title: T-358/12. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-22/11. sz., Conticchio kontra Bizottság ügyben 2012. július 12-én hozott végzése ellen Rosella Conticchio által 2012. augusztus 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/31

         A Közszolgálati Törvényszék F-22/11. sz., Conticchio kontra Bizottság ügyben 2012. július 12-én hozott végzése ellen Rosella Conticchio által 2012. augusztus 8-án benyújtott fellebbezés
   (T-358/12. P. sz. ügy)
   2012/C 295/55
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Rosella Conticchio (képviselők: R. Giuffrida és A. Tortora ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-22/11. sz., Conticchio kontra Bizottság ügyben 2012. július 12-én hozott végzését;

               —

               adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmeknek;

               —

               másodlagosan, amennyiben a Törvényszék célszerűnek és szükségesnek ítéli, az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez, hogy az a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmekről határozhasson;

               —

               állapítsa meg, hogy a kereset, amelynek alapján a Közszolgálati Törvényszék a megtámadott végzést hozta, teljes egészében és kivétel nélkül elfogadható, valamint teljes egészében és kivétel nélkül megalapozott volt;

               —

               a fellebbező ellenfelét kötelezze a fellebbező részéről az eljárás során eddig felmerült valamennyi költség és kiadás viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke F-22/11. sz. ügyben 2012. július 12-én hozott végzése ellen irányul, amely részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbező által elsősorban a nyugdíjjogosultságának megállapításáról szóló határozat megsemmisítésére iránt előterjesztett keresetet.
   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a jóhiszeműség, a jogszerűség és a pártatlanság elvének megsértése — a Közszolgálati Törvényszék elmulasztotta világosan megállapítani, hogy milyen jogi jelentőséget kell tulajdonítani egyes rendelkezéseknek, valamint a Bizottság által az alkalmazottai vonatkozásában követett gyakorlatnak.
               A megtámadott végzés nyilvánvalóan megalapozatlannak ítélte a fellebbező által a 2010. januári illetmény-elszámolás — amelynek révén a fellebbező tudomást szerzett a jogi helyzetéről — megtámadhatatlanságára utalás keretében előadottakat. Ezen illetmény-elszámolás azonban a fellebbező szerint nem minősül érdemi és önmagában megtámadható intézkedésnek, mivel nem derül ki belőle teljes körűen, hogy a kérelmező a nyugállományba helyezésének időpontjában milyen jogi helyzetben lenne. Ezenkívül az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az illetmény-elszámolásnak mint számviteli jellegű közigazgatási határozatnak nincs hátrányt okozó intézkedés jellege, ezáltal pedig egyéb biztos támpontok hiányában nem támadható meg. E tekintetben a fellebbező előadja, hogy a „Sysper 2” rendszer nem elegendő a jövőbeli nyugdíjjogosultságok kiszámításához, mint ahogy a „Calculette Pension” is csupán tájékoztató jellegű, meg nem támadható adatokkal szolgál. R. Conticchio csak a nyugdíjjogosultságának elismeréséről és megállapításáról szóló, írásban közölt végleges intézkedést támadhatta volna meg, mivel csak ezen időponttól kezdve rendelkezik biztos adatokkal a nyugdíjának pontos havi összegéről.

               2.

               Második jogalap: a bírói jogvédelemhez való jog és a nyilvános eljáráshoz való jog megsértése.
               Mivel a Közszolgálati Törvényszék az ügyiratban foglalt adatokat elegendőnek ítélte, indokolt végzéssel határozott, anélkül hogy az eljárást tovább folytatta volna. E végzés nem biztosította a fellebbező számára, hogy teljes körű bírói jogvédelemben részesüljön. R. Conitcchio számára ugyanis sem a saját álláspontja, sem pedig további magyarázatok, valamint az elfogadhatatlanságra és/vagy a megalapozatlanságra vonatkozó érvek kifejtéséhez való jogot nem biztosították, ez pedig sérti a tisztességes eljárás elvét. Ezenkívül a fellebbező arra hivatkozik, hogy az Európai Unió Alapjogi Chartájának a megfelelő ügyintézéshez való jogról szóló 41. cikke értelmében mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit az Unió intézményei, szervei és hivatalai részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. E jog magában foglalja többek között mindenkinek a jogát arra, hogy az őt hátrányosan érintő egyedi intézkedések meghozatala előtt meghallgassák.

               3.

               Harmadik jogalap: a jogalap nélküli gazdagodásról — a tisztességes eljárás elvének be nem tartása

                           —

                           E kérdést illetően a kereset nem tekinthető elkésettnek, mivel az illetmény-elszámolás alapján semmiképp nem lehetett meggyőződni arról, hogy vannak-e a kérdéses kereseti jogalapokra vonatkozó támpontok. A Bizottság részéről felmerült jogalap nélküli gazdagodást a fellebbező csak 2010. május 26-ától, vagyis attól az időponttól kezdve tudta kifogásolni, hogy közölték vele a nyugdíjjogosultságának elismeréséről és megállapításáról szóló intézkedést. A fellebbező ugyanis soha nem részesült teljes körű tájékoztatásban a befizetett járulékok mértékéről, mivel a Bizottság felelős szervezeti egységeitől soha nem kapott megfelelő értesítést. Ezenkívül azon korábbi nyugdíjjogosultságok biztosításmatematikai ellenértékét, amelyekre vonatkozóan az olaszországi INPS-nél (állami társadalombiztosítási szerv) fizettek járulékokat, átutalták a Bizottság részére, ezáltal pedig a kérelmezőnél egyenlőtlenség keletkezett a megszerzett nyugdíj, valamint az életpályája során befizetett járulékok közötti viszonyban. Továbbá az adminisztráció először meghatározott mértékű járulékot követelt, majd később a ténylegesen teljesített szolgálati évekhez képest rövidebb szolgálati időt állapított meg, ennek következtében pedig az adminisztráció a saját tisztviselőjének hátrányára jogalap nélkül gazdagodott.


title: C-561/16. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2016. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saras Energía S.A. kontra Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/12

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2016. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Saras Energía S.A. kontra Administración del Estado
   (C-561/16. sz. ügy)
   (2017/C 022/18)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Saras Energía S.A.

      Alperes: Administración del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2012/27/EU irányelv (1) 7. cikkének (1) és (9) bekezdésével összeegyeztethető-e valamely tagállam olyan nemzeti energiahatékonysági kötelezettségi rendszert létrehozó szabályozása, amely szerint az elsődleges teljesítés az említett irányelv 20. cikkének (4) bekezdésében foglalt rendelkezés alapján létrehozott nemzeti energiahatékonysági alapba történő éves hozzájárulás befizetése?

               2)

               Összeegyeztethető-e a 2012/27/EU irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével és 20. cikkének (6) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy az energia-megtakarítási kötelezettségeket a nemzeti energiahatékonysági alaphoz való pénzügyi hozzájárulás alternatívájaként az elért megtakarítások hitelesítésével teljesítsék?

               3)

               Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén összeegyeztethető-e az irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével és 20. cikkének (6) bekezdésével az energia-megtakarítási kötelezettségek teljesítésének alternatív lehetőségére vonatkozó előírás, ha annak tényleges lehetősége attól függ, hogy azt a kormány mérlegelési jogkörében rendeleti úton állapítja meg?
               Ugyanebben az értelemben összeegyeztethető-e az ilyen szabályozás, ha a kormány nem írja elő az említett alternatív lehetőségét?

               4)

               Összeegyeztethető-e az irányelv 7. cikkének (1) és (4) bekezdésével az olyan nemzeti rendszer, amely szerint nem az energiaelosztók, hanem csak a kiskereskedelmienergia-értékesítő vállalkozások minősülnek az energia-megtakarítási kötelezettségek hatálya alá tartozó feleknek?

               5)

               Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, összeegyeztethető-e a 7. cikk említett rendelkezéseivel annak rögzítése, hogy a kiskereskedelmi vállalkozások anélkül minősülnek kötelezett személyeknek, hogy meghatároznák annak okát, hogy az energiaelosztók miért nem tartoznak a kötelezett felek közé?

