title: T-196/21. sz. ügy: 2021. április 12-én benyújtott kereset – Lea Nature Services kontra EUIPO – Debonair Trading Internacional Lda (SO…?)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/58

      2021. április 12-én benyújtott kereset – Lea Nature Services kontra EUIPO – Debonair Trading Internacional Lda (SO…?)
      (T-196/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/73)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Lea Nature Services (Périgny, Franciaország) (képviselő: F. Drageon ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugália)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a SO…? európai uniós ábrás védjegy – 17 473 513. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. február 11-én hozott határozata (R 1235/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeik viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-197/21. sz. ügy: 2021. április 12-én benyújtott kereset – Lea Nature Services kontra EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/59

      2021. április 12-én benyújtott kereset – Lea Nature Services kontra EUIPO – Debonair Trading Internacional (SO…?)
      (T-197/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/74)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Lea Nature Services (Périgny, Franciaország) (képviselő: F. Drageon ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Portugália)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: SO…? európai uniós szóvédjegy – 485 078. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. február 11–én hozott határozata (R 1234/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségeik viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-198/21. sz. ügy: 2021. április 12-én benyújtott kereset – Ancor Group kontra EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/59

      2021. április 12-én benyújtott kereset – Ancor Group kontra EUIPO – Cody’s Drinks International (CODE-X)
      (T-198/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/75)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Ancor Group GmbH (Igersheim, Németország) (képviselők: J. Garsmuth és W. Berlit ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Cody’s Drinks International GmbH (Bréma, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a CODE-X európai uniós szóvédjegy bejelentése – 17 893 826. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 4-én hozott határozata (R 208/2020-5. sz. ügy)

         Következtetések

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  hagyja helyben a felszólalási osztály 2018. november 28-i határozatát, amely elutasította az 17 893 826. sz. európai uniós védjegybejelentéssel szemben benyújtott felszólalást;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-199/21. sz. ügy: 2021. március 30-án benyújtott kereset – EurO3zon kontra ECHA

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/60

      2021. március 30-án benyújtott kereset – EurO3zon kontra ECHA
      (T-199/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/76)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: EurO3zon (Zemst, Belgium) (képviselők: I. de Seze, F. Puel és L. Marchal ügyvédek)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes azon aktusát, amely felfüggesztette a felperes által a biocid termékekről szóló rendelet (1) alapján az Ozone (O3) hatóanyaggal kapcsolatban benyújtott dokumentációra vonatkozó értékelést, és ezen értékelési folyamatot összevonta egy másik kérelmező dokumentációjával;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes ultra vires járt el, és nem rendelkezett hatáskörrel a megtámadott aktus elfogadására, mivel jogi rendelkezés hiányában az alperes az uniós jog alapján nem rendelkezik sem kifejezett, sem bennefoglalt hatáskörrel arra, hogy fellépjen a biocid hatóanyagok értékelése vagy a kötelező adatmegosztás területén.

                              —

                              A felperes érvei szerint ezenfelül az alperes által a megtámadott aktus igazolásaként hivatkozott dokumentum az Európai Bizottság és a tagállamok között a biocid termékekkel foglalkozó bizottság ülésén létrejött konszenzusról felvett jegyzőkönyv; ez a dokumentum se nem megfelelő a tárgyát illetően, se nem kötelező erejű az alperesre nézve.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette a jogbiztonság elvét és a felperes jogos elvárásait.

                              —

                              A megtámadott aktus nem tartalmaz utalást vagy hivatkozást egyetlen olyan jogi rendelkezésre sem, amely felhatalmazná az alperest az általa tanúsított magatartásra.

                              —

                              A felperes szerint emellett a megtámadott aktus sérti a felperes jogos elvárásait, mivel el kíván térni a biocid termékekről szóló rendeletben előírt kifejezett jogi és eljárási lépésektől, különösen az e rendeletben előírt kötelező határidőktől.

                              —

                              A megtámadott határozat ezenfelül azon az alapon is sérti a felperes jogos elvárásait, hogy az alperes által az aktus igazolásaként hivatkozott dokumentum valójában a felperes helyzete szempontjából irreleváns eljárásokra és helyzetekre vonatkozik. A felperes kifogásolja továbbá, hogy a megtámadott aktus jogbizonytalanságot teremt a piaci szereplők körében.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes hátrányosan megkülönböztető bánásmódot alkalmazott a felperessel szemben.

                              —

                              A felperes szerint a megtámadott aktus eredményeként vele szemben olyan eljárási követelmények alkalmazására, illetve az eljárás olyan elhúzódására kerül majd sor, amelyek hasonló helyzetekben nem vonatkoztak harmadik felekre.

                              —

                              A megtámadott aktus eredményeként sérülni fognak a felperes szellemi tulajdont képező információkhoz való kizárólagos jogai, és azokat pénzbeli ellentételezés nélkül használhatják majd fel harmadik felek javára, amely következmény hasonló helyzetekben nem vonatkozott harmadik felekre.

                              —

                              A felperes ezenfelül kifogásolja, hogy a hatóanyaggal kapcsolatos dokumentációjában foglalt bizalmas üzleti információkat engedély nélkül és az információk bizalmas kezelésére vonatkozó kötelezettségvállalás keretein kívül osztották meg harmadik felekkel, amely következmény hasonló helyzetekben nem vonatkozott harmadik felekre.

                  4.

                  A negyedik jogalap a megtámadott aktus indokolásának hiányán alapul, mivel az említett aktus nem fejtette ki világosan és egyértelműen az ügynökség érvelését oly módon, hogy a felperes felmérhesse az intézkedés indokait, a hatáskörrel rendelkező bíróság pedig felülvizsgálatot gyakorolhasson.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott aktus elfogadásával az alperes megsértette az arányosság elvét, mivel az aktusban foglalt lépések nem megfelelőek az aktus által megvalósítani kívánt célok eléréséhez, továbbá az aktus meghaladja az e célok eléréséhez szükséges mértéket.

                              —

                              Ezenfelül a felperes szerint a megtámadott aktusban foglalt intézkedések nem képeznek az aktus által megvalósítani kívánt célkitűzések eléréséhez szükséges legkevésbé korlátozó jellegű intézkedést.

         (1)  A biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 167., 1. o.; helyesbítés: HL 2017. L 280., 57. o.).


title: T-200/21. sz. ügy: 2021. március 29-én benyújtott kereset – JS kontra Európai adatvédelmi biztos

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/61

      2021. március 29-én benyújtott kereset – JS kontra Európai adatvédelmi biztos
      (T-200/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/77)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: JS (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai adatvédelmi biztos

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az európai adatvédelmi biztos 2021. január 18-i határozatát, amely elutasította a felperes panaszát;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg az európai adatvédelmi biztos 2021. március 9-i határozatát is, amely elutasította az eredeti határozat felülvizsgálata iránti kérelmet;

                  —

                  a bekövetkezett kárért ítéljen meg kártérítést;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, azt állítva, hogy megsértették a 2018/1725 rendelet (1) 4. cikkének (1) bekezdését, 5. cikkét, 19. cikkét, 20. cikkét és 23. cikkét, továbbá a szükségesség és az arányosság elvét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkét és 41. cikkét.

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és az 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. október 23-i (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 295., 39. o.; helyesbítés: HL 2019. L 290., 42. o.).


title: T-201/21. sz. ügy: 2021. április 6-án benyújtott kereset – Covington & Burling és Van Vooren kontra Bizottság

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/62

      2021. április 6-án benyújtott kereset – Covington & Burling és Van Vooren kontra Bizottság
      (T-201/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/78)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Covington & Burling (Saint-Josse-ten-Noode, Belgium) és Bart Van Vooren (Meise, Belgium) (képviselő: P. Diaz Gavier ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2021. március 12-i határozatát, amelyben megtagadja az átláthatósági rendelet alapján kért dokumentumokhoz (1) való hozzáférést;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot arra, hogy haladéktalanul biztosítsa a kért dokumentumokhoz való hozzáférést, és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a Covington részéről a jelen üggyel összefüggésben felmerülő jogi és egyéb költségek és kiadások viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen támaszkodott az átláthatósági rendelet (2) 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdésére a kért dokumentumokhoz való hozzáférés megtagadásának indokolása érdekében.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy még ha az átláthatósági rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdése, vagy a 4. cikk bármely más jogalapja alkalmazandó is lenne, a Bizottság nem bizonyította, hogy a kért dokumentumok miként felelnek meg ezen követelményeknek.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen támaszkodott a bizottsági eljárásrendről szóló rendeletre (3) a kért dokumentumokhoz való hozzáférés megtagadásának alátámasztása érdekében.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen támaszkodott a bizottságokra vonatkozó általános eljárási szabályzatra a megtagadás alátámasztása érdekében.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti az általános átláthatósági elveket, és aláássa a végrehajtási jogi aktusok demokratikus legitimitását.

