title: T-186/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. június 25-i ítélete – Copernicus-Trademarks kontra OHIM – Maquet (LUCEA LED) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A LUCEA LED közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi LUCEO közösségi szóvédjegy — Korábbi jogok hiánya — Az elsőbbség igénylése — A lajstromba bejegyzett elsőbbségi időpont — Elsőbbségi iratok — Hivatalból történő vizsgálat — Védelemhez való jog”)

text:
               10.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/16

         A Törvényszék 2015. június 25-i ítélete – Copernicus-Trademarks kontra OHIM – Maquet (LUCEA LED)
   (T-186/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A LUCEA LED közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi LUCEO közösségi szóvédjegy - Korábbi jogok hiánya - Az elsőbbség igénylése - A lajstromba bejegyzett elsőbbségi időpont - Elsőbbségi iratok - Hivatalból történő vizsgálat - Védelemhez való jog”))
   (2015/C 262/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: a Verus EOOD helyébe lépő Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Egyesült Királyság) (képviselők: kezdetben S. Vykydal, később F. Henkel ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Maquet SAS (Ardon, Franciaország) (képviselő: N. Hebeis ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Capella EOOD és a Maquet SAS közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. február 13-án hozott határozata (R 67/2011-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Copernicus-Trademarks Ltd maga viseli a saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és a Maquet SAS költségeit.

      (1)  HL C 200., 2012.7.7.


title: C-306/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2008. december 18-i ítélete (a Højesteret – Dánia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ruben Andersen kontra a Slagelse község (korábban: Skælskør község) megbízottjaként eljáró Kommunernes Landsforening (A munkavállalók tájékoztatása – 91/533/EGK irányelv – A 8. cikk (1) és (2) bekezdése – Hatály – Kollektív szerződés hatálya alá tartozó munkavállalók – Az ideiglenes munkaszerződés vagy munkaviszony fogalma)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/13

         A Bíróság (első tanács) 2008. december 18-i ítélete (a Højesteret – Dánia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ruben Andersen kontra a Slagelse község (korábban: Skælskør község) megbízottjaként eljáró Kommunernes Landsforening
   (C-306/07. sz. ügy) (1)

   (A munkavállalók tájékoztatása - 91/533/EGK irányelv - A 8. cikk (1) és (2) bekezdése - Hatály - Kollektív szerződés „hatálya alá tartozó’ munkavállalók - Az „ideiglenes’ munkaszerződés vagy munkaviszony fogalma)
   (2009/C 44/21)
   Az eljárás nyelve: dán
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Højesteret – Dánia
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Ruben Andersen

      Alperes: a Kommunernes Landsforening, a Slagelse község (korábban: Skælskør község) megbízottjaként eljárva
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Højersteret – A munkaadónak a munkavállalóval szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettségéről szóló, 1991. október 14-i 91/533/EGK tanácsi irányelv (HL L 288., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 3. o.) 8. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmezése – Az irányelv átültetésére irányuló kollektív szerződés alkalmazhatósága olyan munkavállalóra, aki nem tagja az említett szerződést aláíró szakszervezetek egyikének sem – Az irányelvből eredő kötelezettségek nem teljesítéséből fakadóan álláspontjuk szerint sérelmet szenvedő munkavállalók jogai.
   Rendelkező rész

               1)

               A munkaadónak a munkavállalóval szembeni, a szerződés, illetve a munkaviszony feltételeire vonatkozó tájékoztatási kötelezettségéről szóló, 1991. október 14-i 91/533/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy ez ezen irányelv rendelkezéseinek nemzeti jogba történő átültetését biztosító kollektív szerződés akkor is alkalmazandó a munkavállalóra, ha az nem tagja az ilyen kollektív szerződést aláíró munkavállalói szervezetek egyikének sem.

               2)

               A 91/533 irányelv 8. cikke (2) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy az olyan munkavállalót, aki nem tagja a munkaviszonyára vonatkozó kollektív szerződést aláíró munkavállalói szervezetek egyikének sem, e rendelkezés értelmében az e kollektív szerződés „hatálya alá tartozónak” tekintsék.

               3)

               A 91/533 irányelv 8. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében szereplő „ideiglenes munkaszerződés vagy munkaviszony” kifejezéseket úgy kell értelmezni, hogy azok a rövid időtartamra szóló munkaszerződésre és munkaviszonyra vonatkoznak. A tagállami szabályozás erre vonatkozó rendelkezésének hiányában a nemzeti bíróságok feladata, hogy esetről esetre, az egyes ágazatok vagy egyes foglalkozások és tevékenységek sajátosságaira tekintettel megállapítsák ezen időtartamot. Mindazonáltal az említett időtartamot úgy kell meghatározni, hogy az lehetővé tegye a munkavállalók számára az említett irányelvből eredő jogaik hatékony védelmét.

      (1)  HL C 211., 2007.9.8.


title: T-19/07. sz. ügy: 2007. január 25-én benyújtott kereset – Systran és Systran Luxembourg kontra Bizottság

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/21

         2007. január 25-én benyújtott kereset – Systran és Systran Luxembourg kontra Bizottság
   (T-19/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: a Systran SA és a Systran Luxembourg (képviselők: J.-P. Spitzer és E. de Boissieu ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               rendelje el az Európai Közösségek nevében eljáró Bizottság által elkövetett bitorlási és nyilvánosságra hozatali cselekmények azonnali abbahagyását;

               —

               rendelje el a Bizottság és a GOSSELIES társaság birtokában lévő valamennyi olyan adathordozó lefoglalását, amelyek a GOSSELIES társaság által a SYSTRAN megtévesztésével az EC-SYSTRAN Unix és a SYSTRAN Unix változatai alapján kidolgozott számítástechnikai fejlesztéseket hordozzák, valamint rendelje el ezeknek a SYSTRAN számára történő átadását, illetve legalább egy igazságügyi közhivatalnok jelenlétében történő megsemmisítését;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek nevében eljáró Bizottságot a Bizottság által, és különösen a DGT által a feladata gyakorlása közben elkövetett bitorlás következtében a felperesek által elszenvedett kár jóvátételeként kártérítés megfizetésére;

               —

               e károk a következők:

                           —

                           a SYSTRAN Luxembourg esetében 1 531 000 euró;

                           —

                           a SYSTRAN SA esetében legalább 47 014 000 euró, amely összeg még emelkedhet az eljárás folyamán, és nem vagyoni kártérítésként 2 000 000 euró;

               —

               rendelje el az Elsőfokú Bíróság határozatának a SYSTRAN által kiválasztott szakfolyóiratokban, szaklapokban, valamint internetes szakoldalakon a Bizottság költségére történő közzétételét;

               —

               mindenesetre kötelezze a Bizottságot az összes költség megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek jogelődje és a Bizottság között a SYSTRAN automatikus fordító szoftverre vonatkozóan kötött felhasználási szerződésekkel a Bizottság megszerezte e szoftver saját céljaira, valamint az európai közigazgatás céljaira történő felhasználásának jogát. A felperesek szerint a szerződések nem rendelkeznek a SYSTRAN szoftver szellemi tulajdonjogának a Bizottságra történő átruházásáról. 1999 és 2002 között – a SYSTRAN Luxembourg leányvállalatán keresztül – a SYSTRAN biztosította a Bizottság számára az új operációs rendszerekre történő átállást. A Bizottsággal e célból kötött szerződés úgy rendelkezett, hogy a Bizottság fordítási rendszerének egésze a tulajdona marad, „a már meglévő szellemi és ipari tulajdonjogok sérelme nélkül”.
   2003 októberében a Bizottság ajánlati felhívást tett közzé „az Európai Közösségek Bizottsága automatikus fordítói szolgáltatásának karbantartására és nyelvi fejlesztésére, valamint a kapcsolódó szolgáltatások nyújtására ”vonatkozó szerződés odaítélésére (1). A felperesek nem vettek részt ebben az eljárásban. A SYSTRAN társaság mindamellett kifejtette az ajánlati felhívással és a kötendő szerződéssel kapcsolatos fenntartásait, amennyiben szerinte az sértheti a szoftverrel kapcsolatos szellemi tulajdonjogát.
   A jelen keresetben a felperesek úgy érvelnek, hogy a szerződés odaítélése a SYSTRAN-on kívül más társaságnak önmagában sértené a szellemi tulajdonjogaikat és a szükségszerűen a know-how-juknak a szerződést elnyerő vállalkozás számára történő nyilvánosságra hozatalával járna. Úgy érvelnek, hogy az ajánlati felhívásban meghatározott feladatok ellátásához – amely feladatok része többek között az eredetileg a SYSTRAN által kidolgozott rendszer módosítása és kiigazítása – megkövetelik legalább ez utóbbi előzetes hozzájárulását. Szerintük mivel nem írt elő ilyen hozáájárulást, a Bizottság a SYSTRAN rendszerre vonatkozó szellemi tulajdonjogokat bitorolja, és felelős a felperesek know-how-jának nyilvánosságra hozataláért, megsértve ezzel a nemzeti jogrendszerekbe átültetett 91/250/EGK (2) irányelv 4. cikkét.
   A felperesek arra hivatkoznak, hogy a SYSTRAN szoftver bitorlása, valamint a know-how-juk nyilvánosságra hozatala olyan hibák, amelyek maguk után vonják a Közösség felelősségét az EK 235. cikk és az EK 288. cikk második bekezdése értelmében. Úgy érvelnek továbbá, hogy e hibák kárt okoztak, amelyet a Bizottságnak meg kell térítenie.

