title: C-706/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. május 15-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — AB „Achema”, AB »Orlen Lietuva«, AB „Lifosa” kontra Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK) (Előzetes döntéshozatal — Állami támogatások — Az „államok által vagy állami forrásból nyújtott támogatás” fogalma — A villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások szolgáltatóinak ellentételezésére irányuló intézkedések — A „tagállamok közötti kereskedelmet érintő” és „a versenyt torzító vagy azzal fenyegető támogatások” fogalma — A „szelektív előny” fogalma — Általános gazdasági érdekű szolgáltatás — A közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésével járó költségek ellentételezése)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. május 15-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — AB „Achema”, AB »Orlen Lietuva«, AB „Lifosa” kontra Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)
      (C-706/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - Az „államok által vagy állami forrásból nyújtott támogatás” fogalma - A villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások szolgáltatóinak ellentételezésére irányuló intézkedések - A „tagállamok közötti kereskedelmet érintő” és „a versenyt torzító vagy azzal fenyegető támogatások” fogalma - A „szelektív előny” fogalma - Általános gazdasági érdekű szolgáltatás - A közszolgáltatási kötelezettségek teljesítésével járó költségek ellentételezése)
      (2019/C 255/09)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AB „Achema”, AB „Orlen Lietuva”, AB „Lifosa”

         Alperes: Valstybinė kainų ir energetikos kontrolės komisija (VKEKK)

         Az eljárásban részt vesz: Lietuvos Respublikos energetikos ministerija, UAB „Baltpool”

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatásokhoz hasonló közérdekű szolgáltatási rendszer finanszírozására rendelt alapok az e rendelkezés értelmében vett állami forrásoknak minősülnek.

                  2)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy ha az elosztó- és szállítóhálózatok üzemeltetői az azon kötelezettség folytán keletkező veszteségek ellentételezése érdekében részesülnek a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások finanszírozására rendelt alapokból, hogy a villamos energiát bizonyos villamosenergia-termelőktől rögzített díj ellenében megvásárolják és azt kiegyenlítsék, ezen ellentételezés az e rendelkezés értelmében vett, a villamosenergia-termelőknek nyújtott előnynek minősül.

                  3)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló helyzetben a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások bizonyos szolgáltatói részére rendelt alapokhoz hasonló alapokat olyanoknak kell tekinteni, mint amelyek az e rendelkezés értelmében vett szelektív előnyt biztosítanak e szolgáltatóknak, és érinthetik a tagállamok közötti kereskedelmet.

                  4)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások rendszeréhez hasonló állami beavatkozást nem kell olyan ellentételezésnek tekinteni, amely a kedvezményezett vállalkozások által közszolgáltatási kötelezettségként teljesített szolgáltatásokkal szembeni, a 2003. július 24-i Altmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ítélet (C-280/00, EU:C:2003:415) értelmében vett ellenértéket képezi, hacsak a kérdést előterjesztő bíróság meg nem állapítja, hogy a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások közül egyik vagy másik ténylegesen megfelel az említett ítélet 88–93. pontjában előírt négy feltételnek.

                  5)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a villamosenergia-ágazatban nyújtott közérdekű szolgáltatások rendszeréhez hasonló állami beavatkozást olyannak kell tekinteni, mint amely torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget.

         (1)  HL C 94., 2018.3.12


title: C-55/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. május 14-i ítélete (az Audiencia Nacional [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO) kontra Deutsche Bank SAE (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme — Munkaidő-szervezés — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdése — 2003/88/EK irányelv — 3. és 5. cikk — Napi és heti pihenőidő — 6. cikk — A maximális heti munkaidő — 89/391/EGK irányelv — A munkavállalók munkahelyi biztonsága és egészségvédelme — Az egyes munkavállalók által teljesített napi munkaidő tartamának mérését lehetővé tévő rendszer létrehozására vonatkozó kötelezettség)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/9

      A Bíróság (nagytanács) 2019. május 14-i ítélete (az Audiencia Nacional [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO) kontra Deutsche Bank SAE
      (C-55/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - Munkaidő-szervezés - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdése - 2003/88/EK irányelv - 3. és 5. cikk - Napi és heti pihenőidő - 6. cikk - A maximális heti munkaidő - 89/391/EGK irányelv - A munkavállalók munkahelyi biztonsága és egészségvédelme - Az egyes munkavállalók által teljesített napi munkaidő tartamának mérését lehetővé tévő rendszer létrehozására vonatkozó kötelezettség)
      (2019/C 255/11)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Nacional

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Federación de Servicios de Comisiones Obreras (CCOO)

         Alperes: Deutsche Bank SAE

         Az eljárásban részt vesz: Federación Estatal de Servicios de la Unión General de Trabajadores (FES-UGT), Confederación General del Trabajo (CGT), Confederación Solidaridad de Trabajadores Vascos (ELA), Confederación Intersindical Galega (CIG)

         Rendelkező rész

      A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3., 5. és 6. cikkét, az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdésével, valamint a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdésével, 11. cikkének (3) bekezdésével és 16. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes egy olyan tagállami szabályozás, amely, annak a nemzeti ítélkezési gyakorlatbeli értelmezése szerint, nem ír elő a munkáltatók számára arra vonatkozó kötelezettséget, hogy hozzanak létre az egyes munkavállalók által teljesített tényleges napi munkaidő mérését lehetővé tévő rendszert.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30


title: C-132/18. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Sabine Tuerck (Fellebbezés — Közszolgálat — Nyugdíjak — A nemzeti nyugdíjrendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságoknak az Európai Unió nyugdíjrendszerébe való átvitele — Az átvitel iránti kérelem és a tényleges átvitel időpontja között bekövetkezett tőkenövekedés levonása)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/10

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Sabine Tuerck
      (C-132/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Nyugdíjak - A nemzeti nyugdíjrendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságoknak az Európai Unió nyugdíjrendszerébe való átvitele - Az átvitel iránti kérelem és a tényleges átvitel időpontja között bekövetkezett tőkenövekedés levonása)
      (2019/C 255/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara, B. Mongin és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Sabine Tuerck (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: C-138/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. május 16-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Skatteministeriet kontra Estron A/S (Előzetes döntéshozatal — Közös Vámtarifa — Tarifális besorolás — Hallókészülékekhez való csatlakozók — Alkatrészek és tartozékok — Kombinált Nómenklatúra — 85444290, 90214000 és 90219010 vámtarifaalszám)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/11

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. május 16-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Skatteministeriet kontra Estron A/S
      (C-138/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Tarifális besorolás - Hallókészülékekhez való csatlakozók - Alkatrészek és tartozékok - Kombinált Nómenklatúra - 85444290, 90214000 és 90219010 vámtarifaalszám)
      (2019/C 255/13)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vestre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Skatteministeriet

         Alperes: Estron A/S

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2008. szeptember 19-i 1031/2008/EK bizottsági rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 90. árucsoportjához tartozó, a Kombinált Nómenklatúra értelmezését szolgáló 1. és 6. általános szabállyal összefüggésben értelmezett 2. megjegyzés a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az abban foglalt „az ebbe az árucsoportba, valamint a 84., 85. vagy 91. árucsoportba tartozó áruk alkatrészként és tartozékként” fordulat kizárólag az ezen árucsoportok négy számjegyű kódjaira vonatkozik.

                  2)

                  A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy — azon információkra figyelemmel, amelyeket a Bíróság az e kérdést előterjesztő bíróság által elé terjesztett kérdésekre válaszul nyújtott — elvégezze az alapügyben szóban forgó csatlakozók tarifális besorolását.

