title: F-90/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. november 13-i ítélete – Traore kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Álláshirdetés – A felperes pályázatának elutasítása – Újrabeosztás – Szolgálati érdek)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/71

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. november 13-i ítélete – Traore kontra Bizottság
   (F-90/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Álláshirdetés - A felperes pályázatának elutasítása - Újrabeosztás - Szolgálati érdek)
   (2009/C 44/124)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Amadou Traore (Rhodes-Saint-Genèse, Belgium) (képviselők: É. Boigelot ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és B. Eggers)
   Az ügy tárgya
   A felperes által a Bizottság togói képviseletének ideiglenes ügyvivői állására és a Bizottság tanzániai képviseletének műveleti vezetői állására benyújtott pályázatokat elutasító bizottsági határozatok megsemmisítése – Az ezen állásokra más pályázókat kinevező határozatok megsemmisítése – Kártérítési kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottsága EuropAID Együttműködési Hivatala személyzeti igazgatójának 2006. december 12-i, a felperes által a Bizottság tanzániai képviseletének műveleti vezetői állására benyújtott pályázatot elutasító határozatát, valamint az ezen állásra M. S.-t kinevező határozatát megsemmisíti.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Traore köteles viselni saját költségeinek felét.

               4)

               Az Európai Közösségek Bizottsága viseli saját költségeit, és köteles viselni A. Traore költségeinek felét.

      (1)  HL C 269., 2007.11.10., 72. o.


title: C-31/12. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2012. október 10-i végzése — (a Sąd Rejonowy w Zakopanem [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wojciech Ziemski és Andrzej Kozak elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatalra utalás — Az alapjogvita leírásának hiánya — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/5

         A Bíróság (hetedik tanács) 2012. október 10-i végzése — (a Sąd Rejonowy w Zakopanem [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wojciech Ziemski és Andrzej Kozak elleni büntetőeljárás
   (C-31/12. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Az alapjogvita leírásának hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 101/10
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Rejonowy w Zakopanem

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Wojciech Ziemski és Andrzej Kozak

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sąd Rejonowy w Zakopanem — Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 217., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 21. kötet, 8. o.) módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 20. kötet, 337. o.) 1. cikkének 11. pontjában foglalt „műszaki szabály” fogalmának értelmezése — A tagállam azon kötelezettsége, hogy közölje a Bizottsággal valamennyi műszaki szabály tervezetét — A szerencsejátékokról szóló tagállami jog

      Rendelkező rész

   A Sąd Rejonowy w Zakopanem (Lengyelország) által 2012. január 13-án előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 165., 2012. 6. 9.


title: C-19/15. sz. ügy: A Landgericht München I (Németország) által 2015. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verband Sozialer Wettbewerb e.V. kontra Innova Vital GmbH

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/9

         A Landgericht München I (Németország) által 2015. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verband Sozialer Wettbewerb e.V. kontra Innova Vital GmbH
   (C-19/15. sz. ügy)
   (2015/C 127/14)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht München I

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

      Alperes: Innova Vital GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az 1924/2006/EK rendelet (1) 1. cikkének (2) bekezdését, hogy e rendelet rendelkezéseit akkor is alkalmazni kell a kereskedelmi kommunikációban – a végső fogyasztónak felkínált élelmiszerek reklámjában – szereplő, a tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állítások tekintetében, ha a kereskedelmi kommunikáció, illetve reklám kizárólag szakmai körökre irányul?

      (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o.).


title: C-155/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. január 20-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — EK 12., EK 18., EK 39. és EK 43. cikk — Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 4., 28. és 31. cikke — Adójogszabályok — Az első ingatlan vételéhez kapcsolódó vagyonátruházási illeték alóli mentesség feltételei — Kizárólag a belföldi lakóhellyel rendelkezők és a vétel időpontjában külföldi lakóhellyel rendelkező görög származású személyek részére fenntartott mentesség)

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/3

         A Bíróság (első tanács) 2011. január 20-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-155/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EK 12., EK 18., EK 39. és EK 43. cikk - Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 4., 28. és 31. cikke - Adójogszabályok - Az első ingatlan vételéhez kapcsolódó vagyonátruházási illeték alóli mentesség feltételei - Kizárólag a belföldi lakóhellyel rendelkezők és a vétel időpontjában külföldi lakóhellyel rendelkező görög származású személyek részére fenntartott mentesség)
   2011/C 80/04
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és D. Triantafyllou, meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: P. Mylonopoulos és V. Karra, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EK 18. cikk, az EK 39. cikk és az EK 43. cikk megsértése — Az első ingatlan megvásárlásának átruházási illetéke alóli mentesség — Kizárólag a már az országban lakóhellyel rendelkező személyekre, illetve a vásárlás időpontjában nem az országban lakó görög állampolgárokra vonatkozó mentesség

      Rendelkező rész

               1.

               A Görög Köztársaság:

                           —

                           mivel az 1078/1980 törvény 1. cikkének (1) bekezdése és 1. cikke (3) bekezdésének első albekezdése alkalmazásával kizárólag a belföldön már állandó lakóhellyel rendelkezők számára engedélyez mentességet az ingatlanátruházási illeték alól, azon személyek számára pedig nem, akik a jövőben szándékoznak letelepedni ezen országban,

                           —

                           mivel meghatározott feltételek mellett kizárólag a görög állampolgárok és görög származású személyek számára engedélyezi az említett illeték alóli mentességet a belföldön megszerzett első lakóingatlan esetén,

                     nem teljesítette az EK 12. cikkből, az EK 18. cikkből, az EK 39. cikkből és az EK 43. cikkből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodás 4., 28. és 31. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 167., 2009.7.18.


title: T-39/07. sz. ügy: 2007. február 16-án benyújtott kereset – ENI kontra Bizottság

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/45

         2007. február 16-án benyújtott kereset – ENI kontra Bizottság
   (T-39/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/97)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: ENI (Róma, Olaszország) (képviselők: prof. G.M. Roberti és I. Perego ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot abban a részében, amelyben az a felperesre hárítja a szankcionált magatartás felelősségét;

               —

               semmisítse meg vagy csökkentse a határozat 2. cikke értelmében kiszabott bírságot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen kereset a T-38/07. sz. Shell Petroleum és társai kontra Bizottság ügyben is megtámadott határozat ellen irányul.
   Az ENI szerint a megtámadott határozat jogellenes, mivel kizárólag a teljes tőkét ellenőrző, azon csoportot vezető társaság szerepe okán hárítják rá a felelősséget, amely csoportnak felrótták a feltételezett és szankcionált összefonódásra irányuló magatartást. E tekintetben a felperes az alábbiakra hivatkozik:

               —

               a Bizottság lényegében a tulajdonosi helyzethez kapcsolódó felelősség kizárólagos vélelmére támaszkodik, amely nem nyer megerősítést, és ellentétes az EK 81. cikknek a vállalkozás-csoportok területén történő alkalmazására vonatkozó közösségi ítélkezési gyakorlat és gyakorlat által rögzített elvekkel. E megközelítés sérti továbbá a felelősség és a büntetés személyhez kötöttségének elvét, a jogszerűség elvét és a Bizottság által felállított vélelem megdöntése céljából az ENI által hivatkozott ténybeli elemek nyilvánvalóan téves értékelésének eredménye. E körülmények között a Bizottság nem indokolta megfelelően értékelését, megsértve ezzel az EK-Szerződés 253. cikkének rendelkezéseit.

               —

               továbbá, a megtámadott határozat nem veszi figyelembe a tőketársaságok korlátozott felelősségének a tagállamok jogrendszerében közös társasági jogban fellelhető elvét, a nemzetközi joggyakorlatot és magát a közösségi jogot sem, és amely megközelítés ugyanakkor nem felel meg a közösségi rendelkezéseknek a verseny területén a vállalkozások jogutódlása/átruházása eseteiben történő alkalmazása keretében alkalmazott kritériumoknak. A megtámadott határozat e szempontokból is megsérti az indokolási kötelezettséget.

         Az ENI továbbá a kiszabott bírság eltörlését, vagy legalább jelentős csökkentését kéri, tekintve, hogy a Bizottság:

               —

               nem értékelte a feltételezés alapján jogsértőnek minősített magatartásoknak az érintett piacra gyakorolt hatását;

               —

               nem megfelelően alkalmazta a visszaesés súlyosító körülményét, az EK 81. cikkre vonatkozó, nagyon régi határozatokra hivatkozva, valamint arra, hogy semmi módon nem vonja be az eljárásba a felperest, csoportvezető társaság szerepének okán sem;

               —

               továbbá, azzal, hogy tévesen, az ítélkezési gyakorlat által megállapított kritériumokkal ellentétesen kizárta a határozat címzettjei közül a Syndialt, megsértette az 1/2003 rendelet 23. cikkét, mivel e tekintetben nem vette figyelembe a hivatkozott társaság forgalmát.


title: T-11/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 5-i végzése – Martins kontra Bizottság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/35

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 5-i végzése – Martins kontra Bizottság
   (T-11/04. sz. ügy) (1)

   (2008/C 197/62)

      Az eljárás nyelve: francia

   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 59., 2004.3.6.


title: T-176/09. sz. ügy: 2009. május 6-án benyújtott kereset — Government of Gibraltar kontra Bizottság

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/48

         2009. május 6-án benyújtott kereset — Government of Gibraltar kontra Bizottság
   (T-176/09. sz. ügy)
   2009/C 153/92
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Government of Gibraltar (képviselők: D. Vaughan QC és M. Llamas barrister)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2009/95/EK határozatot annyiban, amennyiben az az ES6120032 kódjelű területet kiterjeszti a gibraltári brit felségvizekre (az UKGIB0002 kódjelű területen belüli és kívüli területek), illetve nyílt tengeri területekre;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a felperesnek az e keresettel kapcsolatban felmerült jogi és egyéb költségeinek és kiadásainak költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresettel a felperes a 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a mediterrán biogeográfiai régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó, második alkalommal frissített jegyzék elfogadásáról szóló, 2008. december 12-i 2009/95/EK bizottsági határozat (az értesítés a C(2008) 8049. sz. dokumentummal történt) (1) részbeni megsemmisítését kéri, amennyiben az úgy határozza meg az ES6120032 kódjelű „Estrecho oriental” elnevezésű területet, hogy az magában foglalja a gibraltári brit felségvizeket (az UKGIB0002 kódjelű területen belüli és kívüli területeket), illetve nyílt tengeri területeket.
   A felperes kereseti kérelmei alátámasztására a következő jogalapokra hivatkozik.
   Először is azt állítja, hogy a vitatott határozat sérti az EK-Szerződést, mert:

               —

               a Bizottság nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, amikor az EK 299. cikk megsértésével az egyik tagállamhoz tartozó területet, a gibraltári brit felségvizeket egy másik tagállam, Spanyolország részeként határozta meg;

               —

               a határozatot egyfelől a 92/43/EGK irányelv (2) 3. cikke (2) bekezdésének és 4. cikke (1) bekezdésének megsértésével, illetve ezen irányelv rendszerének nyilvánvaló megsértésével fogadták el, mivel a határozat „közösségi jelentőségű területté” nyilvánítja az ES6120032 kódjelű terület nagy részét, amely nem Spanyolország, hanem egy másik tagállam területéhez tartozik, másfelől ugyanezen irányelv 2. cikkének nyilvánvaló megsértésével fogadták el az érintett nyílt tengeri területek vonatkozásában is, mivel azok nem részei a tagállamok európai területének, illetve rájuk semmilyen formában nem terjed ki és nem is terjedhet ki Spanyolország joghatósága vagy szuverenitása;

               —

               a határozat téves jogalkalmazás eredménye azért is, mert „közösségi jelentőségű területté” nyilvánít és a 92/43/EGK irányelv szerinti kötelezettségekkel terhel olyan területeket, amelyeket illetően átfedés van a Spanyolország szuverenitása alatt álló ES6120032 kódjelű terület és az Egyesült Királyság szuverenitása alatt álló UKGIB0002 kódjelű terület között, és így két különböző jogi, büntetőügyi, igazgatási és ellenőrzési rendszert kellene alkalmazni ugyanazon a természeti területen;

               —

               a határozatot az EK 300. cikk (7) bekezdésének, az Egyesült Nemzetek 1982-es Tengerjogi egyezménye (UNICLOS) XII. része rendelkezéseinek, a Földközi-tenger védelméről szóló 1976. évi barcelonai egyezménynek, valamint ez utóbbi egyezmény 1995. évi jegyzőkönyvének megsértésével fogadták el, mivel arra kötelezi Spanyolországot, hogy a gibraltári brit felségvizeknek az ES6120032 kódjelű terület részévé nyilvánított területein ugyanazoknak a környezetvédelmi követelményeknek feleljen meg, mint amelyeknek ugyanezen a területen az Egyesült Királyságnak/Gibraltárnak meg kell felelnie.

         Másodszor a felperes arra hivatkozik, hogy a vitatott határozat nyilvánvalóan ténybeli tévedésen alapul, amelynek következtében a Bizottság nem megfelelően alkalmazta a jogot és megsértette az EK-Szerződést, mivel a határozat téves és félrevezető adatokon alapul.
   Harmadszor a felperes szerint a vitatott határozatot a jogbiztonság elvének megsértésével fogadták el, mivel a területek „átfedést” jelentő meghatározásának automatikusan az a hatása, hogy két jogrendszert (a 92/43/EGK irányelvet átültető gibraltári és spanyol szabályozást) kell ugyanarra a területre ugyanabból a célból alkalmazni.
   Másodlagosan a felperes arra hivatkozik, hogy a vitatott határozatot az UNICLOS 2., 3. és 89. cikkében, valamint a 137. cikke (1) bekezdésében szereplő, és nemzetközi szokásjognak minősülő elvek megsértésével fogadták el. Harmadlagosan azt állítja, hogy a határozat — mivel úgy határozza meg az ES6120032 kódjelű területet, hogy az magában foglal gibraltári brit felségvizeket — sérti azt a nemzetközi szokásjogi elvet, amely szerint a parti tenger a parttól legalább három tengeri mérföld távolságra terjed.

      (1)  HL 2009. L 43., 393. o.

      (2)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.)


title: C-287/08. sz. ügy: A Tribunale ordinario di Milano (Olaszország) által 2008. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Crocefissa Savia és társai kontra Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca és társai

text:
               13.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/9

         A Tribunale ordinario di Milano (Olaszország) által 2008. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Crocefissa Savia és társai kontra Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca és társai
   (C-287/08. sz. ügy)
   (2008/C 236/13)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale ordinario di Milano (Olaszország)
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella

      Alperesek: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Ufficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Jogosult-e az Európai Unió valamely tagállamának jogalkotója olyan jogszabályt kibocsátani, amelyet hiteles értelmezésnek szán, amely azonban tartalmánál fogva valójában új szabályozást jelent, különösképpen pedig az értelmezett szabályozásnak visszamenőlegesen az érdemi kérdésekben eljáró bíróságok ítélkezési gyakorlatának többségi álláspontjától és a jogkérdésekben eljáró felsőbíróságok töretlen ítélkezési gyakorlatától eltérő hatásokat biztosít?

               2)

               Az előző kérdésre adott választ befolyásolhatja-e az, hogy az új jogszabály minősíthető visszaható hatályú új szabályozás helyett valódi értelmező jogszabálynak, amennyiben az eredeti jogszabályszövegnek az érdemi kérdésekben eljáró bíróságok ítélkezési gyakorlata kisebbségi álláspontja szerinti értelmezését tükrözi, noha ennek a jogkérdésben eljáró felsőbíróságok visszatérően ellentmondtak?

               3)

               Igenlő válasz esetén, az ilyen jogszabály közösségi joggal, különösen pedig az eljárások „tisztességesnek” minősítésében irányadó elvekkel való összeegyeztethetőségének értékelése vonatkozásában milyen kihatása van egyik vagy másik esetben annak a ténynek, hogy a tagállam maga is félként vesz részt az eljárásban, és hogy az új jogszabály alkalmazása az eljáró bíróságot ténylegesen arra kötelezi, hogy elutasítsa az ezen állam elleni kereseti kérelmeket?

               4)

               Mik tekinthetők olyan „nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okoknak”, amelyek igazolhatják adott esetben – akár az 1), 2) és 3) kérdésre elvileg adandó választól eltérően – valamely polgári jogi ügyekben és (bár közjogi jogalannyal kötött, de) magánjogi jogviszonyokra alkalmazandó törvényi rendelkezés visszaható hatályának elismerését?

               5)

               Az ilyen okok között lehetnek-e olyan szervezési megfontolások, mint amelyekre az olasz Corte di Cassazione a 618/2008., 677/2008. és 11922/2008. sz. ítéleteiben utalt az ATA-k [igazgatási, műszaki és segédszemélyzet] önkormányzatoktól az államhoz való áthelyezését majdnem hat évvel a tényleges áthelyezés után szabályozó jogszabály kibocsátásának – különösen „egy széleskörű átszervezési művelet szabályozásának” szükségességével való – igazolására?

               6)

               Akárhogyan is, a belső törvény hallgatása esetén a nemzeti bíróság feladata-e azoknak a „nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okoknak” a meghatározása, amelyek – a folyamatban lévő eljárások esetében és a fegyveregyenlőség elvétől eltéréssel – az eljárás kimenetelének megváltoztatására alkalmas, visszaható hatályú jogszabály kibocsátását indokolhatják, vagy pedig a nemzeti bíróságnak csupán az illető állam jogalkotója által a saját döntéseinek alátámasztására kifejezetten felhozott indokok közösségi joggal való összeegyeztethetőségének értékelésére kell szorítkoznia?


title: T-320/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 5-i végzése – Jones és társai kontra Bizottság

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 5-i végzése – Jones és társai kontra Bizottság
   (T-320/07. sz. ügy) (1)

   2009/C 90/61

      Az eljárás nyelve: angol

   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy részleges törlését.

      (1)  HL C 247., 2007.10.20.


title: C-218/13. sz. ügy: A Bundespatentgericht (Németország) által 2013. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Banco Santander SA és Santander Consumer Bank AG kontra Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

text:
               29.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 189/9

         A Bundespatentgericht (Németország) által 2013. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Banco Santander SA és Santander Consumer Bank AG kontra Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.
   (C-218/13. sz. ügy)
   2013/C 189/18
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundespatentgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Banco Santander SA és Santander Consumer Bank AG

      Alperes: Deutscher Sparkassen- und Giroverband e.V.

      Beavatkozó fél: Deutsches Patent- und Markenamt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az irányelv (1) 3. cikkének (1) és (3) bekezdésével a nemzeti jog olyan értelmezése, amely szerint egy olyan absztrakt színvédjegy (a jelen esetben: piros HKS 13) esetében, amelyet pénzügyi szolgáltatások tekintetében igényelnek, a közvélemény-kutatásnak helyesbített legalább 70 % mértékű felismerést kell mutatnia ahhoz, hogy feltételezni lehessen, hogy a védjegy a megjelölés használata révén megkülönböztető képességre tett szert?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az irányelv 3. cikke (3) bekezdésének első mondatát, hogy akkor is a védjegy bejelentésének időpontját — nem pedig a lajstromozás időpontját — kell alapul venni, ha a védjegyjogosult a védjegy törlése iránti kérelemmel szembeni védekezés keretében arra hivatkozik, hogy a védjegy a bejelentés bejelentési napját követő három év elteltével, de még a lajstromozás napját megelőzően a megjelölés a használata révén megkülönböztető képességre tett szert?

               3.