      (1)  2003/S 191-171556. sz. ajánlati felhívás (HL S 191.).

      (2)  A számítógépi programok jogi védelméről szóló 1991. május 14-i 91/250 EGK tanácsi irányelv (HL L 122., 42. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 114. o.).


title: C-580/14. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2014. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A Ziegelwerk Höxter GmbH felszámolóbiztosaként eljáró Sandra Bitter ügyvéd kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/2

         A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2014. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A Ziegelwerk Höxter GmbH felszámolóbiztosaként eljáró Sandra Bitter ügyvéd kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-580/14. sz. ügy)
   (2015/C 096/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Berlin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A Ziegelwerk Höxter GmbH felszámolóbiztosaként eljáró Sandra Bitter ügyvéd

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Sérti-e az arányosság elvét a 2003/87 irányelv (1) 16. cikke (3) bekezdésének második mondatában foglalt szabályozás, amely szerint a többletkibocsátási bírság mértéke minden egyes, az üzemeltető vagy a légijármű-üzemeltető által át nem adott kibocsátási egységeknek megfelelő szén-dioxid-tonnaegyenérték után 100 euró?

      (1)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.)


title: T-3/08. sz. ügy: 2008. január 2-án benyújtott kereset – Coedo Suárez kontra Tanács

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/54

         2008. január 2-án benyújtott kereset – Coedo Suárez kontra Tanács
   (T-3/08. sz. ügy)
   (2008/C 64/87)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Angel Coedo Suárez (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak;

               —

               semmisítse meg a Tanács 2007. október 30-i határozatát, amely megtagadta a felperestől a közte és egyik munkatársa közötti, 2004. február 19-én történt nézeteltérésre vonatkozó, illetve azt követően keletkezett több tanácsi dokumentumhoz való kért hozzáférést (belső ülések jegyzőkönyvei, vizsgálati következtetések és a biztonsági szolgálat jelentése);

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen keresettel a felperes a Tanács Főtitkárságának F. Főigazgatósága által 2007. október 30-án hozott azon határozat megsemmisítését kéri, amely elutasította a felperesnek a közte és egyik munkatársa közötti nézeteltérésre vonatkozó dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét.
   Keresetének alátámasztására a felperes két jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalap az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésével és az e rendelkezés alkalmazására vonatkozó indokolási kötelezettség megsértésével kapcsolatos.
   A második jogalap a 45/2001 rendelet (2) 5. cikkének megsértésével és az e rendelet alkalmazása során elkövetett nyilvánvaló hibával kapcsolatos.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

      (2)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).


title: C-270/12. sz. ügy: A Bíróság (nagy tanács) 2014. január 22-i ítélete — Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa (236/2012/EU rendelet — Short ügyletek és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontok — 28. cikk — Érvényesség — Jogalap — Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság rendkívüli körülményekkel kapcsolatos beavatkozási hatásköre)

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/4

         A Bíróság (nagy tanács) 2014. január 22-i ítélete — Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa
   (C-270/12. sz. ügy) (1)

   (236/2012/EU rendelet - Short ügyletek és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontok - 28. cikk - Érvényesség - Jogalap - Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság rendkívüli körülményekkel kapcsolatos beavatkozási hatásköre)
   2014/C 85/06
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: A. Robinson, meghatalmazott, segítői: J. Stratford QC és A. Henshaw barrister)

      Alperesek: Európai Parlament (képviselők: A. Neergaard és R. Van de Westelaken, valamint D. Gauci és A. Gros-Tchobadjiyska, meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: H. Legal és A. De Elera, valamint E. Dumitriu-Segnana, meghatalmazottak)

      Az alpereseket támogató beavatkozók: Spanyol Királyság (képviseli: A. Rubio González, meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues, D. Colas és E. Ranaivoson, meghatalmazottak), Olasz Köztársaság (képviselő: G. Palmieri, meghatalmazott, segítője: F. Urbani Neri avvocato dello Stato), Európai Bizottság (képviselők: T. van Rijn, B. Smulders és C. Zadra, valamint R. Vasileva, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Megsemmisítés iránti kereset — A short ügyletekről és a hitel-nemteljesítési csereügyletekkel kapcsolatos egyes szempontokról szóló, 2012. március 14-i 236/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 86., 1. o.) 28. cikkének érvényessége — Intézményi egyensúly — Hatáskörök ügynökségek részére történő átruházása tekintetében a Bíróság ítélkezési gyakorlatában megállapított feltételek megsértése — Az EUMSZ 290. és 291. cikk megsértése — Az EUMSZ 114. cikk megsértése — Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) beavatkozási hatáskörökkel való felruházása — Az ESMA-ra a beavatkozásának szükségességét és az elfogadandó intézkedéseket illetően ruházott mérlegelési jogkör — Az ESMA által elfogadható intézkedések jellege

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 273., 2012.9.8.


title: C-568/11. sz. ügy: A Vestre Landsret (Dánia) által 2011. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agroferm A/S kontra Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/35

      A Vestre Landsret (Dánia) által 2011. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agroferm A/S kontra Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri
      (C-568/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/67)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vestre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Agroferm A/S

         Alperes: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A Kombinált Nómenklatúrának a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2005. október 27-i 1719/2005/EK bizottsági rendelet I. melléklete szerinti 2309 vámtarifaszáma, 2922 vámtarifaszáma vagy 3284 vámtarifaszáma alá kell-e besorolni azt a terméket, amelyet coryne-bacterium glutamicummal való fermentálással állítanak elő cukorból, és amely — az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 1. mellékletében részletesebben meghatározottak szerint — az előállítási folyamatból fakadó szennyeződések (változatlan nyersanyagok, a gyártási folyamat során felhasznált reagensek és melléktermékek) mellett körülbelül 65 %-ban lizin-szulfátból áll?
                  Ezzel összefüggésben jelentőséggel bír-e, ha a szennyeződéseket annak érdekében tartják meg tudatosan, hogy a termék különösen alkalmas legyen takarmánygyártásra, vagy az erre való alkalmasság fokozása érdekében, vagy ha azért tartják meg a szennyeződéseket, mert eltávolításuk nem szükséges vagy nem kifizetődő? Ezen esetekben milyen iránymutatásokat kell ennek értékelése során alkalmazni?
                  A válasz szempontjából jelentőséggel bír-e az, hogy olyan lizintartalmú termékeket is elő lehet állítani, beleértve a „tiszta” (>98%) lizint és a lizin-HCl-termékeket, amelyek lizintartalma magasabb, mint a fent bemutatott lizin-szulfáté, és ezzel összefüggésben jelentőséggel bír-e, hogy a fent bemutatott lizin-szulfát termék lizinszulfát- és szennyeződéstartalma megfelel a más gyártók lizin-szulfát termékeiben található mennyiségnek? Ezen esetekben milyen iránymutatásokat kell ennek értékelése során alkalmazni?

                  2.

                  Amennyiben a jogszerűség elve értelmében feltételezzük, hogy a gyártás nem tartozott a visszatérítési rendszer hatálya alá, akkor ellentétes-e az uniós joggal, ha a nemzeti hatóságok a jogbiztonság és a bizalomvédelem nemzeti elvével összhangban a jelen ügyhöz hasonló esetben eltekintenek azon visszatérítési összegek visszafizetésének elrendelésétől, amelyeket a gyártó jóhiszeműen fogadott el?

                  3.