                  3)

                  Az 1031/2008 rendelettel módosított 2658/87 rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra XVI. áruosztályához tartozó 1. megjegyzés m) pontját úgy kell értelmezni, hogy ha valamely áru a Kombinált Nómenklatúra 90. árucsoportjába tartozik, az egyidejűleg nem tartozhat annak 84. és 85. árucsoportjába is.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14


title: C-503/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. június 6-i ítélete — Inge Barnett kontra Európai Gazdasági és Szociális Bizottság („Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselő — Öregségi nyugdíj — A nyugdíjjogosultságok csökkentése nélküli előrehozott nyugdíjazás — Az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata — A VIII. melléklet 9. cikkének (2) bekezdése — Általános végrehajtási rendelkezések — Szolgálati érdek — Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke ítéletének végrehajtásaként elfogadott határozat — EUMSZ 266. cikk — Az ítélt dolog hatálya”)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/20

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. június 6-i ítélete — Inge Barnett kontra Európai Gazdasági és Szociális Bizottság
      (C-503/18. sz. ügy) (1)

      („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselő - Öregségi nyugdíj - A nyugdíjjogosultságok csökkentése nélküli előrehozott nyugdíjazás - Az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata - A VIII. melléklet 9. cikkének (2) bekezdése - Általános végrehajtási rendelkezések - Szolgálati érdek - Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke ítéletének végrehajtásaként elfogadott határozat - EUMSZ 266. cikk - Az ítélt dolog hatálya”)
      (2019/C 263/24)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Inge Barnett (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (képviselők: M. Pascua Mateo, A. Carvajal és L. Camerana Januzec meghatalmazottak, segítőjük: M. Troncoso Ferrer ügyvéd, F.-M. Hislaire ügyvéd)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Inge Barnettet kötelezi a saját költségein felül az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22..


title: C-682/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 20-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal — Környezet — 2003/87/EK irányelv — Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere — Földgázfeldolgozó létesítmény — Kénkinyerés — „Claus-eljárás” — Mellékberendezésben történő villamosenergia-termelés — Hőtermelés — Inherens szén-dioxid(CO2)-kibocsátás — A 2. cikk (1) bekezdése — Hatály — I. melléklet — „Tüzelőanyagok égetésére” irányuló tevékenység — A 3. cikk u) pontja — A „villamosenergia-termelő” fogalma — A 10a. cikk (3) és (4) bekezdése — A kibocsátási egységek harmonizált ingyenes kiosztásának átmeneti rendszere — A 2011/278/EU határozat — Hatály — A 3. cikk c) pontja — A „hő-referenciaértékkel rendelkező létesítményrész” fogalma)

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/7

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 20-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-682/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - 2003/87/EK irányelv - Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere - Földgázfeldolgozó létesítmény - Kénkinyerés - „Claus-eljárás” - Mellékberendezésben történő villamosenergia-termelés - Hőtermelés - Inherens szén-dioxid(CO2)-kibocsátás - A 2. cikk (1) bekezdése - Hatály - I. melléklet - „Tüzelőanyagok égetésére” irányuló tevékenység - A 3. cikk u) pontja - A „villamosenergia-termelő” fogalma - A 10a. cikk (3) és (4) bekezdése - A kibocsátási egységek harmonizált ingyenes kiosztásának átmeneti rendszere - A 2011/278/EU határozat - Hatály - A 3. cikk c) pontja - A „hő-referenciaértékkel rendelkező létesítményrész” fogalma)
      (2019/C 270/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. április 23-i 2009/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87 európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének u) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan létesítményt, mint amilyenről az alapeljárásban szó van, amely az ezen irányelv I. melléklete szerinti „20 [megawattot (MW)] meghaladó teljes bemenő hőteljesítménnyel [rendelkező létesítményekben történő tüzelőanyag-égetési tevékenysége]” keretében elsősorban a saját szükségletei ellátására termel villamos energiát, e rendelkezés értelmében „villamosenergia-termelőnek” kell minősíteni abban az esetben, ha ez a létesítmény egyrészt egyidejűleg olyan anyagot is gyárt, amely nem tartozik e melléklet hatálya alá, másrészt pedig a termelt villamos energia bizonyos — adott esetben csekély — részét ellenérték fejében, folyamatosan átadja a közcélú villamos hálózat számára, amelyhez az említett létesítménynek műszaki okokból állandó jelleggel kell csatlakoznia.

                  2)

                  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87 irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat 3. cikkének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan létesítmény, mint amilyenről az alapeljárásban szó van, amennyiben a 2003/87 irányelv 3. cikkének u) pontja értelmében „villamosenergia-termelőnek” minősül, nem jogosult arra, hogy az ezen irányelv I. melléklete szerinti, „20 MW-ot meghaladó teljes bemenő hőteljesítménnyel [rendelkező létesítményekben történő tüzelőanyag-égetési tevékenysége]” keretében termelt hő alapján ingyenesen kiosztandó kibocsátási egységeket kapjon abban az esetben, ha az ilyen hőt a villamosenergia-termeléstől eltérő célokra használják fel, mivel az ilyen létesítmény nem felel meg az említett irányelv 10a. cikkének (4) és (8) bekezdésében foglalt feltételeknek.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26


title: C-401/19. sz. ügy: 2019. május 24-én benyújtott kereset — Lengyel Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/21

      2019. május 24-én benyújtott kereset — Lengyel Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa
      (C-401/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/24)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna meghatalmazott, W. Gonatarski ügyvéd)

         Alperesek: Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

         Kereseti kérelmek

                  —

                  a Bíróság semmisítse meg a digitális egységes piacon a szerzői és szomszédos jogokról, valamint a 96/9/EK és a 2001/29/EK irányelv módosításáról szóló, 2019. április 17-i (EU) 2019/790 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 17. cikke (4) bekezdésének b) pontját, és 17. cikke (4) bekezdése c) pontjának végét (azaz a következő fordulatot tartalmazó részt: „valamint a b) pontnak megfelelően minden tőlük telhetőt megtettek azok jövőbeli feltöltésének megakadályozására”).

                  —

                  a Bíróság az Európai Parlamentet és az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Lengyel Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság semmisítse meg a digitális egységes piacon a szerzői és szomszédos jogokról, valamint a 96/9/EK és a 2001/29/EK irányelv módosításáról szóló, 2019. április 17-i (EU) 2019/790 európai parlamenti és tanács irányelv (HL L 130., 2019. május 7., 92. o.) 17. cikke (4) bekezdésének b) pontját, és 17. cikke (4) bekezdése c) pontjának végét (azaz a következő fordulatot tartalmazó részt: „valamint a b) pontnak megfelelően minden tőlük telhetőt megtettek azok jövőbeli feltöltésének megakadályozására”), továbbá azt, hogy a Bíróság az Európai Parlamentet és az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.
      Másodlagosan, amennyiben a Bíróság azt állapítaná meg, hogy a megtámadott rendelkezéseket az (EU) 2019/790 irányelv 17. cikkében szereplő többi rendelkezéstől — az e cikkben található rendelkezés lényegének megváltoztatása nélkül — nem lehet különválasztani, a Lengyel Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság teljes egészében semmisítse meg az (EU) 2019/790 irányelv 17. cikkét.
      A Lengyel Köztársaság a 2019/790 irányelv megtámadott rendelkezéseivel szemben az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11. cikkében biztosított véleménynyilvánítási és tájékozódási szabadság megsértésén alapuló jogalapra hivatkozik.
      A Lengyel Köztársaság többek között azt állítja, hogy az online tartalommegosztó szolgáltatók számára előírt azon kötelezettség, hogy minden tőlük telhetőt tegyenek meg annak biztosítása érdekében, hogy azon konkrét műveket és más védelem alatt álló teljesítményeket, amelyekre vonatkozóan a jogosultak megadták a szolgáltatóknak a lényeges és szükséges információkat, elérhetetlenné tegyék (a 2019/790 irányelv 17. cikke (4) bekezdésének b) pontja), és az online tartalommegosztó szolgáltatók számára előírt azon kötelezettség, hogy a művek és más védelem alatt álló teljesítmények jogosultjai megfelelően indokolt értesítésének kézhezvételét követően minden tőlük telhetőt tegyenek meg azok jövőbeli feltöltésének megakadályozására (a 2019/790 irányelv 17. cikke (4) bekezdése c) pontjának vége) azzal a következménnyel jár, hogy a tartalomszolgáltatók a felelősség elkerülése érdekében kötelesek előzetesen automatikus ellenőrzést (szűrést) végezni a felhasználók által online megosztott tartalmak tekintetében, ami tehát megelőző jellegű ellenőrzési mechanizmusok bevezetésével jár. Az ilyen mechanizmus a véleménynyilvánítási és tájékozódási szabadság lényegét ássa alá, és nem tesz eleget annak a követelménynek, hogy e jog korlátozásának arányosnak és szükségesnek kell lennie.

