title: C-23/03. sz. ügy: A Bíróság (második tanács)  2006. május 4-i  végzése (a Tribunale di Milano és a Tribunale ordinario di Torino [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Michel Mulliez és társai és Giuseppe Momblano (C-23/03. és C-52/03. sz. egyesített ügyek), Alessandro Nizza és Giacomo Pizzi (C-133/03. sz. ügy), Fabrizio Barra (C-337/03. sz. ügy), Adelio Aggio és társai (C-473/03. sz. ügy) elleni büntetőeljárás (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3 §-ának első bekezdése – Társasági jog – 68/151/EGK első irányelv, 78/660/EGK negyedik irányelv és a 83/349/EGK hetedik irányelv – Éves beszámoló – Valódiság elve – A társaságokról szóló hamis információk esetére előírt szankciók (hamis könyvelés) – 68/151/EGK első irányelv 6. cikke – A közösségi jog megsértése esetén alkalmazandó szankciók megfelelő jellegének követelménye)

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/11

         A Bíróság (második tanács) 2006. május 4-i végzése (a Tribunale di Milano és a Tribunale ordinario di Torino [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Michel Mulliez és társai és Giuseppe Momblano (C-23/03. és C-52/03. sz. egyesített ügyek), Alessandro Nizza és Giacomo Pizzi (C-133/03. sz. ügy), Fabrizio Barra (C-337/03. sz. ügy), Adelio Aggio és társai (C-473/03. sz. ügy) elleni büntetőeljárás
   (C-23/03. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3 §-ának első bekezdése - Társasági jog - 68/151/EGK első irányelv, 78/660/EGK negyedik irányelv és a 83/349/EGK hetedik irányelv - Éves beszámoló - Valódiság elve - A társaságokról szóló hamis információk esetére előírt szankciók (hamis könyvelés) - 68/151/EGK első irányelv 6. cikke - A közösségi jog megsértése esetén alkalmazandó szankciók megfelelő jellegének követelménye)
   (2006/C 178/17)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale di Milano, Tribunale ordinario di Torino
   Az alap-büntetőeljárások terheltjei
   Michel Mulliez, Patrick Lesaffre, Peter Hordjk, Michel Hoste, Christophe Dubrulle, Benoit Lheureux, Guy Geffroy, Gregory Sartorius és Giuseppe Momblano (C-23/03. és C-52/03. sz. egyesített ügyek), Alessandro Nizza és Giacomo Pizzi (C-133/03. sz. ügy), Fabrizio Barra (C-337/03. sz. ügy), Adelio Aggio és társai (C-473/03. sz. ügy)
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunale ordinario di Torino – Az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1968. március 9-i 68/151/EGK első tanácsi irányelv (HL L 65., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 3. o.) 6. cikkének értelmezése – Éves beszámoló – Közlés elmulasztásának és hamis információk közlésének vétségei – Megfelelő szankciók
   Rendelkező rész
   Az alapügyhöz hasonló helyzetekben a tagállamok hatóságai nem hivatkozhatnak büntetőeljárások keretében a vádlottakkal szemben az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 1968. március 9-i 68/151/EGK első tanácsi irányelvre, mivel egy irányelvnek nem lehet olyan hatása, hogy önmagában, a valamely tagállam által annak végrehajtása érdekében meghozott belső törvénytől függetlenül a vádlottak büntetőjogi felelősségét meghatározza, illetve súlyosbítsa.

      (1)  HL C 70., 2003.3.22.


title: T-824/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. október 18-i ítélete Eveready Battery Company kontra EUIPO – Hussain és társai (POWER EDGE) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A POWER EDGE európai uniós ábrás védjegy bejelentése — EDGE korábbi európai uniós szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése és 42. cikkének (2) bekezdése”)

text:
               28.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 441/17

      A Törvényszék 2016. október 18-i ítélete Eveready Battery Company kontra EUIPO – Hussain és társai (POWER EDGE)
      (T-824/14. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A POWER EDGE európai uniós ábrás védjegy bejelentése - EDGE korábbi európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009 rendelet 15. cikkének (1) bekezdése és 42. cikkének (2) bekezdése”))
      (2016/C 441/21)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Eveready Battery Company, Inc. (Saint-Louis, Missouri, Egyesült Államok) (képviselő: N. Hebeis, ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Garrido Otaola és M. Fischer, meghatalmazottak)

         A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó felek a Törvényszék előtti eljárásban: Imran Hussain, Rizwana Hussain, Maariah Hussain, Danyaal Hussain és Zahra Hussain (Leeds, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz, QC)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az Eveready Battery Company és I. Hussain, R. Hussain, M. Hussain, D. Hussain, Z. Hussain közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. október 6-án hozott határozata (R 38/2014-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutastja.

                  2)

                  A Törvényszék Eveready Battery Company, Inc.-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 65., 2015.2.23.


title: A Bíróság ítélete (2015. január 28.) az E-14/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – a végrehajtás elmulasztása – a játékok biztonságáról szóló 2009/48/EK irányelv)

text:
               18.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/8

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2015. január 28.)
   az E-14/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – a végrehajtás elmulasztása – a játékok biztonságáról szóló 2009/48/EK irányelv)
   (2015/C 201/08)
   Az E-14/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben –KÉRELEM annak kimondására, hogy mivel Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete XXIII. fejezetének 1a. pontjában hivatkozott – és az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2012. július 13-i 127/2012. sz. vegyes bizottsági határozattal a megállapodáshoz igazított – jogi aktus (a játékok biztonságáról szóló, 2009. június 18-i 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, és/vagy azokról nem tájékoztatta haladéktalanul az EFTA Felügyeleti Hatóságot, így nem teljesítette a hivatkozott jogi aktusban és az EGT-megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó-bíró) bírákból álló Bíróság 2015. január 28-án ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete XXIII. fejezetének 1a. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2012. július 13-i 127/2012. sz. vegyes bizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a játékok biztonságáról szóló, 2009. június 18-i 2009/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus, valamint az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: C-230/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. július 14-i ítélete (a Rechtbank Den Haag [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brite Strike Technologies Inc. kontra Brite Strike Technologies SA (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — A 22. cikk 4. pontja — Joghatóság a szellemi tulajdonjoggal kapcsolatos jogvitákban — 71. cikk — A tagállamok által különös jogterületeken megkötött egyezmények — A szellemi tulajdonról szóló Benelux Egyezmény — Joghatóság a benelux védjegyekkel és formatervezési mintákkal kapcsolatos jogvitákban — EUMSZ 350. cikk)

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/21

         A Bíróság (második tanács) 2016. július 14-i ítélete (a Rechtbank Den Haag [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brite Strike Technologies Inc. kontra Brite Strike Technologies SA
   (C-230/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - A 22. cikk 4. pontja - Joghatóság a szellemi tulajdonjoggal kapcsolatos jogvitákban - 71. cikk - A tagállamok által különös jogterületeken megkötött egyezmények - A szellemi tulajdonról szóló Benelux Egyezmény - Joghatóság a benelux védjegyekkel és formatervezési mintákkal kapcsolatos jogvitákban - EUMSZ 350. cikk))
   (2016/C 335/28)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Den Haag

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Brite Strike Technologies Inc.

      Alperes: Brite Strike Technologies SA

      Rendelkező rész

   A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendeletnek az EUMSZ 350. cikkel összefüggésben értelmezett 71. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a szellemi tulajdonról (védjegyek és formatervezési minták) szóló, 2005. február 25-én Hágában a Belga Királyság, a Luxemburgi Nagyhercegség és a Holland Királyság által aláírt Benelux Egyezmény 4.6 cikkében előírt bírósági joghatósági szabály alkalmazása a benelux védjegyekkel és formatervezési mintákkal kapcsolatos jogvitákban.

      (1)  HL C 254., 2015.8.3.


title: C-586/12. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. december 19-i ítélete — Koninklijke Wegenbouw Stevin BV kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kartellek — Az útépítési bitumen holland piaca — Az útépítési bitumen bruttó árának megállapítása — Az útépítőknek adott engedmény meghatározása — Bizonyítás — Az egyenlő bánásmód elve — Korlátlan felülvizsgálat — A bírság arányossága — A Bíróság által végzett felülvizsgálat)

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/21

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. december 19-i ítélete — Koninklijke Wegenbouw Stevin BV kontra Európai Bizottság
   (C-586/12. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Kartellek - Az útépítési bitumen holland piaca - Az útépítési bitumen bruttó árának megállapítása - Az útépítőknek adott engedmény meghatározása - Bizonyítás - Az egyenlő bánásmód elve - Korlátlan felülvizsgálat - A bírság arányossága - A Bíróság által végzett felülvizsgálat)
   2014/C 52/36
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (képviselő: E. Pijnacker Hordijk advocaat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Ronkes Agerbeek meghatalmazott)

      Tárgy

   Fellebbezés a Törvényszék (hatodik tanács) T-357/06. sz., Koninklijke Wegenbouw Stevin kontra Bizottság ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen, melyben a Törvényszék elutasította azt a keresetet, melynek tárgya elsődlegesen az [EK] 81. [cikk] alapján megindított eljárás[ban] (COMP/F/38.456 — „bitumen [Hollandia]”-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozatnak a felperest érintő részében való megsemmisítése, másodlagosan pedig az említett határozatban a felperessel szemben kiszabott bírság összegének a csökkentése iránti kérelem volt