                  Amennyiben a jogszerűség elve értelmében feltételezzük, hogy a gyártás nem tartozott a visszatérítési rendszer hatálya alá, akkor ellentétes-e az uniós joggal, ha a nemzeti hatóságok a jogbiztonság és a bizalomvédelem nemzeti elvével összhangban a jelen ügyhöz hasonló esetben tiszteletben tartják azokat a kötelezettségeket (visszatérítési bizonyítványokat), amelyek határidőhöz kötöttek, és amelyeket a gyártó jóhiszeműen fogadott el?


title: C-403/07. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2008. november 27-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Metherma GmbH & Co.KG kontra Hauptzollamt Düsseldorf (Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 8101 és 8102 vámtarifaszám – Zsugorított volfrám- és molibdénrudak zúzása és törése – Megmunkálatlan volfrám és molibdén, beleértve a zsugorított rudakat is – Hulladék és törmelék)

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/8

         A Bíróság (hetedik tanács) 2008. november 27-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Metherma GmbH & Co.KG kontra Hauptzollamt Düsseldorf
   (C-403/07. sz. ügy) (1)

   (Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 8101 és 8102 vámtarifaszám - „Zsugorított’ volfrám- és molibdénrudak zúzása és törése - Megmunkálatlan volfrám és molibdén, beleértve a zsugorított rudakat is - Hulladék és törmelék)
   (2009/C 19/12)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Metherma GmbH & Co.KG

      Alperes: Hauptzollamt Düsseldorf
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof – A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) értelmezése – A zsugorított volfrám- vagy molibdénrudak vámtarifaszámának megváltozása, amennyiben azokat szétzúzzák.
   Rendelkező rész
   A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében található Kombinált Nómenklatúra 2001 folyamán alkalmazandó, vagyis a 2658/87 rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2000. október 13-i 2388/2000 bizottsági rendeletből adódó változatát úgy kell értelmezni, hogy a „zsugorított” volfrám- és molibdénrudak a 8101 91 10 és a 8102 91 10 vámtarifaalszám alá tartoznak. Az ilyen rudak, amelyek a szóban forgó fémek megmunkálatlan formájának, nem pedig az e fémekből készült árunak minősülnek, töréssel vagy zúzással nem dolgozhatók fel az említett Kombinált Nómenklatúra 8101 91 90 és a 8102 91 90 vámtarifaalszáma alá tartozó törmelékké.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


20150731037616952015/C 270/503472015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150618404121T-347/15. sz. ügy: 2015. június 18-án benyújtott kereset – Uganda Commercial Impex kontra Tanács
 ---documentbreak--- C2702015HU4010120150618HU00504014122015. június 18-án benyújtott kereset – Uganda Commercial Impex kontra Tanács
   (T-347/15. sz. ügy)2015/C 270/50Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Uganda Commercial Impex (UCI) Ltd (Kampala, Uganda) (képviselők: A. Meskarian, S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal solicitorok és R. Blakeley barrister)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg a 2015/620/KKBP tanácsi határozatot (
                  1
               ), valamint a 2015/614/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (
                  2
               ), amennyiben azok az UCI-ra vonatkoznak (beleértve az UCI-nak a határozat és a rendelet melléklete b) pontjának 9. alpontjába történő felvételét);

            —

            állapítsa meg a (módosított) 2005. július 18-i 1183/2005/EK tanácsi rendelet 9. cikke (1) bekezdésének az UCI-ra való alkalmazhatatlanságát, amennyiben az szükséges; és

            —

            kötelezze a Tanácsot az UCI jelen keresettel összefüggésben felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első jogalap azon alapul, hogy a Tanács az UCI jegyzékbe vétele tekintetében nem végzett semmilyen vagy olyan megfelelő független értékelést, amelynek megtételére köteles volt.

            2.

            A második jogalap azon alapul, hogy a Tanács mindenesetre nyilvánvaló értékelési hibát követett el és/vagy az UCI jegyzékbe vétele jogellenes, mivel a jegyzékbe vételi kritériumok az UCI esetében nem teljesültek.

            3.

            A harmadik jogalap azon alapul, hogy megsértették az UCI eljárási jogait, különösen a védelemhez való jogát és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogát, valamint a Tanács nem szolgáltatott megfelelő indokokat.

            4.

            A negyedik jogalap azon alapul, hogy az UCI jegyzékbe vétele mindenképpen sérti az alapvető jogait és az arányosság elvét.

      (
         1
      )	A Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. április 20-i 2015/620/KKBP tanácsi határozat (HL L 102., 2015.4.21., 43. o.).
   (
         2
      )	A Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 1183/2005/EK rendelet 9. cikke (4) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2015. április 20-i 2015/614/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 102., 2015.4.21., 10. o.).


title: T-716/13. sz. ügy: 2013. december 27-én benyújtott kereset – Harry’s New York Bar kontra OHIM – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/38

         2013. december 27-én benyújtott kereset – Harry’s New York Bar kontra OHIM – Harrys Pubar (HARRY’S BAR)
   (T-716/13. sz. ügy)
   2014/C 112/50
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Harry’s New York Bar SA (Párizs, Franciaország) (képviselő: S. Arnaud ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Harrys Pubar AB (Göteborg, Svédország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2013. október 8-án az R 946/2012–1. és R 995/2012–1. sz. egyesített ügyekben hozott határozatát;

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „HARRY’S BAR” szóvédjegy a 25., 29., 30., 32., 33. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában –3 378 031. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés:356 009. sz., 320 026. sz., 315 142. sz., 55 6513–1066. sz. svéd védjegyek a 25. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács helyt adott az R 995/2012–1. sz. ügyben a fellebbezésnek és az R 946/2012–1. sz. ügyben elutasította a fellebbezést.

      Jogalapok: 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 4. cikkének a megsértése.


title: T-334/14. sz. ügy: 2014. május 14-én benyújtott kereset – Roca Sanitario kontra OHIM – Villeroy & Boch (vízcsap)

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/26

         2014. május 14-én benyújtott kereset – Roca Sanitario kontra OHIM – Villeroy & Boch (vízcsap)
   (T-334/14. sz. ügy)
   2014/C 261/49
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: R. Guerras Mazón ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) harmadik fellebbezési tanácsának R 812/2012-3. sz. ügyben 2014. február 21-én hozott határozatát;

               —

               az OHIM-ot és adott esetben (amennyiben az beavatkozik a perbe és ellenkérelmet terjeszt elő) a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megsemmisítés iránti kérelemmel érintett közösségi formatervezési minta: Egy vízcsap ábrája – 1 264 568-0004. sz. közösségi formatervezési minta

      A közösségi formatervezési minta jogosultja: a felperes

      A közösségi formatervezési minta (oltalmának) megsemmisítését kérelmező fél: Villeroy & Boch AG

      A megsemmisítés iránti kérelem indokolása: Újdonság és egyedi jelleg hiánya a saját vízcsapja formatervezési mintájának ábrájához (00 548 560-0004) képest

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a megsemmisítés iránti kérelemnek helyt adott

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította

      Jogalapok: a 6/2002 rendelet 6. cikkének megsértése, ugyanezen rendelet 25. cikke (1) bekezdése b) pontjával összefüggésben


title: C-54/06. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2006. december 7-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – 2001/42/EK irányelv – Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/19

         A Bíróság (ötödik tanács) 2006. december 7-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-54/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/42/EK irányelv - Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2006/C 331/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Hottiaux és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselő: L. Van den Broeck meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.) való megfelelés érdekében szükséges rendelkezések előírt határidőn belüli meghozatalának elmulasztása
   Rendelkező rész

               1)

               A Belga Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette a fenti irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: C-558/13. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. június 4-i végzése (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CD Consulting s. r. o. kontra Marián Vasko

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/20

         A Bíróság elnökének 2014. június 4-i végzése (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CD Consulting s. r. o. kontra Marián Vasko
   (C-558/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 261/36
   Az eljárás nyelve: szlovák
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


20150731053617062015/C 270/352082015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150424282811T-208/15. sz. ügy: 2015. április 24-én benyújtott kereset – Universiteit Antwerpen kontra REA
 ---documentbreak--- C2702015HU2810120150424HU00352812812015. április 24-én benyújtott kereset – Universiteit Antwerpen kontra REA
   (T-208/15. sz. ügy)2015/C 270/35Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Universiteit Antwerpen (Antwerpen, Belgium) (képviselők: P. Teerlinck és P. de Bandt ügyvédek)

      Alperes: Research Executive Agency (REA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            állapítsa meg, hogy a kutatók képzését és szakmai előmenetelét, valamint az alapszintű képzési hálózat kiépítését támogató hetedik keretprogram (FP7-PEOPLE-ITN-2008) keretében megkötött 238214. sz. „C7” (Cerebellar-Cortical Control: Cells, Circuits, Computation, and Clinic) támogatási megállapodást, valamint a 238686. sz. „CEREBNET” (Timing and plasticity in the olivo-cerebellar system) támogatási megállapodást nem lehet úgy értelmezni, mint amely azt a kötelezettséget rója a kedvezményezettekre, hogy kizárólag saját létesítményen belül szervezzenek képzéseket a pályakezdő kutatók számára, és ennek következtében a Törvényszék állapítsa meg, hogy ezen értelmezés alapján a REA nem utasíthatja el el nem számolható költségként a pályakezdő kutatók számára szervezett képzések költségeinek egy részét;

            —

            a REA-t kötelezze a pályakezdő kutatók számára szervezett képzések „C7” és „CEREBNET” támogatási megállapodásokban feltüntetett költségeinek a fizetés esedékességének napjától számított késedelmi kamattal növelt összegének a viselésére; valamint

            —

            a REA-t kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első, a „C7” és „CEREBNET” támogatási megállapodások REA által történő téves értelmezésére alapított jogalap. Az első jogalap három részből áll: a képzési helyszínek kedvezményezett létesítményeire történő korlátozása ellentétes a hetedik keretprogram, a „People” program, a 2008 PWP és az Európai Kutatói Charta által meghatározott célkitűzésekkel (első rész); a támogatási megállapodásokból és a pályázati útmutatóból arra lehet következtetni, hogy a kedvezményezetteket terhelő képzési kötelezettséget a saját létesítményein kívül is teljesíteni lehet (második rész); a támogatási megállapodások vagy más alkalmazandó dokumentum egyetlen rendelkezése sem írja elő azt, hogy a képzést kizárólag a kedvezményezett létesítményein belül kell megszervezni (harmadik rész).

