title: C-78/21. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2021. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS PrivatBank, A, B, Unimain Holdings Limited kontra Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/20

      Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2021. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS PrivatBank, A, B, Unimain Holdings Limited kontra Finanšu un kapitāla tirgus komisija
      (C-78/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/27)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AS PrivatBank, A, B, Unimain Holdings Limited

         Alperes: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 63. cikkének (1) bekezdése értelmében vett tőkemozgásnak minősíthetők-e az [EK]-Szerződés 67. cikkének végrehajtásáról szóló, 1988. június 24-i 88/361/EGK irányelv (1) I. mellékletében említett, a pénzügyi kölcsönök és hitelek, valamint a pénzügyi intézményeknél (a bankokat is beleértve) vezetett folyószámlákkal és betéti számlákkal végzett műveletek is?

                  2)

                  Egy tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által egy meghatározott hitelintézettel szemben előírt azon (nem közvetlenül a tagállam szabályozásából eredő) korlátozás, amely megtiltja ezen intézet számára, hogy üzleti kapcsolatokat létesítsen olyan személyekkel, akik nem a Lett Köztársaság állampolgárai, illetve arra kötelezi ezen intézetet, hogy szüntesse meg az ilyen személyekkel létesített üzleti kapcsolatait, az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 63. cikkének (1) bekezdése értelmében vett tagállami intézkedésnek minősül-e, és mint ilyen, a tagállamok közötti szabad tőkemozgásnak az említett rendelkezésben elismert elve korlátozását feltételezi?

                  3)

                  Igazolja-e a tőkének az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 63. cikkének (1) bekezdésében biztosított szabad mozgása korlátozását a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 1. cikkében kimondott azon célkitűzés, miszerint meg kell előzni az uniós pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus-finanszírozás céljára való felhasználását?

                  4)

                  A tagállam által kiválasztott eszköz – azon kötelezettség előírása egy meghatározott hitelintézettel szemben, hogy nem hozhat létre új üzleti kapcsolatokat és meg kell szüntetnie azokat a már létező üzleti kapcsolatokat, amelyek nem egy konkrét tagállam (a Lett Köztársaság) állampolgáraival alakított ki – alkalmas-e pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkében rögzített célkitűzés elérésére, és ezért az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 65. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett kivételnek minősül-e?

         (1)  HL 1988. L 178., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet, 1. kötet, 10. o.

         (2)  HL 2015. L 141., 73. o.


title: C-92/21. sz. ügy: A tribunal du travail de Liège (Belgium) által 2021. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VW kontra Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/21

      A tribunal du travail de Liège (Belgium) által 2021. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VW kontra Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (C-92/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/28)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal du travail de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VW

         Alperes: Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Azon jogorvoslat, amelyet a belső jog a nemzetközi védelem iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérő számára biztosít, és amelynek nincs halasztó hatálya, csupán abban az esetben, ha a menedékkérőt azonnali átadása érdekében szabadságelvonással sújtják, a „Dublin III” rendelet (1) 27. cikke értelmében hatékony jogorvoslatnak minősül-e?
      A „Dublin III” rendelet 27. cikkében előírt hatékony jogorvoslatot úgy kell-e értelmezni, mint amellyel kizárólag az ellentétes, ha az említett átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslat vizsgálata alatt kényszerátadási intézkedést hajtanak végre, vagy úgy, mint amely tiltja a kiutasítást előkészítő bármely intézkedés megtételét, így az olyan központba történő áthelyezést is, amely megindítja a visszatérési folyamatot a menedékjog iránti kérelmének másik tagállamban történő megvizsgáltatására felhívott menedékkérővel szemben?

         (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: C-96/21. sz. ügy: Az Amtsgericht Bremen (Németország) által 2021. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DM kontra CTS Eventim AG & Co. KGaA

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/22

      Az Amtsgericht Bremen (Németország) által 2021. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DM kontra CTS Eventim AG & Co. KGaA
      (C-96/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/29)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Bremen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DM

         Alperes: CTS Eventim AG & Co. KGaA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 2011/83/EU irányelv (1) 16. cikkének l) pontját, hogy a fogyasztó elállási jogának kizárásához elegendő, ha az eladó vagy szolgáltató nem közvetlenül nyújt szabadidős tevékenységekhez kapcsolódó szolgáltatást a fogyasztó számára, hanem ilyen szolgáltatáshoz való hozzáférési jogot értékesít a fogyasztó részére?

         (1)  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.).


title: C-121/21. sz. ügy: 2021. február 26-án benyújtott kereset – Cseh Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/23

      2021. február 26-án benyújtott kereset – Cseh Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság
      (C-121/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/30)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, L. Dvořáková és J. Vláčil meghatalmazottak)

         Alperes: Lengyel Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság, mivel:

                              —

                              lehetővé tette a lignitkitermelésre vonatkozó engedély 6 évvel történő, környezeti hatásvizsgálat nélküli meghosszabbítását, nem teljesítette a 2011/92 irányelv (1) 4. cikkének – ezen irányelv 4. cikke (4)–(6) bekezdésével, 5. cikke (1) és (2) bekezdésével, valamint 6., 7., 8. és 9. cikkével összefüggésben értelmezett – (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              lehetővé tette az érintett nyilvánosság kizárását a kitermelési tevékenység engedélyezésére vonatkozó eljárásból, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 6. cikkének (2)–(7) bekezdéséből, 7. cikkének (5) bekezdéséből, 8. cikkéből, 9. cikkéből, valamint 11. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              a környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó határozatot azonnal végrehajthatónak nyilvánította, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 11. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              a környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó határozatba nem foglalt bele abban az esetben alkalmazandó lehetséges eljárást, ha az érintett víztestekre vonatkozó, a 2000/60 irányelv (2) 4. cikke (5) bekezdése szerinti kivételt nem adják meg, nem teljesítette a 2000/60 irányelv 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjából és b) pontjának ii. alpontjából eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem tette lehetővé az érintett nyilvánosság és a Cseh Köztársaság számára a bányászati engedély 2026-ig történő megadására vonatkozó eljárásban való részvételt, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 6. cikkének (2) – (7) bekezdéséből, 7. cikkének (1), (2) és (5) bekezdéséből, valamint 8. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem hozta nyilvánosságra a 2026-ig megadott bányászati engedélyt, és azt érthető formában nem hozta a Cseh Köztársaság tudomására, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 9. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem tette lehetővé a 2026-ig megadott bányászati engedély bírósági felülvizsgálatát, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 11. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem hozta nyilvánosságra a 2026-ig megadott bányászati engedélyt, nem teljesítette a 2003/4 irányelv (3) 7. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem nyújtott teljeskörű információt a bányászati engedély 2026-ig történő megadására vonatkozó eljárással kapcsolatban, nem teljesítette az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti lojális együttműködés elvéből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem vette kellően figyelembe a környezeti hatásvizsgálatra vonatkozó határozatot a 2026-ig megadott bányászati engedélyben, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 2. cikkének a 4. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              nem kellő mértékben határozta meg a 2026-ig megadott bányászati engedélyben valamennyi környezeti feltételt, nem teljesítette a 2011/92 irányelv 8a. cikke (1) bekezdésének b) pontjából eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a 2011/92 irányelv, a 2000/60 irányelv és a 2003/4 irányelv, valamint az EU-Szerződés (lojális együttműködés elve) megsértésére alapított jogalapokat hoz fel.

                  1.

                  A Lengyel Köztársaság módosította nemzeti jogát: ennek értelmében környezeti hatásvizsgálat nélkül, 6 évvel meg lehet hosszabbítani a kitermelési tevékenységre vonatkozó engedélyt, valamint a kitermelési tevékenységre vonatkozó engedély megadásának eljárása a legtöbb esetben nem nyilvános. Ezzel megsértette a 2011/92 irányelvet.

                  2.