         (1)  Megjegyzés: a kért dokumentumok egy bizottsági eljárásra, konkrétabban pedig bizonyos tagállamoknak az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet III. mellékletének a hidroxi-antracén-származékokat tartalmazó növényi fajok tekintetében történő módosításáról szóló bizottsági rendelet tervezetével összefüggő szavazataival kapcsolatos dokumentumokra vonatkoznak.

         (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

         (3)  A Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 55., 13. o.).


title: T-202/21. sz. ügy: 2021. április 13-án benyújtott kereset – Vita Zahnfabrik kontra EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/63

      2021. április 13-án benyújtott kereset – Vita Zahnfabrik kontra EUIPO – VIPI Produtos Odontológicos (VITABLOCS TriLuxe forte)
      (T-202/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/79)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Vita Zahnfabrik H. Rauter GmbH & Co. KG (Bad Säckingen, Németország) (képviselők: A. Theis és F. Hauck ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: VIPI Indústria, Comércio, Exportação E Importação De Produtos Odontológicos LTDA (Pirassununga, Brazília)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a VITABLOCS TriLuxe forte szóvédjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása – 1 346 271. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. február 9-én hozott határozata (R 818/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot úgy, hogy a 1 346 271. sz. nemzetközi lajstromozás Európai Uniót megjelölő része elleni felszólalást teljes egészében utasítsák el, és az EUIPO előtti eljárások költségeinek viselésére a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezzék;

                  —

                  másodlagosan, helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalap(ok)

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (5) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása.


title: T-205/21. sz. ügy: 2021. április 15-én benyújtott kereset – Kewazo kontra EUIPO (Liftbot)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/65

      2021. április 15-én benyújtott kereset – Kewazo kontra EUIPO (Liftbot)
      (T-205/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/82)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kewazo GmbH (Garching, Németország) (képviselő: P. Baronikians ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: Liftbot európai uniós szóvédjegy – 18 191 963. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 2-án hozott határozata (R 1160/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  helyezze hatályon kívül az EUIPO 2020. szeptember 15-i elutasító határozatát;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-209/21. sz. ügy: 2021. április 17 -án/én/jén benyújtott kereset – Ignacio Carrasco kontra EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/67

      2021. április 17 -án/én/jén benyújtott kereset – Ignacio Carrasco kontra EUIPO – Santos Carrasco Manzano (La Hoja del Carrasco)
      (T-209/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/84)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Ignacio Carrasco SL (Guijuelo, Spanyolország) (képviselő: J. L. Donoso Romero ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Santos Carrasco Manzano SA (Guijuelo, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: La Hoja del Carrasco európai uniós ábrás védjegy – 15 670 813. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. február 10-én hozott határozata (R 175/2020-1. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozat;

                  —

                  ennek következtében teljes egészében utasítsa el a törlési kérelmet;

                  —

                  az EUIPO-t és a Santos Carrasco Manzano SA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával együttesen értelmezett 60. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-212/21. sz. ügy: 2021. április 19-én benyújtott kereset – Groschopp kontra EUIPO (Sustainability through Quality)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/67

      2021. április 19-én benyújtott kereset – Groschopp kontra EUIPO (Sustainability through Quality)
      (T-212/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/85)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Groschopp AG Drives & More (Viersen, Németország) (képviselő: R. Schiffer ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: Sustainability through Quality európai uniós szóvédjegy – 18 158 368. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. február 11-én hozott határozata (R 1076/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-216/21. sz. ügy: 2021. április 20-án benyújtott kereset – Ryanair és Malta Air kontra Bizottság

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/68

      2021. április 20-án benyújtott kereset – Ryanair és Malta Air kontra Bizottság
      (T-216/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/86)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Ryanair DAC (Swords, Írország) és Malta Air ltd. (Pietà, Málta) (képviselők: F-C. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperesnek az SA.57082 (2020/N) állami támogatásra vonatkozó 2020. május 4-i határozatát – Franciaország – COVID-19 – Cadre temporaire 107(3)(b) TFEU – Garantie et prêt d’actionnaire au bénéfice d’Air France; (1) és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

                  —

                  A felperesek azt is kérték, hogy keresetükről a Bíróság alapokmányának 23a. cikkében említett gyorsított eljárás keretében határozzanak.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztására a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes tévesen zárta ki a KLM-et és az Air France-KLM-et a megtámadott határozat hatálya alól.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes visszaélt hatáskörével és tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját és annak ideiglenes keretszabályozást, mivel i) megállapította, hogy a támogatás a francia gazdaságban bekövetkezett súlyos zavart orvosolja; ii) nem értékelte megfelelően, hogy a kedvezményezett pénzügyi nehézségekkel küzd-e; iii) megállapította, hogy a részvényesi kölcsön összeegyeztethető az akkor hatályos ideiglenes keretszabályozással, és azt saját tőke helyett adósságintézkedésként vizsgálta; és iv) megsértette azon kötelezettségét, hogy mérlegelést folytasson le a támogatás kedvező hatásai és azon kedvezőtlen hatások között, amelyeket a támogatás a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorolt (az úgynevezett „mérlegelési teszt”).

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az EUMSZ egyes rendelkezéseit és az európai jognak a megkülönböztetés tilalmára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára és a letelepedés szabadságára vonatkozó általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták az EU légiközlekedési piacának liberalizációját. (2) Az EU légiközlekedési piacának liberalizációja lehetővé tette a valóban páneurópai diszkont légitársaságok növekedését. Mindazonáltal az alperes figyelmen kívül hagyta a COVID-19-válság által az ilyen páneurópai légitársaságoknak okozott károkat és a Franciaország légi összeköttetésében betöltött szerepüket, amikor engedélyezte Franciaország számára, hogy az Air France számára támogatást tartson fenn. A felperesek azzal is érvelnek, hogy az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja kivételt biztosít az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatás tilalma alól, de nem biztosít kivételt az EUMSZ egyéb szabályai és elvei alól.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes a súlyos nehézségek ellenére nem indított hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperesek eljárási jogait.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  HL 2021. C 50., 3. o.

         (2)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozás) (EGT-vonatkozású szöveg) (HL 2008. L 293., 3. o.).


title: T-220/21. sz. ügy: 2021. április 23-án benyújtott kereset – Thomas Henry kontra EUIPO (Spicy Ginger)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/69

      2021. április 23-án benyújtott kereset – Thomas Henry kontra EUIPO (Spicy Ginger)
      (T-220/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/87)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Thomas Henry GmbH (Berlin, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a Spicy Ginger európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 093 014. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. február 12-én hozott határozata (R 435/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-248/21. sz. ügy: 2021. május 7-én benyújtott kereset – Fibrecycle kontra EUIPO (BACK-2-NATURE)

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/30

      2021. május 7-én benyújtott kereset – Fibrecycle kontra EUIPO (BACK-2-NATURE)
      (T-248/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Fibrecycle Pty Ltd (Helensvale, Ausztrália) (képviselő: T. Stein ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: BACK-2-NATURE szóvédjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása – 1 485 655. sz. Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2021. március 3-án hozott határozata (R 1699/2020-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A SÝN hf. által 2021. július 9-én az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen benyújtott kereset (E-4/21. sz. ügy) 2021/C 343/10

text:
               2021.8.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/29

      A SÝN hf. által 2021. július 9-én az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen benyújtott kereset
      (E-4/21. sz. ügy)
      (2021/C 343/10)
      A SÝN hf. (képviselő: Dóra Sif Tynes ügyvéd, ADVEL, Kalkofnsvegur 2, 101 Reykjavík, Izland) 2021. július 9-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen.
      A SÝN hf. azt kéri, hogy az EFTA-Bíróság:

                  1.

                  semmisítse meg az EFTA Felügyeleti Hatóság 2021. március 26-i, a Farice ehf. számára egy harmadik tenger alatti kábel lefektetésére irányuló beruházáshoz nyújtandó támogatásról szóló 023/21/COL sz. határozatát;

                  2.

                  az EFTA Felügyeleti Hatóságot kötelezze az összes eljárási költség viselésére.

            Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

                  —

                  A Sýn (a továbbiakban: kérelmező) egy valamennyi izlandi távközlési és műsorszóró piacon tevékenykedő elektronikus hírközlési és médiavállalkozás, amelynek bejegyzett székhelye: Suðurlandsbraut 8, Reykjavík. A társaság gyökerei az Íslandssími hf. és a Tal hf. megalapításához, a ’90-es évek végére, az izlandi távközlési szolgáltatások liberalizációját követő időszakra nyúlnak vissza. A kérelmező átfogó elektronikus hírközlési szolgáltatásokat, köztük adatközpont-szolgáltatásokat nyújt Vodafone márkanév alatt, a Vodafone Group plc-vel kötött partnerségi megállapodás alapján.

                  —

                  A Farice hf.-t 2002-ben izlandi és Feröer szigeteki felek hozták létre azzal a céllal, hogy Izland, a Feröer szigetek és az Egyesült Királyság között nemzetközi összeköttetést biztosító tenger alatti elektronikus hírközlési kábelrendszert készítsenek elő, építsenek és üzemeltessenek.

                  —

                  A jelen kérelem a 023/21/COL sz. EFTA felügyeleti határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsemmisítése iránti kereset. A megtámadott határozatot az izlandi hatóságok 2021. március 23-i bejelentését követően 2021. március 26-án fogadták el.

                  —

                  A kérelmező a megtámadott határozat megsemmisítését kéri azon az alapon, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság:

                              —

                              megsértette az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítására vonatkozó kötelezettségét, mivel kétségeket kellett volna táplálnia az intézkedés EGT-megállapodással való összeegyeztethetőségét illetően,

                              —

                              megsértette az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 16. cikke szerinti indokolási kötelezettségét.


title: C-362/20. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën kontra Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV (Előzetes döntéshozatal – Kereskedelempolitika – 1071/2012 (EU) rendelet – 430/2013 (EU) végrehajtási rendelet – Közös vámtarifa – Tarifális besorolás – Kombinált Nómenklatúra – 7307 11 10, 7307 19 10 és 7307 19 90 vámtarifaalszámok – Hatály – A Bíróság ítéletéből fakadó tarifális besorolás – A menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok – A menetelt gömbgrafitos öntöttvas csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok alkalmazhatósága)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/12

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën kontra Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV
      (C-362/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Kereskedelempolitika - 1071/2012 (EU) rendelet - 430/2013 (EU) végrehajtási rendelet - Közös vámtarifa - Tarifális besorolás - Kombinált Nómenklatúra - 7307 11 10, 7307 19 10 és 7307 19 90 vámtarifaalszámok - Hatály - A Bíróság ítéletéből fakadó tarifális besorolás - A menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok - A menetelt gömbgrafitos öntöttvas csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok alkalmazhatósága)
      (2021/C 349/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van beroep te Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën

         Alperesek: Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

         Rendelkező rész

      A Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló értesítésről szóló, 2012. november 14-i 1071/2012/EU bizottsági rendeletet és a Kínai Népköztársaságból és Thaiföldről származó menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint Indonézia tekintetében az eljárás megszüntetéséről szóló, 2013. május 13-i 430/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet – a 2019. február 14-i (EU) 2019/262 bizottsági végrehajtási rendelettel bevezetett módosításokat megelőző változatában – úgy kell értelmezni, hogy az említett rendeletekkel kivetett ideiglenes és végleges dömpingellenes vámokat alkalmazni kell a Kínából származó, gömbgrafitos öntöttvasból készült menetelt csőszerelvényekre és -illesztésekre.

         (1)  HL C 399., 2020.11.23.


title: C-584/20. P. és C-621/20. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (Nagytanács) 2021. július 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Landesbank Baden-Württemberg (C-584/20 P), Egységes Szanálási Testület kontra Landesbank Baden-Württemberg (C-621/20 P) (Fellebbezés – Bankunió – Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) – Egységes Szanálási Alap (ESZA) – A 2017. évi előzetes hozzájárulások kiszámítása – Az Egységes Szanálási Testület (ESZT) határozatának hitelesítése – Indokolási kötelezettség – Bizalmas adatok – Az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet jogszerűsége)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/13

      A Bíróság (Nagytanács) 2021. július 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Landesbank Baden-Württemberg (C-584/20 P), Egységes Szanálási Testület kontra Landesbank Baden-Württemberg (C-621/20 P)
      (C-584/20. P. és C-621/20. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - Bankunió - Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) - Egységes Szanálási Alap (ESZA) - A 2017. évi előzetes hozzájárulások kiszámítása - Az Egységes Szanálási Testület (ESZT) határozatának hitelesítése - Indokolási kötelezettség - Bizalmas adatok - Az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet jogszerűsége)
      (2021/C 349/16)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         (C-584/20. P. sz. ügy)

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, V. Di Bucci és A. Steiblytė meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Landesbank Baden-Württemberg (képviselők: H. Berger és M. Weber Rechtsanwälte), Egységes Szanálási Testület (ESZT) (képviselők: K.-P. Wojcik, P. A. Messina, J. Kerlin és H. Ehlers meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann és P. Gey Rechtsanwälte, F. Louis avocat)

         A fellebbezőt támogató beavatkozó fél: Spanyol Királyság (képviselők: J. Rodríguez de la Rúa Puig meghatalmazott)

         A Landesbank Baden-Württemberget támogató beavatkozó felek: Fédération bancaire française (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon avocats)

         (C-621/20. P. sz. ügy)

         Fellebbező: Egységes Szanálási Testület (ESZT) (képviselők: K. P. Wojcik, P. A. Messina, J. Kerlin és H. Ehlers meghatalmazottak, segítőik: H. G. Kamann és P. Gey Rechtsanwälte, F. Louis avocat)

         A többi fél az eljárásban: Landesbank Baden-Württemberg (képviselők: H. Berger és M. Weber Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, V. Di Bucci és A. Steiblytė meghatalmazottak)

         A fellebbezőt támogató beavatkozó fél: Spanyol Királyság (képviselők: J. Rodríguez de la Rúa Puig meghatalmazott)

         A Landesbank Baden-Württemberget támogató beavatkozó felek: Fédération bancaire française (székhelye: Párizs [Franciaország], képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon avocats)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2020. szeptember 23-i Landesbank Baden-Württemberg kontra ESZT ítéletét (T-411/17, EU:T:2020:435) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az Egységes Szanálási Testület ügyvezetői testületének az Egységes Szanálási Alapba fizetendő 2017. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló 2017. április 11-i határozatát (SRB/ES/SRF/2017/05) a Landesbank Baden-Württemberget érintő részében megsemmisíti.

                  3)

                  A Bíróság az Egységes Szanálási Testület ügyvezetői testületének az Egységes Szanálási Alapba fizetendő 2017. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló 2017. április 11-i határozatának (SRB/ES/SRF/2017/05) a Landesbank Baden-Württemberget érintő részének joghatásait mindaddig fenntartja, amíg az Egységes Szanálási Testület új, ezen intézmény Egységes Szanálási Alaphoz való 2017. évi előzetes hozzájárulásának a megállapításáról szóló határozata a jelen ítélet kihirdetésétől számított hat hónapot meg nem haladó észszerű határidőn belül hatályba nem lép.

                  4)

                  Az Európai Bizottság maga viseli mind az elsőfokú eljárással, mind a fellebbezési eljárással kapcsolatos saját költségeit.

                  5)

                  Az Egységes Szanálási Testület viseli mind az elsőfokú eljárással, mind a fellebbezési eljárással kapcsolatos saját költségein felül a Landesbank Baden-Württemberg elsőfokú eljárással kapcsolatos költségeit.

                  6)

                  A Landesbank Baden-Württemberg, a Fédération bancaire française és a Spanyol Királyság maga viseli a fellebbezési eljárással kapcsolatos saját költségeit.

