title: T-289/14. sz. ügy: 2014. május 2-án benyújtott kereset – H-O-T Servicecenter Nürnberg és társai kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/41

         2014. május 2-án benyújtott kereset – H-O-T Servicecenter Nürnberg és társai kontra Bizottság
   (T-289/14. sz. ügy)
   2014/C 223/44
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek:H-O-T Servicecenter Nürnberg GmbH (Nürnberg, Németország), H-O-T Servicecenter Schmölln GmbH & Co. KG (Schmölln), H-O-T Servicecenter Allgäu GmbH & Co. KG (Memmingerberg), EB Härtetechnik GmbH & Co. KG (Nürnberg) (képviselők: A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler és T. Woltering ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az alperes SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) sz. állami támogatásra (támogatás a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia számára és csökkentett EEG-pótdíj az energiaigényes vállalkozások számára) vonatkozó ügyben történő hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 2013. december 18-i határozatát (HL C 37., 2014.2.7., 73. o.);

               —

               egyesítse a jelen eljárást és Németországnak a vitatott határozat megsemmisítése iránt a Bírósághoz (2014. március 21-én) benyújtott kereset ügyében indított eljárást;

               —

               másodlagosan: vizsgálja meg a Németország keresetét érintő hivatkozott eljárás iratait is;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tíz jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap: az előny hiánya

                           —

                           A felperesek arra hivatkoznak, hogy a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (a továbbiakban: EEG) előírt külön kompenzációs rendszer különösebben nem jelent előnyt általában az edzőműhelyek és burkolóanyaggyártó-ipari energiaigényes vállalkozások és különösen a felperesek számára.

               2.

               A második jogalap: a szelektív előny hiánya

                           —

                           A felperesek ezenkívül arra hivatkoznak, hogy a külön kompenzációs rendszer különösen nem biztosít az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdés szerinti szelektív előnyt a felperesek javára.

               3.

               A harmadik jogalap: az állami források hiánya

                           —

                           A felperesek előadják továbbá, hogy a külön kompenzációs rendszer nem minősül az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdés szerinti „állami vagy állami forrásból” nyújtott támogatásnak.

               4.

               A negyedik jogalap: a versenytorzítás hiánya

                           —

                           A felperesek arra hivatkoznak, hogy a külön kompenzációs rendszer nem torzítja a versenyt az Európai Unióban.

               5.

               Az ötödik jogalap: a tagállamok közötti kereskedelem korlátozásának hiánya

                           —

                           A felperesek előadják továbbá, hogy a külön kompenzációs rendszer nem korlátozza a tagállamok közötti kereskedelmet sem.

               6.

               A hatodik jogalap: a külön kompenzációs rendszer megszüntetése vagy jelentős csökkentése sérti a felperesek alapjogait

                           —

                           A felperesek előadják, hogy a külön kompenzációs rendszer támogatásnak minősítésével vagy a külön kompenzációs rendszer jelentős csökkentésével nemcsak az Európai Unió Bíróságának az EUMSZ 107. cikk vonatkozásában nyilvánvalóan megállapított korlátokat lépik túl, hanem az igazságos pénzügyi teherre vonatkozó alapvető követelményt is sértik. A külön kompenzációs rendszer megszüntetése vagy jelentős csökkentése így sérti a felperesek alapjogait, különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt jogait.

               7.

               A hetedik jogalap: a külön kompenzációs rendszerre vonatkozik a Bizottság 2002. május 22-i határozata

                           —

                           A felperesek arra hivatkoznak továbbá, hogy a Bizottság a 2002. május 22-i határozatában (1) kifejezetten megállapította, hogy az EEG és a „kompenzációs rendszere” nem valósítják meg a támogatás tényállását. E határozat vonatkozik a külön kompenzációs rendszerre is.

               8.

               A nyolcadik jogalap: nyilvánvaló értékelési hiba és elégtelen előzetes vizsgálat

                           —

                           A felperesek ezenkívül arra hivatkoznak, hogy a Bizottság nem vizsgálta kellően és ezért nem ismerte fel, hogy az EEG célja, jellege, illetve belső szerkezete alapján igazolt a külön kompenzációs rendszer a legenergiaigényesebb vállalkozások számára, és ezért nem jelent szelektív előnyt.

               9.

               A kilencedik jogalap: a meghallgatáshoz való jog megsértése

                           —

                           A felperesek állítják ezenkívül, hogy a Bizottságnak az ilyen súlyos joghatásokkal járó határozat elfogadása előtt meg kellett volna hallgatnia a felpereseket.

               10.

               A tizedik jogalap: elégtelen indokolás

                           —

                           A felperesek végül arra hivatkoznak, hogy az eljárást megindító határozat számos helyen nem tartalmaz kellő indokolást.

      (1)  2002. május 22-i C (2002) 1887 végleges bizottsági határozat/ NN 27/2000. sz. állami támogatás – Németország


title: C-353/04. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2006. szeptember 7-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nowaco Germany GmbH kontra Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Az 1538/91/EGK és a 3665/87/EGK rendelet – Közösségi Vámkódex – Export-visszatérítések – A biztosítás feltételei – Egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő, kereskedelmi minőség – Vámeljárás – Kiviteli nyilatkozat – Fizikai ellenőrzés – Minta – Megengedhető számú hibás egység – Egységes minőség – Az exportőr és a vámhatóság jogai és kötelezettségei – Baromfihús)

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/7

         A Bíróság (első tanács) 2006. szeptember 7-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nowaco Germany GmbH kontra Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (C-353/04. sz. ügy) (1)

   (Az 1538/91/EGK és a 3665/87/EGK rendelet - Közösségi Vámkódex - Export-visszatérítések - A biztosítás feltételei - Egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő, kereskedelmi minőség - Vámeljárás - Kiviteli nyilatkozat - Fizikai ellenőrzés - Minta - Megengedhető számú hibás egység - Egységes minőség - Az exportőr és a vámhatóság jogai és kötelezettségei - Baromfihús)
   (2006/C 281/11)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Nowaco Germany GmbH

      Alperes: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof – A baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló 1906/90/EGK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 1991. június 5-i 1538/91/EGK bizottsági rendelet (HL L 143., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 272. o.), valamint a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.) 70. cikke (1) bekezdésének értelmezése – Fagyasztott csirkehús utáni export-visszatérítés iránti kérelem – A termékek egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő és kereskedelmi minőségére vonatkozó feltétel fennállása abban az esetben, ha a minták vizsgálata feltárta, hogy a csirkehús egy része nem felelt meg az 1538/91/EGK rendelet 6. cikke által támasztott követelményeknek
   Rendelkező rész

               1)

               Az olyan termékek egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő, kereskedelmi minőségének megállapítása során, amelyek után export-visszatérítést igényeltek, alkalmazni kell az 1996. június 4-i 1000/96/EK bizottsági rendelettel módosított, a baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló 1906/90/EGK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak bevezetéséről szóló, 1991. június 5-i 1538/91/EGK bizottsági rendeletnek a minőséggel szemben támasztott minimumkövetelményeit és a tűréshatárt megállapító rendelkezéseit, különösen a rendelet 6. és 7. cikkét.

               2)

                           a)

                           Az alapügyben felmerülthöz hasonló körülmények között, abban az esetben, ha azt kell megvizsgálni, hogy az az áru, amely után export-visszatérítést igényelnek, „egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő, kereskedelmi minőségű”-e, alkalmazni kell az 1996. december 19-i 82/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 70. cikkét, feltéve hogy az ott említett vizsgálat szabályszerű.

                           b)

                           A 2913/92 rendelet 70. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében rögzített, az egységes minőségre vonatkozó fikció nem alkalmazható akkor, ha a mintavételben szereplő minták száma nem felel meg az 1538/91 rendelet 7. cikkében foglaltaknak.

               3)

               Az alapügyben felmerülthöz hasonló körülmények között a nemzeti hatóságok és bíróságok feladata, hogy valamennyi bizonyíték figyelembevételével megállapítsák a tényállást. E bizonyítékok magukban foglalhatják a rendelkezésre álló mintákat vagy egyéb bizonyítékokat is, így különösen a fizikai ellenőrzést elvégző illetékes vámtisztviselő által készített, a közösségi szabályoknak megfelelő vizsgálati jelentéseket. Amennyiben a visszatérítéshez való jog meghatározásához szükséges tényállás nem állapítható meg, a nemzeti bíróság feladata, hogy értékelje az exportőr és a nemzeti hatóság magatartását annak megállapítása céljából, hogy ezek milyen mértékben gyakorolták (illetve nem gyakorolták) jogaikat, és teljesítették (illetve nem teljesítették) kötelezettségeiket, továbbá hogy az export-visszatérítéshez való jogra vonatkozóan levonja a megfelelő következtetéseket.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: T-23/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. április 29-i ítélete — Borco-Marken-Import Matthiesen kontra OHIM (α) ( Közösségi védjegy — Az α közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség — A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. április 29-i ítélete — Borco-Marken-Import Matthiesen kontra OHIM (α)
   (T-23/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Az »α« közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   2009/C 141/78
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburg, Németország) (képviselő: M. Wolter ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Kicia, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az „α” ábrás védjegy lajstromozására vonatkozó, 2006. november 30-i határozata (R 808/2006-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2006. november 30-i határozatát (R 808/2006-4. sz. ügy).