      (1)  Az energiahatékonyságról, a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012 L 315., 1. o.)


title: T-350/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 5-i végzése – Arvanitis és társai kontra Parlament és társai („Intézményi mulasztás megállapítása és kártérítés iránti kereset — Az Olympiaki Aeroporia (OA) tevékenységének megszüntetése — Az OA ideiglenes alkalmazottai által azon okból feltételezetten elszenvedett kár, hogy az alperesek elmulasztották az Európai Unió jogszabályai alkalmazásának felügyeletét az elbocsátásuk alkalmával — A hivatkozott kár és az alperesek magatartása közötti okozati összefüggés pontosságának hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               23.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/56

         A Törvényszék 2015. október 5-i végzése – Arvanitis és társai kontra Parlament és társai
   (T-350/14. sz. ügy) (1)

   ((„Intézményi mulasztás megállapítása és kártérítés iránti kereset - Az Olympiaki Aeroporia (OA) tevékenységének megszüntetése - Az OA ideiglenes alkalmazottai által azon okból feltételezetten elszenvedett kár, hogy az alperesek elmulasztották az Európai Unió jogszabályai alkalmazásának felügyeletét az elbocsátásuk alkalmával - A hivatkozott kár és az alperesek magatartása közötti okozati összefüggés pontosságának hiánya - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 389/64)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperesek: Athanasios Arvanitis (Rodosz, Görögország), valamint 47 másik felperes, akiknek a neve a végzés mellékletében szerepel (képviselő: C. Papadimitriou ügyvéd)

      Alperesek: Európai Parlament (képviselők: A. Troupiotis és L. Visaggio meghatalmazottak); Európai Tanács; Eurócsoport; az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. de Gregorio Merino és M. Balta meghatalmazottak); Európai Bizottság (képviselők: J.-P. Keppenne és M. Konstantinidis meghatalmazottak); Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: P. Papapaschalis és P. Senkovic meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt annak megállapítására irányuló kereset, hogy az alperesek jogellenesen tartózkodtak attól, hogy felügyeljék az Európai Unió bizonyos jogszabályainak megfelelő alkalmazását elbocsátásuk alkalmával, másrészt a felperesek által e mulasztás és a görög hatóságok által a Bizottság, az Eurogroup, valamint az Európai Központi Bank egyes határozatainak következményeképpen elfogadott intézkedések okán feltételezetten elszenvedett kár megtérítésére irányuló kereset

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Athanasios Arvanitist, valamint 47 másik felperest, akiknek a neve a végzés mellékletében szerepel, kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 439., 2014.12.8.


title: C-406/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. január 28-i ítélete (a High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uniplex (UK) Ltd kontra NHS Business Services Authority (89/665/EGK irányelv — A közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás — Határidő lejárta — A jogorvoslat iránti kérelem benyújtására nyitva álló határidő kezdő időpontja)

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. január 28-i ítélete (a High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uniplex (UK) Ltd kontra NHS Business Services Authority
   (C-406/08. sz. ügy) (1)

   (89/665/EGK irányelv - A közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás - Határidő lejárta - A jogorvoslat iránti kérelem benyújtására nyitva álló határidő kezdő időpontja)
   2010/C 63/16
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Uniplex (UK) Ltd

      Alperes: NHS Business Services Authority

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.) 1. és 2. cikkének értelmezése — A kereset előterjesztésére három hónapos határidőt előíró nemzeti szabályozás — A határidő kezdetének időpontja — A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó közösségi rendelkezések megsértésének időpontja vagy azon időpont, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről

      Rendelkező rész

               1.

               A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdése azt írja elő, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie.

               2.

               A 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésével ellentétes a jelen ügy alapeljárásának tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a nemzeti bíróságok számára, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelmet a jogvesztő határidő lejárta címén elutasítsák azon kritérium szabad mérlegelése alapján, miszerint az ilyen jogorvoslati eljárásokat haladéktalanul meg kell indítani.

               3.

               A 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelv megköveteli, hogy a nemzeti bíróság mérlegelési jogköre gyakorlásának keretében a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőt meghosszabbítsa annak biztosítása érdekében, hogy a felperes részére nyitva álló jogorvoslati határidő ugyanolyan hosszú legyen, mint amely akkor állt volna rendelkezésére, ha a nemzeti szabályozás által előírt határidő attól az időponttól kezdődött volna, amikor a felperes tudomást szerzett a közbeszerzési eljárásra alkalmazandó szabályok megsértéséről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie. Amennyiben nincs lehetőség a jogorvoslati határidőkre vonatkozó nemzeti szabályozásnak a 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelvvel összhangban álló értelmezésére, a nemzeti bíróság köteles annak alkalmazását mellőzni a közösségi jog maradéktalan alkalmazása és az utóbbi által a magánszemélyek részére biztosított jogok védelme érdekében.

      (1)  HL C 301., 2008.11.22.


title: C-49/05 P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített negyedik tanács) a T-176/01. sz. Ferriere Nord SpA, támogatja: az Olasz Köztársaság, kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2004. november 18-án hozott ítélete ellen a Ferriere Nord SpA által 2005. február 7-én (faxon február 2-án) benyújtott fellebbezés

text:
               2.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/16

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített negyedik tanács) a T-176/01. sz. Ferriere Nord SpA, támogatja: az Olasz Köztársaság, kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2004. november 18-án hozott ítélete ellen a Ferriere Nord SpA által 2005. február 7-én (faxon február 2-án) benyújtott fellebbezés
   (C-49/05 P. sz. ügy)
   (2005/C 82/34)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A Ferriere Nord SpA, támogatja: az Olasz Köztársaság, képviseli W. Viscardini és G. Donà, ügyvédek, 2005. február 7-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített negyedik tanács) a T-176/01. sz. ügyben 2004. november 18-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező fél azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               semmisítse meg az Elsőfokú Bíróság 2004. november 18-án hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg – miután az EK 241. cikk alapján előzetesen megállapította a 2001. évi „Közösségi iránymutatások a környezetvédelem állami támogatásáról” 82. pontjának alkalmazhatatlanságát – az Európai Közösségek Bizottságának 2001. március 28-i c(2001)1010 def. határozatát (1), amellyel a Friuli- Venezia Giulia autonóm tartomány részéről a Ferriere Nord SpA-nak elektronikusan hegesztett rácsokat előállító üzemében történő környezetvédelmi beruházásokhoz nyújtott támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította;

               —

               az EK 235. cikk és 288. cikk második bekezdése alapján kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a – március 28-i c(2001)1010 def. határozatának jogellenessége és a jogellenessé nyilvánított támogatásnak a Ferriere Nord SpA részére történő tényleges kifizetése késedelmének okán a Ferriere Nord SpA által elszenvedett – károk megtérítésére a kamatok és a pénzátértékelés mértékében;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy térítse meg a fellebbezőnek az első fokú és a jelen eljárás költségeit.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen

               —

               állapította meg a vitatott támogatás bejelentésének jogalapját, következésképpen nem ítélte jogellenesnek a hivatalos vizsgálati eljárás 1999. június 6-i megindítását;

               —

               ítélte úgy, hogy tiszteletben tartották a hivatalos vizsgálati eljárás kezdetének és befejezésének határidejét;

               —

               zárta ki, hogy megsértették az „érdekeltek” elismert jogait, mert nem tudtak észrevételeket előterjeszteni a környezetvédelem állami támogatásáról szóló 2001. évi iránymutatás (2) fényében (amely időközben lépett hatályba, és amelyre a Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárást lezáró intézkedését alapozta), míg az egész eljárást az előző, 1994. évi iránymutatások alapján folytatta le;

               —

               zárta ki, hogy a Bizottság megsértette a Ferriere Nordnak az eljárással kapcsolatos jogos bizalmát, mert határozatát olyan meghatározott iratokra alapozta, amelyeket a Ferriere csak azért nem terjesztett elő, mert maga a Bizottság soha nem kérte azokat;

               —

               ítélte meg, hogy a Ferriere Nordnak juttatott támogatás nem egy már 1992-ben elfogadott rendszert alkalmazó intézkedés volt;

               —

               értelmezte a fent hivatkozott 2001. évi iránymutatás 82. pontját oly módon, hogy az iránymutatást jogellenes visszaható hatállyal ruházta fel, ahelyett, hogy kizárta volna alkalmazását;

               —

               zárta ki, hogy az a beruházás, amelyhez a Ferriere Nord támogatást kapott, környezetvédelmi célra irányult;

               —

               nem alkalmazta azt a bizonyítási terhet, amely a Bizottságot, és nem a vállalkozást kötelezi arra, hogy a beruházás teljes költségéből elkülönítse a környezetvédelemmel kapcsolatos részt.

      (1)  HL L 310., 2001.11.28., 22. o.

      (2)  HL C 72., 1994.3.10., 3. o.


title: T-141/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 5-i ítélete – Internationaler Hilfsfonds kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – Dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – Részleges megtagadás – Keresettel nem támadható aktus – Tisztán megerősítő jellegű aktus – Elfogadhatatlanság )

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 5-i ítélete – Internationaler Hilfsfonds kontra Bizottság
   (T-141/05. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Részleges megtagadás - Keresettel nem támadható aktus - Tisztán megerősítő jellegű aktus - Elfogadhatatlanság’)
   (2008/C 183/38)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach [Németország]) (képviselő: H. Kaltenecker ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Costa de Oliveira, S. Fries és C. Ladenburger meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság 2005. február 14-i levelében található, a felperesnek a „LIEN 97-2011” szerződésre vonatkozó egyes bizottsági iratokhoz való hozzáférését megtagadó állítólagos határozat megsemmisítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet – mint elfogadhatatlant – elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az Internationaler Hilfsfonds eV-t kötelezi saját költségeinek, valamint a Bizottság költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 143., 2005.6.11.


title: C-383/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. szeptember 6-án a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/24

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. szeptember 6-án a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset
   (C-383/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/45)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: A. Bordes, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. szeptember 6-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen az erdészeti szaporítóanyagok forgalmazásáról szóló, 1999. december 22-i 1999/105/EK tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis azokat nem közölte a Bizottsággal, a Luxemburgi Nagyhercegség elmulasztotta az ezen irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2)

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv belső jogba való átültetésére kitűzött határidő 2003. január 1-jén lejárt.