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Koninklijke Wegenbouw Stevin BV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 71., 2013.3.9.


title: F-116/11. sz. ügy: 2011. november 7-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/69

      2011. november 7-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
      (F-116/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/135)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: ZZ (képviselő: S. Antonella ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         A jogvita tárgya és leírása

      Azon határozat megsemmisítése, amelyben a felperest nem bocsátották az EPSO/AD/207/11 versenyvizsga értékelő vizsgáira.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a felperes részére 10 000 euró nem vagyoni kártérítés megfizetésére a megtámadott határozat következtében őt ért nem vagyoni károk megtérítéseként;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-544/09. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2011. szeptember 15-i ítélete — Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Állami támogatások — A digitális földfelszíni műsorszórás Berlin-Brandenburgban történő bevezetése — EK 87. cikk, (3) bekezdés, c) pont — A piac hiányossága — Arányosság — Technológiasemlegesség — Ösztönző hatás)

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/5

         A Bíróság (hatodik tanács) 2011. szeptember 15-i ítélete — Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (C-544/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Állami támogatások - A digitális földfelszíni műsorszórás Berlin-Brandenburgban történő bevezetése - EK 87. cikk, (3) bekezdés, c) pont - A piac hiányossága - Arányosság - Technológiasemlegesség - Ösztönző hatás)
   2011/C 319/07
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma, J. Möller és B. Klein meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet és K. Gross meghatalmazottak)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-21/06. sz., Németország kontra Bizottság ügyben 2009. október 6-án hozott ítéletével szembeni fellebbezés, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította a Németországi Szövetségi Köztársaság által a digitális földfelszíni műsorszórás (DVB-T) Berlin-Brandenburgban történő bevezetésére nyújtott állami támogatás végrehajtására vonatkozóan hozott 2005. november 9-i 2006/513/EK bizottsági határozat (HL 2006. L 200., 14. o.) megsemmisítése iránti keresetet — Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának megsértése

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 51., 2010.2.27.


title: C-141/11. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012.július 5-i ítélete [a Södertörns tingsrätt (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Torsten Hörnfeldt kontra Posten Meddelande AB (A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód — Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — A munkavállaló számára 67. életévének betöltéséig a munkavégzésre feltétlen jogot biztosító nemzeti szabályozás, amely a munkaviszony automatikus megszűnését írja elő azon hónap végén, amelyben a munkavállaló betölti ezen életévét — Az öregségi nyugdíj összegének figyelmen kívül hagyása)

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/11

         A Bíróság (második tanács) 2012.július 5-i ítélete [a Södertörns tingsrätt (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Torsten Hörnfeldt kontra Posten Meddelande AB
   (C-141/11. sz. ügy) (1)

   (A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - A munkavállaló számára 67. életévének betöltéséig a munkavégzésre feltétlen jogot biztosító nemzeti szabályozás, amely a munkaviszony automatikus megszűnését írja elő azon hónap végén, amelyben a munkavállaló betölti ezen életévét - Az öregségi nyugdíj összegének figyelmen kívül hagyása)
   2012/C 287/18
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Södertörns tingsrätt

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Torsten Hörnfeldt

      Alperes: Posten Meddelande AB

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Södertörns Tingsrätt — Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma általános jogelvének, illetve a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303, 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.) 6. cikkének értelmezése — Nemzeti szabályozás és kollektív szerződés, amely a munkavállaló számára 67. életévének betöltéséig feltétlen jogot biztosít a munkavégzésre, és amely a munkaviszony automatikus, felmondás nélküli megszűnését írja elő azon hónap végén, amelyben a munkavállaló betölti 67. életévét, anélkül, hogy figyelembe venné a számára ténylegesen kifizethető nyugdíj mértékét

      Rendelkező rész

   A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben vitatott szabályozás, amely lehetővé teszi a munkáltató számára, hogy valamely munkavállaló munkaviszonyát kizárólag azon indokból szüntesse meg, hogy a munkavállaló betöltötte a 67. életévét, és amely szabály nem veszi figyelembe azon öregségi nyugdíj szintjét, amelyben az érintett részesülhet, amennyiben e szabályt a foglalkoztatás- és a munkaerő-piaci politikára irányuló törvényes célkitűzés objektíven és ésszerűen igazolja, és a cél elérése megfelelő és szükséges eszközének minősül.

      (1)  HL C 152., 2011.5.21.


title: T-870/16. sz. ügy: 2016. december 7-én benyújtott kereset – Miserini Johansson kontra EBB

text:
               20.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/28

         2016. december 7-én benyújtott kereset – Miserini Johansson kontra EBB
   (T-870/16. sz. ügy)
   (2017/C 086/38)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Virna Miserini Johansson (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: A. Senes ügyvéd)

      Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
   Elsődlegesen:
   semmisítse meg az EBB 2016. január 25-i határozatát;
   kötelezze az EBB-t, hogy állítsa helyre a felperes teljes körű illetményjogosultságait és az összes releváns kapcsolódó jogosultságot, ideértve a teljes körű nyugdíjjogosultságokat és az önkéntes kiegészítő előtakarékossági biztosítási (ÖKEB) járulékokat;
   kötelezze az EBB-t, hogy térítse meg a felperes részére az elmaradt illetménynek megfelelő összeget (amelyet a 2016. december 31-i állapot szerint ideiglenesen 24000 euróra értékel);
   kötelezze az EBB-t, hogy visszamenőlegesen, 2016. február 1-jei hatállyal számítsa ki a felperes teljes körű nyugdíjjogosultságait és ÖKEB-járulékait;
   kötelezze az EBB-t, hogy fizessen kártérítést a felperes részére az őt ért nem vagyoni kárért, amelyet ideiglenesen 5000 euróra értékel;
   kötelezze az EBB-t, hogy fizesse meg a jelen eljárás költségeit, ideértve a jogi kiadásokat és szakértői díjakat (amennyiben azok felmerülnek).
   Másodlagosan:
   kötelezze az EBB-t, hogy térítse meg azt a kárt, amely a felperest a teljes körű illetményjogosultságainak elvesztése következtében érte, megfizetve részére az ennek megfelelő összegű, a 2016. december 31-i állapot szerint ideiglenesen 24 000 euróra értékelt kártérítést;
   rendeljen ki szakértőt a fenti követelés, a felperes nyugdíjjogosultságai, valamint ÖKEB-járulékai végleges összegének 2016. február 1-jei hatállyal történő meghatározása érdekében;
   kötelezze az EBB-t, hogy térítse meg a felperes által elszenvedett komoly stressz következtében kialakult egészségügyi problémákkal összefüggő és az EBB egészségbiztosítási rendszere által meg nem térített orvosi és pszichológusi költségeket;
   kötelezze az EBB-t, hogy térítse meg a felperes 5 000 euróra értékelt nem vagyoni kárát, azzal, hogy ha a Törvényszék megítélése szerint szükséges, a pontos összeg meghatározása érdekében rendeljen ki szakértőt;
   kötelezze az EBB-t, hogy fizesse meg a jelen eljárás költségeit, ideértve a jogi kiadásokat és szakértői díjakat (amennyiben azok felmerülnek).

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, azt állítva, hogy az EBB megsértette a felperest megillető, az Európai Unió Alapjogi Chartájában és a Bíróság alapvető jogok védelmével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatában (többek között: 1979. december 13-i Hauer kontra Rheinland-Pfalz ítélet, C-44/79, EU:C:1979:290) biztosított alapvető jogait.
   A felperes azzal érvel, hogy az EBB megsértette azt az általános gondossági kötelezettséget, amely a felperessel szemben a felperes egészségi állapotára és az ezen állapotból eredő kockázatokra tekintettel terhelte őt. A felperest továbbá nem tájékoztatták megfelelően a foglalkozási megbetegedés bizonyítását illetően lefolytatandó eljárásokról. A felperes mindenesetre azt állítja, hogy azt a betegséget, amelyben ő szenved, orvosi vélemény alapján foglalkozási eredetűnek nyilvánították, továbbá ő az EBB rendelkezésére bocsátott minden releváns dokumentumot annak érdekében, hogy határozatot lehessen hozni. A felperes részéről semmilyen további eljárási cselekményre nincs szükség, az EBB-nek pedig azonnal helyt kellene adnia a követelésének.


title: C-84/15. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sonos Europe BV kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               4.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/18

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sonos Europe BV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-84/15. sz. ügy)
   (2015/C 146/26)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sonos Europe BV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a KN 8517, 8518, 8519 és 8527 vámtarifaszámot, hogy a jelen ítélet értelmében vett termék (a Zoneplayer), amely digitális információkat vesz, és tárolás nélkül („streaming”) öt (beépített) hangszóró útján hangok formájában erősítve játssza le és/vagy a helyi hálózat más készülékeihez továbbítja azokat, alkalmasint besorolható az említett vámtarifaszámok közül egy vagy több alá, és amennyiben igen, melyik, illetve melyek alá? Vagy úgy kell-e értelmezni a KN 8543 vámtarifaszámot, hogy a Zoneplayerhez hasonló készüléket egyedi feladatokat ellátó elektromos készülékként e vámtarifaszám alá kell besorolni?