         (1)  HL 2019. L 130., 92. o.


title: C-524/16. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i végzése (Corte dei Conti [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale kontra Francesco Faggiano (Előzetes döntéshozatal — Okafogyottság)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/2

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i végzése (Corte dei Conti [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale kontra Francesco Faggiano
      (C-524/16. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Okafogyottság)
      (2019/C 288/02)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Alperes: Francesco Faggiano

         Rendelkező rész

      A Corte dei conti (számvevőszék, Olaszország) 2016. július 5-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemről nem szükséges határozni.

         (1)  HL C 14., 2017.1.16.


title: C-407/19. sz. ügy: A Raad van State (Belgium) által 2019. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp NV kontra Belgische Staat

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/26

      A Raad van State (Belgium) által 2019. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp NV kontra Belgische Staat
      (C-407/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/33)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Katoen Natie Bulk Terminals NV, General Services Antwerp NV

         Alperes: Belgische Staat

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes „a kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalóknak a kikötői munkáról szóló 1972. június 8-i törvény hatálya alá tartozó kikötői területeken való elismeréséről” szóló, 2004. július 5-i királyi rendeletnek a 2. cikkével összefüggésben értelmezett 1. cikkében foglalt rendelkezés, nevezetesen az a rendelkezés, miszerint az említett rendelet 1. cikke 1. §-ának (1) bekezdése értelmében vett, kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalókat az — egyfelől az érintett paritásos albizottságban képviselt munkáltatói szervezetek, másfelől az abban képviselt munkavállalói szervezetek által kijelölt tagokból álló, paritásos összetételű — igazgatási bizottság általi elismerésük során vagy felveszik, vagy nem veszik fel a kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalók keretébe, minek során figyelembe veszik a munkaerő iránti igényt, tekintettel egyúttal arra, hogy nem írnak elő határozathozatali határidőt ezen igazgatási bizottság számára, és e bizottság elismerésről szóló határozatai ellen csupán bírósági jogorvoslat benyújtására van lehetőség?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a 2004. július 5-i királyi rendeletnek a megtámadott, 2016. július 10-i királyi rendelet 4. cikkének 2., 3., 4., illetve 6. pontjával módosított 4. cikke 1. §-ának 2., 3., 6. és 8. pontjával bevezetett rendelkezés, nevezetesen azon rendelkezés, miszerint a kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalóként történő elismerés azt feltételezi, hogy a) a „kikötői munkáról szóló”, 1972. június 8-i törvény 3a. cikke szerint megbízottként kijelölt munkáltatói szervezet tagságával működő munkahelyi prevenciós és egészségvédelmi külső szolgálat a munkavállalót alkalmasnak nyilvánítsa, b) a munkavállaló megfeleljen azokon a pszichotechnikai vizsgákon, amelyeket az 1972. június 8-i törvény ugyanazon 3a. cikke szerinti elismert munkáltatói szervezet által erre megbízottként kijelölt intézmény tart, c) a munkavállaló három héten keresztül részt vett munkabiztonsági és a szakmai alkalmasság megszerzését szolgáló előkészítő tanfolyamokon, és megfelelt a záróvizsgán, valamint d) a munkavállaló már munkaszerződéssel rendelkezik, ha kikötői szolgáltatást nyújtó olyan munkavállalóról van szó, akit nem vettek fel a keretbe, minek során a kikötői szolgáltatást nyújtó külföldi munkavállalóknak a 2004. július 5-i királyi rendelet 4. cikkének 3. §-ával összefüggésben tudniuk kell igazolni, hogy valamely másik tagállamban megfelelnek hasonló feltételeknek, annak érdekében, hogy a megtámadott rendelkezés céljából ne legyenek alávetve e feltételeknek?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a megtámadott, 2016. július 10-i királyi rendelet 2. cikkével módosított, 2004. július 5-i királyi rendelet 2. cikkének 3. §-ával bevezetett rendelkezés, nevezetesen azon rendelkezés, miszerint a keretbe fel nem vett, és ezért valamely munkáltató által „a munkaszerződésekről szóló”, 1978. július 3-i törvénnyel összhangban közvetlenül munkaszerződéssel alkalmazott, kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalók elismerésének időtartama e munkaszerződés időtartamára korlátozódik, így mindig új elismerési eljárást kell indítani?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a 2016. július 10-i királyi rendelet 17. cikkével módosított, 2004. július 5-i királyi rendelet 13/1. cikkével bevezetett rendelkezés, nevezetesen azon átmeneti rendelkezés, miszerint az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés tárgyát képező munkaszerződést először határozatlan időre, 2017. július 1-jétől legalább két évre, 2018. július 1-jétől legalább egy évre, 2019. július 1-jétől legalább hat hónapra és 2020. július 1-jétől szabadon meghatározható időtartamra kell megkötni?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a 2016. július 10-i királyi rendelet 18. cikkével módosított, 2004. július 5-i királyi rendelet 15/1. cikkében foglalt rendelkezés, nevezetesen azon (átmeneti) rendelkezés, miszerint a korábbi rendelkezés hatálya alatt elismert, kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalókat automatikusan elismerik kikötői szolgáltatást nyújtó keretbe tartozó munkavállalónak, és ezáltal korlátozzák a munkáltatónak a kikötői szolgáltatást nyújtó e munkavállalók közvetlen (határozatlan idejű munkaszerződéssel történő) foglalkoztatására vonatkozó lehetőségét, és a munkáltatót akadályozzák abban, hogy magukhoz kössék a jó munkaerőt azáltal, hogy közvetlenül e munkavállalókkal határozatlan idejű szerződést kötnek, és az általános munkajog szabályai szerint a foglalkoztatás biztonságát nyújtják számukra?

                  6)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a 2016. július 10-i királyi rendelet 4. cikkének 7. pontjával módosított, 2004. július 5-i királyi rendelet 4. cikkének 2. §-ával bevezetett rendelkezés, nevezetesen azon rendelkezés, miszerint kollektív szerződés határozza meg azokat a feltételeket és szabályokat, amelyek mellett a kikötői szolgáltatást nyújtó munkavállalók attól eltérő másik kikötői területen is foglalkoztathatók, mint ahol elismerték őket, és ezáltal korlátozzák a munkavállalóknak a kikötői területek közötti mobilitását, anélkül hogy maga a jogalkotó rögzítené, hogy mely feltételek és szabályok lehetnek ezek?

