title: C-688/19. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-53/18. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. július 9-én hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/28

      A Törvényszék (első tanács) T-53/18. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. július 9-én hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-688/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/30)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller, R. Kanitz meghatalmazottak, segítőjük: M. Winkelmüller, F. van Schewick, M. Kottmann ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a T-53/18. sz., Németország kontra Bizottság ügyben hozott, 2019. július 9-i ítéletét,

                  —

                  semmisítse meg az EN 13341:2005 + A1:2011 „Háztartási tüzelőolaj, kerozin és dízelgázolaj föld feletti, helyhez kötött, hőre lágyuló műanyag tárolótartályai” harmonizált szabványra való hivatkozásnak a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. november 6-i (EU) 2017/1995 bizottsági határozatot, (1)

                  —

                  semmisítse meg az EN 12285–2:2005 „Gyári kialakítású acéltartályok” harmonizált szabványra való hivatkozásnak a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. november 6-i (EU) 2017/1996 bizottsági határozatot, (2)

                  —

                  a második és a harmadik kérelem tekintetében másodlagosan az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé,

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a fellebbezését a következő két jogalapra alapítja:

                  Először is a megtámadott ítélet sérti a 305/2011 rendelet (3) 18. cikkének a 17. cikkének (5) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a Bizottság e rendelkezés szerint jogkörrel rendelkezett és köteles is volt arra, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság által kezdeményezett intézkedéseket meghozza.

                  Másodszor a megtámadott ítélet sérti a 305/2011 rendelet 18. cikkének a 3. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését, valamint 17. cikkének (3) bekezdését. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a Bizottság e rendelkezés köteles volt annak ellenőrzésére, hogy a vitatott szabványok az építkezés alapvető követelményeinek való megfelelést veszélyeztetik-e.

         (1)  HL 2017. L 288., 36. o.

         (2)  HL 2017. L 288., 39. o.

         (3)  Az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek megállapításáról és a 89/106/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. március 9-i 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 88., 5. o.).


title: C-689/19. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-660/18. sz., VodafoneZiggo Group BV kontra Bizottság ügyben 2019. július 9-én hozott végzése ellen a VodafoneZiggo Group BV által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/29

      A Törvényszék (első tanács) T-660/18. sz., VodafoneZiggo Group BV kontra Bizottság ügyben 2019. július 9-én hozott végzése ellen a VodafoneZiggo Group BV által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-689/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: VodafoneZiggo Group BV (képviselők: W. Knibbeler, A. A. J. Pliego Selie, B. A. Verheijen, advocaten)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-660/18. sz. ügyben 2019. július 9-én hozott végzését;

                  —

                  az ügyet új elbírálás céljából utalja vissza a Törvényszékhez

                  —

                  a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapítása során, hogy az C(2018) 5848 final európai bizottsági határozat (a megtámadott határozat) nem vált ki kötelező joghatásokat.
      Az első jogalap első része: a nemzeti szabályozó hatóságokkal szembeni azon követelmény, hogy a „lehető legnagyobb mértékben vegyék figyelembe” az Európai Bizottság által a 2002/21/EK irányelv (1) 7. cikkének (3) bekezdése alapján tett észrevételeit jogilag kötelező erejű kötelezettséget ír elő e hatóságok számára.
      Az első jogalap második része: a 2002/21/EK irányelv 7. cikkének (3) bekezdése alapján tett észrevételek az engedéllyel egyenértékűek, mivel az Európai Bizottság ezáltal a vizsgálat befejezéséről döntött, anélkül hogy a vétójogát használta volna.
      Az első jogalap harmadik része: a megtámadott határozatot nem lehet előkészítő aktusnak minősíteni, mivel az Európai Bizottság eljárása nemzeti eljárástól eltérő külön eljárás.
      Az első jogalap negyedik része: a Törvényszék túllépett a bírósági felülvizsgálati jogkörén azáltal, hogy a „határozat” szó Bizottság általi használatát „nem megfelelőnek” ítélte.
      Az első jogalap ötödik része: a megtámadott végzés indokolása hiányos az abban szereplő azon megállapítás tekintetében, hogy a megtámadott határozat tárgya „irreleváns”.
      Második fellebbezési jogalap: az ügy kimenetelének jelentős befolyásolására alkalmas érvek megvizsgálásának elmulasztásával elkövetett eljárási hibák.
      A második jogalap első része: arra vonatkozó érv, hogy az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testületének (BEREC) nem volt lehetősége észrevételt tenni.
      A második jogalap második része: arra vonatkozó érv, hogy meghallgatás lehetőségének hiányát nem lehet orvosolni más, a jelen ügyhöz nem kapcsolódó meghallgatási lehetőségekkel.
      Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapítása során, hogy a fellebbező alapvető jogai nem sérültek. A fellebbező rendelkezik az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt jogokkal, amelyek alapján az érveit és az elfogadhatóságot értékelni kell. Ezenfelül előzetes döntéshozatali eljárás útján nem akadályozható meg a jogsértés.

         (1)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (HL 2002. L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.).


title: C-694/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-523/15. sz., Italmobiliare SpA és társai kontra Bizottság ügyben 2019. július 11-én hozott ítélete ellen az Italmobiliare SpA és társai által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/30

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-523/15. sz., Italmobiliare SpA és társai kontra Bizottság ügyben 2019. július 11-én hozott ítélete ellen az Italmobiliare SpA és társai által 2019. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-694/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/32)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbezők: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek Kft., Petruzalek sro, Petruzalek sro (képviselő: F. Moretti ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  teljes egészében vagy részben helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét, következésképpen pedig helyezze hatályon kívül vagy csökkentse a fellebbezőkkel szemben kiszabott szankciókat; vagy

                  —

                  másodlagosan, saját hatáskörében eljárva érdemben állapítsa meg újból a szankciókat a határozat érvényességére gyakorolt valamennyi következmény érvényesítése mellett.

            Mindenesetre a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás és az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztása céljából a fellebbezők négy jogalapra hivatkoznak.

         Első jogalap: az EUMSZ 101. cikk megsértése, az anyavállalat felelősségével kapcsolatos vélelem vonatkozásában az ítélkezési gyakorlatban kialakított releváns elvek téves alkalmazása, illetve alkalmazásuk mellőzése, hatáskörtúllépés, az indokolási hiánya, az állítólagos jogellenes magatartásért fennálló felelősség Italmobiliarének való betudásával kapcsolatban az alapvető jogok Törvényszék általi megsértése. A fellebbezők többek között azt állítják, hogy e vélelem ilyen alkalmazása mindenesetre sérti az Emberi Jogok Európai Egyezménye 6. cikkének (2) bekezdése és 7. cikke szerint, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 48. és 49. cikke szerinti, jogbiztonság elvét, a büntetés egyénesítésének elvét, valamint az ártatlanság vélelmét, az Egyezmény kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikke, az Egyezmény 14. cikke, továbbá a Nizzai Charta 17. és 21. cikke szerinti, a tulajdonhoz való alapvető jogot, és a hátrányos megkülönböztetés tilalma és az egyenlő bánásmód elvét.

         Második jogalap: az engedékenységi közlemény Törvényszék általi megsértése és/vagy téves értelmezése és alkalmazása; a mentesség más vállalkozás számára való jogellenes átengedése, a fellebbezők visszavonás kéréséhez fűződő közvetlen érdekének fennállása.

         Harmadik jogalap: a jogszabályok és/vagy a lényeges eljárási szabályok megsértése, amennyiben a Törvényszék tévesen tekintette a szankciókat arányosnak és megfelelőnek.

         Negyedik jogalap: a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság az 1/2003 rendelet (1) 31. cikke alapján gyakorolja érdemi hatáskörét, és újból állapítsa meg a szankciókat a határozatra gyakorolt valamennyi következmény érvényesítése mellett.

