title: T-470/15. sz. ügy: 2015. augusztus 11-én benyújtott kereset – Cham kontra Tanács

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/36

         2015. augusztus 11-én benyújtott kereset – Cham kontra Tanács
   (T-470/15. sz. ügy)
   (2015/C 337/40)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Cham Holding (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a felperes keresete elfogadható és megalapozott;

               —

               következésképpen semmisítse meg a 2015. május 28-i 2015/837/KKBP határozatot, valamint a későbbi végrehajtási jogi aktusait, amennyiben azok a felperesre vonatkoznak;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-432/11. sz., Makhlouf kontra Tanács ügyben (1) hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.

      (1)  HL C 290., 13. o.


title: T-399/15. sz. ügy: 2015. július 20-án benyújtott kereset – Morgan & Morgan kontra OHIM – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/56

         2015. július 20-án benyújtott kereset – Morgan & Morgan kontra OHIM – Grupo Morgan & Morgan (Morgan & Morgan)
   (T-399/15. sz. ügy)
   (2015/C 311/61)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. (Conegliano, Olaszország) (képviselők: F. Gatti és F. Caricato ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Grupo Morgan & Morgan (Ciudad de Panamá, Panama)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: a „Morgan & Morgan” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy – 11 596 087. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. május 7-én hozott határozata (R 1657/2014-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               ismerje el és állapítsa meg, hogy a fellebbező által előterjesztett jogorvoslati kérelem elfogadható és megalapozott;

               —

               változtassa meg a megtámadott határozatot;

               —

               adjon helyt a Morgan & Morgan International Insurance Brokers S.r.l. nevében 11 596 087. számon bejelentett közösségi védjegy jogerős lajstromozásának a 36. osztály tekintetében;

               —

               az OHIM-ot kötelezze mindhárom eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-531/15. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2015. október 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Elda Otero Ramos kontra Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/10

         A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2015. október 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Elda Otero Ramos kontra Servicio Galego de Saúde, Instituto Nacional de la Seguridad Social
   (C-531/15. sz. ügy)
   (2015/C 429/14)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Elda Otero Ramos

      Alperesek: Servicio Galego de Saúde és Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Alkalmazhatóak-e a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (átdolgozott szöveg) 19. cikkében foglalt, bizonyítási teherre vonatkozó szabályok a munkahelyi kockázatok megelőzéséről szóló törvény [Ley de Prevención de Riesgos Laborales] 26. cikkének az ezen cikk (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésében foglalt, szoptatás ideje alatt fennálló veszélyhelyzetre, amely spanyol nemzeti szabályozást a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. október 19 i 92/85/EGK tanácsi irányelv (2) 5. cikke (3) bekezdésének átültetése érdekében fogadták el?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, az irányelv 19. cikke szerinti olyan tényeknek, amelyekből közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetésre lehet következtetni, tekinthetőek-e azok, az egy kórházi sürgősségi osztályon végzett ápolói szakma gyakorlása során fennálló, szoptatást veszélyeztető kockázatok, amelyeket egy olyan orvos által kibocsátott jelentés igazol, aki egyben azon kórház sürgősségi osztályának vezetője is, ahol a munkavállaló dolgozik?

               3)

               A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén azok a körülmények, hogy a munkavállaló által betöltött munkakör a kockázattal nem járó munkakörök között szerepel abban a munkaköröket feltüntető listában, amelyet a munkáltató a munkavállalók képviselőivel történt előzetes egyeztetés alapján határozott meg, illetve hogy a szóban forgó kórházban a megelőző orvosi/munkahelyikockázat-megelőzési szolgálat az alkalmasságra vonatkozó nyilatkozatot állított ki – amely nem tartalmaz különösebb részleteket arra vonatkozóan, hogy miként jutottak erre a következtetésre ezekben a dokumentumokban –, minden esetben és a megkérdőjelezés lehetősége nélkül bizonyítják-e azt, hogy a hivatkozott 19. cikk értelmében nem sérült az egyenlőség elve?

               4)

               A második kérdésre adandó igenlő válasz és a harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén melyik fél – a felperes munkavállaló vagy az alperes munkáltató – köteles a 2006/54/EK irányelv 19. cikkének megfelelően bizonyítani – azt követően, hogy bizonyítást nyert a munkavégzésből eredően az anyát vagy az anyatejjel táplált gyermeket veszélyeztető kockázatok fennállása –, hogy 1. a munkafeltételek vagy a munkaidő módosítása nem lehetséges vagy egy ilyen módosítás ellenére a munkaköri körülmények kedvezőtlen hatással lehetnek a várandós munkavállalóra vagy az anyatejjel táplált gyermekre (a munkahelyi kockázatok megelőzéséről szóló törvény 26. cikkének az ezen cikk (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdése, amely a 92/85/EGK irányelv 5. cikkének (2) bekezdését ülteti át), illetve hogy 2. a más munkakörbe helyezés technikai vagy más objektív okból nem valósítható meg vagy kellően megalapozott indokok alapján ésszerűen nem követelhető meg (a munkahelyi kockázatok megelőzéséről szóló törvény 26. cikkének az ezen cikk (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett (3) bekezdése, amely a 92/85/EGK irányelv 5. cikkének (3) bekezdését ülteti át)?

      (1)  HL L 204., 23. o.

      (2)  HL L 348., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 110. o


title: C-109/12. sz. ügy: A Korkein hallinto oikeus (Finnország) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Laboratoires Lyocentre

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/20

         A Korkein hallinto oikeus (Finnország) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Laboratoires Lyocentre
   (C-109/12. sz. ügy)
   2012/C 133/36
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein hallinto oikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Laboratoires Lyocentre

      Az eljárás más résztvevői: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az a körülmény, hogy a készítményt valamely tagállamban az orvostechnikai eszközökről szóló 93/42/EGK irányelv (1) alapján az orvostechnikai eszközökről szóló irányelv értelmében vett, EK-jelöléssel ellátott orvostechnikai eszközzé minősítették, kizárja-e azt, hogy valamely másik tagállam illetékes nemzeti hatósága ugyanazt a készítményt farmakológiai, immunológiai vagy metabolikus hatásaira tekintettel a gyógyszerekről szóló 2001/83/EK irányelv (2) 1. cikke 2. pontjának b) alpontja értelmében vett gyógyszerré minősítse?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: az említett illetékes hatóságnak lehetősége van-e arra, hogy a készítményt kizárólag a gyógyszerekről szóló 2001/83/EK irányelv szerinti eljárást alkalmazva minősítse gyógyszerré, vagy a gyógyszerré minősítés iránti eljárásnak a gyógyszerekről szóló irányelv szerinti megindítása előtt az orvostechnikai eszközökről szóló 93/42/EGK irányelv 8. cikke szerinti védzáradékon alapuló eljárást vagy 18. cikke szerinti, a hibásan feltüntetett EK-jelölésre vonatkozó rendelkezéseket is alkalmazni kell?

               3.

               A gyógyszerekről szóló 2001/83/EK irányelv, az orvostechnikai eszközökről szóló 93/42/EGK irányelv vagy az uniós jog egyéb rendelkezései (többek között az emberi élet és egészség védelme és a fogyasztóvédelem) kizárják-e azt, hogy az azonos összetevőket tartalmazó és azonos hatást kiváltó készítmények egy és ugyanazon tagállam területén a gyógyszerekről szóló 2001/83/EK irányelv értelmében vett — forgalomba hozatali engedélyt igénylő — gyógyszerként és az orvostechnikai eszközökről szóló 93/42/EGK irányelv értelmében vett orvostechnikai eszközként is forgalomban legyenek?

      (1)  Az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv (HL L 169., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 82. o.)

