title: T-584/08. sz. ügy: 2008. december 30-án benyújtott kereset – Cantiere Navale De Poli kontra Bizottság

text:
               7.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/44

         2008. december 30-án benyújtott kereset – Cantiere Navale De Poli kontra Bizottság
   (T-584/08. sz. ügy)
   (2009/C 55/79)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Cantiere Navale De Poli SpA (képviselők: A. Abate ügyvéd, R. Longanesi Cattani ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg C 20/08. sz. (ex N 62/08) olaszországi állami támogatásról szóló 2008. október 21-i bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002. június 27-i 1177/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 172., 2002.7.2., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 485. o.) az EK 87. cikk (3) bekezdésének e) pontján alapult, és a hajóépítés tekintetében átmeneti védőmechanizmust hozott létre, amelynek célja a koreai hajógyárak versenyellenes gyakorlata által eltorzított piaci feltételek visszaállítása volt. A rendelet eredetileg 2004. március 31-én vesztette volna hatályát, ezt azonban egy évvel meghosszabbították, lehetővé téve így a közösségi hajógyárak számára, hogy 2005. március 31-ig (a rendelet hatályvesztésének új időpontjáig) további szerződéseket kössenek meghatározott típusú teherhajók építésére. E szerződések támogatására a rendelet a szerződéses érték 6 %-ának megfelelő támogatást ír elő. A felperes 5 vegyianyag-szállító tartályhajó építésére vonatkozó szerződést kötött.
   A szerződések összességének a 2002–2005 közötti időszakban történő finanszírozása céljából Olaszország két, egyenként 10 millió euró értékű finanszírozást jelentett be. A Bizottság az elsőt 2004. május 19-i határozatában jóváhagyta, a másodikat pedig a megtámadott határozattal elutasította. E tekintetben a Bizottság arra hivatkozik, hogy a kiegészítő finanszírozás a 2004. április 21-i 794/2004 bizottsági határozat (HL L 140., 2004.4.30., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 4. kötet, 3. o.) 4. cikke értelmében „új támogatásnak” minősül, mivel meghaladja az engedélyezett támogatási program költségvetésének 20 %-át. Arra hivatkozik továbbá, hogy a kiegészítő finanszírozás összeegyeztethetetlen a közös piaccal, mivel a bejelentés 2005. március 31-én, az 1177/2002 rendelet hatályvesztésének időpontja után történt.
   A felperes azt állítja, hogy az olasz kormány 2005. március 31-ét megelőzően nem tudott ténylegesen intézkedni azon szerződések finanszírozása tekintetében, amelyeket nem ismerhetett, hiszen a vállalkozásoknak a rendelet alkalmazhatóságának utolsó napjáig (2005. március 31.) jogában állt e szerződéseket megkötni.
   Azok az okok, amelyekre a felperes a határozat megtámadása tekintetében elsősorban hivatkozik:

               —

               az 1177/2002 rendelet megsértése a jogalkotó által a 87. cikk (3) bekezdése a) pontja rendelkezéseinek vonatkozásában kitűzött sajátos célok tekintetében;

               —

               a 794/2004 bizottsági rendelet 4. cikke (2) bekezdése a) pontjának megsértése a 10 millió euró összegű kiegészítő támogatás „új támogatásként” történt minősítése vonatkozásában;

               —

               a WTO vitarendezési testülete 2005. június 20-i ajánlásának irrelevanciája a 1177/2002 rendelet alapján jogszerűen kötött hajóépítési szerződések vonatkozásában;

               —

               az indokolási kötelezettség megsértése a kiegészítő finanszírozás jóváhagyása jogalapjának feltételezett hiánya vonatkozásában;

               —

               a gondos ügyintézés és a kontradiktórius eljárás, a védelemhez való jog, az egyenlő bánásmód, a szubszidiaritás és az arányosság elveinek megsértése.


title: C-450/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. március 31-i ítélete (a Niedersächsisches Finanzgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Ulrich Schröder kontra Finanzamt Hameln (A tőke szabad mozgása — Közvetlen adózás — Ingatlan bérbeadásából származó jövedelem adóztatása — Öröklési szerződés alapján valamely szülő részére fizetett járadékok levonhatósága — Az érintett tagállamban teljes körű adókötelezettséggel való rendelkezésre vonatkozó feltétel)

text:
               21.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 152/7

         A Bíróság (második tanács) 2011. március 31-i ítélete (a Niedersächsisches Finanzgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Ulrich Schröder kontra Finanzamt Hameln
   (C-450/09. sz. ügy) (1)

   (A tőke szabad mozgása - Közvetlen adózás - Ingatlan bérbeadásából származó jövedelem adóztatása - Öröklési szerződés alapján valamely szülő részére fizetett járadékok levonhatósága - Az érintett tagállamban teljes körű adókötelezettséggel való rendelkezésre vonatkozó feltétel)
   2011/C 152/11
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Niedersächsisches Finanzgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ulrich Schröder

      Alperes: Finanzamt Hameln

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Niedersächsisches Finanzgericht — Az EK 12. és az EK 56. cikk értelmezése — Ingatlanok bérbe- és haszonbérbeadásból származó jövedelmek adóztatása — E javak korábbi tulajdonosának öröklési szerződés alapján fizetett járadékok levonásának lehetőségét annak a feltételnek alárendelő tagállami szabályozás, hogy ezen államban rendelkezzen teljes körű adókötelezettséggel

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 63. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi a belföldi illetőségű adózó számára, hogy a — részére az ezen tagállam területén fekvő ingatlanokat átruházó — valamely szülőjének fizetett járadékokat az említett javak révén létrejött, bérbeadásból származó jövedelmekből levonja, e levonás lehetőségét a külföldi illetőségű adózó részére azonban nem biztosítja, amennyiben e járadékok fizetésének kötelezettsége az említett javak átruházásából következik.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: C-129/16. sz. ügy: A Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2016.március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Túrkevei Tejtermelő Kft. kontra Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/25

      A Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2016.március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Túrkevei Tejtermelő Kft. kontra Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
      (C-129/16. sz. ügy)
      (2016/C 211/32)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Túrkevei Tejtermelő Kft.

         Alperes: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 191. cikkével, valamint a környezeti károk megelőzése és helyreállítása tekintetében a környezeti felelősségről szóló 2004/35/EK (1) irányelv rendelkezéseivel ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás, amely – átlépve a „szennyező fizet” elvén – lehetővé teszi a környezetvédelmi közigazgatási hatóság számára, hogy a környezeti károk megtérítésének felelősségét különleges formában a tulajdonjog jogosultjára terhelje anélkül, hogy ezt megelőzően érdemben vizsgálnia kellene e személy (gazdálkodó szerv) magatartása és a szennyezési esemény közötti okozati összefüggés meglétét?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre adandó válasz nemleges és a levegőszennyezésre figyelemmel nem merül fel környezeti kár felszámolásának szükségessége, a levegőtisztaság-védelmi bírság kiszabása indokolható-e a 2004/35/EK irányelv 16. cikkében és az EUMSZ 193. cikkében foglalt szigorúbb tagállami szabályozásra hivatkozással, vagy ez utóbbi szigorúbb szabályozás sem eredményezheti a szennyezésért nem felelős tulajdonos terhére pusztán szankció jellegű bírság kiszabását?

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/35/EK irányelve (2004. április 21.) a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről; HL L 143., 56. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 8. kötet 357. o.


title: C-268/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-94/15. sz., Binca Seafoods GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2016. március 11-én hozott végzése ellen a Binca Seafoods GmbH által 2016. május 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               1.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/16

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-94/15. sz., Binca Seafoods GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2016. március 11-én hozott végzése ellen a Binca Seafoods GmbH által 2016. május 13-án benyújtott fellebbezés
   (C-268/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 279/22)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Binca Seafoods GmbH (képviselő: H. Schmidt Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-94/15 számon nyilvántartásba vett, 2016. március 11-i végzését, és

               2.

               semmisítse meg a 834/2007/EK tanácsi rendelet részletes végrehajtási szabályainak megállapításáról szóló 889/2008/EK rendeletnek a víziállatok származása, az akvakultúrás állattartási gyakorlat, az ökológiai tenyésztett víziállatok takarmánya és az ökológiai akvakultúrás termelésben használható termékek és anyagok tekintetében történő módosításáról szóló, 2014. december 18-i 1358/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (1).

