title: T-186/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/44

      2022. április 12-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra EKB
      (T-186/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/61)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRBNP-7 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.10. és 3.10.1–3.10.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a téves jogalkalmazásra és az EUMSZ 266. cikk megsértésére alapított jogalap. A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy az EKB azáltal, hogy a megtámadott határozat keretében általános elvi intézkedést írt elő, és olyan érvelésre támaszkodott, amely nem vette figyelembe az egyéni prudenciális helyzetét, túllépte az 1024/2013 rendelet (1) által ráruházott, az Európai Unió Törvényszékének ítélkezési gyakorlatában meghatározott hatásköröket.

                  2.

                  A második, a nyilvánvaló értékelési hibára és a megfelelő ügyintézés elvének a megsértésre alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy az EKB, mivel nem vette figyelembe a sajátos helyzetét jellemző valamennyi releváns tényezőt, téves következtetéseket vont le azon prudenciális kockázatokat illetően, amelyekkel a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások (a továbbiakban: IPC-k) alkalmazása az egyéni helyzetére nézve járna.

                  3.

                  A harmadik, az IPC-k alkalmazására vonatkozó uniós jogi rendelkezések hatékony érvényesülésének a hiánya miatti téves jogalkalmazásra alapított jogalap. A felperes szerint, mivel az EKB olyan elvi megfontolásokra alapozta elemzését, amelyek csak az IPC-k elsődleges alapvető tőkéből való teljes levonásának a követelményéhez vezethetnek, ez ahhoz vezet, hogy megfosztanák hatékony érvényesülésétől az olyan uniós szabályozást, amely engedélyezi a hitelintézetek számára, hogy IPC-ket alkalmazzanak a szanálási alapokkal és a betétbiztosítási rendszerekkel szemben fennálló kötelezettségeik egy részének teljesítése érdekében.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elvének a megsértésére alapított jogalap, mivel az EKB a felperessel szemben a prudenciális helyzetére tekintettel indokolatlan és aránytalan levonási intézkedést írt elő.

         (1)  Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15–i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.).


title: T-187/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – BPCE és társai kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/45

      2022. április 12-én benyújtott kereset – BPCE és társai kontra EKB
      (T-187/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/62)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: BPCE (Párizs, Franciaország) és 51 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRBPC-10 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.3. és 3.3.1–3.3.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek azonosak a T-186/22. sz. BNP Paribas kontra EKB ügyben előadottakkal vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-188/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/46

      2022. április 12-én benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra EKB
      (T-188/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/63)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Crédit agricole SA (Párizs, Franciaország) és 63 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRCAG-5 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.5. és 3.5.1–3.5.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek azonosak a T-186/22. sz. BNP Paribas kontra EKB ügyben előadottakkal vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-189/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – Conféderation nationale du Crédit Mutuel és társai kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/46

      2022. április 12-én benyújtott kereset – Conféderation nationale du Crédit Mutuel és társai kontra EKB
      (T-189/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/64)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Párizs, Franciaország) és 37 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRCMU-6 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.4. és 3.4.1–3.4.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek azonosak a T-186/22. sz. BNP Paribas kontra EKB ügyben előadottakkal vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-190/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – Banque postale kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/47

      2022. április 12-én benyújtott kereset – Banque postale kontra EKB
      (T-190/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/65)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Banque postale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRBPL-1 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.2. és 3.2.1–3.2.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek azonosak a T-186/22. sz. BNP Paribas kontra EKB ügyben előadottakkal vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-191/22. sz. ügy: 2022. április 12-én benyújtott kereset – Société générale kontra EKB

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/47

      2022. április 12-én benyújtott kereset – Société générale kontra EKB
      (T-191/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/66)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Société générale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKB 2022. február 2-i EKB-SSM-2022-FRSOG-7 határozatának (mellékleteivel együtt) 1.6. és 3.6.1–3.6.8. szakaszát annyiban, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat illetően a betétbiztosítási rendszerek vagy szanálási alapok tekintetében tekintetében;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 88. és 89. cikke alapján fogadjon el olyan pervezető intézkedést, amely arra kötelezi az EKB-t, hogy közölje a más bankok, különösen a többi francia bank tekintetében 2021-re vonatkozóan hozott, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokról szóló határozatokat.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek azonosak a T-186/22. sz. BNP Paribas kontra EKB ügyben előadottakkal vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-193/22. sz. ügy: 2022. április 15-én benyújtott kereset – OT kontra Tanács

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/48

      2022. április 15-én benyújtott kereset – OT kontra Tanács
      (T-193/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: OT (képviselők: J.-P. Hordies és C. Sand ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 269/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2022. március 15-i (EU) 2022/427 tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2022. L 87., 1. o.; helyesbítés: HL 2022. L 105., 66. o.);

                  —

                  a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozat módosításáról szóló, 2022. március 15-i (KKBP) 2022/429 tanácsi határozatot (HL 2022. L 87., 44. o.; helyesbítés: HL 2022. L 105., 67. o.);

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek, köztük a felperes részéről felmerült költségeknek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 269/2014/EU rendelet módosításáról szóló, 2022. február 25-i (EU) 2022/330 tanácsi rendelet (HL 2022. L 51., 1. o.) 1. cikkének d) és g) pontjával szembeni jogellenességi kifogásra, valamint az egyenlő bánásmód, a jogbiztonság és a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. és 24. cikkének megsértésére, a gyermek jogairól szóló New York-i egyezmény 2. és 3. cikkének megsértésére, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 8. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap.

                  5.

                  Az ötödik, a tények nyilvánvalóan téves értékelésére alapított jogalap.

                  6.

                  A hatodik, az arányosság általános elvének megsértésére alapított jogalap.

                  7.

                  A hetedik, a tulajdonhoz való jognak, a vállalkozás szabadságának és a foglalkozás gyakorlásához való jognak az aránytalan megsértésére alapított jogalap.


title: T-144/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 28-i végzése – El Corte Inglés kontra EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/49

      A Törvényszék 2022. március 28-i végzése – El Corte Inglés kontra EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)
      (T-144/21. sz. ügy) (1)

      (2022/C 213/68)
      Az eljárás nyelve: spanyol
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 163., 2021.5.3.


title: C-813/21. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OK és PI kontra Banco Sabadell

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/20

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OK és PI kontra Banco Sabadell
      (C-813/21. sz. ügy)
      (2022/C 213/27)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OK és PI

         Alperesek: Banco Sabadell

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A hitelfelvevőt a szerződés megkötésével kapcsolatos költségek viselésére kötelező feltétel semmisségének megállapításához fűződő restitutív joghatások érvényesítése iránti keresetindítás vonatkozásában összeegyeztethető-e a 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy a keresetindítás attól az időponttól számított tíz éves elévülési időhöz van kötve, amikor a feltétel joghatásai az utolsó fizetési kötelezettség teljesítésével megszűnnek, és amely időpontban a fogyasztó tudomást szerez a tisztességtelen jelleget meghatározó tényekről, vagy szükséges-e, hogy a fogyasztó további információkkal rendelkezzen a tények jogi értékeléséről?
                  Amennyiben szükséges a tények jogi értékelésének ismerete, a határidő számításának kezdő időpontját annak kell alárendelni, hogy létetzik-e a feltétel semmisségére vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat, vagy a nemzeti bíróság más körülményeket is figyelembe vehet?