                  7)

                  Úgy kell-e értelmezni az — adott esetben az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — EUMSZ 49. cikket, EUMSZ 56. cikket, EUMSZ 45. cikket, EUMSZ 34. cikket, EUMSZ 35. cikket, EUMSZ 101. cikket vagy EUMSZ 102. cikket, hogy azokkal ellentétes a 2016. július 10-i királyi rendelet 1. cikkének 2. pontjával módosított 2004. július 5-i királyi rendelet 1. cikkének 3. §-ával bevezetett rendelkezés, nevezetesen azon rendelkezés, miszerint azoknak a (logisztikai) munkavállalóknak, akik „a paritásos bizottságnak a kikötő-üzemeltetés során történő alkalmazásáról, valamint e bizottság kijelöléséről és illetékességéről szóló”, 1973. január 12-i királyi rendelet 1. cikke értelmében olyan helyeken végeznek munkát, ahol az áruk a további elosztásuk vagy feladásuk előkészítése céljából olyan feldolgozáson esnek át, amely közvetve bizonyítható hozzáadott értéket eredményez, biztonsági tanúsítvánnyal kell rendelkezniük, minek során ez a biztonsági tanúsítvány — azon tény figyelembevételével, hogy azt olyan munkáltató kéri, aki megfelelő tevékenységek végzéséről kötött munkaszerződést valamely munkavállalóval, annak kiállítása a munkaszerződés és a személyazonosító igazolvány bemutatásával történik, és a betartandó eljárás szabályait kollektív szerződés rögzíti, anélkül hogy a jogalkotó e tekintetben egyértelmű helyzetet teremtene — „a kikötői munkáról szóló”, 1972. június 8-i törvény értelmében vett elismerésnek minősül?


title: T-479/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — Multilift kontra EUIPO (Premiere) („Európai uniós védjegy — A Premiere európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/51

      A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — Multilift kontra EUIPO (Premiere)
      (T-479/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A Premiere európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 288/65)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Multilift Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Németország) (képviselők: N. Weber és L. Thiel ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Sasma Merino, D. Walicka és A. Söder meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Premiere szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. május 28-án hozott határozata (R 2365/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Multilift Tiernahrungs GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 341., 2018.9.24.


title: T-569/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 18-i ítélete — W. Kordes' Söhne Rosenschulen kontra EUIPO (Kordes’ Rose Monique) („Európai uniós védjegy — A Kordes’ Rose Monique európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Növényfajta megnevezéséből álló védjegy — Alapvető elemek — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének m) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének m) pontja]”)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/52

      A Törvényszék 2019. június 18-i ítélete — W. Kordes' Söhne Rosenschulen kontra EUIPO (Kordes’ Rose Monique)
      (T-569/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A Kordes’ Rose Monique európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Növényfajta megnevezéséből álló védjegy - Alapvető elemek - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének m) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének m) pontja]”)
      (2019/C 288/66)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: W. Kordes' Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG (Klein Offenseth-Sparrieshoop, Németország) (képviselő: G. Würtenberger ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő(k): A. Söder meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Kordes’ Rose Monique szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. árpilis 25-én hozott határozata (R 1929/2017-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2017. árpilis 25-i határozatát (R 1929/2017-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     Az EUIPO viseli saját költségeit, valamint a W. Kordes' Söhne Rosenschulen GmbH & Co KG részéről a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeket.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: T-384/19. sz. ügy: 2019. június 20-án benyújtott kereset — Parlament kontra Axa Assurances Luxembourg és társai

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/53

      2019. június 20-án benyújtott kereset — Parlament kontra Axa Assurances Luxembourg és társai
      (T-384/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Parlament (képviselők: E. Paladini és B. Schäfer meghatalmazottak, C. Point és P. Hédouin ügyvédek)

         Alperesek: Axa Assurances Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg), Bâloise Assurances Luxembourg SA (Bertrange, Luxemburg), La Luxembourgeoise SA (Leudelange, Luxemburg), Delta Lloyd Schadenverzekering NV (Amszterdam, Hollandia)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a „Konrad Adenauer” Est építési területre a 2016. május 27-én és 30-án hullott jelentős csapadék miatt keletkezett vízkár az alperesekkel kötött „Az építési területet érintő bármely kárra” kiterjedő biztosítási szerződés hatálya alá tartozik;

                  —

                  ebből következően kötelezze az alpereseket, hogy térítsék meg az Európai Parlamentnek a kért költségeket 779 902,87 euró értékben, és különösen:

                              —

                              az AXA Assurances Luxembourg SA-t kötelezze a fenti összeg 50 %-ának, azaz 389 951,44 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a Bâloise Assurances Luxembourg SA-t kötelezze a fenti összeg 20 %-ának, azaz 155 980,57 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a La Luxembourgeoise SA-t kötelezze a fenti összeg 20 %-ának, azaz 155 980,57 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a Delta Lloyd Schadeverzekering NV-t kötelezze a fenti összeg 10 %-ának, azaz 77 990,29 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              és a kapcsolódó, 2017. december 22-étől esedékes, késedelem miatti törvényes kamatot, amelynek mértéke az Európai Központi Bank által a legutóbbi fő refinanszírozási műveleteknél alkalmazott kamatláb nyolc százalékponttal növelt összege;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben az első és második kereseti kérelemnek a Törvényszék nem ad helyt, egyetemlegesen kötelezze az alpereseket „Az építési területet érintő bármely kárra” kiterjedő biztosítási szerződés I.13.2 pontjából eredő kötelezettségek megsértésével okozott kár, azaz 779 902,87 euró megtérítésére;

                  —

                  kötelezze az alpereseket, hogy térítsék meg az Európai Parlamentnek a szakértői díjakat 16 636,00 euró értékben, és különösen:

                              —

                              az AXA Assurances Luxembourg SA-t kötelezze a fenti összeg 50 %-ának, azaz 8 318,00 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a Bâloise Assurances Luxembourg SA-t kötelezze a fenti összeg 20 %-ának, azaz 3 327,20 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a La Luxembourgeoise SA-t kötelezze a fenti összeg 20 %-ának, azaz 3 327,20 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              a Delta Lloyd Schadeverzekering NV-t kötelezze a fenti összeg 10 %-ának, azaz 1 663,60 eurónak a megtérítésére;

                              —

                              és a kapcsolódó, 2017. december 22-étől esedékes, késedelem miatti törvényes kamatot, amelynek mértéke az Európai Központi Bank által a legutóbbi fő refinanszírozási műveleteknél alkalmazott kamatláb nyolc százalékponttal növelt összege;

                  —

                  az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes elsődlegesen egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet a 2016 májusában bekövetkezett káreseményre vonatkozó biztosítási fedezethez való jogára alapít. E jogalap alátámasztásaként a felperes azt állítja, hogy hatástalanok az alperesek által hivatkozott, a fedezet vonatkozásában kikötött kizárási záradékok. E tekintetben a következő érveket adja elő:

                  —

                  az alperesek tévesen értelmezték az árvízre vonatkozó, a biztosítás fedezet vonatkozásában kikötött kizárási záradékot. A szerződés összefüggéseiből és rendelkezéseiből kitűnik, hogy az „árvíz” kifejezés természeti csapást, nem pedig a víznek egy rendszerint száraz helyiségbe való beáramlását jelöli;

                  —

                  a valamennyi természeti csapásra vonatkozó, a biztosítás fedezete vonatkozásában kikötött kizárási záradék nem alkalmazható. A szerződés kimerítő jelleggel felsorolja a természeti csapásokat, és az olyan erős esőzés, mint a 2016. májusi, nem tartozik e fogalom alá;

                  —

                  az alperesek tévesen értelmezték a csatornázás elégtelenségére vonatkozó, a biztosítás fedezete vonatkozásában kikötött kizárási záradékot. A szerződés rendelkezési a csatornázás elégtelenségére a nyilvános szennyvízhálózat elégtelen kapacitása értelmében hivatkozik;

                  —

                  a rendszerint előrelátható vagy elkerülhetetlen, illetve a szakmai szabályok megsértéséből eredő károkra vonatkozó, a biztosítás fedezete vonatkozásában kikötött kizárási záradék érvénytelen, vagy mindenesetre nem alkalmazható a jelen ügyben.