                  A Lengyel Köztársaság megsértette a 2011/92 irányelvet azzal, hogy a kitermelési tevékenység Turówi bánya esetében 2044-ig történő kiterjesztésére és meghosszabbítására vonatkozó projektre alkalmazandó környezeti feltételekre vonatkozó határozatot azonnal végrehajthatónak nyilvánította, ezzel kizárta az e határozattal szembeni hatékony bírói jogvédelmet. A Lengyel Köztársaság egyúttal megsértette a 2000/60 irányelvet azzal, hogy a környezeti feltételekre vonatkozó határozat nem fedi le megfelelően a projekt teljes időtartamát a kitermelés által a víztestek állapotára gyakorolt hatást illetően.

                  3.

                  A Lengyel Köztársaság megsértette a 2011/92 irányelvet azzal, hogy nem tette lehetővé az érintett nyilvánosság és a Cseh Köztársaság számára, hogy a Turówi lignitbánya esetében a kitermelési tevékenységre vonatkozó engedély végleges, 2026-ig történő megadására vonatkozó eljárásban részt vegyen, valamint azzal hogy a megadott engedélyt nem hozta nyilvánosságra, illetve azt a Cseh Köztársaság számára nem teljes egészében és megkésve küldte meg, továbbá azzal, hogy a lengyel jog nem teszi lehetővé ezen engedély érintett nyilvánosság általi vizsgálatát, végül pedig azzal, hogy ebben az engedélyben egyáltalán nem vette figyelembe a környezetre gyakorolt hatásokat. Ezen magatartásával a Lengyel Köztársaság a 2003/4 irányelvet, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti lojális együttműködés elvét is megsértette.

         (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).

         (2)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.).

         (3)  A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 41., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.).


title: C-157/21. sz. ügy: 2021. március 11-én benyújtott kereset – Lengyel Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/26

      2021. március 11-én benyújtott kereset – Lengyel Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa
      (C-157/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/32)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Alperes: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  semmisítse meg az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló, 2020. december 16-i (EU, Euratom) 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendeletet; (1)

                  —

                  az Európai Parlamentet és az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Arra alapított jogalap, hogy az (EU) 2020/2092 rendeletnek nincs érvényes jogalapja.
                  Lengyelország úgy érvel, hogy az EUMSZ 322. cikk (1) bekezdésének a) pontja alapján elfogadott rendelet nem állapíthatja meg a „jogállamiság” fogalmát alkotó elvek megsértésének feltételeit, és nem hatalmazhatja fel a Bizottságot és a Tanácsot ezen elvek tagállamok általi megsértésének megállapítására, következésképpen arra, hogy végrehajtási jogi aktusokban intézkedéseket fogadjon el az Európai Unió költségvetésének védelme érdekében. Lengyelország rámutat továbbá, hogy a létrehozott mechanizmus nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyeknek a feltételrendszernek eleget kell tennie, ezért az olyan mechanizmusnak minősül, amely szankciókat szab ki a tagállamokra a Szerződésben foglalt kötelezettségeik nem teljesítése miatt.

                  2.

                  Másodlagosan – amennyiben a Bíróság azt állapítaná meg, hogy az uniós jogalkotó hatáskörrel rendelkezik a 2020/2092 rendelet elfogadására – arra alapított jogalap, hogy az említett rendelet jogalapja téves.

                  3.

                  Harmadlagosan – amennyiben a Bíróság azt állapítaná meg, hogy az uniós jogalkotó hatáskörrel rendelkezik a 2020/2092 rendelet elfogadására – arra alapított jogalap, hogy megsértették a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló (2.) jegyzőkönyvet.

                  4.

                  Az EUMSZ 296. cikk második bekezdésének azzal való megsértésére alapított jogalap, hogy a 2020/2092 rendeletre irányuló javaslat nem tartalmaz megfelelő indokolást.

                  5.

                  Az EUSZ 7. cikk megsértésére alapított jogalap.
                  Lengyelország azt állítja, hogy az (EU) 2020/2092 rendelet új, a Szerződésekben nem szereplő mechanizmust hoz létre, a tagállamok jogállamiságnak való megfelelésének ellenőrzésére, és ezáltal a Szerződések módosításával egyenértékű joghatásokat vált ki. Ezen túlmenően, mivel a 2020/2092 rendelet által létrehozott mechanizmus célja megegyezik az EUSZ 7. cikkben meghatározott eljárás céljával, a 2020/2092 rendelet az EUSZ 7. cikkben előírt eljárás megkerüléséhez vezet, megkérdőjelezve annak további alkalmazását, sőt okafogyottá téve azt.

                  6.

                  Az EUMSZ 269. cikk első bekezdésének azáltal történő megsértésére alapított jogalap, hogy a „jogállamiság” értékét mint az EUSZ 2. cikkben szereplő elsődleges jog fogalmat egy másodlagos jogi aktussal, nevezetesen a 2020/2092 rendelettel határozták meg.

                  7.

                  Az EUSZ 4. cikk (1) bekezdésének és (2) bekezdése második mondatának, valamint az EUSZ 5. cikk (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.
                  Ez a jogalap az első jogalapban foglalt érveket fejti ki részletesen. Lengyelország azt állítja, hogy az uniós jogalkotó a 2020/2092 rendeletben foglalt, a tagállamok jogállamiságnak való megfelelését ellenőrző mechanizmus létrehozásával megsértette az EUSZ 4. cikk (1) bekezdésében és az EUSZ 5. cikk (2) bekezdésében foglalt hatáskörátruházás elvét. Lengyelország továbbá azzal érvel, hogy a jogalkotó megsértette az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésének második mondatából eredő, az állam alapvető funkcióinak tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettségét is, különösen a területi integritás biztosítására, a közrend fenntartására és a nemzetbiztonság védelmére irányuló funkcióit.

                  8.

                  A tagállamok közötti egyenlő bánásmód elvének (az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésének első mondata) megsértésére alapított jogalap.
                  Lengyelország azt állítja, hogy a rendelet rendelkezései nem garantálják, hogy a jogállamiság megsértésének megállapítását „alapos minőségi értékelés” előzi meg, amely objektív, pártatlan és tisztességes. Lengyelország arra is rámutat, hogy az uniós költségvetés védelmét szolgáló intézkedések elfogadására irányuló eljárás közvetlenül és egyértelműen hátrányosan megkülönbözteti a kisebb és közepes méretű tagállamokat a nagyobbakkal szemben.

                  9.

                  A jogbiztonság elvének megsértésére alapított jogalap.
                  Lengyelország azt állítja, hogy a 2020/2092 rendelet rendelkezései, különösen a 3. cikkben és a 4. cikk (2) bekezdésében foglalt, a jogállamiság megsértésének értékelésére vonatkozó feltételek nem felelnek meg az egyértelműség és a pontosság követelményének.

                  10.

                  Az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap (EUSZ 5. cikk (4) bekezdés).

                  11.

                  Arra alapított jogalap, hogy hatáskörrel való visszaéléssel fogadtak el egy olyan mechanizmust, amelynek valódi célja nem az Európai Unió költségvetésének védelme, hanem az EUSZ 7. cikkében az eljárás megindítására előírt formai követelmények és az EUMSZ 258. cikkében az eljárás megindítására előírt anyagi jogi követelmények megkerülése.