                  2)

                  Abban az esetben, ha a visszatérítésre irányuló kereset megindítása hosszú, tíz éves elévülési időhöz van kötve, mikor kell a fogyasztónak olyan helyzetben lennie, hogy tudomást szerezhessen a feltétel tisztességtelen jellegéről, valamint az irányelv által biztosított jogairól, az elévülési idő kezdete vagy annak eltelte előtt?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-58/22. sz. ügy: A Curtea de Apel Craiova (Románia) által 2022. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NR kontra Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/21

      A Curtea de Apel Craiova (Románia) által 2022. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NR kontra Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova
      (C-58/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/29)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Craiova

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező és vádlott: NR

         A másik fél az eljárásban: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében garantált non bis in idem elvét az MCV-határozatban (2006/928 európai bizottsági határozat) meghatározott kritériumok teljesítésének Romániát terhelő kötelezettségeivel összefüggésben, hogy az ügyészség által az adott ügy alapvető bizonyítékainak gyűjtését követően hozott eljárást megszüntető határozat kizárja ugyanazzal a személlyel szemben, azonos cselekmény alapján – még ha az eltérő jogi minősítéssel is rendelkezik – további büntetőeljárás lefolytatását, kivéve azon esetekben, amelyekben megállapítást nyer, hogy nem állt fenn az eljárás megszüntetésének alapját képező körülmény, vagy olyan új tények vagy körülmények merültek fel, amelyekből következően a megszüntetés alapját képező körülmény megszűnt?


title: C-61/22. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RL kontra Landeshauptstadt Wiesbaden

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/22

      A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RL kontra Landeshauptstadt Wiesbaden
      (C-61/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/30)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RL

         Alperes: Landeshauptstadt Wiesbaden

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az uniós polgárok személyazonosító igazolványai és a szabad mozgás jogával élő uniós polgárok és azok családtagjai részére kiállított tartózkodási okmányok biztonságának megerősítéséről szóló, 2019. június 20-i (EU) 2019/1157 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikkének (5) bekezdésében foglalt, ujjnyomatoknak a személyazonosító igazolványokba való beillesztésére és azokon való tárolására vonatkozó kötelezettség ellentétes-e a magasabb szintű uniós joggal, különösen

                  a)

                  az EUMSZ 77. cikk (3) bekezdésével

                  b)

                  az Alapjogi Charta 7. és 8. cikkével

                  c)

                  az általános adatvédelmi rendelet (2)

            35. cikkének (10) bekezdésével, és ezért érvénytelen-e valamelyik okból?

         (1)  Az uniós polgárok személyazonosító igazolványai és a szabad mozgás jogával élő uniós polgárok és azok családtagjai részére kiállított tartózkodási okmányok biztonságának megerősítéséről szóló, 2019. június 20-i (EU) 2019/1157 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2019. L 188., 67. o.).

         (2)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet; HL 2016. L 119., 1. o., 2016. május 4.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).


title: C-68/22. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-370/20. sz., KL kontra Európai Beruházási Bank ügyben 2021. november 24-én hozott ítélete ellen az Európai Beruházási Bank által 2022. február 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/22

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-370/20. sz., KL kontra Európai Beruházási Bank ügyben 2021. november 24-én hozott ítélete ellen az Európai Beruházási Bank által 2022. február 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-68/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/31)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Európai Beruházási Bank (EBB) (képviselők: G. Faedo, I. Zanin meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: KL

         Kérelmek

      Fellebbezésében az EBB azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  adjon helyt a fellebbezésnek mint elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-370/20. sz. ügyben hozott ítéletét;

                  —

                  amennyiben a Bíróság úgy ítéli meg, hogy a per állása megengedi, adjon helyt az EBB elsőfokú eljárásban előadott kérelmeinek;

                  —

                  kötelezze KL-t kötelezze mindkét eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására az EBB két jogalapra hivatkozik:
      Az első, négy részben kifejtett jogalap az EBB rokkantságra vonatkozó belső szabályainak téves értelmezésére vonatkozik.
      Először is a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a rokkantságnak az EBB alkalmazottaira alkalmazandó nyugdíjrendszerre vonatkozó átmeneti szabályok (RTRP) 46–1 cikkében és az EBB igazgatási rendelkezései 11.1 cikkében foglalt fogalma tekintetében. A Törvényszék annak megállapításával, hogy az említett cikkek értelmében vett rokkantság fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az az EBB azon alkalmazottjára vonatkozik, akit az EBB által létrehozott rokkantsági bizottság alkalmatlannak nyilvánít arra, hogy az említett szerven belül újból ellássa feladatait vagy azokkal egyenértékű feladatokat elferdítette az EBB belső szabályainak szövegét és tartalmát, és olyan értelmezést fogadott el, amely ellentétes a rokkantsági nyugdíjnak mint szociális védelmi intézkedésnek a céljával.
      Másodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az EBB által létrehozott rokkantsági bizottságoknak nincs hatáskörük annak eldöntésére, hogy a bank alkalmazottja képes-e a bankon kívül, az általános munkaerőpiacon munkát végezni.
      Harmadszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az RTRP 46–1 cikkét és az igazgatási rendelkezések 11.1 cikkét az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata 78. cikkével analóg módon értelmezte.
      Negyedszer, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította az EBB-nek az RTRP 51–1 cikkének értelmezésére vonatkozó álláspontját, és elmulasztotta e cikknek az RTRP 46–1 cikkével összefüggésben történő értelmezését.
      A második, két részben kifejtett jogalap a tényállás kétszeres elferdítésén alapul.
      Először is a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a rokkantsági bizottság olyan iratait tekintette jogilag kötelező erejűnek, amelyeket nem írt alá az említett bizottság valamennyi tagja.
      Másodszor, a Törvényszék tévesen értékelte a rokkantsági bizottság véleményének tartalmát, mivel úgy vélte, hogy a rokkantsági bizottság azt állapította meg, hogy a felperes alkalmatlan az EBB-nél történő munkavégzésre, holott a rokkantsági bizottság valamennyi tagja által aláírt formanyomtatványok szerint a felperes nem rokkant.


title: C-78/22. sz. ügy: A Vrchní soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2022. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ALD Automotive s.r.o. kontra DY, a GEDEM-STAV a.s. adós felszámolója

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/23

      A Vrchní soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2022. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ALD Automotive s.r.o. kontra DY, a GEDEM-STAV a.s. adós felszámolója
      (C-78/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/32)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vrchní soud v Praze

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: ALD Automotive s.r.o

         Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: DY, a GEDEM-STAV a.s. adós felszámolója

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Milyen feltételeknek kell teljesülniük ahhoz, hogy [a kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv] (1) 6. cikkének (1) bekezdésében említett, legalább 40 euró összegű átalányra vonatkozó követelés az ismétlődő vagy folyamatos teljesítésre irányuló szerződések esetében fennálljon?

                  2)

                  A tagállamok bíróságai a magánjog általános elveinek alkalmazására hivatkozva megtagadhatják-e az irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett követelés elismerését?

                  3)

                  A második kérdésre adott igenlő válasz esetén milyen feltételeknek kell teljesülniük ahhoz, hogy a tagállamok bíróságai megtagadhassák az irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett követelés összegének elismerését?