         (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)


title: T-568/19. sz. ügy: 2019. augusztus 16-án benyújtott kereset – Micreos Food Safety kontra Bizottság

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/32

      2019. augusztus 16-án benyújtott kereset – Micreos Food Safety kontra Bizottság
      (T-568/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Micreos Food Safety BV (Wageningen, Hollandia) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóság 2019. június 17-i egységet képező határozatait, amelyekkel a Bizottság a) véglegesen tartózkodott a releváns bizottsági eljárás lefolytatásától azon bizottsági rendelettervezettel összefüggésben, amely a „Listex™ P100 állati eredetű, azonnal fogyasztható ételeken a Listeria monocytogenes csökkentéséhez való használatát teszi lehetővé” a 853/2004/EK rendelet (1) értelmében vett fertőtlenítőként; b) megtagadta a Listex™ P100 nem fertőtlenítő technológiai segédanyagként való ilyen felhasználásának megvizsgálását és c) első alkalommal megtiltotta a Listex™ P100 további piacra bocsátását, amely már 2006 óta jelen van a piacon az állati eredetű, azonnal fogyasztható ételeken technológiai segédanyagként való felhasználás érdekében; és

                  —

                  az alperest kötelezze saját költségeinek, valamint a felperes jelen eljárással összefüggésben felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozatot, amennyiben az elutasította a felperes azzal kapcsolatos kérelmét, hogy ismerjék el a Listex™ P100-t fertőtlenítőként, anélkül hozták meg, hogy előzőleg a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságában szavaztak volna, ami ellentétes az EUMSZ 289. cikk (1) bekezdésével, az EUMSZ 291. cikk (2) bekezdésével, valamint a 182/2011/EU rendelet (2) 5. és 6. cikkével.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat jogellenes azon az alapon, hogy azt politikai megfontolások alapján fogadták el annak ellenére, hogy az egy végrehajtási jogi aktus.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a 853/2004/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének értelmezése téves.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy hiányzik az indokolás, mindenesetre pedig az indokolás jogellenes, mivel nem tettek különbséget a fertőtlenítő és nem fertőtlenítő technológiai segédanyag között.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy elmulasztottak konzultálni a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságával, amennyiben a felperes a Listex™ P100 nem fertőtlenítő technológiai segédanyagként való elismerését kérte.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy megsértették az EUMSZ 168. cikk (3) bekezdését azzal, hogy elmulasztották biztosítani a Listex™ P100 segítségével a védelmet a Listeria ellen és az utóbbi megelőzését.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy megsértették a 178/2002/EK rendelet (3) 14. cikkének (9) bekezdését, valamint az áruk szabad mozgásának alapvető szabadságát.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy megsértették a felperes jogos bizalmát, mivel a Listex™ P100 2006 óta a piacon volt és 2016-ban az EFSA azt biztonságosnak nyilvánította.

         (1)  Az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 139., 55. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 14. o.).

         (2)  A Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 55., 13. o.).

         (3)  Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2002. L 31., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 463. o.; helyesbítések: HL 2014. L 327., 9. o.; HL 2016. L 11., 19. o.).


title: T-606/19. sz. ügy: 2019. szeptember 5-én benyújtott kereset – Bartolomé Alvarado és Grupo Preciados Place contra EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/33

      2019. szeptember 5-én benyújtott kereset – Bartolomé Alvarado és Grupo Preciados Place contra EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)
      (T-606/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/34)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperesek: José Fernando Bartolomé Alvarado (Madrid, Spanyolország) és Grupo Preciados Place, SL José (Madrid, Spanyolország) (képviselők: P. García Remacha ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alpargatas SA (São Paulo, Brazília)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: ALPARGATUS PASOS ARTESANALES ábrás védjegy – 14 750 624. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. június 20-án hozott határozata (R 1825/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az első fellebbezési tanács határozata ellen 2019. június 20-án benyújtott és a felperessel 2019. július 5-én közölt keresetet kellő időben és megfelelő formában terjesztették elő, és a szükséges eljárás lefolytatását követően ítéletében adjon helyt a keresetnek, és ennek következtében, a megtámadott határozat hatályon kívül helyezésével utasítsa el az ALPARGATAS S. A. társaság valamennyi kérelmét, és tartsa fenn a 1475064. sz. európai uniós védjegy lajstromozását, valamint az ahhoz kapcsolódó jogi következményeket.

         Jogalapok

                  —

                  A megtámadott határozat jogellenessége a felperes által hivatkozott ítélt dolog vonatkozásában.

                  —

                  Az ütköző védjegyek hasonlósága kapcsán a EUIPO által végzett elemzés szabálytalansága.

                  —

                  A határozat a jogszabályokkal és az EUIPO kritériumaival ellentétesen monopolizálja az „alpargata” megnevezést.

                  —

                  Nem áll fenn a képzettársítás és az összetévesztés veszélye.


title: C-82/17. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV kontra Európai Bizottság, Monsanto Europe, Monsanto Company, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Európai Élelmiszerbiztonsági Ügynökség (EFSA) (Fellebbezés – Környezet – Géntechnológiával módosított termékek – A géntechnológiával módosított MON 87701 x MON 89788 szójababot tartalmazó termékek forgalomba hozatalának engedélyezéséről szóló bizottsági határozat – 1367/2006/EK rendelet – A 10. cikk (1) bekezdése – A környezeti ügyekben a nyilvánosságnak a döntéshozatalban való részvételével kapcsolatos rendelkezések alapján benyújtott, a határozat belső felülvizsgálata iránti kérelem – A kérelem elutasítása)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/6

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV kontra Európai Bizottság, Monsanto Europe, Monsanto Company, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Európai Élelmiszerbiztonsági Ügynökség (EFSA)
      (C-82/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Környezet - Géntechnológiával módosított termékek - A géntechnológiával módosított MON 87701 x MON 89788 szójababot tartalmazó termékek forgalomba hozatalának engedélyezéséről szóló bizottsági határozat - 1367/2006/EK rendelet - A 10. cikk (1) bekezdése - A környezeti ügyekben a nyilvánosságnak a döntéshozatalban való részvételével kapcsolatos rendelkezések alapján benyújtott, a határozat belső felülvizsgálata iránti kérelem - A kérelem elutasítása)
      (2019/C 383/04)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (képviselők: K. Smith és QC, J. Stevenson barrister)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, G. Gattinara és C. Valero meghatalmazottak), Monsanto Europe, Monsanto Company (képviselők: kezdetben M. Pittie, később P. Honoré és A. Helfer ügyvédek), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Európai Élelmiszerbiztonsági Ügynökség (EFSA)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A TestBioTech eV, a European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV és a Sambucus eV viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság költségeit.

                  3)

                  A Monsanto Europe és a Monsanto Company maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 129., 2017.4.24


title: C-299/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Landgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH kontra Google LLC, a Google Inc. jogutódja (Előzetes döntéshozatal – Iparpolitika – Jogszabályok közelítése – 98/34/EK irányelv – A műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás – Az 1. cikk 11. pontja – A „műszaki szabály” fogalma)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Landgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH kontra Google LLC, a Google Inc. jogutódja
      (C-299/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Iparpolitika - Jogszabályok közelítése - 98/34/EK irányelv - A műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás - Az 1. cikk 11. pontja - A „műszaki szabály” fogalma)
      (2019/C 383/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

         Alperes: Google LLC, a Google Inc. jogutódja

         Rendelkező rész

      Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról [helyesen: a műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás megállapításáról] szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 11. pontját úgy kell értelmezni, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti rendelkezés, amely a sajtótermékek egészének vagy részeinek (a különálló szavak vagy kisebb szövegrészletek kivételével) nyilvános hozzáférhetővé tételét kizárólag az üzletszerűen működő keresőmotor-üzemeltetők és más üzletszerűen működő, a tartalmakat hasonlóan feldolgozó szolgáltatók számára tiltja meg, az e rendelkezés szerinti „műszaki szabálynak” minősül, amelynek tervezetét a 98/48 irányelvvel módosított 98/34 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében előzetesen közölni kell az Európai Bizottsággal.

         (1)  HL C 309., 2017.9.18


title: C-347/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Rechtbank Rotterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A, B, C, D, E, F, G kontra Staatssecretaris van Economische Zaken (Előzetes döntéshozatal – Egészségvédelem – Higiéniai csomag – 853/2004/EK rendelet – 854/2004/EK rendelet – Állati eredetű élelmiszerek higiéniája – Baromfihús – Az állati testek vágást követő húsvizsgálata – Az állati test látható szennyeződése – Zéró tolerancián alapuló megközelítés)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/7

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Rechtbank Rotterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A, B, C, D, E, F, G kontra Staatssecretaris van Economische Zaken
      (C-347/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Egészségvédelem - Higiéniai csomag - 853/2004/EK rendelet - 854/2004/EK rendelet - Állati eredetű élelmiszerek higiéniája - Baromfihús - Az állati testek vágást követő húsvizsgálata - Az állati test látható szennyeződése - Zéró tolerancián alapuló megközelítés)
      (2019/C 383/06)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Rotterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: A, B, C, D, E, F, G

         Alperes: Staatssecretaris van Economische Zaken

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet III. melléklete II. szakasza IV. fejezetének 5. és 8. pontját akként kell értelmezni, hogy a „szennyeződés” fogalma nemcsak a bélsárral, hanem a begytartalommal és az epével való szennyeződést is magában foglalja.

