201711170051555542017/C 412/142622016CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL201710128922C-262/16. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. október 12-i ítélete (az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Shields & Sons Partnership kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó – 2006/112/EK irányelv – A 296. cikk (2) bekezdése – 299. cikk – A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésátalány-rendszer – A közös rendszerből való kizárás – Feltételek – A „mezőgazdasági termelők [csoportjai]” kifejezés fogalma)
 ---documentbreak--- C4122017HU820120171012HU00148292A Bíróság (harmadik tanács) 2017. október 12-i ítélete (az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Shields & Sons Partnership kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (C-262/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — A 296. cikk (2) bekezdése — 299. cikk — A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésátalány-rendszer — A közös rendszerből való kizárás — Feltételek — A „mezőgazdasági termelők [csoportjai]” kifejezés fogalma)”2017/C 412/14Az eljárás nyelve: angol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Shields & Sons Partnership

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Rendelkező rész

            1)

            A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az kimerítően szabályozza mindazon eseteket, amelyekben a tagállam kizárhat valamely mezőgazdasági termelőt a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésiátalány-rendszerből.

            2)

            A 2006/112 irányelv 296. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nem képezhetik a mezőgazdasági termelők e rendelkezés értelmében vett csoportját azok a mezőgazdasági termelők, amelyek tekintetében megállapítást nyert, hogy a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös térítésiátalány-rendszer tagjaként jelentősen nagyobb összeghez jutnak ahhoz az összeghez képest, amelyet az általános vagy az egyszerűsített hozzáadottértékadó-szabályozás hatálya alá tartozó adóalanyként visszaigényelnének.

      (
         1
      )	HL C 260., 2016.7.18.


201711170201555732017/C 412/295802017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171004192021C-580/17. sz. ügy: A Riigikohus (Észtország) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mittetulundusühing Järvelaev kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
 ---documentbreak--- C4122017HU1910120171004HU0029191202A Riigikohus (Észtország) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mittetulundusühing Järvelaev kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (C-580/17. sz. ügy)2017/C 412/29Az eljárás nyelve: észt
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Riigikohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mittetulundusühing Järvelaev

      Alperes: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            Az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (
                  1
               ) 72. cikke vagy az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
                  2
               ) 71. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó-e a művelet tartósságának követelménye tekintetében a valamely Leader-intézkedés keretében jóváhagyott projekttámogatás visszafizettetése során, ha a támogatás jóváhagyására 2011. szeptember 6-án, az utolsó részlet kifizetésére 2013. november 19-én, a jogsértés megállapítására 2014. december 4-én, a visszafizettetést elrendelő határozat meghozatalára pedig 2015. január 27-én került sor? E körülmények között az 1290/2005/EK tanácsi rendelet (
                  3
               ) 33. cikkének (1) bekezdése vagy az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
                  4
               ) 56. cikke-e a visszafizettetés jogalapja?

            2)

            Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1698/2005 rendeletet kell alkalmazni: az 1698/2005 rendelet 72. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett, a művelet természetét vagy végrehajtásának feltételeit érintő, vagy egy céget jogtalan előnyhöz juttató lényeges módosulásnak tekintendő-e a valamely Leader-intézkedés keretében nyújtott projekttámogatás felhasználásával beszerzett befektetési eszköznek (vitorlás hajónak) a támogatást megszerző nonprofit egyesület által valamely másik, a vitorlás hajót ugyanarra a műveletre felhasználó nonprofit egyesületnek történő bérbeadása, mint amelyre a kedvezményezett a támogatást kapta? Meg kell-e állapítania a tagállami kifizető ügynökségnek azt a konkrét előnyt, amely miatt teljesül a jogtalan előny feltétele? Amennyiben erre igenlő választ kell adni: jogtalan előnynek minősülhet-e az, hogy a befektetési eszköz tényleges használója nem kapta volna meg a projekttámogatást akkor, ha egyező tartalmú saját kérelmet nyújtott volna be?

            2a)

            Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1303/2013 rendeletet kell alkalmazni: az 1303/2013 rendelet 71. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett, a művelet természetében, célkitűzéseiben vagy végrehajtási feltételeiben bekövetkező, az eredeti célkitűzéseket veszélyeztető lényeges változásnak tekintendő-e a valamely Leader-intézkedés keretében nyújtott projekttámogatás felhasználásával beszerzett befektetési eszköznek (vitorlás hajónak) a támogatást megszerző nonprofit egyesület által valamely másik, a vitorlás hajót ugyanolyan módon felhasználó nonprofit egyesületnek történő bérbeadása, mint amilyen módon történő felhasználásra a kedvezményezett a támogatást kapta?

            3)

            Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1698/2005 rendeletet kell alkalmazni: az 1698/2005 rendelet 72. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett, az infrastrukturális eszköz tulajdonjogának természetében bekövetkezett változás, vagy a termelő tevékenység megszüntetetése vagy áthelyezése eredményeként előállt lényeges módosulásnak tekintendő-e a valamely Leader-intézkedés keretében nyújtott projekttámogatás felhasználásával beszerzett befektetési eszköznek (vitorlás hajónak) a kedvezményezett által valamely másik, a vitorlás hajót ugyanarra a műveletre felhasználó nonprofit egyesületnek történő bérbeadása, mint amelyre a kedvezményezett a támogatást kapta, ha ennek körében figyelembe vesszük, hogy a vitorlás hajó tulajdonjoga változatlan maradt, a kedvezményezett azonban már nem közvetlen, hanem közvetett birtokosa a vitorlás hajónak, és nem a kérelemben ismertetett szolgáltatás nyújtásából, hanem bérbeadásból származik a jövedelme?

            3a)

            Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1303/2013 rendeletet kell alkalmazni: az 1303/2013 rendelet 71. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett, az infrastruktúra valamely elemében bekövetkező, egy cég jogosulatlan előnyhöz jutásával járó tulajdonosváltásnak tekintendő-e a valamely Leader-intézkedés keretében nyújtott projekttámogatás felhasználásával beszerzett befektetési eszköznek (vitorlás hajónak) a támogatást megszerző nonprofit egyesület által valamely másik, a vitorlás hajót ugyanarra a műveletre felhasználó nonprofit egyesületnek történő bérbeadása, mint amelyre a kedvezményezett a támogatást kapta, ha ennek körében figyelembe vesszük, hogy a vitorlás hajó tulajdonjoga változatlan maradt, a kedvezményezett azonban már nem közvetlen, hanem közvetett birtokosa a vitorlás hajónak, és nem a kérelemben ismertetett szolgáltatás nyújtásából, hanem bérbeadásból származik a jövedelme? Meg kell-e állapítania a tagállami kifizető ügynökségnek azt a konkrét előnyt, amely miatt teljesül a jogosulatlan előny feltétele? Amennyiben erre igenlő választ kell adni: jogosulatlan előnynek minősülhet-e az, hogy a befektetési eszköz tényleges használója nem kapta volna meg a projekttámogatást akkor, ha egyező tartalmú saját kérelmet nyújtott volna be?

            4)

            Az 1698/2005 rendelet 72. cikkének (1) bekezdésében vagy az 1303/2013 rendelet 71. cikkének (1) bekezdésében foglaltaknál szigorúbb előírásokkal is kötelezheti-e a kedvezményezettet valamely Leader-intézkedést szabályozó nemzeti rendelet a befektetési eszköz öt évig történő fenntartására?

            5)

            Amennyiben a negyedik kérdésre nemleges választ kell adni: összhangban áll-e az 1698/2005 rendelet 72. cikkének (1) bekezdésével, illetve az 1303/2013 rendelet 71. cikkének (1) bekezdésével valamely nemzeti rendelet olyan rendelkezése, amely szerint a projekttámogatás kedvezményezettje köteles a projekttámogatás felhasználásával beszerzett befektetési eszközt a támogatás utolsó részletének kifizetésétől számított legalább öt évig fenntartani és rendeltetésszerűen felhasználni, és e rendelkezés olyan értelmezése, amely szerint a kedvezményezett személyesen köteles felhasználni a befektetési eszközt?

            6)

            Az 1290/2005 rendelet 33. cikkének (1) bekezdése, illetve az 1306/2013 rendelet 56. cikke értelmében vett szabálytalanságnak tekintendő-e az, hogy a kedvezményezett nem hajtja végre a valamely Leader-intézkedést szabályozó nemzeti rendelet értelmében nem kötelező jellegű műveletet, a kedvezményezett azonban hivatkozott e műveletre a támogatási kérelmében szereplő, „[a] művelet és a befektetés céljainak és tevékenységeinek összefoglalásában”, és az említett művelet egyike volt azon kritériumoknak, amelyek alapján a kérelmeket rangsorolásuk céljából értékelték?

            7)

            Amennyiben a hatodik kérdésre igenlő választ kell adni: jogellenessé teszi-e a visszafizettetést az, hogy azt az utolsó kifizetéstől számított öt év letelte előtt kezdeményezik, és a kedvezményezett megszünteti a jogsértést a visszafizettetés tárgyában folytatott bírósági eljárás ideje alatt?

