title: T-529/20. sz. ügy: 2020. augusztus 21-jén benyújtott kereset – LR kontra EBB

text:
               12.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/30

      2020. augusztus 21-jén benyújtott kereset – LR kontra EBB
      (T-529/20. sz. ügy)
      (2020/C 339/38)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: LR (képviselő: Á. Gómez de la Cruz Pérez ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. január 9-i, a felperes érdekeltségi központjának az alperessel kötött munkaszerződése lejártát követő áthelyezése miatti újbóli letelepedési támogatás iránti kérelmét elutasító határozatát, valamint a felperes által az alperes 2020. január 9-i határozatával szemben 2020. február 19-én benyújtott közigazgatási panaszt elutasító 2020. május 15-i határozatot.

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. május 15-i, a felperes 2020. február 19-i azon kérelmét elutasító határozatát, hogy az alperes ismerje el az újbóli letelepedési támogatásra vonatkozó jogosultságát, amennyiben az Európai Unió Törvényszéke vagy az Európai Unió Bírósága a T-387/19. sz. DF és DG kontra EBB ügyben elismerné a felperesek ezen jogosultságát.

                  —

                  kötelezze az alperest az újbóli letelepedési támogatásnak a támogatás teljes kifizetéséig számított, az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatlábat két százalékponttal meghaladó mértékű késedelmi kamattal növelt összegének kifizetésére.

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség és az eljárás költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap nyilvánvalóan téves jogértelmezésen alapul.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az EBB igazgatási rendelkezései 13. cikkének (1) bekezdése szerinti kivétel 2017 óta alkalmazott új értelmezése nyilvánvalóan téves jogértelmezésnek minősül és ellentétes a saját jogi aktusaival.

                  2.

                  A második jogalap a személyi állomány képviselőinek meghallgatására vonatkozó kötelezettség megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes ezzel kapcsolatban azt állítja, hogy az új értelmezés hatáskör nélküli szerv általi leplezett, alakiság és eljárás nélküli jogalkotásnak minősül, amelynek során a személyi állomány képviselőit nem hallgatták meg.

                  3.

                  A harmadik jogalap az arányosság elvének, a szerzett jogok elvének, a bizalomvédelem elvének megsértésén, valamint az átmeneti rendszer hiányán alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a gondoskodási kötelezettség és a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul.


title: T-531/20. sz. ügy: 2020. augusztus 21-én benyújtott kereset – Wolf Oil kontra EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)

text:
               12.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/31

      2020. augusztus 21-én benyújtott kereset – Wolf Oil kontra EUIPO – Rolf Lubricants (ROLF)
      (T-531/20. sz. ügy)
      (2020/C 339/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgium) (képviselő: T. Heremans és L. Depypere ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Rolf Lubricants GmbH (Leverkusen, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a ROLF ábrás védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 286 835. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. június 4-én hozott határozata (R 1958/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  másodlagosan változtassa meg a megtámadott határozatot úgy, hogy a keresetét nyilvánítsa megalapozottnak, és következésképpen adjon helyt a felszólalásának;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-542/20. sz. ügy: 2020. augusztus 27-én benyújtott kereset – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)

text:
               12.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/32

      2020. augusztus 27-én benyújtott kereset – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)
      (T-542/20. sz. ügy)
      (2020/C 339/40)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: STADA Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Pfizer Inc. (New York, New York, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: RUXIMBLIS európai uniós szóvédjegy bejelentése – 17 865 738. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. június 16-án hozott határozata (R1877/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárás költségeit is.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A Telenor ASA és a Telenor Norge AS 2020. augusztus 28-án az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen benyújtott keresete (E-12/20. sz. ügy) 2020/C 343/15

text:
               15.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/19

      A Telenor ASA és a Telenor Norge AS 2020. augusztus 28-án az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen benyújtott keresete
      (E-12/20. sz. ügy)
      (2020/C 343/15)
      Siri Teigum ügyvéd (Advokatfirmaet Thommessen AS, Postboks 1484 Vika, 0116 Oslo, Norvégia) a Telenor ASA és a Telenor Norge AS képviseletében 2020. augusztus 28-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen.
      A felperesek azt kérik az EFTA-Bíróságtól, hogy

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a 71480 sz. Telenor ügyben 2020. június 29-én hozott határozatot,

                  —

                  másodlagosan, semmisítse meg a határozat azon részét, amely a kifogásolt egyedi jogsértések közül kettővel vagy azok egyikével kapcsolatos, és

                  —

                  másodlagosan, semmisítse meg a határozat azon részét, amely a szolgálatókra vonatkozik a 2011. és 2012. évet illetően,

                  —

                  másodlagosan, a Bíróság korlátlan felülvizsgálati jogkörében eljárva törölje vagy csökkentse a felperesekre kiszabott bírságokat; és

                  —

                  kötelezze az EFTA Felügyeleti Hatóságot a felperesek jelen eljárással kapcsolatos költségeinek viselésére.

         Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

                  —

                  A Telenor ASA egy globális telekommunikációs szolgáltató, amely az észak-európai országokban és Ázsiában nyújt szolgáltatásokat. Leányvállalata a telekommunikációs szolgáltatások norvég piacán működő Telenor Norge AS. A határozat értelmében a Telenor ASA és a Telenor Norge AS (a továbbiakban együttesen: Telenor vagy felperes) egyetemlegesen felelős a szóban forgó bírságok megfizetéséért.

                  —

                  Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2020. június 29-én határozatot fogadott el a 71480. sz. ügyben (a továbbiakban: határozat), amelyben megállapította, hogy a Telenor megsértette az EGT-megállapodás 54. cikkét azáltal, hogy olyan tisztességtelen díjakat alkalmazott, amelyek nem tették lehetővé a Telenor norvég nyilvános mobiltelefon-hálózatán keresztül nyújtott nagykereskedelmi hozzáférési és kezdeményezési szolgáltatásait igénybe vevő, azonos hatékonyságú versenytársak számára, hogy a Telenor Norge AS által a norvégiai lakossági fogyasztók számára kínált önálló mobil széles sávú (MBB) szolgáltatásokkal azonos szolgáltatást nyújtsanak anélkül, hogy veszteséget kellene elszenvedniük, ideértve a Network Norway (NwN) számára 2008. augusztus 1. és 2010. augusztus 31. között felszámított nagykereskedelmi NRO-díjakat, a Ventelo számára 2008. január 1. és 2010. november 30. között felszámított nagykereskedelmi MVNO-díjakat, valamint a szolgáltatóknak (SP) 2008. január 1. és 2012. december 31. között felszámított nagykereskedelmi díjakat.

                  —

                  Az EFTA Felügyeleti Hatóság a Telenorra három, külön bírságot szabott ki –32 562 000 EUR-t (az NwN tekintetében), 27 783 000 EUR-t (a Ventelor tekintetében) és 51 606 000 EUR-t (a szolgáltatók tekintetében) –, melyek teljes összege 111 951 000 EUR, és arra kötelezte a Telenort, hogy haladéktalanul vessen véget az említett magatartásnak, amennyiben ezt nem tette volna még meg. Ezen túlmenően az EFTA Felügyeleti Hatóság arra kötelezte a Telenort, hogy tartózkodjon az említett magatartás megismétlésétől, valamint minden olyan magatartástól, amelynek célja vagy hatása azonos vagy azzal egyenértékű.

                  —

                  A felperes szerint a határozat nem indokolja az EGT-megállapodás 54. cikke megsértésének megállapítását (vö. az 1. cikkel).