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés a Törvényszék T-94/15 számon nyilvántartásba vett, 2016. március 11-i végzésének hatályon kívül helyezésére irányul, amely végzés mint elfogadhatatlant elutasította a fellebbezőnek a 834/2007/EK tanácsi rendelet részletes végrehajtási szabályainak megállapításáról szóló 889/2008/EK rendeletnek a víziállatok származása, az akvakultúrás állattartási gyakorlat, az ökológiai tenyésztett víziállatok takarmánya és az ökológiai akvakultúrás termelésben használható termékek és anyagok tekintetében történő módosításáról szóló, 2014. december 18-i 1358/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet megsemmisítése iránti keresetét, és arra irányuló kérelmét, hogy e rendeletet ennek megfelelően semmisítse meg.
   A fellebbező az Európai Unió Alapjogi Chartája VI. címében foglalt 47. cikk szerinti, igazságszolgáltatáshoz való alapvető jogának megsértésére hivatkozik. Az Európai Unió elsődleges joga szerint főszabály szerint be lehet nyújtani megsemmisítés iránti keresetet. A 47. cikk első mondatában biztosított alapvető jog arra irányul, hogy a főszabály szerint megengedett jogorvoslatokat hatékonyan igénybe lehessen venni. A Törvényszék végzése sérti a fellebbezőnek a Charta 47. cikkének első mondatából eredő, a hatékony jogvédelem nyújtása értelmében vett hatékony jogorvoslathoz való jogát.
   A fellebbező arra hivatkozik, hogy megsértették a 47. cikk második mondata szerinti alapvető jogát, mivel beavatkoztak a 21. cikkből eredő, a hátrányos megkülönböztetés tilalmához fűződő alapvető jogába, valamint a 16. cikkből eredő, az alapjogok szintjén biztosított vállalkozási szabadsághoz fűződő alapvető jogába, anélkül hogy keresetét hatékony jogorvoslatként elbírálták volna. A Törvényszék a keresetének arra irányuló célját, hogy a versenytársakkal szemben védelmet kapjon, meg nem engedett módon egy másik, arra irányuló célként értelmezte, hogy saját maga részesüljön a meghosszabbított átmeneti szabályozásból eredő előnyökből, ami azonban nem volt a megsemmisítés iránti keresetének célja.
   A fellebbező azt állítja, hogy a vietnámi pangásius-akvakultúra termékeit kínáló szereplőként hátrányos megkülönböztetés érte az akvakultúrás állati eredetű termékeket kínáló szereplőkhöz képest, főleg pedig az Európai Unióban tevékenykedő gazdasági szereplőkhöz képest, amelyek tekintetében a megtámadott rendelet az átmeneti szabályokat a 2015-ös év végét követő időszakra meghosszabbította, miközben a pangásiusra vonatkozó átmeneti szabályok hatályukat vesztették.
   A fellebbező arra hivatkozik, hogy az önkényes előnyben részesítés eredményeképpen versenytársai „Bio” megjelöléssel kínálhatják termékeiket, miközben ezt a fellebbezővel szemben megtagadták. A fellebbező szerint a versenytársak tisztességtelen és semmivel nem igazolható versenyelőnyhöz jutottak, és – noha ők sem teljesítik maradéktalanul a vonatkozó európai uniós jogi követelményeket – használhatják a „Bio” megjelölést. A fellebbező kéri, hogy az uniós jogalkotó őt is ugyanilyen méltányos bánásmódban részesítse.
   A fellebbező az Alapjogi Charta 20. cikke szerinti egyenlőség általános elvének és a 21. cikkben foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésére hivatkozik. Ezenkívül az Alapjogi Charta 16. cikkéből eredő, a vállalkozási szabadságának biztosításához fűződő alapvető jogának megsértésére is hivatkozik.

      (1)  HL L 365., 97. o.


title: C-576/11. sz. ügy: 2011. november 18-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/9

         2011. november 18-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-576/11. sz. ügy)
   2012/C 39/16
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet és Simon B. meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség — mivel nem tett meg minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy teljesítse a Bíróság C-452/05. sz. ügyben 2006. november 23-án hozott ítéletében foglaltakat — nem teljesítette az Európai Unió működéséről szóló szerződés 260. cikkének első bekezdéséből eredő kötelezettségeit,

               —

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget, hogy fizesse meg a Bizottságnak a javasolt 11 340 euró összegű kényszerítő bírságot a C-452/05. sz. ügyben 2006. november 23-án hozott ítéletben foglaltak teljesítésével kapcsolatos késedelem minden egyes napjára a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének napjától a C-452/05. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének napjáig,

               —

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget, hogy fizessen a Bizottságnak 1 248 euró napi átalányösszeget a C-452/05. sz. ügyben 2006. november 23-án hozott ítélet kihirdetésének napjától a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének napjáig, vagy a C-452/05. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének napjáig, amennyiben annak végrehajtására korábban kerül sor,

               —

               a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztására a Bizottság azzal érvel, hogy amint a luxemburgi hatóságok által közölt információk vizsgálatából kitűnik, Luxemburg a mai napig, mégpedig közel öt évvel a Bíróság ítéletének kihirdetését követően sem teljesítette teljes mértékben az ezen ítéletben foglaltakat. Luxemburg ugyanis nem tett eleget sem az 5. cikk (4) bekezdése, sem az 5. cikk (2) bekezdése rendelkezéseinek. Hat, több mint 10 000 lakosegyenértékű luxemburgi agglomerációkat ellátó szennyvíztisztító üzem ugyanis még mindig nem felel meg a 91/271/EGK irányelvben (1) előírt követelményeknek.

      (1)  A települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i tanácsi irányelv (HL L 135., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 26. o.)


title: C-296/09. sz. ügy: A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2009. július 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vlaamse Gemeenschap kontra M. Baesen

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/31

         A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2009. július 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vlaamse Gemeenschap kontra M. Baesen
   (C-296/09. sz. ügy)
   2009/C 267/57
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van Cassatie van België

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vlaamse Gewest

      Alperes: M. Baesen.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az 1408/71/EGK (1) rendelet 13. cikke (2) bekezdésének d) pontja alkalmazásában a „köztisztviselő és köztisztviselőnek minősülő más személy” kifejezést azon nemzeti szociális biztonsági rendszer alapján kell-e értelmezni, amelyhez az érintett személy tartozik?

               2.

               Amennyiben az 1. kérdésre igenlő válasz adandó: az 1408/71 rendelet 13. cikke (2) bekezdésének d) pontja szerinti köztisztviselőnek minősülő más személynek tekinthető-e az a közszolgálati munkáltatónál munkaszerződéssel alkalmazott személy, aki az 1408/71 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése szerinti egyes szociális biztonsági ágak tekintetében a nemzeti szociális biztonsági rendszer alapján a munkavállalókra vonatkozó általános szociális biztonsági szabályozás hatálya alatt áll, míg a rendelet 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti más nemzeti biztonsági ágak tekintetében a köztisztviselőkre vonatkozó különös rendszer hatálya alá tartozik?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i tanácsi rendelet (HL L 149., 2.o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.)


title: T-487/11. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Banco Privado Português és Massa Insolvente do Banco Privado Português kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Pénzügyi ágazat — Kölcsönhöz kapcsolódó állami garancia — A tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatás — Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatások — A pénzügyi ágazatban nyújtott támogatásokra vonatkozó bizottsági közleményekkel való összeegyeztethetőség a pénzügyi válság hátterében — Jogos bizalom — Indokolási kötelezettség” )

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/43

         A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Banco Privado Português és Massa Insolvente do Banco Privado Português kontra Bizottság
   (T-487/11. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - Pénzügyi ágazat - Kölcsönhöz kapcsolódó állami garancia - A tagállam gazdaságában bekövetkezett komoly zavar megszüntetésére nyújtott támogatás - Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontja - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatások - A pénzügyi ágazatban nyújtott támogatásokra vonatkozó bizottsági közleményekkel való összeegyeztethetőség a pénzügyi válság hátterében - Jogos bizalom - Indokolási kötelezettség”))
   (2015/C 046/52)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperesek: Banco Privado Português, SA (Lisszabon, Portugália); Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA (Lisszabon) (képviselők: C. Fernández Vicién, F. Pereira Coutinho, M. Esperança Pina, T. Mafalda Santos, R. Leandro Vasconcelos és A. Kéri ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn és M. Afonso meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Portugália által a BPP számára kölcsönhöz kapcsolódó állami garancia formájában nyújtott támogatást (C 33/09 [korábbi NN 57/09, CP 191/09] állami támogatás) a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak nyilvánító 2010. július 20-i 2011/346/EU bizottsági határozat (HL L 159., 95. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Banco Privado Português, SA-t és a Massa Insolvente do Banco Privado Português, SA-t kötelezi a saját, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 340., 2011.11.19.


