title: C-668/13. sz. ügy: Curtea de Apel Suceava (Románia) által 2013. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Casa Județeană de Pensii Botoșani kontra Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/13

         Curtea de Apel Suceava (Románia) által 2013. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Casa Județeană de Pensii Botoșani kontra Evangeli Paraskevopoulou
   (C-668/13. sz. ügy)
   2014/C 85/23
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Suceava

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Alperes: Evangeli Paraskevopoulou

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni az 1408/71/EGK rendelet (1) 7. cikke (2) bekezdése c) pontjának rendelkezéseit, hogy ezek hatálya alá tartozik két tagállam által a rendelet hatályba lépésének időpontja előtt kötött olyan kétoldalú megállapodás, amelynek alapján e két tagállam megállapodott az egyik tagállam által a másik tagállam azon állampolgárai számára fizetendő társadalombiztosítási ellátásokra vonatkozó kötelezettség megszüntetéséről, akik az első tagállam területén politikai menekült jogállást szereztek, majd hazatelepültek a második tagállamba, annak ellenében, hogy az első tagállam átalányösszeget fizet a nyugdíjak kifizetése és azon időszak fedezete céljából, amelynek során az első tagállamban társadalombiztosítási járulékot fizettek?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: C-332/08. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2009. február 19-i végzése — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/29

         A Bíróság elnökének 2009. február 19-i végzése — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-332/08. sz. ügy) (1)

   2009/C 113/58

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 272., 2008.10.25.


title: F-24/10. sz. ügy: 2010. április 21-én benyújtott kereset — Kaskarelis kontra Bizottság

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/58

      2010. április 21-én benyújtott kereset — Kaskarelis kontra Bizottság
      (F-24/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/94)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Belgium) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         A jogvita tárgya és leírása

      A külföldi munkavégzési támogatás, a beilleszkedési támogatás és az utazási költségtérítés felperes számára való nyújtását megtagadó alperesi határozat megsemmisítése.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal azon határozatát, amely megtagadja számára a külföldi munkavégzési támogatás, a beilleszkedési támogatás és az utazási költségtérítés nyújtását, valamint semmisítse meg a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóságnak a felperes panaszát elutasító határozatát;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezze a költségek megfizetésére.


title: T-312/08. sz. ügy: 2008. augusztus 13-án benyújtott kereset – Ellinikos Niognomon kontra Bizottság

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/33

         2008. augusztus 13-án benyújtott kereset – Ellinikos Niognomon kontra Bizottság
   (T-312/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/60)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Ellinikos Niognomon AE (Pireusz, Görögország) (képviselő: S. Pappas)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az EK 230. cikk alapján előterjesztett keresete útján a felperes kéri a Bizottság 2008. július 28-i határozatának megsemmisítését, amelyben a Bizottság akként határozott, hogy nem hosszabbítja meg a felperes korlátozott elismerését, amelyben a felperes a 94/57/EK irányelv (1) és a 2001/890/EK bizottsági határozat (2) alapján részesült, amelyet tovább hosszabbított a 2005. augusztus 3-i 2005/623/EK bizottsági határozat (3).
   A felperes először is azt állítja, hogy a megtámadott határozat alapvető eljárási követelményt sért azáltal, hogy nem a 94/57/EK irányelv 4. és 9. cikkében előírt komitológiai eljárás alapján fogadták el.
   Másodszor a felperes előterjeszti, hogy a korlátozott elismerés meghosszabbításának megtagadása kizárólag a Bizottság által, és nem az érintett tagállammal közösen elvégzett értékelésen alapul a 94/57/EK irányelv 4., 9. és 11. cikkének megfelelően.
   Harmadszor a felperes előterjeszti, hogy a megtámadott határozat nem tartja tiszteletben a felperes védelemhez való jogát és az ellentétes a jogos elvárásaival.
   Negyedszer, a felperes szerint a megtámadott határozat – azáltal, hogy tévesen értelmezi az irányelvet az alkalmazandó szempont vonatkozásában (a biztonsággal és a környezetszennyezés megakadályozásával kapcsolatos teljesítmény), azáltal hogy kihagyta azokat a fokozatos lépéseket, amelyeket valamely nemleges határozat meghozatala előtt a Bizottságnak meg kellett volna tennie és azáltal, hogy nem vette figyelembe az érintett tagállamok által előterjesztett ellenőrzéseket és jelentéseket és így jogellenes indokolást fogadott el – megsérti az irányelvet.
   Végül a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat sérti az arányosság és a gondos ügyintézés elvét.

      (1)  A hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 1994. november 22-i 94/57/EK tanácsi irányelv (HL 1994., L 319., 20. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 2. kötet, 230. o.).

      (2)  A 94/57/EK tanácsi irányelv 4. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Hellenic Register of Shipping hajónyilvántartás elismeréséről szóló, 2001. december 13-i 2001/890/EK bizottsági határozat (az értesítés a C(2001) 4218. számú dokumentummal történt) (HL 2001., L 329., 72. o.).

      (3)  A Hellenic Register of Shipping hajónyilvántartás határozott időre szóló elismerésének kiterjesztéséről szóló, 2005. augusztus 3-i 2005/623/EK bizottsági határozat (az értesítés a C(2005) 2940. számú dokumentummal történt) (HL 2005., L 219., 43. o.).


title: C-216/06. sz. ügy:  2006. május 11-én  benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/19

         2006. május 11-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-216/06. sz. ügy)
   (2006/C 165/33)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: S. Pardo Quintillán és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről, valamint a nyilvánosság részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében a 85/337/EGK és a 96/61/EK (1)tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. május 26-i 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, vagy legalábbis nem értesítette az említett rendelkezésekről a Bizottságot – nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2003/35/EK irányelvnek a belső jogba való átültetésére rendelkezésre álló határidő 2005. június 25-én lejárt.

      (1)  HL L 156., 17. o.


title: C-321/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 19-i ítélete (a Landgericht Mannheim – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Karl Schwarz elleni büntetőeljárás (91/439/EGK irányelv — Különböző tagállamok által kiállított vezetői engedélyek birtoklása — Valamely tagállam csatlakozása előtt kiállított vezetői engedély érvényessége — A tartózkodási hely szerinti tagállam által kiállított második vezetői engedély visszavonása — A második, jogosultjának alkalmatlansága miatt később visszavont vezetői engedélyt megelőzően kiállított vezetői engedély elismerése — A vezetői engedély visszavonását kísérő, új vezetői engedély kérelmezésére vonatkozó átmeneti tilalmi idő letelte)

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. február 19-i ítélete (a Landgericht Mannheim – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Karl Schwarz elleni büntetőeljárás
   (C-321/07. sz. ügy) (1)

   (91/439/EGK irányelv - Különböző tagállamok által kiállított vezetői engedélyek birtoklása - Valamely tagállam csatlakozása előtt kiállított vezetői engedély érvényessége - A tartózkodási hely szerinti tagállam által kiállított második vezetői engedély visszavonása - A második, jogosultjának alkalmatlansága miatt később visszavont vezetői engedélyt megelőzően kiállított vezetői engedély elismerése - A vezetői engedély visszavonását kísérő, új vezetői engedély kérelmezésére vonatkozó átmeneti tilalmi idő letelte)
   2009/C 90/04
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Mannheim

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Karl Schwarz.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landgericht Mannheim – A vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv (HL L 237., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 317. o.) 7. cikke (5) bekezdésének, valamint 8. cikke (2) és (4) bekezdésének értelmezése – Több vezetői engedély jogosultja – Az érintett állampolgársága szerinti tagállamban annak csatlakozása előtt kiállított vezetői engedély érvényessége – Az engedély újbóli megadására vonatkozó tilalmi idő leteltét megelőzően egy másik tagállam területén, annak csatlakozása előtt megszerzett vezetői engedély elismerésének megtagadása e tilalmi idő letelte után a lakóhely szerinti tagállam által annak területén.

      Rendelkező rész

               1)

               A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének (5) bekezdése úgy értelmezendő, hogy azzal nem ellentétes, ha valamely tagállam állampolgára egyidejűleg két érvényes vezetői engedéllyel rendelkezik, amelyek közül az egyik közösségi engedély, a másik pedig egy másik tagállam által kiállított vezetői engedély, amennyiben mindkettőt ez utóbbi államnak az Európai Unióhoz való csatlakozása előtt szerezte meg.

               2)

               Nem ellentétes az 1882/2003 rendelettel módosított 91/439 irányelv 1. cikkével, és 8. cikkének (2) és (4) bekezdésével, ha egy tagállam megtagadja egy másik tagállam által, annak az Unióhoz való csatlakozása előtt kiállított vezetői engedélyből fakadó vezetési jog elismerését, ha ezt az engedélyt korábban állították ki, mint az azon első tagállam által kiállított vezetői engedélyt, ahol ezt a második engedélyt jogosultjának járművezetésre való alkalmatlansága miatt visszavonták. Az a körülmény, hogy az elismerés megtagadása az új vezetői engedély kérelmezésére vonatkozó, a visszavonást kísérő tilalmi idő letelte után történt, e tekintetben nem releváns.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


title: C-109/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Osztrák Köztársaság ellen 2005. március 3-án benyújtott kereset

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/12

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Osztrák Köztársaság ellen 2005. március 3-án benyújtott kereset
   (C-109/05. sz. ügy)
   (2005/C 132/24)
   Az eljárás nyelve: német
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: Minas Konstantinidis és Bernhard Schima, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. március 3-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Osztrák Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság nem teljesítette az elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel a[z osztrák] rendeletnek a hulladék keletkezésének megelőzéséről, az elhasználódott járművek begyűjtéséről és feldolgozásáról szóló 5. §-ának (1) bekezdésében az ingyenes visszavételi kötelezettséget

                           (1)

                           az elhasználódott járműveknek a létező gyártók vagy importőrök által forgalomba hozott típusaira, illetve

                           (2)

                           az Ausztriában nyilvántartásba vett járművekre

                     korlátozta.

