakasza szerinti, a jelentős személyi funkciók kritériumán alapuló elemzést.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy nem történt állami vagy állami források révén történő beavatkozás. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem részesít előnyben bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését. A felperes azzal érvel, hogy az alperes hibát követett el, mivel i. a referenciarendszert túlságosan szűken úgy határozta meg, hogy azt az említett 9A. részben foglalt szabályok alkotják, nem pedig az Egyesült Királyság tágabb társaságiadó-rendszere; ii. nem értelmezte úgy, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete nem tér el ugyanezen rész 5. fejezetétől; és iii. nem ismerte el, hogy még ha az említett 9. fejezet az 5. fejezettől való eltérést is jelent, azt igazolja a jogszabály 9A. részének jellege, illetve általános szerkezete.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A felperes azzal érvel, hogy az alperes tévesen állapította meg, hogy a csoportfinanszírozási mentesség alkalmas arra, hogy befolyásolja a multinacionális csoportok azzal kapcsolatos döntéseit, hogy az Európai Unióban hol helyezzék el pénzügyi feladataikat és székhelyüket, különös tekintettel az egyenlő versenyfeltételek hiányára és arra, hogy 2016 előtt 15 másik tagállamban nem létezett az EKT-szabályozás.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem torzítja a versenyt, és nem is fenyeget azzal. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte, továbbá hogy a csoportfinanszírozási mentesség a fenti negyedik jogalapban kifejtett érvekre tekintettel nem torzítja a versenyt.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy az állítólagos támogatás visszatéríttetése ellentétes lenne az európai uniós jog általános elveivel. A felperes azzal érvel, hogy a jelentős személyi funkciók kritériumát jogbizonytalanság jellemzi, továbbá hogy az Egyesült Királyság mérlegelési mozgástérrel rendelkezett e jogbizonytalanság megszüntetését illetően, és hogy az alperes megsértette azon kötelezettségét, hogy valamennyi releváns tényezőt átfogóan elemezze. A támogatás visszatéríttetésének elrendelésével az alperes megsértette az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (1) 16. cikkének (1) bekezdését, amely tiltja a támogatás visszatéríttetését abban az esetben, ha a visszatéríttetés sértené az európai uniós jog valamely általános elvét.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a szelektív előnyt kiküszöbölné és a visszatéríttetés nem lenne szükséges abban az esetben, ha az Egyesült Királyság a csoportfinanszírozási mentességet visszamenőlegesen kiterjesztené az upstream hitelezésre és a harmadik feleknek történő hitelezésre. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem ismerte el, hogy az ilyen kiterjesztés bármilyen szelektív előnyt kiküszöbölne (feltéve, hogy ilyen előny fennáll), és ebben az esetben nem lenne szó az európai uniós jog értelmében visszatéríttetendő jogellenes állami támogatásról.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe, ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig akkor is, ha az e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült. A felperes azzal érvel, hogy a megtámadott határozat (203) preambulumbekezdésének ez a helyes értelmezése, azonban amennyiben azt mégsem így kellene értelmezni, a megtámadott határozat hibás, mivel e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek figyelmen kívül hagyása a támogatás összegének túlértékeléséhez vezetne, ami a belső piacon a verseny torzítását eredményezné.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy az alperes nem fejtette ki a kamatmegfelelési adómentességgel kapcsolatos indokait, és nem elemezte átfogóan valamennyi releváns tényezőt. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem tett különbséget az említett 9. fejezetben foglalt három elkülönülő mentesség között, amelyek egymástól függetlenül alkalmazandók, és nem értelmezte úgy, hogy a kamatmegfelelési adómentesség nem jelent referenciát a jelentős személyi funkciók kritériumához, és hogy a kamatmegfelelési adómentességnek az említett 9. fejezetben való léte (amely adómentesség elválaszthatatlanul kapcsolódik a kamatköltségek levonhatóságát korlátozó szabályokhoz) azt bizonyítja, hogy az alperes tévesen túlságosan szűken határozta meg a referenciarendszert úgy, hogy azt a jogszabály 9A. részében foglalt szabályok alkotják, nem pedig az Egyesült Királyság tágabb társaságiadó-rendszere.

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: T-498/19. sz. ügy: 2019. július 9-én benyújtott kereset — Banco Cooperativo Español kontra ESZT

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/37

      2019. július 9-én benyújtott kereset — Banco Cooperativo Español kontra ESZT
      (T-498/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/30)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: D. Sarmiento Ramírez-Escudero és J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  elsődlegesen nyilvánítsa semmisnek a megtámadott határozatot;

                  —

                  másodlagosan:

                              a.