      (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.)


title: F-141/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. május 30-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a — A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél — Az ügyvédnek a keresetlevél postai úton elküldött eredeti példányán szereplőtől eltérő, saját kezű aláírása — A kereset elkésettsége — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/50

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. május 30-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-141/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a - A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél - Az ügyvédnek a keresetlevél postai úton elküldött eredeti példányán szereplőtől eltérő, saját kezű aláírása - A kereset elkésettsége - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 252/90
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és J. Baquero Cruz meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A felperes 2010. szeptembertől decemberig és 2011. januárban elmaradt illetményhátralékának folyósítására irányuló kérelmét hallgatólagosan elutasító bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 65., 2012.3.3., 25. o.


title: T-442/12. sz. ügy: 2012. október 5-én benyújtott kereset — Changmao Biochemical Engineering kontra Tanács

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/39

         2012. október 5-én benyújtott kereset — Changmao Biochemical Engineering kontra Tanács
   (T-442/12. sz. ügy)
   2012/C 366/80
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kína) (képviselők: E. Vermulst és S. Van Cutsem ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó borkősav behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 349/2012/EU végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2012. június 26-i 626/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2012. L 182., 1. o.); és

               —

               az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és megsértette az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdését, amikor a benzol nyersanyagárának állítólagos torzulására hivatkozva elutasította a felperes piacgazdasági elbánás iránti kérelmét. Az uniós intézmények nyilvánvaló mérlegelési hibát követtek el, mivel a kokszból előállított benzol árát a kőolajból előállított benzol árával hasonlították össze, és értékelésüket a benzolra kivetett kiviteli vámra alapították, amely — amint elismerték — nem volt érvényben. Ezenkívül az intézmények megsértették az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) alpontjának első francia bekezdését, amikor megállapították, hogy a benzolkivitel utáni HÉA-visszatérítés hiánya a felperes üzleti döntéseibe való jelentős állami beavatkozást jelent.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és megsértette az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (3) bekezdését, mivel a Tanácsnak az időközi felülvizsgálat során piacgazdasági elbánásban kellett volna részesítenie a felperest, és ezért tévesen állapította meg, hogy a körülmények a dömpingre figyelemmel jelentősen megváltoztak, és hogy e változások tartósak.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettséget, az EUMSZ 296. cikket, valamint az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 6. cikkének (7) bekezdését, 11. cikkének (3) bekezdését, 14. cikkének (2) bekezdését és 18. cikkének (4) bekezdését, amikor nem vette figyelembe, és nem adta elő azon okokat, amelyek miatt elutasította a felperes által előterjesztett észrevételeket és bizonyítékokat, és amikor a benzol nyersanyagárának állítólagos torzulását nem indokolta meg egyértelműen.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (7) bekezdése c) pontjának második albekezdését, amikor a vizsgálat megkezdésétől számított három hónapon belül nem hozott döntést a piacgazdasági elbánásról.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének (2) bekezdését és a védelemhez való jogot, amikor megtagadta a rendes érték kiszámításának alapjául szolgáló részletes információk hozzáférhető tételét.


title: T-335/08. sz. ügy: 2008. augusztus 14-én benyújtott kereset – BNP Paribas és BNL kontra Bizottság

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/39

         2008. augusztus 14-én benyújtott kereset – BNP Paribas és BNL kontra Bizottság
   (T-335/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/79)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperesek: BNP Paribas és Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (képviselők: R. Silvestri, G. Escalar és M. Todino ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               teljes egészében semmisítse meg az Olaszország által a szerkezetátalakítás alatt álló egyes hitelintézetek javára végrehajtott pénzügyi ösztönző intézkedésekre vonatkozó C-15/2007 (korábbi NN 45/2007) állami támogatásra vonatkozó 2008. március 11-i C(2008) 869 végleges bizottsági határozatot.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek azon rendelkezést vitatják, amely alapján a 350/2003 olasz törvényt az EK-Szerződés állami támogatásokra vonatkozó 87. cikkével összeegyeztethetetlennek nyilvánították, amennyiben az bizonyos, az 1990. július 30-i 218. sz. törvény (az „Amato-törvény”) alapján végrehajtott átszervezések által létrejött hitelintézetek befektetési vagyonának adójogi újraértékelését (a továbbiakban: különleges szabályozás) rendelte el. A Bizottság szerint a különleges szabályozás jogellenessége a Szerződés 87. cikke értelmében azon a feltételezésen alapult, hogy az olasz jogszabály „szelektív” adóelőnyt biztosított a kizárólag az Amato-törvényben hivatkozott átszervezések által érintett bankintézményeknek, anélkül hogy hasonló kedvezményekkel szolgált volna más intézmények vagy általában véve más vállalkozások számára.
   Ezen érvek alátámasztására a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság tévesen indult ki abból, hogy az újraértékelési különleges szabályozás gazdasági előnyt biztosított a kedvezményezett társaságoknak és ezért jogellenes támogatásnak minősül. Valójában a rendszer nem biztosít adóelőnyt, hanem pusztán választható rendszert jelent, amelynek előnyeiből csak az részesül, aki az adót előre, egy kiegészítő adókulcs alapján megfizeti.
   Még annak feltételezése esetén is, hogy a szóban forgó szabályozás az azt igénybe vevő vállalkozásoknak egyfajta előnyt biztosított, nem minősült állami támogatásnak, mert nem volt szelektív jellegű. A különleges szabályozás koherens megoldást jelentett az általános adórendszerre tekintettel és objektív szemponton alapult, azaz azon a követelményen, hogy lehetővé tegye a privatizációval érintett hitelintézeteknek, hogy az Amato-törvény következtében megszerzett tulajdont újraértékeljék, mégpedig olyan adókulcs előírásával, amely figyelembe veszi mind az, értékesítésből származó nyereség korábbi részleges adóztatását, mind az ezekhez a vagyonrészekhez kapcsolódó egyéb kötelezettségeket; a többi vállalkozást, amelyek a 350/2003 törvénytől eltérő kontextusban kaptak vagyonrészeket, – nem úgy, mint az e törvény szerinti átruházásokkal érintett bankok – nem érintik a hátrányok, és amelyek esetében teljesen igazolt a másképpen működő újraértékelési szabályozás.
   Másodszor a Bizottság határozata súlyos indokolási hibát tartalmaz, amely azon téves meggyőződésből ered, hogy a 350/2003 törvény egyáltalán nem rendelkezik általános újraértékelési rendszerről. A Bizottság, mivel helytelenül úgy vélte, hogy nem volt olyan általános újraértékelési rendszer, amelyet össze lehetett volna hasonlítani a sérelmezett különleges szabályozással, elmulasztotta a két rendszer összehasonlítását az összes olyan elem értékelése végett, amelyek hatást gyakorolhatnak az egyes rendszerekre jellemző sajátos adóterhekre.
   A felperesek szerint a két rendszer ilyen elemek alapján történő összehasonlítása esetén nyilvánvaló, hogy az általános rendszerrel összehasonlítva a speciális rendszer ténylegesen nem biztosít adóelőnyt az alkalmazandó adókulcs alapján.


title: T-856/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 21-i ítélete – Rare Hospitality International kontra EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE) („Európai uniós védjegy — A LONGHORN STEAKHOUSE európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja — Az egyenlő bánásmód és a megfelelő ügyintézés elve”)

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/27

         A Törvényszék 2017. június 21-i ítélete – Rare Hospitality International kontra EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
   (T-856/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A LONGHORN STEAKHOUSE európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja - Az egyenlő bánásmód és a megfelelő ügyintézés elve”))
   (2017/C 256/31)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Rare Hospitality International, Inc. (Orlando, Florida, Egyesült Államok) (képviselő: I. Lázaro Betancor ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Bonne meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a LONGHORN STEAKHOUSE szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. szeptember 12-én hozott határozata (R 2149/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Rare Hospitality International, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-56/11. sz. ügy: 2011. január 25-én benyújtott kereset — SAS Cargo Group és társai kontra Bizottság

text:
               19.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/23

         2011. január 25-én benyújtott kereset — SAS Cargo Group és társai kontra Bizottság
   (T-56/11. sz. ügy)
   2011/C 89/45
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Dánia), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Svédország) és SAS AB (Stockholm, Svédország) (képviselők: M. Kofmann és B. Creve ügyvédek, I. Forrester QC, J. Killick és G. Forwood barristers)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék egészben vagy részben semmisítse meg a határozatot;

               —

               a Törvényszék állapítsa meg, hogy a felperesek nem felelősek a határozatban leírt átfogó, egységes, folyamatos és összetett jogsértésért, és szükség esetén semmisítse meg a határozatot annyiban, amennyiben az megállapítja a felperesek felelősségét;

               —

               a Törvényszék továbbá, illetve másodlagosan csökkentse a bírság mértékét;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               a Törvényszék rendeljen el minden olyan egyéb intézkedést, amelyet az ügy körülményeire tekintettel megfelelőnek tart.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek az Európai Bizottság által az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban a légi árufuvarozási szolgáltatások árának több összetevőjét érintő, az üzemanyagpótdíjjal, a biztonsági pótdíjjal és a pótdíjak után a szállítmányozóknak fizetendő jutalékkal kapcsolatos összehangolásra vonatkozó COMP/39.258 — „légi árufuvarozás”-ügyben 2010. november 9-én hozott határozat megsemmisítését kérik.
   Keresetük alátámasztására a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalapjukkal a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályokat sértett, és megsértette a felperesek gondos ügyintézéshez való jogát, védelemhez való jogát és a fegyveregyenlőség általános elvét, amikor megtagadta a felperesektől azon releváns — mind terhelő, mind mentő — bizonyítékokhoz való hozzáférést, amelyeket a kifogásközlésének megküldése után kapott, azonban ezekre (a terhelő bizonyítékokra) a vitatott határozatban hivatkozott.