title: C-408/13. sz. ügy: Az Amtsgericht Karlsruhe (Németország) által 2013. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Barbara Huber kontra Manfred Huber

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/15

         Az Amtsgericht Karlsruhe (Németország) által 2013. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Barbara Huber kontra Manfred Huber
   (C-408/13. sz. ügy)
   2013/C 274/26
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Karlsruhe

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Barbara Huber

      Alperes: Manfred Huber

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Összeegyeztethető-e a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet (1) 3. cikkének a) és b) pontjával az,
   ha a tartási igények külföldön való érvényesítéséről szóló német törvény (Gesetz zur Geltendmachung von Unterhaltsansprüchen im Verkehr mit ausländischen Staaten [Auslandsunterhaltsgesetz — AUG]) 28. §-a (1) bekezdésének első mondata azt írja elő,
   hogy abban az esetben, ha az eljárásban részt vevő valamelyik fél szokásos tartózkodási helye nem belföldön található, a 4/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkének a) és b) pontjában szabályozott esetekben a tartási ügyekben benyújtott kérelmeket kizárólag azon tartományi felsőbíróság (Oberlandesgericht) székhelye szerint illetékes elsőfokú bíróság (Amtsgericht) bírálja el, amelynek illetékességi területén az ellenérdekű fél vagy a jogosult szokásos tartózkodási helye van?

      (1)  HL L 7., 1. o.


title: T-83/15. sz. ügy: 2015. február 20-án benyújtott kereset – Swatch kontra OHIM – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/34

         2015. február 20-án benyújtott kereset – Swatch kontra OHIM – L’atelier Wysiwyg (wysiwatch WhatYouSeeIsTheWatchYouGet)
   (T-83/15. sz. ügy)
   (2015/C 127/46)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Swatch AG (Biel, Svájc) (képviselő: P. González-Bueno Catalán de Ocón ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: L’atelier Wysiwyg (Besançon, Franciaország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy:„wysiwatch” és „WhatYouSeeIsTheWatchYouGet” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy – 1 1 0 41  597. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2014. december 4-én hozott határozata (R 1873/2014-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot és a L’atelier Wysiwyg-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-463/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. március 5-i ítélete (az Østre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Copydan Båndkopi kontra Nokia Danmark A/S (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szerzői jog és szomszédos jogok — 2001/29/EK irányelv — Az 5. cikk (2) bekezdésének b) pontja és az 5. cikk (6) bekezdése — Többszörözési jog — Kivétel — Magáncélú másolatok — Mobiltelefonokban használt memóriakártya segítségével végzett többszörözés — Méltányos díjazás — Adathordozókat terhelő díj — Egyenlő bánásmód — A díj megtérítése — Minimális hátrány)

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. március 5-i ítélete (az Østre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Copydan Båndkopi kontra Nokia Danmark A/S
   (C-463/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - Az 5. cikk (2) bekezdésének b) pontja és az 5. cikk (6) bekezdése - Többszörözési jog - Kivétel - Magáncélú másolatok - Mobiltelefonokban használt memóriakártya segítségével végzett többszörözés - Méltányos díjazás - Adathordozókat terhelő díj - Egyenlő bánásmód - A díj megtérítése - Minimális hátrány))
   (2015/C 138/02)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Copydan Båndkopi

      Alperes: Nokia Danmark A/S

      Rendelkező rész

               1)

               Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjával nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a magáncélú másolatkészítésnek a többszörözés joga alóli kivétele esetén méltányos díjazást ír elő az olyan többfunkciós adathordozók tekintetében, mint például a mobiltelefonokban használt memóriakártyák, függetlenül attól, hogy ezen adathordozóknak fő funkciója-e a magáncélú másolatok készítése, azzal a feltétellel, hogy az említett adathordozók egyik – akár másodlagos – funkciója lehetővé teszi birtokosaik számára azok e célból történő használatát. Mindazonáltal e funkció elsődleges vagy másodlagos jellege és az adathordozók többszörözésre való alkalmasságának relatív jelentősége befolyásolhatja a fizetendő méltányos díjazás összegét. Amennyiben a jogosultaknak okozott hátrány minimálisnak tekinthető, lehetséges, hogy az említett funkció rendelkezésre bocsátása nem eredményezi az említett díjazás fizetésére vonatkozó kötelezettség létrejöttét.

               2)

               A 2001/29 irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjával nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a méltányos díjazás fedezésére szolgáló, a magáncélú másolatkészítésnek a többszörözés joga alóli kivétele esetén fizetendő díjat kell fizetni magáncélú többszörözés céljára használható olyan adathordozók értékesítése után, mint a mobiltelefonokban használt memóriakártyák, ám amely nem írja elő e díj fizetését olyan alkotóelemek értékesítése után, amelyek fő célja magáncélú másolatok tárolása, mint például az mp3 lejátszók belső memóriája, amennyiben az adathordozók és az alkotóelemek e különböző csoportjai nem összehasonlíthatók, vagy az őket érintő eltérő bánásmód igazolt, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               3)

               A 2001/29 irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja a méltányos díjazás fedezésére szolgáló, a magáncélú másolatkészítésnek a többszörözés joga alóli kivétele esetén fizetendő díj fizetését azon gyártók és importőrök számára, amelyek a mobiltelefonokban használt memóriakártyákat üzleti vállalkozások részére értékesítik annak tudtával, hogy e kártyákat az utóbbiak továbbértékesítik, de anélkül, hogy tudomásuk lenne arról, hogy az említett kártyák végső fogyasztói magánszemélyek vagy üzleti vállalkozások, azzal a feltétellel, hogy

                           —

                           az ilyen rendszer létrehozását gyakorlati nehézségek igazolják;

                           —

                           a díjfizetésre kötelezettek mentesülnek az említett díj megfizetése alól, amennyiben bizonyítják, hogy a mobiltelefonokban használt memóriakártyákat a magáncélú másolástól nyilvánvalóan eltérő célra természetes személyektől eltérő személyek részére értékesítették, azzal hogy e mentesség nem korlátozódhat a kizárólag azon üzleti vállalkozások részére történő értékesítésre, amelyek szerepelnek az említett díjak kezelését végző szervezet nyilvántartásában;

                           —

                           az említett rendszer a magáncélú másolat után fizetendő díj megtérítésére vonatkozó olyan jogról rendelkezik, amely tényleges, és nem teszi túlságosan nehézzé a fizetett díj visszatérítését, azzal hogy e visszatérítés kizárólag az említett memóriakártya végső fogyasztója részére fizethető, akinek e célból kérelmet kell benyújtania az említett szervezethez.

               4)

               A 2001/29 irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontját az említett irányelv (35) preambulumbekezdésére tekintettel úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a többszörözés joga alóli, magáncélú másolatra vonatkozó kivétel hatálya alá tartozó bizonyos esetekben az e kivétel címén fizetendő méltányos díjazás fizetése alóli mentességről rendelkezzenek, azzal a feltétellel, hogy a jogosultaknak ezekben az esetekben okozott hátrány minimális. A tagállamok hatáskörébe tartozik e hátrány küszöbértékének meghatározása, figyelembe véve, hogy e küszöbértéket különösen az egyenlő bánásmód elvének megfelelően kell alkalmazni.

               5)

               A 2001/29 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely tagállam úgy döntött, hogy az említett irányelv 5. cikkének (2) bekezdése alapján kizár e rendelkezés tárgyi hatálya alól minden olyan jogot, amellyel a jogosultak műveik vagy más, jogi védelem alatt álló teljesítményeik többszörözését engedélyezhetik, a valamely jogosult által a műveit tartalmazó fájlok felhasználására adott engedélynek nem lehet kihatása az e fájlok segítségével az említett irányelv 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően végzett többszörözés után a többszörözés joga alóli kivétel címén járó méltányos díjazás kötelezettségére, és az önmagában nem eredményezheti az érintett fájlok felhasználójának bármilyen díjazás fizetésére irányuló, az említett jogosult felé fennálló kötelezettségének létrejöttét.

               6)

               A 2001/29 irányelv 6. cikkében említett műszaki intézkedéseknek a védelem alatt álló művek többszörözése céljából használt eszközök, így például a DVD-k, CD-k, mp3 lejátszók vagy számítógépek tekintetében való alkalmazása nem lehet hatással az ilyen eszközökről végzett magáncélú többszörözés után a többszörözési jog alóli kivétel címén fizetendő méltányos díjazás fizetésének kötelezettségére. Ezen alkalmazás azonban hatással lehet az említett díjazás konkrét mértékére.

               7)

               A 2001/29 irányelvvel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a többszörözési jog alóli kivétel címén méltányos díjazás fizetését írja elő jogellenes források, azaz olyan védelem alatt álló művek alapján végzett többszörözés esetében, amelyeket a jogosultak engedélye nélkül bocsátanak a nyilvánosság rendelkezésére.

