title: C-232/13. P sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-278/00–T-280/00., T-282/00–T-286/00. és T-288/00–T-295/00. sz., Albergo Quattro Fontane és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2013. február 20-án hozott végzése ellen a SPLIA által 2013. április 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/18

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-278/00–T-280/00., T-282/00–T-286/00. és T-288/00–T-295/00. sz., Albergo Quattro Fontane és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2013. február 20-án hozott végzése ellen a SPLIA által 2013. április 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-232/13. P sz. ügy)
   2013/C 207/30
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Società per l'industria alberghiera (SPLIA) (képviselők: A. Bianchini és F. Busetto avvocati)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Comitato „Venezia vuole vivere”

      A fellebbező kérelmei:

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék megtámadott végzését;

               —

               adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek, és következésképpen:

                           —

                           adott esetben, és a felperesek érdekeire korlátozódva semmisítse meg a szociális terhek csökkentéséről szóló 30/1997. és 206/1995. sz. törvényekben előírt, a Velence és Chioggia területén letelepedett vállalkozások javát szolgáló támogatási intézkedésekről szóló, 1999. november 25-i 2000/394/EK bizottsági határozatot;

                           —

                           másodlagosan semmisítse meg az említett határozatot, amennyiben az a biztosított csökkentések visszatéríttetését írja elő az ítéletben érintett időszakok tekintetében esedékes kamattal növelve.

               —

               kötelezze a Bizottságot az első- és másodfokú eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezése alátámasztása érdekében a következő kilenc jogalapra hivatkozik:

                  Első jogalap: a végzés téves jellege, mivel nem állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedések — figyelemmel azok ellentételező jellegére — nem biztosítottak semmilyen előnyt a kedvezményezetteknek.

                  Második jogalap: a végzés téves jellege, mivel nem zárta ki, vagy mindenesetre nem értékelte, hogy a szóban forgó intézkedések érinthetik a versenyt és a Közösségen belüli kereskedelmet.

                  Harmadik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta az EK 87. cikk (2) bekezdésének b) pontjában (jelenleg EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontja) és az EK 87. cikk (3) bekezdésének b) pontjában (jelenleg EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja) említett eltérések alkalmazhatóságát.

                  Negyedik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában (jelenleg EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja) említett eltérés alkalmazhatóságát.

                  Ötödik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta az EK 87. cikk (3) bekezdésének d) és e) pontjában (jelenleg EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének d) és e) pontja) említett eltérések alkalmazhatóságát.

                  Hatodik jogalap: végzés téves jellege, mivel kizárta az EK 86. cikk (2) bekezdésében (jelenleg EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése) említett eltérés alkalmazhatóságát.

                  Hetedik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta a támogatás létezését, következésképpen megsértette az EK 88. cikk (3) bekezdését (jelenleg EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése) és a 659/1999 rendelet (1) 15. cikkét.

                  Nyolcadik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát a visszatéríttetés rendjét illetően.

                  Kilencedik jogalap: a végzés téves jellege, mivel kizárta a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát a kamatok alkalmazásával kapcsolatban.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-421/04. sz. ügy: Az Audencia Provincial de Barcelona (Sección Decimoquinta) 2004. június 28-i végzésével a MATRATZEN CONCORD, AG kontra HUKLA-GERMANY, S.A. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/31

         Az Audencia Provincial de Barcelona (Sección Decimoquinta) 2004. június 28-i végzésével a MATRATZEN CONCORD, AG kontra HUKLA-GERMANY, S.A. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-421/04. sz. ügy)
   (2004/C 300/57)
   Az Audencia Provincial de Barcelona (Sección Decimoquinta) 2004. június 28-i végzésével, amely 2004. október 1-jén érkezett a Bíróság hivatalához, a MATRATZEN CONCORD, AG kontra HUKLA-GERMANY, S.A. ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Audencia Provincial de Barcelona (Sección Decimoquinta) a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Egy védjegy közösségi államban történő bejegyzésének érvényessége jelentheti-e a tagállamok közötti kereskedelem álcázott korlátozását, amikor a védjegynek nincsen megkülönböztető képessége vagy a kereskedelemben az általa védett áru megjelölésére szolgál, vagy az áru fajtáját, minőségét, mennyiségét, rendeltetését, értékét, földrajzi eredetét vagy egyéb jellemzőit jelöli, egy másik tagállam nyelvén, amely nem ugyanaz, mint annak a tagállamnak a nyelve, ahol a védjegy lajtromozására sor került, mint amilyen a „MATRATZEN” spanyol védjegy lehet, amely matracokat és ezekkel kapcsolatos árukat különböztet meg?


title: C-613/11. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. március 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Állami támogatások — Az Olasz Köztársaság által a szardíniai hajózási ágazat részére nyújtott állami támogatás — E támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és a kedvezményezettekkel való visszatéríttetését elrendelő 2008/92/EK bizottsági határozat — A végrehajtás elmulasztása a kitűzött határ)

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/10

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. március 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-613/11. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Állami támogatások - Az Olasz Köztársaság által a szardíniai hajózási ágazat részére nyújtott állami támogatás - E támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és a kedvezményezettekkel való visszatéríttetését elrendelő 2008/92/EK bizottsági határozat - A végrehajtás elmulasztása a kitűzött határ)
   2013/C 156/14
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és D. Grespan meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: S. Fiorentino ügyvéd)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az olasz állam által a szardíniai hajózás részére nyújtott állami támogatásokról szóló, 2007. július 10-i 2008/92/EK bizottsági határozat (HL L 29., 2008.2.2., 24. o.) 2. és 5. cikkének való megfeleléshez szükséges valamennyi rendelkezésnek az előírt határidőn belül történő elfogadása elmulasztása — A Bizottság határozatai azonnali és hatékony végrehajtásának követelménye — A szóban forgó jogellenes támogatás visszatéríttetési eljárásának elégtelen jellege

      Rendelkező rész

               1.

               Az Olasz Köztársaság — mivel az előírt határidőn belül nem fogadott el minden olyan intézkedést, amely szükséges ahhoz, hogy visszatéríttesse a kedvezményezettekkel az olasz állam által a szardíniai hajózás részére nyújtott állami támogatásról szóló 2007. július 10-i 2008/92/EK bizottsági határozat 1. cikkével jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített állami támogatást — nem teljesítette e határozat 2. és 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               Az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 32., 2012.2.4.


title: C-110/08. sz. ügy: 2008. március 11-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/8

         2008. március 11-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-110/08. sz. ügy)
   (2008/C 158/13)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: T. Scharf és D. Recchia, meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes nem teljesítette a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206, 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 4. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel mindezidáig nem közölte a Bizottsággal a javasolt közösségi jelentőségű védelmi területek teljes körű jegyzékét, illetve mivel a korábban a Bizottsággal közölt jegyzék még mindig nem tartalmaz teljes körűen az alpesi bioföldrajzi régióban található hat természetes élőhelytípust (3230, 6520, *7220, 8130, 9110 és 9180), valamint a kontinentális bioföldrajzi régióban található tíz természetes élőhelytípust (*1530, 3240, *6110, *6230, 6520, 8150, 8220, 9150, 91F0 és *91I0) illetve fajt (Vertigo moulinsiana, *Osmoderma eremita, Rutilus pigus, Triturus cristatus, Triturus carnifex, Rhinolophus hipposideros, Barbastella barastellus, Myotis emarginatus, Myotis myotis, Mannia triandra, Buxbaumia viridis, Drepanocladus vernicosus);