               2)

               A BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG. második kereseti kérelme tárgyában nem szükséges határozni.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 69., 2007.3.24.


title: C-385/10. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2012. október 18-i ítélete (a Consiglio di Stato (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Elenca Srl kontra Ministero dell'Interno (Áruk szabad mozgása — Mennyiségi korlátozások és azokkal azonos hatású intézkedések — Kémények és szellőzőcsatornák belső bélelése — A CE-jelölés hiánya — A forgalomba hozatal kizárása)

text:
               8.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 379/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2012. október 18-i ítélete (a Consiglio di Stato (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Elenca Srl kontra Ministero dell'Interno
   (C-385/10. sz. ügy) (1)

   (Áruk szabad mozgása - Mennyiségi korlátozások és azokkal azonos hatású intézkedések - Kémények és szellőzőcsatornák belső bélelése - A CE-jelölés hiánya - A forgalomba hozatal kizárása)
   2012/C 379/04
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Elenca Srl

      Alperes: Ministero dell'Interno

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Consiglio di Stato — Az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/106/EGK tanácsi irányelv (HL L 40., 12. o.) 2. cikkének, valamint 4. cikke (2), (5) és (6) bekezdésének értelmezése — Az irányelvben előírt harmonizált szabványokban nem szereplő termékek — A kémények és szellőzőcsatornák CE-jelöléssel nem rendelkező műanyag belső béléseinek forgalmazását kizáró nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

               1.

               A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/106/EGK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések, amelyek az alapügy tárgyát képezőkhöz hasonló, valamely más tagállamból származó építési termékek forgalomba hozatalát a CE-jelölés elhelyezésétől teszik függővé.

               2.

               Az EUMSZ 34–EUMSZ 37. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések, amelyek az alapügy tárgyát képezőkhöz hasonló, valamely más tagállamból származó építési termékek forgalomba hozatalát a CE-jelölés elhelyezésétől teszik függővé.

      (1)  HL C 274., 2010.10.9


title: C-184/11. sz. ügy: 2011. április 18-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/14

         2011. április 18-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-184/11. sz. ügy)
   2011/C 186/25
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

   A Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság — mivel nem tette meg a Bíróság C-485/03–C-490/03. sz., Bizottság kontra Spanyolország egyesített ügyekben az alábbi határozatokból eredő kötelezettségeinek megszegése tárgyában 2006. december 14-én hozott ítéletének (EBHT 2006., I-11887.o.; a továbbiakban: a 2006-os ítélet) végrehajtásához szükséges intézkedéseket — nem teljesítette a Spanyolország által alkalmazott, az álavai vállalkozások részére a befektetések 45 %-os adójóváírása formájában juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2002/820/EK bizottsági határozatból (HL 2002., L 296., 1. o.), a Spanyolország által alkalmazott, egyes nemrégiben alakult álavai vállalkozások részére juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2002/892/EK bizottsági határozatból (HL 2002., L 314., 1. o.), a Spanyolország által alkalmazott, a vizcayai vállalkozások részére a befektetések 45 %-os adójóváírása formájában juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2003/27/EK bizottsági határozatból (HL L 2003., L 17., 1. o.), a Spanyolország által alkalmazott, egyes nemrégiben alakult vizcayai vállalkozások részére juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2002/806/EK bizottsági határozatból (HL 2002., L 279., 35. o.), a Spanyolország által alkalmazott, az guipúzcoai vállalkozások részére a befektetések 45 %-os adójóváírása formájában juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2002/894/EK bizottsági határozatból (HL L 2002., L 314., 26. o.), a Spanyolország által alkalmazott, egyes nemrégiben alakult guipúzcoai vállalkozások részére juttatott állami támogatások rendszeréről szóló, 2001. július 11-i 2002/540/EK bizottsági határozatból (HL 2002., L 174., 31. o.) (a továbbiakban: a 2001-es határozatok), valamint az EUMSZ 260. cikkből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot az ítélet végrehajtásával kapcsolatos késedelem minden egyes napja után napi 236 044,8 EUR összegű kényszerítő bírság Bizottság részére történő megfizetésére, a jelen ügyben hozott ítélet meghozatalának időpontjától kezdve a 2006-os ítélet teljes körű végrehajtásának megtörténtéig.

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot egy olyan átalányösszeg Bizottság részére történő megfizetésére, amelynek összegét a 2006-os ítélet kihirdetésétől kezdve mindaddig be nem szüntetett jogsértés napjainak száma és a 25 817,4 EUR összeg összeszorzásával kell kiszámítani, amíg:

                           —

                           a Spanyol Királyság visszatérítteti a 2001-es határozatokkal jogellenesnek minősített támogatásokat, amennyiben a Bíróság megállapítja, hogy a visszatéríttetésre a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetése előtt ténylegesen sor került;

                           —

                           amennyiben ezen időpont előtt a 2006-os ítéletet nem hajtják végre teljes körűen, akkor a Bíróság hozzon ítéletet ebben az ügyben.

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint a spanyol hatóságok nem tették meg a 2006-os ítélet végrehajtásához szükséges intézkedéseket, mivel nem téríttették vissza a 2001-es határozatokban jogellenesnek és összeférhetetlennek minősített támogatásokat. A Bizottság először is azt állítja, hogy a spanyol hatóságok egyes egyedi támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekintettek, anélkül, hogy a támogatások megfeleltek volna a regionális támogatások Bizottság által jóváhagyott nemzeti rendszere követelményeinek, továbbá anélkül, hogy azok legalább megfeleltek volna a regionális célú állami támogatásokra vonatkozó iránymutatásokban (HL 1998., C 74., 9. o.) megjelölt követelményeknek. Másodszor, a Bizottság azt állítja, hogy a spanyol hatóságok egyes kedvezményezettekkel szemben kedvezményezettenként 100 000 EUR-ig terjedő levonást alkalmaztak a hároméves időszak tekintetében, a de minimis támogatásokra vonatkozó szabályok megsértésével. Harmadszor, a Bizottság szerint egyes esetekben a spanyol hatóságok visszamenőlegesen alkalmazták a spanyol adójogszabályokban előírt adólevonásokat, anélkül, hogy teljesültek volna az ilyen levonások alkalmazására a spanyol jogszabályok által előírt feltételek. Végül negyedszer, a Bizottság szerint a spanyol hatóságok által kibocsátott fizetési meghagyások közül a jogellenes támogatások kedvezményezettjei nem mindegyiknek tettek eleget. A Bizottság számításai szerint a függőben lévő visszatérítendő összegek körülbelül 87 %-át teszik ki a visszatérítendő jogellenes támogatások teljes összegének.


title: F-105/09. sz. ügy: 2009. december 23-án benyújtott kereset — Scheefer kontra Parlament

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/52

         2009. december 23-án benyújtott kereset — Scheefer kontra Parlament
   (F-105/09. sz. ügy)
   2010/C 37/82
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Séverine Scheefer (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: R. Adam ügyvéd)

      Alperes: az Európai Parlament

      A jogvita tárgya és leírása

   Az alperes azon határozatainak megsemmisítése, amelyek megtagadták a felperes ideiglenes alkalmazotti szerződésének a Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 8. cikkének (1) bekezdése szerinti határozatlan idejű foglalkoztatássá alakítását. Továbbá a felperes által elszenvedett kár megtérítése.

      A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Parlament 2009. február 12-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Parlament 2009. október 12-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az eredeti szerződés jogi minősítését, valamint a 2009. március 31-i lejárati határidejét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék ennélfogva minősítse át a felperes foglalkoztatását határozatlan idejű foglalkoztatássá;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék orvosolja a felperes által a Parlament magatartása miatt elszenvedett kárt;

               —

               másodlagosan, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék mégis arra a következtetésre jutna, hogy a határozatlan idejű foglalkoztatás ellenére a munkaviszony megszakadt, ítéljen meg a szerződéses jogviszony visszaélésszerű megszűntetése miatt kártérítést;

               —

               harmadlagosan, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék mégis arra a következtetésre jutna, hogy nincs lehetőség átminősítésre, ítéljen meg a felperes által az Európai Parlament vétkes magatartása okán elszenvedett kár miatt kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék tartson fenn a felperesnek minden egyéb jogot, jogorvoslati lehetőséget, jogalapot és eljárást, így nevezetesen az elszenvedett károk megtérítése érdekében a Parlament kártérítés fizetésére kötelezését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Parlamentet a költségek viselésére.


title: T-267/15. sz. ügy: 2015. május 27-én benyújtott kereset – db Technologies Deutschland kontra OHIM – MIP Metro (Sigma)

text:
               27.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/40

         2015. május 27-én benyújtott kereset – db Technologies Deutschland kontra OHIM – MIP Metro (Sigma)
   (T-267/15. sz. ügy)
   (2015/C 245/48)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: db Technologies Deutschland GmbH (Köln, Németország) (képviselő: K. Zingsheim ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: felperes

      A vitatott védjegy: a „Sigma” közösségi szóvédjegy – 10 779 734. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. március 23-án hozott határozata (R 1444/2014-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és az OHIM 2014. április 28-i határozatát, és utasítsa el a felszólaló/ellenérdekű fél felszólalását;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja.


title: T-604/11. sz. ügy: 2011. november 28-án benyújtott kereset — Mega Brands kontra OHIM — Diset (MAGNEXT)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/31

         2011. november 28-án benyújtott kereset — Mega Brands kontra OHIM — Diset (MAGNEXT)
   (T-604/11. sz. ügy)
   2012/C 32/64
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Zug, Svájc) (képviselő: A. Nordemann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Diset, SA (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2011. szeptember 27-i határozatát (R 1695/2010-4. sz. ügy), és utasítsa el a B 1383639. sz. felszólalást; és

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a fekete és fehér színű „MAGNEXT” ábrás védjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 6588991. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „MAGNET 4” spanyol szóvédjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (2550099. sz.); a kék és fehér színű „Diset Magnetics” közösségi ábrás védjegy a 16., 28. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (3840121. sz.).