         (1)  A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i 2011/7/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 48., 1. o.; helyesbítések: HL 2012. L 233., 3. o. és HL 2015. L 218., 82. o.).


title: C-83/22. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spanyolország) által 2022. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RTG kontra Tuk Tuk Travel S. L.

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/24

      A Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Spanyolország) által 2022. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RTG kontra Tuk Tuk Travel S. L.
      (C-83/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/33)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RTG

         Alperes: Tuk Tuk Travel S. L.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 169. cikk (1) bekezdését és (2) bekezdésének a) pontját, valamint az EUMSZ 114. cikk (3) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről szóló 2015/2302 irányelv (1) 5. cikke, mivel e cikk nem tartalmazza az utazó szerződéskötést megelőző kötelező tájékoztatása keretében az irányelv 12. cikkében számára elismert azon jogot, hogy a szerződést annak kezdete előtt felmondhatja, és a megfizetett összeg teljes visszatérítését kérje, amennyiben az utazás teljesítését jelentős mértékben befolyásoló elháríthatatlan és rendkívüli körülmények állnak fenn?

                  2)

                  Ellentétes-e az EUMSZ 114. és az EUMSZ 169. cikkel, valamint a 2015/2302 irányelv 15. cikkével a LEC 216. cikkében és 218. cikkének (1) bekezdésében foglalt, kérelemhez kötöttség és célszerűség elvének alkalmazása, amennyiben ezen eljárási elvek akadályozhatják a felperes fogyasztó teljes körű védelmét?

         (1)  Az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, továbbá a 90/314/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2302 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 326, 1. o.).


title: C-87/22. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2022. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TT kontra AK

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/25

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2022. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TT kontra AK
      (C-87/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/34)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: TT

         Ellenérdekű fél: AK

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (1) () 15. cikkét, hogy amennyiben az érdemi ügyet illetően joghatósággal rendelkező tagállam úgy ítéli meg, hogy egy másik tagállam bírósága, amely tagállamhoz a gyermeket szoros kötelék fűzi, alkalmasabb az ügy vagy annak egy meghatározott része tárgyalására, az előbbi tagállamnak a joghatóság vállalására irányuló felkérése akkor is megengedett, ha ez a másik tagállam egyúttal az a tagállam, amelyben a gyermek jogellenes elvitelt követően szokásos tartózkodási helyet létesített?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 15. cikkét, hogy a joghatóság átruházásának e rendelkezésben említett kritériumait kimerítő jelleggel szabályozták, anélkül, hogy a gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezmény 8. és azt követő cikke alapján indított eljárásra tekintettel további kritériumokra lenne szükség?

         (1)  HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.; helyesbítések: HL 2013. L 82., 63. o.; HL 2018. L 33., 5. o.


title: C-125/22. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2022. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Y és hat kiskorú gyermekük kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/25

      A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2022. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Y és hat kiskorú gyermekük kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-125/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/35)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: X, Y és hat kiskorú gyermekük

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az elismerési irányelv (1) 15. cikkét ezen irányelv 2. cikkének g) pontjával és 4. cikkével, valamint az Alapjogi Charta 4. cikkével és 19. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben, hogy annak megállapítása során, hogy a kérelmező kiegészítő védelemre szorul-e, mindig teljeskörűen és kölcsönös összefüggésben kell vizsgálni és értékelni mind a kérelmező egyéni helyzetére és személyes körülményeire, mind a származási országban fennálló általános helyzetre vonatkozó valamennyi releváns szempontot annak tisztázása előtt, hogy e szempontok alapján a súlyos sérelem mely megnyilvánulási formájának veszélye bizonyítható?

                  2)

                  Amennyiben a Bíróság nemleges választ ad az első kérdésre, az Emberi Jogok Európai Bíróságának N. A. kontra Egyesült Királyság ítélete (2) értelmében vett, egyéniesítési követelményen alapuló vizsgálatnál szélesebb körű-e a kérelmező egyéni helyzetének és személyes körülményeinek azon értékelése, amelyre az elismerési irányelv 15. cikkének c) pontja szerinti értékelés keretében kerül sor, amellyel kapcsolatban a Bíróság már egyértelművé tette, hogy annak során az említett szempontokat figyelembe kell venni? Figyelembe vehetők-e ezek a szempontok ugyanazon kiegészítő védelem iránti kérelemmel összefüggésben mind az elismerési irányelv 15. cikkének b) pontja, mind az ezen irányelv 15. cikkének c) pontja szerinti értékelés során?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az elismerési irányelv 15. cikkét, hogy a kiegészítő védelem szükségességének értékelése során az úgynevezett mozgó skálát – amellyel kapcsolatban a Bíróság már egyértelművé tette, hogy azt alkalmazni kell az elismerési irányelv 15. cikkének c) pontja szerinti súlyos sérelem elszenvedésétől való állítólagos félelem értékelése során –alkalmazni kell az említett irányelv 15. cikkének b) pontja szerinti súlyos sérelem elszenvedésétől való állítólagos félelem értékelése során is?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni az elismerési irányelvnek az Alapjogi Charta 1. cikkével, 4. cikkével és 19. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 15. cikkét, hogy a súlyos sérelem forrását jelentő valamely szereplő cselekményének és/vagy mulasztásának közvetett (illetve közvetlen) következményét képező humanitárius körülményeket figyelembe kell venni annak értékelése során, hogy a kérelmező kiegészítő védelemre szorul-e?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.).

         (2)  EJEB, 2008. július 17., N. A. kontra Egyesült Királyság ítélet, CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.


title: C-128/32. sz. ügy: A Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgium) által 2022. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BV NORDIC INFO kontra Belgische Staat

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/26

      A Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgium) által 2022. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BV NORDIC INFO kontra Belgische Staat
      (C-128/32. sz. ügy)
      (2022/C 213/36)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BV NORDIC INFO

         Alperes: Belgische Staat

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az uniós polgárok jogairól szóló 2004/38 irányelvnek (1) az EUMSZ 20. és az EUMSZ 21. cikket végrehajtó 2., 4., 5., 27. és 29. cikkét, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás (a jelen esetben a 2020. július 10-i miniszteri rendelet 3., illetve 5. cikkével módosított Ministerieel Besluit van 30 juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken [a Covid19 koronavírus terjedésének korlátozására irányuló sürgős intézkedések meghatározásáról szóló 2020. június 30-i miniszteri rendelet] 18. és 22. cikke), amely általános intézkedés útján:

                              —

                              belga állampolgárok és családtagjaik, valamint a Belgium területén tartózkodó uniós polgárok és családtagjaik számára elvi kiutazási tilalmat ír elő a Belgiumból az Európai Unió és a schengeni térség azon országaiba történő, nem alapvetően szükséges utazások esetén, amely országok egy, járványügyi adatok alapján kidolgozott színkód szerint pirossal kerültek megjelölésre;

                              —

                              nem belga állampolgárságú uniós polgárok és családtagjaik (akik adott esetben jogosultak a Belgium területén való tartózkodásra) számára beutazási korlátozásokat (például karantént és teszteket) ír elő az Európai Unió és a schengeni térség azon országaiból Belgiumba történő, nem alapvetően szükséges utazások esetén, amely országok egy, járványügyi adatok alapján kidolgozott színkód szerint pirossal kerültek megjelölésre?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a Schengeni határ-ellenőrzési kódex (2) 1., 3. és 22. cikkét, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás (a jelen esetben a 2020. július 10-i miniszteri rendelet 3., illetve 5. cikkével módosított, a Covid19 koronavírus terjedésének korlátozására irányuló sürgős intézkedések meghatározásáról szóló 2020. június 30-i miniszteri rendelet 18. és 22. cikke), amely a Belgiumból az Európai Unió és a schengeni térség országaiba történő, nem alapvetően szükséges utazások esetén kiutazási tilalmat, valamint az ezen országokból Belgiumba történő beutazásra vonatkozó tilalmat ír elő, amely nem csupán ellenőrizhető és szankcionálható, de azt a miniszter, a polgármester és a rendőrfőkapitány hivatalból végre is hajthatja?