      (1)  HL L 11., 2000.1.15., 17. o.


title: C-462/11. sz. ügy: A Tribunalul Dâmbovița (Románia) által 2011. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Victor Cozman kontra Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/12

         A Tribunalul Dâmbovița (Románia) által 2011. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Victor Cozman kontra Teatrul Municipal Târgoviște
   (C-462/11. sz. ügy)
   2011/C 331/21
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Dâmbovița

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Victor Cozman

      Alperes: Teatrul Municipal Târgoviște

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az emberi jogok védelméről szóló egyezmény 1. kiegészítő jegyzőkönyve 1. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy lehetővé teszi a közpénzekből fizetett munkaerő-állomány munkabérének 25 %-kal történő csökkentését a költségvetési egyensúly helyreállításához szükséges intézkedésekről szóló 118/2010. sz. törvény 1. §-ának (1) bekezdése szerint?

               2.

               Igenlő válasz esetén a munkabérhez való jog abszolút jog-e, amelyet illetően az államnak nincs lehetősége bizonyos korlátozásokat bevezetni?


title: C-457/15. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. július 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vattenfall Europe Generation AG kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal — Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere — 2003/87/EK irányelv — Időbeli hatály — A kibocsátáskereskedelmi rendszerben való részvételi kötelezettség kezdete — 3. cikk — I. melléklet — A „létesítmény” fogalma — 20 MW-ot meghaladó teljes bemenő hőteljesítményű tüzelőanyag-berendezések égetési tevékenysége)

text:
               26.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 350/13

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. július 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vattenfall Europe Generation AG kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-457/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere - 2003/87/EK irányelv - Időbeli hatály - A kibocsátáskereskedelmi rendszerben való részvételi kötelezettség kezdete - 3. cikk - I. melléklet - A „létesítmény” fogalma - 20 MW-ot meghaladó teljes bemenő hőteljesítményű tüzelőanyag-berendezések égetési tevékenysége))
   (2016/C 350/16)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Berlin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vattenfall Europe Generation AG

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Rendelkező rész

   A 2009. április 23-i 2009/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletét azon részében, amely tartalmazza a „Tüzelőanyag-berendezések 20 MW-ot meghaladó teljes bemenő hőteljesítménnyel” kategóriát az ezen irányelv hatálya alá tartozó tevékenység-kategóriák sorában, akként kell értelmezni, hogy a villamos energia termelésére szánt létesítmények kibocsátáskereskedelmi rendszerben való részvételi kötelezettsége az üvegházhatást okozó gázok előszöri kibocsátásakor és ezáltal alkalmasint a létesítmény általi előszöri villamosenergia-termelés időpontja előtt keletkezik.

      (1)  HL C 398., 2015.11.30.


title: T-22/05. sz. ügy: Antonello Violetti és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 11-én benyújtott kereset

text:
               2.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/37

         Antonello Violetti és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 11-én benyújtott kereset
   (T-22/05. sz. ügy)
   (2005/C 82/67)
   Az eljárás nyelve: francia
   Antonello Violetti, lakóhely: Cittiglio (Olaszország) és további 12 tisztviselő, képviseli: Eric Boigelot ügyvéd, 2005. január 11-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1.

               rendelje el a felperesekre vonatkozó, az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lepecsételt valamennyi irat bemutatását;

               2.

               rendelje el a felperesekkel szemben folytatott belső vizsgálatot lezáró jelentés bemutatását;

               3.

               semmisítse meg a felperesekkel szemben folytatott vizsgálatot;

               4.

               semmisítse meg az OLAF olasz igazságügyi szerveket a vizsgálatról értesítő és tájékoztató feljegyzését;

               5.

               semmisítse meg az olasz igazságügyi szerveknek küldött vizsgálati jelentést;

               6.

               semmisítse meg a jelen kereset benyújtását követően és/vagy azzal összefüggésben elfogadott összes jogi aktust;

               7.

               kötelezze a Bizottságot minden egyes felperes javára méltányosan 30 000 euróban meghatározandó kártérítés megfizetésére, fenntartva a követelés eljárás során történő felemelésének és/vagy leszállításának jogát;

               8.

               mindenképpen kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az OLAF arról tájékoztatta a felpereseket, hogy belső vizsgálatot kezdett a balesetbiztosítási szabályok alkalmazásáról. Ezen értesítést követően az érdekelt tisztviselők az orvosi irataikba való betekintést kérelmezték. E kérelmüket elutasították.
   A jogalap a személyzeti szabályzat 73. cikkének és az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételei 28. cikkének megsértése, az Európai Közösségek tisztviselőinek balesetére és foglalkozási megbetegedésére vonatkozó biztosítási szabályzat megsértése, valamint a jog általános elveinek, mint a gondos igazgatás elvének, az egyenlő bánásmód elvének a semmibevétele, valamint a gondos eljárás kötelezettségének semmibevétele és azon elveké, melyek az OLAF és a Bizottság számára azt írják elő, hogy csak jogilag megengedett, azaz helytálló és nyilvánvaló mérlegelési hibától mentes okok alapján hozhat határozatot.
   A felperesek álláspontja szerint a 1073/1999 rendelet (1) és az 1999. június 2-i 1999/396/EK bizottsági határozat (2) jogellenes, ezért a felperesek az EK-szerződés 241. cikke szerinti jogellenességi kifogással is élnek.

      (1)  Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 136., 1. o.)

      (2)  A csalás, a korrupció és a Közösségek érdekeit sértő jogellenes tevékenységek elleni küzdelemmel kapcsolatos belső vizsgálatok feltételeiről és módjairól szóló, 1999. június 2-i 1999/396/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat (HL L 149., 57. o.)


title: T-275/05. sz. ügy: A The Black & Decker Corporation által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. július 20-án benyújtott kereset

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/56

         A The Black & Decker Corporation által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. július 20-án benyújtott kereset
   (T-275/05. sz. ügy)
   (2005/C 217/115)
   A keresetlevél nyelve: angol
   A The Black & Decker Corporation (székhelye: Towson, Maryland [Amerikai Egyesült Államok], képviseli: P. Harris, solicitor) 2005. július 20-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (a továbbiakban: OHIM) ellen.
   Az Atlas Copco Aktiebolag (székhely: Stockholm [Svédország]) szintén félként vett részt a fellebbezési tanács előtti eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM első fellebbezési tanácsának (az R 789/2004-1. sz. ügyben) 2005. május 3-án hozott, megtámadott határozatát,

               —

               nyilvánítsa a B622 136 sz. felszólalási eljárást elfogadhatatlannak,

               —

               kötelezze az OHIM-ot a felperesnél a jelen eljárásban és fellebbezése során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               A közösségi védjegy bejelentője:

               A felperes

               Az érintett közösségi védjegy:

               Egy fekete és sárga színből álló színes védjegy, a 7. osztályba tartozó áruk (elektromosan működtetett, hordozható kéziszerszámok) tekintetében.

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja:

               Atlas Copco Aktiebolag

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés:

               A kereskedelemben az összes tagállamban használt, nem lajstromozott védjegyek és megjelölések, elektromos szerszámok tekintetében.

               A felszólalási osztály határozata:

               A felszólalást – mint elfogadhatatlant –elutasította.

               A fellebbezési tanács határozata:

               Megsemmisítette a megtámadott határozatot, és az ügyet visszautalta a felszólalási osztály elé további eljárás lefolytatása végett.

               Jogalapok:

               A felperes azt állítja, hogy a felszólalást elfogadhatatlannak kellett volna nyilvánítani, mivel az nem nevezte meg egyértelműen a korábbi védjegyeket és megjelöléseket, megsértve ezzel a 2868/1995 rendelet (1) 18. szabályának (1) bekezdését.

      (1)  A Bizottság 1995. december 13-i 2868/95/EK rendelete a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról (HL L 303, 1995.12.15., 1. o.).


title: T-713/16. sz. ügy: 2016. október 7-én benyújtott kereset – Fair deal for expats és társai kontra Bizottság

text:
               21.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 428/20

         2016. október 7-én benyújtott kereset – Fair deal for expats és társai kontra Bizottság
   (T-713/16. sz. ügy)
   (2016/C 428/23)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Fair deal for expats (Lauzun, Franciaország) és 8 további felperes (képviselők: R. Croft, L. Nelson, E. Hazzan, Solicitors, P. Green, H. Warwick, M. Gregoire, Barristers)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 264. cikk (1) bekezdése alapján nyilvánítsa semmisnek egyrészt az Európai Bizottság elnökének az uniós biztosok testülete tagjaival elektronikus úton a 2016. június 28-án kelt levélben közölt és Juncker elnök által az Európai Parlament 2016. június 28-i brüsszeli teljes ülésén tartott felszólalásban (SPEECH/16/2356) hivatkozott azon utasítását, amely megtiltja, hogy a Bizottság bármilyen hivatalos vagy nem hivatalos tárgyalást folytasson az Egyesült Királyság kormányával azt megelőzően, hogy e kormány az EUSZ 50. cikk alapján bejelentené az Európai Unióból való kilépési szándékát, másrészt pedig az Európai Bizottság elnökének azon kijelentését, amely szerint a fenti utasítást „elnöki rendelkezésként” adta a biztosok testülete tagjainak, ahogyan azt kifejezetten említette az Európai Parlament 2016. június 28-i brüsszeli teljes ülésén tartott fenti beszédében, és amit az említett beszédről kiadott bizottsági sajtóközleménynek (SPEECH/16/2353) mind az angol, mind pedig a francia változata rögzített; valamint

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalap: a megtámadott intézkedéseknek nincs semmilyen, illetve nincs tulajdonképpeni értelemben vett jogi alapja.
               A felperesek előadják a következőket:

                           —

                           nincs olyan jogi alap, amelynek alapján a Bizottság megtagadhatná, hogy a nem kötelező erejű népszavazás eredményét követően tárgyalásokba bocsátkozzon az Egyesült Királyság kormányával vagy másokkal mindaddig, amíg az EUSZ 50. cikk szerinti bármilyen bejelentés függőben van;

                           —

                           a megtámadott intézkedések nem objektív tényezőkön alapulnak, és ésszerűen kikövetkeztethető, hogy azok alapját a kibocsátójuk meggyőződése képezi;

                           —

                           a megtámadott intézkedéseket oly módon fogadták el, hogy az hatáskörrel való visszaélésnek minősül, mivel az, hogy azokat a beszédben „elnöki rendelkezésként” jelentették be, félrevezető volt az Európai Parlament, a Bizottság és egyéb uniós intézmények személyi állománya és tisztviselői, valamint a tagállamok kormányai és az uniós polgárok számára.