                              állapítsa meg a 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. és 14. cikkének alkalmazhatatlanságát a jelen kérelemben foglaltak szerint,

                              b.

                              nyilvánítsa semmisnek a megtámadott határozatot, és

                  —

                  minden esetben az Egységes Szanálási Testületet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Egységes Szanálási Testület 2019. április 16-i határozata (SRB/ES/SRF/2019/10) ellen irányul, amely a 2019. évi hozzájárulási időszakban az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulás kiszámítására vonatkozik.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (1) 12. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperes azt állítja, hogy a felhatalmazáson alapuló rendelet 12. és 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a 2018-ban létrehozott intézményvédelmi rendszert el kell ismerni a 2019. évi hozzájárulási időszakban az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulás kiszámítása szempontjából.

                  2.

                  A második, az EUMSZ 277. cikk alapján előterjesztett jogellenességi kifogásra alapított másodlagos jogalap, amely kifogás arra irányul, hogy a Törvényszék a felhatalmazáson alapuló rendelet 12. és 14. cikkét nyilvánítsa alkalmazhatatlannak a 2014/59/EU rendelet (2) 103. cikke (2) és (7) bekezdésének megsértése miatt.

                              —

                              E tekintetben a felperes azt állítja, hogy ha a felhatalmazáson alapuló rendelet 12. és 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a 2018-ban létrehozott intézményvédelmi rendszert nem kell elismerni a 2019. évi hozzájárulási időszakban az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulás kiszámítása szempontjából, a felhatalmazáson alapuló rendelet hivatkozott cikkei megsértik a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (2) és (7) bekezdését, mivel figyelmen kívül hagyják a Bizottság hatásköreinek átruházására vonatkozó feltételeket, amelyek értelmében i. az Alapba fizetendő hozzájárulásokat ki kell igazítani az azt fizető intézmények kockázati profiljának megfelelően, és ii. az Alapba fizetendő hozzájárulásoknak figyelembe kell venniük az intézményvédelmi rendszerben való részvételt.

         (1)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014.október 21-i (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2016. L 223., 1. o.).

         (2)  A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és 2013/36/EU irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 173., 190. o.).


title: T-501/19. sz. ügy: 2019. július 12-én benyújtott kereset — Corneli kontra EKB

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/38

      2019. július 12-én benyújtott kereset — Corneli kontra EKB
      (T-501/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/31)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Francesca Corneli (Velletri, Olaszország) (képviselő: F. Ferraro ügyvéd)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB Igazgatóságának 2019. május 29-i L/LDG/19/182. sz. határozatát, amelyben megtagadták az EKB azon határozatához és a vonatkozó dokumentációhoz való hozzáférést, amely határozatban az elrendelte az olaszországi Genovában székhellyel rendelkező Banca Carige S.p.A. csődeljárás alá helyezését, kötelezze továbbá az alperest a fent említett határozat és az összes szükséges, előkészítő, a határozathoz kapcsolódó és az abból következő aktus bemutatására;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset tárgya az EKB Igazgatósága 2019. május 29-i L/LDG/19/182. sz. határozatának megsemmisítése, amelyben megtagadták az EKB azon határozatához és a vonatkozó dokumentációhoz való hozzáférést, amely határozatban az elrendelte az olaszországi Genovában székhellyel rendelkező Banca Carige S.p.A. csődeljárás alá helyezését, továbbá az alperesnek a fent említett határozat és az összes szükséges, előkészítő, a határozathoz kapcsolódó és az abból következő aktus bemutatására kötelezése.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az EKB 2004/3. sz. határozata 4. cikkének megsértésére, valamint az információknak az uniós jogban biztosított titkosságával kapcsolatos kivétel téves alkalmazására alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben a megtámadott határozat jogellenességére hivatkozik, amennyiben az nem tartalmaz olyan konkrét elemeket, amelyek jeleznék a vitatott dokumentum titkos részeit, valamint az EKB-n belül betöltött funkciójukat és hatókörüket, továbbá a hozzáférhetővé tételük okozta esetleges kockázatokat. A különféle érdekek mérlegelésekor a részvényesek részesedésük védelméhez fűződő konkrét érdekének, valamint a társaság vezetése hatékonyságának és átláthatóságának elsőbbséget kell élveznie a felügyeleti eljárások védelmével kapcsolatos általános és nem megindokolt követelménnyel szemben.