               —

               az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Annak érdekében, hogy a különleges természetmegőrzési területek egységes európai ökológiai hálózata a megállapított ütemterv szerint létrehozható legyen, a 92/43 irányelv 4. cikkének (1)bekezdése előírja, hogy az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott követelmények és a vonatkozó tudományos ismeretek alapján minden egyes tagállam köteles benyújtani a megfelelő természeti területek javasolt jegyzékét, amelyben feltüntetik, hogy az I. mellékletben felsorolt természetes élőhelytípusok, illetve a II. mellékletben felsorolt őshonos fajok közül melyek fordulnak elő az egyes természeti területeken. Ebben a nemzeti jegyzékben meg kell jelölni azokat a természeti területeket, amelyek magukban foglalják a tagállamok által a III. mellékletben felsorolt szempontok alapján kiválasztott elsődleges fontosságú természetes élőhelytípusokat vagy fajokat. „Elsődleges fontosságúak” azok a természetes élőhelyek és fajok, amelyeket az eltűnés veszélye fenyeget, és amelynek védelméért a Közösség különös felelősséggel tartozik természetes kiterjedésüknek a tagállamok európai területére eső része tekintetében.
   Ezt a jegyzéket az irányelv közzétételét követő három éven belül kell a Bizottságnak eljuttatni, az egyes területekre vonatkozó információkkal együtt. Az Osztrák Köztársaság vonatkozásában az irányelv annak az Európai Unióhoz való csatlakozásával, 1995. január 1-jén lépett hatályba a csatlakozási szerződésben megnevezett módosításokkal, és az irányelv átültetésére előírt határidő mostanra vitathatatlanul lejárt.
   Mivel az Osztrák Köztársaság még mindig nem közölte a Bizottsággal a javasolt közösségi jelentőségű területek teljes körű jegyzékét, nem teljesítette a 92/43 irányelv 4. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
   Az Osztrák Köztársaság állítólagos eljárási hibákra hivatkozik, amelyek a Bizottság eljárását jogszerűtlenné tették.
   Az alperes első kifogása az ún. fenntartásos jegyzékekre vonatkozik, vagyis azon élőhelytípusok és fajok jegyzékeire, amelyek tekintetében a Bizottság az alpesi és kontinentális bioföldrajzi régió esetében a közösségi jelentőségű területekkel kapcsolatos határozataiban a hálózat hiányosságát állapította meg. Az alperes arra hivatkozik, hogy mivel az irányelv nem írja elő fenntartásos jegyzék készítését, a Bizottságnak nincs joga arra, hogy ennek alapján a védelmi területek hiányos közlését rója az alperes terhére.
   Ez az érv azonban nem helytálló. Nincs jelentősége annak ugyanis, hogy az irányelv rendelkezik-e fenntartásos jegyzék létrehozásáról, hanem mindössze az a kérdés lényeges, hogy teljes körűek-e a Bizottsághoz benyújtott javasolt nemzeti jegyzékek. A fenntartásos jegyzékek ugyanis mindössze arra szolgálnak, hogy a Bizottság leltárt készítsen a hiányosságokról a teljes Natura 2000 hálózat kiépítése folyamán. Ha az irányelv nem ír is elő ilyen jegyzéket, nem tiltja meg annak készítését.
   A további utólagos kijelölések azt az alperesi érvet is hatástalanná teszik, miszerint az alperesnek nem áll módjában védekezni, mivel követhetetlenek számára a Bizottság tudományos hivatkozásai. Az alperes nyilvánvalóan maga is képes belátni a további utólagos kijelölések szükségességét, ugyanis nem vitatottan részese volt a bioföldrajzi folyamatnak.
   Az első indokolással ellátott vélemény, illetve az első és a második kiegészítő vélemény között eltelt hosszú idő nem fosztotta meg az alperest semmilyen eljárási jogától, ezért a Bizottság eljárása nem kifogásolható. A Bizottság már 1998-ban is csak azért tekintett el az azonnali keresetindítástól, mert oka volt azt feltételezni, hogy az alperes hamarosan teljesíti az irányelvből eredő kötelezettségeit. Az alperes összesen három alkalommal kapott határidőt arra, hogy a Bizottsággal közölje a teljes körű jegyzéket. Szokatlanul hosszú idő állt tehát rendelkezésére, amely alatt mind a bizottsági kifogásokkal kapcsolatos nyilatkozattételre, mind pedig az eljárás tárgyának vitatására lehetősége lett volna.
   Az az érv sem tűnik meggyőzőnek, mely szerint az utólagos kijelölésekre a Bizottság az irányelv 4. cikke szerinti eljárásban szólított fel, ezért „azok nem tekinthetők egyidejűleg a kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás folytatásának”. Éppen mivel az utólagos kijelölésekre való felszólításokra az irányelv 4. cikke szerinti eljárásban került sor, a kijelölés szakaszának viszont már rég be kellett volna fejeződnie, az utólagos kijelölésekre való felszólítások egyértelmű bizonyítékát jelentik annak, hogy az alperes továbbra sem teljesítette a 4. cikkből eredő kötelezettségeit. Azáltal, hogy a Bizottság keresetindítás nélkül éveken át elfogadta az utólagos kijelöléseket, az alperes újabb és újabb lehetőséget kapott arra, hogy kötelezettségeinek teljesítésével okafogyottá tegye az eljárást.
   Végül meg kell jegyezni, hogy az alperes állításával ellentétben az irányelv 5. cikkében szabályozott konzultációs eljárás a jelen ügyben nem alkalmazható. Az említett eljárás ugyanis csak kivételes esetben lehetséges, ha egy adott területtel kapcsolatos tudományos nézeteltérést kell tisztázni a Bizottság és az érintett tagállam között, nem pedig akkor, amikor a területek jegyzékének hiányos közléséről van szó, mint a jelen esetben is.
   A felperes által emelt eljárásjogi kifogások tehát alaptalanok.


title: F-7/11. sz. és F-60/11. sz. egyesített ügyek: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2012. december 13-i ítélete — AX kontra EKB (Közszolgálat — Az EKB személyi állománya — Fegyelmi eljárás — Valamely alkalmazott felfüggesztése az alapilletményének csökkentése nélkül — Határozat visszavonása — Védelemhez való jog — Aktához való hozzáférés — Indokolás — Határozat indokolása — A szakmai kötelezettségek nem teljesítésére való hivatkozás — Súlyos hiba)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/27

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2012. december 13-i ítélete — AX kontra EKB
   (F-7/11. sz. és F-60/11. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Közszolgálat - Az EKB személyi állománya - Fegyelmi eljárás - Valamely alkalmazott felfüggesztése az alapilletményének csökkentése nélkül - Határozat visszavonása - Védelemhez való jog - Aktához való hozzáférés - Indokolás - Határozat indokolása - A szakmai kötelezettségek nem teljesítésére való hivatkozás - Súlyos hiba)
   2013/C 46/51
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: AX (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: az F-7/11. sz. ügyben P. Embley és E. Carlini meghatalmazottak, B. Wägenbaur ügyvéd, az F-60/11. sz. ügyben P. Embley és López Torres meghatalmazottak, B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — Az alperes azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben 2010. augusztus 5-i hatállyal felfüggesztette a felperest, és az okozott nem vagyoni kár megtérítése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék az F-7/11. sz. és az F-60/11. sz. egyesített ügyekben indított kereseteket elutasítja.

               2.

               AX maga viseli saját költségeit és köteles viselni az Európai Központi Banknál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 152., 2011.5.21., 33. o. és HL C 211., 2011.7.16., 35. o.


title: F-41/15. DISS. II. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. április 11-i ítélete – FN, FP és FQ kontra CEPOL (Közszolgálat — A CEPOL személyi állománya — Ideiglenes alkalmazottak — Szerződéses alkalmazottak — A CEPOL székhelyének megfelelő munkavégzési hely — A CEPOL Budapestre [Magyarország] költözése — Az alkalmazottak munkavégzési helyének ezzel járó megváltozása — Szerződéses jogkövetkezmények — Az alkalmazottak beleegyezésének szükségessége — Az új munkavégzési helyre alkalmazandó korrekciós együttható — Jogos bizalom — A megfelelő ügyintézés elve)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/47

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. április 11-i ítélete – FN, FP és FQ kontra CEPOL
   (F-41/15. DISS. II. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - A CEPOL személyi állománya - Ideiglenes alkalmazottak - Szerződéses alkalmazottak - A CEPOL székhelyének megfelelő munkavégzési hely - A CEPOL Budapestre [Magyarország] költözése - Az alkalmazottak munkavégzési helyének ezzel járó megváltozása - Szerződéses jogkövetkezmények - Az alkalmazottak beleegyezésének szükségessége - Az új munkavégzési helyre alkalmazandó korrekciós együttható - Jogos bizalom - A megfelelő ügyintézés elve))
   (2016/C 191/68)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: FN, FP et FQ (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

      Alperes: Európai Rendőrakadémia (képviselők: Bánfi F. és R. Woldhuis meghatalmazottak, B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Rendőrakadémia (CEPOL) azon határozatainak megsemmisítése iránti kérelem, amelyek arra vezették a felpereseket, hogy lemondjanak a CEPOL-nál betöltött álláshelyükről, vagy pénzügyi veszteség mellett Londonból Budapestre költözzenek, és az ezzel okozott vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               FN, FP és FQ maga viseli saját költségeit, valamint kötelesek viselni az Európai Rendőrakadémia részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 178., 2015.6.1., 28. o.


title: C-544/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-21/06. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. október 6-án hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2009. december 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/25

         Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-21/06. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. október 6-án hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2009. december 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-544/09. P. sz. ügy)
   2010/C 51/41
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma, J. Möller és B. Klein meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-21/06. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. október 6-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság semmisítse meg az állami támogatásról, amelyet a Németországi Szövetségi Köztársaság a digitális földfelszíni televízió (DVB-T) bevezetéséhez Berlin-Brandenburgban adományozott [helyesen: a Németországi Szövetségi Köztársaság által a digitális földfelszíni televízió (DVB-T) bevezetéséhez Berlin-Brandenburgban nyújtott állami támogatásról szóló], 2005. november 9-i C(2005)3903 bizottsági határozatot, és