         (1)  HL C 423., 2020.12.7

         HL C 443., 2020.12.21


title: C-709/20. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Appeal Tribunal [Northern Ireland] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CG kontra The Department for Communities in Northern Ireland (Előzetes döntéshozatal – Uniós polgárság – Valamely tagállamnak egy másik tagállamban nemzeti tartózkodási joggal rendelkező, gazdaságilag inaktív állampolgára – Az EUMSZ 18. cikk első bekezdése – Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – 2004/38/EK irányelv – 7. cikk – A három hónapot meghaladó tartózkodáshoz való jog megszerzésének feltételei – 24. cikk – Szociális segítségnyújtási ellátások – Fogalom – Egyenlő bánásmód – A Nagy Britannia és Észak Írország Egyesült Királysága kilépéséről szóló megállapodás – Átmeneti időszak – Határozott időre szóló nemzeti tartózkodási joggal rendelkező uniós polgárokat a szociális segítségnyújtási ellátásokból kizáró nemzeti rendelkezés – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 1., 7. és 24. cikk)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/14

      A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Appeal Tribunal [Northern Ireland] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CG kontra The Department for Communities in Northern Ireland
      (C-709/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Uniós polgárság - Valamely tagállamnak egy másik tagállamban nemzeti tartózkodási joggal rendelkező, gazdaságilag inaktív állampolgára - Az EUMSZ 18. cikk első bekezdése - Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - 2004/38/EK irányelv - 7. cikk - A három hónapot meghaladó tartózkodáshoz való jog megszerzésének feltételei - 24. cikk - Szociális segítségnyújtási ellátások - Fogalom - Egyenlő bánásmód - A Nagy Britannia és Észak Írország Egyesült Királysága kilépéséről szóló megállapodás - Átmeneti időszak - Határozott időre szóló nemzeti tartózkodási joggal rendelkező uniós polgárokat a szociális segítségnyújtási ellátásokból kizáró nemzeti rendelkezés - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 1., 7. és 24. cikk)
      (2021/C 349/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CG

         Alperes: The Department for Communities in Northern Ireland

         Rendelkező rész

      Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 24. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a fogadó tagállam olyan szabályozása, amely kizárja a szociális segítségnyújtási ellátásokra való jogosultságból a gazdaságilag inaktív és elegendő forrásokkal nem rendelkező olyan uniós polgárokat, akiknek e tagállam a nemzeti jog alapján ideiglenes tartózkodási jogot biztosított, holott ezeket az ellátásokat az érintett tagállam azonos helyzetben lévő állampolgárainak biztosítja.
      Mindazonáltal, amennyiben valamely uniós polgár a nemzeti jog alapján jogszerűen tartózkodik az állampolgársága szerinti tagállamtól eltérő tagállam területén, a szociális segítségnyújtási ellátások nyújtására hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak meg kell vizsgálniuk, hogy az ilyen ellátások nyújtásának e szabályozáson alapuló megtagadása nem teszi e ki az említett polgárt, valamint az általa eltartott gyermekeket a Charta 1., 7. és 24. cikkében biztosított alapvető jogaik sérelme konkrét és tényleges veszélyének. Amennyiben e polgár nem rendelkezik semmilyen forrással a saját maga, illetve gyermekei eltartására, és egyedülálló szülő, e hatóságoknak meg kell győződniük arról, hogy a szociális segítségnyújtási ellátás megtagadása esetén ez a polgár mindazonáltal méltó körülmények között élhet együtt a gyermekeivel. E vizsgálat keretében e hatóságok figyelembe vehetik a nemzeti jog által előírt segítségnyújtási eszközök összességét, amelyekben az érintett polgár és gyermekei ténylegesen részesülhetnek.

         (1)  HL C 110., 2021.3.29.


title: C-244/21. sz. ügy: A Tribunalul Giurgiu (Románia) által 2021. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. I. I. kontra Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/15

      A Tribunalul Giurgiu (Románia) által 2021. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. I. I. kontra Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu
      (C-244/21. sz. ügy)
      (2021/C 349/18)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Giurgiu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: C. I. I.

         Alperes: Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Tribunalul Giurgiu
      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. július 1-jei végzésében megállapította, hogy nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Tribunalul Giurgiu (Románia) által a 2021. április 9-i határozatban előterjesztett kérdés megválaszolására.


title: C-321/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik kibővített tanács) T-378/20. sz., Ryanair kontra Bizottság (SAS, Dánia; Covid-19) ügyben 2021. április 14-én hozott ítélete ellen a Ryanair DAC által 2021. május 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/17

      A Törvényszék (tizedik kibővített tanács) T-378/20. sz., Ryanair kontra Bizottság (SAS, Dánia; Covid-19) ügyben 2021. április 14-én hozott ítélete ellen a Ryanair DAC által 2021. május 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-321/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 349/21)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Ryanair DAC (képviselők: E. Vahida és F.-C. Laprévote avocats, S. Rating abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis dikigoros és V. Blanc avocate)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Dán Királyság, Francia Köztársaság, SAS AB

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  mondja ki az EUMSZ 263. és EUMSZ 264. cikkel összhangban, hogy az SA.56795 (2020/N) – Dánia – A COVID-19 járvány által a Scandinavian Airlines számára okozott károk megtérítése állami támogatásról szóló 2020. április 15-i C(2020) 2416 final bizottsági határozat érvénytelen;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot saját költségeinek és a Ryanair részéről felmerült költségek viselésére, valamint kötelezze az elsőfokú eljárásba és a jelen fellebbezési eljárásba adott esetben beavatkozó feleket saját költségeik viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező hat jogalapra hivatkozik.
      Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a fellebbező azon kereseti kérelmének elutasításával, hogy a Bizottság megsértette azt a követelményt, amely szerint az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontja alapján nyújtott támogatás nem egyetlen károsult által elszenvedett károk helyreállítására szolgál.
      Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdése b) pontjának és az arányosság elvének a COVID-19 világjárvány által az SAS számára okozott kár kapcsán történő alkalmazása során.
      Harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a fellebbező azon kereseti kérelmének elutasításával, hogy igazolatlanul megsértették a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.
      Negyedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket a fellebbezőnek a letelepedés szabadságának és a szolgáltatásnyújtás szabadságának megsértésére vonatkozó kereseti kérelmének elutasításával.
      Ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának elmulasztása vonatkozásában.
      Hatodik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket az indokolási kötelezettség elmulasztása vonatkozásában.


title: C-336/21. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2021. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L GmbH kontra F GmbH, BW, SW

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/18

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2021. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L GmbH kontra F GmbH, BW, SW
      (C-336/21. sz. ügy)
      (2021/C 349/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező fél: L GmbH

         Ellenérdekű felek: F GmbH, BW, SW

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdését, hogy a légi fuvarozó nem köteles a légi utasok jogairól szóló rendelet 7. cikke szerinti kártalanítás nyújtására, amennyiben az utasok végső célállomását 7 óra 41 perces késéssel éri el, mivel a járatot kettővel megelőző járat során a repülőgépben villámcsapás kárt okozott; a leszállást követően a légi fuvarozó által megbízott karbantartó vállalat igénybe vett technikusa csupán kisebb, a repülőgép működőképességét nem érintő károsodásokat („some minor findings”) állapított meg; a járatot megelőző járatot közlekedtették; a járatot megelőző járat közlekedtetése előtt lefolytatott repülés előtti ellenőrzés (preflight check) során kiderült, hogy a repülőgép egyelőre nem használható tovább; és a légi fuvarozó ezért az eredetileg előirányzott, károsodást szenvedett repülőgép helyett helyettesítő repülőgépet alkalmazott, amely a járatot 7 óra 40 perces késéssel teljesítette?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy a légi fuvarozó által megteendő észszerű intézkedések közé tartozik az, hogy az utasoknak felajánljon egy másik járatra történő átfoglalást, amely járattal az utasok végső célállomásukat kevesebb késéssel érték volna el, noha a légi fuvarozó a járatot a már nem használható repülőgép helyett helyettesítő repülőgéppel teljesítette, amellyel az utasok végső célállomásukat nagyobb késéssel érték el?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).


title: C-353/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik kibővített tanács) T-388/20. sz., Ryanair kontra Bizottság (Finnair I; Covid-19) ügyben 2021. április 14-én hozott ítélete ellen a Ryanair DAC által 2021. június 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/18