                  2)

                  A 853/2004 rendelet III. melléklete II. szakasza IV. fejezetének 5. és 8. pontját akként kell értelmezni, hogy a levágott baromfi a tisztítást követően és a hűtési szakaszt megelőzően már semmilyen látható szennyeződést nem tartalmazhat.

                  3)

                  A 2011. július 27-i 739/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelettel módosított, az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet I. melléklete I. szakasza II. fejezete D. részének 1. pontját akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság az ellenőrzés során a levágott baromfit a vágóvonalról eltávolítsa, és vizsgálja annak belső és külső felületét, szükség esetén zsírszövetét felemelve, feltéve hogy e vizsgálatok nem haladják meg az ellenőrzések hatékonyságának biztosításához szükséges mértéket, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11


title: C-447/17. P. és C-479/17. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága kontra Guardian Europe Sàrl, Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (C-447/17 P) és Guardian Europe Sàrl kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (C-479/17 P) (Fellebbezés – Kártérítési kereset – Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése – Az Európai Unió Törvényszéke előtti ügy keretében az eljárás túlzott időtartama – A felperest állítólag ért kár megtérítése – Az „egyetlen vállalkozás” fogalma alkalmazásának hiánya – Vagyoni károk – Bankgarancia-költségek – Okozati összefüggés – Elmaradt haszon – Nem vagyoni kár – Az Európai Uniónak az uniós jognak a Törvényszék határozatából eredő megsértésével okozott károkért fennálló felelőssége – A felelősség beállásának hiánya)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/8

      A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága kontra Guardian Europe Sàrl, Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (C-447/17 P) és Guardian Europe Sàrl kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (C-479/17 P)
      (C-447/17. P. és C-479/17. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - Kártérítési kereset - Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése - Az Európai Unió Törvényszéke előtti ügy keretében az eljárás túlzott időtartama - A felperest állítólag ért kár megtérítése - Az „egyetlen vállalkozás” fogalma alkalmazásának hiánya - Vagyoni károk - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés - Elmaradt haszon - Nem vagyoni kár - Az Európai Uniónak az uniós jognak a Törvényszék határozatából eredő megsértésével okozott károkért fennálló felelőssége - A felelősség beállásának hiánya)
      (2019/C 383/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

      C-447/17. P sz. ügy

         Fellebbező: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők kezdetben: J. Inghelram és K. Sawyer, később J. Inghelram meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Guardian Europe Sàrl (képviselők: C. O’Daly solicitor és F. Louis avocat), Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (képviselők: N. Khan, A. Dawes és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)
      C-479/17. P sz. ügy

         Fellebbező: Guardian Europe Sàrl (képviselők: C. O’Daly solicitor és F. Louis ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők kezdetben: J. Inghelram és K. Sawyer, később J. Inghelram meghatalmazottak), Európai Unió, képviseli az Európai Bizottság (képviselők: N. Khan, A. Dawes és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. június 7-i Guardian Europe kontra Európai Unió ítélete (T-673/15, EU:T:2017:377) rendelkező részének 1) pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Guardian Europe Sàrl által a C-479/17. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezést elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió által a C-479/17. P. sz. ügyben előterjesztett csatlakozó fellebbezést elutasítja.

                  4)

                  A Bíróság a Guardian Europe Sàrl által indított kártérítési keresetet – annyiban, amennyiben az a bankgarancia-költségeknek a 2012. szeptember 27-i Guardian Industries és Guardian Europe kontra Bizottság ítélet (T-82/08, EU:T:2012:494) alapjául szolgáló ügyben való, észszerű időn belüli határozathozatalt meghaladó időszakban történő fizetéséből eredő állítólagos vagyoni kár címén 936 000 euró összegű kártérítésre irányul – elutasítja.

                  5)

                  A Bíróság a Guardian Europe Sàrl-t kötelezi saját költségein felül a mind az Európai Unió Bírósága, mind az Európai Bizottság által képviselt Európai Unió részéről mind az elsőfokú eljárásban, mind pedig a C-447/17. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezéssel és a C-479/17. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezéssel kapcsolatban felmerült összes költség viselésére.

                  6)

                  Az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió saját költségein felül viseli a Guardian Europe Sàrl részéről a C-479/17. P. sz. ügyben előterjesztett csatlakozó fellebbezéssel kapcsolatban felmerült összes költséget.

         (1)  HL C 369., 2017.10.30.


title: C-612/17. és C-613/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Corte dei Conti [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Federazione Italiana Golf (FIG) kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) kontra Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17) (Előzetes döntéshozatal – 549/2013/EU rendelet – Az európai unióbeli nemzeti és regionális számlák európai rendszere – Az A. melléklet 20.15 pontja – Nonprofit intézmények (NPI-k) formájában létrehozott nemzeti sportszövetségek felett a nemzeti olimpiai bizottság által gyakorolt ellenőrzés – Az A. melléklet 20.15 pontjának második mondata – „Az azonos tevékenységi területen működő valamennyi egységre vonatkozó általános szabályozások formájában megvalósuló állami beavatkozás” fogalma – Terjedelem – Az A. melléklet 20.15 pontjának első mondata – Az „NPI általános politikájának vagy programjának meghatározására vonatkozó képesség” fogalma – Terjedelem – Az A. melléklet 2.39 pontjának d) alpontja, 20.15 pontjának d) alpontja és 20309. pontja i) alpontjának utolsó mondata – Az NPI-k tagjai által fizetett tagdíjak figyelembevétele)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/9

      A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Corte dei Conti [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Federazione Italiana Golf (FIG) kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) kontra Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)
      (C-612/17. és C-613/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 549/2013/EU rendelet - Az európai unióbeli nemzeti és regionális számlák európai rendszere - Az A. melléklet 20.15 pontja - Nonprofit intézmények (NPI-k) formájában létrehozott nemzeti sportszövetségek felett a nemzeti olimpiai bizottság által gyakorolt ellenőrzés - Az A. melléklet 20.15 pontjának második mondata - „Az azonos tevékenységi területen működő valamennyi egységre vonatkozó általános szabályozások formájában megvalósuló állami beavatkozás” fogalma - Terjedelem - Az A. melléklet 20.15 pontjának első mondata - Az „NPI általános politikájának vagy programjának meghatározására vonatkozó képesség” fogalma - Terjedelem - Az A. melléklet 2.39 pontjának d) alpontja, 20.15 pontjának d) alpontja és 20309. pontja i) alpontjának utolsó mondata - Az NPI-k tagjai által fizetett tagdíjak figyelembevétele)
      (2019/C 383/08)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Federazione Italiana Golf (FIG) (C-612/17), Federazione Italiana Sport Equestri (FISE) (C-613/17)

         Alperesek: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-612/17), Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) (C-613/17)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az európai unióbeli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet A. melléklete 20.15 pontjának második mondatában szereplő, az „általános szabályozások formájában megvalósuló állami beavatkozás” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a közszektorba tartozó egység minden olyan beavatkozását, amelynek célja, hogy olyan szabályozást alakítson ki vagy alkalmazzon, amely megkülönböztetés nélkül és egységesen, az érintett tevékenységi terület valamennyi egységét átfogó, széles körű és absztrakt szabályoknak vagy iránymutatásoknak veti alá, anélkül hogy az ilyen szabályozás a természete vagy az 549/2013 rendelet A. melléklete 20 309 pontjának h) alpontja értelmében vett „túlszabályozó” jellege folytán odáig menne, hogy az érintett tevékenységi terület egységeinek általános politikáját vagy programját ténylegesen irányítja.

                  2)

                  Az 549/2013 rendelet A. melléklete 20.15 pontjának első mondatában szereplő, valamely nonprofit intézmény (NPI) „általános politikájának vagy programjának meghatározására vonatkozó képesség” fogalmát úgy kell értelmezni, mint a kormányzati szerv azon képességét, hogy tartósan és folyamatosan, tényleges és meghatározó befolyást gyakorol magára az NPI célkitűzéseinek, tevékenységeinek és működési szempontjainak, valamint az NPI által e tevékenységek gyakorlása során követni kívánt stratégiai irány és iránymutatások meghatározására és megvalósítására. Az alapügyben szóban forgókhoz hasonló ügyekben a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az 549/2013 rendelet A. melléklete 2.39 pontjának a)–e) alpontjában és 20.15 pontjának a)–e) alpontjában szereplő ellenőrzési indikátorokra, valamint az ezeknek megfelelő, az e rendelet A. melléklete 20 309 pontjának a)–e) alpontjában szereplő, az NPI-kre is vonatkozó ellenőrzési indikátorokra tekintettel megvizsgálja, hogy az alapügyben szóban forgó nemzeti olimpiai bizottsághoz hasonló kormányzati szerv kormányzati ellenőrzést gyakorol-e az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, NPI formájában létrehozott nemzeti sportszövetségek felett, mégpedig úgy, hogy e célból elvégzi az 549/2013 rendelet A. melléklete 20.15 pontjának utolsó mondata értelmében vett, a természeténél fogva „egyfajta megítélés[nek]” minősülő átfogó értékelést.