               —

               a Bíróság az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának azon ítéletét támadja, amellyel az Elsőfokú Bíróság a digitális földfelszíni televízió (DVB-T) bevezetéséhez Berlin-Brandenburgban nyújtott támogatással kapcsolatos C25/2004 eljárásban 2005. november 9-én hozott bizottsági határozat ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által benyújtott keresetet mint megalapozatlant elutasította. A Bizottság a határozatban a támogatási intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetetlennek (EUMSZ. 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja) tekintette.
   A Németországi Szövetségi Köztársaság összesen öt jogalapra hivatkozik, amelyekben azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság nem ismerte el a Bizottság hatáskörrel való visszaélését, és ezért a keresetet jogtalanul utasította el.
   Először is az Elsőfokú Bíróság tévesen tagadta az intézkedés ösztönző hatását, amikor csupán az analóg földfelszíni műsorszórásról a DVB-T-re való áttérés igen korlátozott időtartamára támaszkodott, anélkül hogy az egész intézkedés tekintetében figyelembe vette volna a támogatott műsorszolgáltatók költségeit. Ezen egész intézkedés a konkrét áttérés mellett magában foglalja a műsorkínálatnak a DVB-T-n keresztül öt évig való fenntartására vonatkozó kötelezettséget is, függetlenül az alig előre jelezhető piaci elfogadástól. Ezért figyelembe kell venni az e kötelező műsorszórási időszak során felmerülő járulékos költségeket is.
   Másodszor az Elsőfokú Bíróság tévesen túlságosan kiterjesztette a Bizottságnak az EUMSZ. 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja szerinti értékelési kritériumait, amikor elfogadta, hogy a Bizottság a támogatási intézkedés alkalmasságát már azon okból is tagadhatja, mert a cél állítólag alternatív szabályozó intézkedésekkel is elérhető lenne. Az alternatív intézkedésekkel való összehasonlítás az EUMSZ-nek a támogatások ellenőrzésére vonatkozó rendelkezései által követett cél szerint nem tartozik a Bizottság megengedett vizsgálati eljárásába. Ezzel összefüggésben a szövetségi kormány azt is kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság a tagállamra hárította az azzal kapcsolatos bizonyítási terhet, hogy a Bizottság által javasolt alternatív intézkedések már eleve hatástalanok lettek volna. Ez ellentmond a jogbiztonság elvének, a bizonyítási teher megosztása általános elveinek és a támogatások ellenőrzése céljának.
   Harmadszor az Elsőfokú Bíróság az EUMSZ. 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának vizsgálata során figyelmen kívül hagyta az Unió alapvető jogainak relevanciáját, amelyek az elsődleges jog részeként az Unió valamennyi szervét kötik minden fellépés során. Amennyiben valamely támogatás engedélyezésének megtagadásához elegendő lenne az állítólagos esetleges alternatív szabályozó intézkedésekre való egyszerű utalás, figyelmen kívül maradna az, hogy a szabályozó intézkedések korlátozzák a vállalkozásoknak a szabad gazdasági tevékenységhez való alapvető jogát. Ezt legalábbis mérlegelni kellett volna, ami nem történt meg.
   Negyedszer az Elsőfokú Bíróság az alternatív szabályozó intézkedésekre való utalással tévesen értelmezte az EUMSZ. 107. cikk (3) bekezdésében foglalt belső piac, valamint a kereskedelmi feltételek hátrányos befolyásolása fogalmát, mivel nem ismerte el, hogy a szabályozó intézkedések szintén korlátozzák a versenyt. Azon általános feltételezés, hogy minden szabályozó intézkedés kevésbé korlátozza e jogilag védett érdekeket, mint valamely támogatás, elfogadhatatlanul leszűkített kritériumokon alapul.
   Ötödször a Németországi Szövetségi Köztársaság azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság átvette a technológiasemlegesség Bizottság által kialakított elvét, anélkül hogy közben felismerte volna, hogy ezáltal az intézkedésnek a német hatóságok által követett célja érdemben elvetésre kerül. A technológiasemlegesség az összeegyeztethetőség vizsgálata során csak akkor megfelelő kritérium, ha a támogatás célja maga a digitális műsorszolgáltatásra való átállás. A Berlin-Brandenburgban a DVB-T-re való áttérés támogatása esetén azonban különböző okokból éppen ezen műsorszórási módot kell támogatni, miközben a kábeles vagy műholdas műsorszórási mód nem igényelt támogatást. A támogatási intézkedés jogszerű céljának megállapítása során a tagállamot mérlegelési mozgástér illeti.


title: T-90/10. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Ferriere Nord kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A betonvasrudak illetve – tekercsek piaca — Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat — Az árak és a fizetési határidők rögzítése — A gyártás vagy az eladás korlátozása, illetve ellenőrzése — Lényeges eljárási szabályok megsértése — A Bizottság hatásköre — Védelemhez való jog — A jogsértés megállapítása — Bírságok — Visszaesés — Enyhítő körülmények — Együttműködés — Korlátlan felülvizsgálati jogkör” )

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/24

         A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Ferriere Nord kontra Bizottság
   (T-90/10. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A betonvasrudak illetve – tekercsek piaca - Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat - Az árak és a fizetési határidők rögzítése - A gyártás vagy az eladás korlátozása, illetve ellenőrzése - Lényeges eljárási szabályok megsértése - A Bizottság hatásköre - Védelemhez való jog - A jogsértés megállapítása - Bírságok - Visszaesés - Enyhítő körülmények - Együttműködés - Korlátlan felülvizsgálati jogkör”))
   (2015/C 034/27)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Olaszország) (képviselők: W. Viscardini és G. Donà, ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben R. Sauer és B. Gencarelli meghatalmazottak, később M. Sauer és R. Striani meghatalmazottak, segítőjük: M. Moretto)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen a 2009. december 8-i C (2009) 9912 végleges bizottsági határozattal módosított, az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott (COMP/37.956 – „betonvas rúd”-ügy, újbóli elfogadás) 2009. szeptember 30-i C (2002) 7492 végleges bizottsági határozat megsemmisítése, illetve másodlagosan az említett határozat részleges megsemmisítése és a felperessel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Ferriere Nord SpA-val szemben kiszabott bírság összegét 3 4 21  440 euróban állapítja meg.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Törvényszék a Ferriere Nord-t kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek három negyedének viselésére. A Bizottság viseli saját költségeinek egy negyedét.

      (1)  HL C 113., 2010.5.1.


title: C-406/15. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2015. július 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petya Milkova kontra Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/7

         A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2015. július 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petya Milkova kontra Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol
   (C-406/15. sz. ügy)
   (2015/C 337/09)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven administrativen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Petya Milkova

      Alperes: Agentsia za privatizatsia i sledprivatizatsionen kontrol

      Az eljárás más résztvevője: Varhovna administrativna prokuratura

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Lehetővé teszi-e a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 5. cikkének (2) [bekezdése] a tagállamok számára, hogy csak a munkavállalónak minősülő fogyatékossággal élő személyek esetében rögzítsék jogszabályban az elbocsátással szembeni különleges előzetes védelmet, az ugyanolyan fogyatékossággal élő köztisztviselők esetében azonban ne?

               2)

               Lehetővé teszik-e a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 4. cikke és további rendelkezései az olyan nemzeti szabályozást, amely csak a munkavállalónak minősülő fogyatékossággal élő személyek számára biztosít az elbocsátással szembeni különleges előzetes védelmet, az ugyanolyan fogyatékossággal élő köztisztviselők számára azonban nem?

               3)

               Lehetővé teszi-e a 2000/78 irányelv 7. cikke, hogy csak a munkavállalónak minősülő fogyatékossággal élő személyek számára legyen biztosított az elbocsátással szembeni különleges előzetes védelem, az ugyanolyan fogyatékossággal élő köztisztviselők számára azonban ne?

               4)

               Az első és harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén: A jelen ügy bemutatott tényeire és körülményeire tekintettel a nemzetközi és közösségi jogi rendelkezések tiszteletben tartása megköveteli-e, hogy a nemzeti jogalkotó által előírt, a munkavállalónak minősülő fogyatékossággal élő személyek elbocsátásával szembeni különleges előzetes védelem az ugyanolyan fogyatékossággal élő köztisztviselőkre is alkalmazandó?

      (1)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5 fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-48/08. sz. ügy: 2008. február 11-én benyújtott kereset – Bizottság kontra Írország

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/18

         2008. február 11-én benyújtott kereset – Bizottság kontra Írország
   (C-48/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/34)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: N. Yerrell, meghatalmazott)

      Alperes: Írország
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy Írország, mivel nem hozta meg azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az egyes közúti árufuvarozást vagy személyszállítást végző járművek vezetőinek alapképzéséről és továbbképzéséről, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet és a 61/439/EGK, illetve a 76/914/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. július 15-i 2003/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) megfeleljen, de legalábbis azokról nem értesítette a Bizottságot, elmulasztotta ezen irányelvből eredő kötelezettségei teljesítését.

               —

               kötelezze Írországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére előírt határidő 2006. szeptember 10-én lejárt.

      (1)  HL L 226., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 7. kötet, 441. o.


title: F-95/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. január 28-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. §-a — A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél, amelyet az ügyvéd aláírásbélyegzőjével vagy az aláírás más többszörözési módja segítségével írtak alá — A kereset elkésettsége — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               9.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/28

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. január 28-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-95/12. sz. ügy)
   (Közszolgálat - Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. §-a - A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél, amelyet az ügyvéd aláírásbélyegzőjével vagy az aláírás más többszörözési módja segítségével írtak alá - A kereset elkésettsége - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 71/48
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Az ügy tárgya

   A felperes részére a Közszolgálati Törvényszék által hozott, később az Európai Unió Törvényszéke által hatályon kívül helyezett ítéletének végrehajtása keretében kifizetett 3 000 euró visszatérítése érdekében a felperes rokkantsági támogatásából történő levonások végrehajtásáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit.


title: A Biróság végzése (második tanács)  2005. július 14.  a C-70/04. sz. Svájci Államszövetség kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Külkapcsolatok – A légi közlekedésről szóló EK-Svájc megállapodás – Harmadik állam által benyújtott megsemmisítési kereset – Svájci Államszövetség – 2004/12/EK bizottsági határozat – A zürichi repülőtér megközelítésére vonatkozó német intézkedések – 2408/92/EGK tanácsi rendelet – A Bíróság alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 51. és 54. cikkének módosításáról szóló,  2004. április 26 -i 2004/407/EK, Eratom tanácsi határozat – Az Elsőfokú Bíróság elé utalás)