               8)

               A 2001/29 irányelvvel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a többszörözési jog alóli kivétel címén méltányos díjazást ír elő védelem alatt álló művek olyan többszörözése esetében, amelyet természetes személy végez olyan eszköz forrásként történő használatával vagy olyan eszköz segítségével, amely harmadik személy tulajdonát képezi.

      (1)  HL C 399., 2012.12.22.


title: T-17/15. sz. ügy: 2015. január 15-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               9.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 81/27

         2015. január 15-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-17/15. sz. ügy)
   (2015/C 081/35)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: P. Gentili avvocato dello Stato és G. Palmieri meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az „EPSO/AD/294/14 – Tanácsos (AD 6) az adatvédelem területén” versenyvizsga-kiírást.

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az EUMSZ 263. cikk, az EUMSZ 264. cikk és az EUMSZ 266. cikk megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A Bizottság megsértette a Bíróság által a C-566/10. P. sz. ügyben hozott ítélet jogerejét, amely ítélet jogellenesnek nyilvánítja azokat a versenykiírásokat, amelyek kizárólag az angolra, a franciára és a németre korlátozzák az uniós nyílt versenyvizsgákon pályázó résztvevők által második nyelvként megjelölhető nyelveket.

               2.

               A második, az EUMSZ 342. cikk, valamint az 1/58 rendelet 1. és 6. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság – azzal, hogy háromra korlátozta az uniós nyílt versenyvizsgák résztvevői által második nyelvként választható nyelveket – gyakorlatilag az intézmények számára új nyelvi szabályozást írt elő, megsértve ezzel a Tanácsnak az ezen a területen meglévő kizárólagos hatáskörét.

               3.

               A harmadik, az EK 12. cikk, jelenleg EUMSZ 18. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének; az EUSZ 6. cikk (3) bekezdésének; a személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikke (2) és (3) bekezdésének; az 1/58 rendelet 1. és 6. cikkének, a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének, 27. cikke (2) bekezdésének és 28. cikke f) pontjának megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság által alkalmazott nyelvi korlátozás hátrányosan megkülönböztető jellegű, mivel a hivatkozott normák tiltják az uniós polgárokra és magukra az intézmények tisztviselőire nézve olyan nyelvi korlátozások előírását, amelyeket az intézményeknek a már hivatkozott 1/58 rendelet 6. cikke szerinti – és eleddig nem elfogadott – eljárási szabályzatai nem általánosságban és nem objektíven írnak elő, továbbá a szolgálat konkrét és igazolt érdekének hiányában tiltják ilyen korlátozások bevezetését.

               4.

               A negyedik, az EUSZ 6. cikk (3) bekezdésének azon részének megsértésére alapított jogalap, amelyben a bizalomvédelem elvét a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból következő alapvető jogként állapítja meg.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a polgárok abba vetett bizalmát, hogy második nyelvként az Unió bármely nyelvét választhatják, ahogyan az 2007-ig mindig is volt, és amint azt a Bíróságnak a C-566/10. P. sz. ügyben hozott ítélete hitelt érdemlően megerősítette.

               5.

               Az ötödik, a hatáskörrel való visszaélésre, valamint a pályázati kiírások jellegét és célját érintő lényeges rendelkezéseknek, különösen a tisztviselők személyzeti szabályzata 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének, 28. cikke f) pontjának, 27. cikke (2) bekezdésének, 34. cikke (3) bekezdésének, és 45. cikke (1) bekezdésének, valamint az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság – azzal, hogy előzetesen és általánosságban háromra korlátozta a második nyelvként választható nyelveket – valójában a versenykiírás és a versenyvizsgán való részvételhez szükséges feltételek szakaszába hozta előre a jelöltek nyelvi készségeinek ellenőrzését, amit a versenyvizsgán kellene elvégezni. Ily módon a nyelvismeret meghatározóbbá válik a szakmai ismeretekhez képest.

               6.

               A hatodik, az EUMSZ 18. cikk és az EUMSZ 24. cikk (4) bekezdésének; az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének; az 1/58 rendelet 2. cikkének és a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy – annak előírásával, hogy a részvételi jelentkezéseket kötelezően angolul, franciául vagy németül kell megküldeni, továbbá hogy az EPSO ugyanezen a nyelven fogja a pályázók részére megküldeni a versenyvizsga lefolytatásával kapcsolatos értesítéseket – megsértették az uniós polgároknak az intézményekkel a saját anyanyelvükön folytatott kommunikációhoz való jogát, és végső soron hátrányos megkülönböztetést vezettek be azokkal szemben, akik nem ismerik alaposan e három nyelvet.

               7.

               A hetedik, az 1/58 rendelet 1. és 6. cikkének; a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének, 28. cikke f) pontjának, és III. melléklete 1. cikke (1) bekezdése f) pontjának; az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének (indokolás hiánya), továbbá az arányosság elvének megsértésére, valamint a tények elferdítésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a három nyelvre való korlátozást a Bizottság az arra irányuló követelménnyel indokolta, hogy az újonnan felvett tisztviselők azonnal képesek legyenek kommunikálni az intézményeken belül. Ez az indokolás elferdíti a tényeket, mivel nem egyértelmű, hogy a szóban forgó három nyelvet használják a leginkább az intézményeken belül különféle nyelvi csoportok közötti kommunikáció céljából; továbbá aránytalan a nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmához hasonló alapvető jog korlátozásához képest, hiszen az intézményeken belüli gyors kommunikáció biztosítására léteznek kevésbé korlátozó jellegű rendszerek is.


title: C-493/06. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság T-191/04. sz., MIP Group Intellectual Property GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a Tesco Stores Ltd által 2006. november 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/13

         Az Elsőfokú Bíróság T-191/04. sz., MIP Group Intellectual Property GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a Tesco Stores Ltd által 2006. november 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-493/06. P. sz. ügy)
   (2007/C 56/22)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Tesco Stores Ltd (képviselők: E. Kelly, Solicitor és S. Malynicz, Barrister)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-191/04. sz. ügyben 2006. szeptember 13-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság az alperest kötelezze az e fellebbezéssel, valamint az Elsőfokú Bíróság előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott határozatot hatályon kívül kell helyezni, mivel az Elsőfokú Bíróság egyrészt eljárási szabályt sértett, ami hátrányosan érinti a fellebbezőt, másrészt megsértette a Közösségi jogot. A fellebbező különösen az alábbiakat terjeszti elő:

               1.

               A 40/94 rendelet (1) 8. és 42. cikke nem írja elő a felszólaló számára, hogy a felszólalás bármely körülményét a felszólalási időszakon túl bizonyítsa. A rendelkezések korrekt és jogilag biztos értelmezése azt kívánja meg a felszólalótól, hogy egy és csupán egy ízben, mégpedig a felszólalás idején bizonyítsa az olyan körülményeket, mint amilyen a védjegyjogosultság vagy a korábbi jog fennállása;

               2.

               A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (2) 15., 16. és 20. szabálya nem írja elő a felszólaló számára, hogy a benyújtottakon túl további bizonyítékokat nyújtson be a korábbi védjegyre vonatkozóan, különösen nem ír elő kötelezettséget számára a korábbi védjegy felszólalási időszakon túli megújításának bizonyítására.

               3.

               A Tesco részéről jogos elvárás állt fenn arra nézve, hogy korábbi joga tekintetében nem kell további bizonyítékot benyújtania a már benyújtottakon túl;

               4.

               A Tescora – 2000. január 28-án, 2000. február 24-én, 2000. június 13-án vagy akár 2000. október 23-án – kirótt kötelezettség a védjegy megújításának bizonyítása tekintetében, azt igényelné, hogy a Tesco visszamenőleg bizonyítson olyasvalamit, amire az adott időpontokban a nemzeti jog értelmében nem volt képes és/vagy köteles;

               5.

               Az Elsőfokú Bíróság előtt olyan eljárási szabálysértések történtek, amelyek a Tescot hátrányosan érintették: a) az OHIM olyan felszólalásra vonatkozó iránymutatásra támaszkodott, amely a szóban forgó időszakban nem volt hatályos; és b) az OHIM olyan érveket terjesztett elő, amelyek meghaladták a jogvita felek által meghatározott kereteit.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet HL L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.

      (2)  HL L 303., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17 fejezet, 1. kötet, 189. o.


title: T-642/11. P. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 4-i végzése — Mische kontra Parlament (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Kinevezés — Besorolási fokozatba való besorolás — Az új személyzeti szabályzat hatályba lépése előtt kiírt versenyvizsga — A tények elferdítése — Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/25

      A Törvényszék 2012. szeptember 4-i végzése — Mische kontra Parlament
      (T-642/11. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Kinevezés - Besorolási fokozatba való besorolás - Az új személyzeti szabályzat hatályba lépése előtt kiírt versenyvizsga - A tények elferdítése - Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
      (2012/C 331/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Harald Mische (Brüsszel, Belgium) (képviselők: R. Holland, J. Mische és M. Velardo ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: S. Seyr és S. Alves meghatalmazottak) és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Jensen és J. Herrmann meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) az F-93/05. sz., Mische kontra Parlament ügyben 2011. szeptember 29-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

         A végzés rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

                  2.

                  H. Mische viseli a saját költségeit, valamin köteles viselni az Európai Parlamentnél a jelen eljárásban felmerült költségeket.