               2.

               Második jogalapjukkal a felperesek a hatáskör hiányára hivatkoznak, mivel a határozat az EUMSZ 101. cikket/az EGT-Megállapodás 53. cikkét alkalmazza az EGT-be irányuló légi árufuvarozási szolgáltatásokra, miközben a hatáskritériumot alkalmazza, noha ez az EUMSZ 101. cikknek/az EGT-Megállapodás 53. cikkének a területi hatályát illetően nem releváns, és a határozat nem megfelelően alkalmazza az EGT-n kívüli értékesítések kritériumát.

               3.

               Harmadik jogalapjukkal a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el azon magatartások értékelésekor, amelyekben a felperesek részt vettek, és annak megállapításakor, hogy ezek bizonyítják, hogy a felperesek átfogó, egységes és folyamatos jogsértésben vettek részt, illetve arról tudomásuk volt; továbbá számos hivatkozott magatartás nem minősül a releváns versenyjogi szabályok megsértésének.

               4.

               Negyedik jogalapjukkal a felperesek azt állítják, hogy a bírság nem igazolt, és aránytalanul magas, figyelemmel azon tényre, hogy a felperesek nem vettek részt átfogó, egységes és folyamatos jogsértésben, valamint azon releváns elemekre (ideértve az enyhítő körülményeket is), amelyeket a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének megállapításakor figyelembe kellett volna venni.

               5.

               Ötödik jogalapjukkal a felperesek arra hivatkoznak, hogy velük (és másokkal) szemben szelektíven és önkényesen jártak el, miközben azon 72 másik fuvarozóval szemben, akik a kifogásközlés és a határozat szerint állítólag jogellenes találkozókon vagy megbeszéléseken vettek részt, sosem jártak el. Ez az emberi jogok európai egyezményére és az EU Alapjogi Chartájára tekintettel komoly kérdéseket vet fel.

               6.

               Hatodik jogalapjukkal a felperesek azt állítják, hogy sérült az EU Alapjogi Chartája 47. cikkének (2) bekezdésében rögzített független és pártatlan bírósághoz való joguk, mivel a határozatot olyan közigazgatási hatóság fogadta el, amely ugyanakkor nyomozati és szankcionálási jogkörrel is bír.


title: T-259/11. sz. ügy: 2011. május 16-án benyújtott kereset — Zinātnes, Inovāciju un Testēšanas Centrs kontra Bizottság

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/33

         2011. május 16-án benyújtott kereset — Zinātnes, Inovāciju un Testēšanas Centrs kontra Bizottság
   (T-259/11. sz. ügy)
   2011/C 252/78
   Az eljárás nyelve: lett

      Felek

      Felperes: Zinātnes, Inovāciju un Testēšanas Centrs (képviselő: E. Darapoļskis ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül az „építőanyagok innovációs és kísérleti központjának létrehozása” elnevezésű 2003. évi lettországi nemzeti PHARE programmal (2003/004-979-06-03/1/0027) kapcsolatos megállapodásról szóló bizottsági határozatot (2003/004-979-06-03/1/0027), és ismerje el, hogy az 1 576 010,80 euró összegű PHARE finanszírozás behajtása nem igazolt.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság az „építőanyagok innovációs és kísérleti központjának létrehozása” elnevezésű 2003. évi lettországi nemzeti PHARE programmal (2003/004-979-06-03/1/0027) kapcsolatos megállapodásról szóló határozatában (a továbbiakban: vitatott határozat) 1 474 200,00 euró értékű európai uniós forrás behajtása mellett döntött.
   A felperes úgy véli, hogy a vitatott határozat elfogadása során a Bizottság nem tartotta tiszteletben az Európai Bizottság és a Lett Köztársaság között 2003. szeptember 19-én megkötött, a lettországi nemzeti PHARE program finanszírozásával kapcsolatos pénzügyi memorandumot, amelynek alapján a felperessel finanszírozási megállapodás jött létre 2005. augusztus 23-án, és 1 576 010,80 euró összegű finanszírozás folyósítására került sor. A felperes ezenkívül azon az állásponton van, hogy a Bizottság nem tartotta tiszteletben az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i a 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendeletet (1) (a továbbiakban: költségvetési rendelet) és az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendeletet (2) (a továbbiakban: végrehajtási rendelet).
   Keresete alátámasztására a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               Először is a felperes úgy véli, hogy a Bizottság a vitatott határozatot az ügy körülményeinek körültekintő vizsgálata és a tényállás értékelése nélkül fogadta el, amikor kizárólag a lett tisztségviselők olyan jelentéseire támaszkodott, amelyeket nem támasztják alá az illetékes hatóságok véleményei vagy határozatai. A felperes szerint a Bizottságnak a behajtási eljárás megindítása előtt ellenőriznie kellett volna a Lett Köztársaság tisztségviselőinek jelentéseiben állított jogsértések fennállását, és meg kellett volna szereznie minden szükséges bizonyítékot, amit a Bizottság nem tett meg, mivel a korábbi levelezés formális vizsgálatára szorítkozott. Következésképpen jelentős tényállási elemeket nem vett figyelembe, és jogosulatlanul kérte a PHARE finanszírozás visszafizetését.

               Másodszor a felperes szerint a Bizottság nem élt a pénzügyi memorandum, a költségvetési rendelet és a végrehajtási rendelet által neki biztosított hatáskörökkel. E vonatkozásban megjegyzi, hogy a jogsértések megállapításakor a Bizottságnak először is értékelnie kellett volna azoknak az Unió költségvetésére gyakorolt pénzügyi következményeit, másodszor pedig amennyiben megállapította, hogy a jogsértések alkalmasak jelentős pénzügyi következmények előidézésére, lehetőséget kellett volna adnia a Lett Köztársaság számára, hogy hasznos észrevételeket tegyen az ügy körülményei vonatkozásában, valamint időt kellett volna biztosítania a szabálytalanságok megszüntetésére. A jelen ügyben a Bizottság nem élt hatásköreivel, és ezért a vitatott határozat ellentétes a pénzügyi memorandummal, a költségvetési rendelet 71. cikkével és a végrehajtási rendelet 79. és 80. cikkével.

               Harmadszor a felperes úgy véli, hogy a vitatott határozat aránytalan, és a pénzügyi memorandumban, a költségvetési rendeletben és a végrehajtási rendeletben az ilyen határozatok meghozatalára vonatkozóan meghatározott eljárás megsértésével fogadták el. Ráadásul a vitatott határozatot nem tették közzé, nem tartalmazza a kibocsátás napját, és a felperes arról csak 2011. április 9-ét követően, egy Lettország ellen indított eljárás keretében szerzett tudomást.

               Negyedszer a felperes álláspontja szerint a vitatott határozat súlyos következményekkel járt, és károkat okozott a számára, mivel az ellene indított eljárás alapjául szolgál, és megakadályozza abban, hogy a jövőben finanszírozást szerezzen a PHARE program keretében.

               Ötödször és utolsósorban a felperes szerint a vitatott határozat komolyan érintette jóhírnevét, mivel a Bizottság jogellenes cselekményei meghiúsítják új partnereknek a projektben való részvételét, és súlyosan károsítják a befektetőknek a felperesbe, mint megbízható és biztos partnerbe vetett bizalmát.

      (1)  HL L 248., 2002.9.16., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74.o.

      (2)  HL L 357., 2002.12.31., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet,4. kötet, 145. o.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete (2004. november 23.) a T-376/02. sz. O kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – A személyzeti szabályzat 78. cikke – Rokkantsági nyugdíj – Rokkantsági bizottság – Összetétel – Foglalkozási betegség)

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/23

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (2004. november 23.)
   a T-376/02. sz. O kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 78. cikke - Rokkantsági nyugdíj - Rokkantsági bizottság - Összetétel - Foglalkozási betegség)
   (2005/C 45/51)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-376/02. sz. O, az Európai Közösségek Bizottságának volt tisztviselője, lakóhelye Brüsszel (Belgium), képviseli J. Van Rossum és J.-N. Louis, ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Currall) ügyben, az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata 78. cikkének harmadik bekezdése alapján a felperes rokkantsági nyugdíjra való jogosultságát megállapító 2002. január 14-i bizottsági határozat megsemmisítése tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács), tagjai: P. Lindh, elnök, és R. García-Valdecasas és J. D. Cooke, bírák; hivatalvezető: J. Palacio González, vezető tisztviselő, 2004. november 23-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A felperes rokkantsági nyugdíjra való jogosultságát megállapító 2002. január 14-i bizottsági határozat semmis.

               2)

               A Bizottság köteles minden költséget viselni.