               2.

               Második jogalap: a megtámadott intézkedések az EUMSZ 18. cikkel ellentétes, állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetést tartalmaznak az Egyesült Királysággal és annak állampolgáraival szemben.
               A felperesek előadják a következőket:

                           —

                           a megtámadott intézkedések lényege, hogy megtiltják a Bizottságnak, hogy tárgyalásokat folytasson az Egyesült Királyság kormányának képviselőivel;

                           —

                           ezáltal az Egyesült Királyság, annak állampolgárai, különösen pedig a felperesek alapvető hátrányba kerülnek;

                           —

                           a megtámadott intézkedések továbbá hátrányos helyzetbe hozzák a felpereseket az alapvető jogaik gyakorlását illetően, ideértve a szabad mozgáshoz való jogukat.

               3.

               Harmadik jogalap: a megtámadott intézkedések ellentétesek az uniós jog alapján a felpereseket megillető alapvető jogokkal.
               A felperesek előadják a következőket:

                           —

                           a megtámadott intézkedések ellentétesek a felpereseket az EUMSZ 20. cikk (1) bekezdése alapján megillető jogokkal, ideértve többek között a szabad mozgáshoz való, az EUMSZ 20. cikk (2) bekezdésének a) pontja, az EUMSZ 21. cikk (1) bekezdése, az EUMSZ 45. cikk és az EUMSZ 49. cikk, valamint az uniós polgárok jogairól szóló 2004/38/EK irányelv (1) alapján biztosított jogot;

                           —

                           a megtámadott intézkedések ellentétesek a felpereseket megillető, az Alapvető Jogok Chartája által biztosított jogokkal.

               4.

               Negyedik jogalap: a megtámadott intézkedéseket az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti lojális együttműködés elvével ellentétesen fogadták el.
               A felperesek előadják, hogy a megtámadott intézkedések kifejezetten megtiltják a Bizottságnak és a személyi állományának, hogy megfeleljenek a lojális együttműködés elvének azáltal, hogy a Szerződésekből eredő feladatok végrehajtásával összefüggésben segítséget nyújtanak az Egyesült Királyságnak és más uniós intézményeknek.

               5.

               Ötödik jogalap: a megtámadott intézkedések jogellenesek annyiban, amennyiben azokat egészben vagy részben abból a célból fogadták el, hogy más uniós tagállamok állampolgárait elrettentsék vagy visszatartsák az uniós tagsággal kapcsolatos véleményeik szabad kinyilvánításától, amit az Alapvető Jogok Chartájának 11. cikke is védelemben részesít.

      (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).


title: C-3/15. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2015. július 8-i végzése (az Amtsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexandra Stück kontra Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/24

         A Bíróság elnökének 2015. július 8-i végzése (az Amtsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexandra Stück kontra Swiss International Air Lines AG
   (C-3/15. sz. ügy) (1)

   (2015/C 398/33)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 118., 2015.4.13.


title: T-241/14. P. sz. ügy: A Törvényszék 2016. február 26-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB („Fellebbezés — Közszolgálat — Az EBB személyi állománya — A munkaviszony szerződéses jellege — Az EBB jutalmazási rendszerének reformja — Indokolási kötelezettség — Elferdítés — Téves jogalkalmazás”)

text:
               4.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/25

         A Törvényszék 2016. február 26-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB
   (T-241/14. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Az EBB személyi állománya - A munkaviszony szerződéses jellege - Az EBB jutalmazási rendszerének reformja - Indokolási kötelezettség - Elferdítés - Téves jogalkalmazás”))
   (2016/C 118/26)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luxemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Franciaország); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Franciaország); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg); Manuel Sutil (Luxembourg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) és Henry von Blumenthal (Bergem, Luxemburg) (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank (képviselők: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams és G. Nuvoli meghatalmazottak, segítőjük: P.-E. Partsch ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (harmadik tanács) 2014. február 12-i Bodson és társai kontra EBB ítélete (F-83/12, EBHT-KSZ, EU:F:2014:15) ellen annak hatályon kívül helyezése iránt benyújtott fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               J.-P. Bodson és a többi felperes, akiknek neveit a melléklet tartalmazza, maguk viselik saját költségeiket, valamint kötelesek viselni az Európai Beruházási Bank (EBB) részéről a jelen eljárás keretében felmerült költségeket.

      (1)  HL C 223., 2014.7.14.


title: T-299/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Elf Aquitaine kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A nátrium-klorát piaca — Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke megsértését megállapító határozat — A jogsértő magatartás betudhatósága — Védelemhez való jog — Indokolási kötelezettség — A büntetések és szankciók egyéniesítésének elve — A büntetések törvényességének elve — Az ártatlanság vélelme — A gondos ügyintézés elvének megsértése — A jogbiztonság elve — Hatáskörrel való visszaélés — Bírságok — Súlyosító körülmény — Elrettentés — Enyhítő körülmény — Együttműködés a közigazgatási eljárás során — Jelentős hozzáadott érték” )

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/19

         A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Elf Aquitaine kontra Bizottság
   (T-299/08. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A nátrium-klorát piaca - Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke megsértését megállapító határozat - A jogsértő magatartás betudhatósága - Védelemhez való jog - Indokolási kötelezettség - A büntetések és szankciók egyéniesítésének elve - A büntetések törvényességének elve - Az ártatlanság vélelme - A gondos ügyintézés elvének megsértése - A jogbiztonság elve - Hatáskörrel való visszaélés - Bírságok - Súlyosító körülmény - Elrettentés - Enyhítő körülmény - Együttműködés a közigazgatási eljárás során - Jelentős hozzáadott érték)
   2011/C 186/35
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Franciaország) (képviselők: É. Morgan de Rivery és S. Thibault-Liger ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, É. Gippini Fournier és R. Sauer meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az (EK 81. cikk) és az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.695 — „nátrium-klorát”-ügy) 2008. június 11-én hozott C(2008) 2626 végleges bizottsági határozatnak a felperest érintő részében történő megsemmisítésére, másodlagosan pedig az említett határozatban a felperessel szemben kiszabott bírságok összegének törlésére vagy csökkentésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Elf Aquitaine SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 272., 2008.10.25.


title: F-56/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2013. április 24-i ítélete — Lebedef kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Fegyelmi eljárás — Fegyelmi szankció — Visszavetés)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/84

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2013. április 24-i ítélete — Lebedef kontra Bizottság
   (F-56/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Fegyelmi eljárás - Fegyelmi szankció - Visszavetés)
   2013/C 225/192
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxemburg) (képviselők: F. Frabetti ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — A felperessel szemben az ugyanazon tisztségcsoporton belül két besorolási fokozattal való visszavetés szankciót kiszabó határozat megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               G. Lebedef maga viseli saját költségeit, továbbá köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 226., 2011.7.30., 31. o.


title: C-412/06. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Stuttgart (Németország) által 2006. október 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Annelore Hamilton kontra Volksbank Filder eG

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/7

         Az Oberlandesgericht Stuttgart (Németország) által 2006. október 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Annelore Hamilton kontra Volksbank Filder eG
   (C-412/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/12)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberlandesgericht Stuttgart (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Annelore Hamilton

      Alperes: Volksbank Filder eG
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Értelmezhető-e úgy a 85/577/EGK irányelv 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikkének (1) bekezdése, hogy e rendelkezések nem akadályozzák a nemzeti jogalkotót abban (1), hogy az irányelv 5. cikkében biztosított elállási jogot a fogyasztó helytelen tájékoztatása ellenére időben úgy korlátozza, hogy az a szerződésben foglalt szolgáltatások mindkét fél általi teljes körű teljesítését követő egy hónap elteltével megszűnik?
               Amennyiben a Bíróság az első kérdésre nemleges választ ad:

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 85/577/EGK irányelvet, hogy a fogyasztó elállási jogát – különösen a szerződés teljesítését követően – nem veszítheti el, ha az irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti tájékoztatást nem kapta meg?