                  —

                  A felperes előadja, hogy a határozat a kiskereskedelmi piac példa nélküli és jogellenes meghatározásával kezdődik, amit az elvégzett elemzés nem támaszt alá. A felperes fenntartja, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság az árrés-értékelését és hatáselemzését tévesen e túlzottan szűk piacra alapozza. Ennek következtében nem vette figyelembe a piaci verseny tényleges működését. Az EFTA Felügyeleti Hatóság azonban a bírság meghatározásakor expanzív megközelítést alkalmazott: számításaihoz az említett piacon kívül a nagykereskedelemből származó árbevételt is jelentős mértékben figyelembe vette, a Telenor downstream bevételeit pedig háromszorosan számította. A felperes érvelése szerint ez olyan bírságot eredményezett, amely teljesen aránytalan és ellentétes az EFTA Felügyeleti Hatóság saját iránymutatásával.


title: C-200/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-353/19. sz., Gamma-A kontra EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen a Gamma-A SIA által 2020. május 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-353/19. sz., Gamma-A kontra EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen a Gamma-A SIA által 2020. május 11-én benyújtott fellebbezés
      (C-200/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 359/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Gamma-A SIA (képviselő: M. Liguts advokāts)

         Másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2020. szeptember 3-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-319/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Facebook Ireland Limited kontra Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/2

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Facebook Ireland Limited kontra Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (C-319/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Facebook Ireland Limited

         Alperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétesek-e az (EU) 2016/679 rendelet (1) VIII. fejezetében, különösen a 80. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint a 84. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel az olyan nemzeti rendelkezések, amelyek – a rendelet alkalmazásának nyomon követésére és kikényszerítésére hatáskörrel rendelkező felügyeleti hatóságok beavatkozási jogkörei és az érintettek jogorvoslati lehetőségei mellett – egyrészt a versenytársak, másrészt a nemzeti jog alapján feljogosított egyesületek, egységek és kamarák számára lehetővé teszik, hogy az (EU) 2016/679 rendelet megsértése miatt az egyes érintettek konkrét jogainak megsértésétől függetlenül és a valamely érintettől kapott megbízás nélkül polgári bíróságok előtt indított kereset útján fellépjenek a jogsértővel szemben a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok tilalmának vagy a valamely fogyasztóvédelemről szóló törvény megsértésének vagy az érvénytelen általános szerződési feltételek alkalmazása tilalmának szempontja alapján?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (általános adatvédelmi rendelet) szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.).


title: C-321/20. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2020. július 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CDT, SA kontra MIMR, HRMM

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/3

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2020. július 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CDT, SA kontra MIMR, HRMM
      (C-321/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/05)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CDT, SA

         Alperesek: MIMR, HRMM

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A Bíróság olyan ítélete esetén, amely egy uniós irányelvet értelmez és alkalmaz, és amely megállapítja, hogy egy nemzeti jogszabály az irányelvvel ellentétes, e nemzeti jogszabályt azonnal figyelmen kívül kell-e hagyni, vagy azt továbbra is alkalmazni kell a magánszemélyek közötti jogviszonyokban mindaddig, amíg a nemzeti jogalkotó azt nem módosítja? A kérdést előterjesztő bíróság azt kéri, hogy a Bíróság a kérdést általánosságban, illetve a 2012. június 14-i ítéletre, (1) valamint annak a fogyasztók és felhasználók védelméről szóló általános törvény 83. cikkének eredeti szövegére gyakorolt hatásaira tekintettel válaszolja meg.

                  2)

                  Ellentétes-e az európai uniós jogrend szerves részét képező jogbiztonság elvével valamely szerződéses feltétel tartalmának teljes egészében való eltörlése e feltétel tisztességtelenségének megállapítása miatt azokban az esetekben, amikor a szerződés megkötésének és a feltétel meghatározásának időpontjában nem volt olyan kritérium, amely meghatározta volna, hogy mi számít tisztességtelennek a feltétel által hivatkozott szempontból, mivel ezzel kapcsolatban nem létezett sem jogszabály, sem pedig bírósági ítélkezési gyakorlat? Igenlő válasz esetén ez azzal a következménnyel jár, hogy csak a szóban forgó feltételben tisztességtelennek minősített szempont törlésére kerül sor?

                  3)

                  Ugyanezen elvvel ellentétes-e egy belső jogi szabályt értelmező ítélkezési gyakorlatbeli kritériumnak az e kritérium meghatározása előtti olyan szerződésekre történő alkalmazása, amelyek megkötésére akkor került sor, amikor a bíróságok által alkalmazott általános kritérium ellentétes volt az új ítélkezési gyakorlatbeli kritériummal?

         (1)  2012. június 14-i Banco Español de Crédito ítélet (C-618/10, EU:C:2012:349).


title: C-330/20. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2020. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IP kontra Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/4

      A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2020. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IP kontra Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (C-330/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IP

         Alperes: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a közösségi joggal – az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint a szabad mozgás, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével – az olyan nemzeti szabály, mint a Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (a természetes személyek jövedelemadójáról szóló, 2006. november 28-i 35/2006. sz. törvény) 39. cikkének 2. bekezdése – a Ley 7/2012, de 29 de octubre (2012. október 29-i 7/2012. sz. törvény) 3. cikkének második bekezdése szerinti változatban –, amely a „nem igazolt vagyongyarapodásokat” úgy minősíti, hogy „mindenképpen” adót kell utánuk fizetni az el nem évült időszakok legrégebbi időszakában, ha a külföldön található vagyontárgyak, vagy a külföldön elhelyezett vagyoni jogok és eszközök tekintetében a tájékoztatási kötelezettséget 720-as nyomtatvánnyal alakilag nem teljesítik[,] vagy azt késedelmesen teljesítik, figyelmen kívül hagyva a Ley General Tributaria 58/2003 (az 58/2003. sz. általános adótörvény) által előírt elévülési szabályokat, kivéve, ha „bevallott jövedelmekről” van szó, vagy olyan időszakból származó jövedelmekről, amikor [az adóalany felperes] Spanyolországban nem rendelkezett belföldi adóilletőséggel?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges válasz adandó mert azt arányosnak tekintik, ellentétes-e a közösségi joggal – az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint a szabad mozgás, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és arányosság elvével – az olyan nemzeti szabályozás, mint a Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (a természetes személyek jövedelemadójáról szóló, 2006. november 28-i 35/2006. sz. törvény) 39. cikkének 2. bekezdése, amely a fenti jogkövetkezményeket írja elő azon tényállás esetén is, ha e jövedelmeket késedelmesen vallották be, de azelőtt, hogy bármilyen ellenőrzési eljárást indítottak volna és erről értesítést küldtek volna, és bármely adóügyi információcsere iránti megkeresést kibocsátottak volna, mivel erre létezik harmadik állammal fennálló hatályos mechanizmus?


title: C-339/20. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2020. július 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VD

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/4

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2020. július 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VD
      (C-339/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/07)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 12. cikke (2) bekezdésének a) és d) pontjából, valamint a 2016. július 3-tól az előbbi helyébe lépő, a piaci visszaélésekről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) (65) preambulumbekezdésére tekintettel értelmezett 23. cikke (2) bekezdésének g) és h) pontjából az átadott információk titkos jellegére és az érintett személyi kör általános jellegére figyelemmel nem következik-e az, hogy a nemzeti jogalkotónak lehetősége van arra, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatók számára a kapcsolati adatok ideiglenes, azonban általános megőrzését írja elő annak érdekében, hogy az irányelv 11. cikkében és a rendelet 22. cikkében említett hatóság számára lehetővé tegye, hogy amennyiben bizonyos személyekkel szemben a bennfentes kereskedelemben vagy piaci manipulációban való érintettség gyanúja merül fel, bekérje a szolgáltató meglévő adatforgalmi nyilvántartását, ha feltételezhető, hogy a vizsgálat tárgyához kapcsolódó e nyilvántartások a jogsértés megtörténtének bizonyítása szempontjából lényegesek lehetnek, mivel lehetővé teszik különösen az érintettek gyanú felmerülése előtti kapcsolatfelvételeinek a visszakövetését?

                  2)

                  Amennyiben a Bíróság olyan választ adna, amelynek alapján a Cour de cassation (semmítőszék) úgy tekintené, hogy a kapcsolati adatok megőrzésére vonatkozó francia jogszabály nem felel meg az uniós jognak, ideiglenesen fenn lehet-e tartani e jogszabály joghatásait a jogbizonytalanság elkerülése, valamint a korábban gyűjtött és megőrzött adatok e jogszabállyal elérni kívánt valamely célra történő felhasználásának lehetővé tétele érdekében?

                  3)

                  Valamely nemzeti bíróság ideiglenesen fenntarthatja-e egy olyan jogszabály joghatásait, amely a piaci visszaélésekre vonatkozó vizsgálatok lefolytatásával megbízott független közigazgatási hatóság alkalmazottai számára bíróság vagy másik független hatóság általi előzetes ellenőrzés nélkül lehetővé teszi a kapcsolati adatok beszerzését?

         (1)  HL 2003. L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6 fejezet, 4 kötet, 367. o.

         (2)  A piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 173., 1. o.).


title: C-357/20. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2020. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IE kontra Magistrat der Stadt Wien

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/5

      A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2020. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IE kontra Magistrat der Stadt Wien
      (C-357/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IE

         Alperes: Magistrat der Stadt Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Mi értendő az élőhelyvédelmi irányelv (1) 12. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében vett „párzási [vagy] költőhely” alatt, és miképpen kell egy „párzási [vagy] költőhelyet” más helyektől térben elhatárolni?

                  2)

                  Milyen tényezők alapján kell meghatározni, hogy a párzási vagy költőhely fennállása időleges-e, és ha igen, milyen időtartamra korlátozódik?