                  2.

                  A második, a kért dokumentum bizalmas jellegével kapcsolatos indokolás hiányára alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy az EKB semmilyen módon nem indokolta a megtámadott aktus „bizalmas” jellegét, és csupán annak kategorikus kijelentésére szorítkozott, hogy a saját felügyeleti eljárásainak védelme igazolja a hozzáférés megtagadását.

                  3.

                  A harmadik, az EKB 2004/3. sz. határozata 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes a 2004/3. sz. határozat 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének súlyos megsértésére és az indokolás hiányára hivatkozik, mivel nem állnak fenn a titkosság általános vélelmére való hivatkozás feltételei, továbbá mivel az EKB egyáltalán nem értékelte konkrétan azokat a dokumentumokat, amelyekhez a hozzáférést kérték.

                  4.

                  A negyedik, a hatékony bírói jogvédelemhez való alapvető jognak (az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének) a megsértésére, valamint az EKB 2004/3. sz. határozata 7. cikke (3) bekezdésének és 8. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes előadja, hogy az EKB egyáltalán nem hiúsíthatja meg a rendelkezés címzettjeinek, köztük maguknak a bank részvényeseinek érdekeit, akik a közhatalom ún. helytelen gyakorlásával szemben az EU Alapjogi Chartájának 47. cikke értelmében jogosultak a hatékony jogvédelemre. Az EKB megsértette továbbá az EKB 2004/3. sz. határozata 7. cikkének (3) bekezdését és 8. cikkének (2) bekezdését, mivel — a felperes által benyújtott hozzáférés iránti kérelemre adandó válasz tekintetében előírt határidő további húsz nappal történő meghosszabbítása céljából — több alkalommal hivatkozott a rendkívül fokozott munkateherre, anélkül hogy erre bizonyítékot szolgáltatott volna.


title: T-504/19. sz. ügy: 2019. július 12-én benyújtott kereset — Crédit Lyonnais kontra EKB

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/41

      2019. július 12-én benyújtott kereset — Crédit Lyonnais kontra EKB
      (T-504/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Crédit Lyonnais (Lyon, Franciaország) (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 256. és 263. cikk alapján semmisítse meg az EKB által 2019. május 3-án elfogadott ECB-SSM-2019-FRCAG-39 határozatot, amennyiben az megtagadja annak engedélyezését, hogy a felperes a CDC-vel szemben fennálló kitettségei 34 %-át kihagyja a tőkeáttételi mutató számításából;

                  —

                  az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az EUMSZ 266 cikk és a Törvényszék által ítélt dolog hatályának megsértésére alapított jogalap. A felperes szerint az Európai Központi Bank azzal, hogy határozatát olyan indokokra alapozta, amelyeket a Törvényszék már megvizsgált és elutasított 2018. július 13-i Crédit agricole kontra EKB ítéletében (T-758/16, EU:T:2018:472), és továbbra is a francia államot érő feltételezett kárra, valamint a forgóeszközök kényszerértékesítésének kockázatára hivatkozott anélkül, hogy ezen állítások valószínűségét bizonyította volna, megsértette az EUMSZ 266. cikket és az ítélt dolog hatályát.

                  2.

                  A második, egyrészt a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 176., 1. o.) 429.cikke (14) bekezdésének és 400. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértésére, másrészt pedig az EKB hatáskörének túllépésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy az EKB azzal, hogy határozatát annak érdekében, hogy megtagadja, hogy a Crédit Lyonnais (a továbbiakban: LCL) tőkeáttételi mutatójából a a Caisse des dépôts et consignations (Letéti Pénztár; a továbbiakban: CDC) tekintetében teljes egészében kizárja a kitettségeit, arra alapította, hogy fennáll a CDC tekintetében a koncentráció kockázata, az LCL-lel szemben olyan prudenciális követelményt támaszt a szuverén kitettségek koncentrációjának jogcímén, amelyet az 575/2013/EU rendelet 400. cikke (1) bekezdésének a) pontja nem tesz lehetővé számára, és az ugyanezen rendelet 429. cikkének 814 bekezdésében biztosított hatáskörét az e cikk által előírt céloktól eltérő célok érdekében gyakorolja.

                  3.