      (
         1
      )	Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 277., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 4., 10. o.; HL 2012. L 206., 23. o.).
   (
         2
      )	Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 320. o.; helyesbítések: HL 2016. L 200., 140. o.; HL 2017. L 20., 4. o.).
   (
         3
      )	A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 209., 1. o.).
   (
         4
      )	A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 7. o.).


201711170221555752017/C 412/152782016CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL201710129911C-278/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Landgericht Aachen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Frank Sleutjes elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2010/64/EU irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog – A „lényeges iratok” fordítása – A „lényeges iratok” fogalma – Tárgyalás mellőzésével lefolytatott egyoldalú, egyszerűsített eljárásban hozott, csekélyebb súlyú bűncselekmény miatt a címzettel szemben pénzbüntetést kiszabó büntető végzés)
 ---documentbreak--- C4122017HU910120171012HU00159191A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Landgericht Aachen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Frank Sleutjes elleni büntetőeljárás
   (C-278/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2010/64/EU irányelv — A 3. cikk (1) bekezdése — A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog — A „lényeges iratok” fordítása — A „lényeges iratok” fogalma — Tárgyalás mellőzésével lefolytatott egyoldalú, egyszerűsített eljárásban hozott, csekélyebb súlyú bűncselekmény miatt a címzettel szemben pénzbüntetést kiszabó büntető végzés)”2017/C 412/15Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Aachen

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Frank Sleutjes,

      Az eljárásban részt vesz: Staatsanwaltschaft Aachen

      Rendelkező rész

   A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról szóló, 2010. október 20-i 2010/64/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az olyan jogi aktus, mint a nemzeti jog által a csekélyebb súlyú bűncselekmények szankcionálására kilátásba helyezett, és bíróság által, egyoldalú, egyszerűsített eljárásban hozott végzés, az e cikk (1) bekezdése értelmében vett olyan „lényeges irat[nak]” minősül, amelynek írásbeli fordítását az adott büntetőeljárás nyelvét nem értő gyanúsítottak vagy vádlottak számára a védelemhez való joguk gyakorlásának lehetővé tétele, és így a tisztességes eljárás garantálása érdekében az e rendelkezésben előírt alaki követelményeknek megfelelően biztosítani kell.
   (
         1
      )	HL C 335., 2016.9.12.


201711170461556072017/C 412/536962017TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171009373821T-696/17. sz. ügy: 2017. október 9-én benyújtott kereset – Havenbedrijf Antwerpen és Maatschappij van de Brugse Zeehaven kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C4122017HU3710120171009HU00533713822017. október 9-én benyújtott kereset – Havenbedrijf Antwerpen és Maatschappij van de Brugse Zeehaven kontra Bizottság
   (T-696/17. sz. ügy)2017/C 412/53Az eljárás nyelve: holland
      Felek

      Felperes: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antwerpen, Belgium) és Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebrugge, Belgium) (képviselők: P. Wytinck, W. Panis és I. Letten ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

            —

            nyilvánítsa elfogadhatónak a megsemmisítés iránti keresetet;

            —

            semmisítse meg a Belgium által végrehajtott – SA.38393 (2016/C, ex 2015/E) – A kikötők adóztatása Belgiumban – támogatási programról szóló, 2017. július 27-i C[2017]5174 final bizottsági határozatot;

            —

            másodlagosan állapítson meg egy átmeneti időszakot addig az időpontig, amíg a Bizottság befejezi a különböző európai uniós kikötőkre vonatkozó adószabályozások vizsgálatát, de legalább egy egész évig terjedően;

            —

            a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

            1.

            Az első, az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                     —

                     A Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikkét, mivel tévesen állapította meg, hogy olyan „piacról” van szó, amelyen a kikötői hatóságok szolgáltatásokat kínálnak.

                     —

                     A kikötői hatóságok fő feladatai, nevezetesen a kikötőbe való belépés biztosítása és a területek koncessziók útján való rendelkezésre bocsátása, olyan tevékenységekre vonatkoznak, amelyek jellegükben nem gazdasági tevékenységek. Legalábbis a Bizottság az EUMSZ 296. cikket megsértve nem indokolta kellőképpen az ezzel ellentétes végkövetkeztetést.

            2.

            A második, az EUMSZ 107. cikk megsértésére alapított jogalap, mivel a Bizottság az intézkedést tévesen minősítette szelektívnek
            Nem jelent eltérést a „referenciaszabályozás” alól az, ha a kikötői hatóságokat a jogi személyek adójának hatálya alá vonják, mivel a jogi személyek adója maga képezi a referenciaszabályozást. A kikötői hatóságok a jogi személyek adójának hatálya alá tartoznak, és ennek az a magyarázata, hogy a kikötői igazgatás mint közigazgatási terület olyan közfeladatnak minősül, amely nem tartozik a társasági adó hatálya alá. A kikötői hatóságok még mindig nagyrészt – nonprofit célból, törvényi előírások alapján és hatósági felügyelet mellett – közszolgáltatásokat nyújtanak.

            3.

            A harmadik, az EUMSZ 107. cikk megsértésére alapított jogalap, mivel a referenciaszabályozástól való eltérés mindenképpen jogellenes
            Még ha a társasági adót kellene is a belga referenciaszabályozásnak tekinteni (bár nem ezt kell), igazolható, ha a kikötői hatóságokat nem vonják e szabályozás hatálya alá. Ez egyrészt az adórendszer átfogó koherenciájából, másrészt pedig abból a körülményből ered, hogy a felperesek nem a társasági adó hatálya alá tartozó vállalkozások helyzetéhez hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak. Ezenkívül hátrányos következményekkel járna, ha a társasági adó hatálya alá vonnák őket.

            4.

            Negyedik jogalap, kiegészítő jelleggel: kérelem egy átmeneti időszak megállapítása iránt, amely addig az időpontig tart, amíg a Bizottság befejezi a különböző európai uniós kikötőkre vonatkozó adószabályozások vizsgálatát, de legalább egy egész évig terjed

                     —

                     A Hollandiával szembeni eljárásban a Bizottság a holland jogalkotó számára egy egész évet biztosított arra, hogy a jogszabályait kiigazítsa, és ennek megfelelően szintén egy évet adott az érintett kikötőknek arra, hogy felkészüljenek az új helyzetre. Nem indokolja semmi, hogy a felperesek számára az új helyzethez való alkalmazkodáshoz rövidebb időszakot biztosítsanak.

                     —

                     A köztes időszakban nem válik a kikötők (és nem a kikötői hatóságok) közötti egyenlő versenyfeltételek javára az, ha valamely intézkedést megtiltanak egy adott tagállamban, miközben más tagállamokban lévő kikötők még ennek előnyeit élvezik. Ez az egyenlőtlenség megszüntetése helyett valójában egyenlőtlenséget teremt a különböző tagállamokban lévő kikötők között.


201711170471556112017/C 412/546992017TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171011383921T-699/17. sz. ügy: 2017. október 11-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C4122017HU3810120171011HU00543813922017. október 11-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság
   (T-699/17. sz. ügy)2017/C 412/54Az eljárás nyelve: lengyel
      Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos következtetéseknek a nagy tüzelőberendezések tekintetében történő meghatározásáról szóló, 2017. július 31-i (EU) 2017/1442 bizottsági végrehajtási határozatot (az értesítés a C(2017) 5225. számú dokumentummal történt);

            —

            az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik:

            1.

            Az EUSZ 3. cikk (2) és (3) bekezdésével és az EUMSZ-hez csatolt, az átmeneti rendelkezésekről szóló (36.) jegyzőkönyvvel összefüggésben értelmezett EUSZ 16. cikk (4) és (5) bekezdésének megsértése: a megtámadott határozatot a minősített többség meghatározása szempontjából érvénytelen számítási módszert alkalmazva fogadták el.

            2.

            A 2010/75/EU irányelv III. mellékletével összefüggésben értelmezett 3. cikke 10. és 13. pontjának, valamint a 2012/119/EU végrehajtási határozatnak a megsértése: az elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási szinteket téves és nem reprezentatív adatok alapján határozták meg.

            3.

            Az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett arányosság elvének (az EUSZ 5. cikk (4) bekezdése) a megsértése: az elérhető legjobb technikákhoz kapcsolódó kibocsátási értékeket túl magasan állapították meg, amelyek így nem alkalmasak az elérni kívánt előnyök és célok megvalósítására; ezenkívül a megtámadott határozat tekintetében nem készült hatásvizsgálat.

            4.

            A 2010/75/EU irányelvnek a 3. cikk 12. pontjával és az EUMSZ 291. cikk (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 13. cikke (4) és (5) bekezdésének megsértése: a Bizottság túllépte a 2010/75/EU irányelv 13. cikkének (5) bekezdésében számára biztosított végrehajtási jogkört, mivel a BAT-következtetések alóli kivételt a megtámadott határozat útján, nem pedig a 2010/75/EU irányelv módosítása útján vezette be.

            5.