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott és a közösségi védjegybejelentést teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen értelmezte az ütköző védjegyek között fennálló összetéveszthetőséget.


title: T-319/12. és T321/12. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2014. július 3-i ítélete – Spanyolország kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Filmművészet — Filmstúdiókompleum megépítéséhez és működtetéséhez nyújtott támogatás — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — A piacgazdasági feltételek mellett működő magánbefektető kritériuma — Regionális célú állami támogatások — Kultúrát előmozdító támogatás — Indokolási kötelezettség” )

text:
               25.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/29

         A Törvényszék 2014. július 3-i ítélete – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-319/12. és T321/12. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Állami támogatások - Filmművészet - Filmstúdiókompleum megépítéséhez és működtetéséhez nyújtott támogatás - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A piacgazdasági feltételek mellett működő magánbefektető kritériuma - Regionális célú állami támogatások - Kultúrát előmozdító támogatás - Indokolási kötelezettség”))
   2014/C 282/37
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Spanyol Királyság (képviselő: A. Rubio González abogado del Estado); Ciudad de la Luz, SAU (Alicante, Spanyolország) és Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SAU (Alicante) (képviselők kezdetben: J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, J. Belenguer Mula és M. Muñoz de Juan, később: J. Buendía Sierra és J. Belenguer Mula ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier, P. Němečková és B. Stromsky meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Spanyolország által a Ciudad de la Luz SA részére nyújtott SA.22668 [C 8/2008 (NN 4/2008)] állami támogatásról szóló, 2012. május 8-i C (2012) 3025 végleges európai bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Ciudad de la Luz, SA, a Sociedad Proyectos Temáticos de la Comunidad Valenciana, SA és a Spanyol Királyság maguk viselik saját költségeiket, ezenkívül viselik az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 287., 2012.9.22.


title: T-105/07. sz. ügy: 2007. április 2-án benyújtott kereset – MarketTools, Inc. kontra OHIM – Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG)

text:
               9.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/19

         2007. április 2-án benyújtott kereset – MarketTools, Inc. kontra OHIM – Optimus-Telecomunicações (ZOOMERANG)
   (T-105/07. sz. ügy)
   (2007/C 129/33)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: MarketTools, Inc. (San Francisco, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: W. von der Osten-Sacken és A. González Hähnlein, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Optimus-Telecomunicações, SA (Maia, Portugália)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 253/2006-2. sz. ügyben) 2007. január 25-én hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az Optimus-Telecomunicações, S.A.-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes

      Az érintett közösségi védjegy: a „ZOOMERANG ”szóvédjegy a 9., 35. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében – 1 603 950 sz. védjegybejelentési kérelem

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Optimus-Telecomunicações, SA.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „BOOMERANG ”nemzeti szó- és ábrás védjegyek a 9., 16., 35., 37., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalásnak teljes egészében helyt ad.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem értékelte helyesen a szóban forgó áruk és szolgáltatások, valamint védjegyek hasonlóságát.


title: C-310/11. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012. december 19-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Grattan plc kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Adózás — Héa — 67/228/EGK második irányelv — 8. cikk, a) pont — 77/388/EGK hatodik irányelv — Termékértékesítés — Adóalap — Csomagküldő kereskedelmet folytató vállalkozás által az ügynökének fizetett jutalék — Harmadik fél általi vétel — Árcsökkentés az adóztatandó tényállás bekövetkezése után — Közvetlen hatály)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/6

         A Bíróság (második tanács) 2012. december 19-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Grattan plc kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (C-310/11. sz. ügy) (1)

   (Adózás - Héa - 67/228/EGK második irányelv - 8. cikk, a) pont - 77/388/EGK hatodik irányelv - Termékértékesítés - Adóalap - Csomagküldő kereskedelmet folytató vállalkozás által az ügynökének fizetett jutalék - Harmadik fél általi vétel - Árcsökkentés az adóztatandó tényállás bekövetkezése után - Közvetlen hatály)
   2013/C 46/10
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Grattan plc

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — First–tier Tribunal (Tax Chamber) — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — a közös hozzáadottértékadó–rendszer struktúrájáról és alkalmazási módjairól szóló, 1967. április 11-i 67/228/EGK második tanácsi irányelv (HL 71., 1303. o.) 8. cikke a) pontjának értelmezése — Adóalap — Termékértékesítés — Csomagküldő társaság által az ügynökének, mint a végső fogyasztónak való termékértékesítésében közreműködőnek fizetett jutalék — Készpénzbeli kifizetés vagy az ügynök saját személyes használatára vásárolt termék után a társaságnak járó összegekkel szembeni jóváírás formáját öltő jutalék — Az 1978. január 1-je előtti termékértékesítések adóalapjának visszamenőleges csökkentése az irányelv 8. cikke a) pontjának közvetlen hatálya alapján, és/vagy az adósemlegesség elvének vagy az egyenlő bánásmód elvének alkalmazása alapján

      Rendelkező rész

   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — a közös hozzáadottértékadó-rendszer struktúrájáról és alkalmazási módjairól szóló, 1967. április 11-i 67/228/EGK második tanácsi irányelv 8. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az adóalany nem jogosult a termékértékesítés adóalapját visszamenőlegesen csökkentnek tekinteni akkor, ha e termékértékesítés időpontját követően az ügynök jóváírásban részesült a szállító részéről — választása szerint pénzbeli kifizetésként vagy a részére korábban teljesített termékértékesítés vonatkozásában a szállítónak járó összegekkel szembeni jóváírásként.

      (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: C-442/07. sz. ügy: Az Oberster Patent- und Markensenat (Ausztria) által 2007. szeptember 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verein Radetzky-Orden kontra Bundesvereinigung Kameradschaft Feldmarschall Radetzky

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/23

         Az Oberster Patent- und Markensenat (Ausztria) által 2007. szeptember 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verein Radetzky-Orden kontra Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky”
   (C-442/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/40)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberster Patent- und Markensenat (Ausztria).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Verein Radetzky-Orden.

      Alperes: Bundesvereinigung Kameradschaft „Feldmarschall Radetzky”.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Úgy kell-e értelmezni a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló irányelv (1) 12. cikkének (1) bekezdését, hogy tényleges védjegyhasználatnak minősül, ha egy védjegyet – valamely vállalkozás áruinak vagy szolgáltatásainak más vállalkozások áruitól vagy szolgáltatásaitól való megkülönböztetésére – valamely nonprofit egyesület rendezvények hirdetése során, üzleti iratokon, valamint reklámanyagokon használnak, az egyesület tagjai pedig azt az adománygyűjtés és -osztás során kitűzőként viselik?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL 1989. L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.).


title: C-133/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-259/02-264/02. és T-271/02. sz., Raiffeisen Zentralbank Österreich AG és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 14-én hozott ítélet ellen a Raiffeisen Zentralbank Österreich AG által 2007. március 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/11

         Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-259/02-264/02. és T-271/02. sz., Raiffeisen Zentralbank Österreich AG és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 14-én hozott ítélet ellen a Raiffeisen Zentralbank Österreich AG által 2007. március 6-án benyújtott fellebbezés
   (C-133/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 117/18)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (képviselők: S. Völcker és G. Terhorst, Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága.
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-259/02-264/02. és T-271/02. sz. egyesített ügyekben 2006. december 14-én hozott ítéletét (1), amennyiben az elutasítja az RZB keresetét;

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2002. június 11-én (COMP/36.571 ügy) hozott határozatának 3. cikkét, amennyiben az az RZB-t érinti;

               —

               másodlagosan a Bíróság szabad mérlegelése szerint megfelelően mérsékelje a bírságot, amelyet az RZB-re a megtámadott határozat 3. cikke kirótt;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta EK 81. cikkét, amikor elfogadta, hogy a Bizottság pusztán abból a tényből, hogy a banki bizottságok az adott tagállam teljes területét lefedik, arra következtethet, hogy az érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a banki bizottságokat a bírságkiszabási iránymutatás alapján „különösen súlyos jogsértésnek ”minősítette. Az Elsőfokú Bíróság helytelenül alkalmazta az iránymutatásban a súlyossággal kapcsolatban említett szempontokat (a jogsértés jellege, a piacra gyakorolt tényleges hatás és az érintett földrajzi piac mérete), figyelmen kívül hagyta a Bizottság eljárásának szelektivitását, és végül nem végezte el valamennyi szempont átfogó értékelését, amint azt saját maga kérte.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor az egész agrárhitel ágazat piacrészesedését az RZB-nek számította be. Ezzel helytelenül a többi bankhoz képest „nyilvánvalóan ”egyenlőtlen bánásmódra korlátozta a felülvizsgálatát. A teljes beszámításhoz hiányzott a szükséges jogalap.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot az RZB együttműködésének értékelésekor. A „jelentős hozzáadott érték ”kritériumát alkalmazta, megsértve ezzel a visszaható hatálya tilalmának elvét, figyelmen kívül hagyta az RZB különböző, együttműködéssel egyenértékű közreműködéseinek önkéntes jellegét, tévesen a bizonyítási teher megfordulását vélelmezte az együttműködés értékét illetően, jogtalanul elutasította a közös beszámolót, mint az együttműködés nem megfelelő formáját, és hibát követett el, amikor az RZB által a megállapodások versenyellenes céljával kapcsolatban tett beismerést nem fogadta el együttműködéssel egyenértékű közreműködésként.