         (1)  HL L 2020. 433I., 1. o.


title: C-761/19. sz. ügy: A Bíróság ötödik tanácsa elnökének 2021. január 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/28

      A Bíróság ötödik tanácsa elnökének 2021. január 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-761/19. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/33)
      Az eljárás nyelve: magyar
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 77., 2020.3.9.


title: C-38/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2020. november 27-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZP kontra Delegación del Gobierno en Melilla

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/28

      A Bíróság elnökének 2020. november 27-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Andalucía, Ceuta y Melilla [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZP kontra Delegación del Gobierno en Melilla
      (C-38/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/35)
      Az eljárás nyelve: spanyol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 137., 2020.4.27.


title: C-335/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. január 22-i végzése (a Tribunal du travail du Brabant wallon [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PR kontra Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/29

      A Bíróság elnökének 2021. január 22-i végzése (a Tribunal du travail du Brabant wallon [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PR kontra Agence fédérale pour l'Accueil des demandeurs d'asile (Fedasil)
      (C-335/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/37)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 313., 2020.9.21.


title: C-227/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. január 18-i végzése – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/29

      A Bíróság elnökének 2021. január 18-i végzése – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
      (C-227/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/36)
      Az eljárás nyelve: olasz
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 255., 2020.8.3.


title: C-407/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. január 25-i végzése (az Oberlandesgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Österreichische Apothekerkammer kontra HA

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/29

      A Bíróság elnökének 2021. január 25-i végzése (az Oberlandesgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Österreichische Apothekerkammer kontra HA
      (C-407/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/38)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 443., 2020.12.21.


title: C-512/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. január 22-i végzése (a Rechtbank Noord-Holland – [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – P kontra Swiss International Air Lines AG

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/29

      A Bíróság elnökének 2021. január 22-i végzése (a Rechtbank Noord-Holland – [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – P kontra Swiss International Air Lines AG
      (C-512/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/39)
      Az eljárás nyelve: holland
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 443., 2020.12.21.


title: T-238/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 17-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság („Állami támogatások – A Svédországon belüli, a Svédországból kiinduló és a Svédországba irányuló légi közlekedés piaca – A Covid19 járvánnyal összefüggésben a légitársaságok támogatására irányuló hitelgaranciák – Kifogást nem emelő határozat – Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret – A valamely tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére irányuló intézkedés – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Egyenlő bánásmód – Arányosság – A svéd hatóságok által kibocsátott engedéllyel való rendelkezés kritériuma – A támogatás kedvező hatásainak a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorolt kedvezőtlen hatásaihoz viszonyított mérlegelésének hiánya – Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja – Ratio legis – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/30

      A Törvényszék 2021. február 17-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság
      (T-238/20. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A Svédországon belüli, a Svédországból kiinduló és a Svédországba irányuló légi közlekedés piaca - A Covid19 járvánnyal összefüggésben a légitársaságok támogatására irányuló hitelgaranciák - Kifogást nem emelő határozat - Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret - A valamely tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére irányuló intézkedés - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Egyenlő bánásmód - Arányosság - A svéd hatóságok által kibocsátott engedéllyel való rendelkezés kritériuma - A támogatás kedvező hatásainak a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorolt kedvezőtlen hatásaihoz viszonyított mérlegelésének hiánya - Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja - Ratio legis - Indokolási kötelezettség”)
      (2021/C 138/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating és I.-G. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, S. Noë és F. Tomat meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó felek: Francia Köztársaság (képviselők: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel és P. Dodeller meghatalmazottak), Svéd Királyság (képviselők: C. Meyer-Seitz, H. Eklinder, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, R. Shahsavan Eriksson és J. Lundberg meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.56812 (2020/N) – Svédország – Covid19: Hitelgarancia rendszer a légitársaságok számára – állami támogatásról szóló, 2020. április 11-i C(2020) 2366 final bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Ryanair DAC-ot kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére, ideértve a bizalmas kezelés iránti kérelem keretében felmerült költségeket is.

                  3)

                  A Francia Köztársaság és a Svéd Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 209., 2020.6.22.


title: T-259/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 17-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság („Állami támogatások – A légi közlekedés francia piaca – A repülőjegyek után havonta fizetendő polgári repülési adó és szolidaritási adó megfizetésére vonatkozó moratórium a 2020. március és december közötti időszakra a Covid19-járvánnyal összefüggésben – Kifogást nem emelő határozat – Rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Egyenlő bánásmód – A francia hatóságok által kibocsátott engedéllyel való rendelkezés kritériuma – Arányosság – Az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontja – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/31

      A Törvényszék 2021. február 17-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság
      (T-259/20. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A légi közlekedés francia piaca - A repülőjegyek után havonta fizetendő polgári repülési adó és szolidaritási adó megfizetésére vonatkozó moratórium a 2020. március és december közötti időszakra a Covid19-járvánnyal összefüggésben - Kifogást nem emelő határozat - Rendkívüli események által okozott károk helyreállítására nyújtott támogatás - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Egyenlő bánásmód - A francia hatóságok által kibocsátott engedéllyel való rendelkezés kritériuma - Arányosság - Az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontja - Indokolási kötelezettség”)
      (2021/C 138/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, S. Rating és I.-G. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, S. Noë és C. Georgieva-Kecsmar meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó fél: Francia Köztársaság (képviselők: E. de Moustier, C. Mosser, A. Daniel és P. Dodeller meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.56765 (2020/N) – Franciaország – Covid19 – Légiforgalmiadó-fizetési moratórium a közforgalmú légi közlekedési vállalkozások javára – állami támogatásról szóló, 2020. március 31-i C(2020) 2097 final bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Ryanair DAC-ot kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére, ideértve a bizalmas kezelés iránti kérelem keretében felmerült költségeket is.

                  3)

                  A Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 215., 2020.6.29.


title: T-19/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – sprd.net kontra EUIPO – Shirtlabor (I love) („Hatályon kívül helyezés iránti kereset – Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – I love európai uniós ábrás védjegy – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztetőképesség hiánya – A 207/209/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – Reklámszlogenből álló védjegy – Indokolási kötelezettség – A 2017/1001 rendelet 94. cikkének (1) bekezdése – Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 16. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazhatatlansága – A bizonyítékok elfogadhatósága – A 2017/1001 rendelet 97. cikkének (1) bekezdése – Pártatlanság – A 2017/1001 rendelet 95. cikkének (1) bekezdése – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/31

      A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – sprd.net kontra EUIPO – Shirtlabor (I love)
      (T-19/20. sz. ügy) (1)

      („Hatályon kívül helyezés iránti kereset - Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - I love európai uniós ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztetőképesség hiánya - A 207/209/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Reklámszlogenből álló védjegy - Indokolási kötelezettség - A 2017/1001 rendelet 94. cikkének (1) bekezdése - Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 16. cikke (1) bekezdése a) pontjának alkalmazhatatlansága - A bizonyítékok elfogadhatósága - A 2017/1001 rendelet 97. cikkének (1) bekezdése - Pártatlanság - A 2017/1001 rendelet 95. cikkének (1) bekezdése - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
      (2021/C 138/42)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: sprd.net AG (Lipcse, Németország) (képviselő: J. Hellenbrand ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Shirtlabor GmbH (Münster, Németország) (képviselő: O. Wallscheid ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Shirtlabor és az sprd.net közötti törlési eljárással kapcsolatban 2019. október 18-án hozott határozata (R 5/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az sprd.net AG-t kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségeknek a viselésére.

                  3)

                  A Shirtlabor GmbH maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 68., 2020.3.2.


title: T-92/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 11-i végzése – Fryč kontra Bizottság („Szerződésen kívüli felelősség – Állami támogatások – Csoportmentességi rendeletek – A cseh hatóságok által bizonyos vállalkozásoknak nyújtott támogatási program – Az említett programot jóváhagyó bizottsági határozat – Elkésettség miatt elutasított megsemmisítés iránti kereset – A Bizottság és az uniós bíróságok jogi aktusai által állítólagosan okozott kár – Elévülés – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan kereset – Okozati összefüggés – Részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/32

      A Törvényszék 2021. február 11-i végzése – Fryč kontra Bizottság
      (T-92/20. sz. ügy) (1)

      („Szerződésen kívüli felelősség - Állami támogatások - Csoportmentességi rendeletek - A cseh hatóságok által bizonyos vállalkozásoknak nyújtott támogatási program - Az említett programot jóváhagyó bizottsági határozat - Elkésettség miatt elutasított megsemmisítés iránti kereset - A Bizottság és az uniós bíróságok jogi aktusai által állítólagosan okozott kár - Elévülés - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan kereset - Okozati összefüggés - Részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
      (2021/C 138/43)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Felperes: Petr Fryč (Pardubice, Cseh Köztársaság) (képviselő: Š. Oharková ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: G. Braga da Cruz, C. Georgieva-Kecsmar és K. Walkerová, meghatalmazottak)

         Tárgy

      Először is a Szerződés 87. és 88. cikke alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK bizottsági rendelet (általános csoportmentességi rendelet) (HL 2008. L 214., 3. o.) elfogadása, másodszor a 2007. december 3-i határozat Bizottság általi elfogadása, és az említett határozat kihirdetésének elmaradása, harmadszor a felperes 2016. és 2018. között benyújtott panaszaival kapcsolatos nem megfelelő bizottsági ügyintézés, negyedszer a 2019. szeptember 5-i Fryč kontra Bizottság végzés (C-230/19 P, nem tették közzé, EU:C:2019:685), és a 2019. január 15-i Fryč kontra Bizottság végzés (T-513/18, nem tették közzé, EU:T:2019:22) elfogadása miatt a felperes által állítása szerint elszenvedett kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Cseh Köztársaság beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                  Petr Fryč maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos költségek kivételével.