            2.

            A második, a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvének, valamint az arányosság elvének a REA értelmezésének jogsértő voltából következő megsértésére alapított jogalap.


title: C-50/05. sz. ügy: A Korkein Hallinto-oikeus 2005. február 4-i végzésével a Maija Terttu Inkeri Nikula ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/11

         A Korkein Hallinto-oikeus 2005. február 4-i végzésével a Maija Terttu Inkeri Nikula ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-50/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/20)
   Az eljárás nyelve: finn
   A Korkein Hallinto-oikeus (Finnország) 2005. február 4-i végzésével, amely 2005. február 8-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Maija Terttu Inkeri Nikula ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Korkein Hallinto-oikeus a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:

               Úgy kell-e értelmezni a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (1) 33. cikkének (1) bekezdését, hogy ezzel a rendelkezéssel nem egyeztethető össze az, ha úgy állapítják meg a betegbiztosítási járulékokat egy olyan esetben, amikor a nyugdíjas a rendelet 27. cikke alapján a betegségi és anyasági ellátásokat csak a lakóhelye szerinti intézménytől igényelheti és azok költségeit ez az intézmény viseli, hogy abban a tagállamban, amelyben a nyugdíjas lakik, a járulékmérték megállapításának alapjaként a lakóhely szerinti államból kapott nyugdíjak mellett azokat a nyugdíjakat is figyelembe veszik, amelyeket egy másik tagállamból kap, de csak annyiban, amennyiben a járulékok nem haladják meg a lakóhely szerinti államból kapott nyugdíjjárandóságok összegét?

      (1)  HL 1971. L 149., 2. o.


title: T-37/17. sz. ügy: 2017. január 23-án benyújtott kereset – Bank Tejarat kontra Tanács

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/52

         2017. január 23-án benyújtott kereset – Bank Tejarat kontra Tanács
   (T-37/17. sz. ügy)
   (2017/C 104/73)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (képviselők: S. Zaiwalla, P. Reddy, K. Mittal, A. Meskarian solicitors, T. Otty, R. Blakeley, V. Zaiwalla és H. Leith barristers)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperest amiatt ért kár megtérítésére, hogy az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekkel kapcsolatos következő jogi aktusokkal korlátozó intézkedéseket írt elő: 2012. január 23-i 2012/35/KKBP tanácsi határozat (HL 2012. L 19., 22. o.; helyesbítés: HL 2012. L 31., 7. o.), 2012. január 23-i 54/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2012. L 19., 1. o.; helyesbítés: HL 2012. L 31., 7. o.), 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL 2012. L 88., 1. o.; helyesbítések: HL 2012. L 332., 31. o.; HL 2014. L 93., 85. o.), 2012. augusztus 2-i 709/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2012. L 208., 2. o.; helyesbítés: HL 2013. L 41., 14. o.), 2015. április 7-i (KKBP) 2015/556 tanácsi határozat (HL L 92., 2015.4.8., 101. o.), valamint 2015. április 7-i (EU) 2015/549 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2015. L 92., 12. o.); a következő összegeket kell a felperesnek megfizetni: 1 494 050 000 dollár (USD) vagyoni kár címén és 1 000 000 euró (EUR) nem vagyoni kár címén, valamint ezen összegek kamata.

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egy jogalapra hivatkozik.
   A felperes azt állítja, hogy a Tanács által korlátozó intézkedések vele szembeni előírása magánszemélyekre jogokat ruházó kötelezettség kellően súlyos megsértésének minősül, és ennélfogva megállapítható az Európai Unió szerződésen kívüli felelőssége. Ez a jogsértés a felperest ért azon jelentős vagyoni és nem vagyoni kár közvetlen oka, amelynek kapcsán a felperes kártérítésre jogosult.


title: T-248/05. sz. ügy: Az MP Temporärpersonal GmbH által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. július 1-jén benyújtott kereset

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/49

         Az MP Temporärpersonal GmbH által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. július 1-jén benyújtott kereset
   (T-248/05. sz. ügy)
   (2005/C 217/104)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Az MP Temporärpersonal GmbH (székhelye: Graz [Ausztria], képviseli: M. Ciresa ügyvéd) 2005. július 1-jén keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen.
   A Manpower Inc (székhelye: Milwaukee, Wisconsin [Egyesült Államok]) is félként vett részt a fellebbezési tanács előtt folyó eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2005. április 5-i határozatát (R 124/2004-4. sz. ügy),

               —

               kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy:

               Az I.T.@MANPOWER szóvédjegy a 9., 16., 35., 38., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában –lajstromszám: 861 559.

               A közösségi védjegy jogosultja:

               Manpower Inc.

               A közösségi védjegy törlését kérelmező:

               MP Temporärpersonal GmbH

               A törlés iránti kérelemben indokai:

               A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és g) pontjával együtt olvasott 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja.

               A törlési osztály határozata:

               A törlés iránti kérelem elutasítása.

               A fellebbezési tanács határozata:

               A fellebbezés elutasítása.

               Jogalapok:

               A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c), d) és g) pontjának megsértése.


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács)  2005. október 6.  a C-234/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (HÉA – Az előzetesen felszámított adó levonása – Támogatásból finanszírozott tárgyi eszközök)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   2005. október 6.
   a C-234/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (1)

   (HÉA - Az előzetesen felszámított adó levonása - Támogatásból finanszírozott tárgyi eszközök)
   (2006/C 86/02)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-234/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: E. Traversa, segítője: N. Coutrelis ügyvéd) kontra Francia Köztársaság (meghatalmazottak: G. de Bergues és C. Jurgensen-Mercier), támogatja a Spanyol Királyság (meghatalmazott: N. Díaz Abad), ügyben, az EK 226. cikk alapján 2003. június 6-án tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránt előterjesztett kereset tárgyában, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (előadó), J. Malenovský és U. Lõhmus bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: R. Grass, 2005. október 6-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Francia Köztársaság – mivel olyan különös szabályt vezetett be, amely korlátozza a tárgyi eszközök vásárlását terhelő hozzáadottérték-adó levonhatóságát azon az alapon, hogy azokat támogatásokból finanszírozták – nem teljesítette a közösségi jogból, különösen az 1995. április 10-i 95/7/EK tanácsi irányelv által módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. és a 19. cikkeiből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               A Spanyol Királyság viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 171., 2003.07.19.


title: C-528/16. sz. ügy: Conseil d'État (Franciaország) által 2016. október 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès kontra Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/23

         Conseil d'État (Franciaország) által 2016. október 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif Vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès kontra Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
   (C-528/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/29)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

      Alperesek: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A mutagenezis útján nyert szervezeteket a 2001. március 12-i 2001/18/EK irányelv (1) 2. cikke értelmében genetikailag módosított szervezeteknek kell-e tekinteni annak ellenére, hogy az irányelv 3. cikke és I. B. melléklete értelmében mentesülnek a genetikailag módosított szervezetek kibocsátására és forgalomba helyezésére vonatkozó szabályok alól? Közelebbről a mutagenezis [eredeti 13. o.] technikái, főleg a mutagenezis új, génsebészeti módszerekkel végrehajtott technikái az irányelv 2. cikke által hivatkozott I. A. mellékletben felsorolt technikáknak tekinthetők-e? Következésképpen a 2001. március 12-i 2001/18 irányelv 2. és 3. cikkét, valamint I. B. mellékletét úgy kell-e értelmezni, hogy azok a mutagenezis útján nyert összes génmódosított szervezetet és vetőmagot mentesítik az óvintézkedések, a hatásvizsgálati és a nyomon követésre vonatkozó intézkedések alól, vagy csupán a véletlen mutagenezis – a rendelkezések elfogadását megelőzően létezett – hagyományos módszereivel; az ionizáló sugárzás vagy kémiai mutagéneknek való kitétel útján nyert szervezeteket?

               2)

               A mutagenezis útján nyert fajtákat olyan genetikailag módosított fajtáknak kell-e tekinteni a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 2002. június 13-i 2002/53/EK irányelv (2) 4. cikke értelmében, amelyek nem mentesülnek az ezen irányelv által előírt kötelezettségek alól? Ezzel ellentétben, ezen irányelv hatálya azonos-e azzal, ami a 2001. március 12-i irányelv 2. és 3. cikkéből, valamint I. B. mellékletéből következik, és szintén mentesíti-e a mutagenezis útján nyert fajtákat a 2002. június 13-i irányelv által előírt, a genetikailag módosított fajtáknak a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékbe történő felvételére vonatkozó kötelezettségek alól?