            A 182/2011 rendelet 3. cikke (3) és (4) bekezdésének megsértése, hatáskörrel való visszaélés és a megfelelő ügyintézés elvének megsértése: azon a napon, amikor a 2010/75 irányelv 75. cikkében meghatározott bizottság a megtámadott határozat tervezetéről folytatott konzultáció során azt előzetes egyeztetés nélkül elfogadta, e tervezetet jelentős mértékben módosították.


201711170501555842017/C 412/394412016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171023272822T-441/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – Tetra Pharm (1997) kontra EUIPO – Sebapharma (SeboCalm) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A SeboCalm európai uniós szóvédjegy bejelentése – Sebotherm korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
 ---documentbreak--- C4122017HU2720120171023HU0039272282A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – Tetra Pharm (1997) kontra EUIPO – Sebapharma (SeboCalm)
   (T-441/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A SeboCalm európai uniós szóvédjegy bejelentése — Sebotherm korábbi európai uniós szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)”2017/C 412/39Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Tetra Pharm (1997) Ltd (Tel Aviv, Izrael) (képviselő: A. Gorzkiewicz ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: H. O’Neill és D. Stoyanova-Valchanova meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Sebapharma GmbH & Co. KG (Boppard, Németország) (képviselők: J. Wald és D. Koal ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Sebapharma és a Tetra Pharm (1997) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. május 19-én hozott határozata (R 852/2015-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Tetra Pharm (1997)-et kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 364., 2016.10.3.


201711170531556132017/C 412/557152017TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171011393911T-715/17. sz. ügy: 2017. október 11-én benyújtott kereset – Hermann Biederlack kontra EUIPO (Feeling home)
 ---documentbreak--- C4122017HU3910120171011HU00553913912017. október 11-én benyújtott kereset – Hermann Biederlack kontra EUIPO (Feeling home)
   (T-715/17. sz. ügy)2017/C 412/55Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Hermann Biederlack GmbH & Co. KG (Greven, Németország) (képviselő: T. Seifried ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „Feeling home” európai uniós szóvédjegy – 15 452 931. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2017. június 14-én hozott határozata (R 252/2017-5. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

            —

            a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


201711170451555682017/C 412/406492016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171019282811T-649/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Bernaldo de Quirós kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Beosztás – Egységvezetői álláshelyről tanácsadó álláshelyre való áthelyezés – Szolgálati érdek – Hatáskörrel való visszaélés – Meghallgatáshoz való jog és gondoskodási kötelezettség – A munkakörök egyenértékűségének elve”)
 ---documentbreak--- C4122017HU2810120171019HU0040281281A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Bernaldo de Quirós kontra Bizottság
   (T-649/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Közszolgálat — Tisztviselők — Beosztás — Egységvezetői álláshelyről tanácsadó álláshelyre való áthelyezés — Szolgálati érdek — Hatáskörrel való visszaélés — Meghallgatáshoz való jog és gondoskodási kötelezettség — A munkakörök egyenértékűségének elve”)”2017/C 412/40Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Belén Bernaldo de Quirós (Brüsszel, Belgium) (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid, C. Berardis-Kayser és C. Ehrbar meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikkre alapított és a 2015. november 30-i, a felperesnek a 2015. december 1-jei hatállyal az Oktatásügyi és Kulturális Főigazgatóság Ifjúsági és Sport igazgatóságának „Szakmai gyakorlat iroda” egységvezetői álláshelyére való beosztását az „Oktatáskorszerűsítés II.: Oktatáspolitika és -menetrend, Innováció, EIT és MSCA” igazgatóság melletti tanácsadó álláshelyére való beosztásra történő módosításáról szóló bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            Belén Bernaldo de Quirós köteles viselni a költségeket.

      (
         1
      )	HL C 402., 2016.10.31.


201711170151555512017/C 412/162892016CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171012101011C-289/16. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kamin und Grill Shop GmbH kontra Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – Ökológiai termékek – A 834/2007/EK rendelet által létrehozott ellenőrzési rendszer – A „végső fogyasztó vagy a végfelhasználó részére történő közvetlen értékesítés” fogalma)
 ---documentbreak--- C4122017HU1010120171012HU0016101101A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kamin und Grill Shop GmbH kontra Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
   (C-289/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Mezőgazdaság — Ökológiai termékek — A 834/2007/EK rendelet által létrehozott ellenőrzési rendszer — A „végső fogyasztó vagy a végfelhasználó részére történő közvetlen értékesítés” fogalma)”2017/C 412/16Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kamin und Grill Shop GmbH

      Alperes: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Rendelkező rész

   Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről és a 2092/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. június 28-i 834/2007/EK tanácsi rendelet 28. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ahhoz, hogy a termékek e rendelkezés értelmében „közvetlenül” a végső fogyasztó vagy végfelhasználó részére értékesítettnek minősüljenek, szükséges, hogy az értékesítésre a gazdasági szereplő vagy eladószemélyzete és a végső fogyasztó egyidejű jelenléte mellett kerüljön sor.
   (
         1
      )	HL C 350., 2016.9.26.


201711170031555412017/C 412/305872017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171005212111C-587/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-287/16. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2017. július 20-án hozott ítélete ellen a Belga Királyság által 2017. október 5-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C4122017HU2110120171005HU0030211211A Törvényszék (második tanács) T-287/16. sz., Belgium kontra Bizottság ügyben 2017. július 20-án hozott ítélete ellen a Belga Királyság által 2017. október 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-587/17. P. sz. ügy)2017/C 412/30Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Fellebbező: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet meghatalmazottak, E. Grégoire és J. Mariani ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

            —

            A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) 2017. július 20-i, Belgium kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét (EU:T:2017:531);

            —

            semmisítse meg a Bizottság 2016. március 17-i (EU) 2016/417 végrehajtási határozatát (
                  1
               ) annyiban, amennyiben az 9601619,00 eurót (költségvetési jogcím: 6701) kizár az Európai Unió által nyújtott támogatásból;

            —

            a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező egyetlen jogalapra hivatkozik, amely arra vonatkozik, hogy a Törvényszék mind a belső jogorvoslati lehetőségek kimerítése, mind az e rendelkezésben megkövetelt gondosság tekintetében jogilag tévesen értelmezte az 1290/2005 rendelet (
         2
      ) 32. cikke (8) bekezdése a) pontját, amelyet lényegében átvett az 1306/2013 rendelet (
         3
      ) 54. cikke (5) bekezdésének c) pontja.
   (
         1
      )	Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló 2016. március 17-i (EU) 2016/417 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2016. L 75., 16. o., helyesbítés: HL 2016. L 95., 20. o.).
   (
         2
      )	A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (HL L 209., 1. o.).
   (
         3
      )	A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 7. o.).


201711170371555812017/C 412/416832016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171019292911T-683/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Kuka Systems kontra EUIPO (MATRIX BODY SHOP) („Európai uniós védjegy – A MATRIX BODY SHOP európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja]”)
 ---documentbreak--- C4122017HU2910120171019HU0041291291A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Kuka Systems kontra EUIPO (MATRIX BODY SHOP)
   (T-683/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — A MATRIX BODY SHOP európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja]”)”2017/C 412/41Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Kuka Systems GmbH (Augsburg, Németország) (képviselők: B. Maneth és C. Huch-Hallwachs ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a MATRIX BODY SHOP szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. július 19-én hozott határozata (R 2503/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Kuka Systems GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 410., 2016.11.7.


201711170321555902017/C 412/567162017TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171018394022T-716/17. sz. ügy: 2017. október 18-án benyújtott kereset – Germanwings kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C4122017HU3920120171018HU00563924022017. október 18-án benyújtott kereset – Germanwings kontra Bizottság
   (T-716/17. sz. ügy)2017/C 412/56Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Germanwings GmbH (Köln, Németország) (képviselő: A. Martin-Ehlers ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az SA.33983 (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/NN) ügyben (közszolgáltatási kötelezettségekért nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára [általános gazdasági érdekű szolgáltatások – ÁGÉSZ]) 2016. július 29-én hozott európai bizottsági határozatot (
                  1
               ), éspedig:

                     —

                     az 1. cikk (2) bekezdését annyiban, amennyiben az a Germanwings GmbH-t említi; és

                     —

                     a 2. cikk (1) bekezdését annyiban, amennyiben az abban előírt visszatéríttetés a Germanwings GmbH-ra vonatkozik; valamint

            —

            az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

            1.

            Első jogalap: hiányzik a támogatási elem
            Az alperes nem mutatta be és nem is bizonyította, hogy a felperes számára történt fizetés támogatást tartalmaz. Ezáltal az alperes jelentősen eltér az ítélkezési gyakorlattól és saját határozathozatali gyakorlatától.

            2.

            Második jogalap: amennyiben fennállna a támogatás, az nem érintené a tagállamok közötti kereskedelmet, és nem torzítaná a versenyt sem
            Az alperes nem indokolta meg megfelelően, hogy az állítólagos támogatás hatással van a tagállamok közötti kereskedelemre és a versenyre. A felperes másodlagosan azzal érvel, hogy az 1998/2006/EK rendelet (
                  2
               ) 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett de minimis támogatásról van szó.