                  —

                  Az alperesek által hivatkozott kizárási záradék nem felel meg a luxemburgi jogban előírt azon feltételnek, miszerint a biztosítási fedezetből kizárt súlyos kötelezettségszegés eseteit a szerződésnek kifejezetten és kimerítően meg kell határoznia.

                  —

                  Az ilyen záradék alkalmazását alátámasztó tényezők nem elegendőek sem a kár elkerülhetetlenségének, sem pedig a szakmai szabályok biztosított jogalanyok általi megsértésének bizonyításához.

            A másodlagos kérelme alátámasztására a felperes a szerződésben foglalt eljárási kötelezettségeknek a szakértő által végzett vizsgálatok idő előtti megszakadásából fakadó megsértésére alapított egyetlen jogalapra hivatkozik.


title: T-386/19. sz. ügy: 2019. június 24- én/benyújtott kereset — CQ kontra Számvevőszék

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/55

      2019. június 24- én/benyújtott kereset — CQ kontra Számvevőszék
      (T-386/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/68)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CQ (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Számvevőszék

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg. hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott, ideértve az abban foglalt jogellenességi kifogást;

                  —

                  következésképpen:

                              —

                              semmisítse meg a Számvevőszék főtitkárának a 2019. április 11-i, 2019. április 15-én közölt határozatát, amely egy 153 407,58 eurós összeget jogalap nélküli kifizetésnek minősít, és amely elrendeli e 153 407,58 eurós összegnek (valamint 2019. május 31-től kezdődően annak 3,5%-os kamatának) a megtérítését;

                              —

                              szükség esetén semmisítse meg a Számvevőszék számvitelért felelős tisztviselőjének 2019. június 4-i és június 7-i határozatát;

                              —

                              következésképpen kötelezze az alperest arra, hogy térítsen vissza 153 495,84 eurót (153 407,58 euró [főösszeg] és a felperesnek betudható késedelem miatt 88,26 euró kamat), valamint ezenfelül a teljes visszafizetésig fizessen meg 3,5%-os késedelmi kamatot;

                              —

                              kötelezze az alperest az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítésére;

                              —

                              az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) vizsgálatának és végső jelentésének a szabálytalanságán alapul.

                  2.

                  A második jogalap először is azon alapul, hogy az alperes nem gyakorolta a különösen engedélyezésre jogosultként fennálló mérlegelési jogköreit, másodszor az alperesnek a felperessel szembeni vádak bizonyítására vonatkozó kötelezettségének a megsértésén, és harmadszor az alperes indokolási kötelezettségének a megsértésén.

                  3.

                  A harmadik jogalap az észszerű határidő megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvének a megsértésén, valamint nyilvánvaló mérlegelési hibákon alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon jogi elv megsértésén alapul, amely szerint a büntetőeljárás felfüggeszti a közigazgatási eljárást.

                  6.

                  A hatodik jogalap az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.) 75. cikkének a megsértésén, vagy az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.) 84. cikkének a megsértésén alapul.


title: T-387/19. sz. ügy: 2019. június 26-án benyújtott kereset — DF és DG kontra EBB

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/56

      2019. június 26-án benyújtott kereset — DF és DG kontra EBB
      (T-387/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/69)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: DF és DG (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak,

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg azokat a határozatokat, amelyek a külső irodákból való visszatérésük során DF és DG esetében megtagadták a beilleszkedési támogatást (2018. március 6-án, illetőleg 2019. február 28-án hozott határozatok);

                  —

                  amennyiben szükséges semmisítse meg a 2019. március 19-i határozatot (DF esetében) és a 2019. március 27-i határozatot (DG esetében), amelyekben az EBB azt állapította meg, hogy nem szükséges megnyitni a szóbeli szakaszt, mivel a felperesek kifogásai „manifestly unfounded” (nyilvánvalóan megalapozatlanok);

                  —

                  amennyiben szükséges semmisítse meg a beilleszkedési támogatás nyújtásának megtagadását jóváhagyó, 2019. június 14-i határozatokat;

                  —

                  az alperest kötelezze, hogy mindkét felperesnek fizesse meg a beilleszkedési támogatást, és ezen összegnek az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatláb 2 százalékponttal növelt mértékének megfelelő késedelmi kamatait a teljes megfizetés időpontjáig;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az Európai Beruházási Bank az értelmezésével megsértette az EBB személyzeti szabályzata VII. melléklete 5. és 17. cikkét, mivel az e rendelkezésekben előírt szabályok új értelmezése nincs összhangban az e szabály által követendő célkitűzéssel.

                  2.

                  A második jogalap a szerzett jogok megsértésén, a bizalomvédelem megsértésén, az átmeneti szabályozás hiányán, valamint a megfelelő ügyintézés elve és a gondoskodási kötelezettség megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap az EBB személyzeti szabályzata 41. cikkének megsértésén alapul.


title: T-399/19. sz. ügy: 2019. június 25-én benyújtott kereset — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo kontra Bizottság

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/57

      2019. június 25-én benyújtott kereset — Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo kontra Bizottság
      (T-399/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/70)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. (Varsó, Lengyelország) (képviselők: E. Buczkowska és M. Trepka ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 102. cikke szerinti eljárásban (AT.40497 — „lengyel gázárak” ügy) 2019. április 17-én hozott bizottsági határozatot, amely a Bizottság által az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (1) 7. cikkének (2) bekezdése alapján az AT.40947 eljárást lezárta, és a felperes 2017. március 9-i panaszát elutasította;

                              —

                              A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a határozat azon részeit, amelyekben a Bizottság elutasította az alábbiakat kifogásoló jogalapokat:

                                          i.

                                          bizonyos tagállamokban a vállalkozások — köztük a felperes — gázzal való ellátása 2014–2015 telén korlátozott volt, valamint

                                          ii.

                                          a teljes ellátásról szóló szerződés felperessel való megkötését attól tették függővé, hogy a felperes többek között a jamali gázvezeték megerősített ellenőrzésével kapcsolatban vállaljon szerződésen kívüli kötelezettségeket.

                              —

                              Abban az esetben, ha a Törvényszék azt állapítaná meg, hogy a határozat részleges megsemmisítése nem lehetséges, a felperes a határozat teljes megsemmisítését kéri.

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a határozat meghozatalakor visszaélt a hatáskörével, mivel:

                              i.