               3)

               A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK irányelv 2. és 3. cikke, valamint I. B. melléklete – mivel azok mentesítik a mutagenezist az irányelv által előírt kötelezettségek hatálya alól – olyan teljes körű harmonizációs intézkedést jelentenek-e, amely megtiltja a tagállamok számára, hogy a mutagenezis útján nyert szervezetekre alkalmazni rendeljék az irányelv által előírt kötelezettségek egészét vagy egy részét vagy bármely más kötelezettséget, vagy azok átültetése során a tagállamok mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a mutagenezis útján nyert szervezetekre alkalmazandó szabályozás meghatározása érdekében?

               4)

               A 2001. március 12-i 2001/18/EK irányelv 2. és 3. cikkének, valamint I. A. és I. B. mellékletének érvényessége – mivel ezek a rendelkezések nem vetik alá a genetikailag módosított szervezeteket az óvintézkedéseknek, a hatásvizsgálati és a nyomon követésre vonatkozó intézkedéseknek – megkérdőjelezhető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 191. cikkének (2) bekezdése által biztosított elővigyázatosság elve szempontjából, figyelembe véve a génsebészet fejlődését, az ezen technikáknak köszönhetően nyert új növényfajták megjelenését, valamint a hatásukkal, illetve a környezetre, valamint az emberi és állati egészségre gyakorolt lehetséges kockázatokkal kapcsolatos jelenlegi tudományos bizonytalanságokat?

      (1)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.)

      (2)  A mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 2002. június 13-i 2002/53/EK tanácsi irányelv (HL L 193., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 36. kötet, 281. o.).


title: T-526/15. sz. ügy: 2015. szeptember 7-én benyújtott kereset – HK Intertrade kontra Tanács

text:
               9.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/36

         2015. szeptember 7-én benyújtott kereset – HK Intertrade kontra Tanács
   (T-526/15. sz. ügy)
   (2015/C 371/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: HK Intertrade Co. Ltd (Wanchai, Hongkong) (képviselők: J. Grayston, P. Gjørtler, G. Pandey és D. Rovetta ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. június 25-i 2015/1008/KKBP tanácsi határozatot (HL 2015. L 161., 19. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. június 25-i 2015/1001/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2015. L 161., 1. o.), amennyiben e jogi aktusok a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek kategóriájában szerepeltetik a felperest;

               —

               semmisítse meg a 2015. június 26-i levélben szereplő, a felperes ügyvédeinek címzett, a 2010/413/KKBP határozat II. mellékletében, valamint a 267/2012/EU rendelet IX. mellékletében jegyzékbe vett személyek és szervezetek jegyzékének felülvizsgálatára vonatkozó tanácsi határozatot, amennyiben e határozat a felperesnek a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek jegyzékéből történő levétele megtagadásának minősül;

               —

               kötelezze a Tanácsot az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az indokolás elégtelenségére alapított első jogalap

                           —

                           A 2015. június 26-i határozat (a továbbiakban: a felülvizsgálat tárgyában hozott vitatott határozat) a 2015/1008/KKBP tanácsi határozatról és a 2015/1001/EU tanácsi végrehajtási rendeletről (a továbbiakban: megtámadott jogi aktusok) értesítő levélnek is minősült, azonban nem szolgáltak indokolással a levélben a megtámadott jogi aktusok elfogadása tekintetében. Emellett a Tanács által bemutatott indokolás nem felel meg az ítélkezési gyakorlat által meghatározott követelményeknek.

               2.

               A nyilvánvaló értékelési hibára alapított második jogalap

                           —

                           Bár a felperes a NIOC tulajdonában áll, olyan önálló jogalanynak minősül, amelynek a székhelye Hongkong található, és egy olyan elkülönült ázsiai piacon tevékenykedik, amely jelentősen távol áll a NIOC által a felperes tevékenységei felett gyakorolt állítólagos ellenőrzéstől.

               3.

               A védelemhez való jog megsértésére alapított harmadik jogalap

                           —

                           A Tanács azzal, hogy engedélyezte egyetlen, nem azonosított tagállamnak azt, hogy utóbbi gyakorlatilag előírja számára valamely határozat meghozatalát az annak alátámasztására szolgáló bármely releváns dokumentum vagy bizonyíték vizsgálata nélkül, egyoldalúan olyan új döntéshozatali eljárást vezetett be, amelynek nincs jogalapja az EUMSZ 215. cikkben vagy bárhol a Szerződésekben. Az eljárás ilyen módja megzavarja a Tanács vizsgálati és döntéshozatali jogkörei, valamint a felperes bírói jogvédelemhez való joga közötti egyensúlyt.

               4.

               A tulajdonhoz való alapvető jog megsértésére alapított negyedik jogalap

                           —

                           A Tanács érdemben nem indokolta a felperessel szemben előírt korlátozásokat. A felperes – Hongkongban székhellyel rendelkező olyan társaság, amely az ázsiai piacon tevékenykedik – jegyzékbe vétele semmilyen módon nem tud hozzájárulni a nemzetközi béke és biztonság fenntartásához, és a Tanács nem tud ezzel ellentétes bizonyítékot bemutatni.


title: C-162/08. sz. ügy: A Monomeles Protodikeio Rethimnis (Görögország) által 2008. április 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Georgios Lagoudakis kontra Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/19

         A Monomeles Protodikeio Rethimnis (Görögország) által 2008. április 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Georgios Lagoudakis kontra Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis
   (C-162/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/32)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Monomeles Protodikeio Rethimnis
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Georgios Lagoudakis

      Alperes: Kentro Anoiktis Prostasias Ilikiomenon Dimou Rethimnis
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 1999.7.28., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 3. kötet 368. o.) szerves részét képező, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszát és 8. szakaszának 1. és 3. pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a közösségi jog nem teszi lehetővé a tagállamok számára, az e keretmegállapodás alkalmazására történő hivatkozással való indokolással, hogy intézkedéseket fogadjanak el, amikor: a) a nemzeti jogrendben már az irányelv hatálybalépését megelőzően léteznek a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenértékű jogszabályok, és b) amikor a keretmegállapodás végrehajtásaként elfogadott intézkedésekkel csökken a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének általános szintje a nemzeti jogrendben.

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének csökkentése nem több és egymást követő, hanem egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződés esetén, amelynek tárgya valójában nem átmeneti, előre nem látott, sürgős, hanem„állandó és tartós” szükségleteknek a munkavállaló általi kielégítése, kapcsolódik-e a szóban forgó keretmegállapodás és az irányelv alkalmazásához, és – következésképpen – a védelem e csökkentése tiltott-e vagy megengedett a közösségi jog szempontjából.

               3)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogban az 1999/70/EK irányelv hatálybalépésének időpontjában hatályban vannak az ezen irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti olyan egyenrangú jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintje nem megengedett csökkentésének minősül-e, a keretmegállapodás 8. szakasza 1. és 3. pontjai értelmében, a nemzeti jogban a keretmegállapodásra történő hivatkozással való indokolással elfogadott olyan jogszabályi intézkedés, mint az alapügyben szóban forgó, a 164/2004. sz. elnöki rendelet 11. §-a:

                           a)

                           amennyiben a hivatkozott keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés hatályába csak határozott idejű munkaszerződések és –viszonyok tartoznak, és nem tartoznak bele azon szerződéses munkavállalók, akik (nem többszörös és nem egymást követő) egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződést kötöttek a munkáltató „állandó és tartós” szükségleteinek a munkavállaló által történő kielégítése céljából, azon eseteket is beleértve, amikor a munkavállaló csak egyetlen egységes munkaszerződést kötött, amelynek tárgya valójában nem átmeneti, előre nem látott, sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítése;

                           b)

                           amennyiben a szóban forgó, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés a határozott idejű munkaszerződéssel rendelkező munkavállalók védelme és a keretmegállapodás szerinti viaszélések megelőzése céljából, jogkövetkezményként előírja a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő minősítését, beálló hatállyal (ex nunc), míg a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejűvé történő minősítését az eredeti szerződések megkötésének időpontjától írják elő (ex tunc).