      (1)  HL 2006 C 331, 29. o.


title: C-369/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2015. február 12-i ítélete (a Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom, A. A. Pruijmboom elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Kábítószer-prekurzorok — A tagállamok közötti kereskedelem nyomon követése — 273/2004/EK rendelet — Az Európai Unió és a harmadik országok közötti kereskedelem nyomon követése — 111/2005/EK rendelet — A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma — Az „alfa-fenilacetoacetonitril” elnevezésű (AFAAN) anyag — A jegyzékben szereplő „1-fenil-2-propanon” (BMK) anyag)

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/5

         A Bíróság (ötödik tanács) 2015. február 12-i ítélete (a Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom, A. A. Pruijmboom elleni büntetőeljárás
   (C-369/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Kábítószer-prekurzorok - A tagállamok közötti kereskedelem nyomon követése - 273/2004/EK rendelet - Az Európai Unió és a harmadik országok közötti kereskedelem nyomon követése - 111/2005/EK rendelet - A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma - Az „alfa-fenilacetoacetonitril” elnevezésű (AFAAN) anyag - A jegyzékben szereplő „1-fenil-2-propanon” (BMK) anyag))
   (2015/C 118/07)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Oost-Brabant, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   N. F. Gielen, M. M. J. Geerings, F. A. C. Pruijmboom, A. A. Pruijmboom.

      Rendelkező rész

   A kábítószer-prekurzorokról szóló, 2004. február 11-i 273/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet, illetve a kábítószer-prekurzoroknak a Közösség és harmadik országok közötti kereskedelme nyomon követésére vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2004. december 22-i 111/2005/EK tanácsi rendelet 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezések értelmében vett „jegyzékben szereplő anyag” minősítés nem alkalmazandó egy olyan anyagra, mint az alfa-fenilacetoacetonitril, amely nem szerepel a 273/2004 rendelet I. mellékletében vagy a 111/2005 rendelet mellékletében, még akkor sem, ha e rendeletek értelmében azonnal alkalmazható, illetve gazdaságosan megvalósítható eszközökkel az említett mellékletekben szereplő anyaggá könnyen átalakítható.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.


title: T-306/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. január 15-i végzése – Braun-Neumann kontra Parlament ( Fellebbezés — Közszolgálat — Nyugdíjak — Túlélő hozzátartozói nyugdíj — 50 %-os kifizetés másik túlélő házastárs létére tekintettel — Sérelmet okozó aktus — Elkésett panasz )

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/27

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. január 15-i végzése – Braun-Neumann kontra Parlament
   (T-306/08. P. sz. ügy) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Nyugdíjak - Túlélő hozzátartozói nyugdíj - 50 %-os kifizetés másik túlélő házastárs létére tekintettel - Sérelmet okozó aktus - Elkésett panasz”)
   2009/C 90/43
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Lohr am Main, Németország) (képviselő: P. Ames ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: K. Zejdová és S. Seyr meghatalmazottak)

      Tárgy

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) F-79/07. sz., Braun-Neumann kontra Parlament ügyben 2008. május 23-án hozott végzése (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, és ezen végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Rendelkező rész

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 247., 2008.9.27.


title: C-298/07. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2007. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra deutsche internet versicherung AG

text:
               22.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/4

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2007. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra deutsche internet versicherung AG
   (C-298/07. sz. ügy)
   (2007/C 223/03)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesgerichtshof (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Alperes: deutsche internet versicherung AG
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján köteles-e a szolgáltató arra, hogy a szolgáltatás igénybe vevőjével a gyors kapcsolatfelvétel, valamint a közvetlen és hatékony kommunikáció lehetővé tétele érdekében még a szerződéskötés előtt közölje telefonszámát?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                           a)

                           Az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján köteles-e a szolgáltató a szolgáltatás igénybe vevőjével való szerződéskötés előtt az elektronikus levelezési cím közlése mellett további kommunikációs lehetőséget is biztosítani?

                           b)

                           Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén: A további kommunikációs lehetőség biztosításának követelményét kielégíti-e az, ha a szolgáltató olyan tudakozófelületet alakít ki, amelynek révén a szolgáltatás igénybe vevője az Interneten keresztül a szolgáltatóhoz fordulhat, aki a szolgáltatás igénybe vevője által feltett kérdésre a választ e-mailen keresztül juttatja el?

      (1)  HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.


title: C-638/11. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-199/04. sz., Gul Ahmed kontra Európai Unió Tanácsa ügyben 2011. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2011. december 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/5

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-199/04. sz., Gul Ahmed kontra Európai Unió Tanácsa ügyben 2011. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2011. december 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-638/11. sz. ügy)
   2012/C 65/10
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix meghatalmazott, segítője: G. Berrisch Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: Gul Ahmed Textile Mills Ltd, az Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (hetedik tanács) T-199/04. sz. ügyben 2011. szeptember 27-én hozott ítéletét (megtámadott ítélet) annyiban, amennyiben a Törvényszék (i) megsemmisítette a Pakisztánból származó pamutféle ágyneműk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 397/2004/EK rendeletet (1) (megtámadott rendelet) és (ii) kötelezte a Tanácsot saját költségei, valamint az elsőfokú eljárás felperesénél felmerült költségek viselésére;

               —

               utasítsa el a kereset ötödik jogalapjának harmadik részét;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé a kereset további részének tárgyában történő határozathozatal céljából;

               —

               kötelezze az elsőfokú eljárás felperesét a fellebbezés költségeinek viselésére; továbbá

               —

               a Törvényszék előtti eljárás költségeiről ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Tanács arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Pakisztánból származó pamutféle ágyneműk behozatalára vonatkozó korábbi dömpingellenes vám eltörlése és az általános preferenciális rendszer Pakisztán javára 2002. év elejétől történő alkalmazása az alaprendelet [384/96/EK tanácsi rendelet] 3. cikke (7) bekezdésének értelmében „egyéb tényezőknek” minősülnek. Következésképpen a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a jelen ügyben az intézmények megsértették az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdését, mivel nem különítették el és különböztették meg e tényezők állítólagos káros hatását.

      (1)  A Pakisztánból származó pamutféle ágyneműk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2004. március 2-i 397/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 66., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 50. kötet, 26. oldal)


title: T-646/14. sz. ügy: 2014. szeptember 2-án benyújtott kereset – Micula és társai kontra Bizottság

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/29

         2014. szeptember 2-án benyújtott kereset – Micula és társai kontra Bizottság
   (T-646/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/40)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Ioan Micula (Nagyvárad, Románia), S.C. European Food SA (Drăgăneşti, Románia), S.C. Starmill Srl (Drăgăneşti), S.C. Multipack Srl (Drăgăneşti), Viorel Micula (Nagyvárad) (képviselők: K. Hobér, J. Ragnwaldh, T. Pettersson, E. Gaillard és Y. Banifatemi ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az SA.38517 (2014/NN) állami támogatás – Micula kontra Románia (ICSID döntőbírósági ítélet) ügyben 2014. május 26-án hozott C(2014) 3192 végleges határozatot, amely elrendelte, hogy Románia függesszen fel minden olyan eljárást, amely az Ioan Micula, Viorel Micula és társai kontra Románia (ICSID ARB/05/20. sz.) ügyben a Beruházási Viták Rendezésének Nemzetközi Központjának égisze alatt létrehozott döntőbíróság 2013. december 11-i ítéletének végrehajtásához, illetve az abban foglaltak teljesítéséhez vezethet, mivel a Bizottság úgy véli, hogy az ítélet végrehajtása jogellenes állami támogatásnak minősül, ameddig a Bizottság nem hozott végleges döntést ezen állami támogatásnak a belső piaccal való összeegyeztethetőségéről.

               —

               ítélje meg a felperesek eljárási költségeit.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap a hatáskör hiányán alapul.