      (1)  HL C 44., 2003.2.22.


title: C-383/05. sz. ügy: A Cour de cassation de Belgique  2005. október 7-i  végzésével a Raffaele Talotta kontra État belge ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               14.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/11

         A Cour de cassation de Belgique 2005. október 7-i végzésével a Raffaele Talotta kontra État belge ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-383/05. sz. ügy)
   (2006/C 10/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Cour de cassation de Belgique 2005. október 7-i végzésével, amely 2005. október 24-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Raffaele Talotta kontra État belge ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Cour de cassation de Belgique a következő a kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Az EK-Szerződés 43. cikkét (a korábbi 52. cikk) akként kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes a nemzeti jognak a Code des impôts sur les revenus 1992 (Jövedelemadó Kódex, 1992.) 342. § (2) bekezdésének végrehajtására elfogadott 1993. augusztus 27-i királyi rendelet 182. cikkéhez hasonló olyan intézkedése, amely szerint a minimálisan előírt adóalap kizárólag a külföldi illetőségű személyekre alkalmazandó?


title: T-207/12. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-3/11. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2012. február 29-én hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2012. május 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               30.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/27

         A Közszolgálati Törvényszék F-3/11. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2012. február 29-én hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2012. május 11-én benyújtott fellebbezés
   (T-207/12. P. sz. ügy)
   2012/C 194/45
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               teljes egészében és kivétel nélkül helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

               —

               elsődlegesen adjon helyt a felperes által a jelen fellebbezés tárgyát képező ügyben lefolytatott elsőfokú eljárás keretében megfogalmazott valamennyi kérelemnek;

               —

               az alperest kötelezze a jelen fellebbezési eljárással összefüggésben a felperesnél felmerült költségek ez utóbbi részére történő megfizetésére;

               —

               másodlagosan, utalja vissza a jelen fellebbezés tárgyát képező ügyet a Közszolgálati Törvényszék eltérő összetételű tanácsa elé, hogy az ismételten és érdemben határozzon a jelen fellebbezés fenti pontjaiban szereplő valamennyi kérelemről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés az F-3/11. sz. ügyben 2012. február 29-én hozott végzés ellen irányul, amely mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant utasította el azt a keresetet, amely egyrészről a felperes balesetével kapcsolatos egyik dokumentum iratokhoz csatolása Európai Bizottság általi állítólagos elutasításának megsemmisítésére, másrészről pedig a Bizottság arra történő kötelezésére vonatkozik, hogy az okozott kár megtérítése címén fizessen meg 1 000 eurót.
   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező két jogalapra hivatkozik.

               1.

               A végzés nyilvánvaló elfogadhatatlanságára vonatkozó része indokolásának teljes hiányára alapított első jogalap, többek között a nyilvánvaló határozatlanság, a paradox jelleg, a tények elferdítése és eltorzítása, logikailag téves, logikátlan, következetlen, ésszerűtlen jellege, a clare loqui elvének megsértése, a felperes által előterjesztett egyik kérelemmel kapcsolatos határozathozatal hiánya, valamint a következők helytelen, téves, hibás és ésszerűtlen értelmezése és alkalmazása miatt:

                           —

                           az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 26. és 26a. cikke;

                           —

                           a megtámadható határozat fogalmával kapcsolatos jogi szabályok (különösen a megtámadott végzés 30–47. pontja);

                           —

                           a magánszemélyekre vonatkozó és az uniós intézmények birtokában lévő adatok kezelésével és e magánszemélyeknek az azokhoz való hozzáférésével kapcsolatos jogi szabályok.

               2.

               Az elsőfokú bíróság végzése költségekkel kapcsolatos részének jogszerűségére alapított második jogalap (a megtámadott végzés 47. és 48. pontja között).


title: T-386/17. sz. ügy: 2017. június 23-án benyújtott kereset – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik kontra EUIPO (Лидер)

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/40

         2017. június 23-án benyújtott kereset – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik kontra EUIPO (Лидер)
   (T-386/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/46)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Németország) (képviselő: A. Lingenfelser ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „Лидер” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 15 466 791. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. április 28-án hozott határozata (R 2066/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: C-197/06. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. április 17-i ítélete (Rechtbank van koophandel Hasselt – Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroe3psinstituut van vastgoedmakelaars kontra Willem Van Leuken (Oklevelek elismerése – 89/48/EGK irányelv – Ingatlanügynök)

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/4

         A Bíróság (második tanács) 2008. április 17-i ítélete (Rechtbank van koophandel Hasselt – Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroe3psinstituut van vastgoedmakelaars kontra Willem Van Leuken
   (C-197/06. sz. ügy) (1)

   (Oklevelek elismerése - 89/48/EGK irányelv - Ingatlanügynök)
   (2008/C 142/04)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Rechtbank van koophandel Hasselt – Belgium
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Confederatie van immobiliën-beroepen België, Beroepsinstituut van vastgoedmakelaars

      Alperes: Willem Van Leuken
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rechtbank van koophandel Hasselt – A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv (HL L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás, 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.) 3. és 4. cikkének értelmezése – Egy tagállamban letelepedett és egy másik tagállamban ingatlanügynökként tevékenykedő ingatlanügynök arra vonatkozó kötelezettsége, hogy az államnak az irányelv átültetésére hozott jogszabályaiban meghatározott követelményeknek eleget tegyen – Ezen ingatlanügynök és egy, a kérdéses tagállamban bejegyzett ügynök közötti együttműködési szerződés esetén is fennálló követelmény.
   Rendelkező rész
   A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, a 2001. május 14-i 2001/19/EK parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv 3. és 4. cikkével ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az alapügyben szereplőhöz hasonló tevékenységnek valamely másik tagállamban letelepedett, az alapügy alpereséhez hasonló helyzetben szolgáltatást nyújtó személy általi gyakorlását a saját területén olyan engedély megszerzéséhez köti, amely engedély megadása sikeres jogi alkalmassági vizsga megszerzését igényli.

      (1)   HL C 165., 2006.7.15.


title: T-117/07. és T-121/07. sz. ügyek: A Törvényszék 2011. március 3-i ítélete — Areva és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca — Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Védelemhez való jog — Indokolási kötelezettség — Jogsértő magatartás betudhatósága — A jogsértés időtartama — Bírságok — A bírság megfizetéséért való egyetemleges felelősség — Súlyosító körülmények — Irányító szerep — Enyhítő körülmények — Együttműködés” )

text:
               9.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/10

         A Törvényszék 2011. március 3-i ítélete — Areva és társai kontra Bizottság
   (T-117/07. és T-121/07. sz. ügyek) (1)

   (Verseny - Kartellek - A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca - Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Védelemhez való jog - Indokolási kötelezettség - Jogsértő magatartás betudhatósága - A jogsértés időtartama - Bírságok - A bírság megfizetéséért való egyetemleges felelősség - Súlyosító körülmények - Irányító szerep - Enyhítő körülmények - Együttműködés)
   2011/C 113/20
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Areva részvénytársaság (Párizs, Franciaország); Areva T & D Holding SA (Párizs); Areva T & D SA (Párizs); Areva T & D AG (Oberentfelden, Svájc) (képviselők: A. Schild és J.-M. Cot ügyvédek); és Alstom részvénytársaság (Levallois-Perret, Franciaország) (képviselők kezdetben: J. Derenne ügyvéd, W. Broere solicitor, A. Müller-Rappard és C. Guirado ügyvédek, később: J. Derenne és A. Müller-Rappard)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: X. Lewis és F. Arbault, később: X. Lewis és végül: Bottka V. és N. Von Lingen meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.899 — gázszigetelt kapcsolóberendezések ügy) 2007. január 24-én hozott C(2006) 6762 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítésére, illetve másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének csökkentésére irányuló kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék ítélethozatal céljából egyesíti a T-117/07. sz. és T-121/07. sz. ügyeket.

               2.

               A Törvényszék az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.899 — gázszigetelt kapcsolóberendezések ügy) 2007. január 24-én hozott C(2006) 6762 végleges bizottsági határozat 2. cikkének b) és c) pontját megsemmisíti.

               3.

               A Törvényszék a C(2006) 6762 végleges határozat 1. cikkének b), c), d), e) és f) pontjában megállapított jogsértések miatt az alábbi bírságokat szabja ki:

                           —

                           az Alstom részvénytársasággal szemben: 10 327 500 euró;

                           —

                           az Alstommal szemben: 48 195 000 euró, mely az Areva T & D SA-val egyetemlegesen fizetendő meg, az Areva T & D SA által fizetendő összegből 20 400 000 euró megfizetésére ez utóbbi és az Areva T & D AG, az Areva részvénytársaság és az Areva T & D Holding SA egyetemlegesen köteles.

               4.

               A Törvényszék a kereseteket ezt meghaladó részükben elutasítja.

               5.