                  A harmadik, azon nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amelyet az EKB azzal követett el, hogy továbbra sem vette figyelembe a szabályozott megtakarítások sajátos jellemzőit, megsértve ily módon azon kötelezettségét, hogy gondosan és pártatlanul vizsgálja meg az ügy releváns körülményeinek összességét, és azokból levonja a vonatkozó következtetéseket. A felperes azt állítja, hogy így az EKB nyilvánvalóan tévesen értékeli a szabályozott megtakarításra vonatkozó prudenciális kockázatokat.


title: T-520/19. sz. ügy: 2019. július 22-én benyújtott kereset — Heitec kontra EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/43

      2019. július 22-én benyújtott kereset — Heitec kontra EUIPO — Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (T-520/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/35)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Heitec AG (Erlangen, Németország) (képviselő: G. Wagner ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hetec Datensysteme GmbH (Germering, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: HEITEC európai uniós szóvédjegy — 774 331. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. április 23-án hozott határozata (R 1171/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdésének megsértése, a 2868/95/EK bizottsági rendeletnek az ugyanezen rendelet 22. szabályának (3) és (4) bekezdésével együttesen értelmezett 40. szabályának (5) bekezdésével összefüggésben.


title: T-527/19. sz. ügy: 2019. július 26-án benyújtott kereset — Sánchez Cano kontra EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/44

      2019. július 26-án benyújtott kereset — Sánchez Cano kontra EUIPO — Grupo Osborne (EL TORO BALLS Fini)
      (T-527/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/36)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Sánchez Cano, SA (Molina de Segura, Spanyolország) (képviselők: C. Giner Mas és M. González Aleixandre abogadas)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: az „EL TORO BALLS Fini” európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 15 648 595. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. március 22-én hozott határozata (R 2690/2017-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperesnek a jelen keresettel kapcsolatban, valamint a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére; vagy amennyiben a másik fél beavatkozóként részt venne az eljárásban, az alperest és a másik felet egyetemlegesen kötelezze a felperesnek a jelen keresettel kapcsolatban, valamint a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-530/19. sz. ügy: 2019. július 26-án benyújtott kereset — Nord Stream kontra Parlament és Tanács

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/45

      2019. július 26-án benyújtott kereset — Nord Stream kontra Parlament és Tanács
      (T-530/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nord Stream AG (Zug, Svájc) (képviselők: M. Raible, C. von Köckritz és J. von Andreae ügyvédek)

         Alperesek: Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/73/EK irányelv módosításáról szóló, 2019. április 17-i (EU) 2019/692 európai parlamenti és tanácsi irányelvet annyiban, amennyiben ezen irányelv 1. cikkének 9. pontja a 2009/73 irányelvet a 49a. cikk (3) bekezdésének első mondatával egészíti ki, amely szerint „[a]z (1) és (2) bekezdésnek megfelelő határozatokat 2020. május 24-ig meg kell hozni”;

                  —

                  az Európai Parlamentet, illetve az Európai Unió Tanácsát kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a 2009/73 irányelvbe újonnan beillesztett 49a. cikk értelmében vett, eltérésre vonatkozó esetleges határozatok meghozatalára nyitva álló határidő túl rövid, éppen ezért sérti az arányosság EUSZ 5. cikk (4) bekezdésében rögzített általános jogelvét.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a módosító irányelvet részben meg kell semmisíteni az EUMSZ 296. cikk megsértése folytán, hiszen nem tartalmaz indokolást a megtámadott rendelkezésben található túl rövid határidő bevezetésére vonatkozóan.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelkezés sérti a bizalomvédelem elvét, mivel jogalap nélkül korlátozza a 2009/73 irányelvbe újonnan beillesztett 49a. cikk szerinti eltérés lehetőségét. Az eltérés lehetősége jogilag kötelező a módosító irányelv hatálybalépésekor kiépült és üzemelő, harmadik országbeli tengeralatti vezetékeket üzemeltetők jogos bizalmának védelme érdekében.


title: T-532/19. sz. ügy: 2019. július 29-én benyújtott kereset — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral kontra EUIPO (pantys)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/46

      2019. július 29-én benyújtott kereset — EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral kontra EUIPO (pantys)
      (T-532/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: EC Brand Comércio, Importação e Exportação de Vestuário em Geral LTDA (Sorocaba, Brazília) (képviselők: B. Bittner és U. Heinrich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a „pantys” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 17 869 310. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. május 22-én hozott határozata (R 314/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben elutasította a fellebbezést a következő áruk és szolgáltatások tekintetében:

                              —

                              5. osztály: egészségügyi nedvszívók, menstruációs betétek, inkontinencia betétek;

                              —

                              35. osztály: női egészségügyi termékek online kiskereskedelmi szolgáltatásai;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Széleskörű használat az Európai Unióban.