                  4)

                  Petr Fryč és a Bizottság maguk viselik a beavatkozási kérelemmel kapcsolatban felmerült saját költségeiket.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11.


title: T-230/20. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2021. február 8-i végzése – PNB Banka kontra EKB („Ideiglenes intézkedés – Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – Az EKB-ra ruházott különleges felügyeleti feladatok – Valamely hitelintézet engedélyének a visszavonásáról szóló határozat – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/33

      A Törvényszék elnökének 2021. február 8-i végzése – PNB Banka kontra EKB
      (T-230/20. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - Az EKB-ra ruházott különleges felügyeleti feladatok - Valamely hitelintézet engedélyének a visszavonásáról szóló határozat - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2021/C 138/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PNB Banka AS (Riga, Lettország) (képviselő: O. Behrends ügyvéd)

         Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: F. Bonnard, V. Hümpfner és C. Hernández Saseta meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Lett Köztársaság (képviselők: K. Pommere, V. Soņeca és E. Bārdiņš meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A felperes engedélyének a visszavonásáról szóló, 2020. február 17-i EKB határozat végrehajtásának a felfüggesztése iránt az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-748/20. sz. ügy: 2020. december 19-én benyújtott kereset – Bizottság kontra CEVA és társai

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/34

      2020. december 19-én benyújtott kereset – Bizottság kontra CEVA és társai
      (T-748/20. sz. ügy)
      (2021/C 138/46)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és M. Ilkova meghatalmazottak, segítőjük: E. Bouttier ügyvéd)

         Alperesek: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Franciaország), SELARL TCA, a CEVA védintézkedési eljárásában eljáró bírósági végelszámoló (Saint-Brieuc, Franciaország), SELARL AJIRE, a CEVA védintézkedési tervének végrehajtásáért felelős könyvvizsgáló (Rennes, Franciaország)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az elnöke által képviselt CEVA-t, hogy fizessen meg a felperes részére 234 491,02 euró össszeget, amely 168 220,16 euró főösszegből és 66 270,86 késedelmi kamatból tevődik össze;

                  —

                  a CEVA-t kötelezze a jelen ügy költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a keresetlevél a Q5RS-2000–31334. sz. támogatási szerződés választottbírósági kikötése alapján megalapozott, amely szerződés az 5. cikkében kimondja, hogy egyrészt a Közösség (jelenleg az Unió), másrészt pedig a szerződő felek között az említett szerződés érvényességével, alkalmazásával és bármilyen értelmezésével kapcsolatos valamennyi jogvitában az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága (jelenleg az Európai Unió Törvényszéke), fellebbezés esetén pedig az Európai Közösségek Bírósága (jelenleg az Európai Unió Bírósága) rendelkezik kizárólagos hatáskörrel.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a CEVA-val szemben való védintézkedési eljárás megindítása esetén be kell idézni a védintézkedési eljárásban eljáró bírósági végelszámolót és a védintézkedési terv végrehajtásáért felelős könyvvizsgálót. A felperes ugyanis úgy véli, hogy mivel a jelen kereset benyújtására a védintézkedési terv elfogadását követően került sor, a hitelezőnek nemcsak a védintézkedési terv végrehajtásáért felelős könyvvizsgálót kell a követelések igazolására és elfogadására vonatkozó eljárásában részt vevő szervként számon kérnie, hanem a bírósági végelszámolót is.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a CEVA részéről csalás és súlyos pénzügyi szabálytalanságok merültek fel, amelyek egy könyvvizsgálat során kerültek megállapításra. A felperes különösen arra hivatkozik, hogy a francia bíróságok megállapították, hogy az olyan különböző projektekre fordított munkaórák tekintetében benyújtott hamis nyilatkozatok, amelyek után a CEVA az Európai Unió részéről támogatásban részesült, a CEVA szerződéses kötelezettségei megsértésének minősülnek. Ily módon ebből az következik, hogy a CEVA az általa elkövetett cselekmények csalárd jellege folytán köteles visszatéríteni az felperes által folyósított előlegeket.


title: T-53/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – EVH kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/35

      2021. január 29-én benyújtott kereset – EVH kontra Bizottság
      (T-53/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/47)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: EVH GmbH (Halle [Saale], Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: az engedélyező határozatot formai hiányosságok jellemzik.

                              —

                              Az alperes által engedélyezett és a jelen ügyben vitatott M.8870. sz. összefonódást tévesen különítették el az E.ON SE (E.ON) és az RWE AG (RWE) egységes egészet képező – az energiaágazat hozzáadottérték-láncának szakaszait elhatároló – összefonódásától. Az egész ügylet szorosan kapcsolódik más ügyletekhez, és az RWE leányvállalatának, az innogy SE-nek (innogy) az E.ON-ra történő átruházásán kívül magában foglalja az E.ON termelési eszközeinek az RWE általi, az alperes által külön engedélyezett megszerzését (M.8871. sz. ügy), valamint a Bundeskartellamt (szövetségi kartellhatóság, Németország) által engedélyezett azon ügyletet is, hogy az RWE 16,67 %-os részesedést szerez az E.ON-ban. Ezenkívül az alperes nem hallgatta meg érdemben a felperest, és túl későn és hiányosan indokolta meg a határozatot.

                  2.

                  Második jogalap: az alperes nem megfelelően állapította meg a tényállást.

                              —

                              Az alperes a német háztartási és kisvállalkozói fogyasztók (a továbbiakban: hkf) részére történő villamosenergia- és gázszolgáltatás érintett termékpiacának meghatározása során nem vizsgálta meg, hogy a fogyasztók szempontjából az eszközök homogenitása, a felhasználás egységessége, valamint a hkf részére történő szolgáltatás egyéb fontos tényezői hogyan befolyásolják a termékpiacok meghatározását. Ezért tévesen tekintette úgy, hogy alapvető szolgáltatások egyedi szerződések által jellemzett, különálló piacairól van szó.

                              —

                              Az alperes a földrajzi piac meghatározásakor nem vizsgálta meg, hogy a hkf részére történő szolgáltatás keresleti és kínálati oldala helyi szinten hogyan alakul, ezáltal figyelmen kívül hagyta az irányítószám szerint differenciált tényleges helyi struktúrát.

                              —

                              Ami a helyi hkf-piacok piaci feltételeit illeti, nem vizsgálták meg (megfelelően) az E.ON és az innogy fogyasztói portfoliójának e szolgáltatók meglévő ellátási területein való összekapcsolódását, az E.ON domináns jelenlétét a Google, a Verivox és a Check24 központi értékesítési csatornákon, valamint a harmadik szolgáltatók kiszorítására való képességet.

                              —

                              A hálózati üzletág vizsgálata sem volt megfelelő. Ez vonatkozik mind az E.ON jelentős piaci térnyerésére a hálózati berendezések, hálózati szolgáltatások és hálózati informatikai eszközök beszerzése területén, valamint az elosztóhálózatok üzemeltetése során harmadik felek részére e szolgáltató által kínált hálózati szolgáltatások területén, mind pedig a magukért az elosztóhálózatokért folytatott versenyre (úgynevezett koncessziós verseny). Különösen nem jelezték előre, illetve helytelenül jelezték előre azt, hogy a jövőre nézve milyen következményekkel jár az innogynek mint az E.ON versenytársának a koncessziós versenyből való kiesése.