                  3)

                  Milyen kritériumok alapján kell meghatározni, hogy egy bizonyos cselekmény vagy mulasztás a párzási vagy költőhely károsítását, illetve elpusztítását eredményezi-e?

                  4)

                  Milyen kritériumok alapján kell meghatározni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmében vett „pihenőhely” károsodott-e vagy elpusztult-e?

         (1)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelvnek (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) a környezetvédelem területén elfogadott egyes irányelveknek a Horvát Köztársaság csatlakozására tekintettel történő kiigazításáról szóló, 2013. május 13-i 2013/17/EU tanácsi irányelv (HL 2013. L 158., 193. o.) által módosított változata.


title: C-366/20. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2020. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CZ kontra Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/6

      A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2020. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CZ kontra Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)
      (C-366/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/09)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CZ

         Alperes: Tribunal Económico-Administrativo Regional de Cataluña (TEAR de Cataluña)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a közösségi joggal – az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint a szabad mozgás, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével – az olyan nemzeti szabály, mint a Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (a természetes személyek jövedelemadójáról szóló, 2006. november 28-i 35/2006. sz. törvény) 39. cikkének 2. bekezdése – a Ley 7/2012, de 29 de octubre (2012. október 29-i 7/2012. sz. törvény) 3. cikkének második bekezdése szerinti változatban –, amely a „nem igazolt vagyongyarapodásokat” úgy minősíti, hogy „mindenképpen” adót kell utánuk fizetni az el nem évült időszakok legrégebbi időszakában, ha a külföldön található vagyontárgyak, vagy a külföldön elhelyezett vagyoni jogok és eszközök tekintetében a tájékoztatási kötelezettséget 720-as nyomtatvánnyal alakilag nem teljesítik[,] vagy azt késedelmesen teljesítik, figyelmen kívül hagyva a Ley General Tributaria 58/2003 (az 58/2003. sz. általános adótörvény) által előírt elévülési szabályokat, kivéve, ha „bevallott jövedelmekről” van szó, vagy olyan időszakból származó jövedelmekről, amikor [az adóalany felperes] Spanyolországban nem rendelkezett belföldi adóilletőséggel?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges válasz adandó mert azt arányosnak tekintik, ellentétes-e a közösségi joggal – az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint a szabad mozgás, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és arányosság elvével – az olyan nemzeti szabályozás, mint a Ley del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas 35/2006, de 28 de noviembre (a természetes személyek jövedelemadójáról szóló, 2006. november 28-i 35/2006. sz. törvény) 39. cikkének 2. bekezdése, amely a fenti jogkövetkezményeket írja elő azon tényállás esetén is, ha e jövedelmeket késedelmesen vallották be, de azelőtt, hogy bármilyen ellenőrzési eljárást indítottak volna és erről értesítést küldtek volna, és bármely adóügyi információcsere iránti megkeresést kibocsátottak volna, mivel erre létezik harmadik állammal fennálló hatályos mechanizmus?


title: C-397/20. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2020. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SR

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/7

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2020. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SR
      (C-397/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 12. cikke (2) bekezdésének a) és d) pontjából, valamint a 2016. július 3-tól az előbbi helyébe lépő, a piaci visszaélésekről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) (65) preambulumbekezdésére tekintettel értelmezett 23. cikke (2) bekezdésének g) és h) pontjából az átadott információk titkos jellegére és az érintett személyi kör általános jellegére figyelemmel nem következik-e az, hogy a nemzeti jogalkotónak lehetősége van arra, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatók számára a kapcsolati adatok ideiglenes, azonban általános megőrzését írja elő annak érdekében, hogy az irányelv 11. cikkében és a rendelet 22. cikkében említett hatóság számára lehetővé tegye, hogy amennyiben bizonyos személyekkel szemben a bennfentes kereskedelemben vagy piaci manipulációban való érintettség gyanúja merül fel, bekérje a szolgáltató meglévő adatforgalmi nyilvántartását, ha feltételezhető, hogy a vizsgálat tárgyához kapcsolódó e nyilvántartások a jogsértés megtörténtének bizonyítása szempontjából lényegesek lehetnek, mivel lehetővé teszik különösen az érintettek gyanú felmerülése előtti kapcsolatfelvételeinek a visszakövetését?

                  2)

                  Amennyiben a Bíróság olyan választ adna, amelynek alapján a Cour de cassation (semmítőszék) úgy tekintené, hogy a kapcsolati adatok megőrzésére vonatkozó francia jogszabály nem felel meg az uniós jognak, ideiglenesen fenn lehet-e tartani e jogszabály joghatásait a jogbizonytalanság elkerülése, valamint a korábban gyűjtött és megőrzött adatok e jogszabállyal elérni kívánt valamely célra történő felhasználásának lehetővé tétele érdekében?

                  3)

                  Valamely nemzeti bíróság ideiglenesen fenntarthatja-e egy olyan jogszabály joghatásait, amely a piaci visszaélésekre vonatkozó vizsgálatok lefolytatásával megbízott független közigazgatási hatóság alkalmazottai számára bíróság vagy másik független hatóság általi előzetes ellenőrzés nélkül lehetővé teszi a kapcsolati adatok beszerzését?

         (1)  HL 2003. L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.

         (2)  A piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014, L 173., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 287., 320. o.).


title: C-398/20. sz. ügy: A Krajský soud v Brně (Cseh Köztársaság) által 2020. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ELVOSPOL kontra Odvolací finanční ředitelství

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/8

      A Krajský soud v Brně (Cseh Köztársaság) által 2020. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ELVOSPOL kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-398/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/12)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský soud v Brně

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ELVOSPOL

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 90. cikke (1) és (2) bekezdésének céljával az a nemzeti jogi szabályozás, amely a hozzáadottérték-adó alanya számára – akinél valamely másik adóalany részére nyújtott adóköteles szolgáltatással összefüggésben előzetes héafelszámítási kötelezettség keletkezett – olyan feltételt határoz meg, amely megakadályozza, hogy korrigálja az azon követelés után fizetendő adó összegét, amely e másik, a szolgáltatásért csak részben vagy egyáltalán nem fizető, adóalany fizetésképtelenségének bírósági megállapítását megelőző hat hónapban keletkezett?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 355., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.


title: C-408/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-347/19. és T-348/19. sz., Enrico Falqui és Danilo Poggiolini kontra Európai Parlament egyesített ügyekben 2020. július 3-án hozott végzése ellen Danilo Poggiolini által 2020. szeptember 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/8

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-347/19. és T-348/19. sz., Enrico Falqui és Danilo Poggiolini kontra Európai Parlament egyesített ügyekben 2020. július 3-án hozott végzése ellen Danilo Poggiolini által 2020. szeptember 1-jén benyújtott fellebbezés
      (C-408/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 359/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Danilo Poggiolini (képviselők: F. Sorrentino, A. Sandulli és B. Cimino avvocati)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatósága 2019. április 11-i D(2019) 14435. sz. feljegyzésének megsemmisítése és a Pénzügyi Főigazgatóság Képviselői Pénzügyi és Szociális Jogosultságok Igazgatósága Képviselői Fizetések és Szociális Jogosultságok Osztályának osztályvezetője által készített, 2019. július 8-i D309419. sz. feljegyzés megsemmisítése iránt a D. Poggiolini által benyújtott kérelmet; ennek érdekében semmisítse meg a fent említett feljegyzéseket, vagy ítélethozatal céljából utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a jelen eljárási szakasz és a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a T-348/19. sz. ügyben az Európai Unió Törvényszékének nyolcadik tanácsa által 2020. július 3-án hozott 951576. sz. végzés megsemmisítése iránt benyújtott kérelem alátámasztására három jogalapot hoz fel, konkrétan az alábbiakat:
      a Törvényszék eljárási szabályzatának együttesen értelmezett 81. cikkében és 130. cikkének (1) bekezdésében meghatározott két hónapos határidő tekintetében azon kifogás elkésettségével kapcsolatos jogalap, amellyel az Európai Parlament a D. Poggiolini által a Törvényszék előtt indított kereset elfogadhatatlanságára hivatkozott, valamint a Törvényszék eljárási szabályzatának 60. cikke szerinti rendelkezésnek az e-Curia rendszerén keresztül benyújtott beadványokra való alkalmazhatóságával kapcsolatos jogalap, amely cikk értelmében „az eljárási határidők a távolságra tekintettel tíznapos átalány-határidővel meghosszabbodnak”;
      az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatósága 2019. április 11-i D(2019) 14435. sz. feljegyzésének megtámadhatóságával kapcsolatos jogalap, amennyiben az azonnal joghatásokat váltott ki, továbbá a feljegyzés megsemmisítése iránti kérelem ebből eredő elfogadhatóságával kapcsolatos jogalap;
      a Pénzügyi Főigazgatóság Képviselői Pénzügyi és Szociális Jogosultságok Igazgatósága Képviselői Fizetések és Szociális Jogosultságok Osztályának osztályvezetője által készített, 2019. július 8-i feljegyzés megsemmisítése iránti kérelem elfogadhatóságára vonatkozó jogalap, a Törvényszék eljárási szabályzatának 86. cikke szerinti kiigazítási beadvánnyal együtt annak szükségességével kapcsolatban, hogy – amennyiben minden feltétel teljesül – az említett beadványt fellebbezéssé kell alakítani.
      A fellebbező további három jogalapra hivatkozik a 2019. április 11-i D(2019) 14435. sz. feljegyzés és a 2019. július 8-i D309419. sz. feljegyzés jogellenességével kapcsolatban, konkrétan az alábbiakra:
      az Európai Parlament elnöksége által hozott, az európai parlamenti képviselők statútumának végrehajtási szabályzatáról szóló,2008. május 19-i és július 9-i határozat megsértésével kapcsolatos jogalap;
      az arra alapított jogalap, hogy az Európai Parlament továbbra is alkalmazott egy (az olasz képviselőház elnökségének 14/2018. sz. határozatával bevezetett) érvénytelen nemzeti szabályozást;
      az azzal kapcsolatos jogalap, hogy az Európai Parlament jogellenesen alkalmazott egy, az uniós jogrend alapvető elveivel, és elsősorban a bizalomvédelem elvével ellentétes nemzeti szabályozást és az uniós jog elsőbbsége elvének megsértésével kapcsolatos jogalap.