         (1)  Az Unió polgárainak és családtagjainak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).

         (2)  A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 105., 1. o.; helyesbítés: HL 2015. L 57., 19. o.).


title: C-147/22. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2022. március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Terhelt5 elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/27

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2022. március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Terhelt5 elleni büntetőeljárás
      (C-147/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/37)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

      Terhelt5

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében és a Schengeni Megállapodás Végrehajtásáról szóló Egyezmény 54. cikkében megfogalmazott „ne bis in idem” elvével – azon büntetőeljárás lefolytatása, amelyben egy uniós tagállamban már lefolytatott és a nyomozást megszüntető ügyészi határozattal véglegesen lezárt büntetőeljárás kapcsán más tagállamban ugyanazon személy ugyanazon cselekménye vonatkozásában indul büntetőeljárás?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében és a Schengeni Megállapodás Végrehajtásáról szóló Egyezmény 54. cikkében megfogalmazott „ne bis in idem” elvével, és véglegesen megakadályozza-e, hogy ugyanazon személy ugyanazon cselekménye miatt másik tagállamban újabb büntetőeljárás induljon, ha valamely tagállam büntetőeljárást (nyomozást) megszüntető ügyészi határozatával szemben ugyan lehetőség van a nyomozati eljárás folytatására mindaddig, amíg a büntethetőség el nem évül, azonban az ügyészség nem látott okot az eljárás hivatalból történő folytatására?

                  3)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében és a Schengeni Megállapodás Végrehajtásáról szóló Egyezmény 54. cikkében megfogalmazott „ne bis in idem” elvével, és kellően részletes és alapos nyomozásnak tekinthető-e, ha a nyomozás megszüntetésére olyan terhelttel szemben is sor kerül, akit a terhelt társaival összefüggő bűncselekmény gyanúsítottjaként ugyan nem hallgattak ki, azonban vele mint terhelttel szemben nyomozati cselekményt végeztek, a nyomozás megszüntetése a jogsegélykérelem folytán ismertté vált nyomozati adatokon, a bankszámlákkal kapcsolatos adatszolgáltatáson, valamint gyanúsított társainak kihallgatásán alapul?


title: C-151/22. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2022. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; másik fél: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/28

      A Raad van State (Hollandia) által 2022. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; másik fél: United Nations High Commissioner for Refugees
      (C-151/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/38)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Felperes: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Másik fél: United Nations High Commissioner for Refugees

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a kvalifikációs irányelv (1) 10. cikke (1) bekezdésének e) pontját, hogy azok a kérelmezők is hivatkozhatnak a politikai meggyőződésen alapuló üldöztetési okra, akik csupán azt állítják, hogy meghatározott politikai véleményt képviselnek és/vagy nyilvánítanak ki, anélkül, hogy az üldöztetés forrását jelentő valamely szereplő bizalmatlansággal viseltetett volna velük szemben a származási országukban való tartózkodás alatt és a fogadó államban való tartózkodás óta?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, és következésképpen ha már a politikai vélemény is politikai meggyőződésnek tekinthető, milyen jelentőséget kell tulajdonítani e politikai vélemény, gondolatok vagy meggyőződés intenzitásának, valamint a külföldi ebből eredő tevékenységekhez fűződő érdekének a menedékjog iránti kérelem vizsgálata és értékelése, vagyis annak vizsgálata során, hogy mennyire reális a kérelmező üldöztetéstől való állítólagos félelme?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén az jelenti-e a mércét, hogy e politikai meggyőződésnek mélyen gyökerezőnek kell lennie, ha pedig nem, akkor milyen mércét kell alapul venni, és hogyan kell azt alkalmazni?

                  4)

                  Ha az jelenti a mércét, hogy e politikai meggyőződésnek mélyen gyökerezőnek kell lennie, akkor elvárható-e az olyan kérelmezőtől, aki nem bizonyítja, hogy mélyen gyökerező politikai meggyőződést képvisel, hogy ne nyilvánítsa ki politikai véleményét a származási országába való visszatérést követően, hogy így ne keltsen bizalmatlanságot az üldöztetés forrását jelentő valamely szereplőben?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.).


title: C-164/22. sz. ügy: Az Audiencia Nacional (Spanyolország) által 2022. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juan elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/28

      Az Audiencia Nacional (Spanyolország) által 2022. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juan elleni büntetőeljárás
      (C-164/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/39)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Nacional

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Juan

         Másik fél az eljárásban: Ministerio Fiscal

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Fennáll-e a jelen ügyben az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikke és a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 54. cikke értelmében vett kétszeres büntetés, mivel az európai ítélkezési gyakorlat által e fogalomnak tulajdonított terjedelemre tekintettel ugyanazon cselekményről van szó, vagy éppen ellenkezőleg, e bíróság feladata ennek értelmezése a jelen előzetes döntéshozatalra utaló határozatban hivatkozott elvekre, köztük arra tekintettel, hogy a büntetéseket összbüntetésbe kell foglalni, és a büntetés felső határát az arányosság követelményét figyelembe véve kell meghatározni?

                  2)

                  Amennyiben az e határozatban hivatkozott kritériumok értelmében a tényállás teljes azonosságának hiánya miatt nem áll fenn a kétszeres büntetés:

                              A)

                              Tekintettel a jelen ügyben fennálló körülményekre, az európai szabályozást átültető Ley Orgánica 7/2014 de 12 de noviembre, sobre intercambio de información de antecedentes penales y consideración de resoluciones judiciales penales en la Unión Europea (a korábbi ítéletekre vonatkozó információk cseréjéről, valamint az Európai Unióban hozott büntető ítéletek figyelembevételéről szóló, 2014. november 12-i 7/2014. sarkalatos törvény) 14. cikkének (2) bekezdésében kifejezetten előírt, a más uniós tagállamok ítéleteihez fűződő joghatások korlátozása összeegyeztethető-e az Európai Unió más tagállamaiban hozott ítéleteknek egy új büntetőeljárásban való figyelembevételéről szóló, 2008. július 24-i 2008/675/IB tanácsi kerethatározattal, (1) valamint a Charta 45. cikkével és 49. cikkének (3) bekezdésével és a bírósági határozatok EU-n belüli kölcsönös elismerésének elvével?