                              a Bizottság a határozatot, amelyben de facto megállapította, hogy az Orosz Föderáció nemzeti jogából eredő állami kényszer miatt az EUMSZ 102. cikk nem alkalmazható a PJSC Gazprom és a Gazprom Export LLC versenyellenes gyakorlataira, hibás jogalapra hivatkozva hozta meg, nevezetesen a rendeletnek az EUMSZ 102. cikkel összefüggésben értelmezett 7. cikkének (2) bekezdése alapján, nem pedig [az EK 81.] és [EK 82. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (2) EUMSZ 102. cikkel összefüggésben értelmezett 10. cikke alapján, tehát figyelmen kívül hagyta az Európai Unió tagállamainak álláspontját;

                              ii.

                              az AT.40497 eljárást abból a célból indították meg és folytatták le, hogy a felperes meghallgatáshoz való jogát az Európai Unió működéséről szóló szerződés 102. cikke és az EGT-Megállapodás 54. cikke szerinti eljárásra (AT.39816 — „Upstream gázellátás Közép- és Kelet-Európában” ügy) korlátozzák.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a határozat meghozatalakor nyilvánvalóan megsértette az EUMSZ 102. cikket, mivel e cikket tévesen értelmezte, és azt feltételezte, hogy valamely vállalkozás hivatkozhat egy, sem az Európai Unióhoz, sem az Európai Gazdasági Térséghez nem tartozó harmadik állam nemzeti jogából eredő „állami kényszerre” annak érdekében, hogy mentesüljön a valamely versenyellenes magatartásért fennálló felelőssége alól.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a határozat meghozatalakor nyilvánvalóan megsértette a felperes tájékoztatáshoz és meghallgatáshoz való jogát, amelyet a 773/2004 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése és 8. cikkének (1) bekezdése, valamint az Alapjogi Charta 47. cikke biztosít, mivel nem tájékoztatták a felperest arról, hogy a Bizottság a felperes által benyújtott, a jamali gázvezetékkel kapcsolatos panasz elutasításakor csak az Orosz Föderáció nemzeti jogát vette figyelembe, és mert a felperesnek nem mutattak be minden, ezzel kapcsolatos lényeges dokumentumot, ami lényeges eljárási szabály megsértésének minősül.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a határozat meghozatalakor nyilvánvalóan megsértette a 773/2004 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését, valamint az EUMSZ 296. cikket, mivel nem vizsgált meg alaposan minden, a felperes által a panaszban előadott ténybeli és jogi szempontot, és az indokolás nem elegendő ahhoz, hogy a Törvényszék megfelelően meg tudja vizsgálni, hogy a Bizottság visszaélt-e a hatáskörével, ami lényeges eljárási szabály megsértésének minősül.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a határozat meghozatalakor nyilvánvalóan megsértette a 773/2004 rendelet EUMSZ 102. cikkel összefüggésben értelmezett 7. cikkének (2) bekezdését, mivel nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett, amikor:

                              i.

                              megállapította, hogy a lengyel energiaszabályozó hatóság elnöke által hozott, 2015. május 19-i (DRG-4720–2(28)/2014/2015/6154/KF ügyiratszámú) határozat bizonyítja, hogy a jamali gázvezetékre vonatkozó üzemeltetői megállapodás megkötésével kapcsolatban előadott érvelés megalapozatlan;

                              ii.

                              hibásan értékelte a Gazprom általi gázellátás 2014–2015 telén megvalósult korlátozásának jellegét.

         (1)  HL L 123., 2004.4.27., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.

         (2)  HL L 1., 2003.1.4., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.


title: T-401/19. sz. ügy: 2019. június 27-én benyújtott kereset — Brillux kontra EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/58

      2019. június 27-én benyújtott kereset — Brillux kontra EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (T-401/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/71)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Németország) (képviselő: R. Schiffer ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a sárga, narancs, vörös, rózsaszín, lila, kék, türkiz, sötétzöld, világoszöld és antracit színű Freude an Farbe ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása — 1 316 673. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. március 29-én hozott határozata (R 1498/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-402/19. sz. ügy: 2019. június 27-én benyújtott kereset — Brillux kontra EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/59

      2019. június 27-én benyújtott kereset — Brillux kontra EUIPO — Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (T-402/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/72)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Németország) (képviselő: R. Schiffer ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a Freude an Farbe ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása — 1 316 404. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. március 29-én hozott határozata (R 1434/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-406/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Cocilovo kontra Parlament

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/60

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Cocilovo kontra Parlament
      (T-406/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/73)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Luigi Cocilovo (Róma, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-407/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Speroni kontra Parlament

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/61

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Speroni kontra Parlament
      (T-407/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/74)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Francesco Speroni (Brusto Arsizio, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-408/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Mezzaroma kontra Parlament

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/62

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Mezzaroma kontra Parlament
      (T-408/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/75)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Roberto Mezzaroma (Róma, Olaszország) (képviselők: M. Merola és L. Florio ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-409/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Di Meo kontra Parlament

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/62

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Di Meo kontra Parlament
      (T-409/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/76)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Maria Di Meo (Cellole, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-410/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Di Lello Finuoli kontra Parlament

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/63

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Di Lello Finuoli kontra Parlament
      (T-410/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/77)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Giuseppe Di Lello Finuoli (Palermo, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-494/19. sz. ügy: 2019. július 7-én benyújtott kereset — CupoNation kontra EUIPO (Cyber Monday)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/64

      2019. július 7-én benyújtott kereset — CupoNation kontra EUIPO (Cyber Monday)
      (T-494/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/78)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: CupoNation GmbH (München, Németország) (képviselő: L. Ullmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: korallpiros és fekete színű Cyber Monday európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 17 020 851. sz. védjegybejelentés.

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. április 11-én hozott határozata (R 1798/2018-1. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-495/19. sz. ügy: 2019. július 8-án benyújtott kereset — Románia kontra Bizottság

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/64

      2019. július 8-án benyújtott kereset — Románia kontra Bizottság
      (T-495/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/79)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Románia (képviselők: C. Canțăr, E. Gane e R. Hațieganu meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a „Kohéziós politika a régiók egyenlőségéért és regionális kultúrák fenntarthatóságáért” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezésről szóló, 2019. április 30-i (EU) 2019/721 bizottsági határozatot,

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdése a) pontjának az EU uniós szerződésekben megállapított hatáskörei viszonylatában történt megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Románia azt állítja, hogy a szerződésekben nem található olyan jogi alap, amely lehetővé tenné a Bizottság számára, hogy uniós jogalkotói aktusra irányuló javaslatot tegyen a „Kohéziós politika a régiók egyenlőségéért és regionális kultúrák fenntarthatóságáért” elnevezésű javaslat szervezői által megkívánt értelemben, az említett javaslat nyilvánvalóan kívül esik az uniós jogalkotó azzal kapcsolatos hatáskörén, hogy uniós jogalkotói aktusra irányuló javaslatot tegyen a szerződéseknek a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmében.

                  2.

                  A második, az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 296. cikkének (2) bekezdésében előírt indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Románia azt állítja, hogy hogy az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 296. cikkének (2) bekezdésében előírt indokolási kötelezettség nem korlátozódhat a szervezők tájékoztatására a 211/2011 rendelet 4. cikkének 83)bekezdése szerinti elemek tekintetében — a nyilvántartásba vétel megtagadásának jogalapjai, valamint minden, a rendelkezésükre álló jogorvoslati lehetőség.