                  3)

                  Az 549/2013 rendelet A. melléklete 2.39 pontjának d) alpontját, 20.15 pontjának d) alpontját és 20 309 pontja i) alpontjának utolsó mondatát úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szóban forgó nemzeti sportszövetségekhez hasonló NPI-knek fizetett tagdíjakat a kormányzati ellenőrzés fennállásának vizsgálata céljából figyelembe kell venni. Az ilyen tagdíjak – a tagdíjfizetésre kötelezett személy magánjogi jellegétől és a nemzeti jog szerinti jogi minősítésétől függetlenül – az e rendelet A. melléklete 2.39 pontjának d) alpontjában és 20.15 pontjának d) alpontjában szereplő, a finanszírozás mértékére vonatkozó ellenőrzési indikátor szempontjából közjogi jellegűek lehetnek abban az esetben, ha olyan kötelező hozzájárulásokról van szó, amelyeket – anélkül, hogy szükségszerűen a nyújtott szolgáltatások tényleges igénybevételének ellenértékét képeznék – közérdekből szednek be a nemzeti sportszövetségek javára, amelyek az általuk képviselt sportágban monopolhelyzetben vannak olyan értelemben, hogy a sport nyilvános dimenziójú gyakorlása kizárólagos hatáskörükbe tartozik, kivéve ha e sportszövetségek megőrzik a tagdíjak feletti szervezeti és költségvetési autonómiájukat, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata. Abban az esetben, ha a nemzeti bíróság arra a következtetésre jutna, hogy az említett tagdíjakat állami hozzájárulásnak kell tekinteni, e bíróságnak azt is meg kellene vizsgálnia, hogy az említett nemzeti sportszövetségek szinte teljes mértékben kormányzati szférából történő finanszírozása ellenére a finanszírozási folyamat ellenőrzése nem minősül-e olyannyira korlátozónak, hogy befolyásolja az említett sportszövetségek általános politikáját vagy programját, illetve hogy ez utóbbiak továbbra is képesek-e meghatározni saját politikájukat vagy programjukat.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22


title: C-676/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Curtea de Apel Ploiești [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oana Mădălina Călin kontra Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu (Előzetes döntéshozatal – Uniós jogi elvek – Eljárási autonómia – Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve – A jogbiztonság elve – Ítélt dolog – Valamely tagállam által az uniós jog megsértésével beszedett adók visszatérítése – Az uniós joggal összeegyeztethetetlen adófizetést előíró jogerős bírósági határozat – Ilyen bírósági határozattal szembeni perújítási kérelem – E kérelem benyújtására nyitva álló határidő)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/11

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Curtea de Apel Ploiești [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oana Mădălina Călin kontra Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu
      (C-676/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Uniós jogi elvek - Eljárási autonómia - Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve - A jogbiztonság elve - Ítélt dolog - Valamely tagállam által az uniós jog megsértésével beszedett adók visszatérítése - Az uniós joggal összeegyeztethetetlen adófizetést előíró jogerős bírósági határozat - Ilyen bírósági határozattal szembeni perújítási kérelem - E kérelem benyújtására nyitva álló határidő)
      (2019/C 383/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Ploiești

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Oana Mădălina Călin

         Alperesek: Direcția Regională a Finanțelor Publice Ploiești – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Dâmbovița, Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice, Administrația Fondului pentru Mediu

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az uniós jogot, és különösen az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint ahogyan azt a nemzeti bírósági határozat értelmezte, amely az uniós jog megsértésével hozott jogerős bírósági határozattal szembeni perújítási kérelem benyújtására egy hónapos jogvesztő határidőt ír elő, amelynek számítása a perújítással érintett határozat közlésének időpontjában kezdődik.

                  2)

                  Azonban a tényleges érvényesülés elvét a jogbiztonság elvével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal – az alapeljárásban szóban forgó körülmények között – ellentétes az, ha a nemzeti bíróság a jogerős bírósági határozattal szembeni perújítási kérelem benyújtására egy hónapos jogvesztő határidőt alkalmaz, amennyiben e perújítási kérelem benyújtásának időpontjában az említett határidőt bevezető ítéletet még nem tették közzé a Monitorul Oficial al României–ben.

         (1)  HL C 63., 2018.2.19


title: C-683/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Supremo Tribunal de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cofemel – Sociedade de Vestuárioi SA kontra G-Star Raw CV (Előzetes döntéshozatal – Szellemi és ipari tulajdon – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29/EK irányelv – A 2. cikk a) pontja – A „mű” fogalma – A művek szerzői jogi védelme – Feltételek – A formatervezési minták oltalmával való kapcsolat – 98/71/EK irányelv – 6/2002/EK rendelet – Ruhamodellek)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/12

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Supremo Tribunal de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cofemel – Sociedade de Vestuárioi SA kontra G-Star Raw CV
      (C-683/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi és ipari tulajdon - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - A 2. cikk a) pontja - A „mű” fogalma - A művek szerzői jogi védelme - Feltételek - A formatervezési minták oltalmával való kapcsolat - 98/71/EK irányelv - 6/2002/EK rendelet - Ruhamodellek)
      (2019/C 383/10)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal de Justiça

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cofemel – Sociedade de Vestuárioi SA

         Alperes: G-Star Raw CV

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, hogy valamely nemzeti jogszabály szerzői jogi védelemben részesíti az alapügy tárgyát képező ruhamodellekhez hasonló formatervezési mintákat azzal az indokkal, hogy a kitűzött felhasználási céljukon kívül sajátos és esztétikai szempontból megkülönböztető jellegű vizuális hatást eredményeznek.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12.


title: C-686/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 4-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV kontra Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH (Előzetes döntéshozatal – A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése – Gyümölcsök és zöldségek – Forgalmazási szabályok – A „származási ország” fogalma – 1234/2007/EK rendelet – A 113a. cikk (1) bekezdése – 1308/2013/EU rendelet – A 76. cikk (1) bekezdése – Az áruk nem preferenciális származására vonatkozó fogalommeghatározások – 2913/92/EGK rendelet – A 23. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja – 952/2013/EU rendelet – A 60. cikk (1) bekezdése – Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló rendelet – A 31. cikk b) pontja – Egy másik tagállamban elvégzett termelési szakaszok – Az élelmiszerek címkézése – A fogyasztók megtévesztésére alkalmas címkézés tilalma – 2000/13/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja – 1169/2011/EU rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Az 1. cikk (4) bekezdése – A 2. cikk (3) bekezdése – Magyarázó információk)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/12

      A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 4-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV kontra Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH
      (C-686/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése - Gyümölcsök és zöldségek - Forgalmazási szabályok - A „származási ország” fogalma - 1234/2007/EK rendelet - A 113a. cikk (1) bekezdése - 1308/2013/EU rendelet - A 76. cikk (1) bekezdése - Az áruk nem preferenciális származására vonatkozó fogalommeghatározások - 2913/92/EGK rendelet - A 23. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja - 952/2013/EU rendelet - A 60. cikk (1) bekezdése - Az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló rendelet - A 31. cikk b) pontja - Egy másik tagállamban elvégzett termelési szakaszok - Az élelmiszerek címkézése - A fogyasztók megtévesztésére alkalmas címkézés tilalma - 2000/13/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja - 1169/2011/EU rendelet - A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Az 1. cikk (4) bekezdése - A 2. cikk (3) bekezdése - Magyarázó információk)
      (2019/C 383/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

         Alperes: Prime Champ Deutschland Pilzkulturen GmbH

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2008. április 14-i 361/2008/EK tanácsi rendelettel módosított, a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet 113a. cikkének (1) bekezdését és a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 76. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésekben említett „származási ország” fogalmának a meghatározásához az áruk nem preferenciális származásának a meghatározására vonatkozó vámrendeleteket, vagyis a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 23. és azt követő cikkeit, valamint az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikkét kell alapul venni.

                  2)

                  A 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Uniós Vámkódex egyes rendelkezéseire vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2015. július 28-i (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 31. cikkének b) pontjával összefüggésben értelmezett 2913/92 rendelet 23. cikkének (1) bekezdését és (2) bekezdésének b) pontját, valamint a 952/2013 rendelet 60. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a termesztett gombák származási országa az e rendelkezések értelmében vett betakarítási helyük szerinti ország, függetlenül attól, hogy a termesztés lényeges szakaszaira az Unió más tagállamaiban került sor, és hogy a termesztett gombákat csak legfeljebb három nappal az első betakarítást megelőzően szállították a betakarítás területére.