title: F-54/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. szeptember 18-i ítélete – CV kontra EGSZB (Közszolgálat — Kártérítési kereset — Adminisztratív vizsgálatok — Fegyelmi eljárás — Lelki zaklatás)

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/52

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. szeptember 18-i ítélete – CV kontra EGSZB
   (F-54/13. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Kártérítési kereset - Adminisztratív vizsgálatok - Fegyelmi eljárás - Lelki zaklatás))
   2014/C 421/72
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CV (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (képviselők: kezdetben M. Arsène és L. Camarena Januzec meghatalmazottak, F.-M. Hislaire és M. Troncoso Ferrer ügyvédek, később M. Pascua Mateo és L. Camarena Januzec meghatalmazottak, F.-M. Hislaire és M. Troncoso Ferrer ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EGSZB azon határozatának megsemmisítése, amelyben elutasította a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott, az iránti kérelmet, hogy térítsék meg az őt állítólag ért nyomás, sőt zaklatás miatt keletkezett kárát

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20., 64. o.


title: C-122/11. sz. ügy: 2011. március 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/12

         2011. március 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-122/11. sz. ügy)
   2011/C 160/13
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: V. Kreuschitz és G. Rozet meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság — mivel csak 2004. augusztus 1-jétől kezdve törölte el a lakóhelyre vonatkozó azon feltételt, amely megakadályozta azon európai és EGT-beli állampolgárok nyugdíjainak értékkövetését, akik a Belgiummal viszonossági megállapodást kötött országokon kívül rendelkeznek lakóhellyel, valamint nem szüntette meg azt a hátrányos megkülönböztetést, amely ezen állampolgárokat a 2004. augusztus 1-jét megelőző időszakban mindvégig érte azáltal, hogy nem kapták meg a nyugdíjuk egy részét — nem teljesítette a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 4. és 7. cikkéből, valamint az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvéről rendelkező EUMSZ 18. cikkből és EUMSZ 45. cikkből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság azt állítja, hogy a nemzeti szabályozás a más tagállamok állampolgárait hátrányosan megkülönbözteti, amennyiben kizárólag velük szemben támaszt olyan feltételt, amely szerint ahhoz, hogy a 2004. augusztus 1-jéig terjedő időszakban a nyugdíjuk értékkövetésének kedvezményében részesülhessenek, a tagállamok valamelyikében vagy olyan országban kell lakóhellyel rendelkezniük, amely Belgiummal viszonossági megállapodást kötött.
   A Bizottság ezenkívül előadja, hogy a 883/2004/EK rendelet ahhoz, hogy hivatkozni lehessen az egyenlő bánásmód elvére, már nem támaszt olyan feltételt, hogy valamely tagállam területén kelljen lakóhellyel rendelkezni. Az e rendelet hatálya alá tartozó személyek tehát akkor is kérhetik ezen elv alkalmazását, ha valamely harmadik államban rendelkeznek lakóhellyel. Így a tagállamok a továbbiakban nem jogosultak arra, hogy a nyugdíjak értékkövetését csak a saját állampolgáraik esetében tegyék lehetővé, hanem azt a harmadik államokban lakóhellyel rendelkező nyugdíjasok esetében is biztosítaniuk kell.
   A Bizottság szerint végül nem fogadhatók el a belga hatóságok által annak igazolása érdekében hivatkozott indokok — így a jogos bizalom, a gyakorlati nehézségek és a költségvetési hatás —, hogy a módosított jogszabályt nem lehet visszaható hatállyal alkalmazni.

      (1)  HL L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.


title: C-4/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélete ellen Gerasimos Potamianos által 2009. január 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/11

         Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélete ellen Gerasimos Potamianos által 2009. január 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-4/09. sz. ügy)
   (2009/C 82/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Gerasimos Potamianos (képviselők: S. Orlandi, A. Collen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott azon ítélete rendelkező részének minden pontját, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította a fellebbező 2004. április 26-i keresetében szereplő, a szerződéskötésre jogosult hatóságnak a fellebbező ideiglenes alkalmazotti szerződése meg nem hosszabbításáról szóló határozata ellen irányuló összes kérelmét;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül a szerződéskötésre jogosult hatóságnak a fellebbező ideiglenes alkalmazotti szerződését meg nem hosszabbító határozatát;

               —

               a Bíróság kötelezze az alperest mindkét eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalap szerint téves az Elsőfokú Bíróság azon értelmezése, amely szerint az ideiglenes alkalmazotti szerződés meg nem hosszabbítása a szolgálati érdeken alapul. A fellebbező felettesei ugyanis több alkalommal is kérték a fellebbező szerződésének meghosszabbítását. Objektív, helytálló és egybehangzó ténykörülmények éppen ellenkezőleg arra engednek következtetni, hogy a „halmozódást tiltó” szabály alkalmazása – amely szabály hat évben maximálja az ideiglenes alkalmazott foglalkoztatásának időtartamát – képezi a szóban forgó meghosszabbítás egyetlen akadályát.
   Második jogalapjában a fellebbező azzal érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a fellebbező nem pályázott az érintett állásra, miközben a fellebbező kellő időben kérte szerződésének meghosszabbítását, és kérelmét többször megismételte, még az álláshirdetés közzétételét követően is.
   Harmadik jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a szerződéskötésre jogosult hatóság nem élt vissza hatáskörével. Az ideiglenes alkalmazottak felvételének célja ugyanis kimondottan a Bizottság üres álláshelyeinek betöltése, többek között a versenyvizsgán sikeres pályázók hiányának orvoslása volt.
   Márpedig ez utóbbi célkitűzést egyáltalán nem szolgálja a fellebbező szerződésének a „halmozódást tiltó” szabály alapján történő meg nem hosszabbítása, mivel a fellebbező állását bármiféle versenyvizsga meghirdetése előtt hirdették meg. Ráadásul egy másik ideiglenes alkalmazott kapott hosszú időtartamra szóló szerződést erre a posztra, miközben az ugyanazon az igazgatóságon rövid időtartamra szóló szerződéssel foglalkoztatott összes többi ideiglenes alkalmazott szerződését automatikusan meghosszabbították, állásaik előzetes meghirdetése nélkül.
   Végezetül megsértették az egyenlő bánásmód elvét, mivel az összes többi, szolgálati idejüket leszámítva a fellebbezővel összehasonlítható helyzetben lévő ideiglenes alkalmazott szerződését meghosszabbították anélkül, hogy állásukat meghirdették volna, ellentétben a fellebbező esetében követett eljárással. E vonatkozásban a bizonyítási terhet tévesen fordították meg az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban, mivel az alperes – és nem a felperes – feladata lett volna azon szabályok betartásának bizonyítása, amelyeket az alperes maga állított fel.


title: T-389/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 11-i végzése – salesforce.com kontra OHIM (MARKETINGCLOUD)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/76

         A Törvényszék 2015. november 11-i végzése – salesforce.com kontra OHIM (MARKETINGCLOUD)
   (T-389/14. sz. ügy) (1)

   (2016/C 027/97)
   Az eljárás nyelve: angol
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 329., 2014.9.22.


title: T-86/12. sz. ügy: A Törvényszék 2012. december 12-i végzése — Robert Group kontra OHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)

text:
               2.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/27

         A Törvényszék 2012. december 12-i végzése — Robert Group kontra OHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)
   (T-86/12. sz. ügy) (1)

   2013/C 32/47
   Az eljárás nyelve: angol
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 118., 2012.4.21.


title: T-79/06. sz. ügy:  2006. február 23-án  benyújtott kereset – Sachsa Verpackung kontra Bizottság

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/32

         2006. február 23-án benyújtott kereset – Sachsa Verpackung kontra Bizottság
   (T-79/06. sz. ügy)
   (2006/C 96/52)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: a Sachsa Verpackung (Wieda, Németország) (képviselők: F. Puel és L. François-Martin ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a határozat 1. cikkének k) pontját, 2. cikkének i) pontját és 4. cikkének 21) pontját;