      (
         1
      )	Az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról (Olaszország – közszolgáltatási kötelezettségekért nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára [ÁGÉSZ]) szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozat (az értesítés a C(2016) 4862. számú dokumentummal történt) (HL 2017. L 268., 1. o.).
   (
         2
      )	A Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2006. december 15-i 1998/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 379., 5. o.; helyesbítés: HL 2012. L 252., 58. o.).


201711170511556002017/C 412/426862016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171019293022T-686/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Possanzini kontra Frontex („Fellebbezés – Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – A 2009. évre vonatkozó értékelési eljárás – Az ellenjegyző hatásköre – Az értékelő eredeti értékelésének az ellenjegyző általi módosítása – Az ellenjegyző és az értékelő előzetes egyeztető megbeszélése – Lényeges eljárási szabályok megsértése – Hivatalból történő vizsgálat”)
 ---documentbreak--- C4122017HU2920120171019HU0042292302A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Possanzini kontra Frontex
   (T-686/16. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Fellebbezés — Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — A 2009. évre vonatkozó értékelési eljárás — Az ellenjegyző hatásköre — Az értékelő eredeti értékelésének az ellenjegyző általi módosítása — Az ellenjegyző és az értékelő előzetes egyeztető megbeszélése — Lényeges eljárási szabályok megsértése — Hivatalból történő vizsgálat”)”2017/C 412/42Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Fellebbező: Daniele Possanzini (Pisa, Olaszország) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (Frontex) (képviselők: H. Caniard és S. Drew meghatalmazottak, segítőik: D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (első tanács) 2016. július 18-i Possanzini kontra Bizottság végzése ((F-68/15, EU:F:2016:150) ellen benyújtott és ezen végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

            2)

            Daniele Possanzini köteles viselni saját költségeit, valamint az Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (Frontex) részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (
         1
      )	HL C 428., 2016.11.21.


201711170401556052017/C 412/572272017TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171016404011T-227/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 16-i végzése – Falmouth University kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C4122017HU4010120171016HU0057401401A Törvényszék 2017. október 16-i végzése – Falmouth University kontra Bizottság
   (T-227/17. sz. ügy) (
         1
      )2017/C 412/57Az eljárás nyelve: angolA nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.
   (
         1
      )	HL C 221., 2017.7.10.


title: T-705/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – WQ (*) kontra Parlament (Fellebbezés – Közszolgálat – Tisztviselők – Igazolási eljárás – 2014. évi időszak – A képzési programban való részvételre kiválasztott tisztviselők listájára való felvétel elmaradása – Egyenlő bánásmód – EUMSZ 165. cikk – Jogellenességi kifogás)

text:
201711170441556062017/C 412/437052016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171019303011T-705/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete –  (
         *1
      ) kontra Parlament (Fellebbezés – Közszolgálat – Tisztviselők – Igazolási eljárás – 2014. évi időszak – A képzési programban való részvételre kiválasztott tisztviselők listájára való felvétel elmaradása – Egyenlő bánásmód – EUMSZ 165. cikk – Jogellenességi kifogás)
   (
         *1
      )	Törölt információ az egyének személyes adatainak védelme érdekében.
 ---documentbreak--- C4122017HU3010120171019HU0043301301A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete –  (
         *1
      ) kontra Parlament
   (T-705/16. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Igazolási eljárás — 2014. évi időszak — A képzési programban való részvételre kiválasztott tisztviselők listájára való felvétel elmaradása — Egyenlő bánásmód — EUMSZ 165. cikk — Jogellenességi kifogás)”2017/C 412/43Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Fellebbező: (
         *1
      ) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: D. Nessaf és M. Ecker meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) 2016. július 21-i (
         *1
      ) kontra Parlament ítélete (F-1/16, EU:F:2016:171) ellen benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

            2)

             (
                  *1
               ) maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Parlament előtt a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (
         *1
      )	Törölt információ az egyének személyes adatainak védelme érdekében.
   (
         1
      )	HL C 454., 2016.12.5.


201711170111555602017/C 412/315942017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171013212222C-594/17. sz. ügy: 2017. október 13-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
 ---documentbreak--- C4122017HU2120120171013HU00312122222017. október 13-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
   (C-594/17. sz. ügy)2017/C 412/31Az eljárás nyelve: szlovén
      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, G. von Rintelen és M. Žebre meghatalmazottak)

      Alperes: Szlovén Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

            —

            állapítsa meg, hogy a Szlovén Köztársaság – mivel 2013. december 31-ig nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanács irányelvnek, vagy mindenesetre ezen intézkedéseket nem közölte a Bizottsággal – nem teljesítette az ezen irányelv 15. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

            —

            a Szlovén Köztársaságot az EUMSZ 260. cikke (3) bekezdése értelmében kötelezze napi 7099,20 EUR kényszerítő bírság fizetésére a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdődően;

            —

            a Szlovén Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanács irányelv (HL L 306., 2011.11.23., 41. o.) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a Szlovén Köztársaságnak 2013. december 31-ig el kellett volna fogadnia valamennyi, ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedést, hogy megfeleljen ezen irányelvnek. Mivel a Szlovén Köztársaság a fent említett határidőn belül nem közölte a Bizottsággal a fent hivatkozott irányelv valamennyi rendelkezésének átültetését, ezen intézmény úgy döntött, hogy keresetet nyújt be a Bírósághoz.
   Keresetében a Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság a Szlovén Köztársaságot kötelezze napi 7099,20 EUR kényszerítő bírság fizetésére. Ezen összeg kiszámításakor a Bizottság figyelembe vette az uniós jog megsértésének súlyosságát és időtartamát, valamint az elrettentő hatást az érdekelt tagállam, tehát a Szlovén Köztársaság fizetési képességének viszonylatában.


201711170411555962017/C 412/448102016TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171023313111T-810/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – Barmenia Krankenversicherung kontra EUIPO (Mediline) („Európai uniós védjegy – A Mediline európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] – A 207/2009 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése]”)
 ---documentbreak--- C4122017HU3110120171023HU0044311311A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – Barmenia Krankenversicherung kontra EUIPO (Mediline)
   (T-810/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — A Mediline európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — A 207/2009 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése]”)”2017/C 412/44Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Barmenia Krankenversicherung AG (Wuppertal, Németország) (képviselő: M. Graf ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Mediline szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. szeptember 8-án hozott határozata (R 2437/2015-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Barmenia Krankenversicherung AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 22., 2017.1.23.


201711170231555532017/C 412/174042016CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171012101122C-404/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság (Előzetes döntéshozatal – Héa – 2006/112/EK irányelv – A 90. cikk (1) bekezdése – Közvetlen hatály – Adóalap – Megszűnés, felmondás, elállás esetén történő csökkentés – Teljes vagy részleges nemfizetés esetén való csökkentés – Különbségtétel – Lízingszerződésnek a lízingdíjak nemfizetése miatt történő felmondása)
 ---documentbreak--- C4122017HU1020120171012HU0017102112A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lombard Ingatlan Lízing Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (C-404/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Héa — 2006/112/EK irányelv — A 90. cikk (1) bekezdése — Közvetlen hatály — Adóalap — Megszűnés, felmondás, elállás esetén történő csökkentés — Teljes vagy részleges nemfizetés esetén való csökkentés — Különbségtétel — Lízingszerződésnek a lízingdíjak nemfizetése miatt történő felmondása)”2017/C 412/17Az eljárás nyelve: magyar
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lombard Ingatlan Lízing Zrt.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Rendelkező rész

            1)

            A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkének (1) bekezdésében használt „megszűnés”, „felmondás” és „elállás” fogalmakat úgy kell értelmezni, hogy magukban foglalják azt az esetet, amikor a zárt végű pénzügyi lízingszerződés keretében a lízingbeadó már nem követelheti a lízingbevevőtől a lízingdíj megfizetését, mivel a lízingbeadó a lízingszerződést a lízingbevevő szerződésszegése miatt felmondta.

            2)

            Abban az esetben, ha valamely lízingszerződést véglegesen megszűntettek a lízingbevevő által fizetendő törlesztőrészletek nemfizetése okán, a lízingbeadó hivatkozhat a 2006/112 irányelv 90. cikkének (1) bekezdésére valamely tagállammal szemben a hozzáadottérték-adó alapjának csökkentése érdekében, jóllehet az alkalmazandó nemzeti jog egyrészt az ilyen esetet az e cikk (2) bekezdése szerinti „nemfizetésnek” minősíti, másrészt pedig nemfizetés esetében nem teszi lehetővé az adóalap csökkentését.

      (
         1
      )	HL C 364., 2016.10.3.