                  3.

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 49., 2012.2.18.


title: C-239/17. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2017. május 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S kontra Fødevareministeriets Klagecenter

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/13

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2017. május 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S kontra Fødevareministeriets Klagecenter
   (C-239/17. sz. ügy)
   (2017/C 221/17)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S

      Alperes: Fødevareministeriets Klagecenter

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Amennyiben valamely mezőgazdasági termelő egy adott naptári évben nem teljesíti a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket vagy a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírásokat, és ezért csökkenteni kell a mezőgazdasági termelőnek nyújtandó közvetlen kifizetéseket: lásd a 796/2004 (1) bizottsági rendelet 66. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1782/2003 (2) tanácsi rendelet 6. cikkének (1) bekezdését, úgy a támogatáscsökkentés kiszámításának alapja a mezőgazdasági termelőnek:

                           (a)

                           a nem teljesítés naptári évében, vagy

                           (b)

                           a nem teljesítés meghatározásának/megállapításának (későbbi) naptári évében nyújtott közvetlen kifizetés?

               2.

               Ugyanez lesz az eredmény az 1122/2009 (3) bizottsági rendelet 70. cikkének (4) bekezdésével és (8) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 73/2009 (4) tanácsi rendelet 23. cikkének (1) bekezdése szerinti későbbi szabályok szerint?

               3.

               Amennyiben valamely mezőgazdasági termelő 2007-ben és 2008-ban nem teljesíti a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket vagy a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírásokat, de a nem teljesítést csak 2011-ben határozzák/állapítják meg, úgy a támogatáscsökkentésre a 796/2004 bizottsági rendelettel összefüggésben értelmezett 1782/2003 tanácsi rendelet vagy az 1122/2009 bizottsági rendelettel összefüggésben értelmezett 73/2009 tanácsi rendelet alkalmazandó?

      (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet (HL 2004. L 141., 18. o. magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 44. kötet, 243. o.).

      (2)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.).

      (3)  A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (HL 2009. L 316., 65. o.).

      (4)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009L 30., 16. o., helyesbítés: HL 2010. L 43., 7. o.).


title: T-489/11. sz. ügy: 2011. szeptember 20-án benyújtott kereset — Ruse Industry kontra Bizottság

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/36

         2011. szeptember 20-án benyújtott kereset — Ruse Industry kontra Bizottság
   (T-489/11. sz. ügy)
   2011/C 347/66
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Ruse Industry AD (Ruse, Bulgária) (képviselők: A. Angelov és S. Panov ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Tárgy

   A Bulgária által a Ruse Industry javára nyújtott C 12/2010 és N 389/2009 állami támogatásról szóló 2011. július 13-i bizottsági határozat 2., 3., 4. és 5. cikkének megsemmisítése iránti kérelem

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bulgária által a Ruse Industry javára nyújtott C 12/2010 és N 389/2009 állami támogatásról szóló 2011. július 13-i bizottsági határozat 2., 3., 4. és 5. cikkét;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértése annyiban, amennyiben e rendelkezés szerint az, amit a Bizottság az államnak járó összegek behajtására irányuló lépések elmulasztásának tart, nem jelent sem az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999 tanácsi rendelet (1) 1. cikkének c) pontja értelmében vett új állami támogatást, sem pedig létező állami támogatás módosítását. A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy az állam számára jelentett teljes kockázat nem növekszik; ha pedig mégis erről lenne szó, ez sem indokolná a kérdéses körülmények új állami támogatásnak való minősítését.

               2.

               A második jogalap: az EUMSZ 263. cikk második bekezdése harmadik esetének megsértése annyiban, amennyiben a Bizottság bármilyen bizonyíték előterjesztése és indokok előadása nélkül tévesen állapította meg, hogy azon körülmény, hogy az állam a neki járó összegeket nem követelte vissza, versenyellenes előnyt jelent a társaság számára, és ezért a belső piaccal összeegyeztethetetlen.

               3.

               A harmadik jogalap: eljárási hiba történt, mivel a Bizottság határozata nem tartalmazza a levont végkövetkeztetések megfogalmazásához vezető okokat.

               4.

               A negyedik jogalap: a 659/1999/EK rendelet 14. cikkének megsértése, mivel a megtámadott határozat nem tartalmazza sem a felperestől visszakövetelendő összeg nagyságát, sem pedig a Bizottság által megállapított méltányos kamatláb szerinti megfelelő kamatokat.

      (1)  HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.


title: C-396/11. sz. ügy: A Curtea de Apel Constanța (Románia) által 2011. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ciprian Vasile Radu elleni büntetőeljárás

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/15

         A Curtea de Apel Constanța (Románia) által 2011. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ciprian Vasile Radu elleni büntetőeljárás
   (C-396/11. sz. ügy)
   2011/C 282/29
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Constanța

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Ciprian Vasile Radu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményének az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. és 52. cikkével összefüggésben értelmezett 5. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezések az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemmel az alapító szerződésekben foglalt elsődleges közösségi jog részének tekintendők-e?

               2.

               Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatóságának szabadságvesztéssel és kényszerátadással járó eljárása azon személy beleegyezése nélkül, akivel szemben az európai elfogatóparancs kibocsátásra került (a letartóztatással és átadással érintett személy), a letartóztatással és átadással érintett személy uniós jog által védett személyes szabadságának az elfogatóparancsot végrehajtó tagállam általi korlátozásának minősül-e az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUSZ 6. cikk, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. és 52. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikke alapján az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemmel?

               3.

               Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (1) bekezdése, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. és 52. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikke által védett jogoknak és biztosítékoknak az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam általi korlátozásának — az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemmel — teljesítenie-e kell a demokratikus társadalomban való szükségesség, illetve a konkrétan elérni kívánt céllal való arányosság feltételét?

               4.

               Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatósága elutasíthatja-e az átadás iránti megkeresést az alapító szerződések és az egyéb közösségi jogi normák által előírt kötelezettségek megsértése nélkül azon az alapon, hogy nem teljesültek együttesen az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (1) bekezdése, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. és 52. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikke által előírt szükséges feltételek az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemmel?

               5.

               Az európai elfogatóparancsot végrehajtó tagállam illetékes igazságügyi hatósága elutasíthatja-e az átadás iránti megkeresést az alapító szerződések és az egyéb közösségi jogi normák által előírt kötelezettségek megsértése nélkül azon az alapon, hogy az európai elfogatóparancsot kibocsátó tagállam nem vagy nem teljes egészében, illetve hibásan (a kölcsönösség feltételének figyelmen kívül hagyásával) ültette át az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló 2002/584/IB tanácsi kerethatározatot (1)?

               6.

               Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló — az EUSZ 6. cikk által is hivatkozott — európai egyezmény 5. cikkének (3) és (4) bekezdésére, valamint 6. cikkének (2) és (3) bekezdésére is figyelemmel az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 5. cikkének (1) bekezdésében, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. és 52. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikkében foglalt rendelkezésekkel ellentétes-e az Európai Unió tagállamának — Románia — nemzeti joga, különösen a 302/2004. sz. törvény III. címében foglaltak, valamint a 2002/584/IB tanácsi kerethatározatot helyesen ültették-e át e normákkal?

      (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.)


title: T-487/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 2-i végzése — Imperial Chemical Industries kontra OHMI (FACTORY FINISH)

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/47

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 2-i végzése — Imperial Chemical Industries kontra OHMI (FACTORY FINISH)
   (T-487/07. sz. ügy) (1)

   2009/C 205/87

      Az eljárás nyelve: angol

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 51., 2008.2.23.


title: C-503/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz., ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, korábban ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, és a ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH által 2011. szeptember 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/21

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz., ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, korábban ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, és a ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH által 2011. szeptember 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-503/11. P. sz. ügy)
   2011/C 347/31
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: ThyssenKrupp Elevator (CENE) GmbH, korábban ThyssenKrupp Aufzüge GmbH, és ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (képviselő: K. Blau-Hansen ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság a fellebbezők tekintetében teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék (nyolcadik tanács) T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz., ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2011. július 13-án hozott ítéletet, amennyiben az a keresetet elutasítja;

               —

               másodlagosan: megfelelően csökkentse tovább a fellebbezőkkel szemben a 2007. február 21-i európai bizottsági határozat 2. cikkében kiszabott bírságot;

               —

               harmadlagosan: újabb határozat hozatala céljából utalja vissza az ügyet Törvényszék elé;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők a jelen fellebbezéssel a Törvényszék (nyolcadik tanács) T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz., ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. július 13-án hozott ítélet azon részét támadja, amely a fellebbezőket érinti és elutasítja a 2007. február 21-én hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozat (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) ellen 2007. május 7-én benyújtott keresetet.
   A fellebbezők összesen négy jogalap keretében kifogásolják a Bizottság hatáskörének hiányát, lényeges eljárási szabályok megsértését, az EK-Szerződés, az EUMSZ, valamint az e szerződések végrehatására vonatkozó jogszabályok megsértését, továbbá hatáskörrel való visszaélést és az alapvető jogok megsértését:

               Először is a fellebbezők azt kifogásolják, hogy a Törvényszék jogsértő módon hagyta jóvá az eljárás lefolytatására vonatkozó bizottsági hatáskört. Úgy vélik, hogy a Törvényszéknek meg kellett volna semmisítenie a Bizottság határozatát, mivel az EUMSZ 101. cikk (korábban EK 81. cikk) nem alkalmazható amiatt, hogy a felrótt, helyben elkövetett jogsértéseknek nincs nemzetközi kihatása. Még ha a Törvényszék az EUMSZ 101. cikket alkalmazandónak is tartja, figyelembe kellett volna vennie, hogy a Bizottság hatásköre mindenképpen sérti az 1/2003 rendeletben (1) megállapított, az európai versenyhatóságok hálózatáról szóló közlemény szerinti párhuzamos hatáskörök rendszerét. Végül a Törvényszék téved, amikor nem ismeri el, hogy az eljárás Bizottság általi utólagos megindítása sérti a büntetések meghatározottságának és jogszerűségének alapjogi védelemben részesített elvét.