               —

               vagylagosan módosítsa a határozat 2. cikkének i) pontját és csökkentse a bírság összegét;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot az eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a jelen keresettel az EK-Szerződés 81. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.354 ipari zsákok ügy) 2005. november 30-án hozott C(2005)4634 végl. bizottsági határozat részleges megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság megállapította, hogy a határozat címzettjei, ideértve a felperest, megsértették az EK-Szerződés 81. cikkét azáltal, hogy a műanyag ipari zsákok ágazatában Belgiumban, Franciaországban, Németországban, Luxemburgban, Hollandiában és Spanyolországban megállapodások és összehangolt megállapodások hálózatában vett részt. A határozatnak a felperesre vonatkozó részében a Bizottság megállapította, hogy a felperes részt vett az egységes és folyamatos jogsértésben, és bírságot szabott ki rá.
   Az első kereseti kérelme alátámasztásául, amelyet fő kérelmeként terjeszt elő, a felperes három jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalapban azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el azzal kapcsolatban, hogy a felperes milyen mértékben vett részt a kartellben, azáltal, hogy aktív szerepét állapította meg az általános kvóták és az árak rögzítésében, valamint a vevők elosztásában.
   A második jogalapban azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az indokolási kötelezettséget azáltal, hogy nem indokolta a jogilag megkívánt módon azt, hogy a felperes részt vett a kartell németországi alcsoportjában.
   A harmadik jogalapban a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az 1/2003/EK rendelet (1) 23. cikkének (2) bekezdését és a 17/62 rendelet (2) 15. cikkét a felperes szerint azon téves állítással, hogy a felperes nem volt független vállalkozás, és azon szintén téves megállapítással, hogy anyavállalata, a Groupe Gascogne, egyetemlegesen felelős a bírság megfizetéséért. A felperes továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság tévedett azon bírságrész megállapításával, amelyért a felperes a jogsértésben való részvételének időtartama miatt felelős, amely így meghaladta forgalmának 10 %-os határát.
   Vagylagos kereseti kérelmének alátámasztásául a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság helytelenül állapította meg a kiszabott bírság összegét, és megsértette az arányosság elvét azáltal, hogy a jogsértés súlyát és időtartamát tévesen értékelte, és nem vette figyelembe az enyhítő körülményeket, valamint a felperes együttműködését az engedékenységi közlemény (3) alapján.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)

      (2)  A Szerződés 85. és 86. cikkének végrehajtásáról szóló 17. (első) rendelet (HL L 13., 204. o., 1962. február 21.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 3. o.)

      (3)  A Bizottság közleménye a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről (HL 2002. C 45., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 155. o.)


title: C-177/09. sz. ügy: A Conseil d’État (Belgium) által 2009. május 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe és Alix Walsh kontra Région wallonne

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/30

         A Conseil d’État (Belgium) által 2009. május 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe és Alix Walsh kontra Région wallonne
   (C-177/09. sz. ügy)
   2009/C 180/51
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Marie-Noëlle Solvay, Jean-Marie Solvay de la Hulpe és Alix Walsh

      Alperes: Région wallonne

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK irányelv (1) 1. cikkének (5) bekezdését lehet-e akként értelmezni, hogy az kizár a hatálya alól egy olyan jogszabályt, amely — mint a Vallon Régió 2008. július 17-i, az egyes olyan engedélyekről szóló rendelete, amelyek tekintetében közérdeken alapuló kényszerítő okok állnak fenn — annak megállapítására szorítkozik, hogy a benne felsorolt cselekményekre és munkálatokra vonatkozó városfejlesztési engedélyek, környezeti engedélyek és egyedi engedélyek kiadása kapcsán „közérdeken alapuló kényszerítő okok fennállása került megállapításra”, és „megerősíti” azokat az engedélyeket, amelyek kapcsán kimondta, hogy „közérdeken alapuló kényszerítő okok fennállása került megállapításra”?

               2)

                           a)

                           A 97/11/EK tanácsi irányelvvel (2), valamint a 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (3) módosított 85/337/EGK irányelv 1., 5., 6., 7., 8. és 10a. cikkével ellentétes-e az olyan jogi szabályozás, amelynek értelmében a hatásvizsgálat alá tartozó valamely projekt megvalósításához való jogot olyan jogalkotási aktus keletkezteti, amellyel szemben nincs helye bíróság vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan szerv előtti jogorvoslatnak, amely mind anyagi jogi, mind eljárásjogi tekintetben lehetővé teszi azon határozat jogszerűségének kifogásolását, amely jogot keletkeztet e projekt megvalósítására?

                           b)

                           A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, 1998. június 25-én megkötött és az Európai Közösségek által a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal (4) jóváhagyott Aarhusi Egyezmény 9. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy az a tagállamok számára előírja annak biztosítását, hogy a hatásvizsgálat alá tartozó projektek engedélyezésének mind az anyagi jogi szabályaihoz, mind pedig az eljárási szabályaihoz kapcsolódó bármely anyagi jogi vagy eljárásjogi kérdés vonatkozásában bíróság vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan szerv előtt kifogásolni lehessen azon határozatok, intézkedések vagy mulasztások jogszerűségét, amelyek a 6. cikk rendelkezéseinek hatálya alá tartoznak?

                           c)

                           A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, 1998. június 25-én megkötött és az Európai Közösségek által a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal jóváhagyott Aarhusi Egyezményre tekintettel a 2003/35/EK irányelvvel módosított 85/337/EGK irányelv 10a. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy az a tagállamok számára előírja olyan jogorvoslati lehetőség biztosítását, hogy a hatásvizsgálat alá tartozó projektek engedélyezésének mind az anyagi jogi szabályaihoz, mind pedig az eljárási szabályaihoz kapcsolódó bármely anyagi jogi vagy eljárásjogi kérdés vonatkozásában, bíróság vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan szerv előtt kifogásolni lehessen a határozatok, intézkedések vagy mulasztások jogszerűségét?

      (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.).

      (2)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK irányelv módosításáról szóló, 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelv (HL L 73., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 151. o.).

      (3)  A környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről, valamint a nyilvánosság részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében a 85/337/EGK és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. május 26-i európai parlamenti és tanácsi irányelv — A Bizottság nyilatkozata (HL L 156., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 466. o.).

      (4)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében való megkötéséről szóló, 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozat (HL L 124., 1. o.).


title: C-1/16. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de A Coruña (Spanyolország) által 2016. január 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Abanca Corporación Bancaria S.A. kontra María Isabel Vázquez Rosende

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/22

         Az Audiencia Provincial de A Coruña (Spanyolország) által 2016. január 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Abanca Corporación Bancaria S.A. kontra María Isabel Vázquez Rosende
   (C-1/16. sz. ügy)
   (2016/C 098/29)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Audiencia Provincial de A Coruña

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Abanca Corporación Bancaria S.A.

      Alperes: María Isabel Vázquez Rosende

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. és 7. cikke értelmezhető-e úgy, hogy egy kölcsönszerződésben foglalt küszöb-kikötés tisztességtelen jelleg miatti semmisségének megállapításából eredő visszafizetési kötelezettség ne a szerződés megkötésének időpontjára, hanem egy későbbi időpontra rendelkezzen visszaható hatállyal?

               2)

               A kikötés tisztességtelen jelleg miatti semmisségének megállapításából eredő visszaható hatály korlátozását megalapozó, az érdekeltek jóhiszeműségére vonatkozó feltétel az uniós jog olyan önálló fogalmának tekinthető-e, amelyet az összes tagállamnak egységesen kell értelmeznie?

               3)

               Ha az előző kérdésre igenlő választ kell adni, milyen feltételeket kell figyelembe venni az érdekeltek jóhiszeműségének megállapításához?

               4)

               A fentiektől függetlenül, összhangban van-e az 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikkével az érdekeltek jóhiszeműségének fogalmára vonatkozó értelmezés, amely szerint jóhiszemű lehet az eladó vagy szolgáltató azon magatartása, amely a szerződés létrejöttekor az átláthatóságnak a kikötés tisztességtelen jellegét meghatározó hiányát idézte elő?

               5)

               Összhangban van-e az 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikkével az érdekeltek jóhiszeműségének fogalmával kapcsolatos azon értelmezés, amely szerint az eladó vagy szolgáltató jóhiszeműsége absztrakt módon értékelhető, vagy, éppen ellenkezőleg, az eladó vagy szolgáltató által a konkrét szerződéskötéskor tanúsított magatartásra figyelemmel kell azt értékelni?

               6)

               A súlyos zavarok kockázata, amely a tisztességtelen kikötésből eredő visszaható hatály korlátozásának alapjául szolgál, az uniós jog olyan önálló fogalmának tekinthető-e, amelyet az összes tagállamnak egységesen kell értelmeznie?

               7)

               Ha az előző kérdésre igenlő választ kell adni, milyen feltételeket kellene figyelembe venni?

               8)

               A fentiektől függetlenül, a súlyos zavarok kockázata összhangban van-e az 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikkével, ha azt csak az eladó vagy szolgáltató számára okozott súlyos zavarok figyelembe vételével értékelik, vagy a szóban forgó küszöb kikötés alapján kifizetett összegek teljes visszatérítése hiányában a fogyasztóknál bekövetkezett vagyonvesztést is tekintetbe kell venni?