               A T-117/07. sz. ügyben az Európai Bizottság viseli az Areva, az Areva T & D Holding, az Areva T & D SA és az Areva T & D AG költségeinek egytizedét, és saját költségei egytizedét. Az Areva, az Areva T & D Holding, az Areva T & D SA és az Areva T & D AG viselik saját költségeik kilenctizedét és a Bizottság költségeinek kilenctizedét.

               6.

               A T-121/07. sz. ügyben a Bizottság viseli az Alstom költségeinek egytizedét, valamint saját költségei egytizedét. Az Alstom viseli a saját költségei kilenctizedét és a Bizottság költségeinek kilenctizedét.

      (1)  HL C 140., 2007.6.23.


title: A Bíróság ítélete (2015. október 27.) az E-11/15. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EGT-/EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A fogyasztók jogairól szóló 2011/83/EU irányelv)

text:
               15.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 467/24

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2015. október 27.)
   az E-11/15. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének EGT-/EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A fogyasztók jogairól szóló 2011/83/EU irányelv)
   (2016/C 467/11)
   Az E-11/15 sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIX. mellékletének 7a., 7e. és 7i. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen (előadó-bíró) és Páll Hreinsson bírákból álló Bíróság 2015. október 27-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIX. mellékletének 7a., 7e. és 7i. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-423/16. sz. ügy: 2016. július 29-én benyújtott kereset – De Masi kontra Bizottság

text:
               10.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/15

         2016. július 29-én benyújtott kereset – De Masi kontra Bizottság
   (T-423/16. sz. ügy)
   (2016/C 371/17)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Fabio De Masi (Brüsszel, Belgium) (képviselő: A. Fischer-Lescano)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az alperesnek a csoportos magatartási kódex dokumentumaihoz való hozzáférés iránti kérelemről szóló, 2016. május 20-i határozatát;

               —

               semmisítse meg az alperesnek a csoportos magatartási kódex dokumentumaihoz való hozzáférés iránti kérelemről szóló, 2016. július 13-i határozatát;

               —

               kötelezze az alperest a Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikkének 2. § -a alapján a jogvita, valamint az esetleges beavatkozó felek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az 1049/2001/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének megsértésére alapított első jogalap
               A felperes érvelése szerint az alperes 2016. május 20-i és 2016. július 13-i határozata sérti a fent említett rendelkezésben előírt, a megerősítő kérelem megfelelő elbírálásához való jogot.

               2.

               Az EUMSZ 15. cikknek az 1049/2001/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (3) bekezdésének megsértésére alapított második jogalap
               A felperes továbbá előadja, hogy a Tanács csoportos „magatartási kódexére” (társasági adóztatás) vonatkozó dokumentumokhoz való teljes hozzáférés megtagadása ezenfelül sérti az e dokumentumokba való betekintéshez fűződő jogát, amelyet a fent említett rendelkezések garantálnak.
               Ebben az összefüggésben a felperes arra hivatkozik, hogy az átláthatóság követelményének az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében, valamint (1) bekezdése a) pontjának negyedik francia bekezdésében előírt kivételei a jelen ügyben nem alkalmazandók.
               Ezen túlmenően fennáll a mérlegelés és az indokolás hiánya, valamint nyomós közérdek a dokumentumok közzétételét illetően.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: F-34/12. sz. ügy: 2012. március 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/23

         2012. március 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-34/12. sz. ügy)
   2012/C 184/50
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: A. Salerno ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozat megsemmisítése, amelyben a felperest nem bocsátották az EPSO/AD/207/11 versenyvizsga értékelő vizsgáira

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/207/11 versenyvizsga vizsgabizottságának a 2011. december 3-i hallgatólagos határozatát, amely elutasította a felperes által 2011. augusztus 3-án előterjesztett, az említett versenyvizsga vizsgabizottságának azon korábbi — a felperessel az EPSO 2011. július 26-i levelében közölt — határozatának felülvizsgálata iránti kérelmét, amely a felperest nem hívta meg a versenyvizsgának az értékelő központban zajló szakaszába;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a felperes részére 10 000 euró megfizetésére a megtámadott határozat következtében őt ért nem vagyoni károk megtérítéseként;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: F-43/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete — van Heuckelom kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (Közszolgálat — Az Europol személyzeti szabályzata — 29. cikk — Az értékelő jelentések alapján történő magasabb fizetési fokozatba lépés — A besorolási és fizetési fokozatok meghatározásának politikáját megállapító határozattal szembeni jogellenességi kifogás — Az Europol igazgatójának mérlegelési jogköre — Korlátok)

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/47

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete — van Heuckelom kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)
   (F-43/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az Europol személyzeti szabályzata - 29. cikk - Az értékelő jelentések alapján történő magasabb fizetési fokozatba lépés - A besorolási és fizetési fokozatok meghatározásának politikáját megállapító határozattal szembeni jogellenességi kifogás - Az Europol igazgatójának mérlegelési jogköre - Korlátok)
   2010/C 317/82
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Carlo van Heuckelom ('s-Gravenhage, Hollandia) (képviselők: W. J. Dammingh és N. D. Dane ügyvédek)

      Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (képviselők: D. Neumann és D. El Khoury meghatalmazottak, segítőjük kezdetben B. Wägenbaur és R. Van der Hout ügyvédek, később B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A felperest csupán egy fizetési fokozattal előléptető 2008. július 14-i határozat, valamint az e határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító 2009. január 19-i határozat megsemmisítése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék C. van Heuckelom keresetét elutasítja.

               2.

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 180., 2009.8.1., 63. o.


title: Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-698/16. sz. ügyben közzétett közleményhez (HL C 441., 2016.11.28.)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/57

         Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-698/16. sz. ügyben közzétett közleményhez
   (
         Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 441., 2016. november 28.
      )
   (2017/C 006/72)
   A T-698/16. sz. Trasta Komercbanka a.o. kontra EKB ügyben közzétett közlemény szövege helyesen:

      2016. szeptember 23-án benyújtott kereset – Trasta Komercbanka a. o. kontra Európai Központi Bank
      (T-698/16. sz. ügy)
      (2016/C 441/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Trasta Komercbanka AS (Riga, Lettország) és 6 társa (képviselők: O. Behrends, L. Feddern és M. Kirchner ügyvédek).

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2016. július 11-i határozatát, amely visszavonta a Trasta Komercbanka AS működési engedélyét, és

                  —

                  kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az SSM-rendelet (1) 24. cikkét, valamint az ahhoz kapcsolódó rendelkezéseket az EKB korábbi határozatának az Igazgatási Felülvizsgálati Tanács általi felülvizsgálatával összefüggésben.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az EKB nem vizsgálta meg és nem értékelte gondosan és pártatlanul az összes ténybeli vonatkozást, ideértve például azt, hogy az EKB nem válaszolt megfelelő módon arra, hogy a helyi lett szabályozó hatóság által rendelkezésre bocsátott információ és dokumentumok pontatlanok voltak.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az arányosság elvét azzal, hogy nem ismerte el azt, hogy alternatív intézkedések is alkalmazhatóak.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az egyenlő bánásmód elvét.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az 1024/2013 rendelet 19. cikkét és (75) preambulumbekezdését, és visszaélt a hatáskörével.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az eljárási szabályokat, így a meghallgatáshoz való jogot, az iratbetekintési jogot, a megfelelően indokolt határozathoz való jogot, valamint az SSM-keretrendelet 83. cikke (1) bekezdésének a megsértése.

      (1)  Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.)


title: T-473/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Aer Lingus kontra Bizottság ( „Állami támogatás — Írországi légiutas-adó — Csökkentett mérték a Dublin repülőterétől legfeljebb 300 km-re fekvő célállomások vonatkozásában — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat — Előny — Szelektív jelleg — A támogatás kedvezményezettjeinek azonosítása — A 659/1999/EK rendelet 14. cikke — Indokolási kötelezettség” )

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/12

         A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Aer Lingus kontra Bizottság
   (T-473/12. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatás - Írországi légiutas-adó - Csökkentett mérték a Dublin repülőterétől legfeljebb 300 km-re fekvő célállomások vonatkozásában - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - Előny - Szelektív jelleg - A támogatás kedvezményezettjeinek azonosítása - A 659/1999/EK rendelet 14. cikke - Indokolási kötelezettség”))
   (2015/C 096/15)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Aer Lingus Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey barristers, valamint A. Burnside solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, D. Grespan és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Írország (képviselők: E. Creedon, A. Joyce és J. Quaney meghatalmazottak, segítőik: E. Regan SC és B. Doherty barrister)

      Az ügy tárgya

   Az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozat (HL 2013., L 119., 30. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozat 4. cikkét megsemmisíti annyiban, amennyiben az a támogatásnak a kedvezményezettekkel történő visszatéríttetését olyan összegben rendeli el, amelyet az említett határozat (70) preambulumbekezdése utasonként nyolc euróban állapít meg.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság saját költségein kívül köteles viselni az Aer Lingus Ltd részéről felmerült költségek felét is.