               4)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogban az 1999/70/EK irányelv hatálybalépésének időpontjában hatályban vannak az ezen irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti olyan egyenrangú jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintje nem megengedett csökkentésének minősül-e, a keretmegállapodás 8. szakasza 1. és 3. pontjai értelmében, a görög jogalkotó azon választása az irányelv görög jogba történő átültetésének vonatkozásában, miszerint egyfelől kizárja a szóban forgó 164/2004. sz. elnöki rendelet által nyújtott védelemből a hivatkozott visszaélések olyan eseteit, amikor a munkavállaló csak egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződést kötött, amelynek tárgya azonban a valóságban a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésre irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása, másfelől pedig elmulasztja olyan hasonló, a konkrét esetre vonatkozó és hatékony rendelkezés elfogadását, amely valamilyen joghatást írna elő a munkavállalóknak e sajátos visszaéléssel szembeni védelme vonatkozásában, a görög jogrend általános munkajogában állandó jelleggel előírt védelem kiegészítéseként, valamennyi, semmis munkaszerződés alapján történt munkavégzés vonatkozásában, függetlenül attól, hogy megvalósult-e a keretmegállapodás szerinti visszaélés, és amely magában foglalja, hogy a munkavállaló követelheti a munkadíj és a végkielégítés megfizetését, attól a ténytől függetlenül, hogy érvényes vagy érvénytelen munkaszerződés alapján végzett-e munkát, figyelemmel arra a tényre, hogy:

                           a)

                           a munkadíj és a végkielégítés kifizetésének kötelezettségét a nemzeti jog bármely munkaviszony esetében előírja, és nem kifejezetten a keretmegállapodás szerinti visszaélések ellen irányul, és

                           b)

                           a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok alkalmazásának jogkövetkezménye az (egyetlen és egységes) határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekként történő elismerése.

               5)

               Az előző kérdésekre adott igenlő válasz esetén, a nemzeti bíróság a nemzeti jognak az 1999/70/EK irányelv fényében történő értelmezése során köteles-e mellőzni az ezen irányelvvel összeegyeztethetetlen, a keretmegállapodásra történő hivatkozással való indokolással elfogadott jogszabályi intézkedésekben szereplő olyan rendelkezéseket, ami azonban a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók általános védelme szintjének csökkentését okozza a nemzeti jogban, mint a 164/2004. sz. elnöki rendeletben szereplő rendelkezések, amelyek hallgatólagosan és közvetett módon, ugyanakkor egyértelműen kizárják a védelmet az olyan visszaélések esetén, amikor a munkavállaló csak egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződést kötött, amelynek tárgya azonban a valóságban a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésre irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása, és e rendelkezések helyett az irányelv hatálybalépését megelőzően hatályos egyenrangú nemzeti intézkedésben szereplő rendelkezéseket rendelkezéseket – mint például a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdésében szereplőket – kell-e alkalmaznia.

               6)

               Amennyiben a nemzeti bíróság valamely határozott idejű munkavégzésről szóló ügyben alkalmazhatónak minősítene egy olyan rendelkezést (a jelen esetben a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdését), amely az 1999/70/EK irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenrangú jogszabálynak minősül, és az e rendelkezés alapján történt azon megállapítás, hogy valamely munkaszerződés megkötése – legyen ez akár csak egyetlen – határozott időre történt, a nyújtott szolgáltatás természetével, fajtájával és jellemzőivel kapcsolatos objektív indokok nélkül annak elismerését jelenti, hogy e szerződés határozatlan idejű szerződés:

                           a)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint minden esetben a határozott idejű szerződés megkötése objektív indokának minősül az a tény, hogy megkötésének jogi alapjául idényjellegű, időszakos, átmeneti vagy kiegészítő jellegű szociális szükségletek kielégítésére irányuló határozott idejű munkaszerződéssel történő foglalkoztatásról szóló rendelkezést (a jelen esetben a 2527/1997. sz. törvény rendelkezéseit), akkor is, ha a kielégített szükségletek állandóak és tartósak;

                           b)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint egy olyan rendelkezést, amely tiltja a közszektorban a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű munkaszerződésekké történő átalakítását, úgy kell értelmezni, hogy a közszektorban minden esetben feltétlenül tiltott a határozott idejű munkaszerződés határozatlan idejű munkaszerződéssé történő átalakítása, akkor is, ha e szerződést visszaélésszerűen kötötték határozott időre, mivel a kielégített szükségletek állandóak és tartósak, és a nemzeti bíróságnak nincs lehetősége ilyen esetben arra, hogy megállapítsa a vitatott munkaviszony valódi jellegét és ezt helyesen határozatlan idejű szerződésnek minősítse; vagy pedig ez a tilalom csak azon határozott idejű munkaszerződésekre vonatkozik, amelyeket ténylegesen átmeneti, előre nem látott, sürgős vagy hasonló szükségletek kielégítése céljából kötöttek, és nem azon esetekre is, amikor e szerződéseket valójában állandó és tartós szükségletek kielégítése céljából kötötték.


title: T-302/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 9-i ítélete – Hartmann kontra OHIM (E) ( Közösségi védjegy – Az E közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztető képesség hiánya – Jogi hiba – A konkrét értékelés hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/48

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 9-i ítélete – Hartmann kontra OHIM (E)
   (T-302/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Az E közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - Jogi hiba - A konkrét értékelés hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2008/C 209/83)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Németország) (képviselő: K. Gründig-Schnelle ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az E szóvédjegy közösségi védjegyként való lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó 2006. szeptember 5-i határozata (R 805/2006-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2006. szeptember 5-i határozatát (R 805/2006-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az OHIM viseli saját, valamint a Paul Hartmann AG-nál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 310., 2006.12.16.


title: T-70/15. sz. ügy: 2015. február 12-én benyújtott kereset – Trajektna luka Split kontra Bizottság

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/37

         2015. február 12-én benyújtott kereset – Trajektna luka Split kontra Bizottság
   (T-70/15. sz. ügy)
   (2015/C 118/47)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Trajektna luka Split d.d. (Split, Horvátország) (képviselők: M. Bauer, H.-J. Freund és S. Hankiewicz ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az AT.40199 spliti kikötő ügyben 2014. november 28-án hozott C(2014) 9236 végleges bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a saját költségei, valamint a felperes részéről felmerült költségek viselésére;

               —

               utalja vissza az ügyet az Európai Bizottság elé további vizsgálat és új határozat meghozatala céljából; és

               —

               rendeljen el bármilyen más, megfelelőnek bizonyuló intézkedést.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, nyilvánvaló mérlegelési hibára és a Bizottság panasz kezelésére irányuló kötelezettségének megsértésével megvalósított téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a Bizottság által előterjesztett mindhárom indokra tekintettel tévesen értékelték az Európai Unió érdekeit;

               2.

               A második, nyilvánvaló mérlegelési hibára és a Bizottság panasz kezelésére irányuló kötelezettségének megsértésével megvalósított téves jogalkalmazásra alapított jogalap, különösen amennyiben nem vették figyelembe az összes ténybeli és jogi körülményt.


title: C-586/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-483/12. sz., Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. szeptember 15-én hozott ítélete ellen a Lotte Co. Ltd által 2012. november 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/2

         A Törvényszék (második tanács) T-483/12. sz., Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. szeptember 15-én hozott ítélete ellen a Lotte Co. Ltd által 2012. november 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-586/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 059/02)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Lotte Co. Ltd (képviselő: M. Knitter ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH, Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) 2015. szeptember 15-i ítéletét (T-483/12) és utasítsa el a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának az R 2103/2010-4. sz. ügyben 2012. szeptember 3-án hozott határozata ellen benyújtott keresetet;

               —

               másodlagosan, a Törvényszék megtámadott ítéletének hatályon kívül helyezése mellett utalja vissza elé az ügyet;

               —

               kötelezze a felperest (Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH) az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: 207/2009 rendelet) 15. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértését kifogásolja. Konkrétan az alábbi három jogi hibára hivatkozik:

               1.

               A fellebbező téves értékelési kritériumok alkalmazását kifogásolja a felszólalásban hivatkozott védjegy konkrét használatának 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti megengedett eltérés megítélésével kapcsolatban. E tekintetben a fellebbező kifejti, hogy a Törvényszék az összetéveszthetőség megállapítására vonatkozó kritériumok alapján tévesen határozta meg a felszólalásban hivatkozott védjegy megkülönböztetésre alkalmas alkotóelemeit. Az alkotóelemek védjegyen belüli meghatározó, illetve domináns jellegét, amely az összetéveszthetőség megállapításánál döntő szerepet játszik, az eltérő használat megengedhetőségét illetően nem lehet egyforma megítélés alá vonni. Ebben az összefüggésben nem az összetéveszthetőség veszélyének megállapításáról van szó. Ezzel szemben inkább arról, hogy a használt alak csupán olyan csekély mértékben tér el a lajstromozott védjegytől, hogy a két megjelölés összességében véve egyenértékűnek tekinthető.

               2.

               A Törvényszék továbbá nem vette figyelembe a felszólalásban hivatkozott védjegy megkülönböztetésre alkalmas alkotóelemeinek meghatározására vonatkozó összes releváns körülményt. A Törvényszék jogilag tévesen vette át a fellebbezési tanács által alkalmazott kritériumokat, maga pedig nem vizsgálta meg egyenként a felszólalásban hivatkozott összetett védjegy számos alkotóelemét.

               3.