               Másodszor: a fellebbezők azt kifogásolják, hogy a Törvényszék jogsértő módon erősíti meg a Bizottság azon határozatát, amely szerint a fellebbezők a ThyssenKrupp AG vállalatcsoport forgalma alapján egyetemlegesen felelnek. Az ítélet így sérti az 1/2003 rendelet 23. cikkét, a jogállamiság nulla poena sine lege elvében megtestesülő elvét, a büntetések arányosságának elvét, az in dubio pro reo elvét és a vétkesség elvét. Az ítélet jogsértő, mert azon a feltételezésen alapul, hogy a leányvállalat az anyavállalatával (és a vállalatcsoport más tagjaival) együtt a gazdasági egység formájában felelősségi köteléket képez. Másrészt és ettől függetlenül az ítélet sérti a vétkesség elvét, mivel a fellebbezőkre az anyavállalatukkal egyetemlegesen szab ki bírságot. Másodlagosan a Törvényszék jogsértő módon nem ismeri el, hogy a fellebbezők egyetemleges felelősségének jóváhagyása sérti a személyes felelősség elvét. Másodlagosan a fellebbezők úgy érvelnek, hogy a Törvényszék az egyetemleges felelősséget annak ellenére hagyta jóvá, hogy a Bizottság a belső viszonyban nem állapította meg a felelősségi arányokat.

               Harmadszor: a fellebbezők azt kifogásolják, hogy a Törvényszék az ítéletében megszegte a jogszabályban rögzített átfogó felülvizsgálati kötelezettségét, mivel nem kellően vizsgálta azt, hogy aránytalan-e a kiindulási összeg és az elrettentési szorzó meghatározása, a párhuzamos jogsértések többszörös bírságolása, illetve hogy a Bizottság nem értékelte a fellebbezők együttműködését, és ezzel a Törvényszék megsértette a tisztességes eljáráshoz való jogot és a jogvédelem abban rejlő biztosítását.

               Negyedszer: a fellebbezők a Németországot érintő jogsértés kapcsán a kiindulási összeg meghatározása tekintetében kifogásolják az arányosság és az egyenlő bánásmód elvének megsértését, mivel a kiindulási összeg megállapítása során nemcsak az érintett termékre vonatkozó forgalmat vették figyelembe, jóllehet ez nyomós érdekeket sért. A Törvényszék a Schindlerrel szemben helyesen alkalmazott differenciált indokolást, miközben ezt jogsértő módon mellőzte a fellebbezőkkel szemben.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: T-133/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 2-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Jogalap — Tulajdonhoz való jog — Az Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése — A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása — Szerződésen kívüli felelősség — Vagyoni kár hiánya” )

text:
               19.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/18

         A Törvényszék 2014. április 2-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács
   (T-133/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Jogalap - Tulajdonhoz való jog - Az Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése - A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása - Szerződésen kívüli felelősség - Vagyoni kár hiánya”))
   2014/C 151/23
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Franciaország) (képviselő: A. de Saint Remy ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: G. Étienne és S. Kyriakopoulou meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: É. Cujo és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. január 27-i 2012/50/KKBP tanácsi határozat (HL L 27., 11. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e határozat a felperest érinti, másrészt pedig kártérítés megfizetésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti a 2011/72 határozat végrehajtásáról szóló, 2011. február 4-i 2011/79/KKBP tanácsi végrehajtási határozattal módosított, a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. január 31-i 2011/72/KKBP tanácsi határozat mellékletét, amennyiben ezen melléklet hatályát a 2011/72 határozat módosításáról szóló, 2012. január 27–i 2012/50/KKBP tanácsi határozat meghosszabbította, és megjelöli Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali nevét.

               2)

               A Törvényszék a 2011/79 végrehajtási határozattal módosított és a 2012/50 határozattal meghosszabbított 2011/72 határozat mellékletének joghatásait Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Alival szemben a jelen ítélet elleni fellebbezés határideje lejártának napjáig vagy ha e határidőn belül fellebbezést nyújtanak be, a fellebbezés elutasításának napjáig fenntartja.

               3)

               A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi saját költségei viselésén túl a Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali részéről felmerült költségek viselésére.

               5)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 165., 2012.6.9.


title: Pályázati felhívás az Európai Unió Bíróságán a hivatalvezetői állás betöltésére

text:
               26.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/6

         PÁLYÁZATI FELHÍVÁS
   az Európai Unió Bíróságán a hivatalvezetői állás betöltésére
   2010/C 168/06
   Az Európai Unió Bíróságán a hivatalvezetői állás rövidesen megüresedik. A hivatalvezető kinevezése a Bíróság eljárási szabályzata 12. cikkében meghatározott eljárás szerint történik.
   A hivatalvezetőt hatéves időtartamra nevezik ki. Jogállását és alkalmazásának feltételeit a Bíróság alapokmánya, eljárási szabályzata, valamint a Bizottság elnökének és tagjainak, valamint a Bíróság elnökének, bíráinak, főtanácsnokainak és hivatalvezetőjének járandóságairól szóló, 1967. július 25-i 422/67/EGK tanácsi rendelet szabályozza.

      A feladatok jellege

   A hivatalvezető segíti a Bíróságot igazságszolgáltatási feladatai ellátása során. Ennek keretében a Bíróság eljárási szabályzatának 17. cikkében leírt feladatokat végzi.
   Egyebekben a hivatalvezető a három igazságszolgáltatási fórumból – a Bíróságból, a Törvényszékből és a Közszolgálati Törvényszékből – álló intézmény főtitkára. A hivatalvezető a Bíróság elnökének felügyelete alatt felelős az intézmény igazgatásáért, valamint irányítja a személyi állományt és a szervezeti egységeket. A Bíróság felhatalmazása alapján az intézmény költségvetésében szereplő előirányzatokat kezeli.

      Követelmények

   A pályázóknak az alábbi követelményeknek kell megfelelniük:

               —

               az Európai Unió valamelyik tagállamának állampolgára,

               —

               jogi diploma, valamint az európai uniós jog és az Európai Unió igazságszolgáltatási fórumai működésének alapos ismerete,

               —

               15 év szakmai tapasztalat, jelentős része kiemelt vezetői beosztásban,

               —

               a francia nyelv kiváló ismerete és az Európai Unió egy másik hivatalos nyelvének megfelelő ismerete. Egyéb hivatalos nyelvek ismerete előny.

      A pályázatok benyújtása

   A pályázatokat kizárólag e-mailben (e-mail cím: Greffier.CJUE@curia.europa.eu), legkésőbb 2010. július 18-ig kell a Bírósághoz eljuttatni. A pályázatokhoz önéletrajzot kell csatolni, amely tartalmazza a pályázók életkorára, állampolgárságára, egyetemi végzettségére, nyelvtudására, jelenlegi és korábbi tevékenységére, valamint a pályázók igazságügyi és nemzetközi területen szerzett esetleges tapasztalataira vonatkozó valamennyi adatot.


title: T-84/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 18-i végzése – Consorzio IB Innovation kontra Bizottság

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/54

         A Törvényszék 2017. május 18-i végzése – Consorzio IB Innovation kontra Bizottság
   (T-84/17. sz. ügy) (1)

   (2017/C 231/70)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 95., 2017.3.27.


title: C-395/11. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2011. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH kontra Finanzamt Lüdenscheid

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/18

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2011. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH kontra Finanzamt Lüdenscheid
   (C-395/11. sz. ügy)
   2011/C 311/29
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH

      Alperes: Finanzamt Lüdenscheid

      Többi fél az eljárásban: Rolf & Co. OHG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2004/290/EK határozat (1) 2. cikkének 1. pontja szerinti építési tevékenység fogalma a szolgáltatásnyújtás mellett magában foglalja-e az értékesítést is?

               2.

               Amennyiben a fordított adókivetést elrendelő határozat az értékesítésre is kiterjed:
               A határozattal érintett tagállamnak jogában áll-e a határozatot csak részben alkalmazni az építési tevékenységek egyes fajtáinak meghatározott alcsoportjaira, valamint meghatározott megrendelőkkel kapcsolatos ügyletekre?

               3.

               Amennyiben a tagállam létrehozhat alcsoportokat: Az alcsoportok létrehozása során fennáll a tagállam tekintetében korlátozás?