201711170311555892017/C 412/327122014TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171023232311T-712/14. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – CEAHR kontra Bizottság „Verseny – Kartellek – Erőfölénnyel való visszaélés – Szelektív javítási rendszer – A svájci óragyártók részéről annak megtagadása, hogy a független órásokat pótalkatrészekkel lássák el – Elsődleges piac és utópiac – A hatékony verseny teljes megszüntetése – Panaszt elutasító határozat”
 ---documentbreak--- C4122017HU2310120171023HU0032231231A Törvényszék 2017. október 23-i ítélete – CEAHR kontra Bizottság
   (T-712/14. sz. ügy) (
         1
      )
   „„Verseny — Kartellek — Erőfölénnyel való visszaélés — Szelektív javítási rendszer — A svájci óragyártók részéről annak megtagadása, hogy a független órásokat pótalkatrészekkel lássák el — Elsődleges piac és utópiac — A hatékony verseny teljes megszüntetése — Panaszt elutasító határozat””2017/C 412/32Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: kezdetben P. Mathijsen és P. Dyrberg, később M. Sánchez Rydelski, végül P. Benczek ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben F. Ronkes Agerbeek, M. Farley és C. Urraca Caviedes, később A. Dawes, F. Ronkes Agerbeek és J. Norris-Usher meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA (Párizs, Franciaország) (képviselők: C. Froitzheim ügyvéd és R. Subiotto QC), Rolex SA (Genf, Svájc) (képviselő: M. Araujo Boyd ügyvéd) és The Swatch Group SA (Neuchâtel, Svájc) (képviselők: kezdetben A. Israel és M. Jakobs, később A. Israel és J. Lang ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló és a felperes által benyújtott, az EUMSZ 101. cikk és az EUMSZ 102. cikk állítólagos megsértésére vonatkozó panaszt elutasító 2014. július 29-i C(2014) 5462 final bizottsági határozat (AT.39097 – Órák javítása ügy) megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Bíróság a keresetet elutasítja.

            2)

            A Bíróság a Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs-t (CEAHR) kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 7., 2015.1.12.


201711170131555462017/C 412/094132015CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL201710105511C-413/15. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. október 10-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elaine Farrell kontra Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI) (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Gépjármű-felelősségbiztosítás – 90/232/EGK irányelv – 1. cikk – A gépjármű vezetője kivételével valamennyi utasnak okozott személyi sérüléssel kapcsolatos felelősség – Kötelező biztosítás – Közvetlen hatály – 84/5/EGK irányelv – Az 1. cikk (4) bekezdése – Azonosítatlan vagy biztosítással nem rendelkező gépjárművek által okozott károkért való kártérítés nyújtásával megbízott szervezet – Valamely irányelvnek valamely állammal szembeni felhívhatósága – Olyan feltételek, amelyek között valamely magánjogi szervezetet „államhoz tartozó szervnek” lehet tekinteni, és vele szemben valamely irányelv olyan rendelkezéseire lehet hivatkozni, amelyek közvetlen hatállyal bírhatnak)
 ---documentbreak--- C4122017HU510120171010HU00095151A Bíróság (nagytanács) 2017. október 10-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elaine Farrell kontra Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
   (C-413/15. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Jogszabályok közelítése — Gépjármű-felelősségbiztosítás — 90/232/EGK irányelv — 1. cikk — A gépjármű vezetője kivételével valamennyi utasnak okozott személyi sérüléssel kapcsolatos felelősség — Kötelező biztosítás — Közvetlen hatály — 84/5/EGK irányelv — Az 1. cikk (4) bekezdése — Azonosítatlan vagy biztosítással nem rendelkező gépjárművek által okozott károkért való kártérítés nyújtásával megbízott szervezet — Valamely irányelvnek valamely állammal szembeni felhívhatósága — Olyan feltételek, amelyek között valamely magánjogi szervezetet „államhoz tartozó szervnek” lehet tekinteni, és vele szemben valamely irányelv olyan rendelkezéseire lehet hivatkozni, amelyek közvetlen hatállyal bírhatnak)”2017/C 412/09Az eljárás nyelve: angol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Elaine Farrell

      Alperesek: Alan Whitty, The Minister for the Environment, Ireland, Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)

      Rendelkező rész

            1)

            Az EUMSZ 288. cikket úgy kell értelmezni, hogy az önmagában nem zárja ki, hogy valamely szervvel szemben, amely nem felel meg az 1990. július 12-i Foster és társai ítélet (C-188/89, EU:C:1990:313) 18. pontjában szereplő jellemzőkkel együttesen értelmezett 20. pontjában felsorolt összes jellemzőnek, hivatkozni lehessen valamely irányelv olyan rendelkezéseire, amelyek közvetlen hatállyal bírhatnak.

            2)

            Azzal a magánjogi szervezettel szemben, amelyet valamely tagállam olyan közfeladat ellátásával bízott meg, amelyet szorosan az 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv 1. cikkének (4) bekezdése által a tagállamokra rótt kötelezettséghez tartozó közfeladatnak kell tekinteni, és amely szervezet e célból törvény alapján olyan többletjogosultságokkal rendelkezik, amelyek alapján például kötelezővé teheti az érintett tagállam területén gépjármű-biztosítást nyújtó biztosítók számára az e szervezetben való tagságot és e szervezet finanszírozását, hivatkozni lehet valamely irányelv olyan rendelkezéseire, amelyek közvetlen hatállyal bírhatnak.

      (
         1
      )	HL C 320., 2015.9.28.


201711170171555522017/C 412/182242017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20170427111111C-224/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-369/15. sz., Hernández Zamora, SA kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. február 17-én hozott ítélete ellen a Hernández Zamora, SA által 2017. április 27-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C4122017HU1110120170427HU0018111111A Törvényszék (kilencedik tanács) T-369/15. sz., Hernández Zamora, SA kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. február 17-én hozott ítélete ellen a Hernández Zamora, SA által 2017. április 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-224/17. P. sz. ügy)2017/C 412/18Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Hernández Zamora, SA (képviselő: J. L. Rivas Zurdo abogado)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Rosen Tantau KG
   A Bíróság (hetedik tanács) 2017. október 19-én hozott végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


201711170561555852017/C 412/3372015TC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20171019232422T-7/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Leopard kontra EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A LEOPARD true racing európai uniós ábrás védjegy bejelentése – leopard CASA Y JARDIN korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
 ---documentbreak--- C4122017HU2320120171019HU0033232242A Törvényszék 2017. október 19-i ítélete – Leopard kontra EUIPO – Smart Market (LEOPARD true racing)
   (T-7/15. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A LEOPARD true racing európai uniós ábrás védjegy bejelentése — leopard CASA Y JARDIN korábbi európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)”2017/C 412/33Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperesek: Asna, Inc. Leopard SA (Howald, Luxemburg) (képviselő: P. Lê Dai ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Smart Market, SLU (Alcantarilla, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Smart Market és a Leopard közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. október 2-án hozott határozata (R 1866/2013-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Leopard SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 81., 2015. 3. 9.


201711170061555552017/C 412/105012015CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL201710116611C-501/15. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 11-i ítélete – Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) kontra Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy – A „Cactus” szóelemet tartalmazó európai uniós szóvédjegy és ábrás védjegy jogosultjának felszólalása – Nizzai osztályozás – 28. cikk – A 15. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a) pontja – A védjegy rövidített alakban való tényleges használata)
 ---documentbreak--- C4122017HU610120171011HU00106161A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 11-i ítélete – Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) kontra Cactus SA, Isabel Del Rio Rodríguez
   (C-501/15. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy — A „Cactus” szóelemet tartalmazó európai uniós szóvédjegy és ábrás védjegy jogosultjának felszólalása — Nizzai osztályozás — 28. cikk — A 15. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a) pontja — A védjegy rövidített alakban való tényleges használata)”2017/C 412/10Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A többi fél az eljárásban: Cactus SA (képviselő: K. Manhaeve, avocate), Isabel Del Rio Rodríguez

      Rendelkező rész

            1)

            A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

            2)

            A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 414., 2015.12.14.


201711170101555452017/C 412/192352017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20170505111222C-235/17. sz. ügy: 2017. május 5-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország
 ---documentbreak--- C4122017HU1120120170505HU00191121222017. május 5-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország
   (C-235/17. sz. ügy)2017/C 412/19Az eljárás nyelve: magyar
      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Malferrari és Havas L., meghatalmazottak)

      Alperes: Magyarország

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság arra kéri a Bíróságot, hogy

            —

            állapítsa meg, hogy Magyarország – a termőföld haszonélvezetére vonatkozó korlátozó szabályozás elfogadásával – nem teljesítette az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. és 63. cikkéből, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkéből eredő kötelezettségeit; valamint