               2)

               kötelezze az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az Osztrák Köztársaság rendelete az elhasználódott járművekről sérti a 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet azzal a rendelkezésével, mely szerint a gyártók vagy importőrök azokat a típusú elhasználódott járműveket kötelesek visszavenni, amelyeket ők hoztak forgalomba, amennyiben e járműveket Ausztriában engedélyezték.
   Az irányelv arra kötelezi a tagállamokat, hogy begyűjtési rendszereiket úgy alakítsák ki, hogy valamennyi elhasználódott járművet, függetlenül annak márkájától ingyenesen visszavegyenek. Az osztrák szabályozás nem éri el ezt a célt, mivel kettős korlátozást tartalmaz: a visszavételi kötelezettség korlátozását azokra a típusokra, amelyeket az érintett gyártó vagy importőr hozott forgalomba, illetve az Ausztriában engedélyezett járművekre.
   A Bizottság nem tudja elfogadni az Osztrák Köztársaság álláspontját, miszerint a belföldi engedélyezés miatti különbségtétel objektív szakmai okok miatt indokolt, mivel csak így kerülhető el, hogy a visszavételi kötelezettség aránytalanul súlyos terhet rójon az egyes gyártókra. A Bizottság ezzel szemben kifejti, hogy ha a gyakorlatban bebizonyosodna, hogy az egyes gyártókra vagy importőrökre illetve begyűjtőkre aránytalanul súlyos terhet ró a nem belföldön engedélyezett elhasználódott járművek ingyenes visszavétele, ezt figyelembe kell venni az irányelv 5. cikke (4) bekezdésének negyedik albekezdése szerinti eljárás során. E rendelkezés szerint a Bizottság rendszeresen felügyeli az ingyenes visszavételi kötelezettség végrehajtását annak biztosítása érdekében, hogy az ne vezessen a verseny torzulásához.

      (1)  HL L 269., 34. o.


title: C-480/06. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. június 9-i ítélete — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 92/50/EGK irányelv — Hulladékkezelési szolgáltatások odaítélésére vonatkozó hivatalos európai közbeszerzési eljárás hiánya — Helyi önkormányzatok közötti együttműködés)

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/2

         A Bíróság (nagytanács) 2009. június 9-i ítélete — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-480/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/50/EGK irányelv - Hulladékkezelési szolgáltatások odaítélésére vonatkozó hivatalos európai közbeszerzési eljárás hiánya - Helyi önkormányzatok közötti együttműködés)
   2009/C 180/03
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: X. Lewis és B. Schima meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és C. Schulze-Bahr meghatalmazottak, C. von Donat Rechtsanwalt)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 322. o.) III., IV., V. és VI. címével együttesen értelmezett 8. cikkének megsértése — Hulladékkezelési szolgáltatások közintézmény részére történő odaítélésére vonatkozó hivatalos európai közbeszerzési eljárás lefolytatásának négy körzet (Landkreis) általi elmulasztása

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.01.27.


title: T-434/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 15-i ítélete — Centrotherm Systemtechnik kontra OHIM — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) ( Közösségi védjegy — Megszűnés megállapítása iránti eljárás — A CENTROTHERM közösségi szóvédjegy — A védjegy tényleges használata — A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja — A tények hivatalból történő vizsgálata — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (1) bekezdése — Az új bizonyítékok elfogadhatósága — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése — Jogellenességi kifogás — A 2868/95/EK rendelet 40. szabályának (5) bekezdése )

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/43

         A Törvényszék 2011. szeptember 15-i ítélete — Centrotherm Systemtechnik kontra OHIM — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
   (T-434/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - A CENTROTHERM közösségi szóvédjegy - A védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A tények hivatalból történő vizsgálata - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (1) bekezdése - Az új bizonyítékok elfogadhatósága - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése - Jogellenességi kifogás - A 2868/95/EK rendelet 40. szabályának (5) bekezdése)
   2011/C 311/78
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Németország) (képviselők: J. Albrecht és U. Vormbrock ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: G. Schneider és R. Manea meghatalmazottak)

      Másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Németország) (képviselő: O. Löffel ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2009. augusztus 25-i, a centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG és a Centrotherm Systemtechnik GmbH közötti, megszűnés megállapítása iránti eljárás tárgyában hozott határozata (R 6/2008-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Centrotherm Systemtechnik GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 312., 2009.12.19.


title: T-391/04. sz. ügy: Bernard Nonat által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 28-án benyújtott kereset

text:
               18.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/22

         Bernard Nonat által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 28-án benyújtott kereset
   (T-391/04. sz. ügy)
   (2004/C 314/54)
   Az eljárás nyelve: francia
   Bernard Nonat, lakóhely: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis és Etienne Marchal ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. szeptember 28-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság azon határozatait, amelyekkel a felperes nevét sem a megfelelő pontszámot elért tisztviselők listáján, sem az A4 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselőknek a 2003. évi előmeneteli eljárás során készült listáján nem tüntette fel kellő ranghelyen;

               —

               állapítsa meg a személyzeti szabályzat 45. cikke végrehajtásáról szóló általános rendelkezések 12. cikkének jogellenességét, amennyiben anélkül írja elő a besorolási fokozatban eltöltött évenként egy, de legfeljebb hét átmeneti többletpont, valamint az előző előmeneteli eljárás előléptetési keretének 150 %-ába esők számára kiegészítő különleges többletpontok adását, hogy figyelembe venné azon érdemeket, amelyekről a tisztviselők a tárgyidőszakban ténylegesen tanúbizonyságot tettek;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Jelen eljárás felperese azt kifogásolja, hogy a kinevezésre jogosult hatóság a 2003. évi előmeneteli eljárás során nem léptette őt A4-es fokozatba.
   Követelései alátámasztására a személyzeti szabályzat 43. és 45. cikke, valamint a megkülönböztetésmentesség és az előmenetelhez való jog elvének megsértésére hivatkozik.
   E tekintetben kifejti, hogy a tisztviselők új, a Bizottság által elfogadott értékelési és előmeneteli eljárása megfosztja a tisztviselőket saját érdemeik értékelésétől. Saját esetében a személyzeti szabályzat 45. cikke végrehajtásáról szóló általános rendelkezések 12. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján úgy kellene tekinteni, mintha a kiegészítő különleges többletpontok vonatkozásában ugyanolyan érdemei lettek volna, mint az ugyanazon besorolási fokozatba tartozó, az előző eljárás során előléptetésre nem javasolt tisztviselőknek.
   Így úgy tűnik, hogy a megkülönböztetésmentesség elve és a személyzeti szabályzat 45. cikkének megsértésével ugyanolyan bánásmódban részesülnek az érdemeik vonatkozásában két eltérő kategóriába tartozó tisztviselők: egyrészről a 2002-es előléptetési eljárás előléptetési kerete 150 %-án kívül eső azon tisztviselők, akiket ezen eljárás során előléptetésre javasoltak, másrészről a 2002-ben előléptethető, de előléptetésre nem javasolt tisztviselők.
   Ugyanígy, a besorolási fokozatban eltöltött évenként egy átmeneti többletpont adásával az előléptethető tisztviselők által a fokozatban eltöltött szolgálati időt – az eljárási szabályzat 45. cikkének téves értelmezésével – anélkül számítják be, hogy figyelembe vennék azon érdemeket, amelyekről az érintett a tárgyidőszakban tanúbizonyságot tett.


title: F-126/05. sz. ügy:  2005. december 22-én  benyújtott kereset – Borbély kontra Bizottság

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/54

         2005. december 22-én benyújtott kereset – Borbély kontra Bizottság
   (F-126/05. sz. ügy)
   (2006/C 60/101)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Borbély Andrea (Brüsszel, Belgium) (képviselők: R. Stötzel ügyvéd)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Bizottság 2005. szeptember 30-i határozatát abban a részben, amelyben az megtagadja a felperesnek az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VII. melléklete 10. cikkének (1) bekezdésében előírt napidíjhoz és a személyzeti szabályzat VII. melléklete 5. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében előírt beilleszkedési támogatáshoz való jogosultságát, valamint a szolgálatba állás utazási költségeinek a személyzeti szabályzat VII. melléklete 7. cikkének (1a) bekezdésében előírt megtérítését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot a napidíj, a beilleszkedési támogatás és a szolgálatba állás utazási költségeinek a felperes részére történő megtérítésére, azok kamatával együtt attól az időponttól kezdve, amikor ezek az összegek a személyzeti szabályzat VII. melléklete értelmében esedékessé váltak.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperest – akit hivatalosan a Külügyminisztérium tisztviselőjeként Budapesten négy évre Magyarországnak az EU melletti állandó képviseletéhez neveztek ki diplomáciai szolgálatra – a Bizottság próbaidős tisztviselőjévé nevezték ki Brüsszelben.
   A felperes 2005 márciusában beilleszkedési támogatást, a szolgálatba álláshoz szükséges utazása költségeinek megtérítését és napidíjat igényelt. A Bizottság kérelmét elutasította.
   A felperes előadja, hogy kihelyezése idején továbbra is magyar munkáltatójától kapott díjazást, illetve megtartotta magyarországi lakóhelyét és pénzügyi érdekeltségeit. Mindezen felül Brüsszelben munkáltatója által biztosított bútorozott lakásban lakott.
   A felperes állítása szerint az ítélkezési gyakorlat (1) már kialakította, hogy egy tisztviselő jogosult a fent hivatkozott visszatérítésre és támogatásra akkor, ha a kinevezés helye az, ahol a tisztviselő közvetlenül a kihelyezést megelőzően lakott.