               9)

               A gazdasági rendet érintő súlyos zavarok kockázatát, a fogyasztó által indított konkrét egyéni kereset esetén, az 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikke értelmében csak e konkrét keresetnek a gazdasági hatására figyelemmel, vagy azon gazdasági hatásokra figyelemmel kell-e értékelni, amelyekkel az egyéni keresetek nagy számú fogyasztó általi potenciális gyakorlása járna?

      (1)  HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.


title: T-200/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. április 14-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — A tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Jogalap — A felperes nevének a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó korábbi intézkedések megsemmisítését követő új indokoláson alapuló jegyzékbe vétele — Indokolási kötelezettség — A tulajdonhoz való jog — Arányosság — Ténybeli tévedés — A védelemhez való jog — A hatékony bírói jogvédelemhez való jog — Hatáskörrel való visszaélés — Az élethez való jog — A családi élet tiszteletben tartásához való jog — Szerződésen kívüli felelősség”)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/23

         A Törvényszék 2016. április 14-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács
   (T-200/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Jogalap - A felperes nevének a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó korábbi intézkedések megsemmisítését követő új indokoláson alapuló jegyzékbe vétele - Indokolási kötelezettség - A tulajdonhoz való jog - Arányosság - Ténybeli tévedés - A védelemhez való jog - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Hatáskörrel való visszaélés - Az élethez való jog - A családi élet tiszteletben tartásához való jog - Szerződésen kívüli felelősség”))
   (2016/C 191/29)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Franciaország) (képviselő: A. de Saint Remy ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: G. Étienne és A. de Elera-San Miguel Hurtado meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2014. január 30-i 2014/49/KKBP tanácsi határozat (HL L 28., 38. o.), valamint a tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 101/2011/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. január 30-i 81/2014/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 28., 2. o.) felperest érintő részükben történő megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig kártérítési kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék kötelezi Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Alit a saját költségei, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 202., 2014.6.30.


title: F-2/14. sz. ügy: 2014. január 9-én benyújtott kereset — ZZ és ZZ kontra Számvevőszék

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/22

         2014. január 9-én benyújtott kereset — ZZ és ZZ kontra Számvevőszék
   (F-2/14. sz. ügy)
   2014/C 61/39
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és ZZ (képviselők: D. de Abreu Caldas és J.-N. Louis ügyvédek)

      Alperes: Európai Számvevőszék

      A jogvita tárgya és leírása

   A Számvevőszéknek a felperesek által két kollegájukkal szemben rágalmakat tartalmazó közös nyilatkozatuk miatt benyújtott panasz vizsgálatának mellőzéséről, valamint annak megállapításáról szóló határozatának megsemmisítése, hogy nem szükséges megtenni a segítségnyújtási kötelezettsége alapján kötelező intézkedéseket

      Kereseti kérelmek

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Számvevőszéknek a felperesek által a 24. cikk alapján két kollegájukkal szemben benyújtott kérelem vizsgálat nélküli lezárásáról szóló, 2012. december 13-i határozatát;

               —

               kötelezze a Számvevőszéket, hogy nem vagyoni kártérítés címén a 100 000 euróra értékelt kár tekintetében fizessen a felpereseknek ideiglenesen egy eurót;

               —

               a Számvevőszéket kötelezze a költségek viselésére.


title: C-575/10. sz. ügy: 2010. december 9-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyar Köztársaság

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/6

         2010. december 9-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyar Köztársaság
   (C-575/10. sz. ügy)
   2011/C 72/09
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Kukovec és Sipos A., meghatalmazottak)

      Alperes: Magyar Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy állapítsa meg, hogy a Magyar Köztársaság nem teljesítette a 2004/18/EK (1) irányelv 47. cikk (2) bekezdésében és a 48. cikk (3) bekezdésében, valamint a 2004/17/EK (2) irányelv 54. cikk (5) és (6) bekezdéseiben foglalt kötelezettségeit, mert nem biztosítja azt, hogy a közbeszerzési eljárások során egy gazdasági szereplő adott esetben egyéb szervezetek kapacitására is támaszkodhasson, a velük fennálló kapcsolatának jogi jellegétől függetlenül;

               —

               kötelezze a Magyar Köztársaságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2004/17/EK és a 2004/18/EK irányelv egyaránt lehetővé teszi a közbeszerzési eljárások során az ajánlattevő számára, hogy alkalmasságának, illetve a kiválasztási szempontoknak való megfelelésének igazolása érdekében más szervezetek kapacitásaira is támaszkodhassék, mégpedig a közöttük fennálló kapcsolat jogi jellegétől függetlenül.
   A Bizottság álláspontja szerint nem felel meg a fent nevezett irányelvek vonatkozó rendelkezéseinek az a magyar szabályozás, mely az ajánlattevők számára bizonyos alkalmassági kritériumok vonatkozásában csak abban az esetben engedélyezi a szerződés teljesítésébe közvetlenül be nem vont más szervezetek erőforrásainak felhasználását, ha azok felett az ajánlattevőnek többségi befolyása áll fenn. A kifogásolt nemzeti szabályozás tehát azon szervezetek vonatkozásában, melyek alvállalkozóként nem vesznek részt a szerződés teljesítésében, egy további feltételt támaszt annak érdekében, hogy az ajánlattevő ezen szervezetek kapacitásaira is támaszkodhassék a közbeszerzési eljárás lebonyolítása során.
   Az irányelvek egyértelműen fogalmaznak: anélkül, hogy megkövetelnék, hogy az erőforrást biztosító szervezetek közvetlenül bevonásra kerüljenek a szerződés teljesítésébe, előírják, hogy az ezen szervezetek erőforrásaira való támaszkodás lehetőségét az ajánlattevő és az érintett egyéb szervezetek közötti kapcsolat jogi jellegétől függetlenül kell a nemzeti szabályozásnak biztosítania. Az egyetlen feltétel az, hogy az ajánlattevő igazolni tudja az ajánlatkérőnek, hogy a szerződés teljesítéséhez szükséges erőforrások ténylegesen a rendelkezésére fognak majd állni.
   A kereset tárgyát képező magyar szabályozás ezzel szemben korlátozza az ajánlattevők lehetőségeit, akik számára gyakorlatilag nem marad más választás, mint alvállalkozóként bevonni az erőforrást biztosító szervezeteket a szerződés teljesítésébe, hacsak nem gyakorolnak eleve többségi befolyást felettük.
   A kifogásolt nemzeti jogi szabályozás nem igazolható a közbeszerzési szabályok megkerülésére irányuló gyakorlatok visszaszorításának szándékával, mivel egy ilyen célra sem lehet hivatkozni egy olyan, az uniós közbeszerzési joggal ellentétes szabály igazolása érdekében, amely aránytalanul leszűkíti az irányelvekből eredő jogokat és eljárási kötelezettségeket. A tagállamoknak az irányelvek által megszabott korlátokon belül természetesen lehetőségük van meghatározni, hogy mi módon kell az ajánlattevőnek bizonyítania azt, hogy a más szervezetek által biztosított erőforrások valóban a rendelkezésére fognak állni, ám ezt úgy kell megtenniük, hogy a szervezetek kapcsolatának jogi jellege tekintetében ne vezessenek be megkülönböztetést.
   Nem fogadható el a Magyar Köztársaság azon álláspontja sem, miszerint egy olyan szervezet, amely nem vesz részt a szerződés teljesítésében, nem igazolhatja olyan, valamely alkalmassági minimum követelmény teljesítéséhez szükséges erőforrások meglétét, melyeket a szerződés teljesítése során ténylegesen rendelkezésre kell bocsátani. Ezzel kapcsolatban a Bizottság hangsúlyozza, hogy a 2004/18/EK irányelv 48. cikk (3) bekezdése szerint egy más szervezet erőforrásainak rendelkezésre állását kifejezetten lehet oly módon igazolni, hogy az ajánlattevő „bemutatja az említett szervezetek arra vonatkozó kötelezettségvállalását, hogy a szükséges erőforrásokat a gazdasági szereplő rendelkezésére bocsátják”. Egy erőforrást nyújtó szervezet tehát igazolhatja olyan erőforrások meglétét, amelynek a szerződés teljesítése során rendelkezésre kell állnia, anélkül, hogy a szerződés teljesítésében közvetlenül részt venne.
   A Bizottság végül megjegyzi, hogy a szóban forgó nemzeti szabályozás diszkriminatív hatású lehet a külföldi ajánlattevőkkel szemben. Bár az idevágó magyar törvényi rendelkezés valamennyi ajánlattevőre vonatkozik, a gyakorlatban különösen a külföldi ajánlattevők részvételi lehetőségét korlátozza. Ez utóbbiak ugyanis általában nem rendelkeznek a teljesítéshez szükséges valamennyi erőforrással a szerződés teljesítési helyén, ezért a magyar ajánlattevőknél gyakrabban kényszerülnek arra, hogy tőlük független helyi gazdasági szereplőkre támaszkodjanak a közbeszerzési eljárások során.