title: C-429/20 P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-143/19. sz., Solar Ileias Bompaina kontra Bizottság ügyben 2020. július 3-án hozott végzése ellen a Solar Ileias Bompaina AE által 2020. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/9

      A Törvényszék (második tanács) T-143/19. sz., Solar Ileias Bompaina kontra Bizottság ügyben 2020. július 3-án hozott végzése ellen a Solar Ileias Bompaina AE által 2020. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés
      (C-429/20 P. sz. ügy)
      (2020/C 359/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Solar Ileias Bompaina AE (képviselők: A. Metaxas dikigoros, A. Bartosch Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés két jogalapon alapul.
      Először is, a Törvényszék téves jogi elemzést folytatott le a kereset alapját képező tényekre vonatkozóan, ebből következően figyelmen kívül hagyta a fellebbező által előterjesztett panaszt annak ellenére, hogy tökéletesen tisztában volt e tények tartalmával.
      Másodszor, a Törvényszék valószínűleg téves bizonyítási követelményeket alkalmazott.


title: T-538/20. sz. ügy: 2020. augusztus 26-án benyújtott kereset – Guasch Pubill kontra EUIPO – Napkings (Takarítókendők, asztalterítők)

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/11

      2020. augusztus 26-án benyújtott kereset – Guasch Pubill kontra EUIPO – Napkings (Takarítókendők, asztalterítők)
      (T-538/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/16)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Marcos Guasch Pubill (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: R. Guerras Mazón ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Napkings, SL (Madrid, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: közösségi formatervezési minta (Takarítókendők, asztalterítők) – 650 627–0003. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. június 23-án hozott határozata (R 1051/2019-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, adjon helyt az ítélt dologra vonatkozó kifogásnak, és az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  másodlagosan utasítsa el a hivatkozott indokokat, és helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, fogadjon el az utóbbi helyett új határozatot, amelyben elutasítja a törlési kérelmet valamennyi indok tekintetében, vagy utalja vissza az ügyet az EUIPO elé azon „további indokok” vizsgálata érdekében, amelyek vonatkozásában az EUIPO még nem határozott, továbbá az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 52. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 6. cikkével együttesen értelmezett 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-546/20. sz. ügy: 2020. szeptember 2-án benyújtott kereset – Sopra Steria Benelux és Unisys Belgium kontra Bizottság

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/12

      2020. szeptember 2-án benyújtott kereset – Sopra Steria Benelux és Unisys Belgium kontra Bizottság
      (T-546/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Sopra Steria Benelux (Ixelles, Belgium), Unisys Belgium (Machelen, Belgium) (képviselők: L. Masson és G. Tilman ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság által a TAXUD/2019/OP/0006 számon kihirdetett és „CCN-Evolution: Specification, development, maintenance and 3rd level support of TAXUD IT platforms – Lot A: Evolution services for the CCN/CSI Platform” című közbeszerzési eljárás keretében hozott:

                              —

                              a felperesek által létrehozott konzorcium által benyújtott ajánlat elutasításáról;

                              —

                              a szerződésnek az ARHS-IBM konzorcium részére történő odaítéléséről szóló határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, egyrészt az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i 2018/1046 (EU, Euratom) európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o) I. melléklete 23. cikkének a megsértésére alapított jogalap. Másrészt e jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul;

                              —

                              amennyiben a Bizottság nem ellenőrizte a nyertes ajánlattevő kirívóan alacsony árait;

                              —

                              amennyiben a Bizottság nem tekintette kirívóan a alacsonynak a nyertes ajánlattevő ajánlatát.

                  2.

                  A második, többek között az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkében foglalt, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Bizottság nem indokolta megfelelően az arra vonatkozó határozatát, hogy a nyertes ajánlattevő ajánlata nem minősül kirívóan alacsonynak.


title: T-551/20. sz. ügy: 2020. szeptember 3-án benyújtott kereset – Jeronimo Martins Polska kontra EUIPO – Rivella International (Riviva)

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/13

      2020. szeptember 3-án benyújtott kereset – Jeronimo Martins Polska kontra EUIPO – Rivella International (Riviva)
      (T-551/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Jeronimo Martins Polska S. A. (Kostrzyn, Lengyelország) (képviselő: R. Skubisz ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Rivella International AG (Rothrist, Svájc)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a Riviva európai uniós szóvédjegy bejelentése – 16888174. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. július 1-jén hozott határozata (R 2420/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és beavatkozása esetén a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-295/20. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. július 8-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Sanresa” UAB kontra Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos („Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – Hulladékkezelési szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési szerződés odaítélése – 2014/24/EU irányelv – 58. és 70. cikk – A gazdasági szereplő azon kötelezettségének minősítése, hogy a határokon átnyúló hulladékszállításhoz előzetes írásbeli engedéllyel rendelkezzen – Szerződésteljesítési feltételek”)

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/8

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. július 8-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Sanresa” UAB kontra Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos
      (C-295/20. sz. ügy) (1)

      („Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Hulladékkezelési szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési szerződés odaítélése - 2014/24/EU irányelv - 58. és 70. cikk - A gazdasági szereplő azon kötelezettségének minősítése, hogy a határokon átnyúló hulladékszállításhoz előzetes írásbeli engedéllyel rendelkezzen - Szerződésteljesítési feltételek”)
      (2021/C 338/10)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„Sanresa” UAB

         Alperes: Aplinkos apsaugos departamentas prie Aplinkos ministerijos

         Az eljárásban részt vesz:„Toksika” UAB, „Žalvaris” UAB, „Palemono keramikos gamykla” AB, „Ekometrija” UAB

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 18. cikkének (2) bekezdését, valamint 58. és 70. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a hulladékkezelési szolgáltatásra irányuló közbeszerzési eljárás keretében a valamely tagállamból egy másik államba hulladékot szállítani kívánó gazdasági szereplő azon kötelezettsége, hogy többek között a hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének 35. pontjával és 3. cikkével összhangban az e szállítással érintett államok illetékes hatóságainak engedélyével rendelkezzen, az e szerződés teljesítésével kapcsolatos feltételnek minősül.

                  2)

                  A 2014/24 irányelv 70. cikkét ezen irányelv 18. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az ajánlattevő ajánlatát pusztán azzal az indokkal utasítják el, hogy az az ajánlata benyújtásának időpontjában nem bizonyítja, hogy az ajánlattevő teljesíti az érintett szerződés teljesítésére vonatkozó feltételt.