                           —

                           Az uniós jog nem alkalmazandó erre az ügyre, és a Bizottság nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a 659/1999 rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti határozatot hozzon. A Bizottság határozata nem ismeri el, hogy Románia nemzetközi jogból fakadó kötelezettsége, hogy haladéktalanul végrehajtsa az ICSID ítéletét, és hogy Románia nemzetközi jogi kötelezettségei megelőzik az európai uniós jogból fakadókat. A Bizottság határozata sérti az EUMSZ 351. cikk (1) bekezdését és az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését, amelyek elismerik és védik Románia ICSID-Egyezményből, valamint a Svédország–Románia Kétoldalú Befektetési Szerződésből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A második jogalap nyilvánvaló téves jogalkalmazáson és nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                           —

                           A Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, mivel hibásan minősíti az ICSID ítélet végrehajtását új állami támogatási intézkedésnek, valamint megsértette a felperesek jogos bizalmát. A Bizottság határozata teljes egészében azon a hibás feltevésen alapul, miszerint az ICSID ítéletének végrehajtása az uniós jog szerint állami támogatásnak minősül. Az ICSID ítélete nem nyújt gazdasági előnyt a felpereseknek, nem minősül szelektív intézkedésnek, sem Romániának betudható önkéntes intézkedésnek, és nem korlátozza a versenyt, továbbá ilyen korlátozással sem fenyeget.


title: C-288/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. június 29-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „L.Č.” IK kontra Valsts ieņēmumu dienests (Előzetes döntéshozatal — 2006/112/EK irányelv — Hozzáadottérték-adó (héa) — A 146. cikk (1) bekezdésének e) pontja — Export-adómentességek — Áruk exportjához vagy importjához közvetlenül kapcsolódó szolgáltatások — Fogalom)

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/9

         A Bíróság (első tanács) 2017. június 29-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „L.Č.” IK kontra Valsts ieņēmumu dienests
   (C-288/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2006/112/EK irányelv - Hozzáadottérték-adó (héa) - A 146. cikk (1) bekezdésének e) pontja - Export-adómentességek - Áruk exportjához vagy importjához közvetlenül kapcsolódó szolgáltatások - Fogalom))
   (2017/C 283/12)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„L.Č.” IK

      Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 146. cikke (1) bekezdésének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt adómentesség nem alkalmazható az alapügyben szereplőhöz hasonló, harmadik országba irányuló árufuvarozási ügylethez kapcsolódó szolgáltatások nyújtására, amennyiben e szolgáltatásokat nem közvetlenül ezen áruk feladójának vagy címzettjének nyújtják.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: C-168/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. április 5-én az Osztrák Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               29.5.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/2

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. április 5-én az Osztrák Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-168/04. sz. ügy)
   (2004/C 146/03)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli Barbara Eggers asszony és Enrico Traversa úr meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. április 5-én keresetet nyújtott be Európai Közösségek Bíróságához az Osztrák Köztársaság ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               —

               állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság az EK Szerződés 49. cikke alapján fennálló kötelezettségeit elmulasztotta, amennyiben az Ausländerbeschäftigungsgesetz 18. cikk (12)-(16) bekezdései, valamint a Fremdengesetz 10. cikk (1) bekezdés 3. pontja aránytalan módon korlátozza a szolgáltatások nyújtása keretében, harmadik ország állampolgárságával rendelkező munkavállalók kiküldetését.

               —

               kötelezze az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek
   Másik tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtók hátrányosan érintettek, amennyiben harmadik országból származó munkavállalókat küldenek ki Auszriába, tekintettel arra, hogy három különböző osztrák hatóságnál, három ellenőrzési eljárásnak kell magukat alávetniük. A Fremdengesetz (FrG) (idegenrendészeti törvény) által előírt és a hatáskörrel rendelkező konzulátusokon kiállított vízumon valamint az Arbeitsvertragsrechtsanpassungsgesetzben foglalt (AVRAG) (a munkaszerződésekre alkalmazandó jogról szóló törvény) bér- és a munkafeltételek ellenőrzésével kapcsolatos bejelentési eljáráson kívül az Ausländerbeschäftigungsgesetz (AuslBG) (külföldiek munkavállalásáról szóló törvény), megköveteli a munkaerő-piaci regionális szolgáltatásoknál az „EU kiküldetési bizonyítvány” beszerzését.
   I.   Az AuslBG 18. cikk (12)-(16) bekezdései és az „EU kiküldetési bizonyítvány”
   Az AuslBG 18. cikk (12)-(16) bekezdés szerinti az „EU kiküldetési bizonyítvány” beszerzésének megkövetelése a Közösségen belül a szolgáltatásnyújtás szabad áramlására korlátozó hatással van.
   Az „EU kiküldetési bizonyítvány” beszerzésének megkövetelése a FrG alapján előírt vízum és az AVRAG által előírt bejelentési eljáráson túl aránytalan az Osztrák Köztársaságnak a visszaélések elleni küzdelem és a munkavállalók védelme által követett célkitűzésekhez képest.
   1.   A visszaélések megelőzése
   Az osztrák szabály ellentétes az arányosság elvével, mivel a szolgáltatásnyújtás szabad áramlása keretében történő kiküldetés feltételeinek hatékony ellenőrzése kevésbé megszorító eszközökkel is biztosítható.
   A vízum felmutatás kötelezettségének elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy egy tagállam azon igazolt érdekének megfeleljen, amely alapján egy vállalkozás harmadik állam állampolgárságával rendelkező munkavállalóinak szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetésének feltételeit vizsgálják meg. Minden további ellenőrzés, mint jelen esetben egy másik közigazgatási szerv által kiállított EU kiküldetési bizonyítvány, nem igazolt.
   2.   A bér- és a munkafeltételek tiszteletben tartása
   Az AuslBG 18. cikke (13) bekezdése 2. pontjában előírt feltétel, amely szerint az EU kiküldetési bizonyítványt csak akkor állítják ki, ha az Ausztriában az AVRAG által előírt bérezés és a munkafeltételek tekintetében alkalmazandó feltételeket tiszteletben tartja, egyaránt az aránytalan kettős ellenőrzés következményével jár.
   Az EU kiküldetési bizonyítvány megszerzésének szükségessége, valamint az ehhez kapcsolódó eljárás aránytalan a munkavállalók védelmének célkitűzésével, mivel az Osztrák Köztársaság már rendelkezik kevésbé megszorító eszközökkel.
   Az Osztrák Köztársaság az AVRAG útján ültette át a munkavállalók kiküldetésével kapcsolatos irányelvet, amely lehetővé teszi annak az utólagos ellenőrzését, hogy a megkívánt béreket ténylegesen megfizették-e.
   3.   Rendes munkavállalók
   Az AuslBG 18. cikke (13) bekezdés 1. pontja értelmében a szolgáltatás nyújtójával kötött legalább egy éves vagy határozatlan idejű munkaszerződésnek követelménye, mint az EU kiküldetési bizonyítvány kiállításának feltétele, a szolgáltatásnyújtás szabad áramlásának korlátozásához vezet és semmiképpen nem igazolható. A visszaélések megelőzésének célkitűzése kevésbé megszorító eszközökkel is elérhető.
   II.   A tartózkodási engedély megtagadása, FrG 10. cikk (1) bekezdés 3. pontja
   Az FrG 10. cikkének megfelelően a tartózkodási engedély kiállítását meg kell tagadni, amennyiben a munkavállaló egy tagállam területére már vízum nélkül lépett be. Ez a rendelkezés megakadályozza a kiküldetést, még akkor is, ha a szolgáltatás nyújtója bizonyítani tudja az ilyen kiküldetés jogosságát, vagyis ha már kérelmet nyújtott be, amely segítségével a tagállam a szükséges vizsgálatokat elvégezheti.
   Az FrG 10. cikk (1) bekezdés 3. pontja szerint a tartózkodási engedély automatikus megtagadása aránytalan a tartózkodási jogra vonatkozó feltételek ellenőrzésének célkitűzésével és ezért jogellenesnek kell tekinteni.
   A vízum automatikus megtagadása valamely tagállam területére való illegális belépés esetében jelentősen korlátozza a szolgáltatásnyújtás szabad áramlását és ezt a szabadságot bizonyos szolgáltatási ágazatokban illuzórikussá teszi. A közösségi jog jelenlegi állapotában az Osztrák Köztársaság a beutazóvízum kiállításának keretében ugyanolyan hatékony, de kevésbé megszorító eszközökkel rendelkezik, amikor megvizsgálja, hogy területére egy harmadik állam állampolgára szolgáltatások nyújtása céljából kíván-e belépni.


title: C-396/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. február 12-i ítélete (a Satakunnan käräjäoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sähköalojen ammattiliitto ry kontra Elektrobudowa Spółka Akcyjna (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EUMSZ 56. cikk és EUMSZ 57. cikk — 96/71/EK irányelv — 3., 5. és 6. cikk — Az „A” tagállamban székhellyel rendelkező társaság által foglalkoztatott, „B” tagállamba munkavégzés érdekében kiküldött munkavállalók — A „B” tagállam kollektív megállapodásai által előírt minimálbér — A „B” tagállamban székhellyel rendelkező szakszervezet kereshetőségi joga — Az „A” tagállamnak a bérkövetelések harmadik félre való átruházását tiltó szabályozása)

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/6

         A Bíróság (első tanács) 2015. február 12-i ítélete (a Satakunnan käräjäoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sähköalojen ammattiliitto ry kontra Elektrobudowa Spółka Akcyjna
   (C-396/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - EUMSZ 56. cikk és EUMSZ 57. cikk - 96/71/EK irányelv - 3., 5. és 6. cikk - Az „A” tagállamban székhellyel rendelkező társaság által foglalkoztatott, „B” tagállamba munkavégzés érdekében kiküldött munkavállalók - A „B” tagállam kollektív megállapodásai által előírt minimálbér - A „B” tagállamban székhellyel rendelkező szakszervezet kereshetőségi joga - Az „A” tagállamnak a bérkövetelések harmadik félre való átruházását tiltó szabályozása))
   (2015/C 118/08)
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Satakunnan käräjäoikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sähköalojen ammattiliitto ry

      Alperes: Elektrobudowa Spółka Akcyjna

      Rendelkező rész

               1)

               Olyan körülmények között, mint amelyek az alapügyben is felmerültek, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkére tekintettel értelmezett, a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel ellentétes, ha az azon vállalkozás székhelye szerinti tagállam szabályozása, amely munkavállalókat küldött ki egy másik tagállam területére, amelynek alapján tilos a munkaviszonyból származó követelések átruházása, akadályát képezheti annak, hogy az olyan szakszervezet, mint a Sähköalojen ammattiliitto, keresetet nyújtson be ezen második, a munkavégzés helye szerinti tagállam bírósága előtt a 96/71 irányelv értelmében vett minimálbérrel kapcsolatos és a részére átruházott bérköveteléseknek a kiküldött munkavállalók javára történő behajtása érdekében, mivel ezen átruházás összhangban van az utóbbi tagállam hatályos szabályozásával.