title: T-533/19. sz. ügy: 2019. július 29-én benyújtott kereset — Artur Florêncio & Filhos, Affsports kontra EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/47

      2019. július 29-én benyújtott kereset — Artur Florêncio & Filhos, Affsports kontra EUIPO — Anadeco Gestion (sflooring)
      (T-533/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/39)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Artur Florêncio & Filhos, Affsports Lda (Sintra, Portugália) (képviselő: D. Martins Pereira Soares ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Anadeco Gestion, SA (Cartagena, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a sflooring európai uniós ábrás védjegy bejelentése, fekete, fehér és szürke színben — 11 943 586. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. május 20-án hozott határozata (R 1870/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében adjon helyt a jelen fellebbezésnek;

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot a fellebbezésben foglalt érvek alapján és tegye lehetővé a 11 943 588. számon bejelentett sflooring európai uniós védjegy lajstromozását;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a fellebbező részéről felmerült költségek viselésére, ideértve az EUIPO előtti eljárásban felmerült költségeket is;

                  —

                  a másik felet kötelezze a fellebbezőnek az EUIPO előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  a korábbi T-FLOORING védjegy tényleges használatára vonatkozó bizonyítékok elégtelensége;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-535/19. sz. ügy: 2019. július 30-án benyújtott kereset — H. R. Participations kontra EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/48

      2019. július 30-án benyújtott kereset — H. R. Participations kontra EUIPO — Hottinger Investment Management (JCE HOTTINGUER)
      (T-535/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/40)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: H. R. Participations SA (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: P. Wilhelm és J. Rossi ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hottinger Investment Management Ltd (London, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: JCE HOTTINGUER európai uniós szóvédjegy — 10 093 391. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. május 3-án hozott határozata (R 2078/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes összes költségének viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  lényeges alaki szabályok megsértése, mivel a törlési osztályhoz benyújtott törlési kérelem szabálytalan volt;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, ugyanezen rendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben.


title: T-546/19. sz. ügy: 2019. augusztus 7-én benyújtott kereset — Isigny — Sainte Mère kontra EUIPO (Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája)

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/49

      2019. augusztus 7-én benyújtott kereset — Isigny — Sainte Mère kontra EUIPO (Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája)
      (T-546/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Isigny — Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Franciaország) (képviselő: D. Mallo Saint-Jalmes ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy bejelentése (Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája) — 17 871 521. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. május 22-én hozott határozata (R 1513/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelem

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-411/19. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — WWF Italia o.n.l.u.s. és társai kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/2

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — WWF Italia o.n.l.u.s. és társai kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)
      (C-411/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/02)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: WWF Italia o.n.l.u.s., Lega Italiana Protezione Uccelli o.n.l.u.s., Gruppo di Intervento Giuridico o.n.l.u.s., Italia Nostra o.n.l.u.s., Forum Ambientalista, FC és társai

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az EU Bíróságának álláspontja szerint ellentétes-e az 1992/43/EGK irányelv (1) 6. cikkével és — az adott tényállásra való alkalmazhatósága esetén — a 2009/47/EK irányelvvel (2) a fentiekhez hasonló olyan elsődleges belső szabályozás és az annak végrehajtását szolgáló másodlagos szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy a „végső fokon” eljáró szerv — amely hatáskörrel rendelkezik arra, hogy a Ministro dell’ambiente e della tutela del territorio e del mare (környezet-, terüle- és tengervédelmi minisztérium, Olaszország) indokolt egyet nem értése esetén úgy határozzon, hogy valamely útépítés előzetes terve a környezeti szempontokkal összeegyeztethető — fontos közérdekre való hivatkozással intézkedjen a jóváhagyásról, tehát engedélyezze az eljárás folytatását akkor is, ha a környezetvédelemért felelős állami szerv álláspontja szerint nincs lehetőség esetleges követelmények és kárenyhítő intézkedések kidolgozására a projekt jóváhagyás alatt álló olyan változata tekintetében, amellyel kapcsolatban már negatív környezeti hatásvizsgálati véleményt fogalmaztak meg?