         (1)  HL C 329., 2020.10.5


title: C-344/21. sz. ügy: A tribunal de commerce de Paris (Franciaország) által 2021. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA, BB, AA felesége, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC csoport felszámolója kontra Allianz Bank SA, Allianz France SA, mint a Métropole SA jogutódja, Abitbol & Rousselet SCP, Frédéric Abitbol ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC vagyonfelügyelője, BDR & Associés, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC bírósági felszámolója, SELAFA MJA, Jérôme Pierrel ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, SELARL Axym, Didier Courtoux ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, Bibus SA, korábban Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, a Métropole SA jogutódja

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/10

      A tribunal de commerce de Paris (Franciaország) által 2021. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA, BB, AA felesége, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC csoport felszámolója kontra Allianz Bank SA, Allianz France SA, mint a Métropole SA jogutódja, Abitbol & Rousselet SCP, Frédéric Abitbol ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC vagyonfelügyelője, BDR & Associés, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC bírósági felszámolója, SELAFA MJA, Jérôme Pierrel ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, SELARL Axym, Didier Courtoux ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, Bibus SA, korábban Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, a Métropole SA jogutódja
      (C-344/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de commerce de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AA, BB, AA felesége, Groupe AA SNC, SI, AM, RH, RT, OE, MD, CJ, MI, Brouard-Daude SCP, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC csoport felszámolója

         Alperesek: Allianz Bank SA, Allianz France SA, mint a Métropole SA jogutódja, Abitbol & Rousselet SCP, Frédéric Abitbol ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC vagyonfelügyelője, BDR & Associés, Xavier Brouard ügyvéd személyében, mint a Groupe AA SNC bírósági felszámolója, SELAFA MJA, Jérôme Pierrel ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, SELARL Axym, Didier Courtoux ügyvéd személyében, mint AA társ-felszámolója, Bibus SA, korábban Matinvest, Allianz I.A.R.D. SA, a Métropole SA jogutódja

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni a 4064/89 rendeletben (1) és a 139/2004 rendeletben (2) foglalt, az összefonódások ellenőrzésére vonatkozó szabályokat, hogy az előzetes bejelentéssel és a felfüggesztéssel kapcsolatos kötelezettségek megsértésével végrehajtott összefonódást be nem jelentett összefonódásnak kell minősíteni, és ha igen, a bejelentés hiánya milyen jogi következményekkel jár ezen első összefonódás alapján utólag elfogadott jogi aktusokra? Különösen a be nem jelentett összefonódást a 4064/89 rendelet és a 139/2004 rendelet értelmében véve „összeegyeztethetetlennek” kell-e tekinteni?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni a 4064/89 rendelet és a 139/2004 rendelet 3. cikke (5) bekezdésének a) pontját, hogy az értékpapíroknak valamely pénzügyi intézmény, hitelintézet vagy biztosítótársaság általi, több, mint egy évig tartó és a Bizottság engedélyezése nélküli birtoklása összeegyeztethetetlen összefonódást eredményez?

                  —

                  A 4064/89 rendelet és a 139/2004 rendelet 3. cikke (5) bekezdésének a) pontja milyen jogi következményeket fűz az arra vonatkozó kötelezettség megsértéséhez, amely szerint a Bizottságtól kérni kell a részvények hitelintézetek, más pénzügyi intézmények vagy biztosítótársaságok általi birtoklására előírt egy éves időszak kiterjesztését?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni a jogbiztonság általános elvének tiszteletben tartását, hogy az korlátozza az uniós jog szerint jogellenes ügyletek vitatását, ha a jogsértés rendkívül távoli időpontra nyúlik vissza, és ha a természetes és jogi személyek a jogellenes ügylet alapján alanyi jogokat alapítottak? Adott esetben az uniós jog megállapított megsértései keletkeztetnek-e jogot kártérítési keresetek benyújtására a jogsértések felelőseivel szemben?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Bíróságának a tagállamok szerződésen kívüli felelősségével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatát, hogy az uniós jognak valamely, az állam részének minősülő pénzügyi intézmény által okozott megsértése miatt ezen állam számára kötelezettséget ír elő a jogsértés károsultjai részére történő kártérítésre az uniós jog által előírt szokásos feltételek mellett?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését, hogy a Stardust Marine ítéletet megelőzően valamely kedvező kamatozású, szelektív jellegű és a szokásos piaci feltételekhez képest előnyt eredményező kölcsönt olyannak lehet tekinteni, mint amely – amiatt, hogy valamely közvállalkozás nyújtotta – szervezetileg „állami forrásokból” ered, anélkül, hogy vizsgálni kellene, hogy funkcionális szempontból betudható-e az államnak?

                  —

                  A tagállamok EUSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti lojális együttműködésének kötelezettsége, valamint a[z EK-szerződés] 88. cikk[e] (3) bekezdésének [jelenleg az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése] hatékony érvényesülése és közvetlen hatálya alapján köteles-e arra az ügy érdeméről döntő bíróság, hogy hivatalból vizsgáljon és adott esetben jogellenesnek nyilvánítson bármely, a Bizottságnak be nem jelentett állami támogatást?

                  —

                  Melyek az abból eredő jogi következmények – többek között az említett állami támogatással végrehajtott értékesítések érvényességével kapcsolatban –, hogy valamely állami támogatást az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését megsértve elmulasztottak bejelenteni az Európai Bizottságnak?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését, hogy állami támogatásnak minősül az, ha egy állami hitelintézet jelentős mértékben mobilizálja tőkéjét egy másik bank szelektív előnyére?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Bírósága által az ALLIANZ HUNGARIÁ-ra vonatkozó ítélkezési gyakorlatában értelmezett EUMSZ 101. cikket, hogy egy megbízott által más vállalkozásokkal megkötött megállapodás, ami jogi kötelezettség megsértését vonja maga után, cél általi versenykorlátozásnak minősül, ha a francia nemzeti jog tiltja, hogy a megbízott annak a terméknek a vevőjeként jelenjen meg, amelynek értékesítésével meg van bízva, és ha együttműködési, valamint tájékoztatási kötelezettséget ír elő számára a megbízójával vagy megbízóival szemben?

                  —

                  Sérül-e az EUMSZ 101. cikk, ha vállalkozások állapodtak meg abban, hogy a piaci értékénél sokkal alacsonyabb áron szereznek meg egy harmadik vállalkozást, ha egy ilyen értékesítés azt feltételezi, hogy a megállapodásban részes egyik vállalkozás sérti az együttműködési kötelezettséget, a tájékoztatási kötelezettséget vagy pedig a francia nemzeti jog által a megbízott számára előírt azon tilalmat, hogy a termék vevőjeként jelenjen meg?

                  —

                  Sérül-e az EUMSZ 101. cikk, ha valamely vállalkozások közötti megállapodás hozzájárult a vállalkozásoknak vagy azok egy részének az összefonódással kapcsolatos (különösen bejelentési) kötelezettségeire vonatkozó információknak az Európai Bizottság előli elrejtéséhez?

                  —

                  Sérül-e az EUMSZ 101. cikk, ha valamely vállalkozások közötti megállapodás célja vagy hatása különösen az volt, hogy valamely állami támogatás ne legyen megfelelően bejelentve az Európai Bizottságnak?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni a 2014/104/EU irányelv (3) 3. cikkét, hogy az abban előírt „teljes kártérítés” a jelen ügyben megfelel az ADIDAS jelenlegi tőzsdei értékének?

                  —

                  Figyelembe véve a jelen ügyre vonatkozó valamennyi releváns tényt, úgy kell-e értelmezni a tagállamok és az Európai Unió versenyjogi rendelkezéseinek megsértésén alapuló, nemzeti jog szerinti kártérítési keresetekre irányadó egyes szabályokról szóló, 2014. november 26-i 2014/104/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkét vagy az abban foglalt tényleges érvényesülés elvét, hogy azt kell megállapítani, hogy az EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikknek a felperesek által kifogásolt megsértéséből eredő kár megtérítéséhez való jog elévült vagy nem évült el?

                  —

                  Amennyiben ezen irányelv nem alkalmazható az összefonódásra és az állami támogatásra vonatkozó uniós jogi rendelkezések megsértésére, mely uniós jogi szabályokat kell alkalmazni a kártérítéshez való jog esetleges elévülésével kapcsolatban, és a jelen ügyre vonatkozó releváns tényekre tekintettel hogyan kell azokat értelmezni?

         (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 1989. december 21-i 4064/89/EGK tanácsi rendelet (HL 1989. L 395, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 31. o.; helyesbítés: HL 8. fejezet, 4. kötet, 137. o.).

         (2)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).