                              —

                              Ebben az összefüggésben Románia úgy ítéli meg, hogy az (EU) 2019/721 határozat indokolása nyilvánvalóan elégtelen. Olyan nyilvánvalóan elégtelen indokolás, amely megakadályozza az érintett személyeket annak megismerésében, hogy mivel indokolták a kezdeményezés nyilvántartásba vételét, és abban, hogy arra reagáljanak, illetve hogy az EU Törvényszéke ellenőrizhesse a határozat jogszerűségét.


title: T-500/19. sz. ügy: 2019. július 10-én benyújtott kereset — Coravin kontra EUIPO — Cora (CORAVIN)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/65

      2019. július 10-én benyújtott kereset — Coravin kontra EUIPO — Cora (CORAVIN)
      (T-500/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/80)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviselő: F. Valentin ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Cora (Marne-la-Vallée, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: CORAVIN európai uniós szóvédjegy — 11 363 496. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. április 12-én hozott határozata (R 2385/2016-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg e határozatot, elutasítva a Cora társaság által 2014. november 25-én benyújtott törlés iránti kereset egészét;

                  —

                  következésképpen tartsa fenn a 11 363 496. sz. CORAVIN védjegyet az árujegyzékében szereplő valamennyi 21. osztályba tartozó áru tekintetében: „Borhoz készült kiöntődugók; hozzáférési eszközök a borokhoz; a bor tartósítására szolgáló rendszerek; Borral kapcsolatos használatra szánt háztartási és konyhai eszközök és tárolók”;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-503/19. sz. ügy: 2019. július 5-én benyújtott kereset — Global Brand Holdings kontra EUIPO (XOXO)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/66

      2019. július 5-én benyújtott kereset — Global Brand Holdings kontra EUIPO (XOXO)
      (T-503/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/81)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Global Brand Holdings LLC (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselők: D. de Marion de Glatigny ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a XOXO európai uniós szóvédjegy bejelentése -17 086 951. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának az R 1413/2018-1. sz. ügyben 2019. április 11-én hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az egyenlő bánásmód és a gondos ügyintézés elvének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-506/19. sz. ügy: 2019. július 15-én benyújtott kereset — Workspace Group kontra EUIPO — Technopolis (UMA WORKSPACE)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/67

      2019. július 15-én benyújtott kereset — Workspace Group kontra EUIPO — Technopolis (UMA WORKSPACE)
      (T-506/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/82)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Workspace Group plc (London, Egyesült Királyság) (képviselő: N. Hine solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Technopolis Oyj (Oulu, Finnország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: UMA WORKSPACE európai uniós szóvédjegy — 16 443 111. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. május 13-án hozott határozata (R 1910/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  hagyja helyben a felszólalási osztály határozatát;

                  —

                  utasítsa el a vitatott védjegybejelentést;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 8. cikkének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 27. cikkének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-543/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. július 8-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — EUMSZ 258. cikk — A nagy sebességű elektronikus hírközlő hálózatok kiépítési költségeinek csökkentésére irányuló intézkedések — 2014/61/EU irányelv — Az átültetés hiánya és/vagy az átültető intézkedések közlésének hiánya — Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése — Napi kényszerítő bírság megfizetésére való kötelezés iránti kérelem — A kényszerítő bírság összegének kiszámítása)

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/4

      A Bíróság (nagytanács) 2019. július 8-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
      (C-543/17. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 258. cikk - A nagy sebességű elektronikus hírközlő hálózatok kiépítési költségeinek csökkentésére irányuló intézkedések - 2014/61/EU irányelv - Az átültetés hiánya és/vagy az átültető intézkedések közlésének hiánya - Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése - Napi kényszerítő bírság megfizetésére való kötelezés iránti kérelem - A kényszerítő bírság összegének kiszámítása)
      (2019/C 305/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Hottiaux, C. Cattabriga, L. Nicolae, G. von Rintelen és R. Troosters meghatalmazottak)

         Alperes: Belga Királyság (képviselők kezdetben: P. Cottin, C. Pochet, J. Van Holm és L. Cornelis, később: P. Cottin és C. Pochet meghatalmazottak, segítőik: P. Vernet, S. Depré és M. Lambert de Rouvroit avocats, A. Van Acker és M. N. Lollo szakértők

         Az alperest támogató beavatkozók: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők kezdetben: T. Henze és S. Eisenberg, később: S. Eisenberg meghatalmazott), Észt Köztársaság (képviselő: N. Grünberg meghatalmazott), Írország (képviselők: M. Browne, G. Hodge és A. Joyce meghatalmazottak, segítőik: G. Gilmore BL és P. McGarry SC), Spanyol Királyság (képviselők kezdetben: A. Gavela Llopis és A. Rubio González, később: A. Rubio González meghatalmazottak), Francia Köztársaság (képviselők: E. de Moustier, C. David, A.-L. Desjonquères, I. Cohen, B. Fodda és D. Colas meghatalmazottak), Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: S. Fiorentino avvocato dello Stato), Litván Köztársaság (képviselők kezdetben: G. Taluntytė, L. Bendoraitytė és D. Kriaučiūnas, később: L. Bendoraitytė meghatalmazottak), Magyarország (képviselők: Fehér M. Z., Koós G. és Wagner Zs. meghatalmazottak), Osztrák Köztársaság (képviselők: G. Hesse, G. Eberhard és C. Drexel meghatalmazottak), Románia (képviselők: C.-R. Canțăr, R. I. Hațieganu és L. Lițu meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Belga Királyság — mivel a 2016. szeptember 30-i indokolással ellátott véleményben meghatározott és az Európai Bizottság által meghosszabbított határidő lejártáig nem fogadta el a nagy sebességű elektronikus hírközlő hálózatok kiépítési költségeinek csökkentésére irányuló intézkedésekről szóló, 2014. május 15-i 2014/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és következésképpen nem jelentett be a Bizottságnak ilyen átültető intézkedéseket — nem teljesítette az ezen irányelv 13. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Belga Királyság — mivel a tényállás Bíróság általi vizsgálatának időpontjáig a Brüsszel fővárosi régió tekintetében továbbra sem fogadta el a 2014/61 irányelv 2. cikke (7)–(9) és (11) bekezdésének, 4. cikke (5) bekezdésének, valamint 8. cikkének belső jogba való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, és következésképpen nem jelentett be az Európai Bizottságnak ilyen átültető intézkedéseket — továbbra is részleges kötelezettségszegést valósít meg.

                  3)

                  Amennyiben a 2. pontban megállapított kötelezettségszegés a jelen ítélet kihirdetésének napján továbbra is fennáll, a Bíróság kötelezi a Belga Királyságot az említett időponttól kezdődően e kötelezettségszegés megszüntetéséig napi 5 000 euró összegű kényszerítő bírság Európai Bizottság számára való megfizetésére.

                  4)

                  A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

                  5)

                  A Németországi Szövetségi Köztársaság, az Észt Köztársaság, Írország, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Litván Köztársaság, Magyarország, az Osztrák Köztársaság és Románia maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: T-181/16. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — L’Oréal kontra EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A MASTER PRECISE európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/38

      A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — L’Oréal kontra EUIPO — Guinot (MASTER PRECISE)
      (T-181/16. RENV. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A MASTER PRECISE európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2019/C 305/45)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: L’Oréal (Párizs, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Guinot (Párizs, Franciaország) (képviselő: A. Sion ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Guinot és a L’Oréal közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. február 23-án hozott határozata (R 2911/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a L’Oréal-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 222., 2016.6.20.


title: C-507/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 24-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Google LLC, a Google Inc. jogutódja kontra Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL) (Előzetes döntéshozatal – Személyes adatok – Az ilyen adatok kezelése vonatkozásában a természetes személyek védelme – 95/46/EK irányelv – (EU) 2016/679 rendelet – Internetes keresőmotorok – A weboldalakon található adatok kezelése – A linkek közüli törléshez való jog területi hatálya)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/3