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/18/EK irányelve (2004. március 31.) az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról; HL L 134., 114. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/17/EK irányelve (2004. március 31.) a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról; HL L 134., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 19. o.


title: C-110/15. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nokia Italia SpA és társai kontra Ministero per i beni e le attività culturali (Mibac) és társai

text:
               1.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/7

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nokia Italia SpA és társai kontra Ministero per i beni e le attività culturali (Mibac) és társai
   (C-110/15. sz. ügy)
   (2015/C 178/07)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Nokia Italia SpA, Hewlett-Packard Italiana srl, Telecom Italia SpA, Samsung Electronics Italia SpA, Dell SpA, Fastweb SpA, Sony Mobile Communications Italy SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      Alperesek: Ministero per i beni e le attività culturali (Mibac), Società italiana degli autori ed editori (Siae), Istituto per la tutela dei diritti degli artisti interpreti esecutori (Imaie) en liquidation, Associazione nazionale industrie cinematografiche audiovisive e multimediali (Anica) et Associazione produttori televisivi (Apt)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e a közösségi joggal – és különösen a 2001/29/EK irányelv (1) (31) preambulumbekezdésével és 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjával – az olyan nemzeti szabályozás (konkrétan az olasz LDA-nak [(a szerzői jogról szóló törvény)] a 2009. december 30-i [miniszteri rendelet] 4. cikkével összefüggésben értelmezett 71e. cikke), amely előírja, hogy a magáncélú másolat céljától nyilvánvalóan eltérő célokból – vagyis kizárólag üzleti célú felhasználás céljából – megvásárolt adathordozók és készülékek esetén a díj alóli „előzetes” mentesség feltételeinek meghatározása az általános rendelkezések és a SIAE [(olasz szerzői jogvédő hivatal)], valamint a díjazás megfizetésére kötelezett jogalanyok, illetve azok szakmai egyesületei közötti egyenlő bánásmód bármely biztosítékának hiányában magánjellegű, illetve „szabad tárgyalások” körébe tartozik, különös tekintettel az említett 4. cikkben foglalt „alkalmazási jegyzőkönyvekre”?

               2)

               Ellentétes-e a közösségi joggal – és különösen a 2001/29/EK irányelv (31) preambulumbekezdésével és 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjával – az olyan nemzeti szabályozás (konkrétan az olasz LDA-nak a 2009. december 30-i [miniszteri rendelet] 4. cikkével és a SIAE által a visszafizetések tárgyában adott utasításokkal összefüggésben értelmezett 71e. cikke), amely előírja, hogy a magáncélú másolat céljától nyilvánvalóan eltérő célokból – vagyis kizárólag üzleti célú felhasználás céljából – megvásárolt adathordozók és készülékek esetén az adathordozók és készülékek gyártója helyett kizárólag a végső felhasználó kérhet visszatérítést?

      (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.).


title: C-122/13. sz. ügy: A Tribunale Ordinario di Firenze (Olaszország) által 2013. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Paola C kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               18.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/15

         A Tribunale Ordinario di Firenze (Olaszország) által 2013. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Paola C kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (C-122/13. sz. ügy)
   2013/C 141/28
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Ordinario di Firenze

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Paola C

      Alperes: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      „Úgy kell-e értelmezni a 2004/80/EK irányelv (1) 12. cikkét, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy csak a szándékosan elkövetett vagy erőszakos bűncselekmények bizonyos kategóriáinak áldozatai vonatkozásában szabályozzák a kárenyhítést, vagy pedig úgy, hogy az azt a kötelezettséget rója a tagállamokra, hogy a hivatkozott irányelv végrehajtása körében valamennyi erőszakos vagy szándékosan elkövetett bűncselekmény áldozatára vonatkozó kárenyhítési rendszert fogadjanak el?”

      (1)  A bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelv (HL L 261., 15. o.)


title: C-342/06. P. sz. ügy: A T-613/97. sz., Union française de l'express (Ufex) és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. június 7-én hozott ítélet ellen a La Poste által 2006. augusztus 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/5

         A T-613/97. sz., Union française de l'express (Ufex) és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. június 7-én hozott ítélet ellen a La Poste által 2006. augusztus 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-342/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 249/10)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: La Poste (képviselő: H. Lehman ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága, Francia Köztársaság, Chronopost SA, Union française de l'express (Ufex), DHL International SA, Federal express international (France) SNC, CRIE SA
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. június 7-i ítéletét, mivel az úgy határozott, hogy az SFMI Chronopost által Franciaországnak nyújtott a támogatásról szóló, 1997. október 1-jei 98/365/EK bizottsági határozatot (1) megsemmisíti, mivel az megállapítja, hogy sem a La Poste által az SFMI Chronopost leányvállalatának nyújtott logisztikai és kereskedelmi támogatás, sem a Postadex átruházása nem minősülnek az SFMI Chronopostnak nyújtott állami támogatásnak

               —

               A Bíróság kötelezze az Union française de l'express et les sociétes DHL Internationalt, a Federal express internationalt és a CRIE-t a La Poste-nak az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtt felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes három érvre hivatkozik a fellebbezése alátámasztására.
   Az első érvvel a fellebbező fél azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az EU 6. cikket és az emberi jogok és alapvető szabadságjogok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikkének (1) bekezdését, amennyiben ez a bíróság nem nyújtotta a pártatlanság valamennyi megkívánt biztosítékát, mivel a 2006. június 7-i megtámadott ítélet előadó bírójaként eljáró bíró annak az ítélkező testületnek is tagja volt, amely a 2000. december 14-i – Bíróság által hatályon kívül helyezett – ítéletet (T-613/97. sz., Ufex és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítélet [EBHT 2000., II-4055. o.]) hozta.
   A második jogalapjával, amely két részre oszlik, a felperes ezt követően felrója az Elsőfokú Bíróságnak, hogy több jogi és eljárási hibát követett el. Egyrészt ugyanis az Elsőfokú Bíróság nem nyilvánította elfogadhatatlannak azokat a jogalapokat, amelyek nem szerepeltek a felperesek eredeti keresetlevelében és azokat megvizsgálta, megsértve ezzel az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 48. cikkének 2. §-át. Másrészt ez a Bíróság tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy – tévesen – úgy ítélte meg, hogy gazdasági tevékenység kiszervezése lényegénél fogva állami támogatásnak minősül. Az Elsőfokú Bíróság főként ez utóbbi fogalmat ítélte meg tévesen, mivel figyelmen kívül hagyta egy korábban az állam által gyakorolt gazdasági tevékenység kiszervezése különleges helyzetét, és nem határozta meg a vizsgált intézkedés piacra gyakorolt hatásait.
   A harmadik jogalapban a fellebbező felrója végül az Elsőfokú Bíróságnak, hogy túlzott indokolási kötelezettséget írt elő a Bizottság számára, megsértve ezzel az EK 88. cikket, mivel az összetett gazdasági értékelések esetén széles mérlegelési jogkört ruház a Bizottságra, és az EK 253. cikket, amely nem írja elő, hogy egy panaszt elutasító határozatnak ugyanolyan részletesnek kell lennie, mint egy könyvvizsgálói jelentésnek.