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/8

      A BIRÓSÁG VÉGZÉSE

   (második tanács)
   2005. július 14.
   a C-70/04. sz. Svájci Államszövetség kontra Európai Közösségek Bizottsága (1) ügyben
   (Külkapcsolatok - A légi közlekedésről szóló EK-Svájc megállapodás - Harmadik állam által benyújtott megsemmisítési kereset - Svájci Államszövetség - 2004/12/EK bizottsági határozat - A zürichi repülőtér megközelítésére vonatkozó német intézkedések - 2408/92/EGK tanácsi rendelet - A Bíróság alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 51. és 54. cikkének módosításáról szóló, 2004. április 26-i 2004/407/EK, Eratom tanácsi határozat - Az Elsőfokú Bíróság elé utalás)
   (2005/C 296/15)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-70/04. sz., Svájci Államszövetség (képviseli: S. Hirsbrunner és U. Soltész ügyvéd) kontra Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: F. Benyon, M. Huttunen és M. Niejahr meghatalmazotti minőségben, támogatja: a Németországi Szövetségi Köztársaság [képviseli: C.-D. Quassowski és A. Tiemann, meghatalmazotti minőségben, segítője: T. Masing ügyvéd]) ügyben az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között a légi közlekedésre vonatkozóan létrejött megállapodás 20. cikkével együtt olvasott EK 230. cikke szerinti, 2004. február 13-án benyújtott megsemmisítési kereset tárgyában a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans (előadó bíró) tanácselnök, R. Silva de Lapuerta, J. Makarczyk, P. Kūris és G. Arestis bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2005. július 14 -én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

      A Bíróság a C-70/04. sz. ügyet az Elsőfokú Bíróság elé utalja.

      (1)  HL C 94., 2004. 04. 17.


title: T-373/17. sz. ügy: 2017. június 9-én benyújtott kereset – Louis Vuitton Malletier kontra EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/37

         2017. június 9-én benyújtott kereset – Louis Vuitton Malletier kontra EUIPO – Fulia Trading (LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE)
   (T-373/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/41)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Louis Vuitton Malletier (Párizs, Franciaország) (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi és N. Parrotta ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fulia Trading Ltd (London, Egyesült Királyság)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: az LV BET ZAKŁADY BUKMACHERSKIE szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 13 514 534. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. március 29-én hozott határozata (R 1567/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és utasítsa el a vitatott megjelölés lajstromozását;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a felperes részéről ezen eljárások során felmerült költségek viselésére;

               —

               a Fuliát kötelezze a felperes részéről ezen eljárások során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 75. cikkének, valamint a jogbiztonság elvének megsértése.


title: T-79/10. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2010. június 9-i végzése — COLT Télécommunications France kontra Bizottság ( „Ideiglenes intézkedés — Állami támogatások — Nagyteljesítményű elektronikus távközlési hálózat működtetése — A közszolgáltatással összefüggő terhek ellentételezése — Azt megállapító határozat, hogy a bejelentett intézkedés nem minősül támogatásnak — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya” )

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/39

         A Törvényszék elnökének 2010. június 9-i végzése — COLT Télécommunications France kontra Bizottság
   (T-79/10. R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés - Állami támogatások - Nagyteljesítményű elektronikus távközlési hálózat működtetése - A közszolgáltatással összefüggő terhek ellentételezése - Azt megállapító határozat, hogy a bejelentett intézkedés nem minősül támogatásnak - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya)
   2010/C 209/60
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: COLT Télécommunications France SAS (Párizs, Franciaország) (képviselő: M. Debroux ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Hauts-de-Seine megyében (Franciaország) nagyteljesítményű elektronikus távközlési hálózat kialakításához és működtetéséhez a közszolgáltatással összefüggő terhek ellentételezése érdekében 59 millió eurót kitevő kompenzáció nyújtására vonatkozó projektről szóló, 2009. szeptember 30-i C(2009) 7426 végleges bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-143/10. sz. ügy: 2010. március 30-án benyújtott kereset — Ben Ri Electrónica kontra OHIM — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/48

         2010. március 30-án benyújtott kereset — Ben Ri Electrónica kontra OHIM — Sacopa (LT LIGHT-THECNO)
   (T-143/10. sz. ügy)
   2010/C 134/78
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Ben Ri Electrónica, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselő: A. Alejos Cutuli, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sacopa, SAU [Sant Jaume de Lierca (Girona), Spanyolország]

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának határozatát, és utasítsa el a 4 520 193. sz. védjegybejelentési kérelmet;

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Sacopa, S.A.U.

      Az érintett közösségi védjegy: az „LT” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy, a 7. 9. és 11. osztályba tartozó áruk tekintetében — 4 520 193. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: egy kör fölött elhelyezett, egymás mellé tett „L” és „T” betűből álló közösségi (13 375. sz.) és (1 719 729. sz. és 1 719 730. sz.) spanyol ábrás védjegyek, a 9. és 11. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást részben elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte, és a felszólalást elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló, 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves értelmezése.


title: F-68/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 13-i ítélete — Behnke kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — A 2009. évi értékelési eljárás és előléptetési időszak — Az értékelési és előléptetési vegyes bizottság véleményének indokolása — Nyilvánvaló értékelési hiba)

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/37

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 13-i ítélete — Behnke kontra Bizottság
   (F-68/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - A 2009. évi értékelési eljárás és előléptetési időszak - Az értékelési és előléptetési vegyes bizottság véleményének indokolása - Nyilvánvaló értékelési hiba)
   2011/C 340/74
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Thorsten Behnke (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.–N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és C. Berardis–Kayser meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2008. január 1-je és december 31. közötti időszakra vonatkozó előmeneteli jelentés alapján a felperest a II. teljesítmény–csoportba soroló és annak öt előléptetési pontot juttató határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Bizottság viseli a saját költségein kívül a Th. Behnkénél felmerült költségek egynegyedét.

               3.

               Th. Behnke viseli a saját költségeinek háromnegyedét.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23., 74. pont.


title: T-118/06. sz. ügy:  2006. április 12-én  benyújtott kereset – Zuffa kontra OHIM

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/48

         2006. április 12-én benyújtott kereset – Zuffa kontra OHIM
   (T-118/06. sz. ügy)
   (2006/C 131/89)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Zuffa (Las Vegas, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: S. Malynicz barrister, M. Blair solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanács 2006. január 30-i azon határozatát (R 931/2005-1. sz. ügy), amely a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja alapján elutasította a fellebbezést;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze saját és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: Az „ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP” szóvédjegy a 9., 16., 25., 28. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – lajstromszám: 2 789 568.

      Az elbíráló határozata: A védjegybejelentés elutasítása valamennyi kérelmezett áru és szolgáltatás vonatkozásában.

      A fellebbezési tanács határozata: Az elbíráló határozatának megsemmisítése, a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja alapján a védjegybejelentés elutasítása, és a rendelet 7. cikkének (3) bekezdése alapján az ügy visszautalása az elbíráló elé további vizsgálatra.

      Jogalapok: A fellebbezési tanács tévedett, amikor azt állapította meg, hogy az ULTIMATE FIGHTING kifejezés egy adott sport elnevezésének felel meg, jelentése pedig világos és egyértelmű. A fellebbezési tanács ennélfogva tévesen minősítette a védjegyet leíró jellegűnek és megkülönböztetésre alkalmatlannak.


title: C-120/13. sz. ügy: Az Amtsgericht Wedding (Németország) által 2013. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. kontra Tetyana Bonchyk

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/9

         Az Amtsgericht Wedding (Németország) által 2013. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H. kontra Tetyana Bonchyk
   (C-120/13. sz. ügy)
   2013/C 164/15
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Wedding

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.H.

      Alperes: Tetyana Bonchyk

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (1), hogy a kötelezett akkor is kérheti az európai fizetési meghagyás bírósági felülvizsgálatát, ha a fizetési meghagyást részére nem vagy nem érvényesen kézbesítették? Megfelelően alapulhat lehet-e venni e tekintetben különösen az 1896/2006/EK rendelet 20. cikkének (1) bekezdését vagy 20. cikkének (2) bekezdését?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Milyen perbeli jogkövetkezményekkel jár a felülvizsgálat iránti kérelem sikere; megfelelően alapul lehet-e venni e tekintetben különösen az 1896/2006/EK rendelet 20. cikkének (3) bekezdését vagy 17. cikkének (1) bekezdését?

      (1)  HL L 399., 1. o.


title: T-348/03. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2010. január 14-i végzése — Koninklijke FrieslandCampina kontra Bizottság

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/51

         A Törvényszék 2010. január 14-i végzése — Koninklijke FrieslandCampina kontra Bizottság
   (T-348/03. RENV. sz. ügy) (1)

   2010/C 63/89

      Az eljárás nyelve: holland

   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 21., 2004.1.24.


title: C-419/16. sz. ügy: A Tribunale di Bolzano (Olaszország) által 2016. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sabine Simma Federspiel kontra Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/8

         A Tribunale di Bolzano (Olaszország) által 2016. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sabine Simma Federspiel kontra Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA
   (C-419/16. sz. ügy)
   (2016/C 392/10)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Bolzano

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sabine Simma Federspiel

      Alperesek: Provincia autonoma di Bolzano, Equitalia Nord SpA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 82/76/EGK irányelv (1) által módosított 75/363/EGK irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdésének c) pontját és az ott hivatkozott mellékletet, hogy azokkal ellentétes az alapügyben alkalmazandóhoz hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely a szakorvosi képzést folytató orvosok részére a díjazás folyósítását egy olyan nyilatkozat benyújtásától teszi függővé, amelyben a kedvezményezett orvos kötelezettséget vállal arra, hogy a szakorvosi képzés elvégzésének napjától számított tíz éven belül legalább öt évig a Provincia Autonoma di Bolzano közegészségügyi szolgálata keretében nyújtja szolgáltatását, és amely e kötelezettség teljesítésének teljes körű elmulasztása esetén kifejezetten lehetővé teszi a díjazást finanszírozó Provincia Autonoma di Bolzano részére, hogy a nyújtott támogatás legfeljebb 70 %-át kitevő összeget, valamint az egyes hozzájárulásoknak a hatóság által történő átutalása időpontjától számított törvényes kamatokkal együtt visszatéríttesse?