                  3)

                  A fogyasztóknak az élelmiszerek származási országa tekintetében történő megtévesztésére vonatkozóan az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában és a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjában megállapított általános tilalom nem alkalmazandó a friss gyümölcsök és zöldségek tekintetében a származási országnak a 361/2008/EK rendelettel módosított 1234/2007 rendelet 113a. cikkének (1) bekezdésében és az 1308/2013 rendelet 76. cikkének (1) bekezdésében előírt feltüntetésére.

                  4)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a fogyasztók 2000/13 irányelv 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában és az 1169/2011 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjában tilalmazott megtévesztésének az elkerülése érdekében nem írhatók elő magyarázó információk a származási országnak a 361/2008 rendelettel módosított 1234/2007 rendelet 113a. cikkének (1) bekezdésében és az 1308/2013 rendelet 76. cikkének (1) bekezdésében előírt feltüntetésének a kiegészítésére.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19.


title: C-688/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bayer Pharma AG kontra Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft. (Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – Szabadalmak – 2004/48/EK irányelv – A 9. cikk (7) bekezdése – Termékeknek valamely szabadalom által biztosított jogok megsértésével történő forgalomba hozatala – Ideiglenes intézkedések – A szabadalom későbbi megsemmisítése – Következmények – Az ideiglenes intézkedések által okozott kár megtérítéseként fizetendő megfelelő kártérítéshez való jog)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/14

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bayer Pharma AG kontra Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
      (C-688/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi tulajdon - Szabadalmak - 2004/48/EK irányelv - A 9. cikk (7) bekezdése - Termékeknek valamely szabadalom által biztosított jogok megsértésével történő forgalomba hozatala - Ideiglenes intézkedések - A szabadalom későbbi megsemmisítése - Következmények - Az ideiglenes intézkedések által okozott kár megtérítéseként fizetendő megfelelő kártérítéshez való jog)
      (2019/C 383/12)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bayer Pharma AG

         Alperesek: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

         Rendelkező rész

      A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének (7) bekezdését, és különösen az e rendelkezésben szereplő „megfelelő kártérítés” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely úgy rendelkezik, hogy nem kell megtéríteni azt a kárt, amely annak következtében érte az adott személyt, hogy a kár elhárítása, illetőleg csökkentése érdekében nem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható lett volna, és amelynek alapján – olyan körülmények esetén, mint az alapügy körülményei – a bíróság úgy dönt, hogy nem kötelezi az ideiglenes intézkedést kérelmező felet az ezen intézkedések által okozott károk megtérítésére, annak ellenére sem, hogy azt a szabadalmat, amelynek alapján ezen intézkedéseket kérelmezték és elrendelték, később megsemmisítették, amennyiben e szabályozás lehetővé teszi a bíróság számára, hogy megfelelően figyelembe vegye az adott ügy valamennyi objektív körülményét, ideértve a felek magatartását is, annak érdekében, hogy többek között meggyőződjön arról, hogy a kérelmező nem visszaélésszerűen vette-e igénybe az említett intézkedéseket.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26


title: C-709/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association (Fellebbezés – Dömping – (EU) 2015/776 végrehajtási rendelet – Kambodzsában, Pakisztánban és a Fülöp-szigeteken feladott kerékpárok behozatala – A Kínából származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az e behozatalokra való kiterjesztése – 1225/2009/EK rendelet – 13. cikk – Kijátszás – Összeszerelési műveletek – Kerékpáralkatrészek kiindulási helye és származása – Kínából Srí Lankára küldött, Srí Lankán megmunkált, majd összeszerelés céljából Pakisztánba küldött alkatrészek)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/14

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association
      (C-709/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Dömping - (EU) 2015/776 végrehajtási rendelet - Kambodzsában, Pakisztánban és a Fülöp-szigeteken feladott kerékpárok behozatala - A Kínából származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az e behozatalokra való kiterjesztése - 1225/2009/EK rendelet - 13. cikk - Kijátszás - Összeszerelési műveletek - Kerékpáralkatrészek kiindulási helye és származása - Kínából Srí Lankára küldött, Srí Lankán megmunkált, majd összeszerelés céljából Pakisztánba küldött alkatrészek)
      (2019/C 383/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: M. França, J.-F. Brakeland, és A. Demeneix meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (képviselő: P. Bentley QC), European Bicycle Manufacturers Association (képviselők: J. Beck solicitor, L. Ruessmann avocat)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének a 2017. október 10-i Kolachi Raj Industrial kontra Bizottság ítéletét (T-435/15, EU:T:2017:712) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd által előterjesztett megsemmisítés iránti keresetet elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd-t kötelezi a saját költségein felül a Bizottság és az European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) részéről az elsőfokú eljárásban, valamint a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26


title: C-28/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verein für Konsumenteninformation kontra Deutsche Bahn AG (Előzetes döntéshozatal – Az euróátutalások és -beszedések technikai és üzleti követelményei – 260/2012/EU rendelet – Egységes eurófizetési övezet (SEPA) – Beszedéssel történő fizetés – A 9. cikk (2) bekezdése – A fizetési művelet hozzáférhetősége – A lakóhelyre vonatkozó feltétel)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/15

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verein für Konsumenteninformation kontra Deutsche Bahn AG
      (C-28/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az euróátutalások és -beszedések technikai és üzleti követelményei - 260/2012/EU rendelet - Egységes eurófizetési övezet (SEPA) - Beszedéssel történő fizetés - A 9. cikk (2) bekezdése - A fizetési művelet hozzáférhetősége - A lakóhelyre vonatkozó feltétel)
      (2019/C 383/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Verein für Konsumenteninformation

         Alperes: Deutsche Bahn AG

         Rendelkező rész

      Az euróátutalások és -beszedések technikai és üzleti követelményeinek megállapításáról és a 924/2009/EK rendelet módosításáról szóló, 2012. március 14-i 260/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan szerződési kikötés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely kizárja az Európai Unió szintjén létrehozott beszedési modellen keresztül lebonyolított, euróban denominált beszedéssel (SEPA-beszedés) történő fizetést akkor, ha a fizető fél nem ugyanabban a tagállamban rendelkezik lakóhellyel, mint amelyben a kedvezményezett tevékenységének székhelye található.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19


title: C-46/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl és társai kontra Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto (Előzetes döntéshozatal – Tej- és tejtermékágazat – Kvóták – Kiegészítő illeték – 3950/92/EGK rendelet – 2. cikk – Az illeték felvásárló általi beszedése – A termelő rendelkezésére álló referenciamennyiséget meghaladó szállítások – A tej árának összege – A levonás kötelező alkalmazása – Az illeték-túlfizetés összegének visszatérítése – 1392/2001/EK rendelet – 9. cikk – Felvásárló – A kiegészítő illeték megfizetésére vonatkozó kötelezettség nemteljesítése – Termelők – A havi fizetésre vonatkozó kötelezettség nemteljesítése – Bizalomvédelem)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/16

      A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl és társai kontra Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (C-46/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Tej- és tejtermékágazat - Kvóták - Kiegészítő illeték - 3950/92/EGK rendelet - 2. cikk - Az illeték felvásárló általi beszedése - A termelő rendelkezésére álló referenciamennyiséget meghaladó szállítások - A tej árának összege - A levonás kötelező alkalmazása - Az illeték-túlfizetés összegének visszatérítése - 1392/2001/EK rendelet - 9. cikk - Felvásárló - A kiegészítő illeték megfizetésére vonatkozó kötelezettség nemteljesítése - Termelők - A havi fizetésre vonatkozó kötelezettség nemteljesítése - Bizalomvédelem)
      (2019/C 383/15)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl, S.s. Franco e Maurizio Artuso, Claudio Matteazzi, Roberto Tellatin, Sebastiano Bolzon

         Alperesek: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az 1999. május 17-i 1256/1999/EK tanácsi rendelettel módosított, a tej- és tejtermékágazatban a kiegészítő illeték megállapításáról szóló, 1992. december 28-i 3950/92/EGK tanácsi rendelet 2. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a kiegészítő illeték felvásárló általi, termelőktől való beszedésének a módjait szabályozó nemzeti szabályozásnak e rendelkezéssel való összeegyeztethetetlenségére vonatkozó megállapítás nem vonja maga után azt, hogy az e szabályozás alá tartozó termelőknek ezen illetéket többé nem kell megfizetniük.