      (1)  T-137/95. sz., Mozzaglia kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT-KSZ 1996., I-A-619. és II-1657. o.)


title: T-34/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. február 22-i  ítélete – Le Levant 001 és társai kontra Bizottság (Állami támogatás – Érintett fél fogalma – Felhívás észrevétel megtételére – Az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás kezdeményezése – Adólevonás egyes tengerentúli beruházások esetében – Hajóépítéshez kapcsolódó fejlesztéstámogatási segély – Az EK 87. cikk (1) bekezdése alapján történő mérlegelés – Indokolási kötelezettség)

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/10

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. február 22-i ítélete – Le Levant 001 és társai kontra Bizottság
   (T-34/02. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatás - Érintett fél fogalma - Felhívás észrevétel megtételére - Az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás kezdeményezése - Adólevonás egyes tengerentúli beruházások esetében - Hajóépítéshez kapcsolódó fejlesztéstámogatási segély - Az EK 87. cikk (1) bekezdése alapján történő mérlegelés - Indokolási kötelezettség)
   (2006/C 96/17)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: EURL Le Levant 001 (székhelye: Párizs, Franciaország) és a többi felperes, akiknek a neve az ítélet mellékletében szerepel (képviselők: P. Kirch és N. Chahid-Nouraï ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: G. Rozet, meghatalmazotti minőségben)
   Az ügy tárgya
   Az Alstom Leroux Naval által épített és a Saint-Pierre és Miquelon szigeteken történő működtetésre szolgáló Le Levant személyszállító hajóra fejlesztéstámogatási segély formájában Franciaország által nyújtott állami támogatásra vonatkozó 2001. július 25-i 2001/882/EK bizottsági határozat (HL L 327., 37. o.) megsemmisítése iránti kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti az Alstom Leroux Naval által épített és a Saint-Pierre és Miquelon szigeteken történő működtetésre szolgáló Le Levant személyszállító hajóra fejlesztéstámogatási segély formájában Franciaország által nyújtott állami támogatásra vonatkozó 2001. július 25-i 2001/882/EK bizottsági határozatot.

               2)

               A Bizottság maga viseli saját és a felperes költségeit, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

      (1)  HL C 109., 2002.5.4.


title: T-285/09. sz. ügy: 2009. július 17–én benyújtott kereset — CEVA kontra Bizottság

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/40

         2009. július 17–én benyújtott kereset — CEVA kontra Bizottság
   (T-285/09. sz. ügy)
   2009/C 220/85
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Centre d’Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Franciaország) (képviselő: J.-M. Peyrical ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               egyrészt az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg az Európai Bizottság 2009. május 11-i 3230901933., 3230901935., 323090136. és 3230901937. sz., négy terhelési értesítéséből eredő végrehajtható okiratainak indokolásának hiányát;

               —

               másrészt az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg a Bizottság jogalap nélküli gazdagodásának veszélyét abban az esetben, ha a CEVA megtérítené 173 435 euró késedelmi kamatokkal növelt összegét;

               —

               következésképpen semmisítse meg a 2009. május 11-i 3230901933., 3230901935., 323090136. és 3230901937. sz., négy terhelési értesítésből eredő végrehajtható okiratokat;

               —

               végül állapítsa meg a Q5RS-2000-31334. sz., ún. SEAPURA szerződés rendelkezéseinek a Bizottság általi megsértését;

               —

               nevezetesen a Q5RS-2000-31334. sz. szerződés II. melléklete 22. cikke 5o 3. §-a és II. melléklete 3.5. cikke rendelkezéseinek megsértését;

               —

               következésképpen semmisítse meg a 2009. május 11-i 3230901933., 3230901935., 323090136. és 3230901937. sz., négy terhelési értesítésből eredő végrehajtható okiratokat.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Jelen keresetével a felperes azon végrehajtható okiratok megsemmisítését kéri, amelyekkel a Bizottság egy kutatási és technológiai fejlesztési projektre vonatkozó, a Q5RS-2000-31334. sz. SEAPURA-szerződés keretében a felperesnek folyósított előleg teljes összegének visszatérítését követeli.
   Keresetének alátámasztására a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek az alábbiakon alapulnak:

               —

               az elégséges indokolás hiánya, amennyiben a Bizottság a szerződéses kötelezettségek felperes általi állítólagos megsértésére alapoz, anélkül azonban, hogy ezen állítás alátámasztására jogi és ténybeli indokokat hozna fel;

               —

               a jogalap nélküli gazdagodás tilalma elvének megsértése: a Bizottság által követelt teljes összeg megtérítése azzal a következménnyel járna, hogy az jogalap nélkül gazdagodna, mivel a felperes által elvégzett munkák és elkészített tanulmányok birtokába jutna anélkül, hogy ezek elvégzéséért fizetett volna;

               —

               a szerződés végrehajtása során az ellenőrzési jogkör Bizottság általi megsértése.


title: T-358/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. szeptember 7 -i végzése – Krahl kontra Bizottság ( Tisztviselők – Harmadik országba történő beosztás – Lakhatási díj – Kereset – Határidő – Eljárásgátló jelleg – Kereset késedelmes benyújtása – Elfogadhatatlanság )

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/23

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 7-i végzése – Krahl kontra Bizottság
   (T-358/03. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Harmadik országba történő beosztás - Lakhatási díj - Kereset - Határidő - Eljárásgátló jelleg - Kereset késedelmes benyújtása - Elfogadhatatlanság”)
   (2005/C 296/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Sigfried Krahl (Zágráb, Horvátország) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és H. Krämer meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperes által Zágrábba történt beosztása során kifizetett lakhatási díj teljes összegének megtérítését megtagadó bizottsági határozat megsemmisítése.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10.


title: C-112/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2005. március 4-én benyújtott kereset

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/15

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2005. március 4-én benyújtott kereset
   (C-112/05. sz. ügy)
   (2005/C 143/22)
   Az eljárás nyelve: német
   Az Európai Közösségek Bizottsága, (képviselik: F. Benyon és G. Braun, kézbesítési cím: Luxembourg), 2005. március 4-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy a VW-törvény 2. §-ának (1) bekezdése, 4. §-ának (1) bekezdése és 4. §-ának (3) bekezdése ellentétesek az EK 56. és 43. cikkével;

               2)