         (3)  A tagállamok és az Európai Unió versenyjogi rendelkezéseinek megsértésén alapuló, nemzeti jog szerinti kártérítési keresetekre irányadó egyes szabályokról szóló, 2014. november 26-i 2014/104/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 349., 1. o.).


title: T-406/21. sz. ügy: 2021. július 8-án benyújtott kereset – Credit Suisse Group és Credit Suisse Securities (Europe) kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/39

      2021. július 8-án benyújtott kereset – Credit Suisse Group és Credit Suisse Securities (Europe) kontra Bizottság
      (T-406/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/49)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Credit Suisse Group AG (Zürich, Svájc), Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: R. Wesseling és F. ten Have ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.40346 – SSA Bonds ügy) 2021. április 28-án hozott C(2021) 2871 bizottsági határozat (a továbbiakban: határozat) 1. cikkét; másodlagosan semmisítse meg a határozat 1. cikkének d) pontját; harmadlagosan részben semmisítse meg a határozat 1. cikkének d) pontját annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a Price Discovery Communications (árfeltárási közlemények) cél általi versenykorlátozást jelentenek, és/vagy a felperesek az e cikkben említett teljes időtartam alatt egységes és folyamatos jogsértésben vettek részt;

                  —

                  semmisítse meg a határozat 2. cikkének d) pontját; másodlagosan részben semmisítse meg a határozat 2. cikkének d) pontját;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére, illetve másodlagosan a költségeik megfelelő részben történő viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 101. cikket, és nem indokolta meg megfelelően azon megállapítást, miszerint a felperesek olyan magatartást tanúsítottak, amelynek célja a verseny korlátozása és/vagy torzítása. Különösen:

                              —

                              a Bizottság megsértette az EUMSZ 101. cikket azáltal, hogy nem vette kellően figyelembe a vonatkozó jogi és gazdasági környezetet, és nem tett eleget az őt arra vonatkozóan terhelő bizonyítási kötelezettségnek, hogy a határozatban szóban forgó magatartás cél általi versenykorlátozást valósít meg;

                              —

                              másodlagosan a Bizottság megsértette az EUMSZ 101. cikket, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az árfeltárási közlemények cél általi versenykorlátozásnak minősülnek;

                              —

                              ami az árfeltárási közleményeket illeti, a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor az arra vonatkozó értékelést, hogy valamely magatartás cél általi versenykorlátozásnak minősül-e, annak értékelésével helyettesítette, hogy valamely magatartás mint járulékos korlátozás nem esik-e az EUMSZ 101. cikk hatályán kívül.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 101. cikket azáltal, hogy tévesen alkalmazta az egységes és folyamatos jogsértés fogalmát. Különösen:

                              —

                              a Bizottság nem bizonyítja és nem indokolja megfelelően, hogy a többoldalú állandó fórumokon zajló gyakori megbeszélések, amely gyakorlattal 2013 februárjában felhagytak, és a 2013 februárjától kezdődő szórványos kétoldalú megbeszélések közös célt szolgáló átfogó terven alapultak;

                              —

                              a Bizottság nem bizonyítja és nem indokolja meg megfelelően, hogy a felperesek 2013 februárjától tudtak vagy tudniuk kellett a többi kereskedő kétoldalú megbeszéléseiről, illetve észszerűen erőre láthatták azokat;

                              —

                              a határozat nem bizonyítja és nem indokolja meg megfelelően, hogy az állítólagos jogsértés folyamatos volt;

                              —

                              a határozat nem bizonyítja, hogy az egységes és folyamatos jogsértés a határozat 1. cikkének d) pontjában említett teljes időtartam alatt fennállt.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság által kiszabott bírság kiszámításának módja sérti az 1/2003 rendelet (1) 23. cikkét, a Bizottság bírságkiszabási iránymutatását (2) és az indokolási kötelezettséget. Különösen:

                              —

                              a Bizottság nem szolgált megfelelő indokolással ahhoz, hogy lehetővé tegye a felperesek számára annak értékelését, hogy a bírság kiszámításának módja hibás-e;

                              —

                              a Bizottság az eladások értéke tekintetében olyan megközelítést alkalmazott, amely jelentősen túlértékeli a felperesek eladásainak értékét, és ezáltal az állítólagos jogsértés gazdasági jelentőségét, eltérve az „eladások értékének” a 2006. évi bírságkiszabási iránymutatásban szereplő fogalmától;

                              —

                              a felperesekkel szemben kiszabott bírság jelentősen meghaladja az állítólagos jogsértés súlyát;

                              —

                              a felperesekkel szemben kiszabott bírság magában foglal egy olyan időszakot, amelyben a felperesek nem vettek részt az állítólagos jogsértésben.

         (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

         (2)  Az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.; a továbbiakban: bírságkiszabási iránymutatás).


title: T-407/21. sz. ügy: 2021. július 9-én benyújtott kereset – PB kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/40

      2021. július 9-én benyújtott kereset – PB kontra Bizottság
      (T-407/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/50)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PB (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;
                  következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. május 10-én közölt, 2021. május 5-i bizottsági határozatot, amely a következő összegek behajtására vonatkozik: (i) 4 241 507 euró (TACIS/2006/101–510. szerződés) (tőkeösszeg) vagy 4 674 256,92 euró (tőkeösszeg, késedelmi kamatokkal növelve 2021. április 30-ig) és (ii) 1 197 055,86 euró (CARDS/2008/166–429. szerződés) (tőkeösszeg) vagy 1 298 608,85 euró (tőkeösszeg, késedelmi kamatokkal növelve 2021. április 30-ig), amelyekből le kell vonni 399 825 eurót;

                  —

                  rendelje a Bizottság által e határozat alapján adott esetben behajtott minden összeg visszatérítését, növelve azokat az Európai Központi Bank által alkalmazott mértékű, 7 ponttal növelt késedelmi kamattal;

                  —

                  kártérítés jogcímén rendelje el 10 000 euró, még nem véglegesként megjelölt összeg megfizetését;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a költségvetési rendelet megsértésén alapul, amennyiben a Bizottságnak a felperessel szemben nem áll fenn semmilyen követelése, mindenesetre pedig semmilyen nem vitatott követelése.

                  2.

                  A második jogalap lényeges eljárási szabályok megsértésén, továbbá a gondossági kötelezettség és a pártatlanság elvének a megsértésén alapul, amelyekről az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke rendelkezik. A felperes előadja, hogy a megtámadott határozat a behajtási eljárás megindításának igazolása érdekében azt állapítja meg, hogy a felperes nem reagált a terhelési értesítésre, az emlékeztető levélre és a felszólító levélre. Márpedig ezáltal az alperes egyrészt elmulasztja pontosítani, hogy a felperes vitatta ezeket a dokumentumokat, másrészt pedig elmulasztja megemlíteni, hogy a belga bíróság megállapította hatáskörét azon kereset elbírálására, amelyet a két szerződés jogcímén HB nyújtott be hozzá. A felperes hozzáteszi, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettségét is, mivel nem fejtette ki azokat az indokokat, amelyek alapján a jelen ügyben a fentiek szerint határozott. A felperes végül úgy véli, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg alaposan és pártatlanul az ügy összes releváns körülményét.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel a végrehajtási záradékkal ellátott határozatok elfogadására, továbbá a jogi alap hiányán és nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság azon követelés behajtása érdekében, amelyről azt állítja, hogy azon gazdasági szereplővel szemben illeti meg őt, amelynek a felperes a vezetője, akit a Bizottság egyetemlegesen felelősnek tart, nem rendelkezett hatáskörrel a végrehajtható okiratoknak minősülő két határozat elfogadására a köztük létrejött szerződésben foglalt olyan választottbírósági kikötés hiányában, amely az uniós bíróságoknak hatáskört biztosítana a köztük fennálló, szerződésekkel kapcsolatos jogviták eldöntésére. Márpedig a felperes úgy véli, hogy ha a Bizottság nem rendelkezik hatáskörrel az e gazdasági szereplőt érintő két határozat elfogadására, akkor nem rendelkezhet hatáskörrel arra sem, hogy a felperessel szemben ilyen határozatot fogadjon el, hiszen a keresetének jogalapja szerződéses jellegű.


title: T-324/17. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – SAS Cargo Group és társai kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – A légi árufuvarozás piaca – Az EUMSZ 101. cikkbe, az EGT-Megállapodás 53. cikkébe, valamint a Közösség és Svájc között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikkébe ütköző jogsértést megállapító határozat – A légi árufuvarozási szolgáltatások árösszetevőinek (üzemanyagpótdíj, biztonsági pótdíj, a pótdíjak utáni jutalékfizetés) összehangolása – Információcsere – A Bizottság joghatósága – Védelemhez való jog – Fegyveregyenlőség – EUMSZ 266. cikk – Állami kényszer – Egységes és folyamatos jogsértés – A bírság összege – Az eladások értéke – A jogsértés súlya – A jogsértésben való részvétel időtartama – Enyhítő körülmények – Kifejezetten csekély mértékű részvétel – Súlyosító körülmények – Visszaesés – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/23

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – SAS Cargo Group és társai kontra Bizottság
      (T-324/17. sz. ügy) (1)