               4.

               Amennyiben a tagállam általában véve (lásd a fenti 2. kérdést) vagy a korlátozások figyelmen kívül hagyása miatt (lásd a fenti 3. kérdést) nem hozhat létre alcsoportokat:

                           a)

                           Milyen jogkövetkezménnyel jár az alcsoportok tiltott létrehozása?

                           b)

                           Az alcsoportok tiltott létrehozása eredményezheti azt, hogy a nemzeti jog előírása egyáltalán nem vagy csak egyes adóalanyok vonatkozásában alkalmazható?

      (1)  Németországnak a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló 77/388/EGK hatodik irányelv 21. cikke alóli eltérést engedő intézkedést alkalmazását engedélyezéséről szóló, 2004. március 30-i 2004/290/EK tanácsi határozat


title: T-301/08. sz. ügy: 2008. augusztus 6-án benyújtott kereset – Laura Ashley kontra OHIM – Tiziana Bucci (LAURA ASHLEY)

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/21

         2008. augusztus 6-án benyújtott kereset – Laura Ashley kontra OHIM – Tiziana Bucci (LAURA ASHLEY)
   (T-301/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/42)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Laura Ashley Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: J. Guise solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Tiziana Bucci (Viareggio, Olaszország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának az R 1237/2007-1. sz. ügyben hozott 2008. május 28-i határozatát, és a felszólalást utasítsa el; és

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a 3., 18., 24. és 25. osztályba tartozó különböző árukra vonatkozó „LAURA ASHLEY” szóvédjegy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Ashley's” ábrás védjegy 311 675. sz. nemzetközi védjegylajstromozása; a 3., 18., 24. és 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Ashley's” ábrás védjegy 517 151. sz. olasz védjegylajstromozása; a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Ashley's il primo Cashmere Italiano” ábrás védjegy 646 926. sz. nemzetközi védjegylajstromozása.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak teljes egészében helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem állapította meg, hogy a felperes a kérelmezett közösségi védjegyet alapos ok nélkül használja-e.


title: C-551/09. sz. ügy: 2009. december 23-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/32

         2009. december 23-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-551/09. sz. ügy)
   2010/C 63/52
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Gross és M. Adam meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel nem fogadta el valamennyi, a támogatás visszatéríttetéséhez szükséges intézkedést — nem teljesítette az EUMSZ 288. cikkből és az Ausztria által a Bank Burgenland privatizációja céljára nyújtott C 56/06 (ex NN 77/06) sz. állami támogatásról szóló, 2008. április 30-i bizottsági határozat (2008/719/EK) 1-3. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel nem közölte időben a Bizottsággal a támogatás összegének a kiszámításához szükséges információkat — nem teljesítette az EUMSZ 288. cikkből és az Ausztria által a Bank Burgenland privatizációja céljára nyújtott C 56/06 (ex NN 77/06) sz. állami támogatásról szóló, 2008. április 30-i bizottsági határozat (2008/719/EK) 4. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság szerint az Ausztria által a Bank Burgenland privatizációja céljára nyújtott C 56/06 (ex NN 77/06) sz. állami támogatásról szóló, 2008. április 30-i bizottsági határozatban (2008/719/EK) az Osztrák Köztársaság számára a támogatás összegének a kiszámításához szükséges információk közlésére kitűzött határidő lejárt.
   A Bizottság és az Osztrák Köztársaság között a fent említett időpont lejárta után a visszatéríttetendő összeg mértékére vonatkozóan kötött megállapodást az Osztrák Köztársaság arra hivatkozva vonta vissza, hogy fizetési kötelezettség esetén a visszatéríttetéssel érintett társaság a Bank Burgenland vásárlásától való visszalépést tervezi. Ez az Osztrák Köztársaság véleménye szerint a Burgenland tartomány gazdaságára nézve komoly következményekkel járna. A Bizottság szerint ez azonban nem igazolja a követelt visszatéríttetésről való lemondást.
   A fent említett határozat bíróság előtti megtámadása annak végrehajtásának a kötelezettségét sem érinti.


title: C-585/08. és C-144/09. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2010. december 7-i ítélete (Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Peter Pammer kontra Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (C-585/08) és Hotel Alpenhof GesmbH kontra Oliver Heller (C-144/09) ( „Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben — 44/2001/EK rendelet — A 15. cikk (1) bekezdésének c) pontja és (3) bekezdése — Joghatóság fogyasztói szerződések esetén — Teherhajó-utazási szerződés — A »szervezett utazási forma« fogalma — Szállodai tartózkodásra vonatkozó szerződés — Az utazás és a szálloda internetes oldalon történő bemutatása — A fogyasztó lakóhelyének tagállama felé »irányuló« tevékenység fogalma — Szempontok — Az internetes oldal elérhetősége” )

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/4

         A Bíróság (nagytanács) 2010. december 7-i ítélete (Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Peter Pammer kontra Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG (C-585/08) és Hotel Alpenhof GesmbH kontra Oliver Heller (C-144/09)
   (C-585/08. és C-144/09. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben - 44/2001/EK rendelet - A 15. cikk (1) bekezdésének c) pontja és (3) bekezdése - Joghatóság fogyasztói szerződések esetén - Teherhajó-utazási szerződés - A »szervezett utazási forma« fogalma - Szállodai tartózkodásra vonatkozó szerződés - Az utazás és a szálloda internetes oldalon történő bemutatása - A fogyasztó lakóhelyének tagállama felé »irányuló« tevékenység fogalma - Szempontok - Az internetes oldal elérhetősége)
   2011/C 55/06
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Peter Pammer (C-585/08. sz. ügy), Hotel Alpenhof GesmbH (C-144/09. sz. ügy)

      Alperesek: Reederei Karl Schlüter GmbH Co KG (C-585/08. sz. ügy), Oliver Heller (C-144/09. sz. ügy)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberster Gerichtshof (Ausztria) — A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001., L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) 15. cikke (3) bekezdésének értelmezése — Joghatóság a fogyasztókkal kötött szerződések tárgyában — Az olyan internetes oldal minimálisan szükséges jellemzői, amelyek alapján a weboldalon hirdetett tevékenységeket a fogyasztó lakóhelyének tagállama felé „irányultnak” lehet tekinteni

      Rendelkező rész

               1.

               Az olyan szerződés, amelynek tárgya — a C-585/08. sz. ügyben az alapeljárásban szóban forgó szerződéshez hasonlóan — teherhajó-utazás a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (3) bekezdése értelmében ugyanazért az árért utazást és szállást biztosító személyszállítási szerződésnek minősül.

               2.

               Annak megállapítása végett, hogy azon kereskedő tevékenysége, akinek e tevékenységét a honlapja vagy egy közvetítő honlapja mutatja be, úgy tekinthető-e a 44/2001 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében, hogy a fogyasztó lakóhelye szerinti tagállamra „irányul”, meg kell vizsgálni, hogy a fogyasztóval adott esetben megkötendő szerződést megelőzően e honlapokból és a kereskedő tevékenységeinek összességéből kitűnik-e, hogy ez utóbbi egy vagy több tagállam, köztük e fogyasztó lakóhelye szerinti tagállam fogyasztóival is kívánt kereskedni, abban az értelemben, hogy e fogyasztókkal szerződést kívánt kötni.
               Az alábbi elemek, melyek felsorolása nem kimerítő, utalhatnak arra, hogy a kereskedő tevékenysége a fogyasztó lakóhelye szerinti tagállamra irányul: a tevékenység nemzetközi jellege, a kereskedő székhelyéhez vezető, más tagállamokból kiinduló útvonalak leírása, a kereskedő székhelye szerinti tagállamban szokásosan használt nyelvtől vagy pénznemtől eltérő nyelv vagy pénznem használata, és annak lehetősége, hogy a foglalást és annak visszaigazolását e nyelven intézzék, a telefonszám nemzetközi előhívóval együtt történő feltüntetése, egy keresőmotor-üzemeltetővel szemben annak érdekében vállalt költségek, hogy a különböző tagállamokban lakóhellyel rendelkező fogyasztók számára megkönnyítse a kereskedő vagy a közvetítője internetes honlapjának elérését, a kereskedő székhelye szerinti tagállamétól eltérő felső szintű domain-név használata, és különböző tagállamokban lakóhellyel rendelkező ügyfelekből összetevődő nemzetközi ügyfélkör említése. A nemzeti bíróság feladata annak megvizsgálása, hogy ezen elemek fennállnak-e.
               Nem elegendő azonban a puszta tény, hogy a kereskedőnek vagy a közvetítőjének internetes honlapja elérhető a fogyasztó lakóhelye szerinti tagállamban. Hasonlóképpen nem elegendő az e-mail cím vagy más elérhetőségek feltüntetése, illetve a kereskedő székhelye szerinti tagállamban szokásosan használt nyelvvel vagy pénznemmel megegyező nyelv és/vagy pénznem használata.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.