               Amennyiben a fent említett feltételek mellett is a bejelentés időpontját kell alapul venni:
               Már akkor is törölni kell-e a védjegyet, ha tisztázatlan és már nem tisztázható, hogy a védjegy a megjelölés használata révén a bejelentés időpontjában megkülönböztető képességre tett szert? Vagy a törlés iránti kérelem megkívánja e kérelem benyújtójától, hogy bizonyítsa, hogy a védjegy a használata révén nem tett szert a bejelentés időpontjában a megkülönböztető képességre?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (EU HL L 299., 2008. november 8., 25. o.)


title: T-35/08. sz. ügy: 2008. január 24-én benyújtott kereset – Codorniu Napa kontra OHIM – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/33

         2008. január 24-én benyújtott kereset – Codorniu Napa kontra OHIM – Bodegas Ontañón (ARTESA NAPA VALLEY)
   (T-35/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/67)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Codorniu Napa, Inc. (Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: X. Fàbrega Sabaté és M. Currell Aguilà, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bodegas Ontañón, S.A.
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 747/2006-4. sz. ügyben 2007. november 20-án hozott határozatát; és

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      A bejelentett közösségi védjegy: az „ARTESA NAPA VALLEY” ábrás védjegy a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében (3.079.159. sz. védjegybejelentési kérelem).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Bodegas Ontañón, S.A.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 33. és a 35. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó, 2.050.623. sz. „ARTESO” ábrás közösségi védjegy; és a 33. osztályba tartozó árukra vonatkozó, 844.194. sz. „LA ARTESA” spanyol szóvédjegy.

      A felszólalási osztály határozata: helyt adott a felszólalásnak, és elutasította a védjegybejelentési kérelmet.

      A fellebbezési tanács határozata: elutasította a fellebbezést.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a szóban forgó megjelölések között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: F-1/11. sz. ügy: 2011. január 6-án benyújtott kereset — Soukup kontra Bizottság

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/36

         2011. január 6-án benyújtott kereset — Soukup kontra Bizottság
   (F-1/11. sz. ügy)
   2011/C 72/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Zdenek Soukup (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: É. Boigelot és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az EPSO/AD/144/10 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága által hozott, a felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat, továbbá az e listára másik pályázó nevének felvételét elrendelő határozat megsemmisítése, valamint a keletkezett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/144/10 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága 2010. április 27-i, a felperes szóbeli vizsgájának újraértékelését követően hozott határozatát, amely megerősítette a felperes vizsgaeredményeit, vagyis azt, hogy a minimálisan szükségesnél alacsonyabb pontszámot ért el, következésképpen pedig semmisítse meg a felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/144/10 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága azon határozatát, amely elrendeli, hogy másik pályázót bocsássanak írásbeli és szóbeli vizsgára, ezt követően pedig, hogy e pályázót vegyék fel az említett versenyvizsga tartaléklistájára;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a vizsgabizottság által végzett mindazon eljárási cselekményt, amelyekre a kifogásolt szabálytalanságok elkövetésétől kezdve került sor;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy a keletkezett vagyoni és nem vagyoni kár, valamint a felperes szakmai előmenetelében bekövetkezett sérelem jogcímén fizessen meg 25 000 eurót — azzal, hogy a felperes fenntartja a jogát, hogy ezt az összeget az eljárás során felemelje vagy leszállítsa —, valamint ezen összeg után 2010. június 28-ától, vagyis a panasz benyújtásának időpontjától számított, évente 7 % mértékű kamatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-603/12. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Hannover (Németország) által 2012. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pia Braun kontra Region Hannover

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/7

         A Verwaltungsgericht Hannover (Németország) által 2012. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pia Braun kontra Region Hannover
   (C-603/12. sz. ügy)
   2013/C 101/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pia Braun

      Alperes: Region Hannover

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e az EUMSZ 20. és 21. cikk által az uniós polgároknak biztosított szabad mozgás jogával és szabad tartózkodás jogával az a nemzeti szabályozási rendszer, amelynek értelmében a Németországi Szövetségi Köztársaságon kívül állandó lakóhellyel rendelkező német állampolgárok számára csak abban az esetben nyújtható képzési támogatás az Európai Unió valamelyik tagállamában található oktatási intézmény látogatása vonatkozásában, ha az egyedi eset különös körülményei igazolják a támogatást, és amelynek értelmében a képzési támogatás engedélyezése egyebekben az illetékes hatóság mérlegelési jogkörébe tartozik, abban az esetben, ha a Németországgal szomszédos valamelyik uniós tagállamban lakó és határ menti ingázóként Németországban dolgozó szülőknél élő diák kér képzési támogatást valamely harmadik uniós országban folytatott képzés tekintetében?


title: C-181/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. október 17-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Yvon Welte kontra Finanzamt Velbert (A tőke szabad mozgása — EK 56. és EK 58. cikk — Öröklési illeték — Harmadik országbeli illetékességű örökhagyó és örökös — Hagyaték — Valamely tagállam területén található ingatlan — Az illetékalap csökkentéséhez való jog — A belföldi illetőségű és a külföldi illetőségű személyekkel szembeni eltérő bánásmód)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. október 17-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Yvon Welte kontra Finanzamt Velbert
   (C-181/12. sz. ügy) (1)

   (A tőke szabad mozgása - EK 56. és EK 58. cikk - Öröklési illeték - Harmadik országbeli illetékességű örökhagyó és örökös - Hagyaték - Valamely tagállam területén található ingatlan - Az illetékalap csökkentéséhez való jog - A belföldi illetőségű és a külföldi illetőségű személyekkel szembeni eltérő bánásmód)
   2013/C 367/18
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Yvon Welte

      Alperes: Finanzamt Velbert

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzgericht Düsseldorf — Az EUMSZ 63. cikk és az EUMSZ 65. cikk értelmezése — Öröklési illetékre vonatkozó tagállami szabályozás, amely az ingatlan értékének illetékmentes részét 2000 euróban határozza meg abban az esetben, ha az örökhagyó és az örökös harmadik országbeli illetőségű, míg ez az illetékmentes rész 500 000 eurót tesz ki, ha akár az örökhagyó, akár az örökös belföldi illetőségű

      Rendelkező rész

   Az EK 56. és az EK 58. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az öröklési illeték kiszámítására vonatkozó olyan tagállami szabályozás, amely úgy rendelkezik, hogy az e tagállam területén fekvő ingatlan öröklése esetén irányadó illetékalap tekintetében alkalmazott illetékmentesség abban az esetben, ha — mint az alapeljárás tényállása esetében — az örökhagyó és az örökös a hagyaték megnyílásának időpontjában harmadik országban, mint például a Svájci Államszövetségben, rendelkezik lakóhellyel, alacsonyabb annál a mentességnél, mint amely akkor lenne irányadó, ha az említett időpontban legalább egyikük az előbbi tagállamban rendelkezett volna lakóhellyel.

      (1)  HL C 174., 2012.6.16.


title: C-221/10 P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-429/05. sz., Artedogan GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2010. március 3-án hozott ítélete ellen az Artedogan GmbH által 2010. május 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/9

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-429/05. sz., Artedogan GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2010. március 3-án hozott ítélete ellen az Artedogan GmbH által 2010. május 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-221/10 P. sz. ügy)
   2010/C 195/14
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Artedogan GmbH (képviselők: U. Reese és A. Meyer-Sandrock ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Németországi Szövetségi Köztársaság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a T-429/05. sz. ügyben 2010. március 3-án hozott ítéletét;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy fizessen a felperes részére 1 430 821,36 eurót, valamint annak az ítélet kihirdetésének napjától a teljes kifizetés napjáig számított 8 %-os átalánykamatát; illetve másodlagosan a Bíróság utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé a követelés összegéről való határozathozatal érdekében;