               kötelezze a Németországi Szövetségi Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Németországi Szövetségi Köztársaság VW-törvénye (Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand, a Volkswagenwerk korlátolt felelősségű társaság társasági részesedéseinek privatizációjáról szóló törvény) az egyes részvényesek szavazati jogát az alaptőke 20 %-ban korlátozza, eltérően a részvénytársaságokról szóló törvény rendelkezéseitől. A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Land Niedersachsen (Alsószászország tartomány) két-két tagot delegálhatnak a VW-AG felügyelő bizottságába mindaddig, amíg a társaságban részvényekkel rendelkeznek. A VW-AG közgyűlésének határozatait, amelyek meghozatalához a részvénytársaságokról szóló törvény szerint a határozathozatalkor képviselt tőke 75 %-os többsége szükséges, a képviselt tőke több, mint 80 %-os többsége szükséges.
   Ezek a rendelkezések sértik az EK 56. cikk szerinti tőke szabad mozgását és az EK 43. cikk szerinti szabad letelepedést.
   A 88/361/EGK irányelv melléklete a tőkemozgások formái közé sorolja nem csak a részvényekbe és értékpapírokba történő befektetéseket, hanem a vállalkozásokban való részesedésszerzést vagy azok teljes mértékben történő megszerzését is.
   A Bíróság korábbi megállapításai szerint a tőke szabad mozgása által védett területet sért minden olyan szabályozás, amely más tagállamokból származó befektetőket visszatarthat attól, hogy a társaságba befektessenek, és irányításában, valamint ellenőrzésében részt vegyenek. Az EK 56. cikkben foglalt tilalom ugyanis nem csak arra irányul, hogy a külföldi piaci szereplők belföldiektől való megkülönbözetését megakadályozza, hanem minden olyan intézkedést magába foglal, amely a szabad tőkemozgás gyakorlását bármilyen formában hátrányosan befolyásolja. A Bíróság a korlátozások EK 56. cikk szerinti tilalma vonatkozásában tett megállapításai fényében a VW-törvény által államilag elrendelt legmagasabb szavazati jog esetén közvetett szerzési korlátozásról, és ezáltal a tőke szabad mozgásának megsértéséről van szó.
   Részvényhányadával a Land Niedersachsen azokon a közgyűléseken, ahol a szavazásra jogosult tőke rendszerint nincs teljes mértékben képviselve, mindig megszerzi azon szavazatok 20 %-át, amelyek ahhoz szükségesek, hogy mindazon határozatok elfogadását meggátolják, melyekhez a képviselt tőke több mint 80 %-os többsége szükséges. A VW-törvény fenti rendelkezése az állami hatalom gyakorlásával valósít meg korlátozást, mivel ez a szabályozás lehetővé teszi a Land számára, hogy a status quo általa nem kívánt változásait megakadályozza, amennyiben azokat olyan határozatok által kellene megvalósítani, melyek a részvénytársaságokról szóló törvény szerint nagyobb többséget igényelnek.
   A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Land Niedersachsen a VW-törvényben szabályozott, a részvénytulajdon nagyságától független képviselőküldési joga a felügyelő bizottságba korlátozza a többi részvényesnek a társaság felügyelő bizottságában való megfelelő képviseletéhez való jogát. És mivel – mint azt a Bíróság szintén többször megállapította – egy olyan szabályozás, amely a részesedések megszerzését korlátozza, vagy más módon akadályozza egy társaság irányításában vagy annak ellenőrzésében való részvétel lehetőségét, a tőke szabad mozgásának korlátozását jelenti, ezen törvényi szabályozás esetén a tőke szabad mozgásának a közösségi joggal ellentétes korlátozása valósul meg.
   A tőke szabad mozgásának korlátozását csak az EK 58. cikkben megjelölt okok vagy az úgynevezett kényszerítő közérdek igazolhatják. A Bíróság által kidolgozott ismérvek szerint a közérdek miatt tett ilyen intézkedések nem lehetnek megkülönböztetőek, tárgyilag indokoltnak és a követett célra tekintettel arányosnak kell lenniük. Ezeknek az indokoknak különösen minden, a fogadó tagállam területén tevékenykedő személy és vállalkozás tekintetében kell érvényesülniük. Azok az általános pénzügyi érdekek, melyek túlmutatnak az EK 58. cikk szerinti, az adójogot érintő okokon, valamint a tagállam más gazdasági céljai az állandó ítélkezési gyakorlat szerint nem igazolhatnak semmilyen korlátozást, amely az EK-Szerződés szerint tilos. Az EK 56. cikk követelményei és a vonatkozó ítélkezési gyakorlat alapján a VW-törvény nevezett rendelkezései esetén közvetlen szerzési korlátozásokról van szó, amelyeket nem igazol semmilyen közösségi jogilag jelentős indok.


title: C-455/06. sz. ügy: College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2006. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Heemskerk BV és BV v/h Firma Schaap kontra Productschap Vee en Vlees

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/2

         College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2006. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Heemskerk BV és BV v/h Firma Schaap kontra Productschap Vee en Vlees
   (C-455/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/02)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Heemskerk BV és BV v/h Firma Schaap BV.

      Alperes: Productschap Vee en Vlees.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1a.

               Van-e hatásköre egy közigazgatási hatóságnak – a hatósági állatorvos a 615/98/EK rendelet (1) 2. cikkének (2) bekezdése szerinti igazolásától eltérően – úgy határozni, hogy azon állatok szállítása, amelyekre a hatósági állatorvosi igazolás vonatkozik, nincs összhangban a 91/628/EGK irányelv (2) követelményeivel?

               1b.

               Amennyiben az 1a. kérdésre adott válasz igenlő:
               A közigazgatási hatóságok e hatáskörének gyakorlása alá van-e vetve a közösségi jog alapján különleges korlátozásoknak, és ha igen, melyeknek?

               2.

               Amennyiben az 1. kérdésre adott válasz igenlő:
               Egy tagállam közigazgatási hatóságának annak megítélése során, hogy fennáll-e például a 800/1999/EK rendelet (3) alapján visszatérítési jogosultság, meg kell-e válaszolnia azt a kérdést, hogy az élőállatok szállítása során betartották-e a közösségi állatvédelmi rendelkezéseket az érintett tagállamban érvényes követelmények vagy az élőállatokat szállító hajó lobogója államának követelményei alapján, amely állam e hajó számára az engedélyt kiadta?

               3.

               Kötelez-e a közösségi jog arra, hogy az 1254/1999/EK rendeletből (4) és a 800/1999/EK rendeletből következő jogalapokat – azaz a jogvita alapjához nem tartozó jogalapokat – hivatalból megvizsgálják?

               4.

               Az 1254/1999/EK rendelet 33. cikkének (9) bekezdése szerinti „a közösségi állatvédelmi előírások betartása” fordulatot úgy kell-e értelmezni, hogy ha megállapításra kerül, hogy egy hajót élőállatok szállítása során annyira túlterheltek, hogy azzal az irányadó állatvédelmi rendelkezések szerint túllépték az e hajóra irányadó megengedett rakománymennyiséget, csak az állatok azon száma tekintetében áll fenn a közösségi állatvédelmi rendelkezések be nem tartása, amennyivel a megengedett rakománymennyiséget túllépték, vagy minden szállított állat tekintetében feltételezni kell e rendelkezések be nem tartását?

               5.

               A közösségi jog hatékony alkalmazásából az következik-e, hogy a közösségi jog rendelkezéseinek hivatalból történő vizsgálatával áttörésre kerül az a – holland közigazgatási eljárásjogban rögzített – elv, amely szerint a felperes keresetindításával nem kerülhet hátrányosabb helyzetbe, mint amilyenben a kereset megindítása nélkül lett volna?

      (1)  Az élő szarvasmarhafélék szállítás közbeni kíméletével kapcsolatos export-visszatérítési előírások alkalmazására vonatkozó különleges részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. március 18-i 615/98/EK bizottsági rendelet (HL L 82, 19. o.).

      (2)  Az állatok szállítás közbeni védelméről, valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. november 19-i 91/628/EGK tanácsi irányelv (HL L 340., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás, 3. fejezet, 12. kötet, 133. o.).

      (3)  A mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 102., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás, 3. fejezet, 25. kötet, 129. o.).

      (4)  A marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi irányelv (HL L 160., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 339. o.).


title: F-121/11. sz. Ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2014. március 31-i végzése – BO kontra Bizottság

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/64

         A Közszolgálati Törvényszék 2014. március 31-i végzése – BO kontra Bizottság
   (F-121/11. sz. Ügy) (1)

   2014/C 421/94
   Az eljárás nyelve: francia
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28., 72. o.


title: F-148/06. sz. ügy: 2006. december 28-án benyújtott kereset – Laurent Collée kontra Európai Parlament

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/48

         2006. december 28-án benyújtott kereset – Laurent Collée kontra Európai Parlament
   (F-148/06. sz. ügy)
   (2007/C 42/85)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Laurent Collée (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék nyilvánítsa jogellenesnek az előmeneteli pontok odaítélési eljárásáról szóló, 2002. június 13-i európai parlamenti utasítás I.3. pontját;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2006. január 9-i, a felperesnek a 2004-es előléptetési időszakra két érdempontot juttató határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, aki az Európai Parlament AST 8 besorolási fokozatú tisztviselője, azt rója a kinevezésre jogosult hatóság terhére, hogy az nem végezte el az intézmény valamennyi előléptethető és e besorolási fokozatba tartozó tisztviselőjére kiterjedően az érdemek összehasonlító vizsgálatát. Többek között a személyzeti szabályzat 5. és 45. cikkének, valamint az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a megsértését állítja. Álláspontja szerint a megtámadott határozat nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul és indokolása hiányzik.
   A felperes a fenti utasítás előmeneteli pontok főtitkár általi kivételes odaítéléséről szóló I.3. pontjának jogellenességére hivatkozik. Közelebbről az e rendelkezésben a főtitkár számára előírt korlátozások ellentétesek a személyzeti szabályzat 45. cikkével és az egyenlő bánásmód elvével.


title: C-603/12. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2014. március 18-i végzése (a Verwaltungsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pia Braun kontra Region Hannover

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/23

         A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2014. március 18-i végzése (a Verwaltungsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pia Braun kontra Region Hannover
   (C-603/12. sz. ügy) (1)

   2014/C 184/33
   Az eljárás nyelve: német
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 101., 2013.4.6.


title: T-338/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. február 16-i  végzése – Centro Europa 7 kontra Bizottság ( Az EK 86. cikkének (3) bekezdése – Panasz elutasítása – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlansági kifogás )

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/13

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. február 16-i végzése – Centro Europa 7 kontra Bizottság
   (T-338/04. sz. ügy) (1)

   („Az EK 86. cikkének (3) bekezdése - Panasz elutasítása - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlansági kifogás”)
   (2006/C 96/25)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Centro Europa 7 Srl (Róma, Olaszország) (képviselők: V. Ripa di Meana és R. Mastroianni ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Oliver és F. Amato, meghatalmazotti minőségben)

      Az alperest támogató beavatkozó: Mediaset SpA (Milánó, Olaszország) (képviselő: M. Bay ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság 2004. június 4-i levelének [D (2004) 471] megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben a Bizottság a felperes arra vonatkozó panaszát elutasítja, hogy az Olasz Köztársaság megsértette az EK 86. cikkének és EK 82. cikkének együttesen értelmezendő rendelkezéseit.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felperes saját költségein felül viseli a Bizottság, valamint a beavatkozó költségeit.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: C-17/06. sz. ügy: A cour d'appel de Nancy (a Nancy-i fellebbviteli bíróság)  2006. január 9-i  határozatával a Céline SARL kontra Céline SA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/5