               2)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: ellentétes-e a munkavállalók szabad mozgásának az EUMSZ 45. cikk szerinti elvével az alapügyben alkalmazandóhoz hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely a szakorvosi képzést folytató orvosok részére a díjazás folyósítását egy olyan nyilatkozat benyújtásától teszi függővé, amelyben a kedvezményezett orvos kötelezettséget vállal arra, hogy a szakorvosi képzés elvégzésének napjától számított tíz éven belül legalább öt évig a Provincia Autonoma di Bolzano közegészségügyi szolgálata keretében nyújtja szolgáltatását, és amely e kötelezettség teljesítésének teljes körű elmulasztása esetén kifejezetten lehetővé teszi a díjazást finanszírozó Provincia Autonoma di Bolzano részére, hogy a nyújtott támogatás legfeljebb 70 %-át kitevő összeget, valamint az egyes hozzájárulásoknak a hatóság által történő átutalása időpontjától számított törvényes kamatokkal együtt visszatéríttesse?

      (1)  Az orvosi oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, illetve a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tényleges gyakorlását elősegítő intézkedésekről szóló 75/362/EGK irányelv, valamint az orvosi tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 75/363/EGK irányelv módosításáról szóló, 1982. január 26-i 82/76/EGK tanácsi irányelv (HL 1982. L 43, 21. o.)

      (2)  Az orvosi tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1975. június 16-i 75/363/EGK tanácsi irányelv (HL 1975. L 167, 14. o.)


title: T-384/09. sz. ügy: 2009. október 1-jén benyújtott kereset — SKW Stahl-Metallurgie Holding és SKW Stahl-Metallurgie kontra Bizottság

text:
               5.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/23

         2009. október 1-jén benyújtott kereset — SKW Stahl-Metallurgie Holding és SKW Stahl-Metallurgie kontra Bizottság
   (T-384/09. sz. ügy)
   2009/C 297/35
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG (Unterneukirchen, Németország) és SKW Stahl-Metallurgie GmbH (Unterneukirchen, Németország) (képviselők: A. Birnstiel, S. Janka és S. Dierckens ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság a megtámadott határozatot a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg;

               —

               másodlagosan az Elsőfokú Bíróság a megtámadott határozatnak a felperesekkel szemben bírságot kiszabó 2. cikkét változtassa meg úgy, hogy a bírságot semmisítse meg vagy legalábbis jelentősen csökkentse;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze saját költségeinek és a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek a COMP/F/39.396 — „kálciumkarbid- és magnéziumalapú reagensek az acél- és a földgázágazatban”-ügyben 2009. július 22-én hozott C(2009) 5791 végleges bizottsági határozatot vitatják. A megtámadott határozatban az EK 81. cikk, valamint az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértése miatt bírságot szabtak ki a felperesekkel és további vállalkozásokkal szemben. A felperesek a Bizottság szerint egységes és folyamatos jogsértésben vettek részt az EGT-ben — Spanyolországon, Portugálián, Írországon és az Egyesült Királyságon kívül — a kalciumkarbid- és magnéziumszektorban, amely jogsértés a piac felosztásában, a kvótákra vonatkozó megállapodásokban, az ügyfelek felosztásában, árrögzítésben, valamint az árakra, az ügyfelekre és az eladási mennyiségekre vonatkozó bizalmas információk cseréjében állt.
   Keresetük alátámasztására a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.
   Először is azt kifogásolják, hogy az alperes megsértette meghallgatáshoz való jogot, mivel nem tette lehetővé, hogy a felperesek meghallgatás során szóban is előadják érveiket.
   Másodszor a felperesek úgy érvelnek, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az EK 81. cikk (1) bekezdését. E tekintetben kifogásolják, hogy az alperes az SKW Stahl-Metallurgie GmbH magatartását az SKW Stahl-Metallurgie Holding AG-nak tudta be. A felperesek továbbá előadják, hogy az azon vélelem megdöntésére vonatkozó követelményeket, miszerint az anyavállalat döntő befolyást gyakorol a leányvállalatára, lehetetlen teljesíteni. Az alperes továbbá az eljárásával megsértette a hivatalból történő vizsgálat elvét is.
   Harmadszor a felperesek úgy érvelnek, hogy a Bizottság megsértette az EK 253. cikk szerinti indokolási kötelezettségét, mivel nem fejtette ki, hogy a felperesek észrevételei miért nem elégségesek az SKW Stahl-Metallurgie Holding AG által az SKW Stahl-Metallurgie GmbH-ra gyakorolt döntő befolyás vélelmének megdöntéséhez.
   Továbbá azt kifogásolják, hogy az alperes a bírság kiszámításával összefüggésben több tekintetben is megsértette az egyenlő bánásmód követelményét.
   Ötödször a felperesek előadják, hogy a Bizottság a bírság kiszámításával összefüggésben megsértette az 1/2003/EK rendelet (1) 7. és 23. cikkét, valamint az arányosság és a büntetések jogszerűsége elvét.
   Végül a felperesek az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkoznak, mivel a Bizottság az SKW Stahl-Metallurgie GmbH-val szemben olyan bírságot állapított meg, amely meghaladja e társaság forgalmának 10 %-át.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: T-499/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. november 12-i ítélete — MOL kontra Európai Bizottság ( „Állami támogatások — A Magyar Állam és a MOL olaj- és gázipari társaság között a szénhidrogének kitermeléséhez kapcsolódó bányajáradék tárgyában létrejött megállapodás — A járadékra vonatkozó jogszabályok utólagos módosítása — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Szelektív jelleg” )

text:
               21.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 377/11

         A Törvényszék 2013. november 12-i ítélete — MOL kontra Európai Bizottság
   (T-499/10. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - A Magyar Állam és a MOL olaj- és gázipari társaság között a szénhidrogének kitermeléséhez kapcsolódó bányajáradék tárgyában létrejött megállapodás - A járadékra vonatkozó jogszabályok utólagos módosítása - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Szelektív jelleg)
   2013/C 377/25
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Magyarország) (képviselők: N. Niejahr ügyvéd, F. Carlin barrister és C. van der Meer ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn és Talabér-Ritz K. meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen a Magyarország által a MOL Nyrt. részére nyújtott C-1/09 (korábbi NN 69/08) számú állami támogatásról szóló, 2010. június 9-i 2011/88/EU bizottsági határozat (HL 2011. L 34., 55. o.) megsemmisítése iránti kérelem, másodlagosan pedig e határozat annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az elrendeli az érintett összegeknek a MOL Nyrt.-vel történő visszatéríttetését

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Magyarország által a MOL Nyrt. részére nyújtott C-1/09 (korábbi NN 69/08) számú állami támogatásról szóló, 2010. június 9-i 2011/88/EU bizottsági határozatot megsemmisíti.

               2.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: C-575/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. szeptember 4-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Air Baltic Corporation AS kontra Valsts robežsardze (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – 810/2009/EK rendelet – 24. cikk, (1) bekezdés, és 34. cikk – Egységes vízum – Egységes vízum megsemmisítése vagy visszavonása – Érvénytelenített úti okmányban lévő egységes vízum érvényessége – 562/2006/EK rendelet – 5. cikk (1) bekezdés és 13. cikk (1) bekezdés – Határforgalom-ellenőrzés – Beutazási feltételek – Érvényes úti okmányban található érvényes vízumot megkövetelő nemzeti szabályozás)

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/8

      A Bíróság (negyedik tanács) 2014. szeptember 4-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Air Baltic Corporation AS kontra Valsts robežsardze
      (C-575/12. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 810/2009/EK rendelet - 24. cikk, (1) bekezdés, és 34. cikk - Egységes vízum - Egységes vízum megsemmisítése vagy visszavonása - Érvénytelenített úti okmányban lévő egységes vízum érvényessége - 562/2006/EK rendelet - 5. cikk (1) bekezdés és 13. cikk (1) bekezdés - Határforgalom-ellenőrzés - Beutazási feltételek - Érvényes úti okmányban található érvényes vízumot megkövetelő nemzeti szabályozás))
      (2014/C 395/09)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Air Baltic Corporation AS

         Alperes: Valsts robežsardze

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 24. cikkének (1) bekezdését és 34. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az úti okmányban található egységes vízum nem veszti ipso iure érvényét ezen okmánynak valamely harmadik ország hatósága általi érvénytelenítése folytán.

                  2)

                  A 2010. március 25-i 265/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikke (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a harmadik országbeli állampolgároknak a tagállamok területére történő beléptetését nem köti ahhoz a feltételhez, hogy a határon történő ellenőrzéskor az érvényes vízumot szükségszerűen olyan úti okmány tartalmazza, amely érvényes.