                              B)

                              Ellentétes-e a Chartának a 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (2) 4. cikkének 6. pontjával és a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározat (3) 8. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 45. cikkével és 49. cikkének (3) bekezdésével, valamint általánosságban a bírósági határozatok unión belüli kölcsönös elismerésének elvével az, hogy a spanyol jogban hiányzik a külföldi európai ítéletek elismerését, a büntetéseknek a büntetések arányosságának biztosítása céljából történő összbüntetésbe foglalását, átalakítását vagy felső határának megállapítását lehetővé tévő, olyan esetre vonatkozó eljárás vagy mechanizmus, amikor egy külföldön, más spanyol bíróságok által elbírált cselekményekkel folytatólagossági vagy bűnkapcsolatban álló olyan cselekmények vonatkozásában született ítéletet kell Spanyolországban végrehajtani, amelyek tekintetében marasztaló ítélet is született?

         (1)  Az Európai Unió más tagállamaiban hozott ítéleteknek egy új büntetőeljárásban való figyelembevételéről szóló, 2008. július 24-i 2008/675/IB tanácsi kerethatározat (HL 2008. L 220., 32. o.).

         (2)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).

         (3)  A kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározat (HL 2008. L 327., 27. o.).


title: C-177/22. sz. ügy: A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JA kontra Wurth Automotive GmbH

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/29

      A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JA kontra Wurth Automotive GmbH
      (C-177/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/40)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Salzburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JA

         Alperes: Wurth Automotive GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Jelentőséggel bír-e a felperes 1215/2012/EU rendelet (1) 17. és 18. cikke értelmében vett fogyasztói minőségének értékelése során, hogy

                              a)

                              a felperes az általa az eljárásban megjelölt grafikai és honlaptervezői tevékenységet az adásvételi szerződés megkötésének időpontjában és közvetlenül azt követően kizárólag munkavállalóként vagy legalább részben szabadfoglalkozású tevékenység keretében is folytatta-e, és

                              b)

                              milyen célból, tehát kizárólag a magánfogyasztásával kapcsolatos szükségleteinek kielégítése céljából, vagy többek között egy jelenlegi vagy jövőbeli szakmai vagy kereskedelmi tevékenységgel vagy céllal összefüggésben vásárolta meg a felperes a járművet?

                  2)

                  Már akkor sem hivatkozhat-e a felperes a továbbiakban fogyasztói minőségére, ha 2019 augusztusában továbbértékesítette a személygépkocsit, és jelentőséggel bír-e az ennek során elért nyereség?

                  3)

                  Már csak azért is azt kell-e megállapítani, hogy a felperes nem minősül fogyasztónak, mert az alperes által előzetesen kidolgozott olyan adásvételi szerződést írt alá, amely a formanyomtatványon „cég”-ként jelölte meg a vevőt, és amely a kisebb betűkkel szedett „Külön megállapodások” címszó alatt a „kereskedői ügylet/visszavétel és garancia kizárva/az átadásra csak a pénz átvételét követően kerül sor” szöveget tartalmazta, anélkül, hogy ezt kifogásolta volna, és utalt volna fogyasztói minőségére?

                  4)

                  Be kell-e tudni a felperesnek az adásvétel során autókereskedőként közvetítői minőségben eljáró élettársa magatartását, amelyből az alperes a felperes vállalkozói minőségére következtethetett?

                  5)

                  A fogyasztói minőség értékelése során a felperes terhére kell-e figyelembe venni, hogy az elsőfokú bíróság nem tudta megállapítani, hogy az írásbeli adásvételi szerződés milyen okból tér el a felperes élettársának korábbi ajánlatától a vevő megjelölése tekintetében, és mi hangzott el e tekintetben a felperes élettársa és az alperes egyik értékesítője közötti telefonbeszélgetések során?

                  6)

                  Jelentőséggel bír-e a felperes fogyasztói minősége szempontjából, hogy a felperes élettársa néhány héttel a jármű átvételét követően telefonon érdeklődött az alperesnél a hozzáadottérték-adó (héa) feltüntetésének lehetőségéről?

         (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).


title: C-183/22. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2022. március 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saint-Louis Sucre kontra Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/30

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2022. március 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saint-Louis Sucre kontra Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny
      (C-183/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Saint-Louis Sucre

         Alperesek: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2013. december 17-i 1308/2013/EU rendelet (1) 153. cikke (1) bekezdésének b) pontjában kimondott szabályt, amely szerint a termelői szervezet alapszabálya megköveteli a tagoktól „a mezőgazdasági üzem egy adott terméke tekintetében egyetlen termelői szervezethez való tartozás[t]”, hogy az csak a termelő tagokra vonatkozik?

                  2)

                  Az 1308/2013/EU rendelet 153. cikke (2) bekezdésének c) pontjában előírt azon elv tiszteletben tartásának biztosítása érdekében, amely szerint a termelői szervezet termelő tagjainak demokratikus módon, alaposan vizsgálniuk kell a szervezet tevékenységét és döntéseit:

                              —

                              a szervezet tagjai függetlenségének értékelése érdekében kizárólag azt kell-e figyelembe venni, hogy részesedéseik ugyanazon természetes vagy jogi személyeket illetnek-e meg, vagy olyan egyéb kapcsolatokat is, mint a nem termelő tagok esetében az ugyanazon érdekképviseleti szervezethez való tartozás, vagy a termelő tagok esetében az ilyen érdekképviseleti szervezeten belüli igazgatói feladatok ellátása?

                              —

                              elegendő-e a termelő tagok által a szervezet felett gyakorolt ellenőrzés ténylegességének megállapításához, hogy e tagok rendelkeznek a szavazatok többségével, vagy meg kell vizsgálni, hogy a szavazatok valóban független tagok közötti megoszlására figyelemmel egy vagy több nem termelő tag szavazati hányada lehetővé teszi-e ez utóbbiak számára, hogy akár többség nélkül is ellenőrizzék a szervezet döntéseit?

         (1)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 671. o.).


title: C-186/22. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2022. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sad Trasporto Locale SpA kontra Provincia autonoma di Bolzano

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/31

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2022. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sad Trasporto Locale SpA kontra Provincia autonoma di Bolzano
      (C-186/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/42)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes és felülvizsgálatot kérelmező fél: Sad Trasporto Locale SpA

         Alperes és ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Provincia autonoma di Bolzano

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az 1370/2007/EK rendelet (1) 1. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes az 1370/2007/EK rendeletnek a nemzeti és nemzetközi multimodális személyszállítási szolgáltatások nyújtására történő alkalmazása, amennyiben egyrészt a szállítási közszolgáltatás az odaítélés szempontjából egységes jelleget ölt, és azt villamossal, siklóval és kabinos kötélpályán nyújtják, másrészt pedig a kötöttpályás szállítás a teljes egészében és egységesen a szolgáltató részére odaítélt szolgáltatás több, mint 50 %-át teszi ki?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ha úgy kell tekinteni, hogy az említett 1370/2007/EK rendelet alkalmazandó a nemzeti és nemzetközi multimodális személyszállítási szolgáltatások nyújtására, amennyiben egyrészt a szállítási közszolgáltatás az odaítélés szempontjából egységes jelleget ölt, és azt villamossal, siklóval és kabinos kötélpályán nyújtják, másrészt pedig a kötöttpályás szállítás a teljes egészében és egységesen a szolgáltató részére odaítélt szolgáltatás több, mint 50 %-át teszi ki, „úgy kell-e értelmezni az 1370/2007/EK rendelet 5. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy az a villamossal történő személyszállításra vonatkozó közszolgáltatási szerződésnek belső szolgáltató részére történő közvetlen odaítélésével összefüggésben is kötelezővé teszi az odaítélésre vonatkozó aktus jogi formájának ellenőrzését, azzal, hogy az említett 5. cikk (2) bekezdésének hatályán kívül esnek az olyan aktusok, amelyek nem szolgáltatási koncessziós szerződések formáját öltik?”