         A cour d'appel de Nancy (a Nancy-i fellebbviteli bíróság) 2006. január 9-i határozatával a Céline SARL kontra Céline SA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-17/06. sz. ügy)
   (2006/C 74/12)
   Az eljárás nyelve: francia
   A cour d'appel de Nancy (a Nancy-i fellebbviteli bíróság) 2006. január 9-i határozatával, amely 2006. január 17-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Céline SARL kontra Céline SA ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A cour d'appel de Nancy (a Nancy-i fellebbviteli bíróság) a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:

               A 89/104/EGK irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy valamely lajstromozott szóvédjegynek az erre nem feljogosított harmadik személy által történő felvétele cégnévként, kereskedelmi névként vagy cégtáblaként azonos áruk forgalmazásának tevékenysége keretében e védjegy gazdasági tevékenység körében történő olyan használatának minősül-e, amelyet a jogosult kizárólagos joga értelmében megtilthat?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL 1989., L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1, kötet, 92. o.)


title: C-535/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-646/11. sz., Ipatau kontra Tanács ügyben 2014. szeptember 23-án hozott ítélete ellen Vadzim Ipatau által 2014. november 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/20

         A Törvényszék (első tanács) T-646/11. sz., Ipatau kontra Tanács ügyben 2014. szeptember 23-án hozott ítélete ellen Vadzim Ipatau által 2014. november 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-535/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 026/24)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Vadzim Ipatau (képviselő: M. Michalauskas ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-646/11. sz., 2014. szeptember 23-i ítéletét;

               —

               a jogvitát jogerősen döntse el, vagy utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé határozathozatal céljából;

               —

               a Tanácsot kötelezze költségek viselésére, ideértve a Törvényszék előtti eljárás költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.
   Először is, a fellebbező úgy véli, hogy a Törvényszék megsértette a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot azáltal, hogy megtagadta a költségmentesség iránti kérelem benyújtásának a megtámadott aktus elleni megsemmisítés iránti kereset benyújtására nyitva álló határidőre való halasztó hatályának elismerését.
   Másodszor, a fellebbező azt rója fel a Törvényszéknek, hogy megsértette a védelemhez való jogot. A Törvényszék ugyanis úgy ítélte meg, hogy a Tanácsnak nem kellett a fellebbezővel közölnie a figyelembe vett terhelő bizonyítékokat, és nem kellett lehetőséget biztosítania ahhoz, hogy a 2012/642/KKBP határozat (1) és az 1017/2012 végrehajtási rendelet (2) elfogadása előtt meghallgassák.
   Harmadszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a jogvita tárgyát képező aktusokban szereplő indokok elégségesek.
   Végül, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a jogvita tárgyát képező aktusok nem aránytalanok.

      (1)  A Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2012. október 15-i 2012/642/KKBP tanácsi határozat (HL L 285., 1. o.).

      (2)  A Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2012. november 6-i 1017/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 307., 7. o.).


title: C-528/09. sz. ügy: 2009. december 17-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/26

         2009. december 17-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság
   (C-528/09. sz. ügy)
   2010/C 63/44
   Az eljárás nyelve: észt

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Marghelis és K. Saaremäel-Stoilov)

      Alperesek: Észt Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Észt Köztársaság nem teljesítette az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (1) eredő kötelezettségeit, mivel nem szabályszerűen ültette át a belső jogába ezen irányelv 3. cikke i) pontjának iii. alpontját, 8. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését és 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdését;

               —

               a Bíróság az Észt Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Parlament és a Tanács 2003. január 27-i 2002/96/EK irányelve az elektromos és elektronikus berendezések hulladékaira vonatkozó szabályozást tartalmaz. A Bizottság az ezen irányelvet az észt jogba átültető intézkedések vizsgálata alapján úgy véli, hogy az Észt Köztársaság nem szabályszerűen ültette át ezen irányelv 3. cikke i) pontjának iii. alpontját, 8. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését és 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdését.
   Az irányelv 3. cikke i) pontjának iii. alpontja tartalmazza az elektromos és elektronikus berendezések gyártójának meghatározását. Az elektromos és elektronikus berendezésekről szóló észt jogi előírások a gyártó két különböző meghatározását tartalmazták, ezáltal megnehezítették a berendezések hulladékainak kezelésére vonatkozó előírások értelmezését és alkalmazását.
   Az irányelv 8. cikke (2) bekezdésének második albekezdése előírja, hogy az összegyűjtés, kezelés és a környezetvédelmi szempontból megfelelő ártalmatlanítás költségeiről az új termékek értékesítésekor nem kell külön tájékoztatni a vásárlókat. Az Észt Köztársaság ezt a követelményt nem ültette át a belső jogrendszerébe.
   Az irányelv 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdése a tagállamok számára előírja az annak biztosítására vonatkozó kötelezettséget, hogy az ennek az irányelvnek a hatálybalépését követő nyolcéves átmeneti időszak során a gyártók számára engedélyezik, hogy új termékeik értékesítésekor tájékoztassák a vásárlókat az összegyűjtés, kezelés és a környezetvédelmi szempontból megfelelő ártalmatlanítás költségeiről, amely említett költségek nem haladhatják meg a ténylegesen felmerülő költségeket. Észtország ezt a kötelezettséget nem ültette át a jogrendszerébe.
   Az Észt Köztársaság elismerte a felhozott kifogásokat és a Bizottság indokolással ellátott véleményére adott válaszában ígéretet tett arra, hogy a hulladékokról szóló törvény módosítása útján megszünteti az irányelv 3. cikke i) pontja iii. alpontja, 8. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése és 8. cikke (3) bekezdése második albekezdése megsértését. Mivel a Bizottság tudomása szerint az ígért hulladékokról szóló törvény módosításáról szóló törvényt a mai napig nem fogadta el, az Észt Köztársaság a mai napig nem ültette át szabályszerűen az irányelv 3. cikke i) pontjának iii. alpontját, 8. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését és 8. cikke (3) bekezdésének második albekezdését, és ezáltal megsértette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

      (1)  HL L 37., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 359. o.


title: F-4/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2006. november 14-i ítélete – Villa és társai kontra Parlament (Nyugdíj – Nyugdíjjogosultság átvitele – A már megszerzett beszámítás kiszámítása)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/83

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2006. november 14-i ítélete – Villa és társai kontra Parlament
   (F-4/06. sz. ügy) (1)

   (Nyugdíj - Nyugdíjjogosultság átvitele - A már megszerzett beszámítás kiszámítása)
   (2006/C 326/168)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Renata Villa (Senningerberg, Luxemburg) és társai (képviselők: G. Bouneou és F. Frabetti ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: J. F. De Wachter és M. Mustapha-Pacha meghatalmazottak)
   Tárgy
   A kinevezésre jogosult hatóság által hozott 2005. február 8-i határozat megsemmisítése, amelyben megtagadta a felpereseknek a beszámításból eredő többlet megtérítését, amely – nyugdíjjogosultságaik átvitelének újbóli kiszámítását követően – az olasz rendszerben való tagság évei során szerzett jogok és a közösségi rendszerbe átvitt nyugdíjszerző szolgálati évek száma közötti különbségből ered.
   Rendelkező rész

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25., 34. o.


title: T-197/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. július 11-i ítélete — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METRO) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A METRO közösségi ábrás védjegy bejelentése — A GRUPOMETROPOLIS korábbi közösségi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A tisztességes eljáráshoz való jog — Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikke — A 207/2009 rendelet 75. és 76. cikke)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/30

         A Törvényszék 2013. július 11-i ítélete — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METRO)
   (T-197/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A METRO közösségi ábrás védjegy bejelentése - A GRUPOMETROPOLIS korábbi közösségi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A tisztességes eljáráshoz való jog - Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikke - A 207/2009 rendelet 75. és 76. cikke)
   2013/C 252/48
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Poch meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL és a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. március 1-jén hozott határozata (R 2440/2010–1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2012.7.14.


title: T-720/15. sz. ügy: 2015. december 4-én benyújtott kereset – Bizottság kontra CINAR

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/38

         2015. december 4-én benyújtott kereset – Bizottság kontra CINAR
   (T-720/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/44)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Waelbroeck ügyvéd, A. Duron ügyvéd, S. Delaude meghatalmazott, L. Di Paolo meghatalmazott és J. Estrada de Solà meghatalmazott)

      Alperes: CINAR Ltd (London, Egyesült Királyság)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               rendelje el, hogy az alperes fizessen vissza 25 616 GBP-t az alperes részére;

               —

               rendelje el, hogy az alperes a 25 616 GBP főösszeg után az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveleteire 2005. december 1-jén alkalmazott kamatláb (2,09 %) 1,5 százalékponttal megnövelt értékében fizessen kamatot a 2005. december 6-ától a visszatérítendő összeg megérkezéséig terjedő időszakra; és

               —

               az alperest kötelezze ezen eljárások valamennyi költségének a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztására a felperes arra alapított egyetlen jogalapra hivatkozik, hogy az alperes megsértette a megtérítendő költségek igazolására vonatkozó szerződéses kötelezettségét. Mivel az alperesnek járó pénzügyi hozzájárulás kevesebb, mint a felperes által előlegként fizetett teljes összeg, a felperes azt állítja, hogy a szerződés alapján az alperes tartozik a visszafizetendő összeggel.


title: C-263/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-265/12. sz., Schenker Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 29-én hozott ítélete ellen a Schenker Ltd által 2016. május 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/24

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-265/12. sz., Schenker Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 29-én hozott ítélete ellen a Schenker Ltd által 2016. május 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-263/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 243/25)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Schenker Ltd (képviselők: F. Montag Rechtsanwalt, F. Hoseinian avocat, M. Eisenbarth Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-265/12. sz., Schenker Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 29-én hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a COMP/39462 – „szállítmányozás”-ügyben 2012. március 28-án hozott bizottsági határozat (a továbbiakban: határozat) 1. cikke (1) bekezdésének a) pontját, illetve másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               törölje, illetve másodlagosan csökkentse a határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában kiszabott bírságokat, illetve másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; és

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a következő jogalapokat hozza fel:

               1.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság jogosan vette figyelembe a Deutsche Post mentesség iránti kérelmét, hogy nem sértették meg a kettős képviselet tilalmának elvét, és hogy a Bizottságnak nem kellett megvizsgálnia az említett elv esetleges megsértését.