      A Törvényszék (tizedik kibővített tanács) T-388/20. sz., Ryanair kontra Bizottság (Finnair I; Covid-19) ügyben 2021. április 14-én hozott ítélete ellen a Ryanair DAC által 2021. június 4-én benyújtott fellebbezés
      (C-353/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 349/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Ryanair DAC (képviselők: E. Vahida és F.-C. Laprévote avocats, S. Rating abogado, I.-G. Metaxas-Maranghidis dikigoros és V. Blanc avocate)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Spanyol Királyság, Francia Köztársaság, Finn Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  mondja ki az EUMSZ 263. és EUMSZ 264. cikkel összhangban, hogy az SA.56809 (2020/N) – Finnország – A COVID-19: Finnair számára nyújtott állami hitelgarancia állami támogatásról szóló 2020. május 18-i C(2020) 3387 final bizottsági határozat érvénytelen;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot saját költségeinek és a Ryanair részéről felmerült költségek viselésére, valamint kötelezze az elsőfokú eljárásba és a jelen fellebbezési eljárásba adott esetben beavatkozó feleket saját költségeik viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.
      Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket a fellebbezőnek az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése b) pontjánakmegsértésére alapított kereseti kérelmének elutasításával.
      Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a fellebbező azon kereseti kérelmének elutasításával, hogy igazolatlanul megsértették a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.
      Harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket a fellebbezőnek a letelepedés szabadságának és a szolgáltatásnyújtás szabadságának megsértésére vonatkozó kereseti kérelmének elutasításával.
      Negyedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának elmulasztása vonatkozásában.
      Ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket az indokolási kötelezettség elmulasztása vonatkozásában.


title: C-363/21. sz. ügy: A Corte dei Conti (Olaszország) által 2021. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ferrovienord SpA kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/20

      A Corte dei Conti (Olaszország) által 2021. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ferrovienord SpA kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT
      (C-363/21. sz. ügy)
      (2021/C 349/25)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ferrovienord SpA

         Alperes: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT

         Az eljárásban részt vevő más felek: Procura generale della Corte dei conti, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a [számlák európai rendszere (ESA)] 2010 közvetlen alkalmazhatóságának szabályával, valamint az 549/2013/EU rendelet (1) és a [2011/85/EU] irányelv (2) hatékony érvényesülésének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely az ESA 2010 helyes alkalmazására vonatkozóan hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróság hatáskörét kizárólag a közkiadások korlátozására vonatkozó nemzeti jogszabályok alkalmazásában korlátozza, ezáltal megfosztja az [uniós jogi] szabályozást hatékony érvényesülésétől, vagyis a költségvetési egyenleg átláthatóságának és megbízhatóságának vizsgálatától, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e [a középtávú költségvetési célkitűzéshez]?

                  2)

                  Ellentétes-e – a költségvetési hatóságok és a felügyeleti szervek szervezeti szétválasztása szempontjából – az ESA 2010 közvetlen alkalmazhatóságának szabályával, valamint az 549/2013/EU rendelet és a [2011/85/EU] irányelv hatékony érvényesülésének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely [az európai számlák 2010. évi rendszerének] helyes alkalmazását illetően hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróság határozatának joghatásait kizárólag a közkiadások korlátozására vonatkozó nemzeti jogi szabályozás alkalmazásában korlátozza, ezáltal kizárja az ([uniós jog] értelmében vett) olasz államháztartás számlái szubjektív meghatározásának bárminemű független felülvizsgálatát, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e a középtávú költségvetési célkitűzéshez?

                  3)

                  Ellentétes-e a jogállamiság elvével, különösen a hatékony bírói jogvédelemnek és a jogorvoslatok egyenértékűségének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely:

                              a)

                              az S.13. szektor meghatározása szempontjából megakadályozza az ESA 2010 (Istituto Nazionale di Statistica [országos statisztikai intézet, Olaszország; a továbbiakban: ISTAT]) általi alkalmazása helyességének, így a költségvetési egyenleg helyességének, átláthatóságának és megbízhatóságának bárminemű olyan bírósági felülvizsgálatát, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e a középtávú költségvetési célkitűzéshez (a jogorvoslatok tényleges érvényesülése elvének megsértése);

                              b)

                              arra az esetre, ha a szabályozás alperes szervek által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, a felperest a bírósági jogorvoslat igénybevétele kétszeres terhének és ebből következően valamely [uniós] jogállás fennállását illetően egymásnak ellentmondó határozatok veszélyének teszi ki, amivel de facto lehetetlenné teszi, hogy a felperes hatékony jogvédelemben részesüljön a szóban forgó jogból eredő kötelezettségek teljesítéséhez szükséges megfelelő időn (azaz a pénzügyi éven) belül, és megszünteti a jogbiztonságot a kormányzati jogállás fennállását illetően;

                              c)

                              ismételten csak arra az esetre, ha a szabályozás alperes hatóságok által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, akként rendelkezik, hogy a költségvetés meghatározásának helyességét olyan bíróság bírálja el, amely eltér attól a bíróságtól, amelynek javára az olasz Costituzione (alkotmány) fenntartja a költségvetési jogra vonatkozó hatáskört?

         (1)  Az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 174., 1. o.).

         (2)  A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanácsi irányelv (HL 2011. L 306., 41. o.).


title: C-364/21. sz. ügy: A Corte dei Conti (Olaszország) által 2021. június 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federazione Italiana Triathlon kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/21

      A Corte dei Conti (Olaszország) által 2021. június 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federazione Italiana Triathlon kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (C-364/21. sz. ügy)
      (2021/C 349/26)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Federazione Italiana Triathlon

         Alperesek: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Az eljárásban részt vevő másik fél: Procura generale della Corte dei conti

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a [számlák európai rendszere (ESA)] 2010 közvetlen alkalmazhatóságának szabályával, valamint az 549/2013/EU rendelet (1) és a [2011/85/EU] irányelv (2) hatékony érvényesülésének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely az ESA 2010 helyes alkalmazására vonatkozóan hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróság hatáskörét kizárólag a közkiadások korlátozására vonatkozó nemzeti jogszabályok alkalmazásában korlátozza, ezáltal megfosztja az [uniós jogi] szabályozást hatékony érvényesülésétől, vagyis a költségvetési egyenleg átláthatóságának és megbízhatóságának vizsgálatától, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e [a középtávú költségvetési célkitűzéshez]?

                  2)

                  Ellentétes-e – a költségvetési hatóságok és a felügyeleti szervek szervezeti szétválasztása szempontjából – az ESA 2010 közvetlen alkalmazhatóságának szabályával, valamint az 549/2013/EU rendelet és a [2011/85/EU] irányelv hatékony érvényesülésének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely [az európai számlák 2010. évi rendszerének] helyes alkalmazását illetően hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróság határozatának joghatásait kizárólag a közkiadások korlátozására vonatkozó nemzeti jogi szabályozás alkalmazásában korlátozza, ezáltal kizárja az ([uniós jog] értelmében vett) olasz államháztartás számlái szubjektív meghatározásának bárminemű független felülvizsgálatát, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e a középtávú költségvetési célkitűzéshez?

                  3)

                  Ellentétes-e a jogállamiság elvével, különösen a hatékony bírói jogvédelemnek és a jogorvoslatok egyenértékűségének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely:

                              a)

                              az S.13. szektor meghatározása szempontjából megakadályozza az ESA 2010 (Istituto Nazionale di Statistica [országos statisztikai intézet, Olaszország; a továbbiakban: ISTAT]) általi alkalmazása helyességének, így a költségvetési egyenleg helyességének, átláthatóságának és megbízhatóságának bárminemű olyan bírósági felülvizsgálatát, amelynek révén megállapítható lenne, hogy Olaszország felzárkózott-e a középtávú költségvetési célkitűzéshez (a jogorvoslatok tényleges érvényesülése elvének megsértése);

                              b)

                              arra az esetre, ha a szabályozás alperes szervek által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, a felperest a bírósági jogorvoslat igénybevétele kétszeres terhének és ebből következően valamely [uniós] jogállás fennállását illetően egymásnak ellentmondó határozatok veszélyének teszi ki, amivel de facto lehetetlenné teszi, hogy a felperes hatékony jogvédelemben részesüljön a szóban forgó jogból eredő kötelezettségek teljesítéséhez szükséges megfelelő időn (azaz a pénzügyi éven) belül, és megszünteti a jogbiztonságot a kormányzati jogállás fennállását illetően;

                              c)

                              ismételten csak arra az esetre, ha a szabályozás alperes hatóságok által javasolt értelmezését – akár autentikus jogszabály-értelmezés révén is – helyesnek kell tekinteni, akként rendelkezik, hogy a költségvetés meghatározásának helyességét olyan bíróság bírálja el, amely eltér attól a bíróságtól, amelynek javára az olasz Costituzione (alkotmány) fenntartja a költségvetési jogra vonatkozó hatáskört?