                  3)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: „úgy kell-e értelmezni a 2014/23/EU irányelv (2) 5. cikke (1) bekezdésének b) pontját és (2) bekezdését, hogy nem száll át a szolgáltatások kezeléséhez kapcsolódó működési kockázat a nyertes ajánlattevőre, amennyiben az odaítélés tárgyát képező szerződés: a) a bruttó költségen (gross cost) alapul, és a bevételek az ajánlatkérő szervet illetik meg, b) üzemeltetési bevételként a szolgáltató javára kizárólag az [ajánlatkérő] szerv által megfizetett és a végzett tevékenység volumenével arányos ellenértéket ír elő (tehát kizárja a keresleti kockázatot), c) az ajánlatkérő szervnél hagyja (az ellenértékeknek a szolgáltatási volumenek előre meghatározott határértékeken felüli csökkenéséből következő csökkenésével kapcsolatban) a keresletből eredő működési kockázatot, a (jogszabályi és szabályozási változásokkal, valamint az engedélyek és/vagy tanúsítványok illetékes személyek általi késedelmes kiállításával kapcsolatban felmerülő) szabályozási kockázatot, (az ellenértékek kifizetésének elmaradásával vagy késedelmes kifizetésével, valamint az ellenértékek kiigazításának elmaradásával kapcsolatban felmerülő) pénzügyi kockázatot, valamint a vis maior felmerülésének (a szolgáltatásnyújtás feltételeinek előre nem látható megváltozásából következő) kockázatát, és d) átruházza a nyertes ajánlattevőre (a szolgáltató által nem ellenőrizhető tényezők, az energia, a nyersanyagok és az anyagok költségeinek változásával kapcsolatban) a kínálatból eredő működési kockázatot, (a személyi jellegű ráfordítások kollektív szerződésen alapuló változásaiból eredő,) munkaügyi kapcsolatokkal összefüggő kockázatot, (a működési költségek várható költségek téves becsléséből eredő negatív dinamikájából eredő) üzemeltetési kockázatot, valamint a (szolgáltatás nyújtását szolgáló javakon bekövetkező véletlenszerű eseményekből eredő) társadalmi és környezeti kockázatot?”

                  4)

                  Végezetül, „úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését, hogy helyben illetékes hatóság által személyszállítási közszolgáltatási szerződésnek belső szolgáltató részére történő közvetlen odaítélése keretében az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése értelmében vett előzetes ellenőrzési eljárás tárgyát képező állami támogatásnak minősül a közszolgáltatási kötelezettségeknek az olyan ellentételezése, amelynek alapját az olyan üzemeltetési költségek képezik, amelyek bár összefüggenek a várható szolgáltatási szükségletekkel, egyrészt figyelembe veszik a több, mint tíz évre meghosszabbított szolgáltatási koncesszió jogosultjának minősülő korábbi üzemeltető által nyújtott szolgáltatás múltbeli költségeit, másrészt pedig minden esetben arányosak a korábbi odaítéléssel vagy egyébként az ágazat szolgáltatóit általánosságban érintő szabványos piaci paraméterekkel kapcsolatos költségekkel vagy ellenértékekkel?”

         (1)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315., 1. o.).

         (2)  A koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 1. o.).


title: C-191/22. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2022. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ME kontra État belge

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/32

      A Conseil d'État (Belgium) által 2022. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ME kontra État belge
      (C-191/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ME

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 24. cikkét, a családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (1) 4. cikke (1) bekezdésének c) pontját, valamint az egyenlő bánásmód és a jogbiztonság elvét, hogy azok előírják a tagállamok számára, hogy a családegyesítést kérőnek ne a családegyesítés iránti kérelem benyújtásakor fennálló életkorát, hanem a menekültként elismert családegyesítő nemzetközi védelem iránti kérelmének benyújtásakor fennálló életkorát vegyék figyelembe, és hogy a 2003/86/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett kiskorúnak tekintsék a családegyesítést kérő személyt, ha kiskorú volt, amikor a családegyesítő benyújtotta a menedékjog iránti kérelmét, azonban nagykorúvá vált azt megelőzően, hogy a családegyesítő megkapta a menekült jogállást, és a családegyesítés iránti kérelmet benyújtották?

         (1)  HL 2003. L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.


title: C-196/22. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2022. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IB kontra Regione Lombardia, Provincia di Pavia

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/33

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2022. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IB kontra Regione Lombardia, Provincia di Pavia
      (C-196/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/44)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IB

         Alperesek: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a mezőgazdasági ágazatban az erdőgazdálkodási intézkedések közösségi támogatási rendszerének létrehozásáról szóló – a támogatások megvonására irányuló és szankciós rendszerről azonban nem rendelkező –, 1992. június 30-i 2080/92/EGK tanácsi rendelet (1) rendelkezéseivel az olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazása, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (2) rendelkezéseire is tekintettel, amely a 2080/92 rendelet rendelkezéseinek végrehajtása során a támogatások nyújtásával kapcsolatos szabálytalanság megállapítása esetén a támogatások megvonását és az e jogcímen kapott összegek visszafizetését írja elő?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ellentétes-e a mezőgazdasági ágazatban az erdőgazdálkodási intézkedések közösségi támogatási rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. június 30-i 2080/92/EGK tanácsi rendelet rendelkezéseivel az olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazása, az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet rendelkezéseire, valamint a méltányosságnak és az arányosságnak az e rendelet (8) preambulumbekezdésében előírt elveire is tekintettel, amely a 2080/92 rendelet rendelkezéseinek végrehajtása során a támogatások nyújtásával kapcsolatos szabálytalanság megállapítása esetén a támogatások megvonását és az e jogcímen kapott összegek visszafizetését írja elő, amennyiben az újraerdősített vagy meliorált terület a támogatásra jogosult és abban részesülő területnél legalább 20 %-kal kevesebb?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ellentétes-e a mezőgazdasági ágazatban az erdőgazdálkodási intézkedések közösségi támogatási rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. június 30-i 2080/92/EGK tanácsi rendelet rendelkezéseivel az olyan nemzeti jogi rendelkezés visszamenőleges alkalmazása, az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet rendelkezéseire is tekintettel, amely a 2080/92 rendelet rendelkezéseinek végrehajtása során a támogatások nyújtásával kapcsolatos szabálytalanság megállapítása esetére a támogatások megvonását és az e jogcímen kapott összegek visszafizetését írja elő?

                  4)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ellentétes-e a mezőgazdasági ágazatban az erdőgazdálkodási intézkedések közösségi támogatási rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. június 30-i 2080/92/EGK tanácsi rendelet rendelkezésével a 2080/92 rendelet rendelkezéseinek végrehajtása során a támogatások nyújtásával kapcsolatos szabálytalanság megállapítása eseté a támogatások megvonását és az e jogcímen kapott összegek visszafizetését előíró nemzeti jogi rendelkezés olyan értelmezése, az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet rendelkezéseire is tekintettel, amely szerint a kedvezményezett az e jogcímen kapott teljes összeget köteles visszafizetni, és nem csak azokat az összegeket, amelyek arra az évre vonatkoznak, amelynek során a támogatás nyújtásával kapcsolatos szabálytalanságot megállapították?