               2)

               A 96/71 irányelv 3. cikkének (1) és (7) bekezdését az EUMSZ 56. cikkre és az EUMSZ 57. cikkre tekintettel úgy kell értelmezni, hogy

                           —

                           azzal nem ellentétes a munkavállalók bércsoportokba történő besorolásán alapuló, időbér- vagy teljesítménybér-alapú, a fogadó tagállam vonatkozó kollektív megállapodásai által szabályozott minimálbér-számítás, azzal a feltétellel, hogy e számítást és az említett besorolást kötelező erejű és átlátható szabályok szerint végzik, aminek a vizsgálata a nemzeti bíróság feladata;

                           —

                           az olyan napidíjat, amelyről az alapügyben is szó van, úgy kell tekinteni, mint amely a minimálbér részét képezi, ugyanolyan feltételek szerint, mint amelyek mellett e díjat a helyi munkavállalók részére az érintett tagállamon belüli kiküldetésük esetén fizetett minimálbérbe belefoglalják;

                           —

                           az olyan útidőtérítést, amelyet azzal a feltétellel fizetnek a munkavállalók részére, hogy a napi oda-vissza utazás egy óránál többet vesz számukra igénybe, e feltétel teljesülése esetén – aminek a vizsgálata a nemzeti bíróság feladata – a kiküldött munkavállalók minimálbére részének kell tekinteni;

                           —

                           az érintett munkavállalók elszállásolása költségeinek megtérítése nem tekinthető a minimálbérüket alkotó egyik elemnek;

                           —

                           az említett munkavállalók részére átadott étkezési utalványok formáját öltő juttatások nem tekintendők e munkavállalók minimálbére részének;

                           —

                           a munkavállalók részére a minimális fizetett éves szabadság idejére fizetendő szabadságpénz azon minimálbérnek felel meg, amelyre e munkavállalók a referencia-időszak során jogosultak.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.


title: T-488/04. sz. ügy: A Falcon Sporting Goods AG által 2004. december 15-én a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen benyújtott kereset

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/33

         A Falcon Sporting Goods AG által 2004. december 15-én a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen benyújtott kereset
   (T-488/04. sz. ügy)
   (2005/C 57/57)
   A keresetlevél nyelve: francia
   A Falcon Sporting Goods AG, székhelye Zug (Svájc), képviseli Jörg Weigell ügyvéd, 2004. december 15-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM második fellebbezési tanácsának 2004. szeptember 29-i R 177/2004-2. sz. határozatát,

               —

               kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               Az érintett közösségi védjegy:

               „BIN LADIN” ábrás megjelölés arab karakterekkel, a 9., 12., 14., 18., 25., 28., 35. és 41. áruosztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében - 2 224 160. sz. védjegybejelentési kérelem

               Az elbíráló határozata:

               a lajstromozás megtagadása

               A fellebbezési tanács határozata:

               a fellebbezés elutasítása

               Jogalapok:

               A 40/94/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése. A felperes azzal érvel, hogy a szóban forgó védjegy lajstromozása nem ütközik sem a közrendbe, sem a közerkölcsbe.


title: T-240/10. sz. ügy: 2010. május 27-én benyújtott kereset — Magyarország kontra Bizottság

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/46

         2010. május 27-én benyújtott kereset — Magyarország kontra Bizottság
   (T-240/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 209/70
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Magyar Köztársaság (képviselők: Fehér M., Szíjjártó K. meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a keményítő amilopektin-tartalmának növelése céljából géntechnológiával módosított burgonyatermékeknek (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 vonal) a 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint történő forgalomba hozataláról szóló, 2010. március 2-i 2010/135/EU bizottsági határozatot;

               —

               semmisítse meg a géntechnológiával módosított, EH92-527-1 (BPS-25271-9) burgonyából előállított takarmány forgalomba hozatalának, illetve az ilyen burgonyának az élelmiszerekben vagy egyéb takarmányokban való véletlen vagy technikailag elkerülhetetlen előfordulásának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet keretében történő engedélyezéséről szóló, 2010. március 2-i 2010/136/EU bizottsági határozatot;

               —

               másodlagosan, amennyiben a 2010/136/EU határozat megsemmisítésére irányuló kérelmet elutasítja, semmisítse meg az említett határozat 2. cikk b) és c) pontját;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a 2010/135/EU (1) és a 2010/136/EU (2)2010. március 2-án elfogadott bizottsági határozatokat támadja.
   A kereset indokolásában a felperes az első jogalap keretében azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, valamint megsértette az elővigyázatosság elvét, amikor annak ellenére engedélyezte az „Amflora” elnevezésű géntechnológiával módosított burgonya (a továbbiakban: GM-burgonya) forgalomba hozatalát, hogy annak kockázatértékelése során olyan megalapozott aggályok merültek fel, amelyek arra utalnak, hogy az engedélyezés — a magas szintű egészségvédelem és környezetvédelem célkitűzéséhez mérten — káros hatással lehet az emberek és az állatok egészségére, illetve a környezetre. A felperes úgy véli, hogy a forgalomba hozatal engedélyezése a kockázatok nem megalapozott, illetőleg több szempontból hiányos értékelésén alapult, ami kihat a bizottsági határozatok jogszerűségére.
   A szóban forgó GM-burgonya egészségügyi kockázatai tekintetében a felperes előterjeszti, hogy a GM-burgonyában jelen lévő antibiotikum-rezisztens marker gén, valamint e génnek a GM-növényből a baktériumokba történő transzfere olyan kockázatot jelent az emberek, illetve állatok egészségére, valamint a környezetre, ami — tekintettel különösen a magas szintű egészségvédelem, illetve környezetvédelem követelményére — nem fogadható el, de legalábbis a kockázatok tekintetében jelentős tudományos bizonytalanság áll fenn, amit a Bizottság nem hárított el megnyugtató módon. Következésképpen a felperes szerint a forgalomba hozatal engedélyezése ellentétes az elővigyázatosság elvével, illetve annak konkrét jogszabályi kifejeződésével, a 2001/18/EK irányelv (3) 4. cikkének (2) bekezdésével. Ezen felül, a Bizottság döntésének alapjául szolgáló, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) által kibocsátott tudományos vélemény ellentétes az Egészségügyi Világszervezet, az Állategészségügyi Világszervezet, és az Európai Gyógyszerügynökség vonatkozó álláspontjával is.
   A felperes álláspontja szerint a GM-burgonyára vonatkozó környezeti kockázatértékelés az alábbi vonatkozásokban hiányos, illetve nem megfelelő:

               —

               szabadföldi vizsgálatok hiánya az Európai Unió valamennyi biogeográfiai régiójára vonatkozóan,

               —

               a nem célszervezetekre gyakorolt hatások, illetve a kumulatív hosszú távú hatások, valamint a fajok populációdinamikájára és a genetikai sokféleségre gyakorolt hatások vizsgálatának hiánya,

               —

               az állatok egészségére gyakorolt lehetséges hatások, valamint a táplálékláncban jelentkező lehetséges következmények vizsgálatának elégtelensége.

         A második jogalapként a felperes előterjeszti, hogy a Bizottság megsértette a 1829/2003/EK rendeletet (4). E tekintetben a felperes előterjeszti, hogy a 2010/136/EU határozat 2. cikkének b) és c) pontja — amelyek maximum 0,9 %-ig engedélyezik a véletlen vagy technikailag elkerülhetetlen okból az élelmiszerben vagy takarmányban előforduló genetikailag módosított szervezeteket — jogsértő, tekintettel arra, hogy az 1829/2003/EK rendelet az engedélyezés tekintetében nem tartalmaz semmiféle tűréshatárt, illetve nem ad lehetőséget ilyen tűréshatár Bizottság általi alkalmazására a genetikailag módosított szervezetek véletlen vagy technikailag elkerülhetetlen jelenléte esetében.

      (1)  A keményítő amilopektin-tartalmának növelése céljából géntechnológiával módosított burgonyaterméknek (Solanum tuberosum L. EH92-527-1 vonal) a 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint történő forgalomba hozataláról szóló, 2010. március 2-i 2010/135/EU bizottsági határozat (HL L 53., 11. o).

      (2)  A géntechnológiával módosított, EH92-527-1 (BPS-25271-9) burgonyából előállított takarmány forgalomba hozatalának, illetve az ilyen burgonyának az élelmiszerekben vagy egyéb takarmányokban való véletlen vagy technikailag elkerülhetetlen előfordulásának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet keretében történő engedélyezéséről szóló, 2010. március 2-i 2010/136/EU bizottsági határozat (HL L 53., 15. o).

      (3)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.).