                  2)

                  A Bíróság álláspontja szerint ellentétes-e a fent említett irányelvekkel az alkalmazott megoldáshoz hasonló olyan megoldás, amelynek értelmében valamely, környezeti hatásvizsgálati eljárás tárgyát képező útépítés előzetes tervének jóváhagyása szempontjából a környezetvédelmi érdekhez képest elsőbbséget élvez a hivatkozott „fontos közérdek”, ha annak alapját kizárólag az útépítés nagyobb költséghatékonysága, annak — többek között — tájvédelmi, történelmi, kulturális és gazdasági-társadalmi megfelelősége, valamint valamely transzeurópai közúthálózat — a jelen ügyben a 2013. december 11-i 1315/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) által „átfogó hálózatként” meghatározott TEN-[T] hálózat — megvalósításának szükségessége képezi, akkor is, ha létezik olyan alternatív megoldás, amelyet környezetvédelmi szempontból már jóváhagytak?

                  3)

                  A Bíróság álláspontja szerint összeegyeztethető-e a fent említett közösségi jogszabályokkal az alkalmazott megoldáshoz hasonló olyan megoldás, amely lehetővé teszi a környezeti hatásvizsgálati eljárásban jóvá nem hagyott útvonal környezeti szempontból vett fontosságával kapcsolatos további vizsgálatok és tanulmányok — köztük a környezeti hatásvizsgálat — végleges terv keretében történő elvégzését ahelyett, hogy a javaslattevőnek a környezetvédelmi szempontból viszont már elfogadott alternatív nyomvonalra gyakorolt gazdasági és tájvédelmi hatások enyhítésére vonatkozóan további vizsgálatokat és tanulmányokat kellene folytatnia?

                  4)

                  A Bíróság álláspontja szerint — az említett előfeltételek fennállása esetén, és amennyiben az [uniós joggal] való összeegyeztethetőséggel kapcsolatos első, második és harmadik kérdésre igenlő választ kell adni — ellentétes-e a fent említett irányelvekkel az alkalmazotthoz hasonló olyan megoldás, amelynek értelmében valamely útépítés előzetes tervének jóváhagyására irányuló eljárás során a hatáskörrel rendelkező szerv környezeti szempontokkal való összeegyeztethetőség hiányára vonatkozóan megfogalmazott negatív véleménye nem kötelező, mivel azt írja elő, hogy csak a végleges terv keretében kell a természeti terület tájképi és környezeti elemeit ebből következően érő hatással kapcsolatos alaposabb vizsgálatokat, különösen a környezeti hatásvizsgálatot elvégezni és ezt követően a hatások kiegyenlítését és a károk enyhítését szolgáló megfelelő intézkedéseket előírni?

                  5)

                  A Bíróság álláspontja szerint ellentétes-e a fent említett irányelvekkel az elfogadott megoldáshoz hasonló olyan megoldás, amely szerint a beavatkozásra javaslatot tevő személy az előzetes terv alapján megtartott szolgáltatási értekezlet során meghatározott tájvédelmi és környezetvédelmi előírások, észrevételek és ajánlások átvételére csak az útépítés végleges tervének elkészítése keretében köteles, noha ezzel kapcsolatban a környezetvédelemért felelős szerv rámutatott arra, hogy a terve jóváhagyás alatt álló változatát illetően nincs lehetőség esetleges előírások és kárenyhítési intézkedések előírására?

                  6)

                  A Bíróság álláspontja szerint ellentétes-e a fent említett irányelvekkel az elfogadott megoldáshoz hasonló olyan megoldás, amely szerint a javaslatot tevő személynek ki kell dolgoznia az útépítés — az úgynevezett „alapos vizsgálatot” tartalmazó — környezeti hatástanulmányát is, amelyet teljes mértékben a hatályos jogszabályi előírásoknak megfelelően kell elkészíteni, és amely alapját képezi a szóban forgó hatásvizsgálat elvégzésének?

                  7)

                  A Bíróság álláspontja szerint ellentétes-e a fent említett irányelvekkel az elfogadott megoldáshoz hasonló olyan megoldás, amelynek értelmében a rendszerint felelőstől (a környezet-, terület- és tengervédelmi minisztérium keretében működő, a környezeti hatásvizsgálatért és a környezeti stratégiai vizsgálatért felelős bizottságtól) eltérő harmadik személyt (Lazio tartományt) jelölnek ki az útépítés végleges tervének mellékletét képező környezeti hatástanulmány ellenőrzésére abból a célból is, hogy meghatározzák az érintett természeti terület környezeti és tájvédelmi elemeinek védelméhez és megőrzéséhez szükséges esetleges további kárenyhítő és kiegyenlítő intézkedéseket, és a d. lgs. n. 163/06 (163/06. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) 18. cikkének 4. és 5. bekezdésének megfelelően és az abban meghatározott célok érdekében a környezet-, terület- és tengervédelmi minisztérium keretében működő, a környezeti hatásvizsgálatért és a környezeti stratégiai vizsgálatért felelős bizottság feladata kizárólag az, hogy a fent említett vizsgálatra szert téve, utólagosan véleményt nyilvánítson azzal kapcsolatban, hogy megfelel-e az útépítés végleges tervezete a tájvédelmi és környezetvédelmi előírásoknak?