      HL C 153., 2009.7.4.


title: C-399/11. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2013. február 26-i ítélete (a Tribunal Constitucional Madrid (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Stefano Melloni elleni büntetőeljárás (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — Tagállamok közötti átadási eljárások — Az érintett személy megjelenése nélkül lefolytatott eljárást követően hozott határozatok — Az érintett távollétében hozott ítéletben megállapított büntetés végrehajtása — Az ítélet felülvizsgálatának lehetősége)

text:
               20.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/12

         A Bíróság (nagytanács) 2013. február 26-i ítélete (a Tribunal Constitucional Madrid (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Stefano Melloni elleni büntetőeljárás
   (C-399/11. sz. ügy) (1)

   (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - Tagállamok közötti átadási eljárások - Az érintett személy megjelenése nélkül lefolytatott eljárást követően hozott határozatok - Az érintett távollétében hozott ítéletben megállapított büntetés végrehajtása - Az ítélet felülvizsgálatának lehetősége)
   2013/C 114/16
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Constitucional Madrid

      Az alapeljárás felei

      Büntetőeljárásban terhelt: Stefano Melloni

      Másik fél: Ministerio Fiscal

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Constitucional Madrid — A 2002/584/IB, a 2005/214/IB, a 2006/783/IB, a 2008/909/IB és a 2008/947/IB kerethatározat módosításáról a személyek eljárási jogainak megerősítése, valamint a kölcsönös elismerés elvének az érintett személy megjelenése nélkül lefolytatott eljárásokat követően hozott határozatokra való alkalmazásának előmozdítása tekintetében (helyesen: A személyek eljárási jogainak megerősítése, valamint a kölcsönös elismerés elvének az érintett személy megjelenése nélkül lefolytatott eljárásokat követően hozott határozatokra való alkalmazásának előmozdítása tekintetében a 2002/584/IB, a 2005/214/IB, a 2006/783/IB, a 2008/909/IB és a 2008/947/IB kerethatározat módosításáról szóló), 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal (HL L 81., 24. o.) módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.) 4a. cikkének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47., 48. és 53. cikkének az értelmezése — Olyan eljárás végén hozott határozatok, amelyben az érintett személyesen nem vett részt — Az érintett távollétében hozott ítéletben megállapított büntetés végrehajtása — Az ítélet felülvizsgálatának lehetősége

      Rendelkező rész

               1.

               A személyek eljárási jogainak megerősítéséről, valamint a kölcsönös elismerés elvének az érintett személy megjelenése nélkül lefolytatott eljárásokat követően hozott határozatokra való alkalmazásának előmozdításáról szóló, 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 4a. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a végrehajtó igazságügyi hatóság az e rendelkezésben említett esetekben a szabadságvesztés-büntetés végrehajtása érdekében kibocsátott európai elfogatóparancs teljesítését attól a feltételtől teszi függővé, hogy a terhelt távollétében hozott büntető ítélet a kibocsátó tagállamban felülvizsgálható legyen.

               2.

               A 2009/299 kerethatározattal módosított 2002/584 kerethatározat 4a. cikkének (1) bekezdése összhangban áll az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkéből és 48. cikkének (2) bekezdéséből eredő követelményekkel.

               3.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 53. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé a végrehajtó tagállam számára, hogy a távollétében elítélt személy átadását ahhoz a feltételhez kösse, hogy a kibocsátó államban lehetővé teszik az ítélet felülvizsgálatát, abból a célból, hogy elkerülje az alkotmánya által biztosított, a tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jog megsértését.

      (1)  HL C 290., 2011.10.1.


title: T-177/12. sz. ügy: 2012. április 20-án benyújtott kereset — Spraylat kontra ECHA

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/26

         2012. április 20-án benyújtott kereset — Spraylat kontra ECHA
   (T-177/12. sz. ügy)
   2012/C 174/44
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Spraylat GmbH (Aachen, Németország) (képviselő: K. Fischer ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag–ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az alperes által 2012. február 21-én kiállított, a felperessel 2012. február 21-én közölt, igazgatási díjat megállapító, 10030371. számú számlát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         A felperes másodlagosan a 2012. február 15-i SME (2012) 1445 határozat megsemmisítését is kéri.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az 1907/2006/EK rendelet (1) és a 340/2008/EK rendelet (2) megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a két rendelet bizonysága szerint a 340/2008 rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerinti igazgatási díj kivetésének egyetlen elfogadható alapja az, hogy fedezze az ECHA előtt a regisztrációnak a vállalkozás méretére vonatkozó vizsgálatával kapcsolatban felmerült költségeket, és hogy ezt nem vették figyelembe az igazgatási díjnak a 2010. november 12-i MB/D/29/2010 ECHA igazgatósági határozat alapján történő megállapítása során. Elfogadhatatlan továbbá az igazgatási díjnak a vállalkozás mérete szerinti lépcsőzetes kivetése is, amely azzal a következménnyel jár, hogy a nagy méretű vállalkozásoknak kell viselniük a kisebb vállalkozások felülvizsgálatával kapcsolatos költségeket is.

               2.

               Második jogalap: az arányosság elvének megsértése
               Az arányosság elve megköveteli, hogy az alperes által kivetett igazgatási díj arányban álljon az alperes által nyújtott szolgáltatással. A felperes szerint ez — ha a 20 700 euró összegű díjat az alperes által valóban elvégzett igazgatási szolgáltatással hasonlítjuk össze — nem áll fenn.

               3.

               Harmadik jogalap: az egyenlőség elvének megsértése
               E tekintetben a felperes kifejti, hogy az igazgatási díj mértékének a vállalkozásméret szerinti meghatározása egyenlőtlen bánásmódot is eredményez, amely elfogadhatatlan. Az alperes ezenkívül az igazgatási gyakorlat megváltozatásával is megsértette az egyenlőség elvét, amennyiben a felperest más regisztráló vállalkozásoktól eltérően kezelte, mivel az utóbbiak számára az alperes lehetőséget biztosított arra, hogy a regisztrációs szám kiadása után még a vállalkozás méretével kapcsolatos javításokat eszközöljenek, és ezáltal elkerüljék az igazgatási díj kivetését.

               4.

               Negyedik jogalap: a jogbiztonság és a gondos ügyintézéshez való jog megsértése
               Jóllehet az alperes felismerte, hogy a regisztrációs gyakorlatban nehéznek bizonyul a vállalkozás pontos méretének megállapítása, mégsem biztosított — a gondos ügyintézéshez való joggal ellentétben — lehetőséget a felperes számára arra, hogy az igazgatási díj elkerülése érdekében kijavítsa az adatokat.

               5.

               Jogalkotási hatáskörök alperesre történő jogosulatlan telepítése
               A 340/2008 rendelet 13. cikkének (4) bekezdése anélkül jogosítja fel az alperest igazgatási díj kivetésére, hogy megállapítaná a kivetés pontos részleteit, ideértve különösen a díjkereteket. A felperes álláspontja szerint ez a jogalkotási hatáskörök alperesre történő jogosulatlan telepítésének minősül.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.).

      (2)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az Európai Vegyianyag-ügynökség részére fizetendő díjakról szóló, 2008. április 16-i 340/2008/EK rendelet (HL L 107., 2008.4.17., 6. o.).


title: T-255/11. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 7-i végzése — Fellah kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések — Az érintett személyek listájáról való levétel — Megsemmisítés iránti kereset — Okafogyottság” )

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/14

         A Törvényszék 2011. december 7-i végzése — Fellah kontra Tanács
   (T-255/11. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések - Az érintett személyek listájáról való levétel - Megsemmisítés iránti kereset - Okafogyottság)
   2012/C 39/27
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Zakaria Fellah (New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: G. Collard ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen és G. Étienne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. április 6-i 2011/221/KKBP tanácsi határozat (HL L 93., 20. o.), és az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. április 6-i 330/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 93., 10. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               Az Európai Bizottság beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 211., 2011.7.16.


title: F-118/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2016. június 28-i ítélete – Kotula kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — A személyzeti szabályzat 45. cikke — 2014. évi előléptetési időszak — A személyzeti szabályzat 45. cikkének általános végrehajtási rendelkezései — A főigazgatók és a szolgálatvezetők által előléptetésre javasolt tisztviselők listája — A felperes nevének kihagyása — Intézményközi áthelyezés — A korábbi intézmény által készített értékelő jelentések figyelembevétele — Az előléptetésre javasolt tisztviselők listájának az előléptetési vegyes bizottság előtti vitatásának lehetősége — Az előléptethető tisztviselők érdemeinek összehasonlító vizsgálata)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/35

         A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2016. június 28-i ítélete – Kotula kontra Bizottság
   (F-118/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 45. cikke - 2014. évi előléptetési időszak - A személyzeti szabályzat 45. cikkének általános végrehajtási rendelkezései - A főigazgatók és a szolgálatvezetők által előléptetésre javasolt tisztviselők listája - A felperes nevének kihagyása - Intézményközi áthelyezés - A korábbi intézmény által készített értékelő jelentések figyelembevétele - Az előléptetésre javasolt tisztviselők listájának az előléptetési vegyes bizottság előtti vitatásának lehetősége - Az előléptethető tisztviselők érdemeinek összehasonlító vizsgálata))
   (2016/C 287/43)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Marcin Kotula (Brüsszel, Belgium) (képviselők: N. de Montigny és J.-N. Louis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben a felperest a 2014. évi előléptetési időszakban nem léptették elő.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 320., 2015.9.28., 57. o.