         (1)  Az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 174., 1. o.).

         (2)  A tagállamok költségvetési keretrendszerére vonatkozó követelményekről szóló, 2011. november 8-i 2011/85/EU tanácsi irányelv (HL 2011. L 306., 41. o.).


title: C-804/18. és C-341/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Arbeitsgericht Hamburg és a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – IX kontra WABE eV (C-804/18), valamint MH Müller Handels GmbH kontra MJ (C-341/19) (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 2000/78/EK irányelv – A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód – A valláson vagy meggyőződésen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – Valamely magánvállalkozásnak a bármilyen politikai, világnézeti vagy vallási jellegű jelképnek a munkahelyen, látható módon történő viselését, illetve politikai, világnézeti vagy vallási jellegű, feltűnő és nagy kiterjedésű jelképnek a munkahelyen történő viselését megtiltó belső szabálya – Közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetés – Arányosság – A vallásszabadság és az egyéb alapvető jogok egymással szembeni mérlegelése – A munkáltató által elfogadott semlegességi politika jogszerűsége – A munkáltatót fenyegető gazdasági hátrány bizonyításának szükségessége)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/2

      A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Arbeitsgericht Hamburg és a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – IX kontra WABE eV (C-804/18), valamint MH Müller Handels GmbH kontra MJ (C-341/19)
      (C-804/18. és C-341/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 2000/78/EK irányelv - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - A valláson vagy meggyőződésen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Valamely magánvállalkozásnak a bármilyen politikai, világnézeti vagy vallási jellegű jelképnek a munkahelyen, látható módon történő viselését, illetve politikai, világnézeti vagy vallási jellegű, feltűnő és nagy kiterjedésű jelképnek a munkahelyen történő viselését megtiltó belső szabálya - Közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetés - Arányosság - A vallásszabadság és az egyéb alapvető jogok egymással szembeni mérlegelése - A munkáltató által elfogadott semlegességi politika jogszerűsége - A munkáltatót fenyegető gazdasági hátrány bizonyításának szükségessége)
      (2021/C 349/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróságok

      Arbeitsgericht Hamburg, Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: IX (C-804/18), MH Müller Handels GmbH (C-341/19)

         Alperesek: WABE eV (C-804/18), MJ (C-341/19)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 1. cikkét és 2. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely vállalkozás azon belső szabálya, amely megtiltja a munkavállalók számára, hogy a munkahelyen politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés látható jelképét viseljék, nem minősül az ezen irányelv értelmében vett, valláson vagy meggyőződésen alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetésének azon munkavállalók vonatkozásában, akik a vallási előírásoknak megfelelően betartanak bizonyos öltözködési szabályokat, amennyiben e szabályt általános módon és különbségtétel nélkül alkalmazzák.

                  2)

                  A 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy közvetetten a valláson vagy meggyőződésen alapuló eltérő bánásmód, amely valamely vállalkozás azon belső szabályából következik, amely megtiltja a munkavállalók számára, hogy a munkahelyen politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés látható jelképét viseljék, igazolható a munkáltatónak az ügyfelek vagy felhasználók felé politikailag, világnézetileg és vallásilag semleges politika követésére irányuló szándékával, feltéve hogy egyrészt ez a politika megfelel a munkáltató – általa bizonyítandó – valós igényének, figyelembe véve különösen az említett ügyfelek vagy felhasználók jogos elvárásait, valamint – tekintettel tevékenységeinek jellegére vagy kontextusára – az ezen politika hiányában a munkáltatót fenyegető hátrányos következményeket, másrészt hogy ez az eltérő bánásmód alkalmas arra, hogy biztosítsa a semlegességi politika megfelelő alkalmazását, ami azt feltételezi, hogy e politikát koherens és következetes módon követik, harmadrészt pedig, hogy e tilalom a munkáltató által ezen tilalommal elkerülni szándékozott hátrányos következmények tényleges mértéke és súlyossága szempontjából a szigorúan szükséges mértékre korlátozódik.

                  3)

                  A 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdése b) pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy egy vállalkozás olyan belső szabályából eredő, valláson vagy meggyőződésen alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetés, amely a vállalkozás semlegességi politikájának biztosítása céljából tiltja a politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés látható jelképeinek a munkahelyen történő viselését, csak abban az esetben igazolható, ha ez a tilalom a politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés kifejezésének valamennyi látható formáját lefedi. Az olyan tilalom, amely a politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés feltűnő és nagy kiterjedésű jelképeinek viselésére korlátozódik, a valláson vagy meggyőződésen alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetésnek minősülhet, amely semmiképpen sem igazolható ugyanezen rendelkezés alapján.

                  4)

                  A 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy a vallásszabadságot védő nemzeti rendelkezések figyelembe vehetők az ezen irányelv 8. cikkének (1) bekezdése értelmében vett kedvezőbb rendelkezésekként a közvetetten a valláson vagy meggyőződésen alapuló eltérő bánásmód megfelelő jellegének vizsgálata során.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.

         HL C 255., 2019.7.29.


title: C-453/19. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. július 15-i ítélete – Deutsche Lufthansa AG kontra Európai Bizottság, Land Rheinland-Pfalz, Ryanair DAC (Fellebbezés – Állami támogatások – Repülőterek és légitársaságok javát szolgáló támogatások – A Frankfurt-Hahn repülőtér javát szolgáló intézkedéseket a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatásoknak minősítő és az e repülőteret használó légitársaságok javát szolgáló állami támogatások hiányát megállapító határozat – A megsemmisítés iránti kereset elfogadhatatlansága – Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése – A szóban forgó határozat által közvetlenül és személyében érintettnek nem minősülő természetes vagy jogi személy – Hatékony bírói jogvédelem)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/3

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. július 15-i ítélete – Deutsche Lufthansa AG kontra Európai Bizottság, Land Rheinland-Pfalz, Ryanair DAC
      (C-453/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Repülőterek és légitársaságok javát szolgáló támogatások - A Frankfurt-Hahn repülőtér javát szolgáló intézkedéseket a belső piaccal összeegyeztethető állami támogatásoknak minősítő és az e repülőteret használó légitársaságok javát szolgáló állami támogatások hiányát megállapító határozat - A megsemmisítés iránti kereset elfogadhatatlansága - Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése - A szóban forgó határozat által közvetlenül és személyében érintettnek nem minősülő természetes vagy jogi személy - Hatékony bírói jogvédelem)
      (2021/C 349/03)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Deutsche Lufthansa AG (képviselő: A. Martin-Ehlers Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és S. Noë meghatalmazottak), Land Rheinland-Pfalz (képviselő: G. Berrisch Rechtsanwalt, D. Vasbeck ügyvéd és B. Byrne solicitor)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Deutsche Lufthansa AG a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság, a Land Rheinland-Pfalz és a Ryanair DAC részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 263., 2019.8.5


title: C-535/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A (Előzetes döntéshozatal – Személyek szabad mozgása – Uniós polgárság – 883/2004/EK rendelet – A 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Betegségi ellátások – Fogalom – A 4. cikk és a 11. cikk (3) bekezdésének e) pontja – 2004/38/EK irányelv – A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Három hónapot meghaladó tartózkodáshoz való jog – A teljes körű egészségbiztosítással való rendelkezés feltétele – 24. cikk – Egyenlő bánásmód – Valamely tagállam gazdasági tevékenységet nem végző és egy másik tagállam területén jogszerűen tartózkodó állampolgára – E személy állami egészségbiztosítási rendszerbe való belépésének a fogadó tagállam általi megtagadása)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/4

      A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A
      (C-535/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Személyek szabad mozgása - Uniós polgárság - 883/2004/EK rendelet - A 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Betegségi ellátások - Fogalom - A 4. cikk és a 11. cikk (3) bekezdésének e) pontja - 2004/38/EK irányelv - A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Három hónapot meghaladó tartózkodáshoz való jog - A teljes körű egészségbiztosítással való rendelkezés feltétele - 24. cikk - Egyenlő bánásmód - Valamely tagállam gazdasági tevékenységet nem végző és egy másik tagállam területén jogszerűen tartózkodó állampolgára - E személy állami egészségbiztosítási rendszerbe való belépésének a fogadó tagállam általi megtagadása)
      (2021/C 349/04)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A

         Az eljárásban részt vesz: Latvijas Republikas Veselības ministrija

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. szeptember 16-i 988/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az államilag finanszírozott egészségügyi ellátások, amelyeket a nemzeti jogszabályok által meghatározott valamely jogosulti kategóriába tartozó személyek részére a személyes szükségletek bármiféle egyedi és diszkrecionális mérlegelése nélkül nyújtanak, az e rendelkezés értelmében vett „betegségi ellátásnak” minősülnek és azok így a 988/2009 rendelettel módosított 883/2004 rendelet hatálya alá tartoznak.