                  2)

                  Az 1256/1999 rendelettel módosított 3950/92 rendeletnek a tej-és tejtermékágazatban a kiegészítő illeték megállapításáról szóló 3950/92/EGK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2001. július 9-i 1392/2001/EK bizottsági rendelet 9. cikkével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amelyről az alapügyben szó van, amely előírja, hogy a kiegészítő illeték túlfizetésének visszatérítésében elsődlegesen azon termelőknek kell részesülniük, akik az 1256/1999 tanácsi rendelettel módosított 3950/92 rendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összeegyeztethetetlen nemzeti jogi rendelkezés alapján eleget tettek a havi fizetési kötelezettségüknek.

                  3)

                  A bizalomvédelem elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, hogy olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, újraszámolják az azon termelők által fizetendő kiegészítő illeték összegét, akik nem tettek eleget az alkalmazandó nemzeti szabályozás által előírt, ezen illeték havi alapon történő megfizetésére vonatkozó kötelezettségnek.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23.


title: C-64/18., C-140/18, C-146/18. és C-148/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Steiermark [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 és C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 és C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 és C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 és C-148/18) kontra Bezirkshauptmannschaft Murtal (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 56. cikk – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Munkavállalók kiküldetése – A bérezési dokumentumok megőrzése és fordítása – Munkavállalási engedély – Szankciók – Arányosság – Előzetesen meghatározott minimumösszegű bírságok – Halmozás – A felső határ hiánya – Eljárási költségek – Szabadságvesztéssel járó büntetésre történő átváltoztatás)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/17

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Steiermark [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 és C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 és C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 és C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 és C-148/18) kontra Bezirkshauptmannschaft Murtal
      (C-64/18., C-140/18, C-146/18. és C-148/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 56. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Munkavállalók kiküldetése - A bérezési dokumentumok megőrzése és fordítása - Munkavállalási engedély - Szankciók - Arányosság - Előzetesen meghatározott minimumösszegű bírságok - Halmozás - A felső határ hiánya - Eljárási költségek - Szabadságvesztéssel járó büntetésre történő átváltoztatás)
      (2019/C 383/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Zoran Maksimovic (C-64/18), Humbert Jörg Köfler (C-140/18, C-146/18 és C-148/18), Wolfgang Leitner (C-140/18 és C-148/18), Joachim Schönbeck (C-140/18 és C-148/18), Wolfgang Semper (C-140/18 és C-148/18)

         Alperes: Bezirkshauptmannschaft Murtal

         Az eljárásban részt vesz: Finanzpolizei

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a közigazgatási engedélyek megszerzésével és a bérezési dokumentumok megőrzésével kapcsolatos munkajogi kötelezettségek be nem tartása esetén olyan bírságok kiszabását írja elő,

                  —

                  amelyek nem lehetnek alacsonyabbak egy előre meghatározott összegnél;

                  —

                  amelyeket érintett munkavállalónként halmozottan és felső határ nélkül szabnak ki;

                  —

                  amelyekhez az azokat kiszabó határozattal szemben benyújtott jogorvoslati kérelem elutasítása esetén az eljárási költségekhez való, a bírságok összegének 20 %-át kitevő hozzájárulás adódik hozzá, és

                  —

                  amelyeket a fizetés elmaradása esetén szabadságvesztéssel járó büntetésre változtatnak át.

         (1)  HL C 259., 2018.7.23


title: C-71/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 4-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteministeriet kontra KPC Herning (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – Olyan földterület eladása, amelyen az értékesítés időpontjában épület áll – Minősítés – 12. és 135. cikk – Az „építési telek” fogalma – Az „épület” fogalma – A gazdasági és kereskedelmi tartalom értékelése – Az objektív tényezők értékelése – A felek szándéka)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/18

      A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 4-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteministeriet kontra KPC Herning
      (C-71/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Olyan földterület eladása, amelyen az értékesítés időpontjában épület áll - Minősítés - 12. és 135. cikk - Az „építési telek” fogalma - Az „épület” fogalma - A gazdasági és kereskedelmi tartalom értékelése - Az objektív tényezők értékelése - A felek szándéka)
      (2019/C 383/17)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vestre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Skatteministeriet

         Alperes: KPC Herning

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, (2) és (3) bekezdését, valamint 135. cikke (1) bekezdésének j) és k) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan földterület értékesítésére irányuló ügylet, amelyen ezen értékesítés időpontjában egy épület állt, nem minősíthető „építési telek” értékesítésének, amennyiben ez az ügylet gazdaságilag független más szolgáltatásnyújtásoktól, és nem képez azokkal egységes ügyletet, még akkor sem, ha a felek szándéka az volt, hogy az épületet teljes egészében vagy részben lebontsák egy új épület építése érdekében.

         (1)  HL C 134., 2018.4.16


title: C-94/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 10-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nalini Chenchooliah kontra Minister for Justice and Equality (Előzetes döntéshozatal – Uniós polgárság – EUMSZ 21. cikk – Az Unió polgárainak és családtagjaiknak valamely tagállam területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga – 2004/38/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése, valamint a 15., 27., 28., 30. és 31. cikk – A „kedvezményezett” fogalma – A szabad mozgáshoz való jogát gyakorló uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező házastársa – Az uniós polgár abba a tagállamba való visszatérése, amelynek az állampolgára, és ahol szabadságvesztés-büntetését tölti – A harmadik állam említett állampolgárát érintő kiutasítási határozat meghozatala során a 2004/38/EK irányelv értelmében a fogadó tagállammal szemben előírt követelmények)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/18

      A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 10-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nalini Chenchooliah kontra Minister for Justice and Equality
      (C-94/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Uniós polgárság - EUMSZ 21. cikk - Az Unió polgárainak és családtagjaiknak valamely tagállam területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga - 2004/38/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése, valamint a 15., 27., 28., 30. és 31. cikk - A „kedvezményezett” fogalma - A szabad mozgáshoz való jogát gyakorló uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező házastársa - Az uniós polgár abba a tagállamba való visszatérése, amelynek az állampolgára, és ahol szabadságvesztés-büntetését tölti - A harmadik állam említett állampolgárát érintő kiutasítási határozat meghozatala során a 2004/38/EK irányelv értelmében a fogadó tagállammal szemben előírt követelmények)
      (2019/C 383/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Nalini Chenchooliah

         Alperes: Minister for Justice and Equality

         Rendelkező rész

      A Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó a harmadik állam állampolgárával szemben azzal az indokkal hozott kiutasítási határozatra, hogy ez utóbbi már nem rendelkezik az említett irányelv alapján tartózkodási joggal az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben, amelyben ez az állampolgár házasságot kötött egy uniós polgárral, amikor az a szabad mozgáshoz való jogát gyakorolta azzal, hogy a fogadó tagállamba utazott, és ott az említett állampolgárral tartózkodott, és ez az uniós polgár ezt követően visszatért az állampolgársága szerinti tagállamba. Ebből következik, hogy a 2004/38 irányelv 30. és 31. cikkében előírt releváns eljárási biztosítékok az ilyen kiutasítási határozat elfogadásakor kötelezőek, amellyel összefüggésben semmilyen esetben sem írható elő beutazási tilalom.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: C-104/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Feltétlen törlési okok – Az 52. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A védjegybejelentés során tanúsított rosszhiszeműség)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/19

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Joaquín Nadal Esteban
      (C-104/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Feltétlen törlési okok - Az 52. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A védjegybejelentés során tanúsított rosszhiszeműség)
      (2019/C 383/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ (képviselők: J. Güell Serra és E. Stoyanov Edissonov abogados)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. F. Crespo Carrillo meghatalmazott), Joaquín Nadal Esteban (képviselő: J. Donoso Rómaro abogado)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. november 30-i Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret kontra EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) ítéletét (T-687/16, EU:T:2017:853) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsának 2016. június 14-i határozatát (R 1779/2015-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  3)

                  A Bíróság elutasítja a vitatott védjegy törlésére irányuló kérelmet.