               A fellebbező álláspontja szerint a Törvényszéknek a használt alak meghatározására vonatkozó indokolásában ellentmondások és logikai hibák találhatók. Igaz, hogy a Törvényszék kifejti, hogy a használt megjelölés a lajstromozott alaktól csupán „jelentéktelen alkotóelemeiben” térhet el, és a lajstromozott védjegyet „összességében egyenértékűnek” kell tekinteni ahhoz, hogy a jogfenntartó használatot meg lehessen állapítani. A Törvényszék azonban ezen értékelési kritériumok alkalmazásánál ellentmondásba keveredik és logikai hibákat követ el. A Törvényszék továbbá szigorú vizsgálatot folytat le arra vonatkozóan, hogy az általa megkülönböztetésre alkalmasnak tekintett három elem előfordul-e a használt alakban. E kritériumok alapján a Törvényszék feltételezi a jogfenntartó használatot, és figyelmen kívül hagyja, hogy a használt alakhoz számos új elemet illesztettek, aminek következtében a használt megjelölés és a lajstromozott védjegy már nem tekinthető „összességében egyenértékűnek”.


title: T-247/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. szeptember 28-i ítélete — C-Content kontra Bizottság ( Szerződésen kívüli felelősség — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közösségi közbeszerzési eljárások — Elektronikus közzétételi szolgáltatások — A Kiadóhivatal által állítólagosan elkövetett szabálytalanságok és közösségi jogi jogsértések — Elévülési idő — Okozati összefüggés )

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/27

         A Törvényszék 2010. szeptember 28-i ítélete — C-Content kontra Bizottság
   (T-247/08. sz. ügy) (1)

   (Szerződésen kívüli felelősség - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közösségi közbeszerzési eljárások - Elektronikus közzétételi szolgáltatások - A Kiadóhivatal által állítólagosan elkövetett szabálytalanságok és közösségi jogi jogsértések - Elévülési idő - Okozati összefüggés)
   2010/C 317/48
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: C-Content BV ('s-Hertogenbosch, Hollandia) (képviselők: M. Meulenbelt ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: E. Manhaeve és N. Bambara meghatalmazottak, segítőik: O. Soudry tanácsadó és A. Nucara ügyvéd, később: E. Manhaeve és N. Bambara, segítőik: O. Soudry és E. Petritsi ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala által az elektronikus közzétételi szolgáltatásokkal kapcsolatos egyes közösségi közbeszerzési eljárások során elkövetett állítólagos szabálytalanságok és közösségi jogi jogsértések következtében a felperes állítása szerint általa elszenvedett károk megtérítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet részben mint elfogadhatatlant és részben mint megalapozatlant elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a C-Content BV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2008.8.15.


title: C-472/16. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia (Spanyolország) által 2016. augusztus 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jorge Luís Colino Sigüenza kontra Ayuntamiento de Valladolid és IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

text:
               28.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 441/7

      A Tribunal Superior de Justicia (Spanyolország) által 2016. augusztus 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jorge Luís Colino Sigüenza kontra Ayuntamiento de Valladolid és IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa
      (C-472/16. sz. ügy)
      (2016/C 441/10)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Jorge Luís Colino Sigüenza

         Alperesek: Ayuntamiento de Valladolid és IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések:

                  1)

                  A 2001/23/EK irányelv szerinti átruházásnak kell-e tekinteni azt, ha egy olyan önkormányzati zeneiskola, amely minden anyagi eszközt (helyiségek, hangszerek, termek, bútorok) ettől az önkormányzattól kap, személyzetét szerződéssel alkalmazza, szolgáltatásait pedig iskolai oktatás keretében nyújtja, tevékenységét 2013. április 1-jétől kezdődően, tehát két hónappal a tanév végét megelőzően megszünteti, minden anyagi eszközt visszajuttatva az önkormányzatnak, amely nem folytatja a tevékenységet a 2012-13-as tanév lezárása érdekében, hanem újból odaítéli azt egy új szerződő félnek, amely a tevékenységet 2013 szeptemberében kezdi újra, az új, 2012-13-as tanév kezdetén, és az önkormányzat ezen új szerződő félre ruházza át mindazokat a szükséges anyagi eszközöket, amelyekkel a korábbi szerződő fél rendelkezett (helyiségek, hangszerek, termek, bútorok)?

                  2)

                  Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a fenti körülmények között azt a helyzetet, amikor a fővállalkozó (önkormányzat) részéről történt kötelezettségszegés arra kötelezi a korábbi szerződő felet, hogy megszüntesse tevékenységét, és bocsássa el személyi állományát, és ezt követően e fővállalkozó egy új, ugyanezen tevékenységet folytató szerződő félre ruházza át az anyagi eszközöket, úgy kell-e tekinteni a 2001/23/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésére, hogy a korábbi szerződő fél munkavállalóinak elbocsátására olyan „gazdasági, műszaki vagy szervezeti jellegű” okokból került sor, amelyek „a munkaerő tekintetében változásokat eredményez[nek], vagy úgy, hogy ennek oka „vállalkozás, üzlet vagy ezek egy részének átruházása” volt, amely okot az említett cikk tilt?

                  3)

                  Amennyiben az előző kérdésre adandó válasz az lenne, hogy az elbocsátás oka az átruházás volt, amely ok tehát ellentétes a 2001/23/EK irányelvvel (1), úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, hogy azzal ellentétes az, hogy a nemzeti szabályozás megtiltsa a bíróság számára, hogy érdemben döntsön egy olyan munkavállaló kereseti kérelmeiről, aki egyéni kereset keretében a célból támadja meg egy csoportos elbocsátás keretében történt elbocsátását, hogy megvédhesse a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelvből, valamint a csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1998. július 20-i 98/59/EK tanácsi irányelvből (2) eredő jogait, azon tényből következően, hogy korábban egy jogerős ítélet született a csoportos elbocsátásról egy olyan perben, amelyben a munkavállaló nem vehetett félként részt, bár a vállalkozásnál működő szakszervezetek és/vagy a munkavállalók kollektív jogi képviselői e perben részt vettek vagy részt vehettek volna?

         (1)  A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (HL 2001 L 82. 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 98. o.)

         (2)  HL 1998 L 225. 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 3. kötet 327. o.)


title: C-549/09. sz. ügy: 2009. december 23-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/11

         2009. december 23-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-549/09. sz. ügy)
   2010/C 80/18
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Gippini Fournier és K. Walkerová meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság — mivel az előírt határidőn belül nem tett eleget a Franciaország által a haltenyésztők és a halászok kedvezményezésére bevezetett támogatási intézkedésekről szóló, 2004 július 14-i bizottság határozatnak (1) az említett határozat 2. és 3. cikkében jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatásoknak a kedvezményezettektől való visszatérítésével, és mivel nem tájékoztatta a Bizottságot az ennek érdekében tett intézkedésekről — nem teljesítette az EUMSZ 288. cikk negyedik bekezdéséből és az említett határozat 4. és 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetével a Bizottság azt rója az alperes terhére, hogy nem tette meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy „haladéktalanul” visszatérítse a kedvezményezettek részére folyósított azon támogatásokat, amelyeket jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősítettek, vagy legalábbis nem értesített azokról a Bizottságot.
   Franciaországnak ugyanis a határozatról történő értesítéstől számított két hónapon belül értesítenie kellett volna a Bizottságot az annak való megfelelés érdekében tett intézkedésekről. Márpedig több, mint öt év telt el azóta, hogy a francia hatóságok az említett határozatot kézhez vették anélkül, hogy az adott támogatásból bármilyen összeget is visszatérítettek volna.
   A felperes ezenkívül emlékeztet arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bizottság által az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése alapján előterjesztett, tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti keresettel szemben a tagállam egyetlen, a végrehajtás teljes lehetetlenségén alapuló jogalapra hivatkozhat. A francia hatóságok azonban soha nem hivatkoztak olyan kivételes vagy előre nem látható nehézségekre, amelyek lehetetlenné tenné a határozat végrehajtását. Kizárólag arra utaltak, hogy a visszatérítési intézkedéseket egy másik — egyéb összeegyeztethetetlen támogatások visszatérítésével kapcsolatos — üggyel együttesen kívánják megtenni.