      A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 24-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Google LLC, a Google Inc. jogutódja kontra Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)
      (C-507/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Személyes adatok - Az ilyen adatok kezelése vonatkozásában a természetes személyek védelme - 95/46/EK irányelv - (EU) 2016/679 rendelet - Internetes keresőmotorok - A weboldalakon található adatok kezelése - A linkek közüli törléshez való jog területi hatálya)
      (2019/C 399/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Google LLC, a Google Inc. jogutódja

         Alperes: Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

         Az eljárásban részt vesz: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press és társai, Article 19 és társai, Internet Freedom Foundation és társai, Défenseur des droits

         Rendelkező rész

      A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikkének b) pontját és 14. cikke első bekezdésének a) pontját, valamint a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) 17. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a keresőmotor működtetője a link törlése iránti kérelem e rendelkezések alapján történő teljesítésekor e törlést nem köteles a keresőmotorjának valamennyi változatán elvégezni, hanem e törlést a keresőmotor tagállamok szerinti változataira köteles alkalmazni, szükség esetén olyan intézkedésekkel együtt, amelyek megfelelnek valamennyi jogszabályi előírásnak, és amelyek révén ténylegesen megakadályozhatók a tagállamok internethasználói abban, vagy legalábbis határozottan eltántoríthatók attól, hogy az érintett személy neve alapján a tagállamok valamelyikében végzett keresés eredményeként megjelenített találati lista révén hozzáférjenek a kérelem tárgyát képező linkekhez.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: C-526/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 258. cikk – 2004/18/EK irányelv – Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolása – Építési koncesszió – Autópálya építésére és üzemeltetésére irányuló, meglévő koncesszió időtartamának meghosszabbítása hirdetmény közzététele nélkül)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/4

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
      (C-526/17. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 258. cikk - 2004/18/EK irányelv - Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolása - Építési koncesszió - Autópálya építésére és üzemeltetésére irányuló, meglévő koncesszió időtartamának meghosszabbítása hirdetmény közzététele nélkül)
      (2019/C 399/04)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara, P. Ondrůšek és A. Tokár meghatalmazottak)

         Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítői: V. Nunziata, E. De Bonis és P. Pucciariello avvocati dello Stato)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Olasz Köztársaság – mivel hirdetmény közzététele nélkül hosszabbította meg 2028. október 31-től2046. december 31-ig az A 12-es, Livorno–Civitavecchia autópálya Livornót Cecinával (Olaszország) összekötő szakaszára vonatkozó koncessziót – nem teljesítette a 2007. december 4-i 1422/2007/EK bizottsági rendelettel módosított, az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. és 58. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az Európai Bizottság saját költségein felül viseli az Olasz Köztársaság részéről felmerült költségek háromnegyedét. Az Olasz Köztársaság maga viseli saját költségeinek negyedét.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: C-700/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt Kyritz kontra Wolf-Henning Peters (Előzetes döntéshozatal – Adózás – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – A 132. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja – Adómentességek – Kórházi és orvosi gyógykezelés – Orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlása keretében nyújtott egészségügyi ellátások – Az egészségügyi szolgáltató és a beteg közötti bizalmi viszony hiánya)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/5

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt Kyritz kontra Wolf-Henning Peters
      (C-700/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 132. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja - Adómentességek - Kórházi és orvosi gyógykezelés - Orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlása keretében nyújtott egészségügyi ellátások - Az egészségügyi szolgáltató és a beteg közötti bizalmi viszony hiánya)
      (2019/C 399/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Finanzamt Kyritz

         Alperes: Wolf-Henning Peters

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan egészségügyi ellátások, mint amelyekről az alapügyben szó van, és amelyeket klinikai kémiai és laboratóriumi diagnosztikai szakorvos nyújt, az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti hozzáadottértékadó-mentesség alá tartozhatnak, ha nem felelnek meg az említett irányelv 132. cikke (1) bekezdésének b) pontjában biztosított adómentesség valamennyi alkalmazási feltételének.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az abban biztosított hozzáadottértékadó-mentesség nincs ahhoz a feltételhez kötve, hogy az érintett egészségügyi ellátást a beteg és az egészségügyi szolgáltató közötti bizalmi viszony keretében nyújtsák.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19.


title: C-11/18. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. szeptember 26-i ítélete – Oleksandr Viktorovych Klymenko kontra az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés – Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása – Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó – A felperes nevének jegyzéken való fenntartása – Valamely harmadik állam hatóságának határozata – A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy ezt a határozatot a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták meg – Indokolási kötelezettség)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/6

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. szeptember 26-i ítélete – Oleksandr Viktorovych Klymenko kontra az Európai Unió Tanácsa
      (C-11/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása - Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének jegyzéken való fenntartása - Valamely harmadik állam hatóságának határozata - A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy ezt a határozatot a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták meg - Indokolási kötelezettség)
      (2019/C 399/06)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Oleksandr Viktorovych Klymenko (képviselő: M. Phelippeau avocate)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Vitro és J.-P. Hix meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének 2017. november 8-i Klymenko kontra Tanács ítéletét (T-245/15, nem tették közzé, EU:T:2017:792).

                  2)

                  A Bíróság az Oleksandr Viktorovych Klymenkóra vonatkozó részükben megsemmisíti az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. március 5-i (KKBP) 2015/364 tanácsi határozatot, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. március 5-i (EU) 2015/357 tanácsi végrehajtási rendeletet, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. március 4-i (KKBP) 2016/318 tanácsi határozatot, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. március 4-i (EU) 2016/311 tanácsi végrehajtási rendeletet, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozatot és az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendeletet.

                  3)

                  A Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezi mind az elsőfokú eljárásban, mind a jelen fellebbezés keretében felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 94., 2018.3.12.


title: C-32/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tiroler Gebietskrankenkasse kontra Michael Moser (Előzetes döntéshozatal – Szociális biztonság – Migráns munkavállalók – 987/2009/EK rendelet – 60. cikk – Családi ellátások – Az elsődlegesen illetékes tagállamban fizetett szülői támogatás és a másodlagosan illetékes tagállamban járó gyermekgondozási támogatás különbözetéhez való jog)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/7

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. szeptember 18-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tiroler Gebietskrankenkasse kontra Michael Moser
      (C-32/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociális biztonság - Migráns munkavállalók - 987/2009/EK rendelet - 60. cikk - Családi ellátások - Az elsődlegesen illetékes tagállamban fizetett szülői támogatás és a másodlagosan illetékes tagállamban járó gyermekgondozási támogatás különbözetéhez való jog)
      (2019/C 399/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Tiroler Gebietskrankenkasse

         Alperes: Michael Moser

         Rendelkező rész

                  1)

                  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt azon kötelezettség, amely szerint valamely személy családi ellátásokra való jogosultsága terjedelmének meghatározása érdekében „az egész család helyzetét úgy kell figyelembe venni, mintha valamennyi érintett személy az érintett tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozna”, egyaránt alkalmazandó abban az esetben, amikor az ellátásokat a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 68. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontja alapján elsőbbséget élvezőként kijelölt jogszabályoknak megfelelően nyújtják, és abban az esetben is, amikor az ellátások egy vagy több más jogszabály alapján fizetendőek.

                  2)

                  A 883/2004 rendelet 68. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikk szerinti másodlagosan illetékes tagállam jogszabályai alapján a munkavállaló számára folyósítandó különbözeti kiegészítés összegét a munkavállaló által a foglalkoztatásának helye szerinti államban ténylegesen szerzett jövedelem függvényében kell kiszámítani.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.