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes köteles megtéríteni a felperes valamennyi, a jövőben bekövetkező azon kárát, amely a Tenuate Retardnak az e gyógyszer forgalombahozatali engedélyének visszavonása előtti piaci helyzetének visszaszerzése érdekében szükséges marketingköltségek következtében merül fel;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Unió Törvényszéke a 2010. március 3-i ítéletében elutasította a fellebbező kártérítési keresetét, amelyet egy gyógyszer forgalombahozatali engedélyének jogellenes visszavonásával kapcsolatban terjesztett elő. A kereset elutasításának oka a közösségi jog rendelkezéseinek a Bizottság általi súlyos megsértésének hiánya volt. A hatásköri szabályok megsértése nem vonja maga után a Bizottság felelősségét, mivel a hatásköri szabályoknak nem célja a vállalkozások gazdasági érdekeinek védelme. Másfelől a vonatkozó, a 65/65 irányelv 11. cikkében szereplő szabályozás pontatlan. E tekintetben még nincs precedens. Ez ésszerű magyarázat a Bizottság téves jogalkalmazására. Továbbá az orvosszakértők véleménye vizsgálatának összetettségét is figyelembe kell venni. A vizsgálandó jogi és ténybeli körülmények összességükben annyira összetettek voltak, hogy a 65/65 irányelv 11. cikkének megsértése nem tekinthető kellően súlyosnak.
   Fellebbezésében a fellebbező arra hivatkozik, hogy az európai intézményeknek a fennálló joghelyzetek felülvizsgálatára vonatkozó hatáskörét szabályozó előírások célja az állampolgárok és a vállalkozások jogainak védelme. Álláspontja szerint a hatásköri szabályok megsértését is be kellett volna vonni azon kérdés vizsgálatának körébe, hogy súlyos jogsértés történt-e.
   Másfelől figyelembe kell venni, hogy a Bizottság nem rendelkezett mérlegelési jogkörrel határozatának meghozatala tekintetében. Emellett a Bizottság nem csak elvont jogszabályt alkotott, hanem közigazgatási aktussal tudatosan megvonta a fellebbezőtől egy korábbi joghelyzet előnyeit. A fellebbező által elszenvedett kár tehát nem pusztán elvont jogszabály közvetett vagy közvetlen következménye, hanem magának az érintett közigazgatási aktusnak a célja és tartalma. A fellebbező álláspontja szerint a Bizottságnak tehát alaposan meg kellett volna vizsgálnia, hogy az engedély visszavonása kellően megalapozott volt-e.
   Az egészség védelme elvének elsőbbsége és a megelőzés elvének különös fontossága nem ellentétes ezzel. A fellebbező álláspontja szerint igaz, hogy ezen elvek igazolhatják a vállalkozások számára kedvezőtlen intézkedések elfogadását és kötelezővé tételét még abban az esetben is, ha a tények bizonytalanok. Mindazonáltal a jogállamra jellemző egyensúly megteremtése és az arányosság elvének tiszteletben tartása érdekében a másodlagos jognak lehetővé kellene tennie a kár megfelelő megtérítését.
   Ezzel szemben nem lehet arra sem hivatkozni, hogy a megelőzés elvének tényleges érvényesülése érdekében a kártérítési igényektől el kell tekinteni. A jelen ügy körülményei között ugyanis a Bizottság nem rendelkezett mérlegelési mozgástérrel. E körülmények között a megelőzés elvének alkalmazását nem akadályozhatják meg a felelősség lehetséges következményei.
   Ugyanígy a 65/65 irányelv 11. cikkében szereplő szabály pontatlanságára nem lehet hivatkozni a kártérítési igény elutasítása érdekében. A fellebbező álláspontja szerint ugyanis az esetleges pontatlanságért a Közösségnek, és nem az érintett vállalkozásnak kell felelnie. A Közösség a kártérítési kérelmekkel szembeni védekezés érdekében nem hivatkozhat arra, hogy kötelezettségeivel ellentétben nem fogadott el kellőképpen pontos és egyértelmű szabályokat.
   A precedens hiánya sem mentesíthet a felelősség alól. A felelősségre vonatkozó jogszabályok nem biztosítják a közösségi intézmények számára az „első hibához való jog” kiváltságát. Emellett a Törvényszék már jogerősen kimondta, hogy a Bizottság határozata alaki és anyagi értelemben is jogellenes volt. E határozat végrehajtásakor tehát már létezett precedens.
   A ténybeli és jogi helyzet összetettsége sem elegendő önmagában a súlyos jogsértés megállapításának mellőzéséhez. Mindenesetre súlyosnak tekintendő a jogsértés, amennyiben tisztán közigazgatási aktusról van szó, amelynek meghozatala során nem állt rendelkezésre mérlegelési mozgástér, és amely célzatosan beavatkozik a fennálló joghelyzetekbe, valamint közvetlenül és előre láthatóan jelentős vagyoni károkat okoz.
   Emellett a gyógyszerekre vonatkozó jog terén hatáskörrel bíró hatóságok rendelkeznek a szükséges különös és jogi kompetenciával. Következésképpen a mindössze átlagos összetettség, amely sajátja a gyógyszerek biztonságával és hatékonyságával kapcsolatos vitáknak, nem elegendő a súlyos jogsértés megállapításának mellőzéséhez.


title: C-29/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Landgericht Stralsund [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – HanseYachts AG kontra Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — 27. cikk — Perfüggőség — Az a bíróság, amelyikhez elsőként fordultak — A 30. cikk (1) pontja — „Az eljárást megindító irat” vagy „egyenértékű irat” fogalma — Igazságügyi szakértői vélemény iránti kérelem az ezt követő pert esetlegesen megalapozó tényállás bizonyítékainak a pert megelőzően történő megőrzése vagy megállapítása céljából)

text:
               3.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/12

         A Bíróság (második tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Landgericht Stralsund [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – HanseYachts AG kontra Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA
   (C-29/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - 27. cikk - Perfüggőség - Az a bíróság, amelyikhez elsőként fordultak - A 30. cikk (1) pontja - „Az eljárást megindító irat” vagy „egyenértékű irat” fogalma - Igazságügyi szakértői vélemény iránti kérelem az ezt követő pert esetlegesen megalapozó tényállás bizonyítékainak a pert megelőzően történő megőrzése vagy megállapítása céljából))
   (2017/C 213/12)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Stralsund

      Az alapeljárás felei

      Felperes: HanseYachts AG

      Alperesek: Port D’Hiver Yachting SARL, Société Maritime Côte D’Azur, Compagnie Generali IARD SA

      Rendelkező rész

   A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 27. cikkének (1) bekezdését és 30. cikkének 1. pontját akként kell értelmezni, hogy perfüggőség esetén az az időpont, amikor a pert megelőző, bizonyításfelvételi intézkedés meghozatalára irányuló eljárást megindították, nem tekinthető az említett 30. cikk 1. pontja értelmében az azon „bírósághoz fordulás időpontjának”, amelynek érdemben kell határoznia az ugyanezen tagállamban, ezen intézkedés eredményéből következően indított kérelem tárgyában.

      (1)  HL C 136., 2016.4.18.


title: T-44/06. sz. ügy:  2006. február 14-én  benyújtott kereset – Bizottság kontra Hellenic Ventures és öt társa

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/37

         2006. február 14-én benyújtott kereset – Bizottság kontra Hellenic Ventures és öt társa
   (T-44/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/75)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: Maria Patakia, segítője: Spyridonas Chatzigiannis ügyvéd)

      Alperesek: Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias – Hellenic Ventures E.A., Konstantinos Katsigiannis, Panagiotis Chronopoulos, Minas Patsouris, Nikolaos Poulakos és Robert Ceurvorst
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezze az I. rendű alperest és vele egyetemlegesen az öt további alperest azon előleg teljes összegének a Bizottság részére való visszafizetésére, amelyet az első alperes kapott a Közösségtől; ez 70 000 ECU-t (jelenleg EUR) tesz ki, amihez hozzáadódnak a kamatok, amelyek a szerződés kikötései alapján 2006. február 12-ig bezárólag 103 423,54 ECU-re (jelenleg EUR) rúgnak, ez összesen 171 939,18 ECU (jelenleg EUR); ezt az összeget meg kell növelni ezenfelül a késedelem – vagyis 2001. január 1-jétől a tartozás teljes visszafizetéséig – minden napjára a szerződésben kikötött havi 1,5 %-os mértékű kamattal, tehát napi 34,52 ECU-vel (jelenleg EUR);

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze egyetemlegesen az alpereseket a Bizottság költségeinek (beleértve a Bizottság ügyvédeinek tiszteletdíját) viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Európai Bizottság által képviselt Európai Közösség az I. rendű alperessel (a többi alperes ennek részvényese és igazgatótanácsának tagja vagy igazgatója) az indulótőke-alapok („Seed Capital Funds”) létrehozását és fejlesztését célzó bizottsági intézkedéssorozat keretében „Seed Fund 601” elnevezéssel kötött szerződést (1).
   E szerződés keretében a Bizottság vállalta, hogy az I. rendű alperesnek – legfeljebb 350 000 ECU összegű visszatérítendő előleg formájában – pénzbeli támogatást nyújt. Ez az előleg azoknak a működési költségeknek a legfeljebb 50 %-át volt hivatott fedezni, amelyek az I. rendű alperesnél görögországi indulótőke-beruházási alapként való működése során felmerülhettek. Ennek keretében a Bizottság kifizette az első 70 000 ECU-s éves előleget.
   Az 1994. június 16-án kelt iratban a Bizottság közölte az alperessel a szerződés felbontását, és felhívta a 70 000 ECU kamatokkal növelt összegének visszafizetésére. 1994. szeptember 19-i levelében a Bizottság tudatta, hogy e határozat oka az, hogy az alperes – a szerződés 8.1. pontjának megsértésével –megtagadta, hogy a Bizottság pénzügyi ellenőrző szolgálata vizsgálói részletes ellenőrzésének vesse alá magát. A Bizottság az ilyen vizsgálatot elengedhetetlennek tartotta a helyszínen ellenőrzést végző bizottsági tisztviselő megállapításai alapján, aki komoly kételyeket fogalmazott meg azzal kapcsolatban, hogy az I. rendű alperes által finanszírozott beruházások megfeleltek-e a kiírásban felsorolt feltételeknek.
   Jóllehet a Bizottság többször felszólította, az I. rendű alperes nem fizette vissza a visszakövetelt összeget.
   Keresetével a Bizottság az említett visszajáró összeg és kamatainak megfizetését kívánja elérni.

      (1)  HL C 306., 1988.12.1., 12. o.


title: C-64/07. sz. ügy: 2007. február 8-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/13

         2007. február 8-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
   (C-64/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/31)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és D. Lawunmi, meghatalmazottak)

      Alperes: Írország
   Kereseti kérelmek
   Keresetében a felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy Írország – mivel nem fogadta el azokat a törvényeket, rendeleteket vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek az irányelv rendelkezéseinek átültetéséhez szükségesek, illetve a Bizottságot e rendelkezésekről nem értesítette –, nem teljesítette a szerves oldószerek egyes festékekben, lakkokban és jármű utánfényezésére szolgáló termékekben történő felhasználása során keletkező illékony szerves vegyületek kibocsátásának korlátozásáról és az 1999/13/EK irányelv módosításáról szóló 2004. április 21-i 2004/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 14. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze Írországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére előírt határidő 2005. október 30-án lejárt.