            —

            kötelezze a Magyarországot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság szerint a kérdéses magyar szabályozás – a mező- és erdőgazdasági földek haszonélvezetének kirívóan aránytalan korlátozásával – nem egyeztethető össze Magyarországnak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. és 63. cikkéből, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkéből eredő kötelezettségével.
   A haszonélvezeti jogosultságok ex lege megszüntetése az EUMSZ. 49. cikke szerint garantált letelepedés szabadsága korlátozásának minősül. Ez különösen azért igaz, mert a haszonélvezeti jog megszűnésével az addigi jogosultak számára lehetetlenné vagy aránytalanul nehézzé válik, hogy Magyarországon telephelyet létesítsenek (vagy termőföldre használati jogcímet szerezzenek) annak érdekében, hogy ott végezzék tevékenységüket, és az önállóan végzett gazdasági tevékenységgel elősegítsék az Unión belüli gazdasági és társadalmi összefonódást. A Bizottság álláspontja szerint a haszonélvezeti jogosultság ex lege megszüntetése alkalmas a letelepedés szabadsága gyakorlásának akadályozására vagy kevésbé vonzóvá tételére.
   A magyar szabályozás szintén sérti a tőke szabad mozgását, mivel hatására nem magyar állampolgár befektetőknek magyarországi ingatlanon való befektetését akadályozza, korlátozza. A szabályozás hatására a fennálló haszonélvezeti jogosultságok értéke csökken, ami szintén a tőke szabad áramlásának korlátozását jelenti.
   A magyar szabályozás közvetett diszkriminációt valósít meg, hátrányos megkülönböztetést alkalmaz a nem magyar EU-s állampolgárokra vonatkozóan.
   A szabadságok fenti korlátozása nem kimenthető. Nem kimenthető a Szerződésben biztosított kimentési indokokkal, vagy egyéb kimentési indokokkal, amiket a magyar kormány az eljárás során felhívott.
   Különösen nem elfogadható a magyar kormány érvelése, miszerint a korlátozás szükségessége egy jogellenes állapot felszámolásával igazolható. A Bizottság számára nem elfogadható az a – bizonyítást egy konkrét esetben sem nyert – általános vélelem, miszerint minden, külföldiek által Magyarországon létesített termőföldre alapított haszonélvezeti szerződés alapításánál fogva jogellenes és érvénytelen. Nem elfogadható továbbá az az érv sem, hogy a jogellenesség a 2002 előtt hatályban lévő jogszabályi rendelkezések által megkívánt devizahatósági engedély hiányából vezethető le minden egyes haszonélvezeti szerződés esetében.
   A magyar jogszabályok által bevezetett korlátozás nem felel meg az arányosság követelményének, mivel nem alkalmas a kitűzött célok megvalósítására, továbbá a szabályozás jócskán korlátozóbb annál, mint ami a kívánt célok elérése érdekében szükséges.
   A magyar szabályozás nem felel meg a jogbiztonság és bizalomvédelem elvéből fakadó elvárásoknak, nem biztosít megfelelő kártérítést a haszonélvezeti jogok megszüntetéséből, illetve korlátozásából fakadó hátrányok elszenvedői számára.
   A Bizottság álláspontja szerint a kérdéses magyar szabályozás ellentétes a Charta 17. cikkében garantált tulajdonhoz való joggal. A tulajdoni jogosultsággal való interferencia megvalósul bizonyos esetekben akkor is, ha a jogsértés nem terjed ki a „tulajdon” mindhárom elemére (használat, birtoklás, rendelkezés).


201711170211555742017/C 412/116612015CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL201710126722C-661/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X BV kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – Közösségi Vámkódex – 29. cikk – Gépjárművek behozatala – A vámérték megállapítása – 78. cikk – A vámáru-nyilatkozat felülvizsgálata – A 236. cikk (2) bekezdése – A behozatali vámok visszatérítése – Hároméves határidő – 2454/93/EGK rendelet – A 145. cikk (2) és (3) bekezdése – A meghibásodás kockázata – Tizenkét hónapos határidő – Érvényesség)
 ---documentbreak--- C4122017HU620120171012HU00116272A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X BV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-661/15. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Vámunió — Közösségi Vámkódex — 29. cikk — Gépjárművek behozatala — A vámérték megállapítása — 78. cikk — A vámáru-nyilatkozat felülvizsgálata — A 236. cikk (2) bekezdése — A behozatali vámok visszatérítése — Hároméves határidő — 2454/93/EGK rendelet — A 145. cikk (2) és (3) bekezdése — A meghibásodás kockázata — Tizenkét hónapos határidő — Érvényesség)”2017/C 412/11Az eljárás nyelve: holland
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X BV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Rendelkező rész

            1)

            Úgy kell értelmezni a 2002. március 11-i 444/2002/EK bizottsági rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 145. cikkének (2) bekezdését a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 29. cikkének (1) és (3) bekezdésével összefüggésben, hogy az vonatkozik olyan helyzetre, mint amelyről az alapügyben szó van, amelyben megállapításra kerül, hogy valamely áru szabad forgalomba bocsátásáról szóló nyilatkozat elfogadásának időpontjában fennáll a használat közbeni meghibásodás gyártással összefüggő kockázata, és az eladó erre tekintettel a vevővel szemben fennálló, szerződésben meghatározott garanciális kötelezettségét teljesítve árengedményt ad azon költségek megtérítésének formájában, amelyek a vevőnél az árunak az említett kockázat kizárása céljából történő kijavítása miatt merültek fel.

            2)

            Érvénytelen a 444/2002 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 145. cikkének (3) bekezdése annyiban, amennyiben az az áru szabad forgalomba bocsátásáról szóló nyilatkozat elfogadásától számított tizenkét hónapos határidőt ír elő arra, hogy a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árat módosítsák.

      (
         1
      )	HL C 98., 2016.3.14.


201711170251555882017/C 412/203902017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20170628121321C-390/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-580/16. sz., Azoulay és társai kontra Európai Parlament ügyben 2017. április 28-án hozott ítélete ellen Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard és Darren Neville által 2017. június 28-án benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C4122017HU1210120170628HU0020121132A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-580/16. sz., Azoulay és társai kontra Európai Parlament ügyben 2017. április 28-án hozott ítélete ellen Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard és Darren Neville által 2017. június 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-390/17. P. sz. ügy)2017/C 412/20Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Fellebbezők: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

            —

            adjon helyt az elsőfokú eljárásban, a T-580/16. sz. ügy keresetében a fellebbező által előterjesztett kereseti kérelmeknek;

            —

            az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező úgy véli, hogy a megtámadott ítéletben a Törvényszék többször is tévesen alkalmazta a jogot, és elferdítette a tényeket.
   A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és elferdítette a tényeket, mivel elutasította azt, hogy az európai uniós jogrendben a tandíj fogalmát egységesen és önállóan értelmezzék, és mivel e fogalom értelmezését a tisztviselő lakóhelye szerinti ország különböző oktatási rendszereiben elfogadott jelentésétől tette függővé, anélkül hogy a tandíjak természetét és a gyermekek érdekeit figyelembe vette volna.
   A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint, az uniós jog egységes alkalmazásából és az egyenlőség elvéből egyaránt az következik, hogy a jelentésének és hatályának meghatározása érdekében a tagállami jogokra kifejezett utalást nem tartalmazó uniós jogi rendelkezést az egész Unióban önállóan és egységesen kell értelmezni, figyelembe véve a rendelkezés összefüggéseit és a kérdéses szabályozás célját (2015. október 15-i Axa Belgium ítélet, C-494/14, EU:C:2015:692).
   A Törvényszéknek a megtámadott ítélet 47. pontjában szereplő megállapítása ezenkívül inkoherens és figyelmen kívül hagyja az előzetes közigazgatási panasz és a kereset összhangjára vonatkozó ítélkezési gyakorlatot.
   A fellebbező azt állítja továbbá, hogy a Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettségét, mivel nem határozott az egyenlő bánásmód elvének és az Alapjogi Charta 22. cikkének megsértéséről, jóllehet azokra hivatkoztak az előtte folyamatban lévő eljárásban.
   A fellebbező szerint, ebből következően a Törvényszék – mivel a fellebbező három különböző kifogását túlságosan röviden vizsgálta meg – mind jogi, mind ténybeli szempontból megalapozatlan megállapításokra jutott.


201711170121555612017/C 412/214332017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20170717131421C-433/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-36/16. sz., Enercon kontra EUIPO ügyben 2017. május 3-án hozott ítélete ellen az Enercon GmbH által 2017. július 17-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C4122017HU1310120170717HU0021131142A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-36/16. sz., Enercon kontra EUIPO ügyben 2017. május 3-án hozott ítélete ellen az Enercon GmbH által 2017. július 17-én benyújtott fellebbezés
   (C-433/17. P. sz. ügy)2017/C 412/21Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Enercon GmbH (képviselők: R. Böhm, Rechtsanwalt, M. Silverleaf QC)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Gamesa Eólica, SL

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

            —

            helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-36/16. sz. ügyben hozott ítéletét;

            —

            helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-245/12. sz. ügyben hozott ítéletét;

            —

            utalja vissza az ügyet az EUIPO elé, hogy utóbbi az első fellebbezési tanács által az R 260/2011-1. sz. ügyben hozott határozatot fogadja el, és utasítsa el Gamesa által az érintett védjegy törlése iránt benyújtott kérelmet;

            —

            az elsőfokú eljárás alperesét kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező úgy érvel, hogy a megtámadott T-36/16. sz. ítélet megsérti a 207/2009/EK (
         1
      ) tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontját és/vagy az 52. cikke (1) bekezdésének a) pontját, valamint hogy a Törvényszék előtti eljárás a következő indokok alapján szabálytalan volt:

            1.

            A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a vitatott védjegy nem rendelkezik az előírt benne rejlő megkülönböztető képességgel, mely lajstromozhatóvá tenné, és mivel ez ellentétes a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontjával, ezzel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot.

            2.