                  3)

                  A 265/2010 rendelettel módosított 562/2006 rendelet 13. cikke (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás, amely a harmadik országbeli állampolgároknak az érintett tagállam területére való beutazását ahhoz a feltételhez köti, hogy a határon történő ellenőrzéskor a bemutatott érvényes vízumot szükségszerűen olyan úti okmány tartalmazza, amely érvényes.

         (1)  HL C 38., 2013.2.9.


title: T-436/10. sz. ügy: 2010. szeptember 15-én benyújtott kereset — Hit Groep kontra Bizottság

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/41

         2010. szeptember 15-én benyújtott kereset — Hit Groep kontra Bizottság
   (T-436/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 317/75
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Hit Groep BV (Haarlem, Hollandia) (képviselők: G. van der Wal, G. Oosterhuis és H. Albers ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik, és különösen 1. cikke 9. pontjának b) alpontját, 2. cikkének 9. pontját, valamint 4. cikkének 22. pontját, illetve másodlagosan semmisítse meg a felperessel szemben a 2. cikk 9. pontjában kiszabott bírságot, vagy méltányosan csökkentse annak összegét;

               —

               a Törvényszék kötelezze a Bizottságot a felperes jelen eljárásban felmerült költségeinek viselésére, ideértve a felperes számára nyújtott költségmentesség terheit.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes keresete a COMP/38.344 feszített acél ügyben 2010. június 30-án hozott C(2010) 4387 végleges bizottsági határozat ellen irányul.
   Keresete alátámasztására a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               —

               Először is a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és helytelenül, mindenféle indokolást mellőzve, illetve nem megfelelően indokolva állapította meg a megtámadott határozat 1. cikkében, hogy a felperes az 1998. január 1-je és 2002. január 17-e közötti időszakban megsértette az EUMSZ 101. cikket és az EGT-Megállapodás 53. cikkét.

               —

               A felperes véleménye szerint a Bizottság nem megfelelően indokolta azon indokokat, amelyek miatt megsértette az EUMSZ 101. cikket és amelyek alapján a Bizottság nem abban a minőségében vonta ezen ügyben eljárás alá, hogy az 1998. január 1-je és 2002. január 17-e közötti időszakban „meghatározó befolyással” rendelkező részvényes volt.

               —

               Másodszor a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és helytelenül szabott ki bírságot a felperessel szemben. A felperes álláspontja szerint az a tény, hogy a Bizottság 2010. június 30-án hozott határozatában a felpereshez hasonlóan olyan vállalkozással szemben szabott ki bírságot, amelyik 2004. november 1-je óta nem folytat gazdasági tevékenységet, ellentétes az EUMSZ 101. cikk céljával, a bírságokra vonatkozó közösségi politikával, valamint az arányosság elvével.

               —

               Harmadszor a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és helytelenül állapította meg a megtámadott határozat 1. cikkének 9. pontjában, hogy a felperes megsértette az EUMSZ 101. cikket és az EGT-Megállapodás 53. cikkét, és szabott ki 6 934 000 euró összegű bírságot a felperessel szemben azon indokból, mert álláspontja szerint a felperes a Nedri Spanstaal BV-val együttesen egyetemlegesen felelősséggel tartozik az 1998. január 1-je és 2002. január 17-e közötti időszakban elkövetett jogsértésekért.
               A felperes arra hivatkozik, hogy az 1998. január 1-je és 2002. január 17-e közötti időszakban csupán pénzügyi részesedéssel rendelkezett a Nedri Spanstaalban és nem volt „meghatározó befolyása” az utóbbira, következésképpen nem vontható felelősségre a Nedri Spanstaal által elkövetett versenyjogi jogsértésért.

               —

               Negyedszer és másodlagosan a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és helytelenül szabott ki 6 934 000 euró összegű bírságot a felperessel szemben, mivel egyáltalán nem, vagy jelentősen kisebb összegű bírságot kellett volna vele szemben megállapítania.

                           —

                           a felperes álláspontja szerint a Bizottság nem vehette volna a felperessel szemben kiszabott bírság 10 %-os felső határa meghatározásának alapjául az 2003. év forgalmát vette alapul, mivel amennyiben a Bizottság eltér az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében meghatározott általános szabálytól, legalább — a fenti rendelet fényében — előre számolnia kellett volna azon következményekkel, amelyekkel ez a döntés járhat a konkrét ügyben. A bírság tehát aránytalan a vállalkozás jelentőségéhez képest és nem felel meg az ítélkezési gyakorlat által megkövetelt feltételeknek.

                           —

                           a Bizottságnak ugyanolyan bírságcsökkentést kellett volna nyújtania a felperesnek, mint amekkorát Nedri Spanstaalnak nyújtott.

                           —

                           a Bizottság tévesen alkalmazott a felperessel szemben Nedri Spanstaalra vonatkozóan alkalmazottól eltérő számítást és e bírságot a Nedri Spanstaallal szemben kiszabott bírság töredkébéen kellett volna megállapítania. A felperessel szembeni határozat azon a tényen alapul, hogy az utóbbi 48/224-os részesedéssel rendelkezett a Nedri Spanstaalban mindazon időszak alatt, amely során a Nedri Spanstaal jogsértő magatartást tanúsított; a bírság nem felel meg az arányosság elvének.

                           —

                           A Bizottság megsértette az arányosság elvét azzal, hogy a 10 %-os felső határ alkalmazását követően nem vette figyelembe azon időszak viszonylagosan korlátozott voltát, amely tekintetében a felperes felelőssége megállapításra került a Nedri Spanstaal által elkövetett jogsértés miatt, sem a felperes felelősségének viszonylagosan korlátozott voltát, illetve annak szerényebb forgalmát.

                           —

                           A Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy a 10 %-os felső határ alkalmazását követően nem vette figyelembe azon időszak viszonylagosan korlátozott voltát, amely tekintetében a HIT felelőssége megállapításra került a Nedri Spanstaal által elkövetett jogsértés miatt. Az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy a bírság összegét a jogsértés azon időtartamnak függvényében kerül meghatározásra, amelynek tekintetében a szankcionált vállalkozás egyetemleges felelőssége megállapításra került. Az a tény, hogy a felperessel szemben kiszabott bírság mértéke magasabb, mint a Nedri Spanstaallalszemben kiszabott bírságé, összeegyeztethetetlen ezzel az elvvel

               —

               Ötödször a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény/. Cikkének (1) bekezdésében, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkének (1) bekezdésében kimondott, a határozat ésszerű időben történő meghozatalára vonatkozó kötelezettségét. A Bizottság a bírság megállapítása során tévesen nem vette figyelembe az ésszerű határidő túllépésének tényét. A szóban forgó eljárás a jelen ügyben 94 hónapig tartott, amely ésszerűtlenül hosszú.


title: C-492/15. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2016. június 21-i végzése (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – R kontra S és T

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/19

         A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2016. június 21-i végzése (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – R kontra S és T
   (C-492/15. sz. ügy) (1)

   (2016/C 326/34)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság harmadik tanácsának elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 398., 2015.11.30.


title: C-55/11., C-57/11. és C-58/11. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. július 12-i ítélete [a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei] — Vodafone España, SA kontra Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11.), Vodafone España, SA kontra Ayuntamiento de Tudela (C-57/11.), és France Telecom España, SA kontra Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11.), (2002/20/EK irányelv — Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások — Engedélyezés — 13. cikk — Használati jogokért és létesítménytelepítési jogokért kivetett díjak)

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/8

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. július 12-i ítélete [a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei] — Vodafone España, SA kontra Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11.), Vodafone España, SA kontra Ayuntamiento de Tudela (C-57/11.), és France Telecom España, SA kontra Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11.),
   (C-55/11., C-57/11. és C-58/11. sz. egyesített ügyek) (1)

   (2002/20/EK irányelv - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - Engedélyezés - 13. cikk - Használati jogokért és létesítménytelepítési jogokért kivetett díjak)
   2012/C 287/13
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Vodafone España, SA (C-55/11. és C-57/11.), France Telecom España SA (C-58/11.)

      Alperesek: Ayuntamiento de Santa Amalia (C-55/11.), Ayuntamiento de Tudela (C-57/11.), Ayuntamiento de Torremayor (C-58/11.)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Supremo — Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („engedélyezési” irányelv) (HL L 108., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.) 13. cikkének értelmezése — Használati jogokért és a létesítménytelepítési jogokért kivetett díjak — Helyi közjavak

      Rendelkező rész

               1.

               Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (engedélyezési irányelv) 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a köz- vagy magántulajdonban lévő ingatlanon vagy az alatt elhelyezkedő létesítmények telepítésére vonatkozó jogokért kivetett díj olyan szolgáltatókra történő alkalmazása, akik anélkül, hogy e létesítmények tulajdonosai lennének, azokat mobiltelefon-szolgáltatások nyújtásához használják.

               2.

               A 2002/20 irányelv 13. cikkének közvetlen hatálya van, és így arra a nemzeti bíróságok előtti eljárásban — valamely hatóság e cikkel összeegyeztethetetlen határozata végrehajtásának megtámadása érdekében — közvetlenül hivatkozni lehet.