      (1)  HL L 143., 87. o.; magyar nyelvű különkiadás, 15. fejezet, 8. kötet, 376. o.


title: C-124/13. sz. ügy: 2013. március 14-én benyújtott kereset — Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/21

         2013. március 14-én benyújtott kereset — Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-124/13. sz. ügy)
   2013/C 156/32
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: L G. Knudsen, I. Liukkonen és R. Kaškina, meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               semmisítse meg a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló 1342/2008/EK rendelet módosításáról szóló, 2012. december 19-i 1243/2012/EU tanácsi rendeletet, (1)

               —

               az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Parlament egyetlen kereseti kérelmet terjeszt elő a vitatott rendelet megsemmisítése iránt azon az alapon, hogy az EUMSZ 43. cikk (3) bekezdése nem szolgáltat megfelelő jogalapot a vitatott rendeletnek, és hogy azt az EUMSZ 43. cikk (2) bekezdése alapján kellett volna elfogadni, mivel ez utóbbi rendelkezés biztosítja az Európai Unió jogalkotásának a vitatott rendelet céljának és tartalmának megfelelő jogi aktus elfogadásához szükséges hatásköröket. Az alkalmazott jogalap kizárta a Parlamentet abból, hogy a jogi aktus elfogadásában részt vegyen, holott az EUMSZ 43. cikk (2) bekezdése a rendes jogalkotási eljárás lefolytatását írja elő. A téves jogalap a vitatott rendelet megsemmisítéséhez kell, hogy vezessen.
   A jogalapjának első részében a Parlament kifejti, hogy a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló minden többéves terv, mint a halállomány védelmét és kezelését szolgáló intézkedés, egy egésznek tekintendő, amely a KHP fenntarthatósági és állományvédelmi célkitűzéseit követő rendelkezéseket tartalmaz, és amelynek egészét éppen ezért az EUMSZ 43. cikk (2) bekezdése alapján kell elfogadni.
   A Parlament jogalapjának második része kifejti, hogy a vitatott rendeletnek a Bizottság javaslatának fennmaradó részétől elkülönült elfogadása mindenképpen eljárással való visszaélésnek minősül, és kiüríti a jogi aktus súlypontjára tekintettel a jogalap megválasztására vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat tartalmát. A javaslat kettéosztása lehetővé tette a Tanács számára, hogy a javasolt jogi aktus bizonyos tényezőire nézve mesterséges módon külön jogalapot válasszon, holott az EUMSZ 43. cikk (2) bekezdésének egyetlen jogalapja vonatkozhatott volna rájuk, amennyiben a jogi aktust az eredeti javaslatnak megfelelően egy egészben fogadják el.

      (1)  HL L 352., 10. o.


title: C-552/13. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo n °6 de Bilbao (Spanyolország) által 2013. október 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Grupo Hospitalario Quirón S.A. kontra Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/3

         A Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao (Spanyolország) által 2013. október 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Grupo Hospitalario Quirón S.A. kontra Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco
   (C-552/13. sz. ügy)
   2014/C 24/05
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Grupo Hospitalario Quirón S.A.

      Alperes: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco

      Alperestárs: Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Összeegyeztethető-e az uniós joggal az egészségügyi közszolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződésekben előírt azon követelmény, amely szerint az ilyen szerződések tárgyát képező egészségügyi ellátást KIZÁRÓLAG egy adott — a betegek lakóhelyétől esetleg eltérő — településen lehet nyújtani?


title: T-123/10. sz. ügy: 2010. március 18-án benyújtott kereset — Hartmann kontra OHIM (Complete)

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/45

         2010. március 18-án benyújtott kereset — Hartmann kontra OHIM (Complete)
   (T-123/10. sz. ügy)
   2010/C 134/73
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Németország) (képviselő: N. Aicher ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2010. január 20-i határozatát (R 601/2009-4. sz. ügy);

               —

               A Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére, ideértve az OHIM előtti eljárás költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Complete” szóvédjegy az 5. és 10. osztályba tartozó áruk tekintetében (7 432 024. számú védjegybejelentés).

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel a bejelentett megjelölés az árujegyzékben szereplő áruk tekintetében nem közvetlenül leíró jellegű, továbbá a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel ez a megjelölés rendelkezik a szükséges megkülönböztető képességgel.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-535/12. sz. ügy: 2012. december 8-án benyújtott kereset — Still kontra OHIM (Truck Data Services)

text:
               2.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/25

         2012. december 8-án benyújtott kereset — Still kontra OHIM (Truck Data Services)
   (T-535/12. sz. ügy)
   2013/C 32/40
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Still GmbH (Hamburg, Németország) (képviselő: S. Waller ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2012. szeptember 10-i határozatát (R 4/2012-1. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 50. cikkének 1. §-a alapján egyesítse az ügyet a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsa által az R 130/2012-1. sz. ügyben, az EM 009931387. számú „Fleet Data Services” közösségi védjegybejelentés tárgyában szintén 2012. szeptember 10-én hozott határozata ellen benyújtott keresettel.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Truck Data Services” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy a 9., 12., 35., 36., 37. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában -9 931 429. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.

               —

               A 207/2009 rendelet 73. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-300/04. sz. ügy: Az easyJet Airline Company Limited által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 15-én benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/39

         Az easyJet Airline Company Limited által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 15-én benyújtott kereset
   (T-300/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/74)
   Az eljárás nyelve: angol
   Az easyJet Airline Company Limited, székhely: Luton, Egyesült Királyság, képviseli: J. Cook és L. Mills solicitorok, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. július 15-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2004. április 7-i, az EK-Szerződés 81. cikke alá tartozó eljárásra vonatkozó döntését (COMP/38.284/D2 számú ügy, Société Air France/Alitalia Linee aeree Italiane S.p.A.);

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A megtámadott döntéssel a Bizottság eltekintett az EK-szerződés 81. cikke (1) bekezdésének alkalmazásától az Air France és az Alitalia légitársaságok közötti, 2001. november 12. és 2007. november 11. közötti időszakra vonatkozó együttműködési megállapodás vonatkozásában, azzal a feltétellel, hogy a döntés mellékletében megjelölt kötelezettségvállalásoknak eleget tesznek.
   A felperes, maga is légitársaság, a döntés megsemmisítését kéri. Állítja, hogy az együttműködési megállapodás az abban résztvevő felek tevékenységének egyesülését jelenti a Franciaország és Olaszország közötti útvonalakon, és mint ilyet, a 4064/89-es tanácsi rendelet (1) alapján kellett volna megítélni. Előadja továbbá, hogy a Bizottság helytelenül határozta meg az érintett piacokat, azáltal, hogy a megállapodásban résztvevő feleket nem tekintette repülőtéri szolgáltatások megrendelőinek, és helytelenül jutott arra a következtetésre, hogy a két párizsi repülőtér egymással helyettesíthető, és hogy a diszkont légitársaságok nem jelentenek valós választási lehetőséget az időérzékeny utasoknak a Franciaország és Olaszország közötti útvonalakon.
   A felperes továbbá úgy véli, hogy a Bizottság nem megfelelően alkalmazta az EK-szerződés 81. cikkének (1) bekezdését, rosszul mérte fel a megállapodás résztvevői közötti lehetséges versenyt, nem becsülte meg pontosan, hogy a megállapodás megfelel-e az e cikk (3) bekezdésében meghatározott négy feltételnek, és következtetéseit nyilvánvaló jogi és értékelési tévedésekre alapozta. A döntéshez csatolt kötelezettségvállalások tekintetében azt állítja, hogy a Bizottság elmulasztotta megfelelően értékelni hatékonyságukat és azt, hogy elegendőek-e a verseny visszaállításához. Végül állítja, hogy a megtámadott döntés nem tartalmaz megfelelő indokolást, mert a Bizottság nem vizsgálta a felek erőfölényét egyik piacon sem és nem vizsgálta az EK-szerződés 82. cikkének a megállapodásukra való alkalmazhatóságát sem.

      (1)  A Tanács 4064/89/EGK rendelete (1989. december 21.) a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről.


title: C-441/17. sz. ügy: 2017. július 20-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               9.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/9

         2017. július 20-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-441/17. sz. ügy)
   (2017/C 338/10)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes s K. Herrmann)

      Alperes: Lengyel Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy a Białowieża erdőterületre vonatkozó erdőgazdálkodási tervhez anélkül csatolt mellékletet, hogy megbizonyosodott volna arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni a PLC200004 Puszcza Białowieska elnevezésű közösségi jelentőségű természeti terület (KJTT) és különleges természetmegőrzési terület (KTT) épségét, nem tett eleget a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: élőhelyirányelv) 6. cikkének (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek;

               —

               állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy nem tette meg a PLC200004 Puszcza Białowieska elnevezésű KJTT-n és KTT-n megtalálható, az élőhelyirányelv I. melléklete szerinti természetes élőhelytípusok, illetve az élőhelyirányelv II. melléklete szerinti fajok és a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt madarak, valamint az I. mellékletben fel nem sorolt, rendszeresen előforduló vonuló fajok ökológiai szükségleteinek megfelelő védelmi intézkedéseket, nem tett eleget az élőhelyirányelv 6. cikkének (1) bekezdéséből és a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: madárvédelmi irányelv) 4. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek;

               —

               állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy nem biztosította az élőhelyirányelv IV. mellékletében felsorolt skarlátbogár (Cucujus cinnaberinus), pompás díszbogár (Buprestis splendens), vörösnyakú komorbogár (Phryganophilus ruficollis) és északi sárkánybogár (Pytho kolwensis) szigorú védelmét, vagyis a Białowieża erdőterületen nem tiltotta meg e fajok szándékos megölését és zavarását, illetve a párzási vagy pihenőhelyek károsítását vagy elpusztítását, nem tett eleget az élőhelyirányelv 12. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek, és

               —

               állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy nem biztosította a madárvédelmi irányelv I. mellékletében felsorolt madárfajok, de különösen a fehérhátú fakopáncs (Dendrocopos leucotos), a háromujjú hőcsik (Picoides tridactylus), a törpekuvik (Glaucidium passerinum) és a gatyáskuvik (Aegolius funereus) védelmét, illetve nem tiltotta meg a Białowieża erdőterületen a szándékos elpusztításukat, a költési és fiókanevelési időszakban a szándékos zavarásukat, továbbá fészkeik és tojásaik szándékos elpusztítását vagy károsítását, illetve fészkeik eltávolítását, nem tett eleget a madárvédelmi irányelv 5. cikkének b) és d) pontjaiból eredő kötelezettségeinek;