            Az első téves jogalkalmazás az volt, hogy a Törvényszék a védjegynek a bejelentési űrlapon színvédjegyként történt meghatározását a védjegy jogi jellegének meghatározásaként kezelte, amely következésképpen a benne rejlő megkülönböztető képesség értékelését is érintette. .A Törvényszéknek ki kellett volna mondania, hogy a védjegynek a bejelentési űrlapon színvédjegyként történt meghatározására elsősorban az EUIPO adminisztratív célszerűsége miatt került sor, és e meghatározás nem bír jogi hatással. Következésképpen nem csupán a védjegynek a bejelentési űrlapon szereplő meghatározását, hanem a bejelentés teljes egészét, különösen a védjegynek a bejelentési űrlappal benyújtott ábrázolását figyelembe kellett volna vennie a lajstromozni kívánt védjegy jellegének meghatározásakor. A védjegynek a bejelentésben szereplő ábrázolása egy ábrás védjegy, amely rendelkezik az ott leírt különös tulajdonságokkal.

            3.

            A Törvényszéknek figyelembe kellett volna vennie továbbá a védjegy lajstromozott formáját, és különösen az EUIPO által kiállított védjegyokiratban megjelölt formáját. A védjegyokirat az a dokumentum, mely rögzíti a lajstromozott védjegy formáját, és a Törvényszéknek e dokumentumot kellett volna a lajstromozott védjegy jellegét illetően meghatározónak tekinteni. A védjegyokirat tartalma, megfelelően értelmezve, egyértelművé teszi, hogy a védjegy ábrás védjegyként került lajstromozásra, melynek formája a bejelentési űrlappal benyújtott ábrázolás szerinti. A Törvényszék azzal, hogy nem így tett, tévesen értelmezte a jogot.

            4.

            A második téves jogalkalmazás, és egyben eljárási szabálytalanság az volt, hogy a Törvényszék visszautasította a vitatott védjegy védjegyokirata tartalmának megértéséhez szükséges információkat. E dokumentum a Szellemi Tulajdon Világszervezetének ST.60. sz. kiadványa, mely meghatározza a szellemitulajdon-jogi hivatalok, köztük az EUIPO által a bejegyzések természetének és jelentésének azonosítására általánosan használt INID kódokat. Az INID kódok jelentését kizárólag az ST.60. sz. kiadványra vagy azzal egyenértékű referenciaforrásra hivatkozással, a védjegyokiratok tartalmát pedig csak a bennük foglalt INID kódok jelentésére hivatkozással lehet meghatározni. A Törvényszék tévesen értékelte bizonyítéknak ezen információk forrását, és következésképpen tévesen tagadta meg a dokumentum vagy a benne foglalt információ elfogadását, jóllehet az egy szótárnak megfelelő jogi szöveg. Ha a Törvényszék figyelembe vette volna az elé terjesztett értelmező eszközöket, úgy értékelte volna, hogy a védjegyokirat egy ábrás védjegyre vonatkozik, mely a bejelentési űrlapon feltüntetett ábrázolásból áll. Ilyen védjegyről az EUIPO első fellebbezési tanácsa már helyesen megállapította, hogy az rendelkezik a lajstromozáshoz szükséges megkülönböztető képességgel, és a Törvényszéknek ugyanezt kellett volna megállapítania.

      (
         1
      )	A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009., L 78., 1. o.).


201711170141555622017/C 412/225122017CJC41220171204HU01HUINFO_JUDICIAL20170822141521C-512/17. sz. ügy: A Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Lengyelország) által 2017. augusztus 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HR
 ---documentbreak--- C4122017HU1410120170822HU0022141152A Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu (Lengyelország) által 2017. augusztus 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HR
   (C-512/17. sz. ügy)2017/C 412/22Az eljárás nyelve: lengyel
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Rejonowy Poznań – Stare Miasto w Poznaniu

      Az alapeljárás felei

      Felperes: HR

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            A jelen ügy körülményei között úgy kell-e értelmezni a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, módosított 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (
                  1
               ) 8. cikkének (1) bekezdését, hogy valamely 18 hónapos gyermek szokásos tartózkodási helye az a tagállam, ahol a gyermek bizonyos mértékig beilleszkedik a szociális és családi környezetbe az alábbi körülmények eredményeként: a gyermek felügyeletét napi szinten gyakorló szülő e tagállam állampolgára, a gyermek e tagállam hivatalos nyelvét használja, a gyermeket ebben a tagállamban keresztelték meg, a gyermek három hónapig terjedő ideig tartózkodott e tagállamban e szülő szülői szabadsága, illetve az ünnepek során kivett egyéb szabadságai alatt, továbbá a gyermek e szülő családjával áll kapcsolatban, ha a fennmaradó időszakokban a gyermek az említett szülővel együtt egy másik tagállamban tartózkodik, e szülőnek ebben e másik tagállamban van határozatlan idejű munkaszerződésen alapuló munkaviszonya, továbbá a gyermek e másik tagállamban állandó, de időben korlátozott kapcsolatot tart a másik szülővel és annak családjával?

            2)

            A 2201/2003 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése alapján valamely 18 hónapos gyermek szokásos tartózkodási helyének meghatározása érdekében, aki ezen életkor miatt napi szinten csak az egyik szülő felügyelete alatt áll, míg a másik szülővel állandó, de időben korlátozott kapcsolatot tart, amennyiben a szülői felügyelet és a gyermekkel való kapcsolattartás gyakorlásáról a szülők között nem jön létre megállapodás, a gyermek szociális és családi környezetbe történő beilleszkedésének értékelése során a gyermek két szülővel fennálló kapcsolatát egyenlő mértékben kell-e figyelembe venni, vagy nagyobb mértékben kell figyelembe venni a gyermeknek a felügyeletet napi szinten gyakorló szülővel fennálló kapcsolatát?

      (
         1
      )	HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.; helyesbítés: HL 2013. L 82., 63. o.)


title: C-573/16. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2017. október 19-i ítélete (a High Court of Justice (Chancery Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Air Berlin plc kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Előzetes döntéshozatal — Közvetett adók — Tőkefelhalmozás — 1,5 %-os illetéknek újonnan kibocsátott részvények vagy a valamely tagállamban értéktőzsdei jegyzésre szánt részvények elszámolóháznak történő átruházására (clearance service) történő kivetése)

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/13

         A Bíróság (hetedik tanács) 2017. október 19-i ítélete (a High Court of Justice (Chancery Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Air Berlin plc kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-573/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közvetett adók - Tőkefelhalmozás - 1,5 %-os illetéknek újonnan kibocsátott részvények vagy a valamely tagállamban értéktőzsdei jegyzésre szánt részvények elszámolóháznak történő átruházására (clearance service) történő kivetése))
   (2017/C 424/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Air Berlin plc

      Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Rendelkező rész

               1)

               A tőkeemelést [helyesen: tőkefelhalmozást] terhelő közvetett adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelv 10. és 11. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan részvényátruházási ügylet adóztatása, amellyel a valamely társaság összes részvénye feletti tulajdonjogot kizárólag abból a célból ruházzák át egy elszámolóházra, hogy e részvények bevezetésre kerüljenek valamely tőzsdén, anélkül hogy az e részvények feletti tényleges rendelkezési jog megváltozna.

               2)

               A tőkeemelést [helyesen: tőkefelhalmozást] terhelő közvetett adókról szóló, 2008. február 12-i 2008/7/EK tanácsi irányelv 5. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan részvényátruházási ügylet adóztatása, amellyel a tőkeemelés során újonnan kibocsátott részvények tulajdonjogát kizárólag abból a célból ruházzák át egy elszámolóházra, hogy e részvényeket újbóli eladásra kínálják.

               3)

               Az első és a második kérdésre adandó válasz nem tér el olyan körülmények között, amikor az alapügyben szereplőhöz hasonló tagállami szabályozás lehetővé teszik az elszámolóház működtetőjének az adóhatóság jóváhagyását követően azt a választást, hogy az elszámolóháznak történő eredeti részvényátruházást ne terhelje bélyegilleték, hanem helyette bélyegilletéktartalék-adót vessenek ki a részvények valamennyi későbbi értékesítésére.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: C-568/17. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2017. szeptember 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Financiën kontra L. W. Geelen

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/23

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2017. szeptember 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Financiën kontra L. W. Geelen
   (C-568/17. sz. ügy)
   (2017/C 424/33)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Staatssecretaris van Financiën

      Ellenérdekű fél: L. W. Geelen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a)

                           Úgy kell-e értelmezni a hatodik irányelv (1) 9. cikke (2) bekezdése c) pontjának első francia bekezdését, illetve a 2006. évi héairányelv (2) (2010. január 1-jéig hatályos változata) 52. cikkének a) pontját, hogy azok hatálya alá tartozik a díj ellenében történő, interaktív, erotikus, élő webkamerás előadások szolgáltatása?