               2.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a 141/62 rendelet (1) 1. cikkét úgy értelmezte, hogy az nem alkalmazható az „Egyesült Királyság új exportrendszerével” kapcsolatos magatartásra.

               3.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az „Egyesült Királyság új exportrendszerével” kapcsolatos magatartás, annak ellenére, hogy az az Egyesült Királyságból az EGT-n kívüli országokba irányuló szállítmányokkal kapcsolatos bejelentési szolgáltatások utáni pótdíjakra korlátozódott, alkalmas volt arra, hogy érzékelhetően érintse a tagállamok közötti kereskedelmet.

               4.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság nem sértette meg az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét, a megfelelő ügyintézés elvét és az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 296. cikke szerinti indokolási kötelezettséget, amikor úgy döntött, nem állapítja meg, hogy a The Brink’s Company a fellebbezővel (a BAX Global Ltd. (UK) jogutódjaként) egyetemlegesen felel az „Egyesült Királyság új exportrendszerével” kapcsolatos magatartásért.

               5.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel elferdítette a határozat tartalmát, túllépett az EUMSZ 264. cikk szerinti hatáskörein, és nem végzett – az arányosság elvét alkalmazva – mérlegelést, amikor megállapította, hogy a Bizottság a bírságok kiszámításakor nem sértette meg az 1/2003 rendelet (2) 23. cikkét, az arányosság elvét, valamint azt az elvet, hogy a büntetésnek a jogsértő cselekményhez kell igazodnia.

               6.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor helybenhagyta a Bizottság által a 2006. évi engedékenységi közlemény (3) alapján nyújtott csökkentések mértékét, és elferdítette a határozat tartalmát.

      (1)  A szállításnak a 17. tanácsi rendelet alkalmazása alóli mentesítéséről szóló 141. tanácsi rendelet (EGK) (HL 124., 2751. o.).

      (2)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (3)  A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL C 298., 17. o.).


title: T-284/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. április 25-i ítélete — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METROINVEST) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A METROINVEST közösségi szóvédjegy bejelentése — A METRO korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — A tisztességes eljáráshoz való jog)

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/16

         A Törvényszék 2013. április 25-i ítélete — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METROINVEST)
   (T-284/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A METROINVEST közösségi szóvédjegy bejelentése - A METRO korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - A tisztességes eljáráshoz való jog)
   2013/C 164/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: J. Carbonell Callicó, P. Craddock és B. Vanbrabant, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. F. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: M. Berger, R. Kaase és J.-C. Plate, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG és a Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. március 17-én hozott határozata (R 954/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 232., 2011.8.6.


title: A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos LapjábanHL C. 201., 2004.8.7.

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/39

         (2004/C 217/71)
   A Bíróság utolsó kiadványa az
         Európai Unió Hivatalos Lapjában

   HL C. 201., 2004.8.7.
   Korábbi közzétételek
   HL C. 190., 2004.7.24.
   HL C. 179., 2004.7.10.
   HL C. 168., 2004.6.26.

      HL C 156., 2004.6.12.

      HL C 146., 2004.5.29.
   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Az Elsőfokú Biróság végzése 2005. január 12. a T-268/04. sz. SpA Monopole, Compagnie fermière de Spa kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Felszólalás – Felszólalás visszavonása – Okafogyottá vált kereset)

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/35

      AZ ELSŐFOKÚ BIRÓSÁG VÉGZÉSE

   2005. január 12.
   a T-268/04. sz. SpA Monopole, Compagnie fermière de Spa kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (1) ügyben
   (Közösségi védjegy - Felszólalás - Felszólalás visszavonása - Okafogyottá vált kereset)
   (2005/C 143/67)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-268/04. sz. SpA Monopole, Compagnie fermière de Spa (székhelye: SpA [Belgium], képviseli: L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse és D. Moreau ügyvédek) kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: O. Montalto) ügyben, másik félként vett részt az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban a Cottee Dairy Products Pty Limited (székhelye: New South Wales [Ausztrália]), az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. április 19-i határozata (R 148/2002-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung tanácselnök, N. J. Forwood és S. Papasavvas bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2005. január 12-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetről nem szükséges határozni.

               2)

               A felek viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 217., 2004.8.28.


title: T-711/15. sz. ügy: 2015. december 3-án benyújtott kereset – Othman kontra Tanács

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/33

         2015. december 3-án benyújtott kereset – Othman kontra Tanács
   (T-711/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/37)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Razan Othman (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a felperes keresetét elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               következésképpen kötelezze az Európai Uniót a felperest ért kár teljességének megtérítésére olyan összegben, amelyet a Törvényszék méltányosan határoz meg;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely a felperest ért nem vagyoni káron, nevezetesen a jóhírnevének megsértésén alapul, amely közvetlen okozati összefüggésben áll az Európai Unió Tanácsa által hozott intézkedésekkel, és amelynek tekintetében a felelősséget a Tanács viseli.


title: C-487/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-216/13. sz., Telefónica kontra Bizottság ügyben 2016. június 28-án hozott ítélete ellen a Telefónica S.A. által 2016. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 428/12

         A Törvényszék (második tanács) T-216/13. sz., Telefónica kontra Bizottság ügyben 2016. június 28-án hozott ítélete ellen a Telefónica S.A. által 2016. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés
   (C-487/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 428/13)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Telefónica S.A. (képviselők: J. Folguera Crespoés és P. Vidal Martínez abogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság a második jogalapban kifejtett okokból helyezze hatályon kívül az ítéletet és semmisítse meg a határozatot (1), megállapítva, hogy a Telefónica magatartása nem minősül cél általi jogsértésnek.

               —

               A Bíróság másodlagosan az első jogalapban kifejtett okokból helyezze hatályon kívül az ítéletet, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy ez utóbbi végezze el a megtagadott tanúkihallgatást, és az elvégzett bizonyításfelvétel eredményére figyelemmel érdemben határozzon a Telefónica által a Törvényszékhez benyújtott megsemmisítés iránti keresetről.

               —

               A Bíróság harmadlagosan a harmadik jogalapban kifejtett okokból:

                           —

                              helyezze hatályon kívül az ítélet rendelkező részének 1) pontját;

                           —

                              állapítsa meg a Telefónica magatartásának kevésbé súlyos jellegét és a harmadik fellebbezési jogalapban említett enyhítő körülmények fennállását; és

                           —

                           az említett jogalapban kifejtetteknek megfelelően ezen kevésbé súlyos jellegre és az enyhítő körülményekre tekintettel határozza meg a bírság összege csökkentésének százalékos mértékét.

               —

               A Bíróság a Bizottságot kötelezze a Telefónica részéről mind az elsőfokú eljárásban, mind pedig a Bíróság előtt ezen eljárásban felmerült költségek viselésére.

               —

               A Bíróság ne kifogásolja e fellebbezés terjedelmét, amely kissé meghaladja a Bíróság gyakorlati útmutatójában javasolt terjedelmet, tekintettel az ügy által a fellebbezőre gyakorolt gazdasági hatásra, valamint az előadott érvek összetettségére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének és 48. cikke (2) bekezdésének, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 68. cikkének megsértése a tanúkihallgatás iránti kérelem elutasítása miatt. – Azáltal, hogy a Törvényszék megtagadta a kért tanúkihallgatást, a Telefónica képtelen volt a saját védelmére, mivel a Törvényszék az ügy megfelelő elbírálása szempontjából lényeges és döntő bizonyítási eszközt utasított el. A Törvényszék eljárásával szemben négy alapvető kifogás hozható fel: i. a teleológikus ellentmondással kapcsolatos kifogás; ii. az aránytalan bizonyítási teherrel kapcsolatos kifogás; iii. a tanúkihallgatás eredményének megelőlegezésével kapcsolatos kifogás és iv. a súlyozás egyensúlytalanságával kapcsolatos kifogás.

               2.

               Az EUMSZ 101. cikk megsértése, mivel a Törvényszék nem megfelelően alkalmazta a cél általi korlátozásokkal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatot, valamint az indokolással és az ártatlanság vélelmével kapcsolatos elveket.

         Másodlagosan:

               3.