                              —

                              Az E.ON által dominált forgalmazási és hálózati üzletág metszetében elhelyezkedő innovációs üzletágat csak elszórtan elemezték, figyelembe véve többek között az innovatív termékmegoldásokat elősegítő metrológia fontosságát és az E.ON e tekintetben betöltött szerepét. A gyorsan növekvő e-mobilitás esetében közelebbről csak az autópálya-töltőpontok üzemeltetését vették figyelembe, de ez a piacnak csak egy részét teszi ki. A jövő fontos kérdéseire, úgymint big data és innovatív (bundle-) termékek, csak igen felületesen tértek ki.

                              —

                              A vizsgálat egésze tévesen a múltra vonatkozó megfontolásokon alapul. Az elkövetkező évekre gyakorolt hatásokat (pl. a hálózatfejlesztésben tapasztalható növekvő szakemberhiányra, az adatok növekvő jelentőségére stb. tekintettel) nem vizsgálták.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az alperes többek között az általa lefolytatott vizsgálat hiányos volta miatt érdemben nyilvánvalóan tévesen állapította meg az összefonódásnak a versennyel való összeegyeztethetőségét.

                              —

                              Az alperes nyilvánvalóan tévesen határozta meg a hkf részére történő forgalmazás termékpiacát, mivel a hkf részére történő energiaszolgáltatást az alapvető szolgáltatásokat igénybe vevő és egyedi szerződéses ügyfelek alapján nem egységes piacként határozta meg.

                              —

                              Az alperes szisztematikusan tévesen értékeli az E.ON-nak a hkf részére nyújtott szolgáltatás területén fennálló piaci erejét, ugyanis az alperes – mivel eleve tévesen korlátozta vizsgálatát az egyedi szerződések keretében történő szolgáltatásokra – tévesen egy nemzeti piacot vett alapul, nem pedig a helyi piacok nagy számát. Ezáltal figyelmen kívül hagyja az E.ON sok esetben legalább 70 %-os (növekvő) helyi piaci részesedéseit.

                              —

                              Az alperes továbbá tévesen véli úgy, hogy az E.ON általános jelenléte és a hálózati koncessziókért folytatott versenyben elfoglalt domináns helyzete nem ad okot aggodalomra, amely során helytelenül értékelte mindenekelőtt az innogy versenyből való kieséséből eredő negatív versenyhatásokat.

                              —

                              Az alperes a különböző metrológiai termékpiacok helytelen differenciálása miatt nem ismeri fel az E.ON piaci erejét, és ezáltal alábecsüli az innovációs üzletág számára a versenyben okozott kárt is. Ugyanez vonatkozik az e-mobilitásra is, ahol csak elvétve ismeri el az autópálya-töltőpontok üzemeltetésére gyakorolt negatív következményeket.

                              —

                              Az alperes nyilvánvalóan tévesen nem veszi figyelembe azokat a versenyellenes hatásokat sem, amelyek az E.ON még több adathoz való könnyebb hozzáféréséből erednének.

                              —

                              Az alperes figyelmen kívül hagyja azt, hogy az energiaágazat hozzáadottérték-lánca szakaszainak az E.ON és az RWE közötti felosztása, amely tartalmilag az összefonódás egészéhez kapcsolódik, az EUMSZ 101. cikkel összeegyeztethetetlen versenykorlátozással jár.

                              —

                              Végül az alperes által előírt, a német piac vonatkozásában a fűtőáram és az autópálya-töltőpontok réspiaci szegmenseire korlátozódó minimumkövetelmények nem alkalmasak a fennálló versenyjogi aggályok eloszlatására. Azok ugyanis nem is az összefonódás által hátrányosan érintett piacokat érintik, és nem olyan jellegűek, hogy biztosítanák a versenyt.


title: T-56/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – TEAG kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/37

      2021. január 29-én benyújtott kereset – TEAG kontra Bizottság
      (T-56/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/49)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: TEAG Thüringer Energie AG (Erfurt, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset három jogalapon alapul, amelyek lényegében azonosak a T-53/21. sz., EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-58/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – GWS Stadtwerke Hameln kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/38

      2021. január 29-én benyújtott kereset – GWS Stadtwerke Hameln kontra Bizottság
      (T-58/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/50)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: GWS Stadtwerke Hameln GmbH (Hameln, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset három jogalapon alapul, amelyek lényegében azonosak a T-53/21. sz., EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-59/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – eins energie in sachsen kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/38

      2021. január 29-én benyújtott kereset – eins energie in sachsen kontra Bizottság
      (T-59/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/51)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset három jogalapon alapul, amelyek lényegében azonosak a T-53/21. sz. EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-61/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – EnergieVerbund Dresden kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/40

      2021. január 29-én benyújtott kereset – EnergieVerbund Dresden kontra Bizottság
      (T-61/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/53)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: EnergieVerbund Dresden GmbH (Drezda, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset három jogalapon alapul, amelyek lényegében azonosak a T-53/21. sz. EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-62/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – GGEW kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/40

      2021. január 29-én benyújtott kereset – GGEW kontra Bizottság
      (T-62/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/54)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az E.ON/innogy összefonódás (M.8870. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. szeptember 17-i alperesi határozatot (HL 2020. C 379., 16. o.);

                  —

                  hívja fel az alperest, hogy az alperes és az összefonódásban részt vevő felek között az összefonódás-ellenőrzési eljárás előtt és alatt folytatott megbeszélésekkel, az ügylet részeinek külön-külön való bejelentésével, valamint az alperes által az eljárás során folytatott eszmecserével kapcsolatban nyújtsa be az M.8870. és M.8871. sz. ügy aktáját;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az eljárás során felmerült ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset három jogalapon alapul, amelyek lényegében azonosak a T-53/21. sz. EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-63/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – Stadtwerke Frankfurt am Main kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/41

      2021. január 29-én benyújtott kereset – Stadtwerke Frankfurt am Main kontra Bizottság
      (T-63/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/55)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Stadtwerke Frankfurt am Main Holding GmbH (Frankfurt am Main, Németország) (képviselő: C. Schalast ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes M.8870. sz. ügyben 2019. szeptember 17-én hozott határozatát;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 68. cikke értelmében egyesítse az eljárást az ugyanazon M.8870 határozattal szemben benyújtott keresetekkel a közöttük lévő tartalmi összefüggés miatt az eljárást befejező határozat meghozatala céljából;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az E.ON/innogy összefonódást (M.8870. sz. ügy) a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2019. szeptember 17-i bizottsági határozat (HL 2020. C 379., 16. o.) ellen benyújtott kereset alátámasztása érdekében a felperes lényegében egyetlen, a 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) rendelkezéseinek megsértésére alapított jogalapra hivatkozik. Ennek során a következő érvekre hivatkozik.

                  1.

                  A tervezett összefonódás szétválasztása három alügyletre.

                              —

                              Az alperes a tervezett összefonódás önkényes szétválasztásával megsértette az Európai Unió Szerződéseit és az összefonódás-ellenőrzési rendelet rendelkezéseit. Közelebbről megsértett bizonyos, az összefonódások ellenőrzésére vonatkozó eljárási jogi szabályokat, és ezáltal nem vett figyelembe, illetve nem megfelelően vett figyelembe a határozat szempontjából releváns körülményeket. Ezek közé tartozik különösen a tervezett összefonódás egészét jellemző jogi, gazdasági és ténybeli összefüggések figyelmen kívül hagyása, az ügylet eszközcsereként (asset swap) való helytelen besorolása, az RWE AG E.ON SE-ben való 16,67 %-os részesedésszerzésének ellenértéke által a versenyre gyakorolt hatások figyelmen kívül hagyása, valamint az ügylet versenyjogi hatásainak téves értékelése.

                  2.

                  A tervezett összefonódás és annak az európai belső piacra gyakorolt hatásának helytelen értékelése.

                              —

                              Az alperes nem határozta meg megfelelően a releváns piacot sem. Ezenkívül téves mérlegelési mozgástérre hivatkozott az ügylet hatásaival kapcsolatban, és tévesen értékelte a versenyre gyakorolt hatásokat. Ennek során ezenfelül ténybelileg téves tényállásra támaszkodik. E tekintetben az alperes tévesen jutott arra a következtetésre, hogy az összefonódás egyrészről külön vizsgálható, másrészről pedig közösségi szinten nem fejt ki a versenyre káros hatásokat.