      (1)  HL L 164., 37. o.


title: T-188/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 27-i ítélete – Breyer kontra Bizottság („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Az Osztrák Köztársaság által a Bíróság előtti kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárásban benyújtott beadványok — A hozzáférés megtagadása”)

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/19

         A Törvényszék 2015. február 27-i ítélete – Breyer kontra Bizottság
   (T-188/12. sz. ügy) (1)

   ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Az Osztrák Köztársaság által a Bíróság előtti kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárásban benyújtott beadványok - A hozzáférés megtagadása”))
   (2015/C 127/26)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Patrick Breyer (Wald-Michelbach, Németország) (képviselő: M. Starostik ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: P. Costa de Oliveira és H. Krämer, később: H. Krämer és M. Konstantinidis meghatalmazottak, segítőik kezdetben: A. Krämer és R. Van der Hout ügyvédek, később: R. Van der Hout ügyvéd)

      A felperest támogató beavatkozók: Finn Köztársaság (képviselők: J. Heliskoski és S. Hartikainen meghatalmazottak); Svéd Királyság (képviselők kezdetben: A. Falk, C. Meyer-Seitz, C. Stege, S. Johannesson, U. Persson, K. Ahlstrand-Oxhamre és H. Karlsson, később: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, L. Swedenborg, N. Otte Widgren, E. Karlsson és F. Sjövall meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a 2012. március 16-i azon bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely elutasította a felperes által benyújtott, a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása, illetve a nyilvános hírközlő hálózatok szolgáltatása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzéséről és a 2002/58/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (HL L 105., 54. o.; helyesbítés: HL L 50., 2009.2.21., 52. o.) vonatkozó bizottsági jogi véleményhez való hozzáférés iránti kérelmet, másrészt a 2012. április 3-i azon bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely megtagadta a felperes teljes hozzáférését a 2006/24 irányelv Osztrák Köztársaság általi átültetésére vonatkozó dokumentumokhoz, valamint a 2010. július 29-i Bizottság kontra Ausztria ítélet (C-189/09, EU:C:2010:455) alapjául szolgáló üggyel kapcsolatos dokumentumokhoz, amennyiben ez utóbbi határozat megtagadta az Osztrák Köztársaság által ezen ügyben benyújtott beadványokhoz való hozzáférést.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság 2012. április 3-i azon határozatát, amely megtagadta Patrick Breyertől a teljes hozzáférést a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtása, illetve a nyilvános hírközlő hálózatok szolgáltatása keretében előállított vagy feldolgozott adatok megőrzéséről és a 2002/58/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv Osztrák Köztársaság általi átültetésére vonatkozó dokumentumokhoz, valamint a 2010. július 29-i Bizottság kontra Ausztria ítélet (C-189/09) alapjául szolgáló üggyel kapcsolatos dokumentumokhoz, amennyiben e határozat az Osztrák Köztársaság által az említett ügyben benyújtott beadványokhoz való hozzáférés megtagadására vonatkozik.

               2)

               A P. Breyer által benyújtott, a 2006/24 irányelvre vonatkozó bizottsági jogi véleményhez való hozzáférés iránti kérelmet elutasító 2012. március 16-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

               3)

               A Bizottság saját költségein kívül viseli a P. Breyer részéről felmerült költségek felét.

               4)

               A Finn Köztársaság és a Svéd Királyság viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 194., 2012.6.30.


title: T-804/14. sz. ügy: 2014. december 4-én benyújtott kereset – Ogrodnik kontra OHIM – Aviário Tropical (Tropical)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/39

         2014. december 4-én benyújtott kereset – Ogrodnik kontra OHIM – Aviário Tropical (Tropical)
   (T-804/14. sz. ügy)
   (2015/C 065/54)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Lengyelország) (képviselők: A. von Mühlendahl és H. Hartwig ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugália)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes.

      A vitatott védjegy: a „Tropical” szóelemet magában foglaló fekete-fehér ábrás védjegy – 3 4 35  773. sz. közösségi védjegy.

      Az OHIM előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2014. szeptember 22-én hozott határozata (R 1948/2013-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot és beavatkozása esetén a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett 53. cikke (1) bekezdése a) pontjának és 75. cikkének megsértése.


title: T-349/09. sz. ügy: 2009. szeptember 3-án benyújtott kereset — PAGO International kontra OHIM- Tirol Milch (Pago)

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/76

         2009. szeptember 3-án benyújtott kereset — PAGO International kontra OHIM- Tirol Milch (Pago)
   (T-349/09. sz. ügy)
   2009/C 267/136
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: PAGO International GmbH (Klagenfurt, Ausztria) (képviselők: C. Hauer és C. Schumacher ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck (Innsbruck, Ausztria)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság úgy módosítsa a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának a 2025 C sz. törlési eljárásra (915 488. sz. közösségi védjegy) vonatkozó 2009. július 1-jei határozatát, hogy utasítsa el a Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung által a törlési osztály 2008. augusztus 4-i határozata ellen benyújtott fellebbezést, valamint a Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung-ot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               másodlagosan az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács határozatát, és az ügyet utalja vissza a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) elé újbóli döntéshozatalra.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „Pago” színes ábrás védjegy a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében (915 488. sz. közösségi védjegy).

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a Tirol Milch registrierte Genossenschaft mit beschränkter Haftung.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály részben törölte a védjegyet.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács részben hatályon kívül helyezte a törlési osztály határozatát, és kimondta a közösségi védjegy törlését.

      Jogalapok:

               —

               A 207/2009/EK rendelet (1) 51. cikkének — összefüggésben a 15. cikke (1) bekezdésének a) pontjával — a megsértése, mivel tévesen vélték úgy, hogy nem bizonyították a jelen eljárás tárgyát képező védjegy olyan használatát, amely fenntartja a védjegyen fennálló jogokat.

               —

               a 207/2009 rendelet 75. cikkének és a közösségi alapjogoknak, különösen az eljáráshoz való jognak a megsértése.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 2009., L 78. 1. o.)


title: T-273/17. sz. ügy: 2017. május 8-án benyújtott kereset – Quadri di Cardano kontra Bizottság

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/35

         2017. május 8-án benyújtott kereset – Quadri di Cardano kontra Bizottság
   (T-273/17. sz. ügy)
   (2017/C 221/50)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Alessandro Quadri di Cardano (Schaerbeek, Belgium) (képviselők: N. De Montigny és J.-N. Louis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék
   a következőképpen határozzon:

               —

               megsemmisíti a PMO 2016. július 19-i, a felperesnek az Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökségnél (INEA) való szolgálatba lépésekor fennálló személyi juttatásait megállapító határozatát, mivel az megtagadja tőle a személyzeti szabályzat VII. mellékletének 4. cikke szerinti, 16 %-os mértékű külföldi munkavégzési támogatást és ez így az ehhez kapcsolódó juttatások, különösen az éves utazási költségek hiányát vonja maga után;

               —

               az alperest kötelezi a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a tisztviselők személyzeti szabályzatának reformját megelőző időszakhoz kapcsolódó megbeszélések és tárgyalások tiszteletben tartásának hiányán, és különösen a jogos elvárásoknak, a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének, valamint a felperes szerzett jogainak a személyi juttatásokkal kapcsolatos iratok hirtelen eltérő értelmezése miatti megsértése.

               2.

               A második jogalap a belga jog szerinti helyettesítő szerződéshez kapcsolódik, amelyet a Bizottság annak igazolására hozott fel, hogy a felperes lakóhelyet létesített Belgiumban a magán-munkáltató által történő foglalkoztatás ideje alatt. E jogalap három részből áll.

                           —

                           Az első rész a hatalommal és hatáskörrel való visszaélésen alapul, amelyet a Bizottság állítólag arra törekedve követett el, hogy kizárja a felperessel mint ideiglenes munkaerővel szemben fennálló alárendeltségi kapcsolatot azért, hogy mentesüljön a nemzetközi szerv javára történő foglalkoztatás fennállásától, mivel főszabály szerint a személyzeti szabályzat VII. mellékletének 4. cikkében előírt feltételek vizsgálatát el kellett volna halasztani;

                           —

                           a második rész a Bizottság által állítólag elkövetett téves jogalkalmazáson, a helyettesítő szerződésekre vonatkozó belga jogszabályi rendelkezések megsértésén, valamint a jogszabályok elferdítésén alapul;

                           —

                           a harmadik rész a nyilvánvaló értékelési hibán, az arányosság és a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul.


title: F-87/12. RENV. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. április 21-i ítélete – Alsteens kontra Bizottság (Közszolgálat — Hatályon kívül helyezést követő visszautalás — A szerződés meghosszabbítása — Hatéves szabály)

text:
               8.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/32

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. április 21-i ítélete – Alsteens kontra Bizottság
   (F-87/12. RENV. sz. ügy)
   ((Közszolgálat - Hatályon kívül helyezést követő visszautalás - A szerződés meghosszabbítása - Hatéves szabály))
   (2015/C 190/36)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Geoffroy Alsteens (Marcinelle, Belgium) (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: J. Currall meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Hatályon kívül helyezést követő visszautalás – Közszolgálat – A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben korlátozza a felperes szerződése meghosszabbításának időtartamát .