               —

               a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Lengyel Köztársaság környezetvédelmi minisztere 2016. március 25-én a betűzőszú (Ips typographus) elszaporodására hivatkozva a 2012. évi erdőgazdálkodási tervhez egy mellékletet fűzött, ami lehetővé tette a Białowieża erdőterület erdeiben a fakitermelés megháromszorozását, azaz 63 471 m3-ről 188 000 m3-re történő növelését a 2012 és 2021 közötti időszakban, továbbá a gazdálkodási beavatkozások alól eddig kivett területeken aktív erdőgazdálkodási intézkedések megtételét, mégpedig a több mint 100 éves, elhaló vagy holt fák, például a betűzőszú által megtámadott lúcfenyők kivágását (ún. egészségügyi fakitermelés, újraerdősítés és felújító vágás). Ez a melléklet az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett tervnek minősül. A PLC200004 Puszcza Białowieska terület épségéhez tartozik: a természetes, emberi tevékenységtől mentes jelleg, az idős, akár a 100 évet is meghaladó fák magas aránya, a lábonálló vagy fekvő holtfa (száradék) magas száma, a háborítatlan erdőkre jellemző fajok jelenléte (skarlátbogár, háromujjú hőcsik, fehérhátú fakopáncs, törpekuvik, gatyáskuvik). A Białowieża erdőterületen végrehajtott intézkedések nem egyeztethetők össze az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) bekezdésével, mivel a lengyel hatóságok a melléklet elfogadását megelőzően nem bizonyosodtak meg arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni a terület épségét.
   Az állami erdőgazdaság igazgatójának 2017. február 17-i 51. sz. határozata alapján valamennyi erdőterületen (Białowieża, Browsk, Hajnówka), vagyis hozzávetőleg 34 000 hektárnyi területen (a PLC200004 Puszcza Białowieska területe ebből 63 147 hektár) megkezdődött a száradék és a betűzőszú által megtámadott fák kivágása.
   A Bizottság szerint a 91D0 (láperdők) és 91E0 (fűz, nyár, éger és kőris alkotta ligeterdők) élőhelyeken, a több mint 100 éves erdőállománnyal bíró 9170 élőhelyeken (mérsékelt övi galajos- tölgyes-gyertyánosok), illetve a fehérhátú fakopáncs, a háromujjú hőcsik, a törpekuvik, a gatyáskuvik, a darázsölyv, a kis légykapó, az örvös légykapó és a kék galamb élőhelyein, valamint a skarlátbogár, a fenyőkéregbogár, a vörösnyakú komorbogár, az északi sárkánybogár, a kerekvállú állasbogár és a pompás díszbogár élőhelyein az aktív erdőgazdálkodás, valamint a Lengyel Köztársaság környezetvédelmi miniszterének 2016. március 25-i határozatával és az állami erdőgazdaság igazgatójának 2017. február 17-i 51. sz. határozatával összefüggésben a több mint 100 éves lúcfenyők kivágása és a fakitermelés növelése érdekében a PLC200004 Puszcza Białowieska területén történő kivágások potenciális veszélyt jelenthetnek a PLC 200004 Puszcza Białowieska védelmi feladattervében felsorolt természetes élőhelyekre és az állat- és növényfajok élőhelyeire, továbbá akadályozhatják a PLC200004 Puszcza Białowieska rendes védettségi állapotának fenntartására előírt védelmi intézkedések végrehajtását, és ez sérti az élőhelyirányelv 6. cikkének (1) bekezdését.
   Ezt meghaladóan a fent említett, a melléklet alapján meghozott és a szigorúan védett skarlátbogár élőhelyét elpusztító aktív erdőgazdálkodási intézkedések megakadályozzák az élőhelyirányelv IV. mellékletének a) pontjában felsorolt 4 faj (a skarlátbogár [Cucujus cinnaberinus], a pompás díszbogár [Buprestis splendens], a vörösnyakú komorbogár [Phryganophilus ruficollis] és az északi sárkánybogár [Pytho kolwensis]) védettségi állapotának megfelelő biztosításához szükséges konkrét különös intézkedések végrehajtását.
   Végül, a Bizottság előadja, hogy a fent említett, a melléklet alapján meghozott aktív erdőgazdálkodási intézkedések, azáltal hogy elpusztítják a fehérhátú fakopáncs (Dendrocopos leucotos), a háromujjú hőcsik (Picoides tridactylus), a törpekuvik (Glaucidium passerinum) és a gatyáskuvik (Aegolius funereus) élőhelyeit, nem teljesítik e madárfajok hatékony védelme biztosításának kötelezettségét, mivel nem akadályozzák meg e madarak fészkeinek elpusztítását és szándékos zavarását.

      (1)  HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.

      (2)  HL 2010. L 20., 7. o.


title: T-92/08. sz. ügy: 2008. február 22-én benyújtott kereset – Ciprusi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/28

         2008. február 22-én benyújtott kereset – Ciprusi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-92/08. sz. ügy)
   (2008/C 142/51)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Ciprusi Köztársaság (képviselő: P. Kliridis)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az EuropeAid/126111/C/SER/CY hivatkozási szám alatt, „Technical Assistance to support the ongoing reform of the primary and secondary education sector” címen, kizárólag angol nyelven, a világháló http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ oldalán 2007. december 14-én vagy ekörül közzétett, közbeszerzési eljárást megindító hirdetményt, illetőleg semmisítse meg a hirdetmény 5. és 28.2. pontját;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes előadja, hogy a vitatott hirdetmény az alábbi okok miatt jogszerűtlen:

               —

               először is, mert a hirdetmény közzétételével a Bizottság túllépte és/vagy megsértette a határozata jogalapját, tudniillik a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének ösztönzését elősegítő pénzügyi támogatási keret létrehozásáról és az Európai Újjáépítési Ügynökségről szóló 2667/2000/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2006. február 27-i 389/2006/EK tanácsi rendeletet (1);

               —

               másodszor, mert a szóban forgó hirdetmény ellentétes és/vagy nem felel meg az EK 229. cikkel/cikknek (a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről […] szóló okmány (2) [a továbbiakban: a 2003. évi csatlakozási okmány] 19. cikkével megállapított változatában) és a 2003. évi csatlakozási okmány Ciprusról szóló 10. jegyzőkönyvével/jegyzőkönyvének (3);

               —

               harmadszor, mert ellentétes vagy nem felel meg a nemzetközi jog kötelező erejű szabályaival/szabályainak, illetőleg az ENSZ Biztonsági Tanácsa 541 (1983) és 550 (1984) számú határozataival/határozatainak,

               —

               negyedszer, mert ellentétes vagy/és nem felel meg az Európai Unió intézményei és a tagállamok közötti – az EK 10. cikkben foglalt – jóhiszemű együttműködés elvével/elvének, és

               —

               ötödször, mert nem tették közzé a Hivatalos Lapban.

      (1)  HL L 65., 5. o.

      (2)  HL L 236., 33. o.

      (3)  HL L 236., 955. o.


title: T-255/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 10-i ítélete – Negenman kontra Bizottság ( Közszolgálat – Tisztviselők – Szülési szabadság – Betegszabadság – A szülés valószínű időpontja – A szülési szabadság kezdete )

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 10-i ítélete – Negenman kontra Bizottság
   (T-255/04. sz. ügy) (1)

   („Közszolgálat - Tisztviselők - Szülési szabadság - Betegszabadság - A szülés valószínű időpontja - A szülési szabadság kezdete’)
   (2007/C 140/31)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Monique Negenman (Roosendal, Hollandia) (képviselő: L. Vogel ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: kezdetben D. Waelbroeck, majd H. Tserepa-Lacombe meghatalmazottak, ez utóbbi segítője N. Rampal ügyvéd)
   Tárgy
   Egyrészt az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata 58. cikke alapján a szülési szabadság kezdetét és végét meghatározó bizottsági határozat megsemmisítése, másrészt kártérítés iránti kérelem.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperes szülési szabadságának kezdetét és végét meghatározó 2003. október 23-i bizottsági határozatot megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A költségeket a Bizottság viseli.

      (1)  HL C 228., 2004.9.11.


title: C-355/13. sz. ügy: A Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria (Olaszország) által 2013. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Umbra Packaging srl kontra Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/27

         A Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria (Olaszország) által 2013. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Umbra Packaging srl kontra Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia
   (C-355/13. sz. ügy)
   2013/C 260/49
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Regionale dell’Umbria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Umbra Packaging srl

      Alperes: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale di Perugia

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető-e a 2002/20/EK irányelv (1) 3. cikkével a 259/2003. sz. törvényerejű rendelet 160. cikke, amelyből a 641/1972. sz. köztársasági elnöki rendelet 21. cikkének díjszabása szerinti igazgatási díj származik, amely rendelkezés a liberalizált távközlési rendszerben kizárja azt a közigazgatási hatósági ellenőrzési hatáskört, amely a szolgáltatás felhasználóira háruló közterhet indokolja?

               2.

               Összeegyeztethető-e a verseny szabadságával és az egyenértékű ügyletek esetén eltérő feltételek alkalmazásának a Szerződés 102. cikke által előírt tilalmával a 33/1990. sz. miniszteri rendelet 3. cikkének (2) bekezdése, amelyre a 641/1972. sz. köztársasági elnöki rendeletnek a 151/1991. sz. törvényrendelet 3. cikkével módosított 21. cikke szerinti díjszabás hivatkozik?

               3.

               Összeegyeztethető-e az ésszerűség és megfelelőség követelményeivel, illetve akadályozza-e a versenypiac kialakulását, hogy az igazgatási díj összege eltérő a magánfelhasználók és a vállalati felhasználók esetén, továbbá az, hogy az említett díj kizárólag az előfizetői szerződések tekintetében alkalmazandó, kizárva hatálya alól a feltöltőkártyás szolgáltatást?

      (1)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Engedélyezési irányelv”) (HL L 108., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.).


title: C-578/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-12/06. sz., Deltafina kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Deltafina SpA által 2011. november 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/37

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-12/06. sz., Deltafina kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Deltafina SpA által 2011. november 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-578/11. P. sz. ügy)
      (2012/C 25/71)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Deltafina SpA (képviselők: J.-F. Bellis és F. Di Gianni ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül egészben vagy részben a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elutasítja a fellebbező keresetét;

                  —

                  semmisítse meg egészben vagy részben a 2005. október 20-i bizottsági határozatot a fellebbezőt érintő részében;

                  —

                  különösen az EUMSZ 261. cikkben a Bíróságra ruházott korlátlan felülvizsgálati jogkörében törölje el vagy csökkentse a fellebbezővel szemben kiszabott bírságot;

                  —

                  másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az a Bíróság által vizsgált jogkérdéseknek megfelelően hozzon újból ítéletet;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot mindkét eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés négy jogalapra támaszkodik.