      („Verseny - Kartellek - A légi árufuvarozás piaca - Az EUMSZ 101. cikkbe, az EGT-Megállapodás 53. cikkébe, valamint a Közösség és Svájc között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikkébe ütköző jogsértést megállapító határozat - A légi árufuvarozási szolgáltatások árösszetevőinek (üzemanyagpótdíj, biztonsági pótdíj, a pótdíjak utáni jutalékfizetés) összehangolása - Információcsere - A Bizottság joghatósága - Védelemhez való jog - Fegyveregyenlőség - EUMSZ 266. cikk - Állami kényszer - Egységes és folyamatos jogsértés - A bírság összege - Az eladások értéke - A jogsértés súlya - A jogsértésben való részvétel időtartama - Enyhítő körülmények - Kifejezetten csekély mértékű részvétel - Súlyosító körülmények - Visszaesés - Korlátlan felülvizsgálati jogkör”)
      (2022/C 207/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Dánia), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Svédország), SAS AB (Stockholm) (képviselők: B. Creve, M. Kofmann, J. Killick és G. Forwood ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Dawes és C. Vollrath meghatalmazottak, segítőjük: B. Doherty barrister)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásban (AT.39258 – „légi teherszállítás” ügy) 2017. március 17-én hozott C(2017) 1742 final bizottsági határozat felperesekre vonatkozó részében történő megsemmisítése, illetve másodlagosan a velük szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásban (AT.39258 – „légi teherszállítás” ügy) 2017. március 17-én hozott C(2017) 1742 final bizottsági határozat 1. cikke (1) bekezdésének o), p) és q) pontját, (2) bekezdésének o) és p) pontját, (3) bekezdésének o) és p) pontját, valamint (4) bekezdésének o), p) és q) pontját megsemmisíti annyiban, amennyiben e cikk megállapítja, hogy az SAS AB, az SAS Cargo Group A/S és a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden részt vett az egységes és folyamatos jogsértésnek a pótdíjak utáni jutalékfizetés megtagadásával kapcsolatos összetevőjében.

                  2)

                  A Törvényszék megsemmisíti az 1. cikk (2) bekezdésének o) és p) pontját annyiban, amennyiben az a Thaiföldről az Európai Unióba irányuló útvonalakat illetően a 2005. július 20. és 2006. február 14. közötti időszak vonatkozásában az üzemanyagpótdíjjal kapcsolatos összetevő tekintetében megállapítja az EUMSZ 101. cikk megsértését, valamint az 1. cikk (3) bekezdésének o) és p) pontját annyiban, amennyiben az a Thaiföldről az Európai Gazdasági Térségbe irányuló útvonalakat illetően a 2005. július 20. és 2006. február 14. közötti időszak vonatkozásában az üzemanyagpótdíjjal kapcsolatos összetevő tekintetében megállapítja az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését.

                  3)

                  A Törvényszék a 3. cikk n)–r) pontját megsemmisíti.

                  4)

                  A Törvényszék a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Swedennel szemben kiszabott bírság összegét 7 030 618 euróban, az SAS Cargo Grouppal és a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Swedennel szemben együttesen és egyetemlegesen kiszabott bírság összegét 5 937 909 euróban, az SAS Cargo Grouppal, a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Swedennel és az SAS-szel szemben együttesen és egyetemlegesen kiszabott bírság összegét 6 314 572 euróban, az SAS Cargo Grouppal és az SAS-szel szemben együttesen és egyetemlegesen kiszabott bírság összegét 29 045 427 euróban, az SAS Cargo Grouppal szemben kiszabott bírság összegét pedig 21 687 090 euróban állapítja meg.

                  5)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  6)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint az SAS Cargo Group, a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden és az SAS költségeinek a háromnegyedét.

                  7)

                  Az SAS Cargo Group, a Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden és az SAS maga viseli saját költségeinek az egynegyedét.

         (1)  HL C 239., 2017.7.24.


title: C-630/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. február 26-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PAGE International Lda kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – Az előzetesen felszámított adó levonása – 2006/112/EK irányelv – 168. és 176. cikk – Az adólevonási jog kizárása – Élelmiszer-ellátási szolgáltatások beszerzése – Standstill klauzula – Az Európai Unióhoz való csatlakozás)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/2

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. február 26-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PAGE International Lda kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-630/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - Az előzetesen felszámított adó levonása - 2006/112/EK irányelv - 168. és 176. cikk - Az adólevonási jog kizárása - Élelmiszer-ellátási szolgáltatások beszerzése - Standstill klauzula - Az Európai Unióhoz való csatlakozás)
      (2020/C 304/02)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PAGE International Lda

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkének a) pontját és 176. cikkét úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezésekkel nem ellentétesek azok a nemzeti jogszabályok, amelyek az érintett tagállamnak az Európai Unióhoz történő csatlakozását követően csökkentik a hozzáadottérték-adó levonásának jogából kizárt kiadások körét azáltal, hogy bizonyos feltételek mellett az ilyen – többek között az élelmiszerekkel kapcsolatos – kiadásokat terhelő hozzáadottérték-adó részleges levonását engedik meg, még akkor is, ha az adóalany igazolja, hogy e kiadásokat teljes egészében az adóköteles gazdasági tevékenységének gyakorlására fordították.

         (1)  HL C 389., 2019.11.11.


title: C-632/19. és C-633/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. július 16-i végzése (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie kontra Metalen Galler NV (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), LW-Idee GmbH (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), KGH Belgium NV (C-632/19. sz. ügy), Vollers Belgium NV (C-633/19. sz. ügy) (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke – Dömping – A Kínából származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala – 91/2009/EK rendelet – Érvényesség és értelmezés – Az alapeljárás tényállása, valamint az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válasz szükségességét igazoló indokok kellően részletes ismertetésének a hiánya – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/3

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. július 16-i végzése (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie kontra Metalen Galler NV (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), LW-Idee GmbH (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), KGH Belgium NV (C-632/19. sz. ügy), Vollers Belgium NV (C-633/19. sz. ügy)
      (C-632/19. és C-633/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke - Dömping - A Kínából származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala - 91/2009/EK rendelet - Érvényesség és értelmezés - Az alapeljárás tényállása, valamint az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válasz szükségességét igazoló indokok kellően részletes ismertetésének a hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2020/C 304/03)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Federale Overheidsdienst Financiën, Openbaar Ministerie

         Alperesek: Metalen Galler NV (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), LW-Idee GmbH (C-632/19. és C-633/19. sz. ügy), KGH Belgium NV (C-632/19. sz. ügy), Vollers Belgium NV (C-633/19. sz. ügy)

         Rendelkező rész

      A rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (antwerpeni elsőfokú bíróság, Belgium) által a 2019. március 27-i határozatokkal előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmek nyilvánvalóan elfogadhatatlanok.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: C-839/19. P. sz. ügy: A Törvényszék T-212/18. sz., Romańska kontra Frontex ügyben 2019. szeptember 6-án hozott végzése ellen Karolina Romańska által 2019. november 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/3

      A Törvényszék T-212/18. sz., Romańska kontra Frontex ügyben 2019. szeptember 6-án hozott végzése ellen Karolina Romańska által 2019. november 16-án benyújtott fellebbezés
      (C-839/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 304/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Karolina Romańska – Kuć (képviselő: A. Tetkowska ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség
      A 2020. január 31-i végzéssel az ügyet törölték a nyilvántartásból.


title: C-101/20. P. sz. ügy: A Törvényszék T-501/18. sz., Currency One kontra EUIPO – Cinkciarz.pl ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Currency One S. A. által 2020. február 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/3

      A Törvényszék T-501/18. sz., Currency One kontra EUIPO – Cinkciarz.pl ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Currency One S. A. által 2020. február 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-101/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 304/05)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Currency One S. A. (képviselő: P. Szmidt ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Cinkciarz.pl sp. z o.o.
      A 2020. május 28-i végzésében a Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető.


title: C-198/20. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MN, DN, JN, ZN kontra X Bank S. A.