               A Telefónica által elkövetett jogsértés kevésbé súlyos jellegének és a magatartását jellemző enyhítő körülmények fennállásának mérlegelése során elkövetett hiba. – A Telefónica szerint a Törvényszék a mérlegelés során nem vett figyelembe olyan további tényezőket, amelyek a magatartás kevésbé súlyos jellegére utalnak, és amelyek a Bizottság által nyújtott csökkentéstől nagyobb bírságcsökkentést indokoltak volna.

      (1)  Az EUMSZ 101. cikk szerinti eljárásban (COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom ügy) 2013. január 23-án hozott C(2013) 306 final bizottsági határozat.


title: T-244/17. sz. ügy: 2017. április 26-án benyújtott kereset – António Conde & Companhia kontra Bizottság

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/29

         2017. április 26-án benyújtott kereset – António Conde & Companhia kontra Bizottság
   (T-244/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/36)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: António Conde & Companhia (Gafanha de Nazaré, Portugália) (képviselő: J. García-Gallardo Gil-Fournier ügyvéd)

      Alperes: Bizottság (képviselő: Európai Bizottság)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság nem az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet szabályozási területén alkalmazandó védelmi és végrehajtási intézkedések megállapításáról szóló, 2007. október 22-i 1386/2007/EK tanácsi rendelet (HL 2007. L 318., 1. o.) 14. cikkének (1) bekezdése szerint járt el, amikor felhívta Portugáliát arra, hogy nyújtson be a számára egy listát a Portugália lobogóját viselő azon hajókról, amelyek számára engedélyezett a NAFO szabályozási területén való halászat a 2017-es szezonban, és amelyekből kizárt a CALVÃO halászhajó, a Bizottság következésképpen nem továbbított a NAFO titkárságának olyan listát, amely e hajót tartalmazza;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet arra alapít, hogy a Bizottság megsértette az 1386/2007/EK tanácsi rendelet 14. cikkének (1) bekezdését azáltal, hogy a 2017-es szezonban a NAFO szabályozási területén való halászatra szóló engedélyek céljaira jogellenes módon nem továbbított olyan hajólistát, amely tartalmazza a felperes CALVÃO nevű halászhajóját.
   A felperes álláspontja szerint a Bizottság nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy részt vegyen az engedéllyel rendelkező hajók listájának az elkészítésében, amely a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik. A felperes arra kérte a Bizottságot, hogy ne avatkozzon az érintett lista elkészítésébe, és felszólította arra, hogy teljesítse a felperes CALVÃO nevű halászhajóját is tartalmazó listának a NAFO titkársága részére való továbbítására vonatkozó kötelezettségét.


title: C-193/13. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. január 16-i végzése – nfon AG kontra:Fon Wireless Ltd, Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (Fellebbezés — Közösségi védjegy — 40/94/EK rendelet — Az ‘nfon’ szóelemet magában foglaló ábrás védjegy — A FON nemzeti szóvédjegy és a „fon” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy jogosultjának felszólalása — A felszólalásnak az OHIM fellebbezési tanácsa általi elutasítása)

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/19

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. január 16-i végzése – nfon AG kontra:Fon Wireless Ltd, Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   (C-193/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - Az ‘nfon’ szóelemet magában foglaló ábrás védjegy - A FON nemzeti szóvédjegy és a „fon” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy jogosultjának felszólalása - A felszólalásnak az OHIM fellebbezési tanácsa általi elutasítása))
   2014/C 112/23
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: nfon AG (képviselő: V. von Bomhard Rechtsanwältin)

      A többi fél az eljárásban: Fon Wireless Ltd (képviselő: L. Montoya Terán abogada), Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Tárgy

   A Törvényszék (negyedik) T-283/11. sz., Fon Wireless kontra OHIM – Nfon (Nfon) ügyben 2013. január 29-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék oly módon változtatta meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2011. március 18-i határozatát (R 1017/2009. sz. ügy), hogy elutasításra került az nfon AG által a fellebbezési tanács elé terjesztett fellebbezés – A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az nfon AG maga viseli saját költségeit, valamint a Fon Wireless Ltd részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 189., 2013.6.29.


title: F-77/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. január 13-i ítélete — Nijs kontra Számvevőszék (Közszolgálat — Tisztviselők — A fegyelmi eljárás rendje — Fegyelmi eljárás — A személyzeti szabályzat 22a. cikke és 22b. cikke — Pártatlanság — Ésszerű határidő)

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/36

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. január 13-i ítélete — Nijs kontra Számvevőszék
   (F-77/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - A fegyelmi eljárás rendje - Fegyelmi eljárás - A személyzeti szabályzat 22a. cikke és 22b. cikke - Pártatlanság - Ésszerű határidő)
   2011/C 55/65
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bart Nijs (Bridel, Luxemburg) (képviselő: F. Rollinger ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Számvevőszéke (képviselők: T. Kennedy és J.-M. Stenier meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — Az Európai Számvevőszék ad hoc bizottsága által a felperes nyugdíjjogok csökkentése nélküli, 2009. február 1-jével hatályos hivatalvesztéséről szóló, 2009. január 15-én hozott határozat megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               B. Nijs maga viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni a Számvevőszék részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 282., 2009.11.21., 65. o.


title: T-308/04. sz. ügy: Francesco Ianniello által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 19-én benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/42

         Francesco Ianniello által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 19-én benyújtott kereset
   (T-308/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/81)
   Az eljárás nyelve: francia
   Francesco Ianniello, lakóhely: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis és Etienne Marchal ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. július 19-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a felülvizsgáló 2003. szeptember 8-i határozatát a felperes 2001-2002. évi szakmai előmeneteli jelentéséről;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Keresetének alátámasztására a felperes hivatkozik a személyzeti szabályzat 43. cikkére vonatkozó általános végrehajtási szabályok 8. cikkének megsértésére. A felperes állítja, hogy ez a rendelkezés jogellenes, mivel olyan személyeket jelöl ki az értékelési vegyesbizottság tagjainak, akik vagy azonos, vagy alacsonyabb besorolási fokozatban vannak, mint a felperes, és így nem felelnek meg valamennyi, a függetlenséget biztosító feltételnek és nem rendelkeznek a szükséges szakértelemmel. A felperes hozzáfűzi, hogy annak ellenére, hogy ő szakszervezeti képviselő, a személyzeti igazgató, illetve a helyettese a kérelme megvizsgálása során nem tartózkodtak a részvételtől, hanem közreműködtek abban.
   A felperes hivatkozik ezen kívül a titoktartási kötelezettség megsértésére az értékelési vegyesbizottság tagjai részéről, a pártatlanság és a tárgyilagosság elvének, a védelmi jogok és a kontradiktórius eljárás elvének, a gondos ügyintézés elvének megsértésére, nyilvánvaló értékelési hibára valamint a megjegyzések és az adott osztályzatok közötti összhang hiányára.


title: C-393/10. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012. március 1-jei ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Dermod Patrick O'Brien kontra Ministry of Justice (korábban Department for Constitutional Affairs) (A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás — A „munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkező, részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók” fogalma — Részmunkaidőben dolgozó, napidíj alapján javadalmazott bírák — Az öregségi nyugdíj megadásának megtagadása)

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/3

         A Bíróság (második tanács) 2012. március 1-jei ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Dermod Patrick O'Brien kontra Ministry of Justice (korábban Department for Constitutional Affairs)
   (C-393/10. sz. ügy) (1)

   (A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás - A „munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkező, részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók” fogalma - Részmunkaidőben dolgozó, napidíj alapján javadalmazott bírák - Az öregségi nyugdíj megadásának megtagadása)
   2012/C 118/04
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court of the United Kingdom

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Dermod Patrick O'Brien

      Alperes: Ministry of Justice (korábban Department for Constitutional Affairs)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Supreme Court of the United Kingdom — Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (HL L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.) értelmezése — A „munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkező részmunkaidős munkavállaló” fogalma (az irányelv 2. szakaszának 1. pontja) — Részmunkaidőben dolgozó bírák — Bánásmódbeli eltérés az öregségi nyugdíjra való jogosultságot illetően a teljes munkaidőben dolgozó és a részmunkaidőben dolgozó, illetve a különféle kategóriák szerint részmunkaidőben dolgozó bírák között

      Rendelkező rész

               1.

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a tagállamokra hárul az 1998. április 7-i 98/23/EK tanácsi irányelvvel módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a részmunkaidős foglalkoztatásról 1997. június 6-án kötött keretmegállapodás 2. szakasza 1. pontjában szereplő, „munkaszerződéssel vagy munkaviszonnyal rendelkező munkavállaló” fogalmának meghatározása, valamint többek között annak meghatározása, hogy a bírák beleértendők-e ebbe a fogalomba, amennyiben ez nem vezet arra, hogy e személyek csoportját önkényesen kizárják a 98/23 irányelvvel módosított 97/81 irányelv és az említett keretmegállapodás által biztosított védelem kedvezményéből. Az említett védelem kedvezményéből való kizárás csak akkor engedhető meg, ha a bírák és a Ministry of Justice közötti jogviszony a jellegét illetően alapvetően eltér a nemzeti jog szerinti munkavállalók csoportjába tartozó foglalkoztatottakat a munkáltatóikhoz kötő munkaviszony jellegétől.

               2.