         (1)  A mezőgazdasági erdészeti intézkedésekre irányuló közösségi támogatási rendszer létrehozásáról szóló, 1992. június 30-i 2080/92/EGK tanácsi rendelet (HL 1992. L 215., 96. o.).

         (2)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 1995. L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.).


title: C-209/22. sz. ügy: A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2022. március 18 -án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – büntetőeljárás

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/34

      A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2022. március 18 -án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – büntetőeljárás
      (C-209/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/45)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rayonen sad Lukovit

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról szóló 2013/48/EU irányelv (1) és a büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló 2012/13/EU irányelv (2)
                     hatálya alá tartoznak-e az olyan helyzetek, amelyekben a kábítószer birtoklásával kapcsolatos bűncselekmény kivizsgálása során motozás és lefoglalás formájában kényszerintézkedéseket foganatosítanak azzal a természetes személlyel szemben, akiről a rendőrség azt feltételezi, hogy kábítószert birtokol?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén milyen jogállássál rendelkezik az ilyen személy az irányelvek értelmében, ha a nemzeti jog nem ismeri a „gyanúsított” jogintézményét, és az érintett személyt nem nyilvánították „vádlottá” hivatalos értesítés útján, és biztosítani kell-e az ilyen személy számára a tájékoztatáshoz és az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogot?

                  3)

                  Lehetővé teszi-e a jogszerűség és az önkényesség tilalmának elve a Nakazatelno-protsesualen kodeks (a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv) 219. cikkének (2) bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti szabályozást, amely szerint a nyomozó hatóság valamely személyt az ellene irányuló első nyomozási cselekményről készült jegyzőkönyvvel is vádlottá nyilváníthat, ha a nemzeti jog nem ismeri a „gyanúsított” jogintézményét, és a védelemhez való jog a nemzeti jog szerint csak a formális „vádlottá” nyilvánítás pillanatától áll fenn, amely viszont a nyomozó hatóság mérlegelési jogkörébe tartozik, és sérti-e az ilyen nemzeti eljárás az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog tényleges gyakorlását és lényegét a 2013/48/EU irányelv 3. cikke (3) bekezdésének b) pontja értelmében véve?

                  4)

                  Lehetővé teszi-e az uniós jog hatékony érvényesülésének elve az olyan nemzeti gyakorlatot, amely szerint a bizonyításfelvétel céljából foganatosított kényszerintézkedések – többek között a nyomozás során foganatosított motozás és lefoglalás – bírósági felülvizsgálata keretében nem vizsgálható, hogy megvalósult-e a gyanúsítottak és a vádlottak számára az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. és 48. cikke, a 2013/48/EU irányelv és a 2012/13/EU irányelv által biztosított alapvető jogok kellően súlyos megsértése?

                  5)

                  Lehetővé teszi-e a jogállamiság elve az olyan nemzeti rendelkezéseket és ítélkezési gyakorlatot, amelyek szerint a bíróság nem vizsgálhatja felül valamely személy vádlottá nyilvánítását, holott éppen és kizárólag e formális aktustól függ, hogy megillet-e valamely természetes személyt a védelemhez való jog, ha nyomozás céljából kényszerintézkedéseket foganatosítanak vele szemben?

         (1)  HL 2013. L 294., 1. o.

         (2)  HL 2012. L 142., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 39., 28. o.


title: C-237/22. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-303/16. sz. Mylan IRE Healthcare kontra Bizottság ügyben 2022. január 26-án hozott ítélete ellen a Mylan IRE Healthcare Ltd által 2022. április 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/35

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-303/16. sz. Mylan IRE Healthcare kontra Bizottság ügyben 2022. január 26-án hozott ítélete ellen a Mylan IRE Healthcare Ltd által 2022. április 4-én benyújtott fellebbezés
      (C-237/22. P. sz. ügy)
      (2022/C 213/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Mylan IRE Healthcare Ltd (képviselők: I. Vernimme és L. Bidaine avocats)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  amennyiben a Bíróság megállapítja, hogy a per állása megengedi, semmisítse meg a 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 29. cikke alkalmazásával összefüggésben a „tobramicin” hatóanyagot tartalmazó „Tobramycin VVB” emberi felhasználásra szánt gyógyszerekre és „kapcsolódó megnevezésekre” vonatkozó forgalombahozatali engedélyekről szóló, 2016. április 4-i C(2016) 2083 final bizottsági végrehajtási határozatot (a továbbiakban: megtámadott határozat); ellenkező esetben utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a fellebbezőnél a jelen eljárásban és az elsőfokú eljárásban felmerült költségek viselésére;

                  —

                  az UAB VVB-t kötelezze a jelen eljárásban és az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása céljából a fellebbező két jogalapra támaszkodik.
      Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a ritka betegségek gyógyszereiről szóló, 1999. december 16-i 141/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendelet) 8. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében vett „klinikailag kedvezőbb hatás” fogalmának értelmezésekor, különösen a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendelet 3. cikke értelmében vett „jelentős kedvező hatás” fogalmának a Törvényszék általi értelmezésére tekintettel.
      A második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék – különösen a megtámadott határozat tartalmára figyelemmel – nem indokolta megfelelően, hogy mire alapította annak megállapítását, hogy a célpopuláció jelentős részénél a TOBI/Tobramycin VVB biztonságosabb, mint a Tobi Podhaler.

         (1)  HL 2000. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 5. kötet, 21. o.


title: C-251/22. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített tizedik tanács) T-799/17. sz., Scania és társai kontra Bizottság ügyben 2022. február 2-án hozott ítélete ellen a Scania AB, a Scania CV AB, a Scania Deutschland GmbH által 2022. április 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/35

      A Törvényszék (kibővített tizedik tanács) T-799/17. sz., Scania és társai kontra Bizottság ügyben 2022. február 2-án hozott ítélete ellen a Scania AB, a Scania CV AB, a Scania Deutschland GmbH által 2022. április 8-án benyújtott fellebbezés
      (C-251/22. P. sz. ügy)
      (2022/C 213/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (képviselők: D. Arts advocaat, F. Miotto avocate, N. De Backer advocate, C. E. Schillemans advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld advokater)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  részben vagy egészben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  részben vagy egészben semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke szerinti eljárással kapcsolatban (AT.39824 – Tehergépjárművek ügy) 2017. szeptember 27-én hozott C(2017) 6467 final határozatot, és/vagy törölje vagy csökkentse a vonatkozó bírságokat;

                  —

                  utalja vissza az ügyet határozathozatalra a Törvényszék elé, és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a jelen fellebbezés költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők a következő négy jogalapra hivatkoznak:

                  1.

                  Első jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem ismerte el, hogy a Bizottság megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának a Bíróság ítélkezési gyakorlata által értelmezett 41. cikke (1) bekezdését azáltal, hogy elfogadta a vitarendezési határozatot, (1) és ezt követően az üggyel foglalkozó ugyanazon munkacsoportra támaszkodva folytatta a vizsgálatát a Scaniával szemben.

                  2.