         (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).


title: T-64/21. sz. ügy: 2021. január 29-én benyújtott kereset – Mainova kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/42

      2021. január 29-én benyújtott kereset – Mainova kontra Bizottság
      (T-64/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/56)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Mainova AG (Frankfurt am Main, Németország) (képviselő: C. Schalast ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes M.8870. sz. ügyben 2019. szeptember 17-én hozott határozatát;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 68. cikke értelmében egyesítse az eljárást az ugyanazon M.8870 határozattal szemben benyújtott keresetekkel a közöttük lévő tartalmi összefüggés miatt az eljárást befejező határozat meghozatala céljából;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az E.ON/innogy összefonódást (M.8870. sz. ügy) a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2019. szeptember 17-i bizottsági határozat (HL 2020. C 379., 16. o.) ellen benyújtott kereset egyetlen jogalapon alapul, amely lényegében azonos a T-63/21. sz. Stadtwerke Frankfurt am Main kontra Bizottság ügyben felhozott jogalappal, vagy ahhoz hasonló.


title: T-68/21. sz. ügy: 2021. január 28-án benyújtott kereset – QA kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/43

      2021. január 28-án benyújtott kereset – QA kontra Bizottság
      (T-68/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/58)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: QA (képviselő: C. Roth ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot arra, hogy [QA részére] fizessen ki 397 038,3 euró összeget arra a vagyoni kárra tekintettel, amely őt azáltal érte, hogy a Bizottság megsértette az európai uniós jogból eredő arányosság és megfelelő ügyintézés elvét, valamint a védelemhez való jogot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot arra, hogy [QA részére] fizessen ki 100 000 euró összeget arra a nem vagyoni kárra tekintettel, amely őt azáltal érte, hogy a Bizottság megsértette az európai uniós jogból eredő arányosság elvét;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére, ideértve az eljárási költségek részét nem képező költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek közül az első három arra a vagyoni kárra vonatkozik, amely őt állítólagosan a jelenlegi és jövőbeni díjazását illető bevételelmaradás miatt érte, és a negyedik arra a nem vagyoni kárra vonatkozik, amely őt állítólagosan jó hírnevének sérelme miatt érte.

                  1.

                  Az első jogalap az arányosság elvének az Európai Bizottság általi megsértésén alapul, amely olyan jogellenesség, amelyet a Bizottság követett el és a felperesnek kárt okozott.

                  2.

                  A második jogalap a védelemhez való jognak az Európai Bizottság általi megsértésén alapul, amely olyan jogellenesség, amelyet a Bizottság követett el és a felperesnek kárt okozott.

                  3.

                  A harmadik jogalap a megfelelő ügyintézés elvének az Európai Bizottság általi megsértésén alapul, amely olyan jogellenesség, amelyet a Bizottság követett el és a felperesnek kárt okozott.

                  4.

                  A negyedik jogalap az arányosság elvének az Európai Bizottság általi megsértésén alapul, amely olyan jogellenesség, amelyet a Bizottság követett el és a felperesnek kárt okozott.


title: T-73/21. sz. ügy: 2021. február 4-én benyújtott kereset – PIC CO kontra EUIPO – Haribo Ricqles Zan (P. I. C. Co.)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/44

      2021. február 4-én benyújtott kereset – PIC CO kontra EUIPO – Haribo Ricqles Zan (P. I. C. Co.)
      (T-73/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/59)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PIC CO (Kazichene, Bulgária) (képviselő: A. Ivanova ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Haribo Ricqles Zan (Marseille, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: P. I. C. Co. európai uniós ábrás védjegy – 15 400 138. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. november 27–én hozott határozata (R 1847/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-77/21. sz. ügy: 2021. február 4-én benyújtott kereset – QC kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/44

      2021. február 4-én benyújtott kereset – QC kontra Bizottság
      (T-77/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/60)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: QC (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. november 8-i hallgatólagos elutasító határozatot;

                  —

                  rendelje el [QC] nyugdíjjogosultságainak újraszámítását 2020. május 1-jei hatállyal, a spanyol társadalombiztosítási rendszerben teljesített valós járulékfizetéseinek összessége alapján;

                  —

                  ítéljen meg a felperes számára az újraszámított nyugdíjának összege és a [QC] részére ténylegesen kifizetett összeg különbözetének megfelelő összeget, mégpedig 2020. május 1-jétől a nyugdíjjogosultságok említett újraszámításáig terjedő időszakra, törvényes kamatokkal növelve, az említett összeg befizetésétől vagy a panasz benyújtásának napjától vagy a jelen kereset megindításától számítva, fenntartva ezen összeg növelésének lehetőségét a 2021 januárját követő hónapokra, egészen a megtámadott hallgatólagos elutasító határozat megsemmisítéséig;

                  —

                  ítéljen meg a felperes számára 25 000 (huszonötezer) eurót a vagyoni károk megtérítéseként;

                  —

                  ítéljen meg a felperes számára 50 000 (ötvenezer) eurót a nem vagyoni károk megtérítéseként;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a munkavállalók szabad mozgását és a munkavállalók szabad mozgása keretében a szociális jogok védelmét előíró EUMSZ 45. cikk és EUMSZ 48. cikk megsértésére vonatkozik, pontosabban az Európai Unió egy olyan polgára szociális jogai védelmének megsértésére, aki egy nemzetközi szervezetnek dolgozott, az Európai Unión belüli szabad mozgáshoz való jogát gyakorolva. A felperes szerint e jogsértés az uniós jog más szabályainak megsértésében is kifejeződik, köztük:

                              —

                              a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 1971. L 74., 1972.3.27., 1. o.)

                              —

                              az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 7. cikke és VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése és

                              —

                              a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK rendelet 6. cikke (HL 2004. L 166., 1. o.).

                  2.

                  A második jogalap a felperes kártérítési kérelmét illetően a felperest a nyugdíjjogosultságai elismerésének megtagadása következtében állítólagosan ért vagyoni és nem vagyoni károkra vonatkozik.


title: T-88/21. sz. ügy: 2021. február 12-én benyújtott kereset – Paesen kontra EKSZ

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/45

      2021. február 12-én benyújtott kereset – Paesen kontra EKSZ
      (T-88/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/61)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Sandra Paesen (Beersel, Belgium) (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. április 10-i, a felperest nem vezetői álláshelyre újra beosztó határozatát, és másodlagosan semmisítse meg az ugyanezen határozatban megerősített, próbaidőt lezáró jelentést;

                  —

                  semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2020. május 12-i, a panaszos által a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján 2020. január 17-én benyújtott panaszt elutasító határozatát;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a 2020. november 4-i, a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt elutasító határozatát;

                  —

                  rendelje el a felperes olyan vagyoni és nem vagyoni kárának megtérítését, amelyek véleménye szerint lelki zaklatás és az adminisztráció szabálytalan eljárása miatt őt érték;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a megsemmisítésre vonatkozóan négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a megfelelő ügyintézéshez és a meghallgatáshoz való alapvető jog megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán és hatáskörrel való visszaélésen alapul.

                  2.

                  A második jogalap a középvezetői személyzetről szóló C (2008) 5028/2 bizottsági határozat 11. cikkének és az EKSZ főtitkárának a kinevezésre jogosult hatóság és a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság hatásköreinek átruházásáról szóló 2019. november 15-i ADMIN (2019) 31 határozatának megsértésén, valamint nyilvánvaló értékelési hibán és hatáskörrel való visszaélésen alapul

                  3.

                  A harmadik jogalap két részből áll.