                  2)

                  A 988/2009 rendelettel módosított 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdésének e) pontját az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja fényében úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely kizárja a fogadó tagállam állami egészségbiztosítási rendszerébe az ezen állam által finanszírozott egészségügyi ellátási szolgáltatások igénybevétele céljából történő belépéshez való jogból azon, más tagállam állampolgárságával rendelkező, gazdaságilag inaktív uniós polgárokat, akik a 988/2009 rendelettel módosított 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdésének e) pontja értelmében a fogadó tagállam jogszabályainak hatálya alá tartoznak, és akik az ezen irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti tartózkodási jogukat e tagállam területén gyakorolják.
                  A 988/2009 rendelettel módosított 883/2004 rendelet 4. cikkét és 11. cikke (3) bekezdésének e) pontját, valamint a 2004/38 irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 24. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal – ezzel szemben – nem ellentétes az, hogy az ilyen uniós polgárok e rendszerbe való belépése azért nem ingyenes, hogy az említett polgárok ne jelentsenek indokolatlan terhet a fogadó tagállam költségvetése számára.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30


title: C-758/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OH kontra ID (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 268., EUMSZ 270., EUMSZ 340. és EUMSZ 343. cikk – Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) jegyzőkönyv – 11., 17. és 19. cikk – Az Európai Bizottság volt tagja – Bírósági eljárás alóli mentesség – Szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset – A mentesség visszavonása – Az Európai Unió Bíróságának hatásköre)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/6

      A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OH kontra ID
      (C-758/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 268., EUMSZ 270., EUMSZ 340. és EUMSZ 343. cikk - Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) jegyzőkönyv - 11., 17. és 19. cikk - Az Európai Bizottság volt tagja - Bírósági eljárás alóli mentesség - Szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset - A mentesség visszavonása - Az Európai Unió Bíróságának hatásköre)
      (2021/C 349/06)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Protodikeio Athinon

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OH

         Alperes: ID

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió Bírósága kizárólagos – a nemzeti bíróságok hatáskörét kizáró – hatáskörrel rendelkezik az Európai Bizottság volt ideiglenes alkalmazottja által ezen intézmény azon tagjának felrótt vétkes magatartás miatt indított, szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset elbírálására, akinek a munkatársa volt, és amely magatartás ezen intézményt arra indította, hogy megszüntesse az ezen alkalmazottal fennálló munkaviszonyt. Az ilyen keresetet nem a Bizottság érintett tagja ellen, hanem a Bizottság által képviselt Európai Unió ellen kell megindítani.

         (1)  HL C 19., 2020.1.20


title: C-848/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság, Európai Bizottság, Lett Köztársaság, Litván Köztársaság (Fellebbezés – Az EUMSZ 194. cikk (1) bekezdése – Az energiapolitikai szolidaritás elve – 2009/73/EK irányelv – A földgáz belső piaca – A 36. cikk (1) bekezdése – Az Európai Bizottság határozata a német szabályozó hatóság kérelmét követően az OPAL gázvezeték esetében a harmadik személyek hozzáférésével és a tarifális szabályozással kapcsolatos szabályok alóli mentességre vonatkozó feltételek felülvizsgálatáról – Megsemmisítés iránti kereset)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/7

      A Bíróság (nagytanács) 2021. július 15-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság, Európai Bizottság, Lett Köztársaság, Litván Köztársaság
      (C-848/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az EUMSZ 194. cikk (1) bekezdése - Az energiapolitikai szolidaritás elve - 2009/73/EK irányelv - A földgáz belső piaca - A 36. cikk (1) bekezdése - Az Európai Bizottság határozata a német szabályozó hatóság kérelmét követően az OPAL gázvezeték esetében a harmadik személyek hozzáférésével és a tarifális szabályozással kapcsolatos szabályok alóli mentességre vonatkozó feltételek felülvizsgálatáról - Megsemmisítés iránti kereset)
      (2021/C 349/08)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller és D. Klebs meghatalmazottak, segítőik: H. Haller, T. Heitling, L. Reiser és V. Vacha Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna, M. Kawnik és M. Nowacki meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet és K. Herrmann meghatalmazottak), Lett Köztársaság (képviselők kezdetben: K. Pommere, V. Soņeca és E. Bārdiņš, később: K. Pommere, V. Kalniņa és E. Bārdiņš meghatalmazottak), Litván Köztársaság (képviselők: R. Dzikovič és K. Dieninis meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a saját költségein felül a Lengyel Köztársaság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 27., 2020.1.27


title: C-851/19. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. július 15-i ítélete – DK kontra Európai Külügyi Szolgálat (Fellebbezés – Közszolgálat – Fegyelmi eljárás – Fegyelmi szankció – E szankció meghatározása – A nyugdíj egy adott összegének visszatartása – A büntető- és polgári jogi felelősség nemzeti bíróságok előtti eljárásban történő megállapítása – Az Európai Uniónak okozott nem vagyoni kár teljes vagy részleges megtérítése – E kártérítés hatásának hiánya – Az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 10. cikke – Az egyenlő bánásmód elve – Az arányosság elve)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/8

      A Bíróság (második tanács) 2021. július 15-i ítélete – DK kontra Európai Külügyi Szolgálat
      (C-851/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Fegyelmi eljárás - Fegyelmi szankció - E szankció meghatározása - A nyugdíj egy adott összegének visszatartása - A büntető- és polgári jogi felelősség nemzeti bíróságok előtti eljárásban történő megállapítása - Az Európai Uniónak okozott nem vagyoni kár teljes vagy részleges megtérítése - E kártérítés hatásának hiánya - Az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 10. cikke - Az egyenlő bánásmód elve - Az arányosság elve)
      (2021/C 349/09)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: DK (képviselők kezdetben: S. Orlandi és T. Martin, később: S. Orlandi ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt és R. Spáč meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság DK-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 68., 2020.3.2


title: C-30/20. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RH kontra AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB, Volvo Group España SA (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012/EU rendelet – A 7. cikk 2. pontja – Joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben – A kár bekövetkezésének helye – Az EUMSZ 101. cikkel és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikkével ellentétesnek nyilvánított kartell – Joghatóság és illetékesség meghatározása – Illetékességeknek egy szakosított bíróság javára történő koncentrációja)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/8

      A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RH kontra AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB, Volvo Group España SA
      (C-30/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben - 1215/2012/EU rendelet - A 7. cikk 2. pontja - Joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben - A kár bekövetkezésének helye - Az EUMSZ 101. cikkel és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikkével ellentétesnek nyilvánított kartell - Joghatóság és illetékesség meghatározása - Illetékességeknek egy szakosított bíróság javára történő koncentrációja)
      (2021/C 349/10)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RH

         Alperesek: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB, Volvo Group España SA

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy a termékek árazására és az áremelésekre vonatkozó összehangolt megállapodásokkal érintett piacon a kár bekövetkezésének helye alapján az EUMSZ 101. cikkel ellentétes megállapodások által okozott károk megtérítése iránti kereset elbírálására vagy az a bíróság rendelkezik joghatósággal és illetékességgel, amelynek illetékességi területén a vállalkozás, amely állítása szerint kárt szenvedett, az említett megállapodásokkal érintett termékeket megvásárolta, vagy az e vállalkozás által több helyen megvalósított vásárlások esetén az a bíróság, amelynek illetékességi területén e vállalkozás székhelye található.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11


title: C-60/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. július 15-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Latvijas dzelzceļš” VAS kontra Valsts dzelzceļa administrācija (Előzetes döntéshozatal – Vasúti közlekedés – 2012/34/EU irányelv – Egységes európai vasúti térség – A 13. cikk (2) és (6) bekezdése – A kiszolgáló létesítményekhez és a vasúthoz kapcsolódó szolgáltatásokhoz való hozzáférés – (EU) 2017/2177 rendelet – A létesítmények átalakítása – Az igazgatási szerv előjogai)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/9