         (1)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).

         (2)  A vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 20., 7. o.).

         (3)  A transzeurópai közlekedési hálózat fejlesztésére vonatkozó uniós iránymutatásokról és a 661/2010/EU határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1315/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 348., 1. o.).


title: C-415/19. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Blumar SpA kontra Agenzia delle Entrate

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/3

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Blumar SpA kontra Agenzia delle Entrate
      (C-415/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/03)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Blumar SpA

         Alperes: Agenzia delle Entrate

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az úgynevezett Deggendorf ítélkezési gyakorlatban értelmezett EUMSZ 108. cikk (3) [bekezdése], az Európai Bizottság C(2008)380 határozata, valamint az arányosság közösségi elve alapján összeegyeztethető-e a közösségi jogrenddel a 2006. december 27-i 296. sz. törvény egyetlen cikkének 1223. bekezdése (jelenleg a 2005. február 4-i 11. sz. törvény 16-bis. cikkének 11. bekezdése) és a minisztertanács elnökének 2007. május 23-i rendelete?


title: T-244/16. és T-285/17. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — Yanukovych kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A felperes nevének a jegyzéken való további szerepeltetése — A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy a valamely harmadik állam hatóságának a határozatát a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták”)

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/38

      A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — Yanukovych kontra Tanács
      (T-244/16. és T-285/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      („Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való további szerepeltetése - A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy a valamely harmadik állam hatóságának a határozatát a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták”)
      (2019/C 328/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kijev, Ukrajna) (képviselők: T. Beazley QC, E. Dean és J. Marjason-Stamp barristers)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: P. Mahnič és J.-P. Hix meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az egyrészt az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. március 4-i (KKBP) 2016/318 tanácsi határozat (HL 2016. L 60., 76. o.), valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. március 4-i (EU) 2016/311 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2016. L 60., 1. o.), másrészt pedig az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozat (HL 2017. L 58., 34. o.), valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2017. L 58., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben a felperes neve továbbra is szerepel azon személyek, szervezetek és szervek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. március 4-i (KKBP) 2016/318 tanácsi határozatot, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. március 4-i (EU) 2016/311 tanácsi végrehajtási rendeletet, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozatot, valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendeletet megsemmisíti, amennyiben Viktor Fedorovych Yanukovych neve továbbra is szerepel azon személyek, szervezetek és szervek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

                  2)

                     Az Európai Unió Tanácsa a saját költségein felül viseli a V. F. Yanukovych részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-805/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — IPPT PAN kontra Bizottság és REA (Választottbírósági kikötés — Hatodik és hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram — A szerződések teljesítése céljából uniós követelések beszámítás útján történő érvényesítésére vonatkozó határozat — Hatékony bírói jogvédelem — Az ombudsmanhoz való fordulás joga — Költségvetési rendelet — Követelés biztos jellege — Jogos bizalom — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — A megfelelő ügyintézés elve — Hatáskörrel való visszaélés — Szerződéses felelősség — Könyvvizsgálói jelentés — Támogatható költségek)

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/39

      A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — IPPT PAN kontra Bizottság és REA
      (T-805/16. sz. ügy) (1)

      (Választottbírósági kikötés - Hatodik és hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram - A szerződések teljesítése céljából uniós követelések beszámítás útján történő érvényesítésére vonatkozó határozat - Hatékony bírói jogvédelem - Az ombudsmanhoz való fordulás joga - Költségvetési rendelet - Követelés biztos jellege - Jogos bizalom - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - A megfelelő ügyintézés elve - Hatáskörrel való visszaélés - Szerződéses felelősség - Könyvvizsgálói jelentés - Támogatható költségek)
      (2019/C 328/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) (Varsó, Lengyelország) (képviselő: M. Le Berre ügyvéd)

         Alperesek: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: M. Siekierzyńska és P. Rosa Plaza, később: M. Siekierzyńska és F. van den Berghe), Kutatási Végrehajtó Ügynökség (képviselők: S. Payan-Lagrou és V. Canetti meghatalmazottak, segítőik: D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