      (1)  HL C 139., 2011.5.7.


title: T-580/15. sz. ügy: 2015. október 6-án benyújtott kereset – Flamagas kontra OHIM – MatMind (CLIPPER)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/62

         2015. október 6-án benyújtott kereset – Flamagas kontra OHIM – MatMind (CLIPPER)
   (T-580/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/84)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Flamagas, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: I. Valdelomar Serrano, G. Hinarejos Mulliez és D. Gabarre Armengol ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MatMind Srl (Formello, Olaszország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: közösségi térbeli védjegy (a „CLIPPER” szóelemet tartalmazó öngyújtó formája) – 4 758 652. sz. közösségi védjegy

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. július 30-án hozott határozata (R 924/2013-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               hagyja helyben a törlési osztálynak a 4 758 652. sz. közösségi védjeggyel szemben indított, C 5642. sz. törlési eljárásban 2013. március 22-én hozott határozatát;

               —

               az eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontja ii. alpontjának megsértése.


title: F-39/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2016. június 15-i végzése – Marinozzi kontra Bizottság (Közszolgálat — Szerződéses alkalmazottak — Nyugdíjak — Nemzeti nyugdíjjogosultságok átvitele — A nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírására vonatkozó javaslat — Sérelmet nem okozó aktus — A kereset elfogadhatatlansága — Az ügy érdemét nem érintő határozathozatal iránti kérelem — Az eljárási szabályzat 83. cikke)

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/40

         A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2016. június 15-i végzése – Marinozzi kontra Bizottság
   (F-39/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Nyugdíjak - Nemzeti nyugdíjjogosultságok átvitele - A nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírására vonatkozó javaslat - Sérelmet nem okozó aktus - A kereset elfogadhatatlansága - Az ügy érdemét nem érintő határozathozatal iránti kérelem - Az eljárási szabályzat 83. cikke))
   (2016/C 410/71)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Gabrio Marinozzi (Santo Domingo, Dominikai Köztársaság) (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Currall és G. Gattinara meghatalmazottak, később G. Gattinara meghatalmazott, végül G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes nyugdíjjogosultságainak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitelére vonatkozó, a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének új, 2011. március 3-i általános végrehajtási rendelkezéseit alkalmazó javaslat megsemmisítése.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Gabrio Marinozzi maga viseli saját költségeit és köteles viselni az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 178., 2015.6.1., 27. o.


title: F-19/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2006. június 28-i -i ítélete – Carlos Sanchez Ferriz kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Tisztviselők – Szakmai előmeneteli jelentés – 2003-as értékelési időszak)

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/32

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2006. június 28-i-i ítélete – Carlos Sanchez Ferriz kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (F-19/05. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Szakmai előmeneteli jelentés - 2003-as értékelési időszak)
   (2006/C 190/58)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Carlos Sanchez Ferriz (Brüsszel, Belgium) (képviselők: kezdetben G. Bouneou és F. Frabetti ügyvédek, később csak F. Frabetti)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és L. Lozano Palacios meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A 2003-as értékelési időszak megsemmisítése a felperest érintően, másodlagosan a felperes 2003. évre vonatkozó szakmai előmeneteli jelentésének megsemmisítése
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 155., 2005.6.25. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága előtt T-153/05. számon nyilvántartásba vett és 2005. december 15-én végzéssel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke elé áttett ügy)


title: T-313/04. sz. ügy: A Hewlett-Packard GmbH által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 30-án benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/45

         A Hewlett-Packard GmbH által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 30-án benyújtott kereset
   (T-313/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/86)
   Az eljárás nyelve: német
   A Hewlett-Packard GmbH, székhely: Böblingen (Németország), képviseli: Fabienne Boulanger, Marius Mrozek és Michael Tervooren ügyvédek, 2004. július 30-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság REM 06/02. sz. ügyben 2004. április 7-én hozott határozatát, amelyben megállapította, hogy az adott esetben a visszafizetés nem jogszerű.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes 1995. december 21-én szabad forgalomba bocsátás céljából árukat (Szingapúrból származó nyomtatók és nyomtatópatronok) vámkezeltetett vámraktárában. A szabad forgalomba bocsátással vámtartozás keletkezett. A felperes szerint a vámkezelést azért végezték el 1995. december 21-én, hogy az 1995. december 31-ig hatályos kedvezményes vámtételeket igénybe vehessék. Máskülönben a vámkezelés időpontja szerint 1996. január 1-jétől magasabb vámtételeket kellett volna alkalmazni. A 3009/95 rendelet (1)1996. január 1-jétől vámmentességet rendelt el az olyan vámtarifaszámú árukra, mint a felperesé.
   1996 novemberében a felperes a német vámhatóságoktól kérte a kirótt összeg visszafizetését. A kérelmet elutasították. A felperes beleegyezésével a német vámhatóságok a Bizottság elé terjesztették az ügyet.
   A felperes a Vámkódex 239. cikkére hivatkozik és azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a közösségi intézmények által elfogadott jogi aktusok előreláthatóságának követelményét és ezzel a jogbiztonság elvét, mivel a 3009/95 rendeletet későn hirdette ki, elmulasztotta időben közzétenni, és azt szándékosan visszadátumozta, valamint mivel a csak 1996. február 21-én kihirdetett, 1995. december 22-i 3093/95/EK tanácsi rendeletre (2) hivatkozik.
   Ezen túl a felperes azt állítja, hogy megsértették az 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (3) 12. cikkét, amely előírja, hogy a következő évre vonatkozó Kombinált Nómenklatúra egységes szerkezetű változatát legkésőbb az előző év október 31-ig ki kell hirdetni. Ennek az előírásnak pontosan az a célja, hogy megbízhatóan tájékoztassa a gazdasági szereplőket a jövőbeni pénzügyi következményekről, és ezáltal a közösségi polgárok számára biztonságos tervezési alapot nyújtson, hogy magatartásukat azokhoz igazíthassák.
   A felperes azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a felperessel szembeni gondossági kötelezettségét, mivel nem jelentette be időben a Kombinált Nómenklatúra közeljövőben történő, ismételt módosítását. A Bizottság a megtámadott határozat kibocsátásakor olyan körülményekből indult ki, amelyek valójában nem álltak fenn. Ezáltal a Bizottság a felperes kárára megsértette az ebben az esetben fennálló mérlegelési jogkörét. Végül a felperes azt állítja, hogy sem nyilvánvaló hanyagsággal, sem csalási szándékkal nem járt el.

      (1)  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 1995. december 22-i 3009/95/EK bizottsági rendelet (HL L 319., 1. o.).

      (2)  A Közösség által a GATT XXIV. cikkének (6) bekezdése alapján folyatott tárgyalások eredményeivel összhangban Ausztria, Finnország és Svédország Európai Unióhoz történő csatlakozása után alkalmazandó vámtételek megállapításáról szóló, 1995. december 22.-i 3093/95/EK tanácsi rendelet (HL L 334., 1. o.).

      (3)  A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.).


title: C-231/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. október 13-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku kontra Polkomtel sp. z o.o. (Előzetes döntéshozatal — Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások — 2002/21/EK irányelv — A 4. cikk (1) bekezdése — A nemzeti szabályozó hatóság által hozott határozattal szembeni jogorvoslathoz való jog — Hatékony jogorvoslati mechanizmus — A nemzeti szabályozó hatóság határozatának hatályban maradása a jogorvoslat elbírálásáig — A nemzeti szabályozó hatóság határozatát hatályon kívül helyező nemzeti bírósági határozat időbeli hatálya — A nemzeti szabályozó hatóság határozata visszaható hatályú hatályon kívül helyezésének lehetősége — A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/5

         A Bíróság (második tanács) 2016. október 13-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku kontra Polkomtel sp. z o.o.
   (C-231/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - 2002/21/EK irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése - A nemzeti szabályozó hatóság által hozott határozattal szembeni jogorvoslathoz való jog - Hatékony jogorvoslati mechanizmus - A nemzeti szabályozó hatóság határozatának hatályban maradása a jogorvoslat elbírálásáig - A nemzeti szabályozó hatóság határozatát hatályon kívül helyező nemzeti bírósági határozat időbeli hatálya - A nemzeti szabályozó hatóság határozata visszaható hatályú hatályon kívül helyezésének lehetősége - A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve))
   (2016/C 462/06)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Najwyższy

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, Petrotel sp. z o.o. w Płocku

      Alperes: Polkomtel sp. z o.o.

      Rendelkező rész

   A 2009. november 25-i 2009/140/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Keretirányelv”) 4. cikke (1) bekezdése első albekezdésének első és harmadik mondatát, valamint második albekezdését – az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti szabályozó hatóság határozatával szembeni kereset tárgyában eljáró nemzeti bíróság visszaható hatállyal hatályon kívül helyezheti e határozatot, amennyiben a keresetet indító vállalkozás jogai hatékony védelmének biztosítása érdekében azt szükségesnek ítéli.