      (1)  HL L 372., 31. o.


title: C-139/08. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Karlsruhe (Németország) által 2008. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rafet Kqiku elleni büntetőeljárás

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/9

         Az Oberlandesgericht Karlsruhe (Németország) által 2008. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rafet Kqiku elleni büntetőeljárás
   (C-139/08. sz. ügy)
   (2008/C 183/17)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberlandesgericht Karlsruhe (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Vádló:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Vádlott: Rafet Kqiku.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Úgy kell-e értelmezni a 896/2006/EK határozat (1) 1. és 2. cikkében foglalt szabályozást, hogy a mellékletben felsorolt, svájci és liechtensteini tartózkodási engedélyek a schengeni vívmányokat teljeskörűen végrehajtó tagállamok által kiadott egységes vagy nemzeti vízumukkal egyenértékűként való egyoldalú elismerés erejénél fogva a közös térségen történő átutazásra közvetlenül jogosító tartózkodási engedélynek minősülnek;
   vagy
   úgy kell-e értelmezni a 896/2006/EK határozat 1. és 2. cikkében foglalt szabályozást, hogy harmadik országok azon állampolgárai, akik a mellékletben felsorolt, a schengeni vívmányokat teljeskörűen végrehajtó tagállamok által egyoldalúan elismert, svájci és liechtensteini tartózkodási engedélyek valamelyikével rendelkeznek, a közös térségen történő átutazás céljából mentesülnek az 539/2001/EK rendelet 1. cikkének (1) bekezdéséből fakadó vízumkötelezettség alól?

      (1)  HL L 167., 8. o.


title: C-124/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2007. február 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/35

         A Bíróság elnökének 2007. február 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-124/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 95/69)

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22.


title: T-476/11. P. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 25-i ítélete — Bizottság kontra Moschonaki (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Álláshirdetés — Pályázat elutasítása — Megsemmisítés iránti kereset — Eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — A keresetlevél é a panasz közötti megfelelés szabálya — A tisztviselők személyzeti szabályzata 91. cikkének (2) bekezdése — Kártérítési kereset)

text:
               7.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/8

         A Törvényszék 2013. október 25-i ítélete — Bizottság kontra Moschonaki
   (T-476/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Álláshirdetés - Pályázat elutasítása - Megsemmisítés iránti kereset - Eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - A keresetlevél é a panasz közötti megfelelés szabálya - A tisztviselők személyzeti szabályzata 91. cikkének (2) bekezdése - Kártérítési kereset)
   2013/C 359/12
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és B. Eggers meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Chrysanthe Moschonaki (Brüsszel, Belgium) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      A felperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Számvevőszéke (Képviselők: T. Kennedy és I. Ní Riagáin Düro meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) F-55/10. sz., AS kontra Bizottság ügyben 2011. június 28-án hozott ítéletével (az EBHT-ban még nem tették közzé) szemben benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) F-55/10. sz., AS kontra Bizottság ügyben 2011. június 28-án hozott ítéletét (az EBHT-ban még nem tették közzé) hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben az elfogadhatónak nyilvánítja az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 7. cikkére történő hivatkozást, amennyiben az megsemmisíti a C. Moschonaki pályázatát e jogalapra hivatkozással elutasító 2009. szeptember 30-i bizottsági határozatot, valamint amennyiben az arra kötelezi a Bizottságot, hogy fizessen C. Moschonakinak 3 000 eurót.

               2.

               A Törvényszék a fellebbezést ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az ügyet visszautalja a Közszolgálati Törvényszék elé.

               4.

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 319., 2011.10.29.


title: T-682/15. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-21/15. sz., Wanègue kontra Régiók Bizottsága ügyben 2015. szeptember 15-én hozott végzése ellen Patrick Wanègue által 2015. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/24

         A Közszolgálati Törvényszék F-21/15. sz., Wanègue kontra Régiók Bizottsága ügyben 2015. szeptember 15-én hozott végzése ellen Patrick Wanègue által 2015. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (T-682/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 059/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Unió Régiók Bizottsága

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az F-21/15. sz. ügyben 2015. szeptember 15-én hozott végzést, amelyben a Közszolgálati Törvényszék (második tanács) részben mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant, részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította a felperes által a Régiók Bizottságával szemben 2015. február 5-én benyújtott keresetet;

               —

               határozzon a keresetről és adjon helyt a felperes keresetében foglalt kérelmeknek,

               —

               a Régiók Bizottságát kötelezze a két eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 51. cikke 1. § -ának és 53. cikke 1. § -ának, valamint a felek eljárás során való egyenlősége elvének megsértésére alapított jogalap, mivel az ellenkérelem benyújtására biztosított kéthónapos határidőt – amely a távolságra tekintettel járó tíznapos határidővel meghosszabbodik – a keresetlevél kijavításának, nem pedig a keresetlevél kézbesítésétől számították, így a Régiók Bizottsága ellenkérelmét az eljárás aktájába helyezték, noha határidőn túl érkezett; a Közszolgálati Törvényszék ezen ellenkérelem és az eljárási szabályzat 81. cikke alapján utasította el végzéssel a keresetet; és a felperest megfosztották azon lehetőségtől, hogy az eljárási szabályzat 121. cikke alapján mulasztási ítélet meghozatalát kérje.

               2.

               A második jogalap a következőkön alapul: az indokolási kötelezettség és azon elv megsértése, hogy az európai uniós jog rendelkezéseit az összefüggéseit figyelembe véve kell értelmezni, mivel a Közszolgálati Törvényszék a végzése 64–70. pontjában az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 56. cikkét úgy értelmezte, hogy nem vette figyelembe sem az 55. cikkét, sem a Régiók Bizottságának e rendelkezés alapján meghozott határozatait, és nem válaszolt azon érvekre, amelyeket a felperes e rendelkezésekre alapított; valamint téves jogalkalmazás annyiban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék az előzőekre tekintettel megsértette a személyzeti szabályzat 55. és 56. cikke, VI. melléklete 3. cikkének, valamint az egyes, rendszeres túlmunkára kötelezett, C és D besorolási osztályba tartozó tisztviselők által végzett túlmunkáért járó átalányjuttatás megítélésének szabályairól szóló 048/03. sz. határozat (a továbbiakban: 48/03. sz. határozat) 2. és 4. cikkét terjedelmét és célját.

               3.

               A harmadik jogalap a következőkön alapul: a személyzeti szabályzati rendelkezések Európai Alapjogi Chartának megfelelő értelmezésére és a Charta 31. cikkének a 48/03. sz. határozatnak megfelelő értelmezésére vonatkozó elv megsértése; az ítéletek indokolására vonatkozó kötelezettség és az eljárási iratok hitelességének megsértése annyiban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék a végzése 71–74. pontjában nem vette figyelembe a 48/03. határozat 6. cikkét a Charta 31. cikke (2) bekezdésének értelmezésekor, nem válaszolt jogilag megkövetelt módon a felperes e rendelkezésekre alapított érvelésére, és tévesen ítélte meg a kereset tárgyát és indokát.

               4.

               A negyedik jogalap a következőkön alapul: az eljárási iratok hitelességének és azon elv megsértése, amely szerint a keresetet a megtámadott aktus elfogadásának idején fennálló körülmények alapján kell elbírálni, mivel a Közszolgálati Törvényszék a végzése 77. pontjában megállapította, hogy a felperes az egyenlő bánásmód elvével kapcsolatos érvelését a vitatott határozat következményeire alapította, és azt mindenesetre e következmények alapján elutasította; valamint az indokolási kötelezettség megsértése; továbbá azon elv megsértése, hogy a személyzeti szabályzati rendelkezéseket az egyenlőség elvének megfelelően kell értelmezni; és az egyenlőség elvének megsértése, annyiban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék a végzése 77. és 78–80. pontjában nem válaszolt a jogilag megkövetelt módon a felperes érvelésére.

               5.

               Az ötödik jogalap a következőkön alapul: egyrészt az eljárási iratok hitelességének és a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 50. cikke 1. § -a e) pontjának megsértése annyiban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék a végzése 82. pontjában megállapította, hogy a felperes által hivatkozott jogellenességi kifogást nem támasztotta alá semmilyen, e rendelkezésben megkövetelt érvelés, és így az nyilvánvalóan elfogadhatatlan, másrészt ebből következően az első fokon hozott végzés 54–57. pontjának jogellenessége.


title: F-122/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. december 11-i ítélete — Cocchi és Falcione kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Nyugdíj — A megszerzett nyugdíjjogosultság átvitele a nemzeti nyugdíjrendszerbe — Az átvitelre vonatkozó javaslat visszavonása — Szubjektív jogot vagy más hasonló előnyt nem biztosító aktus)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/27

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. december 11-i ítélete — Cocchi és Falcione kontra Bizottság
   (F-122/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Nyugdíj - A megszerzett nyugdíjjogosultság átvitele a nemzeti nyugdíjrendszerbe - Az átvitelre vonatkozó javaslat visszavonása - Szubjektív jogot vagy más hasonló előnyt nem biztosító aktus)
   2013/C 46/49
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgium) és Nicola Falcione (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és J.-N. Louis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Martin és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — A felperes nyugdíjjogosultságának átvitelére tett és a felperes által már elfogadott javaslat visszavonásáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Bizottság 2010. február 12-i és február 13-i határozatokat megsemmisíti azon részükben, amelyekben visszavonják a G. Cocchinak és N. Falcionénak tett azon javaslatokat, amelyek jelezték, hogy nyugdíjjogosultságuk esetleges átvitele milyen mértékű nyugdíjra jogosító szolgálati időt eredményezne.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a G. Cocchinál és N. Falcionénál felmerült költségek egyharmadát.

               4.