      (4)  A géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 268., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 32. kötet, 432. o.).


title: C-405/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. február 11-i ítélete (a Vestre Landsret (Dánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Ingeniørforeningen i Danmark kontra Dansk Arbejdsgiverforening (Szociálpolitika — Munkavállalók tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció — 2002/14/EK irányelv — Az irányelv jogszabállyal valamint kollektív szerződéssel történő átültetése — A kollektív szerződés olyan munkavállalóra gyakorolt hatásai, aki nem tagja az említett szerződést aláíró munkavállalói szervezetnek — 7. cikk — Munkavállalói képviselők védelme — Magasabb szintű felmondási védelem követelménye — Hiány)

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/2

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. február 11-i ítélete (a Vestre Landsret (Dánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Ingeniørforeningen i Danmark kontra Dansk Arbejdsgiverforening
   (C-405/08. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - Munkavállalók tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció - 2002/14/EK irányelv - Az irányelv jogszabállyal valamint kollektív szerződéssel történő átültetése - A kollektív szerződés olyan munkavállalóra gyakorolt hatásai, aki nem tagja az említett szerződést aláíró munkavállalói szervezetnek - 7. cikk - Munkavállalói képviselők védelme - Magasabb szintű felmondási védelem követelménye - Hiány)
   2010/C 80/04
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vestre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ingeniørforeningen i Danmark, Bertram Holst képviseletében eljárva

      Alperes: Dansk Arbejdsgiverforening, a Babcock & Wilcox Vølund ApS képviseletében eljárva

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vestre Landsret — A munkavállalók tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK irányelv 7. cikkének értelmezése — Az irányelv kollektív szerződéssel történő átültetése — A kollektív szerződés hatálya egy olyan munkavállaló vonatkozásában, aki nem tagja az említett kollektív szerződést megkötő szakszervezetnek — Átültető törvény, amely a kollektív szerződés hatálya alá nem tartozó szakmai csoportok részére nem tartalmaz a már meglévő védelemhez viszonyítva magasabb szintű felmondási védelmet

      Rendelkező rész

               1.

               Az Európai Közösség munkavállalóinak tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az irányelv szerződéses úton, oly módon történő átültetése, amelynek eredményeképpen a szóban forgó kollektív szerződés hatálya olyan munkavállalók csoportjára is kiterjed, akik nem tagjai a kollektív szerződést aláíró munkavállalói szervezetnek, és az nem képviseli az adott munkavállalói csoport foglalkozási területét sem, amennyiben a kollektív szerződés garantálja a hatálya alá tartozó munkavállalók számára az ezen irányelvben előírt jogok hatékony védelmét.

               2.

               A 2002/14 irányelv 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem ír elő a munkavállalók képviselői számára magasabb szintű felmondási védelmet. Az irányelvet átültető valamennyi — akár jogszabályban, akár kollektív szerződésben megállapított — intézkedésnek azonban biztosítania kell az említett 7. cikkben meghatározott minimális védelmi szintet.

      (1)  HL C 301., 2008.11.22.


title: T-336/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. január 19-i ítélete — Häfele kontra OHIM — Topcom Europe (Topcom) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Topcom közösségi szóvédjegy bejelentése — A TOPCOM korábbi közösségi szóvédjegy és a TOPCOM korábbi Benelux szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Az áruk hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/26

         A Törvényszék 2011. január 19-i ítélete — Häfele kontra OHIM — Topcom Europe (Topcom)
   (T-336/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Topcom közösségi szóvédjegy bejelentése - A TOPCOM korábbi közösségi szóvédjegy és a TOPCOM korábbi Benelux szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az áruk hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 63/50
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Häfele GmbH Co. KG (Nagold, Németország) (képviselők: J. Dönch és M. Eck ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Topcom Europe (Heverlee, Belgium) (képviselő: P. Maeyaert ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2009. június 5-i, a Topcom Europe NV és a Häfele GmbH Co. KG közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozatával (R 1500/2008-2. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Häfele GmbH Co. KG-t kötelezi a költségek — beleértve a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban a Topcom Europe NV részéről szükségszerűen felmerült költségek — viselésére.

      (1)  HL C 256., 2009.10.24.


title: C-522/14. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2014. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sparkasse Allgäu kontra Finanzamt Kempten

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/20

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2014. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sparkasse Allgäu kontra Finanzamt Kempten
   (C-522/14. sz. ügy)
   (2015/C 065/29)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sparkasse Allgäu

      Alperes: Finanzamt Kempten

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a letelepedés szabadságával (az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkével, az Európai Közösséget [létrehozó szerződés] korábbi 43. cikkével) az olyan tagállami szabályozás, amely szerint egy belföldi székhelyű hitelintézetnek egy belföldi illetőségű örökhagyó halála esetén az örökhagyó azon vagyonát is be kell jelentenie az öröklési illeték kezelésére belföldön illetékes adóhivatalnak, amelyet a hitelintézet nem önálló fióktelepe valamely más tagállamban tart letéti őrzésben vagy kezel, ha a másik tagállamban nem áll fenn hasonló bejelentési kötelezettség, és a hitelintézetek ott büntetőjogi szankció terhe mellett banktitkot kötelesek tartani?


title: C-300/07. sz. ügy: Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2007. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik kontra AOK Rheinland/Hamburg

text:
               6.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/8

         Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2007. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik kontra AOK Rheinland/Hamburg
   (C-300/07. sz. ügy)
   (2007/C 235/13)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Hans & Christophorus Oymanns GbR, Orthopädie Schuhtechnik

      Alperes: AOK Rheinland/Hamburg
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a)

                           Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: irányelv) 1. cikke (9) bekezdése második albekezdése c) pontjának első fordulatában foglalt, „az állam […] finanszíroz” tényállási ismérvet, hogy az állam előírja az egészségbiztosítási pénztári tagságot és a mindenkori egészségbiztosítási pénztár javára történő – a jövedelem mértékéhez igazodó – járulékfizetés kötelezettségét, miközben az egészségbiztosítási pénztár meghatározza a járulék mértékét, az egészségbiztosítási pénztárak azonban a szolidáris alapú finanszírozás – indokolásban részletesebben ismertetett – rendszerén keresztül kapcsolódnak egymáshoz, és minden egyes egészségbiztosítási pénztár kötelezettségének teljesítése biztosított?

                           b)

                           Úgy kell-e értelmezni az irányelv 1. cikke (9) bekezdése második albekezdése c) pontjának második fordulatában foglalt tényállási ismérvet, amely szerint az intézmény „irányítása ezen intézmények felügyelete alatt áll”, hogy megfelel ezen ismérvnek a folyamatban lévő és jövőbeli ügyleteket is érintő állami törvényességi felügyelet, ideértve adott esetben az államnak az indokolásban ismertetett egyéb beavatkozási lehetőségeit is?

               2)

               Ha az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés a) vagy b) pontjára igenlő választ kell adni, akkor úgy kell-e értelmezni az irányelv 1. cikke (2) bekezdésének c) és d) pontját, hogy az olyan áru rendelkezésre bocsátását, amelyet az adott ügyfél egyéni szükségleteinek megfelelő formában, ahhoz igazodva állítottak elő, és amelynek a használatára vonatkozóan az adott ügyfelet egyéni tanácsokkal szükséges ellátni, „árubeszerzésre irányuló szerződésnek” vagy „szolgáltatásra irányuló szerződésnek” kell-e tekinteni? A besorolásnál csak az adott szolgáltatások értékét kell-e figyelembe venni?

               3)

               Ha a 2. kérdésben említett rendelkezésre bocsátást „szolgáltatásként” kell vagy lehet besorolni, úgy az irányelv 1. cikkének (4) bekezdése – az irányelv 1. cikkének (5) bekezdése szerinti keretmegállapodástól való elhatárolásként – úgy értelmezendő-e, hogy „szolgáltatási koncesszió” alatt a szerződés-odaítélés olyan formája is értendő, amelynek során

                           —

                           annak eldöntése, hogy a nyertes ajánlattevő részesül-e egyedi megbízásban, és ha igen, milyen esetekben, nem az ajánlatkérőtől, hanem harmadik felektől függ,

                           —

                           a nyertes ajánlattevő díjazásának kifizetése az ajánlatkérőn keresztül történik, mivel a törvény erejénél fogva egyedül ez utóbbi a díjfizetésre és a szolgáltatás teljesítésére harmadik személyekkel szemben kötelezett fél, valamint

                           —

                           a nyertes ajánlattevő a harmadik személyek általi igénybevételt megelőzően semmiféle szolgáltatást nem köteles teljesíteni és biztosítani?

      (1)  HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás: 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.


title: C-83/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen  2005. február 9-én  benyújtott kereset

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/18

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. február 9-én benyújtott kereset
   (C-83/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/33)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: C. Cattabriga, meghatalmazotti minőségben) 2005. február 9-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 2000/29/EK tanácsi irányelv (1) V. melléklete B. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk azonosítási és növény-egészségügyi ellenőrzéséről, amelyet a Közösségbe való beléptetés helyétől eltérő vagy ahhoz közeli helyszínen is le lehet folytatni, valamint az ezen vizsgálatokra jellemző körülmények meghatározásáról szóló, 2004. október 7-i 2004/103/EK bizottsági irányelvnek (2), vagy legalábbis ezen rendelkezésekről nem tájékoztatta a Bizottságot, az Olasz Köztársaság nem teljesítette az irányelv 8. cikke (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére rendelkezésre álló határidő 2004. december 31-én lejárt.

      (1)  HL L 169., 2000.7.10.