      (1)  HL C 294, 2015.9.7.


title: C-371/08 sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. december 8-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nural Ziebell, korábban Nural Örnek kontra Land Baden-Württemberg (Az EGK — Törökország társulási megállapodás — Munkavállalók szabad mozgása — A Társulási Tanácsi 1/80 határozata 7. cikke első bekezdésének második francia bekezdése és 14. cikkének (1) bekezdése — A 64/221/EGK irányelv, a 2003/109/EK és a 2004/38/EK irányelv — A fogadó tagállam területén született és török munkavállaló gyermekeként jogszerűen tíz évnél hosszabb ideje folyamatosan ott tartózkodó török állampolgár tartózkodási joga — Büntetőítéletek — A kiutasítási határozat jogszerűsége — Feltételek)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/2

         A Bíróság (első tanács) 2011. december 8-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nural Ziebell, korábban Nural Örnek kontra Land Baden-Württemberg
   (C-371/08 sz. ügy) (1)

   (Az EGK - Törökország társulási megállapodás - Munkavállalók szabad mozgása - A Társulási Tanácsi 1/80 határozata 7. cikke első bekezdésének második francia bekezdése és 14. cikkének (1) bekezdése - A 64/221/EGK irányelv, a 2003/109/EK és a 2004/38/EK irányelv - A fogadó tagállam területén született és török munkavállaló gyermekeként jogszerűen tíz évnél hosszabb ideje folyamatosan ott tartózkodó török állampolgár tartózkodási joga - Büntetőítéletek - A kiutasítási határozat jogszerűsége - Feltételek)
   2012/C 32/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshop Baden-Württemberg — Németország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nural Ziebell, korábban Nural Örnek

      Alperes: Land Baden-Württemberg

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) — Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló, 1/80. sz. társulási tanácsi határozat 14. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.) 28. cikke (3) bekezdése a) pontja hatályának kiterjesztése a török állampolgárokra, amely a) pont csak a közbiztonság kényszerítő okán teszi lehetővé az uniós polgárok kiutasítását — Németországban született és 34 éve ott lakó török állampolgárral szemben hozott kiutasító határozat több, büntetőjogi felelősséget megállapító ítélet miatt.

      Rendelkező rész

   Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló, egyrészről a Török Köztársaság, másrészről az Európai Gazdasági Közösség tagállamai és a Közösség által 1963. szeptember 12-én Ankarában aláírt, a Közösség nevében az 1963. december 23-i 64/732/EGK tanácsi határozattal megkötött, jóváhagyott és megerősített megállapodással létesített Társulási Tanács által elfogadott, a társulás fejlesztéséről szóló, 1980. szeptember 19-i 1/80 társulási tanácsi határozat 14. cikkének (1) bekezdését a következőképpen kell értelmezni:

               —

               a kiutasítással szemben a török állampolgárok részére ebben a rendelkezésben biztosított védelemnek nem ugyanaz a hatálya, mint az uniós polgárok részére az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 28. cikke (3) bekezdésének a) pontjában biztosított védelemnek, ily módon a kiutasítással szemben az ezen utóbbiak számára rendelkezésre álló védelmi rendszert nem lehet az 1/80 határozat 14. cikke (1) bekezdése értelmének és hatályának meghatározása során mutatis mutandis alkalmazni;

               —

               az 1/80 határozatnak e rendelkezésével nem ellentétes az, hogy közrendi okokon alapuló kiutasítási intézkedést tegyenek az említett határozat 7. cikke első bekezdésének második francia bekezdésében részére biztosított jogokkal rendelkező török állampolgárral szemben, feltéve hogy az érdekelt személyes magatartása valóban tényleges és kellően súlyos veszélyt jelent a fogadó tagállambeli társadalom valamely alapvető érdekére, valamint hogy ezen intézkedés elengedhetetlen az ilyen érdek védelme céljából. A kérdést előterjesztő bíróságnak kell — az érintett török állampolgár helyzetére jellemző valamennyi releváns tényezőre tekintettel — értékelni azt, hogy az ehhez hasonló intézkedés az alapeljárásban jogszerűen igazolt-e.

      (1)  HL C 285., 2008.11.8.


title: T-388/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. április 5-i  ítélete – Kachakil Amar kontra OHIM ( Közösségi védjegy – Háromszögben végződő hosszanti sáv alkotta ábrás védjegy – Kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Használat révén megszerzett megkülönböztető képesség )

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/40

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. április 5-i ítélete – Kachakil Amar kontra OHIM
   (T-388/04. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Háromszögben végződő hosszanti sáv alkotta ábrás védjegy - Kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Használat révén megszerzett megkülönböztető képesség”)
   (2006/C 131/74)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Habib Kachakil Amar (lakóhelye: Valencia, Spanyolország), (képviselő: J.C. Heder ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: O. Mondéjar meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. július 20-i (R 175/2004-1 sz. ügy), egy „háromszögben végződő hosszanti sáv alkotta ábrás védjegy” közösségi védjegyként történő lajstromozását elutasító határozata ellen benyújtott kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 284, 2004.11.20.


title: T-199/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – Vanbreda Risk & Benefits kontra Bizottság („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Vagyon- és személybiztosításra irányuló szolgáltatások nyújtása — Az egyik ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés másik ajánlattevőnek történő odaítélése — Egyenlő bánásmód — Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése — Szerződésen kívüli felelősség — Lehetőség elvesztése — Közbenső ítélet”)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/19

         A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – Vanbreda Risk & Benefits kontra Bizottság
   (T-199/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Vagyon- és személybiztosításra irányuló szolgáltatások nyújtása - Az egyik ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés másik ajánlattevőnek történő odaítélése - Egyenlő bánásmód - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése - Szerződésen kívüli felelősség - Lehetőség elvesztése - Közbenső ítélet”))
   (2015/C 429/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Vanbreda Risk & Benefits (Antwerpen, Belgium) (képviselők: kezdetben P. Teerlinck és P. de Bandt, később P. Teerlinck, P. de Bandt és M. Gherghinaru ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Delaude és L. Cappelletti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a 2014. január 30-i határozat – amellyel a Bizottság elutasította a felperes által az OIB.DR.2/PO/2013/062/591. sz., vagyon- és személybiztosításra irányuló szolgáltatások nyújtásával kapcsolatos ajánlattételi felhívás (HL 2013/S 155-269617) keretében az 1. tétel vonatkozásában benyújtott ajánlatot, és a szerződést egy másik társaságnak ítélte oda – megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig kártérítés iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a 2014. január 30-i határozatot – amellyel az Európai Bizottság elutasította a Vanbreda Risk & Benefits által az OIB.DR.2/PO/2013/062/591. sz., vagyon- és személybiztosításra irányuló szolgáltatások nyújtásával kapcsolatos ajánlattételi felhívás (HL 2013/S 155-269617) keretében az 1. tétel vonatkozásában benyújtott ajánlatot, és a szerződést egy másik társaságnak ítélte oda – megsemmisíti.

               2)

               Az Európai Unió köteles megtéríteni a Vanbreda Risk & Benefits által a fent hivatkozott szerződés elnyerése, illetve a megfelelő, a szerződés odaítélésével kapcsolatos referenciák megszerzése lehetőségének elvesztése folytán elszenvedett kárt.

               3)

               A kártérítési kérelmet a fennmaradó részében elutasítja.

               4)

               A felek kötelesek a jelen ítélet kihirdetésétől számított hat hónapon belül bejelenteni a Törvényszéknek a közös megállapodásuk szerint e kár megtérítése érdekében fizetendő összeget.

      (1)  HL C 159., 2014.5.26.


title: F-114/10. sz. ügy: 2010. november 4-én benyújtott kereset — Bowles és társai kontra EKB

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/37

         2010. november 4-én benyújtott kereset — Bowles és társai kontra EKB
   (F-114/10. sz. ügy)
   2011/C 55/69
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Carlos Bowles és társai (Frankfurt am Main, Németország) (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperesek 2010. januári és azt követő illetményelszámoló lapjainak megsemmisítése annyiban, amennyiben azok a 2010-re vonatkozó illetménykiigazítást követően 2 %-os illetményemelést tartalmaznak, valamint a felpereseket ért vagyoni kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2010. januári és azt követő illetményelszámoló lapokat annyiban, amennyiben azok 2 %-os illetményemelést tartalmaznak, annak érdekében hogy a Bizottságnál alkalmazott 3,6%-os kiigazítás alapján számított 2,1%-os emelést hajtsanak végre;

               —

               amennyiben szükséges, semmisítse meg a felperesek által benyújtott panaszokat és felülvizsgálati kérelmeket elutasító határozatokat;

               —

               rendelje el a felperesek azon különbségből eredő vagyoni kárának a megtérítését, amely a 2010 januárjától szabálytalanul megállapított 2 %-os illetményemelés és azon 2,1% között áll fenn, amelyhez a felperesek joguk lett volna, amely tehát 2010 januárjától 0,1%-os illetményemelést és egyéb járulékos pénzügyi jogok (például nyugdíj) emelését jelenti. Ezen összegeket esedékességüktől kezdődően a tényleges megfizetésükig kamattal kell növelni, amelynek mértéke az említett időszakban az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított kamatláb két ponttal növelt értéke;

               —

               rendelje el a vásárlóerő méltányosan és átmenetileg 5 000 euróban megállapított csökkenése miatti kár minden felperes részére való megtérítését;

               —

               rendelje el a felperesenként méltányosan 5 000 euróban értékelt nem vagyoni kár megtérítését;

               —

               az Európai Központi Bankot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-331/13. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. október 15-i ítélete (a Tribunalul Sibiu [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ilie Nicolae Nicula kontra Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valamely tagállam által az uniós jog megsértésével beszedett adó visszatérítése)

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/7

         A Bíróság (nagytanács) 2014. október 15-i ítélete (a Tribunalul Sibiu [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ilie Nicolae Nicula kontra Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu
   (C-331/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Valamely tagállam által az uniós jog megsértésével beszedett adó visszatérítése))
   (2014/C 462/12)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Sibiu

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ilie Nicolae Nicula

      Alperesek: Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Sibiu, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Rendelkező rész

   Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az uniós jog megsértésével beszedett adó olyan visszatérítési rendszere, mint amelyről az alapügyben szó van.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.