                  1.

                  A Törvényszék tévesen ítélte úgy, hogy a Deltafina megsértette együttműködési kötelezettségét azáltal, hogy nem értesítette a Bizottságot, hogy a vele való együttműködésről értesítette a versenytársakat. A Törvényszéknek ezzel ellentétben arról kellett volna határoznia, hogy a Deltafina és a Bizottság között a „játékszabályokról” a 2002. március 14-i megbeszélésen létrejött egyezségre tekintettel a Bizottság jogosan állapíthatta-e meg, hogy a Deltafina megsértette együttműködési kötelezettségét azáltal, hogy mentesség iránti kérelméről az APTI 2002. április 4-i találkozóján beszámolt.
                  Ezáltal a Törvényszék a felek helyett határozott a Deltafina együttműködési kötelezettsége módjának ex post meghatározásával, elmulasztotta a Deltafina által felhozott fő jogalap érdemi elbírálását, és megsértette a Deltafina védelemhez való jogát.

                  2.

                  A Törvényszék helytelenül és nem megfelelően állapította meg a tényállást, mivel ahelyett, hogy a saját eljárási szabályzatának 65. cikkében előírt pervezető intézkedések elrendelése helyett a tárgyaláson oly módon hallgatta meg a „játékszabályokra” vonatkozó 2002. március 24-i megbeszélés két résztvevőjét, hogy az nem felelt meg az eljárási szabályzat rendelkezéseinek, ennélfogva e meghallgatás jogszerűtlen volt, mivel nem tartotta tiszteletben az eljárási szabályzat 68–76. cikkében meghatározott garanciákat, és figyelmen kívül hagyta a bizonyításfelvételre vonatkozó alapvető elveket.

                  3.

                  A Törvényszék megsértette az eljárás ésszerű időtartamára vonatkozó elvet. A Törvényszék előtti eljárás ugyanis 5 év 8 hónapig tartott, és az írásbeli szakasz, valamint a szóbeli szakasz megnyitásáról szóló határozat között 43 hónap telt el, amely túlzottan hosszú idő.

                  4.

                  Végül a Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogkörében jogellenesen nem határozott azon érvről, miszerint a Deltafinával szemben kiszabott bírság aránytalan és hátrányosan megkülönböztető jellegű, mivel a Bizottság ugyanolyan mértékben csökkentette a Deltafinával szemben kiszabott bírságot, mint a Dimon Italiával szemben kiszabott bírság összegét, miközben e két vállalkozás jelentősen eltérő mértékben járult hozzá a jogsértés megállapításához. A T-13/03. sz., Nintendo kontra Bizottság ügyben hozott ítéletben a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság a vállalkozások által a közigazgatási eljárásban nyújtott együttműködés értékelésekor nem sértheti meg az egyenlő bánásmód elvét, mivel az összehasonlításnak figyelembe kell vennie mind az időbeli, mind a minőségi szempontokat.


title: C-268/08. P. sz. ügy: A T-486/04. sz., Michail kontra Bizottság ügyben 2008. április 16-án hozott ítélet ellen Christos Michail által 2008. június 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/27

         A T-486/04. sz., Michail kontra Bizottság ügyben 2008. április 16-án hozott ítélet ellen Christos Michail által 2008. június 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-268/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 223/42)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Christos Michail (képviselő: C. Meïdanis ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a fellebbezés elfogadható és alapos;

               —

               a Bíróság szükség esetén semmisítse meg az Elsőfokú Bíróság T-486/04. sz. ügyben 2008. április 16-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság a jogszabályok alapján határozzon a költségekről.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező fellebbezésének alátámasztására három jogalapra hivatkozik.
   Első jogalapjában Christos Michail arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság helytelenül értelmezte és alkalmazta a közösségi jogot, és elmulasztotta az ítéletek indokolására vonatkozó kötelezettségét, amikor a megtámadott ítéletben elismerte, hogy a Bizottság hozzájárult a fellebbező azon érzésének kialakulásához, hogy a személyzeti szabályzat 12a. cikke értelmében vett pszichológiai zaklatás áldozatává vált, azonban a fellebbező keresetét – mint alaptalant – elutasította.
   Második jogalapjában a fellebbező azt rója fel az Elsőfokú Bíróságnak, hogy elferdítette az elé tárt tényeket, többek között azáltal, hogy azokat egyesével, nem pedig általános összefüggéseik között vizsgálta, és e tények jogi minősítésekor többször is tévesen alkalmazta a jogot.
   Harmadik jogalapjában a fellebbező végezetül az Elsőfokú Bíróság azon döntését kifogásolja, hogy mint alaptalant – a pontosság hiánya miatt – elutasította a fellebbező által keresetének alátámasztására felhozott számos jogalapot, amelyek többek között a személyzeti szabályzat 21a., 22a. és 22b. cikkének, valamint az egyenlő bánásmód és az arányosság elvének megsértésére vonatkoztak. A fellebbező keresetének több részre bontásával az Elsőfokú Bíróság eltorzította a kereset lényegét, tárgyát és szerkezetét.


title: T-540/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 11-i végzése — Melkveebedrijf Overenk és társai kontra Bizottság ( „Kártérítési kereset — Illeték a tej- és tejtermékágazatban — 1468/2006/EK rendelet — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság” )

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/23

         A Törvényszék 2013. szeptember 11-i végzése — Melkveebedrijf Overenk és társai kontra Bizottság
   (T-540/11. sz. ügy) (1)

   (Kártérítési kereset - Illeték a tej- és tejtermékágazatban - 1468/2006/EK rendelet - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 336/47
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperesek: Melkveebedrijf Overenk BV (Sint Anthonis, Hollandia); Maatschap Veehouderij Kwakernaak (Oosterwolde, Hollandia); Mulders Agro vof (Heerle, Hollandia); Melkveebedrijf Engelen vof (Grashoek, Hollandia); Melkveebedrijf De Peel BV (Heusden, Hollandia); és Mathijs Moonen (Nederweert, Hollandia) (képviselők: P. Mazel és A. van Beelen ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: Z. Malůšková és B. Burggraaf meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról szóló 1788/2003/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 595/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. október 4-i 1468/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 274., 6. o.) által a felpereseknek állítólagosan okozott kár megtérítésére irányuló kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2.

               A Melkveebedrijf Overenk BV, a Maatschap Veehouderij Kwakernaak, a Mulders Agro vof, a Melkveebedrijf Engelen vof, a Melkveebedrijf De Peel BV és Mathijs Moonen viselik a költségeket.

      (1)  HL C 347., 2011.11.26.


title: T-228/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 24-i végzése — Szomborg kontra Bizottság ( Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — Tudományos értékelésnek a Bizottság által az előírt határidőben való benyújtása elmaradása — Keresettel meg nem támadható aktus — Személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság )

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/52

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 24-i végzése — Szomborg kontra Bizottság
   (T-228/08. sz. ügy) (1)

   („Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Tudományos értékelésnek a Bizottság által az előírt határidőben való benyújtása elmaradása - Keresettel meg nem támadható aktus - Személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
   2010/C 24/93
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Lengyelország) (képviselő: R. Nowosielski ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: K. Banks és A. Szmytkowska, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset, amely annak megállapítására irányul, hogy a Bizottság jogellenességet követett el azzal, hogy elmulasztotta az előírt határidőn belül bemutatni a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund halászati erőforrásainak technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1434/98/EK rendelet módosításáról és a 88/98/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2005. december 21-i 2187/2005/EK tanácsi rendelet (HL L 349., 1. o.) 27. cikkében előírt tudományos értékelését.

      A végzés rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság Grzegorz Szomborgot kötelezi a saját, valamint az Európai Közösségek Bizottsága részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2008.8.15.


title: T-273/06. sz. ügy: 2006. szeptember 11-én benyújtott kereset – ISD Polska és Industrial Union of Donbass kontra Bizottság

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/57

         2006. szeptember 11-én benyújtott kereset – ISD Polska és Industrial Union of Donbass kontra Bizottság
   (T-273/06. sz. ügy)
   (2006/C 294/117)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: az ISD Polska sp. z.o.o. (Czestochova, Lengyelország) és az Industrial Union of Donbass Corp. (Donyeck, Ukrajna) (képviselők: C. Rapin és E. Van den Haute ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen keresetet;

               —

               semmisítse meg a Lengyelország által a Huta Częstochowa S.A. javára nyújtott támogatásról szóló, 2005. július 5-i bizottsági határozat (az értesítés a C [2005] 1962. számú dokumentummal történt) 3. cikkét;

               —

               másodlagosan állapítsa meg, hogy a jelen kereset napján nem áll fenn Lengyelországnak arra vonatkozóan kötelezettsége, hogy visszatérítesse a határozat 3. cikkében említett támogatásokat és kamatokat, és ezért az említett támogatások és kamatok összege nem esedékes;

               —

               harmadlagosan semmisítse meg a határozat 3. cikkének (2) bekezdését és utalja vissza a kamatok kérdését a Bizottság elé újbóli határozathozatalra, a jelen keresethez csatolt A. melléklet vagy az Elsőfokú Bíróság által az ítélet rendelkező részében tett bármely más megállapítás értelmében;

               —

               mindenesetre kötelezze a Bizottságot valamennyi költség viselésére;