               4)

               Az Aer Lingus maga viseli saját költségeinek felét.

               5)

               Írország maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: C-214/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. május 19-én az Olasz Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               24.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/6

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. május 19-én az Olasz Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-214/04. sz. ügy)
   (2004/C 190/11)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Ulrich Wölker és Antonio Aresu, 2004. május 19-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               —

               állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság mind a mai napig hatályban tart egy olyan rendelkezést, amely az ózonréteget lebontó anyagokról szóló, 2000. június 29-i 2037/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének 3. bekezdésében foglalt határértékeken és feltételeken túl lehetővé teszi fluorozott-klórozott szénhidrogének tűzoltóberendezésekben történő alkalmazását, és ezzel megsértette az idézett rendelkezésből származó kötelezettségeit;

               —

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   A Bizottság úgy véli, hogy a Ministro dell'ambiente e della tutela del territorio 2001. október 3-i rendeletében szabályozott kivételek több olyan esetben alkalmazandók, amelyeket nem fed le a 2037/2000 rendelet, tehát ezen kivételek alkalmazási területe sokkal szélesebb, mint amelyet maga a rendelet lehetővé tesz. A fluorozott-klórozott szénhidrogének (HCFC) a tűzoltóberendezésekben a 2037/2000 rendeletben nem szabályozott esetekben történő alkalmazásának az olasz szabályozás által megengedett mértéke nem egyeztethető össze a közösségi joggal.

      (1)  HL L 244., 2000.9.29., 1. o.


title: A Bíróság ítélete (első tanács)  2005. október 13.  a C-73/04. sz. (az Oberlandesgericht Hamm előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Brigitte és Marcus Klein kontra Rhodos Management Ltd ügyben (A Brüsszeli egyezmény – Joghatóság ingatlanok bérlete tekintetében – Ingatlan időben megosztott használati joga)

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. október 13.
   a C-73/04. sz. (az Oberlandesgericht Hamm előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Brigitte és Marcus Klein kontra Rhodos Management Ltd ügyben (1)

   (A Brüsszeli egyezmény - Joghatóság ingatlanok bérlete tekintetében - Ingatlan időben megosztott használati joga)
   (2005/C 315/10)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-73/04. ügyben, az 1968. szeptember 27-i, a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági joghatóságról és a határozatok végrehajtásáról szóló Egyezménynek a Bíróság által történő értelmezéséről szóló, 1971. június 3-i jegyzőkönyv alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Oberlandesgericht Hamm (Németország) a Bírósághoz 2004. február 17-én érkezett 2004. január 27-i határozatával terjesztett elő az előtte Brigitte és Marcus Klein kontra Rhodos Management Ltd között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó) tanácselnök, K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues és E. Levits bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: R. Grass, 2005. október 13-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   A Dánia, Írország, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága csatlakozásáról szóló, 1978. október 9-i egyezménnyel, a Görög Köztársaság csatlakozásáról szóló, 1982. október 25-i egyezménnyel, valamint a Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság csatlakozásáról szóló, 1989. május 26-i egyezménnyel módosított, a polgári és kereskedelmi ügyekben irányadó bírósági joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27-i egyezmény 16. cikke 1. pontja a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó olyan klubhoz való csatlakozási szerződésre, amely a teljes ár nagy részét kitevő csatlakozási jog ellenszolgáltatásként tagjainak lehetővé teszi ingatlan időben megosztott használati joga megszerzését egy kizárólag típusa és fekvése szerint meghatározott ingatlanban valamint tagjainak előírja a használati joguk cseréjét lehetővé tevő szervezethez való csatlakozást.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30


title: C-194/09. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete — Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Állami támogatások — Kedvezményes villamosenergia-díj — Támogatás hiányának megállapítása — Az intézkedés módosítása és meghosszabbítása — Az EK 88. cikk (2) bekezdésében előírt eljárás megindításáról szóló határozat — Létező támogatás vagy új támogatás — 659/1999/EK rendelet — Az 1. cikk b) és v) pontja — Indokolási kötelezettség — A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/3

         A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete — Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Bizottság
   (C-194/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Állami támogatások - Kedvezményes villamosenergia-díj - Támogatás hiányának megállapítása - Az intézkedés módosítása és meghosszabbítása - Az EK 88. cikk (2) bekezdésében előírt eljárás megindításáról szóló határozat - Létező támogatás vagy új támogatás - 659/1999/EK rendelet - Az 1. cikk b) és v) pontja - Indokolási kötelezettség - A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve)
   2011/C 269/03
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Alcoa Trasformazioni Srl (képviselők: M. Siragusa avvocato, T. Müller-Ibold és T. Graf Rechtsanwälte, valamint F. Salerno avocat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselő: N. Khan meghatalmazott)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság T-332/06. sz., Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. március 25-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította az Olaszországban egyes nagy energiafogyasztású iparvállalatok számára engedélyezett kedvezményes villamosenergia-díjak rendszerének meghosszabbítása tekintetében az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárás megindításáról szóló, 2006. július 19-i bizottsági határozat (C 36/06 (ex NN 38/06) állami támogatás) megsemmisítése iránti keresetet, amennyiben a határozat a felperes tulajdonában álló fusinai (Velence) és portovesmei (Szardínia) alumíniumgyártó létesítmény számára biztosított villamosenergia-díjakat érinti.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Alcoa Trasformazioni Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: T-34/15. sz. ügy: 2015. január 22-én benyújtott kereset – Wolf Oil kontra OHIM – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)

text:
               16.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/38

         2015. január 22-én benyújtott kereset – Wolf Oil kontra OHIM – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (T-34/15. sz. ügy)
   (2015/C 089/46)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgium) (képviselők: P. Maeyaert és J. Muyldermans ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: UAB SCT Lubricants (Klaipeda, Litvánia)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: A „CHEMPIOIL”, az Európai Uniót megjelölő nemzetközi védjegy – 1 076 327. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának 2014. október 31-én hozott határozata (R 1596/2013-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot és a beavatkozót kötelezze saját költségei, valamint a Wolf Oil részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 75. cikkének és 76. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: C-301/09. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2009. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Justitie kontra I. Oguz

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/33

         A Raad van State (Hollandia) által 2009. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Justitie kontra I. Oguz
   (C-301/09. sz. ügy)
   2009/C 267/61
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Staatssecretaris van Justitie

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: I. Oguz

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az [Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló megállapodással létesített társulási tanács társulás fejlesztéséről szóló, 1980. szeptember 19-i] 1/80 határozat[ának] 13. cikkét, hogy az e rendelkezés értelmében vett új korlátozás fogalmába bele kell érteni az 1980. december 1-jét követően hatályba lépett olyan rendelkezéshez képest bevezetett szigorítást is, amely rendelkezés az 1980. december 1-jén hatályos rendelkezés enyhítését írta elő, amennyiben ez a szigorítás nem jelent az 1980. december 1-jén hatályos rendelkezéshez képest szigorítást?


title: F-112/14. sz. ügy: 2014. október 17-én benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/47

         2014. október 17-én benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság
   (F-112/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/62)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A kinevezésre jogosult hatóság azon határozatainak megsemmisítése, amely a felpereseket a tisztviselők személyzeti szabályzatának 2014. január 1-jei reformját követően alkalmazandó új szakmai előmeneteli és előléptetési szabályoknak megfelelően az „átmeneti kategóriájú főtanácsos” álláshely-típusba sorolta be, és szerintük megfosztotta őket az AD 14 besorolási fokozatba történő előléptetés lehetőségétől, továbbá a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 30. cikke (3) bekezdése jogellenességének megállapítása

      A felperesek kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felpereseket az „átmeneti kategóriájú főtanácsos” álláshely-típusba besoroló határozatokat;

               —

               nyilvánítsa jogellenesnek a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 30. cikkének (3) bekezdését;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-240/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 17-i ítélete – Francia Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ( Európai Atomenergia-közösség – Beruházások – Beruházási projektek bejelentése a Bizottságnak – Végrehajtási rendelkezések – 1352/2003/Euratom rendelet – A Bizottság hatáskörének hiánya – EA 41-44. cikk – A jogbiztonság elve )

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/46

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 17-i ítélete – Francia Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-240/04. sz. ügy) (1)

   („Európai Atomenergia-közösség - Beruházások - Beruházási projektek bejelentése a Bizottságnak - Végrehajtási rendelkezések - 1352/2003/Euratom rendelet - A Bizottság hatáskörének hiánya - EA 41-44. cikk - A jogbiztonság elve’)
   (2007/C 269/81)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: kezdetben F. Alabrune, G. de Bergues, C. Lemaire és E. Puisais, később G. de Bergues és S. Gasri meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: M. Patakia meghatalmazott)

      A felperest támogató beavatkozók: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: C.-D. Quassowski és A. Tiemann meghatalmazottak) és a Belga Királyság (képviselők: kezdetben D. Haven, később M. Wimmer és végül A. Hubert meghatalmazottak, segítőjük J.-F. De Bock ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 41. cikkében előírt közlemények megtételét érintő eljárások meghatározásáról szóló 1209/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. július 23-i 1352/2003/Euratom bizottsági rendelet (HL L 192., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 252. o.) megsemmisítése
   Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés 41. cikkében előírt közlemények megtételét érintő eljárások meghatározásáról szóló 1209/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. július 23-i 1352/2003/Euratom bizottsági rendeletet megsemmisíti.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi a Francia Köztársaság költségeinek viselésére.