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. július 15-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Latvijas dzelzceļš” VAS kontra Valsts dzelzceļa administrācija
      (C-60/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vasúti közlekedés - 2012/34/EU irányelv - Egységes európai vasúti térség - A 13. cikk (2) és (6) bekezdése - A kiszolgáló létesítményekhez és a vasúthoz kapcsolódó szolgáltatásokhoz való hozzáférés - (EU) 2017/2177 rendelet - A létesítmények átalakítása - Az igazgatási szerv előjogai)
      (2021/C 349/11)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„Latvijas dzelzceļš” VAS

         Alperes: Valsts dzelzceļa administrācija

         Az eljárásban részt vesz:„Baltijas Ekspresis” AS

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikkének (2) és (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azon kötelezettség, hogy hátrányos megkülönböztetéstől mentesen valamennyi vállalkozó vasúti társaság számára biztosítsanak hozzáférést az ezen irányelv II. mellékletének 2. pontjában említett, annak 3. cikkének 11. pontja értelmében vett kiszolgáló létesítményekhez, nem írható elő az ilyen létesítmények azon tulajdonosai számára, akik nem minősülnek azok üzemeltetőinek.

                  2)

                  A 2012/34 irányelv 13. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó olyan helyzetre, amelyben az ezen irányelv 3. cikkének 11. pontja értelmében vett, használatban lévő kiszolgáló létesítménynek helyet adó épület tulajdonosa a célból kívánja megszüntetni az ezen épületre vonatkozó bérleti szerződést, hogy azt saját használatra vegye igénybe.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11.


title: C-190/20. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DocMorris NV kontra Apothekerkammer Nordrhein (Előzetes döntéshozatal – Emberi felhasználásra szánt, vényköteles gyógyszerek – 2001/83/EK irányelv – Hatály – Valamely csomagküldő gyógyszertár azon reklámja, amely nem egy adott gyógyszer, hanem a gyógyszertár vonatkozásában próbálja befolyásolni az ügyfél választását – Nyereményjáték – Áruk szabad mozgása – Nemzeti szabályozás – Annak tilalma, hogy a gyógyászati termékek területén juttatásokat és egyéb reklámajándékokat kínáljanak, hirdessenek vagy adjanak – Az EUMSZ 34. cikk hatálya alá nem tartozó értékesítési módok)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/10

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DocMorris NV kontra Apothekerkammer Nordrhein
      (C-190/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Emberi felhasználásra szánt, vényköteles gyógyszerek - 2001/83/EK irányelv - Hatály - Valamely csomagküldő gyógyszertár azon reklámja, amely nem egy adott gyógyszer, hanem a gyógyszertár vonatkozásában próbálja befolyásolni az ügyfél választását - Nyereményjáték - Áruk szabad mozgása - Nemzeti szabályozás - Annak tilalma, hogy a gyógyászati termékek területén juttatásokat és egyéb reklámajándékokat kínáljanak, hirdessenek vagy adjanak - Az EUMSZ 34. cikk hatálya alá nem tartozó értékesítési módok)
      (2021/C 349/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DocMorris NV

         Alperes: Apothekerkammer Nordrhein

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2012. október 25-i 2012/26/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet akként kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó az olyan nemzeti szabályozásra, amely a csomagküldő vállalkozás útján gyógyszereket értékesítő gyógyszertárral szemben megtiltja, hogy olyan nyereményjáték formájában szervezzen reklámtevékenységet, amely lehetővé teszi a résztvevők számára, hogy gyógyszereken kívüli, a mindennapi életvitelhez szükséges egyéb tárgyakat nyerjenek, az e játékban való részvételnek pedig az a feltétele, hogy egy emberi felhasználásra szánt, vényköteles gyógyszerre vonatkozó megrendelést küldjenek be, mellékelve ahhoz a vényt.

                  2)

                  Az EUMSZ 34. cikket akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az ilyen nemzeti szabályozás.

         (1)  HL C 279., 2020.8.24


title: C-241/20. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Tribunal de première instance du Luxembourg [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BJ kontra État belge (Előzetes döntéshozatal – Munkavállalók szabad mozgása – A tőke szabad mozgása – Jövedelemadó – A kettős adóztatás elkerülésére irányuló jogszabályok – A lakóhely szerinti tagállamtól eltérő tagállamból származó jövedelem – A mentesség számítási módjai a lakóhely szerinti tagállamban – Bizonyos adókedvezményekre vonatkozó igény egy részének elvesztése)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/10

      A Bíróság (első tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Tribunal de première instance du Luxembourg [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BJ kontra État belge
      (C-241/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Munkavállalók szabad mozgása - A tőke szabad mozgása - Jövedelemadó - A kettős adóztatás elkerülésére irányuló jogszabályok - A lakóhely szerinti tagállamtól eltérő tagállamból származó jövedelem - A mentesség számítási módjai a lakóhely szerinti tagállamban - Bizonyos adókedvezményekre vonatkozó igény egy részének elvesztése)
      (2021/C 349/13)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de première instance du Luxembourg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BJ

         Alperes: État belge

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 45. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami adójogi szabályozás, amelynek alkalmazása azzal a következménnyel jár, hogy az e tagállamban lakóhellyel rendelkező adóalany a jövedelemadójának az említett tagállamban való kiszámítása során elveszíti az e tagállam által nyújtott adókedvezményekre vonatkozó igény egy részét amiatt, hogy ezen adóalany valamely másik tagállamban munkavállalóként való keresőtevékenység folytatása címén olyan díjazásban részesül, amely ez utóbbi tagállamban adóköteles, és amely az előbbi tagállamban valamely kettős adóztatás elkerülésére irányuló kétoldalú egyezmény alapján mentesül az adóztatás alól.

                  2)

                  Az a körülmény, hogy az érintett adóalanynak a lakóhely szerinti tagállamban nincs számottevő jövedelme, nem befolyásolja az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ, amennyiben e tagállam biztosítani tudja számára a szóban forgó adókedvezményeket.

                  3)

                  Az a körülmény, hogy a lakóhely szerinti tagállam és a munkavégzés helye szerinti tagállam közötti kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján az érintett adóalany az általa az utóbbi tagállamban szerzett jövedelem megadóztatása keretében az e tagállam adójogi szabályozása által biztosított adókedvezményekben részesült, nem befolyásolja az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ, amennyiben sem ezen egyezmény, sem a lakóhely szerinti tagállam adószabályozása nem írja elő ezen adókedvezmények figyelembevételét, és amennyiben ez utóbbi kedvezmények nem foglalnak magukban bizonyos olyan adókedvezményeket, amelyekre ezen adóalany főszabály szerint a lakóhely szerinti tagállamban jogosult.

                  4)

                  Az a körülmény, hogy az érintett adóalany a munkavégzés helye szerinti tagállamban legalább akkora összegű adókedvezményben részesült, mint amelytől a lakóhelye szerinti államban elesett, nem befolyásolja az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ.

                  5)

                  Az a körülmény, hogy az érintett adóalany a munkavégzés helye szerinti tagállamban legalább akkora összegű adókedvezményben részesült, mint amelytől a lakóhelye szerinti államban elesett, nem befolyásolja az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott választ.

         (1)  HL C 297., 2020.9.7


title: C-370/21. sz. ügy: A Landgericht München (Németország) által 2021. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DOMUS-SOFTWARE-AG kontra Marc Braschoß Immobilien GmbH

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/22

      A Landgericht München (Németország) által 2021. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DOMUS-SOFTWARE-AG kontra Marc Braschoß Immobilien GmbH
      (C-370/21. sz. ügy)
      (2021/C 349/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht München

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: DOMUS-SOFTWARE-AG

         Ellenérdekű fél: Marc Braschoß Immobilien GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 2011/7/EU irányelv (1) 6. cikkének (1) és (2) bekezdését ugyanezen irányelv 3. cikkével összefüggésben, hogy egységes szerződéses jogviszony alapján időszakosan keletkező díjkövetelések esetében minden egyes díjkövetelés tekintetében fennáll a legalább 40 euró összegű átalány megfizetésének követelésére való jogosultság?

         (1)  A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 48., 1. o.; helyesbítések: HL 2012. L 233., 3. o.; HL 2015. L 218., 82. o.).