                           b)

                           Amennyiben az 1.a. kérdésre a válasz igenlő, úgy kell-e értelmezni a „hely, ahol a szolgáltatást ténylegesen teljesítették” mondatrészt a hatodik irányelv 9. cikke (2) bekezdésének c) pontjában, illetve a 2006. évi héairányelv 52. cikkének elején, hogy az a hely irányadó, ahol a modellek a webkamera előtt fellépnek, vagy az, ahol a látogatók a képeket megtekintik, vagy más hely is szóba jön még?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a hatodik irányelv 9. cikke (2) bekezdése e) pontjának tizenkettedik francia bekezdését, illetve a 2006. évi héairányelv (2010. január 1-jéig hatályos változata) 56. cikke (1) bekezdésének k) pontját, összefüggésben a 2005. évi héarendelet (3) 11. cikkével, hogy a díj ellenében történő, interaktív, erotikus, élő webkamerás előadások szolgáltatása „elektronikus úton nyújtott szolgáltatásnak” tekinthető?

               3)

               Miként kell a szolgáltatás teljesítési helyét meghatározni, amennyiben az 1.a. és a 2. kérdésre a válasz egyaránt igenlő, és a szolgáltatás teljesítési helyének meghatározása a vonatkozó irányelvi előírások alapján eltérő eredményekre vezet?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 1977. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).

      (2)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).

      (3)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 77/388/EGK irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló, 2005. október 17-i 1777/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 288., 1. o.).


title: C-598/16. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. október 19-i ítélete – Viktor Fedorovych Yanukovych kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság (Fellebbezés — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A fellebbező nevének jegyzékbe vétele)

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/13

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. október 19-i ítélete – Viktor Fedorovych Yanukovych kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság
   (C-598/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A fellebbező nevének jegyzékbe vétele))
   (2017/C 424/18)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Viktor Fedorovych Yanukovych (képviselő: T. Beazley QC)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: P. Mahnič Bruni és M. J.-P. Hix meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők kezdetben: S. Bartelt és J. Norris-Usher, később: E. Paasivirta és J. Norris-Usher meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Viktor Fedorovych Yanukovych-ot kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: C-579/17. sz. ügy: Az Arbeits- und Sozialgericht Wien (Ausztria) által 2017. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse kontra Gradbeništvo Korana d.o.o.

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/23

         Az Arbeits- und Sozialgericht Wien (Ausztria) által 2017. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse kontra Gradbeništvo Korana d.o.o.
   (C-579/17. sz. ügy)
   (2017/C 424/34)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Arbeits- und Sozialgericht Wien

      Az alapeljárás felei

      Felperes: BUAK Bauarbeiter-Urlaubs- u. Abfertigungskasse

      Alperes: Gradbeništvo Korana d.o.o.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 1. cikkét, hogy az olyan eljárások, amelyek tárgya a Bauarbeiter-Urlaubs- und Abfertigungskasse (építőipari munkások szabadság- és végkielégítési pénztára, Ausztria; a továbbiakban: BUAK) járulékok iránti igényeinek munkáltatóval szembeni érvényesítése az Ausztriában szokásos munkavégzési hellyel nem rendelkező munkavállalók munkavégzés céljából, vagy munkavállalók rendelkezésre bocsátása keretében Ausztriába történő kiküldetése alapján, vagy Ausztrián kívüli székhellyel rendelkező munkáltatóval szemben ausztriai szokásos munkavégzési hellyel rendelkező munkavállalók foglalkoztatása alapján, az említett rendelet hatálya alá tartozó „polgári és kereskedelmi ügyek”, akkor is, ha a BUAK ezen járulékok iránti igényei ugyan magánjogi munkaviszonyokra vonatkoznak, és a munkavállalóknak a szabadság és a szabadság idejére járó munkabér iránti, a munkáltatókkal való munkaviszonyokból származó magánjogi igényei fedezését szolgálják, azonban

               —

               mind a munkavállalóknak a BUAK-kal szembeni, a szabadság idejére járó munkabér iránti igénye mértékét, mind pedig a BUAK-nak a munkáltatókkal szembeni járulékok iránti igénye mértékét nem szerződés vagy kollektív szerződés, hanem szövetségi miniszteri rendelet határozza meg,

               —

               a munkáltatók által a BUAK részére fizetendő járulékok a munkavállalóknak fizetendő, szabadság idejére járó munkabérre fordított kiadások fedezése mellett a BUAK igazgatási költségráfordításainak fedezését is szolgálják, és

               —

               a BUAK-ot ilyen járulékok iránti igényeinek követelésével és érvényesítésével összefüggésben törvényi rendelkezés alapján szélesebb jogosultság illeti meg, mint valamely magánszemélyt, azáltal, hogy

                           —

                           a munkáltatók külön bírság terhe mellett a BUAK részére az általa kialakított kommunikációs utak használatával – úgy alkalomszerűen, mint havi rendszerességgel ismétlődően – jelentéstételre, a BUAK ellenőrzési intézkedéseiben való közreműködésre és azok tűrésére, a bér-, üzleti és egyéb kimutatásokba történő betekintés biztosítására, és a BUAK részére felvilágosítás adására kötelesek, és

                           —

                           a BUAK-nak a jelentéstételi kötelezettség munkáltatók általi megsértése esetén joga van a munkáltatók által fizetendő járulékoknak a saját megállapításai alapján történő kiszámítására, mindamellett hogy a BUAK járulékok iránti igénye a kiküldetés, illetve a foglalkoztatás tényleges viszonyaitól függetlenül a BUAK által kiszámított összegben áll fenn?

      (1)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: T-844/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 26-i ítélete – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner kontra EUIPO (Klosterstoff) („Európai uniós védjegy — A Klosterstoff európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A fogyasztók megtévesztésére alkalmas védjegy — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja] — Az EUIPO korábbi gyakorlata”)

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/34

         A Törvényszék 2017. október 26-i ítélete – Alpirsbacher Klosterbräu Glauner kontra EUIPO (Klosterstoff)
   (T-844/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A Klosterstoff európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A fogyasztók megtévesztésére alkalmas védjegy - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja] - Az EUIPO korábbi gyakorlata”))
   (2017/C 424/49)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG (Alpirsbach, Németország) (képviselők: W. Göpfert és S. Hofmann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Klosterstoff szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. október 6-án hozott határozata (R 2064/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Alpirsbacher Klosterbräu Glauner GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 38., 2017.2.6.


title: C-582/17. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie kontra H.

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/24

         A Raad van State (Hollandia) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie kontra H.
   (C-582/17. sz. ügy)
   (2017/C 424/35)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: H.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (1) […], hogy kizárólag azon tagállam feladata a felelős tagállam meghatározása, amelyben a nemzetközi védelem iránti kérelmet először benyújtották, minek folytán valamely külföldi csak e tagállamban járhat el jogi úton a dublini rendelet 27. cikke alapján a dublini rendelet III. fejezetében – többek között a rendelet 9. cikkében – előírt felelősségi feltételek valamelyikének téves alkalmazásával szemben?

      (1)  HL 2013. L 180.; a továbbiakban: dublini rendelet.


title: C-599/16. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. október 19-i ítélete – Oleksandr Viktorovych Yanukovych kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A fellebbező nevének jegyzékbe vétele)

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/14

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. október 19-i ítélete – Oleksandr Viktorovych Yanukovych kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   (C-599/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A fellebbező nevének jegyzékbe vétele))
   (2017/C 424/19)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (képviselő: T. Beazley QC)

      A másik/többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: P. Mahnič Bruni és M. J.-P. Hix meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők kezdetben: S. Bartelt és J. Norris-Usher, később: E. Paasivirta és J. Norris-Usher meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Oleksandr Viktorovych Yanukovych-ot kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: T-857/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 26-i ítélete – Erdinger Weißbräu Werner Brombach kontra EUIPO (Egy nagy üvegpohár formája) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — Térbeli védjegy — Egy nagy üvegpohár formája — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/35

         A Törvényszék 2017. október 26-i ítélete – Erdinger Weißbräu Werner Brombach kontra EUIPO (Egy nagy üvegpohár formája)
   (T-857/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Térbeli védjegy - Egy nagy üvegpohár formája - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2017/C 424/50)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG (Erding, Németország) (képviselő: A. Hayn ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának egy nagy üvegpohár formájából álló térbeli védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2016. szeptember 20-án hozott határozata (R 659/2016-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Erdinger Weißbräu Werner Brombach GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 38., 2017.2.6.


title: C-583/17. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie kontra R.

text:
               11.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 424/25

         A Raad van State (Hollandia) által 2017. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie kontra R.
   (C-583/17. sz. ügy)
   (2017/C 424/36)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: R.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (1) […], hogy kizárólag azon tagállam feladata a felelős tagállam meghatározása, amelyben a nemzetközi védelem iránti kérelmet először benyújtották, minek folytán valamely külföldi csak e tagállamban járhat el jogi úton a dublini rendelet 27. cikke alapján a dublini rendelet III. fejezetében – többek között a rendelet 9. cikkében – előírt felelősségi feltételek valamelyikének téves alkalmazásával szemben?

               2)

               Mennyiben bír jelentőséggel az első kérdés megválaszolása során, hogy abban a tagállamban, amelyben a nemzetközi védelem iránti kérelmet először benyújtották, már határozat született e kérelem tárgyában, vagy a külföldi a kérelmet idő előtt visszavonta?

      (1)  HL 2013. L 180.; a továbbiakban: dublini rendelet.