                  4)

                  A Bíróság Joaquín Nadal Estebant és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi egyenlő arányban a Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AȘ részéről a T-687/16. sz. ügyben az elsőfokú eljárás, valamint a fellebbezés során felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30


title: C-123/18. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 10-i ítélete – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés – Közös kül- és biztonságpolitika – Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben elfogadott korlátozó intézkedések – A fellebbező által annak következtében állítólagosan elszenvedett kár megtérítése, hogy a nevét felvették azon személyek és szervezetek listájára, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó – Kártérítési kereset – Az Európai Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges feltételek – „Valamely uniós jogszabály kellően súlyos megsértésének” fogalma – Értékelés – A „tulajdonban vagy ellenőrzés alatt álló társaság” fogalma – Indokolási kötelezettség)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/20

      A Bíróság (nagytanács) 2019. szeptember 10-i ítélete – HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
      (C-123/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közös kül- és biztonságpolitika - Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben elfogadott korlátozó intézkedések - A fellebbező által annak következtében állítólagosan elszenvedett kár megtérítése, hogy a nevét felvették azon személyek és szervezetek listájára, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - Kártérítési kereset - Az Európai Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges feltételek - „Valamely uniós jogszabály kellően súlyos megsértésének” fogalma - Értékelés - A „tulajdonban vagy ellenőrzés alatt álló társaság” fogalma - Indokolási kötelezettség)
      (2019/C 383/20)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (képviselő: M. Schlingmann Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és M. Bishop meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők kezdetben: R. Tricot, M. Kellerbauer és C. Zadra, később: R. Tricot, C. Hödlmayr és C. Zadra meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. december 13-i HTTS kontra Tanács ügyben hozott ítéletét (T-692/15, EU:T:2017:890) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  3)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: C-143/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Landgericht Bonn [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Romano, Lidia Romano kontra DSL Bank – a DB Privat- und Firmenkundenbank AG intézménye, korábban DSL Bank – a Deutsche Postbank AG üzletága (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2002/65/EK irányelv – Távollevők között kötött fogyasztói hitelszerződés – Elállási jog – Az elállási jog gyakorlása a szerződésnek a fogyasztó kifejezett kérelmére történő teljes mértékű teljesítését követően – A fogyasztó tájékoztatása az elállási jogról)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/21

      A Bíróság (első tanács) 2019. szeptember 11-i ítélete (a Landgericht Bonn [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Romano, Lidia Romano kontra DSL Bank – a DB Privat- und Firmenkundenbank AG intézménye, korábban DSL Bank – a Deutsche Postbank AG üzletága
      (C-143/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2002/65/EK irányelv - Távollevők között kötött fogyasztói hitelszerződés - Elállási jog - Az elállási jog gyakorlása a szerződésnek a fogyasztó kifejezett kérelmére történő teljes mértékű teljesítését követően - A fogyasztó tájékoztatása az elállási jogról)
      (2019/C 383/21)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Bonn

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Antonio Romano, Lidia Romano

         Alperes: DSL Bank – a DB Privat- und Firmenkundenbank AG intézménye, korábban DSL Bank – a Deutsche Postbank AG üzletága

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének c) pontját – ezen irányelv 1. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben és (13) preambulumbekezdése fényében – úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan, a nemzeti ítélkezési gyakorlatban is ekként értelmezett nemzeti jogi rendelkezés, amely a szolgáltató és a fogyasztó között létrejött, távollevők között kötött pénzügyi szolgáltatásra irányuló szerződés esetében nem zárja ki a fogyasztó elállási jogát abban az esetben, ha a fogyasztó kifejezett kérelmére a szerződést mindkét fél már teljes mértékben teljesíti, mielőtt a fogyasztó az elállási jogát gyakorolná. A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy a belső jog egészére tekintettel és az abban elfogadott értelmezési módszerek alkalmazásával az említett rendelkezéssel összhangban álló eredményre jusson, szükség esetén módosítva az állandó nemzeti ítélkezési gyakorlatot, amennyiben az a nemzeti jognak e rendelkezéssel összeegyeztethetetlen értelmezésén alapul.

                  2)

                  A 2002/65 irányelv 5. cikkének (1) bekezdését – ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdése 3. pontjának a) alpontjával és 6. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy azon szolgáltató, aki/amely pénzügyi szolgáltatásra irányuló, távollevők közötti szerződést köt valamely fogyasztóval, nem sérti meg azon kötelezettségét, hogy az általánosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagfogyasztót – még mielőtt az kötelezettséget vállalna bármely távollevők között kötött szerződés vagy ajánlat vonatkozásában – az uniós jog előírásainak megfelelően világos és érthető módon tájékoztassa az elállási jog fennállásáról, amennyiben e szolgáltató tájékoztatja a fogyasztót, hogy az elállási jog nem alkalmazható olyan szerződés esetén, amelyet a fogyasztó kifejezett kérelmére mindkét fél teljes mértékben teljesített, mielőtt a fogyasztó elállási jogát gyakorolná, és még akkor sem sérti meg e szolgáltató a fenti kötelezettségét, ha ez a tájékoztatás nem felel meg a nemzeti ítélkezési gyakorlatban is így értelmezett nemzeti szabályozásnak, amely úgy rendelkezik, hogy ilyen esetben az elállási jog alkalmazható.

         (1)  HL C 182., 2018.5.28


title: C-145/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Regards Photographiques SARL kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – A 103. cikk (2) bekezdésének a) pontja – A 311. cikk (1) bekezdésének 2. pontja – A IX. melléklet A. részének 7. pontja – Kedvezményes héamérték – Műalkotások – Fogalom – Az alkotójuk által készített, általa vagy felügyelete mellett sokszorosított fényképek, amelyekből legfeljebb 30 szignált és számozott példány létezik – A kedvezményes héamérték alkalmazását kizárólag a művészi jelleget mutató fényképekre korlátozó nemzeti szabályozás)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/22

      A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Regards Photographiques SARL kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (C-145/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 103. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A 311. cikk (1) bekezdésének 2. pontja - A IX. melléklet A. részének 7. pontja - Kedvezményes héamérték - Műalkotások - Fogalom - Az alkotójuk által készített, általa vagy felügyelete mellett sokszorosított fényképek, amelyekből legfeljebb 30 szignált és számozott példány létezik - A kedvezményes héamérték alkalmazását kizárólag a művészi jelleget mutató fényképekre korlátozó nemzeti szabályozás)
      (2019/C 383/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Regards Photographiques SARL

         Alperes: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fényképeknek ahhoz, hogy olyan műalkotásoknak minősüljenek, amelyekre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 311. cikke (1) bekezdésének 2. pontjával, valamint IX. melléklete A. részének 7. pontjával együttesen értelmezett 103. cikkének (1) bekezdése és (2) bekezdésének a) pontja értelmében kedvezményes hozzáadottértékadó-mérték vonatkozhat, meg kell felelniük az e 7. pontban foglalt, abban álló kritériumoknak, hogy azokat az alkotójuk készítette, azokat saját maga sokszorosította, vagy a felügyelete mellett sokszorosították, és legfeljebb 30 szignált és számozott példány létezik belőlük, minden más kritérium, különösen pedig annak kizárásával, hogy a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság a fényképek művészi jellegét értékelje.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 311. cikke (1) bekezdésének 2. pontjával, valamint IX. melléklete A. részének 7. pontjával együttesen értelmezett 103. cikkének (1) bekezdését és (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a kedvezményes hozzáadottértékadó-mérték alkalmazását kizárólag a művészi jellegű fényképekre korlátozza, mivel ez utóbbi jelleg fennállása a hatáskörrel rendelkező nemzeti adóhatóság értékelésétől függ, amely értékelés nem az ezen szabályozásban rögzített olyan objektív, egyértelmű és pontos kritériumok keretében történik, amelyek lehetővé teszik azon fényképek pontos meghatározását, amelyek tekintetében az említett szabályozás oly módon biztosítja e kedvezményes adómérték alkalmazását, hogy elkerülhető legyen az adósemlegesség elvének megsértése.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7


title: C-172/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Court of Appeal [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree kontra Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas (Előzetes döntéshozatal – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 97. cikk (5) bekezdése – Joghatóság – Bitorlási kereset – Azon tagállam bíróságainak joghatósága, amelynek területén „a bitorlást elkövették” – Valamely internetes oldalon és a közösségimédia-felületeken megjelenített reklámok és értékesítési ajánlatok)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/23

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Court of Appeal [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree kontra Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas
      (C-172/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 97. cikk (5) bekezdése - Joghatóság - Bitorlási kereset - Azon tagállam bíróságainak joghatósága, amelynek területén „a bitorlást elkövették” - Valamely internetes oldalon és a közösségimédia-felületeken megjelenített reklámok és értékesítési ajánlatok)
      (2019/C 383/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

         Alperesek: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

         Rendelkező rész

      Az [európai uniós] védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet 97. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely európai uniós védjegy olyan jogosultja, akinek a jogait állítólag megsértette az említett védjeggyel azonos megjelölésnek a hozzájárulása nélkül, harmadik személy által olyan reklámokban és értékesítési ajánlatokban történő használata, amelyeket elektronikus úton olyan árukkal azonos vagy árukhoz hasonló áruk vonatkozásában jelenítenek meg, mint amelyek az említett védjegy árujegyzékében szerepelnek, bitorlási keresetet indíthat e harmadik személlyel szemben azon tagállam európai uniós védjegybírósága előtt, amelynek a területén azok a fogyasztók és kereskedők találhatók, akik vagy amelyek felé e reklámok vagy értékesítési ajánlatok irányultak, függetlenül attól, hogy az említett harmadik személy ezen elektronikus megjelenítés érdekében egy másik tagállamban hozott döntéseket és intézkedéseket.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4.