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/4

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MN, DN, JN, ZN kontra X Bank S. A.
      (C-198/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/06)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: MN, DN, JN, ZN

         Alperesek: X Bank S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 2. cikkének b) pontját, 3. cikkének (1) és (2) bekezdését, 4. cikkét, valamint a következő preambulumbekezdéseit:

                              —

                              mivel a fogyasztónak egyenértékű védelemben kell részesülnie akár szóban, akár írásban kötötték meg a szerződést, függetlenül attól, hogy az utóbbi esetben a szerződési feltételeket egy vagy több irat tartalmazza;

                              —

                              mivel a szerződési feltételek tisztességtelen jellegének a rögzített általános ismérvek alapján történő megítélését, különösen a felhasználók közötti szolidaritást figyelembe vevő közszolgáltatási értékesítési és szolgáltatási tevékenységekben ki kell egészíteni a különféle érintett érdekeltségek átfogó kiértékelését biztosító eszközökkel; mivel ez a jóhiszeműség követelményét valósítja meg; mivel a jóhiszeműség megítélésében különös figyelmet fordítanak a szerződő felek alkupozíciójának erősségére, arra, hogy ösztönözték-e valamilyen módon a fogyasztót a feltétel elfogadására, és hogy az árut vagy szolgáltatást a fogyasztó külön megrendelésére bocsátották-e a fogyasztó rendelkezésére; mivel a jóhiszeműséggel kapcsolatosan támasztott elvárást az eladó vagy a szolgáltató kielégíti, ha a másik féllel szemben, akinek törvényes érdekeit szem előtt kell tartania, méltányosan és tisztességesen jár el;

                              —

                              mivel a szerződéseket egyszerű, érthető nyelven kell megfogalmazni; mivel a fogyasztó számára lehetőséget kell biztosítani, hogy megismerhesse az összes feltételt; és mivel kétség esetén a fogyasztó számára legkedvezőbb értelmezést kell irányadónak elfogadni;
                              tekintettel a Bíróság 2015. szeptember 3-i Horațiu Ovidiu Costea kontra SC Volksbank România SA ítéletének (C-110/14, ECLI:EU:C:2015:538) 16. és 21. pontjára, valamint Pedro Cruz Villalón főtanácsnok 2015. április 23-i indítványának (ECLI EU:C:2015:271) 20. és 26–33. pontjára,
                              úgy kell-e értelmezni, hogy a 93/13 irányelv által biztosított fogyasztóvédelem minden fogyasztót megillet?
                              Vagy pedig, amint azt a Bíróság 2014. április 30-i Kásler Árpád, Káslerné Rábai Hajnalka kontra OTP jelzálogbank Zrt. ítéletének (C-26/13, ECLI, EU:C:2014:282) 74. pontja sugallja, a fogyasztóvédelem csak a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztókat illeti-e meg? Másképpen fogalmazva, a nemzeti bíróság bármely fogyasztó által kötött szerződésben foglalt feltételek tisztességtelen voltát megállapíthatja, vagy csak az olyan fogyasztó által kötött szerződés rendelkezéseinek tisztességtelen voltát állapíthatja meg, aki szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztónak tekinthető?

                  2)

                  Abban az esetben, ha az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a fogyasztóvédelem a 93/13 irányelv alapján nem minden fogyasztót, hanem csak a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztót illeti meg: szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztónak tekinthető-e az a fogyasztó, aki a 150 000 PLN összegre szóló, 30 évre kötött, külföldi pénznemben indexált jelzáloghitel-szerződést annak megkötését megelőzően nem olvasta el? Megilletheti-e a 93/13 irányelv szerinti védelem az ilyen fogyasztót?

                  3)

                  Abban az esetben, ha az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a fogyasztóvédelem a 93/13 irányelv alapján nem minden fogyasztót, hanem csak a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztót illeti meg: szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztónak tekinthető-e az a fogyasztó, aki ugyan elolvasta az 150 000 PLN összegre szóló, 30 évre kötött, külföldi pénznemben indexált jelzáloghitel-szerződés tervezetét, azonban azt teljes mértékben nem értette meg, és ennek ellenére e szerződés tartalmát a szerződéskötést megelőzően nem próbálta megérteni, így különösen nem fordult a másik szerződő félhez, vagyis a bankhoz, annak érdekében, hogy az fejtse ki számára a szerződés és egyes rendelkezéseinek tartalmát? Megilletheti-e a 93/13 irányelv szerinti védelem az ilyen fogyasztót?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.


title: C-202/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-129/19. sz., Necci kontra Bizottság ügyben 2020. március 25-én hozott végzése ellen Claudio Necci által 2020. május 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/5

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-129/19. sz., Necci kontra Bizottság ügyben 2020. március 25-én hozott végzése ellen Claudio Necci által 2020. május 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-202/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 304/07)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Claudio Necci (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke T-129/19. sz., Necci kontra Bizottság ügyben 2020. március 25-én hozott végzését;

                  —

                  utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé újbóli határozathozatal céljából;

                  —

                  a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a T-129/19. sz. ügyben 2020. március 25-én hozott végzés hatályon kívül helyezését kéri, amely végzésben az Európai Unió Törvényszéke mint elfogadhatatlant elutasította a megsemmisítés iránti keresetét, és a fellebbezőt kötelezte a költségek viselésére.
      Kérelme alátámasztására a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap a jogvita tárgyának elferdítésén alapul, amennyiben az Európai Unió Törvényszéke azt állapította meg, hogy a 2011. július 18-i határozat sérelmet okozott a fellebbezőnek.
      A második jogalap a hatékony bírói jogvédelemhez való jogának megsértésén alapul, mivel keresetének elfogadhatatlansága esetén a fellebbező semmilyen jogorvoslati lehetőséggel nem rendelkezik annak vitatására, hogy már semmilyen szociális biztosítással nem rendelkezik, annak ellenére, hogy egész életében dolgozott.
      A harmadik jogalap az egységesen alkalmazandó jogszabályok elvének megsértésén alapul, mivel az Európai Unió Törvényszéke úgy ítélte meg, hogy az átvitelt követően az olaszországi szociális biztosítás elvesztése „a szóban forgó nemzeti jog sajátos jogi szabályaiból fakad, és ez semmilyen hatást nem gyakorol az RCAM-mel kapcsolatos helyzetére”.


title: C-212/20. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. P., B. P. kontra az „A” S. A. közvetítésével tevékenységet folytató „A.”

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/6

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. P., B. P. kontra az „A” S. A. közvetítésével tevékenységet folytató „A.”
      (C-212/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/08)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: M. P., B. P.

         Alperes: az „A” S. A. közvetítésével tevékenységet folytató „A.”

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdésének, 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikkének, valamint preambulumbekezdéseinek fényében, amelyek előírják, hogy a szerződéseket egyszerű, érthető nyelven kell megfogalmazni, valamint kétség esetén a fogyasztó számára legkedvezőbb értelmezést kell irányadónak elfogadni, a külföldi pénznemben indexált kölcsönszerződésben a külföldi pénznem vételi és eladási árfolyamát megállapító szerződéses rendelkezést egyértelműen kell-e megfogalmazni, vagyis oly módon, hogy az adós/fogyasztó ezen árfolyamot adott nap tekintetében önállóan meg tudja állapítani, vagy a fentiekben említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében említett szerződéstípusra, a szerződés hosszú távú (több évtizedes) jellegére, valamint arra tekintettel, hogy a külföldi pénznemben kifejezett összeg állandóan (bármikor) változhat, a szerződéses rendelkezés általánosabb jelleggel, azaz a külföldi pénznemben kifejezett összeg piaci értékére hivatkozva is megfogalmazható, ami nem teszi lehetővé a fentiekben említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében a felek szerződésből eredő jogaiban és kötelezettségeiben jelentős egyenlőtlenség létrejöttét a fogyasztó kárára?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 5. cikke, valamint preambulumbekezdései fényében értelmezhető-e úgy a külföldi pénznem vételi és eladási árfolyamának a hitelező (bank) általi rögzítésére vonatkozó szerződési feltétel, hogy a szerződéssel kapcsolatos kétségek esetén a fogyasztó számára kedvező megoldást kell találni, és abból kell kiindulni, hogy a szerződés a külföldi pénznem vételi és eladási árfolyamát nem szabadon, hanem a szabadpiaci árfolyam alapján állapítja meg, különösen abban a helyzetben, amikor a külföldi pénznem vételi és eladási árfolyamát megállapító szerződéses rendelkezéseket mindkét fél hasonlóképpen értelmezte, vagy az adós/fogyasztó a szerződés megkötésének és teljesítésének időpontjában nem érdeklődött a megtámadott rendelkezés iránt, így a szerződés tartalmával annak megkötésekor, illetve annak egész időtartama alatt nem foglalkozott?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.


title: C-219/20. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2020. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LM

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/8

      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2020. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LM
      (C-219/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LM

         Alperes hatóság: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Az eljárásban részt vesz: Österreichische Gesundheitskasse
      Kompetenzzentrum LSDB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az EJEE 6. cikkét, az Alapjogi Charta 41. cikkének (1) bekezdését és 47. cikkének második bekezdését, hogy e rendelkezésekkel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a szabálysértési eljárásban kötelező jelleggel öt éves elévülési időt ír elő a gondatlanságból elkövetett jogsértések esetében?