                              —

                              Az első rész az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 25. cikkéből eredő indokolási kötelezettség megsértésén, a személyzeti szabályzat 7. cikke (1) bekezdésének megsértésén és nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                              —

                              A második rész a személyzeti szabályzat 26. cikkének megsértésén és a nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a méltóság, a méltó munkakörülmények, a gondoskodási kötelezettség, valamint a lelki zaklatás bármely formája tilalmának megsértésén alapul.


title: T-99/21. sz. ügy: 2021. február 17-én benyújtott kereset – Construcciones Electromecanicas Sabero contra EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/48

      2021. február 17-én benyújtott kereset – Construcciones Electromecanicas Sabero contra EUIPO – Magdalenas de las Heras (Heras Bareche)
      (T-99/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/64)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Construcciones Electromecanicas Sabero, SL (Madrid, Spanyolország) (képviselők: I. Valdelomar Serrano, P. Román Maestre és D. Liern Cendrero ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Magdalenas de las Heras, SA (Aranda de Duero, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Heras Bareche európai uniós ábrás védjegy – 17 979 710. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. december 2-án hozott határozata (R 1019/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazását valósítja meg;

                  —

                  adjon helyt a 17 979 710. sz. Heras Bareche európai uniós ábrás védjegy lajstromozása iránti kérelemnek a védjegy árujegyzékében szereplő, 30. és 35. osztályba tartozó valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére, a felperes jelen eljárásban való képviseletével kapcsolatban felmerülő költségeket is beleértve.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-111/21. sz. ügy: 2021. február 19-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/49

      2021. február 19-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-111/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/65)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F–C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes által az SA.55373 (2020/N) állami támogatás tárgyában 2020. november 30-án elfogadott határozatot – Horvátország – COVID-19: a Croatia Airlines számára nyújtott kártalanítás; (1)

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes határozata megsértette az EUMSZ meghatározott rendelkezéseit, valamint az európai uniós jog általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták az uniós légiközlekedés liberalizációját az Európai Unióban (azaz a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, a szolgáltatásnyújtás szabadságát és a letelepedés szabadságát (2)).

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy alperes tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el a támogatásnak a COVID-19-válság által okozott kárral való arányosságának vizsgálata során.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes a komoly nehézségek ellenére sem indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes a határozatában megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  HL 2021. C 17., 3. o.

         (2)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozott változat) (EGT-vonatkozású szöveg) (HL 2008. L 293., 3. o.).


title: T-121/21. sz. ügy: 2021. február 25-én benyújtott kereset – Suez kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/49

      2021. február 25-én benyújtott kereset – Suez kontra Bizottság
      (T-121/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/66)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Suez (Párizs, Franciaország) (képviselők: O. Billard, I. Simic, Y. Trifounovitch, G. Fabre, G. Vatin, D. Théophile, G. Aubron és O. Chriqui ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes két jogalapra hivatkozik a 2020. december 17-i C(2020) 8969 final bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetének alátámasztása érdekében, amely határozatban a Bizottság elutasította a felperes azon kérelmét, amely egyrészt arra irányult, hogy a Bizottság állapítsa meg, hogy a Veolia Environnement S. A. megsértette a 139/2004/EK rendelet (1) 7. cikkének (1) bekezdését, amikor anélkül szerzett 29,9 %-os részesedést a Suez tőkéjében, hogy beszerezte volna a Bizottság előzetes engedélyét, másrészt pedig arra, hogy a Bizottság e társasággal szemben ugyanezen rendelet 8. cikke (5) bekezdésének a) pontja alapján rendeljen el ideiglenes intézkedéseket.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolás hiányán alapul. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem tett eleget az EUMSZ 296. cikkben meghatározott követelményeknek, amikor olyan határozatot fogadott el, amely sem a felperes, sem pedig a Törvényszék számára nem teszi lehetővé azon indokok megértését, amelyek alapján a Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete 7. cikkének (2) bekezdésében szabályozott automatikus eltérés alkalmazandó volt. A felperes azt is kifogásolja, hogy a megtámadott határozatnak ellentmondásos az indokolása azzal kapcsolatban, hogy az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete 7. cikkének (1) bekezdése alkalmazható-e a felperes tőkéjében történő 29,9 %-os részesedésszerzésre. A felperes végül úgy véli, hogy a megtámadott határozat kellő indokolás nélkül figyelmen kívül hagyta azt az ítélkezési gyakorlatot, amelyet az uniós bíróság a felfüggesztő hatály alóli, az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete 7. cikkének (2) bekezdésében szabályozott kivétel szigorú értelmezésének elvével kapcsolatban alakított ki.

                  2.

                  A második jogalap az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete 7. cikke (2) bekezdésének megsértésén alapul. A felperes e tekintetben úgy véli, hogy a Bizottság megsértette e rendelkezést, amikor először is úgy ítélte meg, hogy az e jogforrásban szabályozott kivételt a Veolia által tervezett egyetlen összefonódási művelet egészére alkalmazni kell, miközben e kivétel nyilvánvalóan tárgytalan, következésképpen pedig e kivételre alkalmazhatatlan volt, másrészt pedig, hogy e cikk alapján az egyetlen összefonódási műveletet képező összes jogügyletnek ugyanazon jogi szabályozás alá kell tartoznia. A felperes továbbá úgy véli, hogy e jogforrás további megsértése rajzolódik ki abból, hogy a Bizottság az e rendelkezésben szabályozott kivételt értékpapírok magánügylettel történő olyan megszerzésére alkalmazta, amelyre egyetlen eladótól került sor. A felperes végül azt kifogásolja, hogy a Bizottság megítélése szerint a Veolia megfelelt az összefonódási művelet haladéktalan bejelentésével kapcsolatos feltételnek.

         (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete) (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).


title: T-122/21. sz. ügy: 2021. február 25-én benyújtott kereset – QI kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/50

      2021. február 25-én benyújtott kereset – QI kontra Bizottság
      (T-122/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: QI (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesre vonatkozó, 2018. és 2019. évi végleges előmeneteli jelentéseket;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a panaszt elutasító 2020. november 16-i határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az alkalmazandó általános végrehajtási rendelkezések megsértésére vonatkozik. A 2018. évi előmeneteli jelentéssel kapcsolatban a felperes arra hivatkozik, hogy a fellebbezés szakaszában jogellenesen felülvizsgálták a teljesítménye elégséges jellegét. A 2019. évi előmeneteli jelentést illetően a felperes a fellebbviteli értékelő idő előtti beavatkozását kifogásolja. Végül a felperes mindkét jelentéssel kapcsolatban az általános végrehajtási rendelkezések 2. cikke (3) bekezdése a) pontjának és ugyanezen rendelkezések 4. cikkének téves értelmezésére és az ő helyzetére való téves alkalmazására hivatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a pártatlanság elvének és a semlegesség elvének megsértésére, a segítségnyújtási kötelezettség és a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére, az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 21a. cikkének megsértésére, az eljárás elferdítésére vagy az eljárással való visszaélésre vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére, a tényállást illetően tárgybeli pontatlanságokra objektív tényekkel össze nem függő, visszaélésszerű állításokra és az együttműködési kötelezettség fogalmának megsértésére vonatkozik.


title: T-124/21. sz. ügy: 2021. február 25-én benyújtott kereset – Mariani és társai kontra Parlament