title: C-199/18, C-200/18 és C-343/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C. A. F. A. R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) kontra Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A. U. S. L. Romagna (C-199/18 és C-200/18) és SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa kontra Regione Emilia-Romagna, A. U. S. L. Romagna (C-343/18) (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 882/2004/EK rendelet – 27. cikk – A takarmányokra és az élelmiszerekre vonatkozó hatósági ellenőrzések – Finanszírozás – A hatósági ellenőrzésekre vonatkozó díjak és illetékek – A tagállamok lehetősége a gazdasági szereplők bizonyos kategóriáinak mentesítésére – Díjak minimális díjtételei)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/23

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. szeptember 12-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C. A. F. A. R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) kontra Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A. U. S. L. Romagna (C-199/18 és C-200/18) és SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa kontra Regione Emilia-Romagna, A. U. S. L. Romagna (C-343/18)
      (C-199/18, C-200/18 és C-343/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - 882/2004/EK rendelet - 27. cikk - A takarmányokra és az élelmiszerekre vonatkozó hatósági ellenőrzések - Finanszírozás - A hatósági ellenőrzésekre vonatkozó díjak és illetékek - A tagállamok lehetősége a gazdasági szereplők bizonyos kategóriáinak mentesítésére - Díjak minimális díjtételei)
      (2019/C 383/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Pollo del Campo S.c.a., Avi Coop Società Cooperativa Agricola (C-199/18), C. A. F. A. R. – Società Agricola Cooperativa, Società Agricola Guidi di Roncofreddo di Guidi Giancarlo e Nicolini Fausta (C-200/18) és SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa (C-343/18)

         Alperesek: Regione Emilia-Romagna, Azienda Unità Sanitaria Locale 104 di Modena, A. U. S. L. Romagna (C-199/18 és C-200/18) és Regione Emilia-Romagna, A. U. S. L. Romagna (C-343/18)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állategészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 27. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok kötelesek az e rendelet IV. mellékletének A. szakaszában és V. mellékletének A. szakaszában említett tevékenységek hatósági ellenőrzésével kapcsolatos díjak megfizetésére kötelezni azon élelmiszeripari és takarmányipari vállalkozókat is, akik az állattenyésztési fő tevékenységük mellett kiegészítő jelleggel végzik az állatok levágását és a hús darabolását.

                  2)

                  A 882/2004 rendelet 27. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem jogosítja fel a tagállamokat arra, hogy a 882/2004 rendelet IV. mellékletének B. szakaszában és V. mellékletének B. szakaszában előírt minimális díjtételek összegénél alacsonyabb díjakat alkalmazzanak.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.

         HL C 268., 2018.7.30.


title: C-290/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Környezet – 92/43/EGK irányelv – Vadon élő állatok és növények – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények megőrzése – A 4. cikk (4) bekezdése – Az I. és II. melléklet – Közösségi jelentőségű területek – A kijelölés elmulasztása – Különleges megőrzési területek – Szükséges intézkedések – Az elfogadás elmulasztása)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/24

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
      (C-290/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - Környezet - 92/43/EGK irányelv - Vadon élő állatok és növények - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények megőrzése - A 4. cikk (4) bekezdése - Az I. és II. melléklet - Közösségi jelentőségű területek - A kijelölés elmulasztása - Különleges megőrzési területek - Szükséges intézkedések - Az elfogadás elmulasztása)
      (2019/C 383/25)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Costa de Oliveira és C. Hermes meghatalmazottak)

         Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Reis Silva, H. Almeida, A. Pimenta és P. Barros da Costa meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Portugál Köztársaság – mivel a lehető leghamarabb, de legkésőbb az alább említett bizottsági határozatok elfogadásától számított hat éven belül nem jelölt ki különleges megőrzési területként 61 olyan közösségi jelentőségű területet, amelyet az Európai Bizottság a 92/43/EGK tanácsi irányelv alapján, az atlanti bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzéket meghatározó, 2004. december 7-i 2004/813/EK bizottsági határozatban állapított meg, valamint a 92/43/EGK tanácsi irányelv alapján, a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzéket meghatározó, 2006. július 19-i 2006/613/EK bizottsági határozatban, és mivel nem fogadta el azokat a védelemhez szükséges intézkedéseket, amelyek megfelelnek a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21 i 92/43/EGK tanácsi irányelv I. mellékletében meghatározott azon természetes élőhelytípusok, valamint az ezen irányelv II. mellékletében felsorolt azon fajok ökológiai követelményeinek, amelyek jelen vannak e közösségi jelentőségű területeken – nem teljesítette az említett irányelv 4. cikkének (4) bekezdéséből és 6. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a Költségek viselésére.

         (1)  HL C 249., 2018. 07. 16.


title: C-331/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TE kontra Pohotovosť s.r.o. (Előzetes döntéshozatal – 2008/48/EK irányelv – Fogyasztóvédelem – Fogyasztói hitel – A 10. cikk (2) bekezdésének h) és i) pontja, illetve (3) bekezdése – A szerződésben feltüntetendő információk – Az egyes törlesztések tőketörlesztés, kamatok és költségek közötti bontásban történő feltüntetésére irányuló kötelezettséget előíró nemzeti szabályozás)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/25

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TE kontra Pohotovosť s.r.o.
      (C-331/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2008/48/EK irányelv - Fogyasztóvédelem - Fogyasztói hitel - A 10. cikk (2) bekezdésének h) és i) pontja, illetve (3) bekezdése - A szerződésben feltüntetendő információk - Az egyes törlesztések tőketörlesztés, kamatok és költségek közötti bontásban történő feltüntetésére irányuló kötelezettséget előíró nemzeti szabályozás)
      (2019/C 383/26)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský súd v Prešove

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TE

         Alperes: Pohotovosť s.r.o.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 10. cikke (2) bekezdésének h)–j) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely szerint a hitelmegállapodásnak minden egyes törlesztést a tőketörlesztés, a kamatok és az egyéb költségek közötti bontásban kell tartalmaznia.

                  2)

                  A 2008/48 irányelvnek a 2016. november 9-i Home Credit Slovakia ítéletben (C-42/15, EU:C:2016:842) értelmezett 10. cikkének (2) bekezdése és 22. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó az olyan hitelmegállapodásra, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amelyet ezen ítélet kihirdetése előtt, illetve a nemzeti szabályozásnak az említett ítéletnek való megfelelés érdekében történő módosítása előtt kötöttek meg.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20


title: C-333/18. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lombardi Srl kontra Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl (Előzetes döntéshozatal – Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások – 89/665/EGK irányelv – Valamely közbeszerzési szerződés odaítéléséről szóló határozat megsemmisítése iránt olyan ajánlattévő által benyújtott kereset, akinek az ajánlatát elutasították – A nyertes ajánlattevő viszontkeresete – A viszontkereset megalapozottsága esetén az alapkereset elfogadhatósága)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/26

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. szeptember 5-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lombardi Srl kontra Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl
      (C-333/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások - 89/665/EGK irányelv - Valamely közbeszerzési szerződés odaítéléséről szóló határozat megsemmisítése iránt olyan ajánlattévő által benyújtott kereset, akinek az ajánlatát elutasították - A nyertes ajánlattevő viszontkeresete - A viszontkereset megalapozottsága esetén az alapkereset elfogadhatósága)
      (2019/C 383/27)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Lombardi Srl

         Alperesek: Comune di Auletta, Delta Lavori SpA, Msm Ingegneria Srl

         Az eljárásban részt vesz: Robertazzi Costruzioni Srl

         Rendelkező rész

      A 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy az olyan ajánlattevő által előterjesztett, valamely másik ajánlattevő kizárására irányuló alapkeresetet, akinek érdeke fűződik egy adott szerződés elnyeréséhez, és akinek az uniós közbeszerzési jog, illetve az e jogot átültető szabályok állítólagos megsértése érdeksérelmet okozott, vagy ennek kockázata fennáll, a kizárásra irányuló kölcsönös keresetek vizsgálatára vonatkozó nemzeti eljárási szabályok vagy ítélkezési gyakorlat alapján elfogadhatatlannak minősítik, függetlenül a közbeszerzési eljárás résztvevőinek és a kereseteket benyújtóknak a számától.

         (1)  HL C 285., 2018.8.13.