               —

               amennyiben az Elsőfokú Bíróság úgy határozna, hogy a kereset okafogyottá vált, kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 87. cikke 6. §-a és 90. cikk a) pontjának együttes alkalmazásával.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   2005. július 5-i C(2005)1962 végleges határozatával (C 20/04, korábbi NN 25/04 állami támogatás) a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított Lengyelország által a Huta Częstochowa S.A. javára nyújtott egyes szerkezetátalakítási támogatásokat és elrendelte visszatérítésüket. Az ISD Polska felperes a támogatás kedvezményezettjének jogutódja és az Industrial Union of Donbass másodrendű felperes (amely az elsőrendű felperes egyedüli részvényese) leányvállalata. Mindkét felperes azon vállalkozások között szerepel a vitatott határozatban, amelyek együttesen és egyetemlegesen felelősek a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatások visszatérítéséért.
   A határozat részleges megsemmisítésére irányuló keresetük alátámasztására a felperesek hat jogalapot hoztak fel.
   Az első jogalappal arra hivatkoznak, hogy a Bizottság nyilvánvalóan hibásan értékelte a vizsgálat kimenetelének szempontjából meghatározó tényeket. Előadják, hogy ha egyszer megtörtént az összeegyeztethetetlen támogatás eredeti kedvezményezettje eszközeinek értékesítése (amelyet aztán az ISD Polska és a Donbass vásárolt meg), akkor a támogatás eredeti kedvezményezettjénél marad az említett támogatás által biztosított előny, és ő köteles a visszatérítésre. A felperesek szerint ha a jelen esetben helyesen állapították volna meg a Huta Częstochowa eszközeinek az ISD Polska (és a Donbass) részérő történt eladásával kapcsolatos releváns tényeket, az arra engedte volna következtetni a Bizottságot, hogy a támogatásokat már visszatérítették az eladónak, mivel a Huta Częstochowa termelőeszközeit a piaci árnak megfelelő áron átvették. A felperesek szerint a Bizottság ezért megsértette arra irányuló kötelezettségét, hogy a jelen ügyben felmerülő valamennyi releváns tényezőt gondosan és pártatlanul vizsgáljon.
   A felperesek a második jogalapot az észrevételek megtételére vonatkozó, az EK 88. cikkben és a 659/1999 rendelet (1) 6. cikkében foglalt jog megsértésére alapítják. Előadják, hogy a formális vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatnak a Hivatalos Lapban történt kihirdetése nem határozta meg kellő pontossággal a kifogásolt támogatásokat, illetve azok összegét, jóllehet a Bizottság ismerte ezeket az adatokat, és így a felperesek nem tudhatták, mely támogatásokra vonatkozik a vizsgálat, és nem tudták megítélni, hogy lehetőségük van-e észrevételeik megtételére.
   Ugyanezen az állítólagos szabálytalanságon alapszik a felperesek által hivatkozott harmadik jogalap, a bizalomvédelem elvének a megsértése. Előadják, hogy ha a vizsgálatot megindító határozat alapján a Donbass tudhatta volna, hogy mely támogatások képezik az eljárás tárgyát, akkor arra vonatkozó bizonyítékokat terjeszthetett volna a Bizottság elé – amint azt az ISD Polska és a Donbass a jelen keresetben tették –, hogy ezek a támogatások összeegyeztethetőek a közösségi joggal.
   Negyedik jogalapjukkal a felperesek azt adják elő, hogy a Bizottság megsértette a csatlakozási szerződésnek a lengyel acélipar szerkezetátalakításáról szóló 8. sz. jegyzőkönyvét (2) azáltal, hogy egyes rendelkezéseit pusztán szó szerint értelmezte, jóllehet a felperesek szerint a jegyzőkönyv által kitűzött célokra tekintettel és elfogadásának hátterét figyelembe véve kellett volna ezeket értelmeznie. E téves értelmezés alapján szólított fel határozatában a Bizottság azon állami támogatások visszatérítésére, amelyeket a 8. sz. jegyzőkönyv elfogadását megelőzően olyan társaságoknak fizettek ki, amelyek nem szerepelnek a jegyzőkönyv 1. mellékletében, amely nyolc kedvezményezett vállalkozást jelöl meg, amelyek az EK 87. és 88. cikktől eltérve a Lengyelország által nyújtott támogatásban részesülhetnek. A felperesek arra hivatkoznak, hogy mivel a Bizottság jogalap nélkül járt el, nem rendelkezett arra vonatkozóan hatáskörrel, hogy a megtámadott határozatban megnevezett egyes támogatásokról határozzon, és ezáltal más közösségi intézményeknek az erre az időszakra vonatkozó hatáskörét bitorolta.
   Az ötödik jogalap a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének megsértésén alapul, mivel a támogatások visszatérítésére irányuló határozat ellentétes a bizalomvédelem, a jogbiztonság és az egyenlő bánásmód elvével.
   Hatodik jogalapjukkal a felperesek másodlagosan arra hivatkoznak, hogy a Bizottság a jelen ügyben a támogatások visszatérítésére vonatkozó késedelmi kamat számítását illetően megsértette a 794/2004 rendeletet (3).

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)

      (2)  HL 2003 L 236., 948. o.

      (3)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 140., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 4. kötet, 3. o.)


title: T-290/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 9-i ítélete – Smarter Travel Media kontra EUIPO (SMARTER TRAVEL) („Európai uniós védjegy — A SMARTER TRAVEL európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Viszonylagos kizáró okok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b)és c) pontja, valamint (2) bekezdése — Egyenlő bánásmód”)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/35

         A Törvényszék 2016. november 9-i ítélete – Smarter Travel Media kontra EUIPO (SMARTER TRAVEL)
   (T-290/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A SMARTER TRAVEL európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Viszonylagos kizáró okok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b)és c) pontja, valamint (2) bekezdése - Egyenlő bánásmód”))
   (2017/C 006/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Smarter Travel Media LLC (Boston, Massachusetts, Egyesült Államok) (képviselő: P. Olson, ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a SMARTER TRAVEL ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2015. március 20-i határozata (R 1986/2014-2. Sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Smarter Travel Media LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2015.8.10.


title: C-94/08. sz. ügy: 2008. február 29-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/20

         2008. február 29-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-94/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/32)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Rozet és L. Lozano Palacios, meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – azáltal, hogy fenntartotta jogszabályaiban a spanyol állampolgárság követelményét a hajóparancsnoki és első tiszti beosztások betöltéséhez valamennyi, 100 BT-nél kisebb bruttó űrtartalmű kereskedelmi hajókon kívüli áruszállító vagy 100-nál kevesebb utast szállító spanyol lobogó alatt közlekedő olyan hajón, amely kizárólag spanyol fennhatóság, illetve joghatóság alá tartozó területen lévő kikötők vagy pontok között közlekedik – megsértette a közösségi jogból, különösen az EK 39. cikkből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A spanyol jogszabályok értelmében a 100 BT-nél kisebb bruttó űrtartalmú kereskedelmi hajókon kívüli áruszállító vagy 100-nál kevesebb utast szállító spanyol lobogó alatt közlekedő olyan hajón, amely kizárólag spanyol fennhatóság, illetve joghatóság alá tartozó területen lévő kikötők vagy pontok között közlekedik, a hajóparancsnoki és első tiszti beosztásokat csak spanyol állampolgárok tölthetik be.
   A Bizottság úgy véli, hogy a spanyol állampolgárság általános jelleggel történő előírása az említett beosztások tekintetében ellentétes az EK 39. cikkel, és nem igazolható az ugyanezen cikk (4) bekezdésében foglalt kivétellel sem. A Bizottság értelmezését erősíti meg többek között a Bíróság C-405/01. sz. ügyben hozott ítélete (1) is, amelyben a Bíróság kimondta, hogy e kivétel alkalmazási körét le kell szűkíteni azokra az esetekre, amikor az a szóban forgó tagállami közérdek védelme érdekében feltétlenül szükséges, továbbá, hogy az említett beosztásokat illetően ezek az érdekek nem kerülnek veszélybe, ha az ezzel kapcsolatos közszolgálati (elő)jogokat csupán szórványosan vagy kivételesen gyakorolják más tagállamok állampolgárai. A Spanyol Királyság nem módosította jogi szabályozását a Bizottság által támogatott értelemben, annak ellenére, hogy az indokolással ellátott véleményre adott válaszában ígéretet tett a megfelelő módosítások elvégzésére.

      (1)  A Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítélet (EBHT 2003., I-10391. o.).


title: C-433/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. január 24-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/24

         A Bíróság elnökének 2008. január 24-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-433/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 79/45)

      Az eljárás nyelve: portugál

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 269., 2007.11.10.


title: C-219/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 22-i ítélete (Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Brain Products GmbH kontra BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Orvostechnikai eszközök — 93/42/EGK irányelv — Hatály — Az „orvostechnikai eszköz” fogalmának értelmezése — Nem gyógyászati célú felhasználásra szánt termék — Élettani folyamat vizsgálata — Áruk szabad mozgása)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/7

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 22-i ítélete (Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Brain Products GmbH kontra BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn
   (C-219/11. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Orvostechnikai eszközök - 93/42/EGK irányelv - Hatály - Az „orvostechnikai eszköz” fogalmának értelmezése - Nem gyógyászati célú felhasználásra szánt termék - Élettani folyamat vizsgálata - Áruk szabad mozgása)
   2013/C 26/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Brain Products GmbH

      Alperesek: BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesgerichtshof — A 2007. szeptember 5-i 2007/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 247., 21. o.) módosított, az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv (HL L 169., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 82. o.) 1. cikke (2) bekezdése a) pontja harmadik francia bekezdésének értelmezése — Az „orvostechnikai eszköz” fogalmának értelmezése — Az irányelv alkalmazása az élettani folyamat vizsgálatára szánt, nem gyógyászati célú felhasználásra forgalmazott termékre

      Rendelkező rész

   A 2007. szeptember 5-i 2007/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv 1. cikke (2) bekezdése a) pontjának harmadik francia bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az „orvostechnikai eszköz” fogalma csakis akkor terjed ki a gyártó által emberekkel kapcsolatos felhasználásra, élettani folyamat vizsgálatának céljára szánt termékre, ha azt gyógyászati célra szánták.

      (1)  HL C 232., 2011.8.6.