               G. Cocchi és N. Falcione maguk viselik saját költségeik kétharmadát.

      (1)  HL C 63., 2011.2.26., 34. o.


title: T-668/11. sz. ügy: 2011. december 30-án benyújtott kereset — VIP Car Solutions kontra Parlament

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/14

         2011. december 30-án benyújtott kereset — VIP Car Solutions kontra Parlament
   (T-668/11. sz. ügy)
   2012/C 109/33
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Franciaország) (képviselő: G. Welzer ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet 1 408 000 euró összeg VIP CAR SOLUTIONS SARL részére történő megfizetésére;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Parlament 2007. január 24-i, a felperes által az Európai Parlament képviselőinek a strasbourgi ülések alatt sofőrrel ellátott személygépkocsival és minibusszal történő szállítására irányuló közbeszerzési eljárásban (1) (PE/2006/06/UTD/1) benyújtott ajánlatot elutasító határozata következtében állítása szerint elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kárának megtérítését kéri. E határozatot a Törvényszék a T-89/07. sz., VIP Car Solutions kontra Parlament ügyben 2009. május 20-án hozott ítéletében (2) megsemmisítette.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a Parlament által elkövetett, kártérítési igényét megalapozó súlyos hibaként a következőkre hivatkozik:

               —

               a nyertes ajánlattevő által ajánlott ár közlésére vonatkozó kötelezettség megsértése;

               —

               az indokolási kötelezettség megsértése, mivel a Parlament nem közölt semmilyen információt a nyertes ajánlat jellemzőivel és viszonylagos előnyeivel kapcsolatban;

               —

               nyilvánvaló értékelési hiba, mivel a Parlament az elutasító határozatát nem az ajánlati felhívás irataiban előre meghatározott kiválasztási és odaítélési szempontokra alapította.

      (1)  HL 2006/S 177-187988.

      (2)  EBHT 2009., II-1403. o.


title: C-93/09. sz. ügy: A Verwaltugsgericht Wiesbaden (Németország) által 2009. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hartmut Eifert kontra Land Hessen

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/24

         A Verwaltugsgericht Wiesbaden (Németország) által 2009. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hartmut Eifert kontra Land Hessen
   (C-93/09. sz. ügy)
   2009/C 113/46
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltugsgericht Wiesbaden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hartmut Eifert

      Alperes: Land Hessen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Érvénytelen-e a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek (HL L 209., 1. o.) a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 1290/2005/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2007. november 26-i 1437/2007/EK tanácsi rendelettel (HL L 322., 1. o.) beiktatott 42. cikke (1) bekezdésének 8b. pontja és 44a. cikke?

               2)

               Az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) származó pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozó információk nyilvánosságra hozatalának tekintetében történő alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. március 18-i 259/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 76., 28. o.)

                           a)

                           érvénytelen-e,

                           b)

                           vagy csak azért érvényes, mert a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása, illetve a nyilvános hírközlő hálózatok szolgáltatása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzéséről és a 2002/58/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 105., 54. o.) érvénytelen?

         Ha ez első és a második kérdésben említett jogszabályok érvényesek:

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 18. cikke (2) bekezdésének második franciabekezdését, hogy a nyilvánosságra hozatalra az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) származó pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozó információk nyilvánosságra hozatalának tekintetében történő alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. március 18-i 259/2008/EK bizottsági rendelet alapján csak akkor kerülhet sor, ha lefolytatták az ebben a cikkben előírt eljárást, amely a felügyelő hatóság értesítését helyettesíti?

               4)

               Úgy kell-e értelmezni a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 20. cikkét, hogy a nyilvánosságra hozatalra az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) származó pénzeszközök kedvezményezettjeire vonatkozó információk nyilvánosságra hozatalának tekintetében történő alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. március 18-i 259/2008/EK bizottsági rendelet alapján csak akkor kerülhet sor, ha lefolytatták azt az előzetes ellenőrzést, amelyet a nemzeti jog erre az esetre előír?

               5)

               Amennyiben a negyedik kérdésre igenlő válasz adandó: úgy kell-e értelmezni a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 20. cikkét, hogy hiányzik az érvényes előzetes ellenőrzés, ha arra az ezen irányelv 18. cikke (2) bekezdésének második franciabekezdése szerinti olyan nyilvántartás alapján kerül sor, amely nem tartalmaz valamely előírt adatot?

               6)

               Úgy kell-e értelmezni a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 7. cikkét — és itt különösen annak e) pontját —, hogy azzal ellentétes az olyan gyakorlat, amely alapján egy honlap használóinak IP-címeit a kifejezett hozzájárulásuk nélkül tárolják?


title: C-519/08. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2009. április 24-i végzése (a Monomeles Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Archontia Koukou kontra Elliniko Dimosio (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3.§-ának első bekezdése — Szociálpolitika — Az 1999/70/EK irányelv — A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. és 8. szakasza — Határozott idejű munkaszerződések a közszektorban — Egymást követő szerződések — A munkavállalóknak nyújtott védelem általános szintjének csökkentése — A visszaélések megakadályozását célzó intézkedések — Szankciók — A határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő átalakításának abszolút tilalma a közszektorban — Az irányelv helytelen átültetésének következményei — Összhangban álló értelmezés)

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/17

         A Bíróság (hetedik tanács) 2009. április 24-i végzése (a Monomeles Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Archontia Koukou kontra Elliniko Dimosio
   (C-519/08. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3.§-ának első bekezdése - Szociálpolitika - Az 1999/70/EK irányelv - A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. és 8. szakasza - Határozott idejű munkaszerződések a közszektorban - Egymást követő szerződések - A munkavállalóknak nyújtott védelem általános szintjének csökkentése - A visszaélések megakadályozását célzó intézkedések - Szankciók - A határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő átalakításának abszolút tilalma a közszektorban - Az irányelv helytelen átültetésének következményei - Összhangban álló értelmezés)
   2009/C 205/31
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Archontia Koukou

      Alperes: Elliniko Dimosio

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Monomeles Protodikeio Athinon — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) melléklete 5. és 3. szakaszának értelmezése — Az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések korlátozás nélküli megújítását igazoló objektív okok — Az ilyen szerződések megkötésének a nemzeti szabályozás által előírt kötelezettsége — A munkavállalók védelmi szintjét csökkentő, átültetést végrehajtó szabályozás elfogadásának tilalma — A csökkentés fogalma

      Rendelkező rész

               1)

               Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések olyan alkalmazása, amely alkalmazást pusztán az a körülmény igazol, hogy ezt valamely tagállam általános törvényi vagy rendeleti rendelkezése írja elő. Az „objektív okok” e szakasz értelmében vett fogalma éppen ellenkezőleg azt követeli meg, hogy e sajátos jellegű, a nemzeti szabályozásban előírthoz hasonló munkaviszony alkalmazását olyan konkrét elemek fennállása igazolja, amelyek különösen a szóban forgó tevékenységtől és ennek gyakorlása feltételeitől függenek.

               2)

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzését célzó intézkedések jogcímén az ilyen szerződések maximális teljes időtartamának tiszteletben tartását elrendelve a munkavállalók bizonyos kategóriáit illetően kivételeket ír elő ez utóbbi korlátozás alól, tekintettel arra, hogy e munkavállalókra legalább egy, a szóban forgó szakaszban szereplő, egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzését célzó intézkedés vonatkozik.

               3)

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzését célzó intézkedések jogcímén a munkabér és végkielégítés kifizetését, valamint büntetőjogi és fegyelmi szankciókat ír elő, amennyiben az alkalmazási feltételek, valamint a nemzeti jog releváns rendelkezéseinek hatékony végrehajtása megfelelő intézkedésnek bizonyulnak az egymást követő határozott idejű munkaszerződések közigazgatás általi visszaélésszerű alkalmazásának szankcionálása tekintetében, aminek ellenőrzése a nemzeti bíróság feladata.

               4)

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az érintett tagállam nemzeti jogrendje a közszféra vonatkozásában nem ír elő egyéb hatékony intézkedéseket az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése vagy — adott esetben — szankcionálása tekintetében — aminek ellenőrzése a nemzeti bíróság feladata — e rendelkezéssel ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló nemzeti szabályozás, mivel ez időbeli hatálya miatt nem alkalmazható azon egymást követő határozott idejű munkaszerződésekre, amelyeket az 1999/70 irányelv átültetésére előírt határidő lejártát követően kötöttek vagy újítottak meg, ugyanakkor ezek e szabályozás hatálybalépésekor vagy az ezen időpontot megelőző három hónapos időszak bármely időpontjában már nem voltak érvényesek.

               5)

               Az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy ha az érintett tagállam nemzeti jogrendje a szóban forgó szféra vonatkozásában egyéb hatékony intézkedéseket tartalmaz az ugyanezen 1. pont értelmében vett, egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése vagy — adott esetben — szankcionálása tekintetében, e rendelkezéssel nem ellentétes az a nemzeti jogszabály alkalmazása, amely kizárólag a közszféra vonatkozásában feltétlen módon megtiltja az olyan határozott idejű munkaszerződés határozatlan idejű munkaszerződéssé alakítását, amelyeket — mivel tárgyuk a munkáltató állandó és tartós szükségleteinek kielégítése — visszaélésszerűnek kell minősíteni. A nemzeti bíróság feladata azonban annak értékelése, hogy az alkalmazási feltételek, valamint a nemzeti jog releváns rendelkezéseinek hatékony végrehajtása milyen mértékben bizonyulnak megfelelő intézkedésnek az egymást követő határozott idejű munkaszerződések közigazgatás általi visszaélésszerű alkalmazásának szankcionálása tekintetében.