      (2)  HL L 313., 2004.10.12., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 29. kötet, 258. o.


title: C-17/06. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2007. szeptember 11-i ítélete (a Cour d'appel de Nancy – Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Céline SARL kontra Céline SA (Védjegyek – A 89/104/EGK első irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja és 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A lajstromozott védjegy jogosultjának arra vonatkozó joga, hogy fellépjen a védjeggyel azonos megjelölés harmadik személy által történő használata ellen – A megjelölés cégnévként, kereskedelmi névként vagy cégjelzésként történő használata – Harmadik személy arra vonatkozó joga, hogy a saját nevét használja)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/11

         A Bíróság (nagytanács) 2007. szeptember 11-i ítélete (a Cour d'appel de Nancy – Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Céline SARL kontra Céline SA
   (C-17/06. sz. ügy) (1)

   (Védjegyek - A 89/104/EGK első irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja és 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A lajstromozott védjegy jogosultjának arra vonatkozó joga, hogy fellépjen a védjeggyel azonos megjelölés harmadik személy által történő használata ellen - A megjelölés cégnévként, kereskedelmi névként vagy cégjelzésként történő használata - Harmadik személy arra vonatkozó joga, hogy a saját nevét használja)
   (2007/C 269/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour d'appel de Nancy
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Céline SARL

      Alperes: Céline SA
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cour d'appel de Nancy (a Nancy-i fellebbviteli bíróság) – A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1989.2.11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1, kötet, 92. o.) 5. cikke (1) bekezdésének értelmezése – Egy lajstromozott szóvédjeggyel azonos megjelölés cégnévként és cégjelzésként történő használata azonos áruk forgalmazása keretében.
   Rendelkező rész
   A korábbi védjeggyel azonos cégnévnek, kereskedelmi névnek vagy cégjelzésnek a használatra fel nem jogosított harmadik személy általi, a korábban lajstromozott védjeggyel azonos áruk forgalmazásának keretében történő használata olyan használatnak minősül, amelyet az említett védjegy jogosultja a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében megtilthat, amennyiben az árukkal kapcsolatos használat sérti vagy sértheti a védjegy funkcióit.
   Ilyen esetben a 89/104 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja csak akkor akadályozhatja a használat megtiltását, ha a harmadik fél gazdasági tevékenysége körében, az üzleti tisztesség követelményeivel összhangban használja a cégnevét vagy kereskedelmi nevét.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: C-613/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-379/10. és T-381/10. sz., Keramag Keramische Werke AG és társai, Sanitec Europe Oy kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/27

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-379/10. és T-381/10. sz., Keramag Keramische Werke AG és társai, Sanitec Europe Oy kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-613/13. P. sz. ügy)
   2014/C 52/49
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Keramag Keramische Werke AG és társai, Sanitec Europe Oy

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 1. pontját, amennyiben az megsemmisíti a megtámadott határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az az AFICS-on belüli eseményeket és az Allia SAS, a Produits Céramique de Touraine SA és a Sanitec ezekkel kapcsolatos felelősségét érinti;

               —

               teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 2. pontját;

               —

               amennyiben a Bíróság maga hoz végleges határozatot, utasítsa el a megsemmisítés iránti keresetet abban a részében, amely az AFICS-on belüli eseményekre vonatkozik, és hagyja jóvá az Allia SAS-re, a Produits Céramique de Touraine SA-ra és a Sanitec-re kiszabott bírságot; és minden esetben

               —

               az elsőfokú eljárás felpereseit (jelenleg a többi fél az eljárásban) kötelezze a jelen fellebbezés költségeinek viselésére, és amennyiben a Bíróság maga hoz végleges határozatot, őket kötelezze az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Első jogalap: az indokolási kötelezettség és a bizonyítási szabályok megsértése; a Törvényszék nem vizsgált meg több jelentős bizonyítékot, és túl nagy bizonyító erőt tulajdonított azon bizonyítékoknak, amelyeket megvizsgált.
   Második jogalap: ellentmondásos indokolás; a bizonyítékok értékelése közvetlen ellentmondásban van azzal az értékeléssel, amely az ugyanezen a napon kihirdetett, ugyanezen határozatra és tényállásra vonatkozó három másik ítéletben szerepel.


title: C-254/07. sz. ügy: 2007. május 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/16

         2007. május 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-254/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/29)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és D. Kukovec meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis a Bizottsággal nem közölte ezeket a rendelkezéseket – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2004/17/EK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére előírt határidő 2006. január 31-én lejárt.

      (1)  HL L 134., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 19. o.


title: T-579/10. sz. ügy: 2010. december 21-én benyújtott kereset — macros consult kontra OHIM — MIP Metro (makro)

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/30

         2010. december 21-én benyújtott kereset — macros consult kontra OHIM — MIP Metro (makro)
   (T-579/10. sz. ügy)
   2011/C 55/54
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: macros consult GmbH — Unternehmensberatung für Wirtschafts — und Finanztechnologie (Ottobrunn, Németország) (képviselő: T. Raible ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának (védjegyek és formatervezési minták) az R 339/2009-4. sz. ügyben 2010. október 18-án hozott határozatát akként, hogy állapítsa meg, hogy a felperes által a fellebbezési tanácshoz benyújtott fellebbezés megalapozott, ennélfogva a törlési kérelemnek helyt kell adni;

               —

               a Törvényszék az OHIM-ot és a MIP Metro Groupot kötelezze a törlési eljárás, a fellebbezési eljárás és a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „makro” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy az 1–42. osztályokba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A közösségi védjegy jogosultja: a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a felperes.

      A törlési kérelem jogalapja: a 9., 35., 36. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában a 207/2009/EK rendelet (1) 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja és (2) bekezdése alapján előterjesztett törlési kérelem.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a törlési kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (1) bekezdése c) pontjának és (2) bekezdésének megsértése, mivel a felperes a vitatott közösségi védjegy bejelentésének időpontja előtt már cégnévként/cégmegjelölésként használta a „macros Consult” megjelölést, ennélfogva a német védjegytörvény (Markengesetz) 5. §-ának (2) bekezdése értelmében elsőbbséggel rendelkezett.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 2009., L 78. 1. o.)


title: C-443/14. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2014. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kreis Warendorf kontra Ibrahim Alo

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/21

         A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2014. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kreis Warendorf kontra Ibrahim Alo
   (C-443/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/28)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Kreis Warendorf

      A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: Ibrahim Alo

      Az eljárásban részt vesz: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2011/95/EU irányelv (1) 33. cikke értelmében vett szabad mozgás korlátozását jelenti-e az a feltétel, hogy a tagállam egy földrajzilag behatárolt területén (település, járás, régió) kell lakóhelyet létesíteni, ha a külföldi egyébként szabadon mozoghat és tartózkodhat a tagállam területén?

               2)

               Összeegyeztethető-e a 2011/95/EU irányelv 33. és/vagy 29. cikkével a kiegészítő védelemben részesülő személyekkel szemben kikötött, lakóhelyre vonatkozó feltétel, ha azt az állami szociális terheknek az államterületen belüli, azok viselői közötti arányos megosztására alapozzák?

               3)

               Összeegyeztethető-e a 2011/95/EU irányelv 33. és/vagy 29. cikkével a kiegészítő védelemben részesülő személyekkel szemben kikötött lakóhelyre vonatkozó feltétel, ha azt migrációs vagy integrációs politikai indokokra, például a külföldiek bizonyos településeken vagy járásokban való nagyszámú letelepedése által előidézett szociális feszültségek megakadályozásának indokára alapozzák? Elegendőek-e e tekintetben elvont migrációs vagy integrációs politikai indokok, vagy az ilyen indokokat konkrétan kell megjelölni?

      (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 337., 9. o.)


title: C-550/14. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2014. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Envitrontec Denmark ApS kontra Skatteministeriet

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/9

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2014. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Envitrontec Denmark ApS kontra Skatteministeriet
   (C-550/14. sz. ügy)
   (2015/C 056/11)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Envitrontec Denmark ApS

      Alperes: Skatteministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A különböző aranytartalmú fémtárgyak törmelékének véletlenszerű és durva ötvözetéből álló rudak a héairányelv (1) 198. cikkének (2) bekezdése szerinti „nyersarany vagy a félkész termékek” hatálya alá tartoznak?
   Nem vitatott, hogy a rudak különböző aranytartalmú fémtárgyak törmelékének véletlenszerű és durva ötvözetéből állnak, és az aranyon kívül olyan szerves anyagokat is tartalmazhatnak, mint például fogak, gumi, PVC és fémek/ olyan anyagok, mint például a réz, cink, nikkel, amalgám, ólmot és higanyt tartalmazó elemhulladék és számos mérgező anyag stb. Így nem végtermék gyártásakor keletkezett közbenső aranytartalmú termékről van szó. Másrészt a rúd feldolgozott termék (ötvözet), amelyet – átmeneti formában – az aranytartalom kinyerése érdekében állítottak elő. A rudak magas aranytartalommal rendelkeznek, átlagosan 500 és 600 ezrelék között, és így lényegesen meghaladják a 325 ezrelékes aranytartalmat. Az arany kinyerését követően az aranytartalmat (arany/aranytartalmú) termékek gyártására használják fel.
   A kérdés megválaszolásakor abból lehet kiindulni, hogy a rudak nem használhatók fel közvetlenül más termékek gyártásához, mivel a rudakat először fel kell dolgozni, amely során szétválasztják a fémeket, és a nem fémeket, valamint a veszélyes anyagokat stb. kiolvasztják/kiválasztják.

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).