         A felperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt azon 2016. szeptember 6-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amely a hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram keretében kötött két szerződés alapján a Bizottság részéről a felperessel szemben állítólagosan fennálló követeléseknek az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramja keretében kötött támogatási megállapodás alapján a REA által a felperes részére fizetendő összegek beszámítása útján való behajtására irányul, másrészt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem, amely a hivatkozott hatodik keretprogram keretében kötött két szerződés szerinti állítólagos bizottsági követelések fenn nem állásának megállapítására, valamint arra irányul, hogy a hivatkozott hetedik keretirányelv keretében kötött támogatási megállapodás alapján 69 623,94 euró és késedelmi kamatok felperes részére való megfizetésére kötelezze a Bizottságot és a REÁ-t.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az Instytut Podstawowych Problemów Techniki Polskiej Akademii Nauk (IPPT PAN) maga viseli saját költségeinek kétharmadát, valamint a Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     Az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit, valamint az IPPT PAN részéről felmerült költségek egyharmadát.

                  4)

                     A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-578/19. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. szeptember 11-i végzése – Sophia Group kontra Parlament („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – A sürgősség hiánya”)

text:
               28.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/17

      A Törvényszék elnökének 2019. szeptember 11-i végzése – Sophia Group kontra Parlament
      (T-578/19. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - A sürgősség hiánya”)
      (2019/C 363/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Sophia Group (Saint-Josse-ten-Noode, Belgium) (képviselők: Y. Schneider és C.-H. de la Vallée Poussin ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: L. Tapper Brandberg és S. Toliušis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az egyrészt a buildings Helpdesk szolgáltatásnyújtásra irányuló (06A0010/2019/M011 számú ajánlati felhívás) 1. sz. tételt egy másik ajánlattevőnek odaítélő, 2019. július 30-i európai parlament határozat végrehajtásának a felfüggesztésére, másrészt pedig az ezen nyertes ajánlattevővel kötött szerződés végrehajtásának a felfüggesztésére irányuló ideiglenes intézkedések iránt az EUMSZ 278. cikk és az EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-424/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 3-i végzése – Puma kontra EUIPO – Carrefour (Egymást keresztező vonalak ábrázolása)

text:
               28.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/36

      A Törvényszék 2019. szeptember 3-i végzése – Puma kontra EUIPO – Carrefour (Egymást keresztező vonalak ábrázolása)
      (T-424/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 363/46)
      Az eljárás nyelve: angol
      A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 301., 2018.8.27.


title: C-730/19. sz. ügy: 2019. október 3-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/34

      2019. október 3-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
      (C-730/19. sz. ügy)
      (2019/C 399/40)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Y. Marinova, E. Manhaeve)

         Alperes: Bolgár Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      Az Európai Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság megsértette a 2008/50/EK irányelv (1) XI. mellékletével összefüggésben értelmezett 13. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit azáltal, hogy a BG0006 területen (Délkelet-Bulgária) szisztematikusan és folyamatosan nem tartja be a következőket:

                              i.

                              2007 óta a kén-dioxid órás határértékét,

                              ii.

                              2007 óta – 2010. és 2012 kivételével – a kén-dioxid napi határértékét;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság 2010. június 11. óta megsértette a 2008/50/EK irányelv XV. mellékletének A. szakaszával összefüggésben értelmezett 23. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, és különösen a 23. cikk (1) bekezdésének második albekezdéséből eredő azon kötelezettségét, hogy gondoskodjon arról, hogy a lehető legrövidebb legyen az az időszak, amely alatt a BG0006 területen (Délkelet-Bulgária) a kén-dioxid fent említett határértékeit nem tartják be;

                  —

                  kötelezze a Bolgár Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalapja keretében a Bizottság azt állítja, hogy a Bolgár Köztársság megsértette a 2008/50/EK irányelv XI. mellékletével összefüggésben értelmezett 13. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit, mivel a BG0006 területen (Délkelet-Bulgária) szisztematikusan és folyamatosan nem tartja be a kén-dioxid órás és napi határértékeit.
      Második jogalapja keretében a Bizottság előadja, hogy Bulgária megsértette a 2008/50/EK irányelv XV. mellékletének A. szakaszával összefüggésben értelmezett 23. cikke (1) bekezdése második albekezdésének rendelkezéseit, mivel a levegőminőségi terveiben 2010. június 11. óta nem írt elő annak biztosítását célzó megfelelő intézkedéseket, hogy a lehető legrövidebb legyen az az időszak, amely alatt e határértékeket nem tartják be.

         (1)  A környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 21-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 152., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 346., 62. o.).