               3.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Belga Királyság maguk viselik költségeiket.

      (1)  HL C 304., 2003.12.13. (korábban C-455/03. sz. ügy).


title: F-134/06. sz. ügy: 2006. november 29-én benyújtott kereset – Bordini kontra Bizottság

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/87

         2006. november 29-én benyújtott kereset – Bordini kontra Bizottság
   (F-134/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/175)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Giovanni Bordini (Dover, Egyesült Királyság) (képviselők: L. Levi, C. Ronzi és I. Perego ügyvédek)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság által hozott azon határozatot, amelyben megtagadta, hogy a felperest egyesült királysági lakosnak ismerje el, következésképpen megtagadta az egyesült királysági korrekciós együttható nyugdíjára történő alkalmazását;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy az egyesült királysági korrekciós együtthatónak a felperes nyugdíjára 2004. április 1-től történő visszaható hatályú alkalmazása alapján esedékes összegekre fizessen az Európai Központi Bank főbb refinanszírozási műveleteire megállapított és az említett időszakban hatályos százalékláb alapján, annak két százalékponttal növelt mértékének megfelelő kamatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresetének alátámasztására a felperes elsőként előadja, hogy a megtámadott határozat sérti az indokolási kötelezettség elvét, mivel szövege annyira általánosan van megfogalmazva, hogy a vonatkozó indokolás érthetetlen.
   A felperes egyebekben a korábbi személyzeti szabályzat 82. cikkének megsértésére, az új személyzeti szabályzat XIII. melléklete 20. cikkének megsértésére és nyilvánvaló mérlegelési hibára hivatkozik, amelyek téves jogalkalmazáshoz, az arányosság elvének megsértéséhez, valamint a magánélethez való jog megsértéséhez vezettek.
   A felperes végül előadja, hogy a Bizottság megsértette a gondoskodási kötelezettséget és a gondos ügyintézés elvét.


title: C-510/09. sz. ügy: 2009. december 9-én benyújtott kereset — az Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/24

         2009. december 9-én benyújtott kereset — az Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-510/09. sz. ügy)
   2010/C 37/29
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: az Európai Bizottság (képviselők: M. Patakia és G. Zavvos meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság — mivel az 1998. július 20-i 98/48/EK irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998 június 22-i 98/34/EK irányelv által létrehozott eljárás keretében elmulasztotta értesíteni a Bizottságot a code rural L.253-1. cikkében említett termékekből helyben készített és azonnal felhasznált keverékek felhasználásáról szóló 2006. március 13-i rendelet tervezetéről — nem teljesítette az említett irányelv 8. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetével az Európai Bizottság azt rója az alperes terhére, hogy elfogadása előtt nem értesítette az említett — mezőgazdasági érdekű növény-egészségügyi termékekből helyben készített és azonnal felhasznált keverékek felhasználásáról szóló — miniszteri rendeletről annak ellenére, hogy e rendelet kétségtelenül műszaki szabálynak minősül a 98/34 irányelv (1) értelmében, és ezért arról még tervezet állapotában értesítenie kellett volna, mivel nem vonatkozik rá az említett irányelv 10. cikkében szereplő eltérési lehetőség.
   A Bizottság szerint az alperes elismerte az említett jogsértés elkövetését, mivel az indokolással ellátott vélemény kézhezvételét követően a francia hatóságok értesítették a Bizottságot a vitatott miniszteri rendeletet hatályon kívül helyező, és annak tartalmát átvevő rendelet tervezetéről. Mindazonáltal a jelen kereset benyújtásának időpontjában e rendelettervezetet a francia hatóságok még nem fogadták el, vagy legalábbis a Bizottságot arról nem tájékoztatták.

      (1)  Aműszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 98/34/EK irányelv módosításáról szóló, 1998. július 20-i. 98/48/EK tanácsi és az európai parlamenti irányelv (HL L 217., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 21. kötet, 8. o.).


title: C-396/08. sz. ügy: A Corte d'appello di Roma (Olaszország) által 2008. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) kontra Daniela Lotti és Clara Matteucci

text:
               20.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 327/9

         A Corte d'appello di Roma (Olaszország) által 2008. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) kontra Daniela Lotti és Clara Matteucci
   (C-396/08. sz. ügy)
   (2008/C 327/14)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte d'appello di Roma
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Alperesek: Daniela Lotti és Clara Matteucci
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Megfelel-e a 97/81/EK irányelvnek (1), és különösen [melléklete] a megkülönböztetés tilalmának elvéről szóló 4. szakasz[á]nak azon olasz jogszabály (a 638/83. sz. törvény 7. cikkének (1) bekezdése), amelynek értelmében a vertikális részmunkaidős időszak folyamán nem munkavégzéssel töltött időszakokat nem kell a nyugdíjjogosultság megszerzése tekintetében járulékfizetési szolgálati időnek tekinteni?

               2)

               A fentebb hivatkozott olasz szabályozás megfelel-e az irányelvnek, és különösen [melléklete] 1. szakasz[á]nak, amely akként rendelkezik, hogy a nemzeti jogszabálynak elő kell segítenie a részmunkaidős foglalkoztatás fejlődését; 4. szakaszának; valamint 5. szakaszának, amely előírja a tagállamok számára azon jogi természetű akadályok kiküszöbölését, amelyek korlátozhatják a részmunkaidős foglalkoztatás lehetőségeit, mivel vitathatatlan, hogy a nem munkavégzéssel töltött hetek nyugdíj szempontjából történő beszámításának elmaradása jelentős mértékben visszatarthat a vertikális típusú részmunkaidő választásától?

               3)

               A megkülönböztetés tilalmának elvéről szóló 4. szakasz kiterjeszthető-e a részmunkaidős szerződések számos típusának körére, tekintettel arra, hogy a nemzeti szabályozás alapján horizontális részmunkaidő esetén, a vertikális részmunkaidőtől eltérően, a naptári évben ledolgozott munkaórák és járulékfizetéssel érintett órák azonos száma mellett, figyelembe kell venni a naptári év minden hetét?

      (1)  Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv – Melléklet: A részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodás – HL 1998., L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.


title: T-325/12. sz. ügy: 2012. július 23-án benyújtott kereset — Hollandia kontra Bizottság

text:
               8.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/21

         2012. július 23-án benyújtott kereset — Hollandia kontra Bizottság
   (T-325/12. sz. ügy)
   2012/C 273/36
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Holland Királyság (képviselők: C. Wissels, J. Langer és M. de Ree meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 és N 528/2009 — Hollandia/ING — szerkezetátalakítási támogatás) ügyben 2012. május 11-én hozott, SG-Greffe (2012) D/3150 bizottsági határozatot; és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a védelemhez való jog és a gondoskodás elvének a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Bizottság nem hozhatta volna meg a megtámadott határozatot anélkül, hogy Hollandiának lehetőséget nyújtott volna azon okokkal kapcsolatos véleményének a kifejtésére, amelyekből a Bizottság a határozatában arra a következtetésre jutott, hogy Hollandia támogatást nyújtott az ING-nek annyiban, amennyiben módosított visszatérítési feltételekben állapodtak meg.

                           —

                           Mindenestre a Bizottság megsértette a gondoskodás elvét annyiban, amennyiben anélkül hozta meg a határozatot, hogy Hollandiának a Törvényszék előtti azon korábbi eljárás során előadott érvelését figyelembe vette volna, amely a T-29/10. és T-33/10. egyesített ügyekben hozott ítélet meghozatalához vezetett, amelyben a Törvényszék ezen érvelést követte.

               2.

               A második, az EUMSZ 107. cikknek a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A határozat sérti az EUMSZ 107. cikket, mivel a Bizottság e határozat 213. pontjában tévesen állapította meg, hogy a visszatérítési feltételek módosítása állami támogatásnak minősül.

               3.