      (1)  A Franciaország által a haltenyésztők és a halászok kedvezményezésére bevezetett támogatási intézkedésekről szóló, 2004 július 14-i 2005/239/EK bizottsági határozat (HL 2005., L 74., 49. o.)


title: T-404/05. sz. ügy:  2005. november 9-én  benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/17

         2005. november 9-én benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-404/05. sz. ügy)
   (2006/C 22/32)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperesek: Görög Köztársaság (képviselők: Nikolaos Korogiannakis, Nikolaos Keramidas, segítőjük: Maria Tassopoulou)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az 1996. május 24-i C(96) 1356 bizottsági határozat alapján a Kohéziós Alapból a 95/09/65/040. sz. projekthez („Új athéni nemzetközi repülőtér Spatában”) nyújtott pénzügyi támogatás csökkentéséről szóló, 2005. szeptember 1-i C(2005) 3243 bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a Görög Köztársaság által kifizetett, a támogatás csökkentésének megfelelő, törvényes kamatokkal növelt összeg visszafizetésére;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A megtámadott határozatban a Bizottság általa jogosulatlanul kifizetettnek minősített 12 781 410 euró összeg visszafizetését kéri, arra hivatkozva, hogy számos szabálytalanság történt a Kohéziós Alapnak az „Új athéni nemzetközi repülőtér Spatában” elnevezésű projektben való pénzügyi hozzájárulása tekintetében.
   A Görög Köztársaság elsődlegesen a határozat megsemmisítését kéri, és elsődlegesen azt állítja, hogy a megtámadott határozat elfogadására nem az 1386/2002 rendelet 18. cikkének (3) bekezdésében és az 1164/1994 rendelet 2. mellékletének H. cikkében rögzített határidőn belül került sor.
   Másodlagosan a Görög Köztársaság vitatja a Bizottság azon értékelését, amely szerint nem vették figyelembe a légi közlekedéshez szükséges felszerelés 48 000 000 eurónyi összegét. A felperes azt állítja továbbá, hogy a 2 %-os kiigazítás alkalmazásával az előírt reklámintézkedések betartásának tekintetében vélelmezett hiányosságok vonatkozásában a Bizottság jogtalanul alkalmazta visszaható hatállyal 455/96. sz. határozatát a szóban forgó projektre, amely, mivel előbbi, mint a határozat, nem tartozik annak hatálya alá. A Görög Köztársaság végül azt állítja, hogy a szóban forgó kiigazítás ellentmond az arányosság elvének, továbbá jogellenesnek és indokolatlannak minősül.


title: T-71/15. sz. ügy: 2015. február 12-én benyújtott kereset – Jaguar Land Rover kontra OHIM – Nissan Jidosha (Land Glider)

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/38

         2015. február 12-én benyújtott kereset – Jaguar Land Rover kontra OHIM – Nissan Jidosha (Land Glider)
   (T-71/15. sz. ügy)
   (2015/C 118/48)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jaguar Land Rover Ltd (Coventry, Egyesült Királyság) (képviselő: R. Ingerl ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nissan Jidosha KK (Yokohama-shi, Kanagawa-ken, Japán)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A vitatott védjegy: a Land Glider közösségi szóvédjegy – 8 324 196. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2014. december 9-én hozott határozata (R 1415/2013-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-490/11. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2012. április 19-i végzése (a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — IBIS Srl kontra PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.

text:
               4.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/12

         A Bíróság elnökének 2012. április 19-i végzése (a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — IBIS Srl kontra PARTIUM ’70 Műanyagipari Zrt.
   (C-490/11. sz. ügy) (1)

   2012/C 235/27
   Az eljárás nyelve: magyar
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 370., 2011.12.17.


title: T-630/11. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-56/05. sz., Strobl kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 29-én hozott ítélete ellen Peter Strobl által 2011. december 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/28

         A Közszolgálati Törvényszék F-56/05. sz., Strobl kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 29-én hozott ítélete ellen Peter Strobl által 2011. december 6-án benyújtott fellebbezés
   (T-630/11. P. sz. ügy)
   2012/C 49/51
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Peter Strobl (Besozzo, Olaszország) (képviselő: H.-J. Rüber ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszéknek a Strobl kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 29-én hozott ítéletét,

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes 2004. október 7-i kinevező okiratában szereplő besoroló határozat téves, és helyezze kívül ezt a határozatot,

               —

               kötelezze az alperest a felperessel szembeni hátrányos megkülönböztetés megszüntetésére, és térítse meg az általa elszenvedett kárt,

               —

               az alperest kötelezze a teljes eljárás költségeinek megfizetésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a fellebbezésének alátámasztására a következő téves jogalkalmazásokra hivatkozik:

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék tévesen állapította meg a tényállást a fellebbező munkaköréhez szükséges szakmai tapasztalat vonatkozásában.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék tévesen állapította meg a tényállást, és ellentmondóan értelmezte a bizonyítékokat a fellebbező besorolása tekintetében, és ezáltal megsértette az indokolási kötelezettséget.

               3.

               A Közszolgálati Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettséget a fellebbező bizonyos jogalapjainak elutasítása során.

               4.

               A Közszolgálati Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettséget a fellebbező fizetési fokozatának felülvizsgálata során.

               5.

               A Közszolgálati Törvényszéknek hiányos az indokolása a megfelelő ítélkezési gyakorlat alkalmazhatósága tekintetében.


title: C-487/06. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróságnak (második kibővített tanács) a T-210/02. sz., British Aggregates Association kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a British Aggregates Association által 2006. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/8

         Az Elsőfokú Bíróságnak (második kibővített tanács) a T-210/02. sz., British Aggregates Association kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a British Aggregates Association által 2006. november 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-487/06. P. sz. ügy)
   (2007/C 42/14)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: British Aggregates Association (képviselők: C. Pouncey, Solicitor, L. Van den Hende, advocaat)

      A többi fél az eljárásban: Európai Közösségek Bizottsága, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-210/02. sz. ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a Bizottságnak az N 863/01. állami támogatás – Egyesült Királyság/Sóderre vonatkozó adó című üggyel kapcsolatos, 2002. április 24-i C (2002) 1478 végleges határozatát, kivéve annak az Észak-Írország mentességére vonatkozó részét;

               —

               kötelezze a Bizottságot a fellebbező jelen fellebbezéssel és az Elsőfokú Bíróság előtti T-210/02. sz. üggyel kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező állítása szerint az Elsőfokú Bíróság vitatott ítéletét a következő indokok miatt kell hatályon kívül helyezni:

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett az állami támogatás nem tárgyilagos megítélése során.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett az AGL-lel kapcsolatos helyzetnek az Adria-Wien Pipeline ügyben (1) szóban forgó helyzettől való elkülönítésekor a szelektivitás értékelésénél.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett annak elfogadásával, hogy a környezetvédelmi adó nem szelektív jellegű, mivel azt egy olyan konkrét ágazatban alkalmazzák, amelynek nem írta elő, és nem is adta meg egyértelmű meghatározását.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett a bírósági felülvizsgálathoz szükséges kritériumoknak a bizottsági határozatra való alkalmazásával.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság hibát vétett az AGL jellegének és rendszere általános felépítésének, valamint az export-mentesség kérdésének megítélésekor.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett annak megerősítésével, hogy a Bizottság nem volt köteles hivatalos vizsgálati eljárást indítani.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett annak megállapításakor, hogy a megtámadott határozat indokolása megfelelő volt.

      (1)  EBHT 2001., I-8365. o.


title: T-78/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 8-i ítélete – Benediktinerabtei St. Bonifaz kontra OHIM – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 közösségi ábrás védjegy bejelentése — SEIT 1908 ANDECHSER NATUR korábbi közösségi ábrás védjegy és ANDECHSER NATUR korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/42

         A Törvényszék 2015. október 8-i ítélete – Benediktinerabtei St. Bonifaz kontra OHIM – Andechser Molkerei Scheitz (Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455)
   (T-78/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Genuß für Leib & Seele KLOSTER Andechs SEIT 1455 közösségi ábrás védjegy bejelentése - SEIT 1908 ANDECHSER NATUR korábbi közösségi ábrás védjegy és ANDECHSER NATUR korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 398/53)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts (München, Németország) (képviselők: G. Würtenberger és R. Kunze ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: A. Poch és S. Hanne meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (Andechs, Allemagne) (képviselő: S. Jackermeier ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az Andechser Molkerei Scheitz GmbH és a Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. november 14-én hozott határozata (R 1272/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Benediktinerabtei St. Bonifaz Körperschaft des öffentlichen Rechts-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 135., 2014.5.5.


title: T-283/11. sz. ügy: 2011. május 23-án benyújtott kereset — Fon Wireless kontra OHIM — nfon (nfon)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/26

         2011. május 23-án benyújtott kereset — Fon Wireless kontra OHIM — nfon (nfon)
   (T-283/11. sz. ügy)
   2012/C 32/54
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Fon Wireless Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: F. Brandolini Kujman ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: nfon AG (München, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a keresetet, a vonatkozó iratokkal és másolatokkal együtt, nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               a felkínált bizonyítékot nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               e bizonyítékot fogadja el, valamint helyezze hatályon kívül és nyilvánítsa hatálytalannak az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2011. március 18-án az R 1017/2009-4. sz. ügyben hozott határozatát, következésképpen tagadja meg a 6.206.321. sz. „nfon” közösségi védjegy lajstromozását;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: nfon AG.

      Az érintett közösségi védjegy: Az „nfon” szóvédjegy a 9., 35. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „fon” közösségi és nemzeti ábrás és szóvédjegy a 9., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezésnek helyt adott.

      Jogalapok: A 207/2009/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek hasonlóak; továbbá a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése, mivel az nfon AG a korábbi védjegyek által megszerzett jóhírnév kihasználására hivatkozik.