               A 98/23 irányelvvel módosított 97/81 irányelv mellékletében szereplő, a részmunkaidős foglalkoztatásról 1997. június 6-án kötött keretmegállapodást úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az öregséginyugdíj-rendszer rájuk történő alkalmazásakor a nemzeti jog különbséget tesz a teljes munkaidőben dolgozó és a részmunkaidőben dolgozó, napidíj alapján javadalmazott bírák között, amennyiben e bánásmódbeli eltérés objektív okokkal nem igazolható, aminek megítélése a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 274., 2010.10.9.


title: C-307/07. sz. ügy: 2007. július 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/23

         2007. július 4-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-307/07. sz. ügy)
   (2007/C 199/37)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és P. Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bírság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel a klinikai analízisre szakosodott gyógyszerész szakma vonatkozásában megtagadta az e szakma gyakorlásához szükséges oklevél elismerését – nem teljesítette a 89/48/EGK irányelvből (1) eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság azt állítja, hogy a klinikai analízisre szakosodott gyógyszerész szakmai tevékenység a 89/48 irányelv hatálya alá tartozó szabályozott szakma. Az ezen irányelvet átültető portugál törvény az irányelv hatályát egy felsorolásban szereplő szakmákra korlátozza. Tekintve, hogy ebben a felsorolásban nem szerepel a klinikai analízisre szakosodott gyógyszerész szakma, a portugál állam nem ültette át teljes egészében a 89/94 irányelv rendelkezéseit.

      (1)  A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv (HL L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.).


title: C-647/15. sz. ügy: 2015. december 3-án benyújtott kereset – Magyarország kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/43

         2015. december 3-án benyújtott kereset – Magyarország kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-647/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/56)
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Magyarország (képviselő: Fehér M.Z., meghatalmazott)

      Alperes: Az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

   A keresetben Magyarország azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               semmisítse meg a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmenti intézkedések megállapításáról szóló, 2015. szeptember 22-i (EU) 2015/1601 (1) tanácsi határozatot,

               —

               Másodlagosan, amennyiben az első kereseti kérelemnek nem ad helyt, a Magyarországra vonatkozó résében semmisítse meg a megtámadott határozatot,

               —

               kötelezze az Tanácsot az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

                  Első jogi érv: A Magyar Kormány álláspontja szerint az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése nem biztosított megfelelő jogalapot a Tanács számára, hogy a megtámadott határozatot elfogadja. Az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése nem hatalmazza fel a Tanácsot jogalkotási aktus elfogadására, így olyan intézkedések elfogadására, amelyeket a megtámadott határozat tartalmaz, nevezetesen amelyek kötelező jelleggel eltérést jelentenek egy jogalkotási aktustól – jelen esetben a 604/2013/EU rendelettől. (2) A megtámadott határozat tartalmilag jogalkotási aktusnak minősül, tekintettel arra, hogy a 604/2013 rendelettől való eltérést határoz meg, ezért annak elfogadására nem kerülhetett volna sor az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése alapján, amely kizárólag nem jogalkotási eljárásban elfogadott, azaz nem jogalkotási aktusok elfogadására hatalmazza fel a Tanácsot. Amennyiben mégis lehetséges volna az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése alapján olyan jogi aktus elfogadása, amely egy jogalkotási aktustól való eltérést valósít meg, a Magyar Kormány álláspontja szerint a jogalkotási aktustól való eltérés nem lehet olyan mértékű, hogy az a jogalkotási aktus lényegét érintse, annak alapvető rendelkezéseit üresítse ki, mint a megtámadott határozat esetében.

                  Második jogi érv: Az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdésében meghatározott „átmeneti intézkedések” fogalmával nem egyeztethető össze egy 24 – bizonyos esetekben 36 – hónapos időszakra vonatkozóan megállapított intézkedés, amelynek hatásai ráadásul még e perióduson is túlmutatnak. A megtámadott határozat túlterjeszkedik az EUMSZ 78 cikkének (3) bekezdésében a Tanács számára adott felhatalmazáson azáltal, hogy időbeli hatályának meghatározása során nincs tekintettel az EUMSZ 78. cikkének (2) bekezdésén alapuló jogalkotási aktus elfogadásához szükséges időtartamra.

                  Harmadik jogi érv: A megtámadott határozat elfogadása során a Tanács megsértette az EUMSZ 293. cikkének (1) bekezdését, mivel a Bizottság javaslatától nem egyhangúsággal tért el.’

                  Negyedik jogi érv: A megtámadott határozat egy jogalkotási aktustól való eltérésről rendelkezik, tartalmilag jogalkotási aktusnak minősül, ezért – még akkor is, ha elfogadása lehetséges lett volna az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése alapján – elfogadása során tiszteletben kellett volna tartani az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt 1. és 2. jegyzőkönyvben a nemzeti parlamentek számára biztosított, a jogalkotási aktusok véleményezésére vonatkozó jogot.

                  Ötödik jogi érv: A Tanács az Európai Parlamenttel történő konzultációt követően lényegesen módosította a tervezet szövegét, erről azonban nem folytatott újabb konzultációt az Európai Parlamenttel.

                  Hatodik jogi érv: A Tanács általi elfogadáskor nem álltak rendelkezésre a határozattervezet nyelvi változatai az Unió hivatalos nyelvein.

                  Hetedik jogi érv: A megtámadott határozat jogsértő azon okból kifolyólag is, hogy annak elfogadása ellentétes az EUMSZ 68. cikkel és az Európai Tanács 2015. június 25–26-i ülésén elfogadott következtetésekkel.

                  Nyolcadik jogi érv: A megtámadott határozat sérti a jogbiztonság és a normavilágosság elvét, mivel több ponton nem világos, hogy a megtámadott határozat rendelkezései miként alkalmazandóak, illetve hogyan viszonyulnak a 604/2013 rendelet rendelkezéseihez. Ilyen bizonytalan pont többek között az áthelyezési határozat elfogadására vonatkozó eljárási és garanciális szabályok alkalmazásának kérdése, valamint az, hogy a megtámadott határozat nem határozza meg egyértelműen az áthelyezésre történő kiválasztás kritériumrendszerét, illetve nem rendezi megfelelően a kérelmezők helyzetét az áthelyezési céltagállamban. A megtámadott határozat ellentétes a menekültek helyzetéről szóló genfi egyezménnyel (3), mivel úgy fosztja meg a kérelmezőket a kérelem benyújtása szerinti tagállam területén maradás jogától és teszi lehetővé áthelyezésüket egy másik tagállamba, hogy nem feltétlenül mutatható ki érdemi kapcsolat a kérelmező és az áthelyezési céltagállam között.

                  Kilencedik jogi érv: A megtámadott határozat sérti a szükségesség és az arányosság elvét. Egyrészt arra tekintettel, hogy a Bizottság eredeti javaslatához képest Magyarország kikerült a kedvezményezett tagállamok köréből, a megtámadott határozat indokolatlanul rendelkezik 120 000 nemzetközi védelmet kérelmező áthelyezéséről. Tekintettel arra, hogy a megtámadott határozatban Magyarországról történő áthelyezés már nem szerepel, az eredetileg javasolt 120 000 kérelmező számának meghatározása esetlegessé vált, elszakadt a Bizottság javaslatában megjelenő, ténylegesen kezelni kívánt helyezettől. Nem fogadható el, különösen nem egy az EUMSZ 78. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott átmeneti intézkedés tekintetében, hogy a hatálya alá vont kérelmezők mintegy fele tekintetében későbbi fejlemények fényében kerüljön sor végleges döntésre áthelyezésükre vonatkozóan.

                  Tízedik jogi érv: Másodlagosan, szubszidiárius jelleggel a Magyarország azt állítja, hogy a megtámadott határozat sérti az arányosság elvét Magyarország tekintetében, mivel annak ellenére, hogy elismerten olyan tagállam, amelynek nagy számban léptek területére irreguláris migránsok és ahol nagy számban nyújtottak be nemzetközi védelem iránti kérelmet, mégis fogadó tagállamként kötelező kvótát állapít meg számára. A megtámadott határozat Magyarország tekintetében nem tesz eleget a 78. cikkének (3) bekezdésében foglaltaknak, mivel az e rendelkezésben foglalt feltételnek – mely szerint az intézkedéseket a harmadik országok állampolgárainak hirtelen beáramlásával érintett tagállam érdekében lehet elfogadni – nem egyeztethető össze olyan intézkedés, amely egy ilyen tagállamra nézve kizárólag kötelezettséget állapít meg.

      (1)  HL L 248., 2015.9.24., 80. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 604/2013/EU rendelete (2013. június 26.) egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról, HL L 180., 2013.6.29., 31. o., a továbbiakban: 604/2013 rendelet.

      (3)  Az 1967. január 31-i New York-i jegyzőkönyvvel kiegészített, a menekültek helyzetéről szóló 1951. július 28-i genfi egyezmény (a továbbiakban: a genfi egyezmény).


title: C-525/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-390/09. sz., Mariyus Noko Ngele kontra Európai Bizottság ügyben 2009. december 10-én hozott végzése ellen Mariyus Noko Ngele által 2010. november 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/12

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-390/09. sz., Mariyus Noko Ngele kontra Európai Bizottság ügyben 2009. december 10-én hozott végzése ellen Mariyus Noko Ngele által 2010. november 10-én benyújtott fellebbezés
   (C-525/10. P. sz. ügy)
   2011/C 139/19
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Mariyus Noko Ngele (képviselő: F. Sabakunzi ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
   A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i végzésében megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.