                  Második jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a német szintű együttműködés földrajzi kiterjedését az EGT egészére kiterjedőnek minősítette, miközben az Németországra korlátozódott.

                  3.

                  Harmadik jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a három különböző szinten lezajlott „magatartások sorozatát” egységes jogsértésnek minősítette.

                  4.

                  Másodlagosan, negyedik jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor hatályában fenntartotta az elévült magatartásra vonatkozó bírságot.

         (1)  Az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2016. július 19-én hozott C(2016) 4673 final bizottsági határozat (AT.39824 – Tehergépjárművek ügy).


title: C-62/21. sz. ügy: A Bíróság ötödik tanácsa elnökének 2022. január 11-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG kontra E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/36

      A Bíróság ötödik tanácsa elnökének 2022. január 11-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG kontra E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (C-62/21. sz. ügy) (1)

      (2022/C 213/48)
      Az eljárás nyelve: német
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 189., 2021.05.17.


title: T-277/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon I) („Európai uniós védjegy – Európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon I – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/37

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon I)
      (T-277/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon I – Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 213/49)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Daimler AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: N. Siebertz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Schäfer és E. Markakis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának fekete alapon háromágú csillagokat ábrázoló ábrás megjelölés (I) európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2021. március 18-án hozott határozata (R 1895/2020-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Daimler AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 278., 2021.7.12.


title: T-278/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon II) („Európai uniós védjegy – Európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon II – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/37

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon II)
      (T-278/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon II – Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 213/50)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Daimler AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: N. Siebertz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Schäfer és E. Markakis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának fekete alapon háromágú csillagokat ábrázoló ábrás megjelölés (II) európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2021. március 18-án hozott határozata (R 1896/2020-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Daimler AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 278., 2021.7.12.


title: T-279/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon IV) („Európai uniós védjegy – Európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon IV – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/38

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon IV)
      (T-279/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon IV – Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 213/51)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Daimler AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: N. Siebertz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Schäfer és E. Markakis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának fekete alapon háromágú csillagokat ábrázoló ábrás megjelölés (IV) európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2021. március 18-án hozott határozata (R 1898/2020-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Daimler AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 278., 2021.7.12.


title: T-280/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon III) („Európai uniós védjegy – Európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon III – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/38

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Daimler kontra EUIPO (Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon III)
      (T-280/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Háromágú csillagok ábrázolása fekete alapon III – Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 213/52)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Daimler AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: N. Siebertz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Schäfer és E. Markakis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának fekete alapon háromágú csillagokat ábrázoló ábrás megjelölés (III) európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2021. március 18-án hozott határozata (R 1898/2020-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Daimler AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 278., 2021.7.12.


title: C-116/20. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Curtea de Apel Timişoara [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Avio Lucos SRL kontra Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – Közös agrárpolitika – Közvetlen támogatási rendszerek – Közös szabályok – Egységes területalapú támogatási rendszer – 73/2009/EK irányelv – A 2. cikk c) pontja – A „mezőgazdasági tevékenység” fogalma – 35. cikk – 1122/2009/EK irányelv – Koncessziós szerződés keretében a mezőgazdasági termelő rendelkezésére bocsátott parcella használatához való jogot igazoló jogcímmel kapcsolatos dokumentum bemutatását és az ilyen szerződés érvényességi feltételéül azt előíró nemzeti szabályozás, hogy a jövőbeni koncessziós jogosult tenyésztő vagy állattulajdonos legyen – Legelőre vonatkozó koncesszió jogosultja, aki együttműködési szerződést kötött állattenyésztőkkel – Jogerő)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/2

      A Bíróság (második tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Curtea de Apel Timişoara [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Avio Lucos SRL kontra Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (C-116/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - Közös agrárpolitika - Közvetlen támogatási rendszerek - Közös szabályok - Egységes területalapú támogatási rendszer - 73/2009/EK irányelv - A 2. cikk c) pontja - A „mezőgazdasági tevékenység” fogalma - 35. cikk - 1122/2009/EK irányelv - Koncessziós szerződés keretében a mezőgazdasági termelő rendelkezésére bocsátott parcella használatához való jogot igazoló jogcímmel kapcsolatos dokumentum bemutatását és az ilyen szerződés érvényességi feltételéül azt előíró nemzeti szabályozás, hogy a jövőbeni koncessziós jogosult tenyésztő vagy állattulajdonos legyen - Legelőre vonatkozó koncesszió jogosultja, aki együttműködési szerződést kötött állattenyésztőkkel - Jogerő)
      (2022/C 213/02)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Timişoara

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SC Avio Lucos SRL

         Alperesek: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2013. december 17-i 1310/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendeletet és a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az egységes területalapú támogatási rendszer keretében nyújtott támogatásban való részesülést ahhoz a feltételhez köti, hogy a kérelmező bizonyítsa, hogy rendelkezik az e kérelem tárgyát képező mezőgazdasági terület „használatához való joggal”, feltéve hogy tiszteletben tartják az érintett uniós szabályozás célkitűzéseit és az uniós jog általános elveit, különösen az arányosság elvét.

                  2)

                  Abban a konkrét esetben, amelyben az egységes területalapú támogatási rendszer keretében nyújtott támogatás kedvezményezettje a mezőgazdasági terület hasznosításához való jogot a valamely területi közigazgatási szerv köztulajdonában legelőterület koncessziójára vonatkozó szerződés bemutatásával igazolta, az 1310/2013 rendelettel módosított 73/2009 rendeletet és az 1122/2009 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az ilyen szerződés érvényességi feltételéül előírja, hogy a jövőbeni koncessziós jogosult tenyésztő vagy állattulajdonos legyen.

                  3)

                  Az 1310/2013 rendelettel módosított 73/2009 rendelet 2. cikkének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy a „mezőgazdasági tevékenység” fogalma magában foglalja azt a tevékenységet, amely során valamely személy koncesszióba vesz egy legelőt, majd ezt követően az állattenyésztőkkel olyan együttműködési szerződést köt, amelynek értelmében ezen állattenyésztők a koncesszió tárgyát képező földterületen legeltetik az állatokat, a koncessziós jogosult fenntartja magának a földterület használatához való jogot, azonban kötelezettséget vállal arra, hogy nem akadályozza a legeltetést, és elvégzi a legelőterületet fenntartására irányuló munkálatokat, feltéve hogy e munkálatok eleget tesznek az e rendelet III. mellékletében említett opcionális előírásnak.

                  4)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a jogerő elvének olyan alkalmazása valamely tagállam jogrendjében – az ugyanazon felek közötti, az egységes területalapú támogatási rendszer keretében a támogatást igénylőnek kifizetett összegek visszatérítésére vonatkozó aktus jogszerűségével kapcsolatos jogvita keretében –, ami megakadályozza, hogy a megkeresett bíróság vizsgálja a támogatási kérelem tárgyát képező mezőgazdasági terület hasznosítási jogcíme jogszerűségére vonatkozó nemzeti követelményeknek az uniós joggal való összhangját, mivel e visszatérítésre vonatkozó aktus az ugyanazon felek közötti ugyanazon tényálláson és ugyanazon a nemzeti szabályozáson alapul, mint amelyeket egy korábbi, jogerőssé vált bírósági határozatban elemeztek.

         (1)  HL C 279., 2020.8.24.