               A harmadik, az EUMSZ 107. cikknek, az eljárási szabályzatnak és az EUMSZ 266. cikknek a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Bizottság nem hajtotta szabályszerűen végre a Törvényszék 2012. március 2-i ítéletét, és megsértette az EUMSZ 107. cikket, az eljárási szabályzatot és az EUMSZ 266. cikket annyiban, amennyiben e határozatban a tőkejuttatás jóváhagyását ugyanazon kiegyenlítő intézkedésekhez kötötte, mint az első, 2009. évi határozatban (amelyet a Törvényszék a 2012. március 2-i ítéletében megsemmisített), bár a támogatás általa felajánlott mértéke 2 milliárd euróval kevesebb volt.


title: C-292/05. sz. ügy: Az Efeteio Patron 2005. június 8-i végzésével az Eirini Lechoritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Bratsikas, D. Sotiropoulos és G. Dimopoulos kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               1.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/8

         Az Efeteio Patron 2005. június 8-i végzésével az Eirini Lechoritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Bratsikas, D. Sotiropoulos és G. Dimopoulos kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-292/05. sz. ügy)
   (2005/C 243/12)
   Az eljárás nyelve: görög
   Az Efeteio Patron 2005. június 8-i végzésével, amely 2005. július 20-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az Eirini Lechoritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Bratsikas, D. Sotiropoulos és G. Dimopoulos kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Efeteio Patron a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               A Brüsszeli Egyezmény 1. cikke értelmében az Egyezmény hatálya alá tartoznak-e azok a kártérítési eljárások, amelyeket természetes személyek indítottak olyan szerződő állammal szemben, amely polgári jogi felelősséggel tartozik a fegyveres erői cselekményeiért vagy mulasztásaiért, amennyiben a kérdéses cselekményekre és mulasztásokra a felperesek lakóhelye szerinti államnak az alperes által indított támadó háború következtében történt katonai megszállása során került sor és azok nyilvánvalóan ellentétesek a háború jogával és emberiség elleni bűncselekményeknek is lehet őket tekinteni?

               2)

               Összeegyeztethető-e a Brüsszeli Egyezmény rendszerével az, hogy az alperes állam a mentességére hivatkozhassék, ami igenlő válasz esetén azzal a következménnyel járna, hogy az Egyezmény alkalmazhatatlanná válnék az alperes fegyveres erői olyan cselekményeinek és mulasztásainak vonatkozásában, amelyekre az Egyezmény hatályba lépése előtt, nevezetesen 1941 és 1944 között került sor?


title: C-272/04. sz. ügy: A Tribunale di Tolmezzo 2004. június 16-i végzésével az Azienda Agricola Franco Piemonte kontra Azienda per le Erogazioni in Agricultura (AGEA) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/23

         A Tribunale di Tolmezzo 2004. június 16-i végzésével az Azienda Agricola Franco Piemonte kontra Azienda per le Erogazioni in Agricultura (AGEA) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-272/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/46)
   A Tribunale di Tolmezzo 2004. június 16-i végzésével, amely 2004. június 25-én érkezett a Bíróság hivatalához, az Azienda Agricola Franco Piemonte kontra Azienda per le Erogazioni in Agricultura (AGEA) ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Tribunale di Tolmezzo a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   „Vajon az 1984. március 31-i 856/84/EGK rendelet 1. cikk (1) és az 1992. december 28-i 3950/92/EGK rendelet 1-4. cikkek (2) értelmezhetők-e oly módon, hogy a tejet és a tejtermékeket érintő kiegészítő illeték közigazgatási szankció jellegű, és ezt az illetéket a termelőknek csak akkor kell megfizetni, ha a kijelölt mennyiséget szándékosan vagy gondatlanul lépték túl?”

      (1)  HL 1984., L. 90., 10. o.

      (2)  HL 1992., L 405., 1. o.


title: C-251/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. szeptember 19-i ítélete (a Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A Grontimmo SA felszámolóiként eljáró Christian Van Buggenhout és Ilse Van de Mierop kontra Banque Internationale à Luxembourg SA (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 1346/2000/EK rendelet — Fizetésképtelenségi eljárás — 24. cikk (1) bekezdés — Kötelezettség teljesítése „olyan adós javára” , aki ellen „fizetésképtelenségi eljárást indítottak” — Ezen adós hitelezőjének teljesített kifizetés)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/29

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. szeptember 19-i ítélete (a Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A Grontimmo SA felszámolóiként eljáró Christian Van Buggenhout és Ilse Van de Mierop kontra Banque Internationale à Luxembourg SA
   (C-251/12. sz. ügy) (1)

   (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1346/2000/EK rendelet - Fizetésképtelenségi eljárás - 24. cikk (1) bekezdés - Kötelezettség teljesítése „olyan adós javára”, aki ellen „fizetésképtelenségi eljárást indítottak” - Ezen adós hitelezőjének teljesített kifizetés)
   2013/C 344/50
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de commerce de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: a Grontimmo SA felszámolóiként eljáró Christian Van Buggenhout és Ilse Van de Mierop

      Alperes: Banque Internationale à Luxembourg SA

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal de commerce de Bruxelles — A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 191. o.) 24. cikkének értelmezése — A fizetésképtelenségi eljárás megindításáról szóló közleménynek valamely más tagállamban való közzététele hiányában a fizetésképtelen adós hitelezője részére az előbbi rendelkezése alapján teljesített kifizetés — A jóhiszeműen eljáró megbízott mentesítése — Személyi hatály — Az „adós javára teljesítés” fogalmának kizárólag a fizetésképtelen adós részére teljesített fizetésekre, vagy egyúttal az annak hitelezői részére teljesített fizetésekre való kiterjedése.

      Rendelkező rész

   A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet 24. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nem tartozik e rendelkezés hatálya alá az a kifizetés, amelyet a fizetésképtelenségi eljárás alatt álló adós megbízásából hitelezője részére teljesítettek.

      (1)  HL C 200., 2012.07.07.


title: C-445/16. sz. ügy: A Cour d'appel de Mons (Belgium) által 2016. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Docteur De Bruyne SPRL kontra État belge

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/6

         A Cour d'appel de Mons (Belgium) által 2016. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Docteur De Bruyne SPRL kontra État belge
   (C-445/16. sz. ügy)
   (2016/C 410/06)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d'appel de Mons

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Docteur De Bruyne SPRL

      Alperes: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i negyedik tanácsi irányelvben (78/660/EGK irányelv, HL L 222., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 21. o.) a mérleg elkészítésére vonatkozó szabályokkal, amelyek szerint:

               —

               az éves beszámoló megbízható és valós képet mutat a társaság eszközeiről, forrásairól, pénzügyi helyzetéről és eredményéről (az irányelv 2. cikkének (3) bekezdése);

               —

               a kötelezettségekre és kiadásokra képzett céltartalékok célja a veszteségek vagy tartozások fedezése, amelyek jellege egyértelműen meghatározott, és amelyek a mérleg fordulónapján valószínűleg vagy minden bizonnyal felmerülnek, csak összegük vagy felmerülésük időpontja bizonytalan (az irányelv 20. cikkének (2) bekezdése);

               —

               az értékelést az óvatosság elve alapján kell végezni, így különösen:

                           —

                           csak a mérleg fordulónapjáig realizált nyereség vehető figyelembe;

                           —

                           figyelembe kell venni a tárgyidőszakban vagy az előző üzleti év során felmerülő valamennyi előrelátható kötelezettséget és feltételezhető veszteséget, még akkor is, ha ezek a kötelezettségek vagy veszteségek csak a mérleg fordulónapja és a mérleg összeállításának időpontja között válnak nyilvánvalóvá (az irányelv 31. cikke (1) bekezdése c) pontjának aa) és bb) pontja);

               —

               az üzleti évhez tartozó bevételeket és ráfordításokat számításba kell venni, függetlenül az ilyen bevételekhez és ráfordításokhoz kapcsolódó pénzkiadás vagy pénzbevétel teljesítésének időpontjától (az irányelv 31. cikke (1) bekezdésének d) pontja);

               —

               az eszköz és forrástételek alkotóelemeit külön-külön kell értékelni (az irányelv 31. cikke (1) bekezdésének e) pontja);

         az, hogy egy részvényopciót kibocsátó társaság az opció értékesítésének árát bevételként elkönyvelheti-e abban az adóévben amelynek során az említett opció megszűnt, vagy annak érvényessége lejárt – annak érdekében, hogy figyelembe vegye az opció kibocsátója által az által vállalt kötelezettséget követően vállalt kockázatot –, nem pedig azon adóév során, amikor az opció értékesítése megtörtént, és az ár véglegesen megszerzésre kerül, azzal, hogy az opció kibocsátója által vállalt kockázatot tartalék elkönyvelése révén külön értékelik?