               6)

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétes az, hogy az egymást követő határozott idejű munkaszerződéseknek a közszférában történő visszaélésszerű alkalmazására vonatkozó jogviták a közigazgatási bíróságok kizárólagos hatáskörébe tartozzanak. A nemzeti bíróságnak kell azonban ügyelnie arra, hogy a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot a tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elveinek tiszteletben tartása mellett biztosítsák.

               7)

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 8. szakaszának 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely a határozott idejű munkaszerződés visszaélésszerű alkalmazásának megállapítása tekintetében az olyan korábbi nemzeti jogszabályokhoz viszonyítottan ír elő további feltételeket, mint különösen a magánszféra munkavállalói munkaszerződéseinek kötelező megszüntetéséről szóló 2112/1920 törvény 8. cikkének (3) bekezdése, mivel e feltételek csak a határozott idejű munkaszerződést kötött munkavállalók korlátozott csoportját érintik, illetve e feltételeket a hivatkozott keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja értelmében vett, egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzésére irányuló intézkedések elfogadása kiegyenlíti, aminek ellenőrzése a nemzeti bíróság feladata.

               8)

               A nemzeti bíróság feladata, hogy a vonatkozó nemzeti rendelkezéseket a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontjával és 8. szakaszának 3. pontjával a lehető legteljesebb összhangban értelmezze, és hogy ennek keretében eldöntse, hogy egy olyan nemzeti rendelkezés, mint a 2112/1920 törvény 8. cikkének (3) bekezdése alkalmazható-e az alapügyben ugyanezen nemzeti jog egyéb rendelkezései helyett és helyén.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: T-122/13. sz. ügy: 2013. február 21-én benyújtott kereset — Laboratoires Polive kontra OHIM — Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/20

         2013. február 21-én benyújtott kereset — Laboratoires Polive kontra OHIM — Arbora & Ausonia (dodie)
   (T-122/13. sz. ügy)
   2013/C 123/33
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Franciaország) (képviselő: A. Sion ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezéséi tanácsának 2012. november 28-i vitatott határozatát;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „dodie” ábrás védjegy a 3., 5., 8., 9., 10., 11., 16., 18., 21., 25. és 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 037 821. sz. közösségi védjegy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „DODOT” spanyol és portugál szóvédjegyek a 3., 5., 10., 12., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 28. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a vitatott határozatot hatályon kívül helyezte, a felszólalásnak helyt adott, és a védjegybejelentést a 3., 5., 8., 10., 11., 16., 18., 21., 25. és 28. osztályba tartozó egyes áruk vonatkozásában elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja.


title: T-355/06. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Koninklijke BAM Groep kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az útépítési bitumen holland piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A jogsértő magatartás betudhatósága — A jogsértés időtartama” )

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/16

         A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Koninklijke BAM Groep kontra Bizottság
   (T-355/06. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Az útépítési bitumen holland piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A jogsértő magatartás betudhatósága - A jogsértés időtartama)
   2012/C 355/31
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Hollandia) (képviselők: M. Biesheuvel és J. de Pree ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet, A. Nijenhuis és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az [EK] 81. cikk alapján megindított eljárás[ban] (COMP/F/38.456 — „bitumen [Hollandia]”-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat felperest érintő részében való megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Koninklijke BAM Groep NV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: T-649/11. sz. ügy: 2011. december 15-én benyújtott kereset — Cham kontra Tanács

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/20

         2011. december 15-én benyújtott kereset — Cham kontra Tanács
   (T-649/11. sz. ügy)
   2012/C 39/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Cham Holding Co. SA (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a felperes keresetét elfogadhatónak, és következésképpen:

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. május 9-i 2011/273/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. szeptember 23-i 2011/628/KKBP tanácsi határozatot, és a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2011. május 9-i 442/2011/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. szeptember 23-i 950/2011/EU tanácsi rendeletet, amennyiben ezen aktusok a felperesre vonatkoznak, mivel előírják a felperesnek a 2011. május 9-i 442/2011/EU rendelet 5. cikkében, valamint a 2011. május 9-i 2011/273/KKBP határozat 3. és 4. cikkében említett szervezetek listájára történő felvételét;

               —

               az Európai Unió Tanácsát kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-433/11. sz., Makhlouf kontra Tanács ügy (1) keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlók.

      (1)  HL 2011. C 290., 14. o.


title: C-121/10. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2013. december 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — EUMSZ 108. cikk, (1) és (2) bekezdés — Magyarország által mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtott támogatás — Az Európai Unió Tanácsának hatásköre — Létező támogatási program — Megfelelő intézkedések — Két támogatási program elválaszthatatlan jellege — A körülmények megváltozása — Kivételes körülmények — Gazdasági válság — Nyilvánvaló mérlegelési hiba — Az arányosság elve)

text:
               15.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/3

         A Bíróság (nagytanács) 2013. december 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-121/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - EUMSZ 108. cikk, (1) és (2) bekezdés - Magyarország által mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtott támogatás - Az Európai Unió Tanácsának hatásköre - Létező támogatási program - Megfelelő intézkedések - Két támogatási program elválaszthatatlan jellege - A körülmények megváltozása - Kivételes körülmények - Gazdasági válság - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Az arányosság elve)
   2014/C 45/05
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik és K. Walkerová meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Sitbon és F. Florindo Gijón meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas és L. Liubertaitė meghatalmazottak), Magyarország (képviselők: Koós G., Fehér M. és Szíjjártó K. meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Szpunar meghatalmazott)

      Tárgy

   Megsemmisítés iránti kereset — A Magyar Köztársaság hatóságai által a 2010. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakban mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtandó állami támogatásról szóló, 2009. december 22-i 2009/1017/EU tanácsi határozat (HL L 348., 55. o.) megsemmisítése — Hatáskör hiánya — Hatáskörrel való visszaélés — A tagállamok és az intézmények közötti jóhiszemű együttműködés elvének megsértése — Nyilvánvaló mérlegelési hiba

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Litván Köztársaság, Magyarország és a Lengyel Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 134., 2010.5.22.


title: F-112/12. sz. ügy: 2012. október 4-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra Bizottság

text:
               8.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 379/35

         2012. október 4-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra Bizottság
   (F-112/12. sz. ügy)
   2012/C 379/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselők: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal és S. Orlandi ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperesek nyugdíjjogosultságainak az uniós nyugdíjrendszerbe történő átvitelére vonatkozó, a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. és 12. cikkének új általános végrehajtási rendelkezéseit alkalmazó határozatok megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperesek által a Bizottságnál történő szolgálatba lépést megelőzően szerzett nyugdíjjogosultságoknak a személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 11. és 12. cikke alapján történő átvitelére vonatkozó határozatokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék, amennyiben szükséges, semmisítse meg a felperesek által ugyanazon tartalommal a nyugdíjjogosultságaik átvitelére vonatkozó határozatok ellen benyújtott panaszokat elutasító határozatokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.


title: T-330/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – Wagenborg kontra Bizottság

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/53

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – Wagenborg kontra Bizottság
   (T-330/02. sz. ügy) (1)

   (2006/C 224/113)

      Az eljárás nyelve: holland

   A kibővített harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 323., 2002.12.21.


title: C-689/13. sz. ügy: A Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Olaszország) által 2013. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PFE kontra Airgest

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/22

         A Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Olaszország) által 2013. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PFE kontra Airgest
   (C-689/13. sz. ügy)
   2014/C 112/28
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

      Alperes: Airgest SpA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Európai Unió Bíróságának a C-100/12. sz. ügyben 2013. július 4-én hozott ítéletében az említett ügyben előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyát képező olyan egyedi tényállás vonatkozásában – amikor csupán két vállalkozás vett részt a közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban –megállapított elvek alkalmazhatóak-e – a jelen ügyben vitatott tényállás formai hasonlósága okán – az e bíróság előtt folyamatban lévő azon ügyben is, amelyben, jóllehet az eljárásban több, mint két vállalkozás vett részt, az ajánlatkérő szerv anélkül zárta ki az összes vállalkozást az eljárásból, hogy a jelen eljárásban érintett vállalkozásokon kívül a többi vállalkozás megtámadta volna e kizárást, és ily módon a jelen bíróság előtt folyamatban lévő jogvita ténylegesen csak két vállalkozást érint?

               2)

               Az európai uniós jog alkalmazásán keresztül megválaszolható kérdésekre korlátozódva ellentétes-e az uniós jog értelmezésével, így különösen az EUMSZ 267. cikkel a c.p.a. 99. cikke (3) bekezdésének azon eljárási jogi rendelkezése, amely rögzíti, hogy a Consiglio di Stato valamennyi tanácsát és kollégiumát köti a teljes ülése által megállapított valamennyi jogegységi elv, abban az esetben is, ha nyilvánvalóvá válik, hogy a teljes ülés olyan elvet állapított vagy állapíthatott meg, amely ellentétes vagy összeegyeztethetetlen az európai uniós joggal, és így különösen

               3)

               a Consiglio di Stato olyan ügyben eljáró tanácsa vagy kollégiuma, amelyben kétség merül fel a teljes ülés által megállapított jogegységi elvnek az európai uniós joggal való összeegyeztethetősége vagy annak való megfelelősége tekintetében, köteles-e indokolt végzéssel a teljes ülés elé utalni a kereset tárgyában való döntéshozatalt, esetlegesen még azt megelőzően, hogy előzetes döntéshozatal céljából az Európai Unió Bíróságához fordulna a vitatott jogegységi elv európai megfelelőségének vagy összeegyeztethetőségének megállapítása céljából, illetve, épp ellenkezőleg, az Európai Unió jogának helyes értelmezése érdekében a Consiglio di Stato tanácsa vagy kollégiuma önállóan, mint utolsó fokon eljáró nemzeti bíróság az Európai Unió jogának bírósága minőségében terjeszthet-e vagy inkább köteles-e előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjeszteni az Európai Unió Bírósága elé?