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/51

      2021. február 25-én benyújtott kereset – Mariani és társai kontra Parlament
      (T-124/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/68)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Thierry Mariani (Párizs, Franciaország) és 22 egyéb felperes (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 883/2013/EU, Euratom rendeletnek az Európai Ügyészséggel való együttműködés és az Európai Csalás Elleni Hivatal vizsgálatai hatékonysága tekintetében történő módosításáról szóló, 2020. december 23-i (EU, Euratom) 2020/2223 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2020. L 437., 49. o.) 1. cikkét, és konkrétabban a következő módosított és beiktatott rendelkezéseket: a 3. cikk (11) bekezdése, a 4. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja, az 5. cikknek az a) pontban szereplő (1) bekezdése, a 7. cikknek a b) pontban szereplő (3a) bekezdése, a 9a. cikk (1)–(4) bekezdése;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen jogalapra hivatkoznak, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta), az Emberi Jogok Európai Egyezményének, az ítélkezési gyakorlatban elismert általános elveknek, a képviselők kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyvnek, az Európai Parlament eljárási szabályzatának és a képviselők statútumának a megsértésén alapul.
      A felperesek azt kifogásolják a megtámadott jogi aktussal kapcsolatban, hogy az lehetővé teszi az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) számára, hogy előzetes értesítés nélkül és haladéktalanul hozzáférjen a képviselők és asszisztenseik valamennyi információjához és helyiségeihez anélkül, hogy erre független bíró felhatalmazást adna, ami minden demokratikus államban feltétel.
      A felperesek a megtámadott jogi aktussal kapcsolatban azt is kifogásolják, hogy az az állápontjuk szerint lehetővé teszi az OLAF számára, hogy a képviselők és az asszisztenseik magánjellegű eszközeihez, bankszámlakivonataihoz és bankszámláihoz hozzáférjen.
      A felperesek úgy vélik, hogy az ilyen vizsgálatot és az ilyen vizsgálati cselekményeket az OLAF pusztán egy névtelen feljelentés alapján kezdeményezheti, és attól tartanak, hogy a képviselők – különösen ha a parlamenti ellenzékhez tartoznak – pusztán egy névtelen feljelentés eredményeképpen nyomásnak, zsarolásnak és egyéb megfélemlítésnek lesznek kitéve, ami hatással lehet a parlamenti tevékenységükre.
      A felperesek arra hivatkoznak továbbá, hogy az eljárási garanciák ellenőre nem független szerv, mint a rendőrség nyomozói tekintetében a vizsgálóbíróság, mivel ezen ellenőrt a Bizottság nevezi ki, és az ellenőr eszközei a Bizottságtól függnek. A felperesek úgy vélik, hogy az ilyen rendszer nem nyújt a pártatlanságra vonatkozó biztosítékot az ellenzék azon képviselői tekintetében, akik ellen az OLAF vizsgálatot folytathat.
      A felperesek ezenfelül azt is kifogásolják, hogy a megtámadott jogi aktus kétségbe vonja az uniós jognak a Charta 7. és 8. cikkében előírt általános elveit, mivel lehetővé teszi az OLAF számára, hogy olyan információkhoz férjen hozzá, amelyek sem az OLAF-ot, sem a Parlamentet, sem az európai intézményeket nem érintik.
      Végezetül a felperesek úgy vélik, hogy a megtámadott jogi aktus kétségbe vonja az uniós jognak a képviselők kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 8. és 9. cikkében előírt általános elveit azáltal, hogy a megtámadott rendelet anélkül teszi lehetővé az OLAF számára a képviselők mentelmi jogának a megsértését, hogy valamely bírósági intézmény a parlamenti mentelmi joguk felfüggesztését előzetesen kérte, vagy akár elrendelte volna, és anélkül, hogy tettenérésről lenne szó. A felperesek álláspontja szerint a megtámadott rendelet lehetővé teszi az OLAF, és ebből következően a kérelmező Európai Parlament számára, hogy megkerülje a parlamenti képviselők mentelmi jogát és sérthetetlenségét annak érdekében, hogy hozzáférhessen olyan információkhoz, amelyekhez egyébként az OLAF nem férne hozzá.


title: T-549/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 10-i végzése – Hexal kontra EMA

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/52

      A Törvényszék 2021. február 10-i végzése – Hexal kontra EMA
      (T-549/18. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/69)
      Az eljárás nyelve: angol
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: T-511/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – Staciwa kontra Bizottság

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/52

      A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – Staciwa kontra Bizottság
      (T-511/19. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/70)
      Az eljárás nyelve: angol
      A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 357., 2019.10.21.


title: T-188/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 10-i végzése – Close és Cegelec kontra Parlament

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/53

      A Törvényszék 2021. február 10-i végzése – Close és Cegelec kontra Parlament
      (T-188/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/71)
      Az eljárás nyelve: francia
      A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 262., 2020.8.10.


title: T-507/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – Colombani kontra EKSZ

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/53

      A Törvényszék 2021. február 12-i végzése – Colombani kontra EKSZ
      (T-507/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 138/72)
      Az eljárás nyelve: francia
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 329., 2020.10.5.


title: C-690/18. sz. ügy: A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X elleni büntetőeljárás

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/2

      A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X elleni büntetőeljárás
      (C-690/18. sz. ügy)
      (2021/C 252/02)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      X

         Az eljárásban részt vesz: Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), France Nature Environnement, Générations futures, Greenpeace France, ADR Europe Express, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir), AS és társai
      A 2021. május 6-i végzéssel a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:

                  1)

                  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében „tervezési elemnek” minősül a motorvezérlő számítógépbe beépített vagy arra kiható szoftver, amennyiben hatással van a kibocsátást szabályozó rendszer működésére, és csökkenti annak hatásfokát.

                  2)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy egyaránt az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátást szabályozó rendszer” fogalma alá tartozik a „kipufogógáz utólagos kezeléséből” álló, a kibocsátást utólagosan, azaz a keletkezését követően csökkentő technológia és stratégia, valamint a kibocsátást a kipufogógáz-visszavezető rendszerhez hasonlóan előre, azaz a keletkezése során csökkentő a technológia és stratégia.

                  3)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan berendezés, amely érzékeli a rendelet által előírt jóváhagyási eljárások lefolytatásához kapcsolódó valamennyi paramétert annak érdekében, hogy a jóváhagyási eljárások során javuljon a kibocsátást szabályozó rendszer teljesítménye, és így a jármű megkapja a jóváhagyást, még abban az esetben is az e rendelkezés értelmében vett „hatástalanító berendezésnek” minősül, ha ilyen teljesítményjavulás a jármű rendes üzemeltetési feltételei között is pontosan megfigyelhető.

                  4)

                  A 715/2007 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan hatástalanító berendezés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a jóváhagyási eljárások folyamán a rendes üzemeltetési feltételek során megállapítotthoz képest szisztematikusan javítja a járművek kibocsátást szabályozó rendszerének teljesítményét, abban az esetben sem tartozhat az ilyen berendezésekre vonatkozó tilalom alóli, a motor károsodás vagy baleset elleni védelmére és a jármű biztonságos üzemeltetésére vonatkozóan e rendelkezésben megfogalmazott kivétel hatálya alá, ha ez a berendezés segít megakadályozni a motor kopását, illetve szennyeződését.

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.


title: C-691/18. sz. ügy: A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y elleni büntetőeljárás

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/3

      A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y elleni büntetőeljárás
      (C-691/18. sz. ügy)
      (2021/C 252/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Y

         Az eljárásban részt vesz: BT, Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Générations futures, Greenpeace France, CU, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
      A 2021. május 6-i végzéssel a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:

                  1)

                  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében „tervezési elemnek” minősül a motorvezérlő számítógépbe beépített vagy arra kiható szoftver, amennyiben hatással van a kibocsátást szabályozó rendszer működésére, és csökkenti annak hatásfokát.

                  2)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy egyaránt az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátást szabályozó rendszer” fogalma alá tartozik a „kipufogógáz utólagos kezeléséből” álló, a kibocsátást utólagosan, azaz a keletkezését követően csökkentő technológia és stratégia, valamint a kibocsátást a kipufogógáz-visszavezető rendszerhez hasonlóan előre, azaz a keletkezése során csökkentő a technológia és stratégia.

                  3)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan berendezés, amely érzékeli a rendelet által előírt jóváhagyási eljárások lefolytatásához kapcsolódó valamennyi paramétert annak érdekében, hogy a jóváhagyási eljárások során javuljon a kibocsátást szabályozó rendszer teljesítménye, és így a jármű megkapja a jóváhagyást, még abban az esetben is az e rendelkezés értelmében vett „hatástalanító berendezésnek” minősül, ha ilyen teljesítményjavulás a jármű rendes üzemeltetési feltételei között is pontosan megfigyelhető.

                  4)

                  A 715/2007 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan hatástalanító berendezés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a jóváhagyási eljárások folyamán a rendes üzemeltetési feltételek során megállapítotthoz képest szisztematikusan javítja a járművek kibocsátást szabályozó rendszerének teljesítményét, abban az esetben sem tartozhat az ilyen berendezésekre vonatkozó tilalom alóli, a motor károsodás vagy baleset elleni védelmére és a jármű biztonságos üzemeltetésére vonatkozóan e rendelkezésben megfogalmazott kivétel hatálya alá, ha ez a berendezés segít megakadályozni a motor kopását, illetve szennyeződését.

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.