               4)

               abban az esetben, ha az előző kérdésre adott válasz értelmében a Consiglio di Stato tanácsa vagy kollégiuma előzetes döntéshozatal céljából közvetlenül terjeszthet vagy köteles kérdést terjeszteni az Európai Unió Bírósága elé, illetve minden olyan esetben, amikor az Európai Unió Bírósága – még inkább a Consiglio di Stato teljes ülését követően – egyébként olyan értelemben foglalt állást, hogy az európai uniós jog helyes értelmezése nem, vagy csak részben egyeztethető össze a teljes ülés által megállapított valamely belső jogegységi elvvel, a Consiglio di Stato minden egyes tanácsa vagy kollégiuma mint az Európai Unió jogának utolsó fokon eljáró bírósága közvetlenül alkalmazhatja-e vagy köteles-e alkalmazni az európai uniós jogot az Európai Unió Bírósága által adott helyes értelmezés szerint, vagy épp ellenkezőleg, ezekben az esetekben is köteles-e indokolt végzéssel a kereset tárgyában való döntéshozatalt a teljes ülés elé utalni, ami azt jelenti, hogy ez utóbbi kizárólagos értékelési és mérlegelési hatáskörébe utalják az Európai Unió Bírósága által kötelező jelleggel megállapított uniós jog alkalmazását?

               5)

               végezetül, az Olasz Köztársaság közigazgatási eljárási rendszerének azon értelmezése, miszerint az Európai Unió Bírósága elé történő esetleges előzetes döntéshozatalra történő előterjesztésnek, illetve csak az ügy abban az esetben történő eldöntésének a teljes ülés kizárólagos mérlegelési hatáskörébe történő utalása, amennyiben e döntés az Európai Unió Bírósága által már meghatározott egységes uniós jogi elvek alkalmazásából következik, nem ellentétes-e az eljárás ésszerű időtartamának és a közbeszerzési szerződések odaítélésére irányuló eljárások tárgyában előterjesztett jogorvoslat gyors benyújtása lehetőségének elvén túl azon követelménnyel is, hogy valamennyi tagállami bíróság teljes mértékben és gondosan érvényesítse az európai uniós jogot az Európai Unió Bírósága által meghatározott helyes értelmezésnek szigorúan megfelelve, az európai uniós jog úgynevezett „hatékony érvényesülése” és e jognak a tagállamok nemzeti jogával (nem csak anyagi, hanem eljárási jogával is) (a jelen esetben az Olasz Köztársaság közigazgatási eljárásról szóló törvénykönyve 99. cikkének (3) bekezdésével) szembeni elsőbbsége elvének legteljesebb kiterjesztése céljából?


title: T-326/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. július 9-i végzése – Total kontra OHIM – Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/57

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. július 9-i végzése – Total kontra OHIM – Peterson (Beverly Hills Formula TOTAL PROTECTION)
   (T-326/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 211/106)

      Az eljárás nyelve: angol

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: C-595/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. december 23-i ítélete – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — A megtámadott határozat eljárás folyamán való felváltása — A kereset tárgya — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedések alá vonása — A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően alkalmazandó jogi háttér — Átmeneti rendelkezések — Az Európai Parlamenttel való konzultáció)

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/18

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. december 23-i ítélete – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-595/14. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti kereset - A megtámadott határozat eljárás folyamán való felváltása - A kereset tárgya - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Új pszichoaktív anyag ellenőrzési intézkedések alá vonása - A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követően alkalmazandó jogi háttér - Átmeneti rendelkezések - Az Európai Parlamenttel való konzultáció))
   (2016/C 068/21)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: F. Drexler, A. Caiola és M. Pencheva meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: K. Pleśniak és K. Michoel meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a 4-jód-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxi-benzil)fenetilamin (25I-NBOMe), a 3,4-diklór-N-[[1-(dimetil-amino)ciklohexil]metil]benzamid (AH-7921), a 3,4-metilén-dioxi-pirovaleron (MDPV) és a 2-(3-metoxi-fenil)-2-(etil-amino)ciklohexanon (metoxetamin) ellenőrzési intézkedések alá vonásáról szóló, 2014. szeptember 25-i 2014/688/EU tanácsi végrehajtási határozatot megsemmisíti.

               2)

               A Bíróság a 2014/688 végrehajtási határozat joghatásait fenntartja.

               3)

               A Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 138., 2015.4.27.


               26.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/5

         A bírák tanácsokba történő beosztása és a nagytanács összetétele
   (2004/C 168/09)
   Az Elsőfokú Bíróság 2004. május 13-i teljes ülésén úgy határozott, hogy Cremona asszony, Czúcz úr, Wiszniewska-Białecka asszony, Pelikánová asszony, Šváby úr, Vadapalas úr, Jürimäe asszony, Labucka asszony és Papasavvas úr bírói hivatalba lépését, valamint eljárási szabályzata 10. cikke (1) bekezdésének 2004. április 21-i módosítását követően az alábbiak szerint módosítja a bírák tanácsokba történő beosztásáról és a nagytanács összetételéről szóló 2003. július 2-i határozatát:
   A 2004. május 13. és 2004. augusztus 31. közötti időszakra beosztásra kerültek
   a három bíróból álló első tanácsba:
   Vesterdorf úr, elnök, Mengozzi úr, Martins Ribeiro asszony, Labucka asszony, bírák;
   az öt bíróból álló kibővített első tanácsba:
   Vesterdorf úr, elnök, Jaeger úr, Mengozzi úr, Martins Ribeiro asszony, Dehousse úr, Labucka asszony, bírák;
   a három bíróból álló második tanácsba:
   Pirrung úr, a tanács elnöke, Meij úr, Forwood úr, Pelikánová asszony, Papasavvas úr, bírák;
   az öt bíróból álló kibővített második tanácsba:
   Pirrung úr, a tanács elnöke, Meij úr, Forwood úr, Pelikánová asszony, Papasavvas úr, bírák;
   a három bíróból álló harmadik tanácsba:
   Azizi úr, a tanács elnöke, Jaeger úr, Dehousse úr, Cremona asszony, Czúcz úr, bírák;
   az öt bíróból álló kibővített harmadik tanácsba:
   Azizi úr, a tanács elnöke, Jaeger úr, Dehousse úr, Cremona asszony, Czúcz úr, bírák;
   a három bíróból álló negyedik tanácsba:
   Legal úr, a tanács elnöke, Tiili asszony, Vilaras úr, Wiszniewska-Białecka asszony, Vadapalas úr, bírák;
   az öt bíróból álló kibővített negyedik tanácsba:
   Legal úr, a tanács elnöke, Tiili asszony, Vilaras úr, Wiszniewska-Białecka asszony, Vadapalas úr, bírák;
   a három bíróból álló ötödik tanácsba:
   Lindh asszony, a tanács elnöke, García-Valdecasas úr, Cooke úr, Šváby úr, Jürimäe asszony, bírák;
   az öt bíróból álló kibővített ötödik tanácsba:
   Lindh asszony, a tanács elnöke, García-Valdecasas úr, Cooke úr, Šváby úr, Jürimäe asszony, bírák.
   Amennyiben az egyik tanácsban a bírák száma meghaladja az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 10. cikke (1) bekezdésében meghatározott létszámot, a tanács elnöke az eljárási szabályzat 52. cikke szerinti előzetes jelentés benyújtásakor kijelöli – az előadó bíró kivételével – azon bírót vagy bírákat, akik a döntéshozatalban rotációs rendszerben nem vesznek részt, követve a tanácsba beosztott bíráknak az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 6. cikkében, a hivatalukban eltöltött szolgálati idő alapján meghatározott rangsorát.
   A nagytanács a 2004. június 1-je és 2004. augusztus 31-e közötti időszakban Vesterdorf elnök úrból, Lindh tanácselnök asszonyból, Azizi, Pirrung és Legal tanácselnök urakból, továbbá a kibővített tanács azon bíráiból, akik az ügy eldöntésében akkor vettek volna részt, ha az ügyet öt bíróból álló tanács elé utalták volna, valamint az Elsőfokú Bíróság elnöke által minden egyes fennmaradó tanács bírái közül az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 6. cikkében meghatározott, a saját tanácsaikban a hivatalukban eltöltött idő alapján meghatározott rangsor szerint, rotációs rendszerben kijelölt négy bíróból áll.
   Azon ügyekben, amelyekben az írásbeli szakasz 2004. május 13-a előtt befejeződött és a szóbeli szakaszban tárgyalást tartottak vagy tűztek ki, a tanácsok a szóbeli szakaszban és az ítélethozatal során továbbra is korábbi összetételükben járnak el.