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               G. Alsteens maga viseli az F-87/12., a T-373/13. P. és az F-87/12. RENV. sz. ügyekben felmerült saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottságnál az F-87/12. sz. ügyben felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli a T-373/13. P. és az F-87/12. RENV. sz. ügyekben felmerült saját költségeit.


title: T-362/05. és T-362/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 2-i ítélete – Nuova Agricast és Cofra kontra Bizottság ( A Közösség szerződésen kívüli felelőssége – Az olasz szabályozás által előírt támogatási rendszer – A közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánított rendszer – Átmeneti intézkedés – Bizonyos vállalkozások kizárása – A bizalomvédelem elve – Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően egyértelmű megsértése – Hiány )

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 2-i ítélete – Nuova Agricast és Cofra kontra Bizottság
   (T-362/05. és T-362/05. sz. ügy) (1)

   („A Közösség szerződésen kívüli felelőssége - Az olasz szabályozás által előírt támogatási rendszer - A közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánított rendszer - Átmeneti intézkedés - Bizonyos vállalkozások kizárása - A bizalomvédelem elve - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően egyértelmű megsértése - Hiány’)
   (2009/C 19/44)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperesek: Nuova Agricast Srl (Cerignola, Olaszország) és Cofra Srl (Barletta, Olaszország) (képviselő: M. A. Calabrese ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Di Bucci és E. Righini meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felpereseket az Olaszország elmaradott területein végrehajtott beruházásokhoz nyújtott támogatások rendszerét a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2000. július 12-i bizottsági határozat [715/99. sz. állami támogatás – Olaszország (SG 2000 D/105754)] elfogadása és a Bizottságnak az e határozat elfogadása során tanúsított magatartása következtében állítólagosan ért károk megtérítésére irányuló kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

                  Az Elsőfokú Bíróság a T-362/05. és T-363/05. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a kereseteket elutasítja.

               3)

               A Nuova Agricast Srl viseli saját költségeit és köteles viselni a T-362/05. sz. ügyben a Bizottság részéről felmerült költségeket.

               4)

               A Cofra Srl viseli saját költségeit és köteles viselni a T-363/05. sz. ügyben a Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 296., 2005.11.26.


title: T-105/10. sz. ügy: 2010. március 1-jén benyújtott kereset — BASF kontra Bizottság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/70

         2010. március 1-jén benyújtott kereset — BASF kontra Bizottság
   (T-105/10. sz. ügy)
   2010/C 113/104
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Germany) (képviselők: F. Montag, J. Blockx és T. Wilson ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a vitatott határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a COMP/M.5355 — BASF/Ciba ügyben 2009. december 18-án hozott C(2009) 10568 bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amely határozat elutasította a Roquette Frères Divestment Business SDA megszerzőjeként való jóváhagyására irányuló 2009. november 6-i javaslatot, és elutasította azon kötelezettségvállalások módosítását, amelyekhez a Bizottság a 2009. március 12-i C(2009) 1961 határozatában azon ügylet közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítását kötötte, amellyel a felperes megszerzi a teljes CIBA Holding AG („Ciba”) irányítását.
   A felperes a következő jogalapokra hivatkozik megsemmisítés iránti keresete alátámasztására:

               Először is úgy érvel, hogy a javasolt felvásárló elutasításával az alperes megsértette a 139/2004 rendelet (1) 6. cikkének (2) bekezdését, a Ciba BASF általi megszerzését jóváhagyó határozat (418) és (419) preambulumbekezdését, az utóbbihoz csatolt kötelezettségvállalások 4. pontja a) és b) bekezdését, 13., 14. és 34. pontját, és B. jegyzékét, valamint a korrekciós intézkedésekről szóló közlemény (2) (31), (48) és (73) preambulumbekezdését.

               A felperes egyebek mellett arra hivatkozik, hogy az alperes a javasolt felvásárló elutasítását pontatlan tényekre alapította, és nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett a Roquette Frères-nek a Divestment Business fenntartására és fejlesztésére irányuló szándékát illetően. A felperes továbbá úgy érvel, hogy az alperes pontatlan tényekre támaszkodott és nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett a felperesnek a kötelezettségvállalások felülvizsgálati záradék szerinti módosítása iránti kérelmét illetően.

               Másodsorban a felperes úgy érvel, hogy a megtámadott határozat megsérti az arányosság elvét, mivel a felperes szerint javaslatának elutasítása nem volt szükséges a kötelezettségvállalások céljának — az erőfölény létrehozása vagy megerősítése elkerülésének — eléréséhez.

               Harmadsorban a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes megsértette a gondos ügyintézés elvét és az EUMSZ 296. cikkét, amikor nem hallgatta meg a felperest a megtámadott határozat meghozatalát megelőzően, és amikor nem indokolta megfelelően a megtámadott határozatot.

      (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete; HL L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet 3. kötet, 40. o.)

      (2)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 139/2004/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 802/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 133., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 88. o.)


title: A C-345/03. sz. ügy törlése

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/19

         A C-345/03. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 45/39)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. november 29-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-345/03. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság ügy törlését.

      (1)  HL C 226., 2003.9.20.


title: C-74/14. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2014. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „Eturas” és társai kontra Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/16

         A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2014. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „Eturas” és társai kontra Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba
   (C-74/14. sz. ügy)
   2014/C 142/22
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: UAB „Eturas” és társai

      Alperes: Lietuvos Respublikos konkurencijos taryba (litván versenytanács)

      Érintett harmadik felek: UAB „Aviaeuropa”, UAB „Grand Voyage”, UAB „Kalnų upė”, UAB „Keliautojų klubas”, UAB „Smaragdas travel”, UAB „700LT”, UAB „Aljus ir Ko”, UAB „Gustus vitae”, UAB „Tropikai”, UAB „Vipauta”, UAB „Vistus”

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének (1) bekezdését, hogy olyan helyzetben, amelyben a gazdasági szereplők a jelen ügyben bemutatott típusú közös számítógépes információs rendszerben vesznek részt, és a Versenytanács megállapítja, hogy a kedvezmények korlátozásáról szóló rendszerüzenetet és a kedvezmény mértéke bevitelének műszaki korlátozását vezették be ebben a rendszerben, feltételezhető, hogy e gazdasági szereplők tudtak a számítógépes információs rendszerben bevezetett rendszerüzenetről, vagy tudniuk kellett arról, és azzal, hogy nem kifogásolták ilyen kedvezménykorlátozás alkalmazását, hallgatólagos jóváhagyásukat fejezték ki az árkedvezmény korlátozása tekintetében, és ezért felelősségre vonhatók az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése szerinti összehangolt magatartásban való részvételért?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre nemleges válasz adandó, milyen tényezőket kell figyelembe venni annak megállapításakor, hogy a közös számítógépes információs rendszerben részt vevő gazdasági szereplők az alapügyhöz hasonló körülmények között részt vettek-e az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése szerinti összehangolt magatartásban?


title: T-106/13. sz. ügy: 2013. február 20-án benyújtott kereset — Synergy Hellas kontra Bizottság

text:
               18.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/21

         2013. február 20-án benyújtott kereset — Synergy Hellas kontra Bizottság
   (T-106/13. sz. ügy)
   2013/C 141/38
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Synergy Hellas Anonimi Emporiki Etairia Parokhis Ipiresion Pliroforikis (Athén, Görögország) (képviselők: M. Angelopoulos és K. Damis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a társaságnak az ARTreat programból való, az Európai Bizottság általi kizárása — az arányosság és a bizalomvédelem elvei tükrében — a Bizottság szerződéses kötelezettségeinek megsértését képezi, valamint hogy a Bizottság által az ARTreat projektre vonatkozóan teljesítendő kifizetések tekintetében kötelezze a Bizottságot a jelen kereset benyújtásának napjától számított kamattal növelve 343 828,88 EUR felperes részére történő megfizetésére;

               —

               kötelezze a Bizottságot a felperes vagyoni kárának megtérítése címén és szakmai jóhírnevének a Bizottság hatáskörökkel való visszaélése és a titoktartás megsértése miatt elszenvedett sérelme okán 89 933,16 EUR felperes részére történő megfizetésére, valamint 2012. június 14-től a jelen jogvitára vonatkozó ítélet meghozataláig kiegyenlítő kamat, és a jelen jogvitára vonatkozó ítélet meghozatalától a teljes összeg kifizetéséig késedelmi kamat megfizetésére;

               —

               a Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.
   Először „Multi-level patient — specific artery and artherogenesis model for outcome prediction, decision support treatment, and vitual hand-on training (ARTreat)” projekt elvégzésére vonatkozó FP7-224297. sz. szerződés szerinti felelősségének megállapítása iránti kérelem az EUMSZ 272. cikk alapján. A felperes többek között előadja, hogy annak ellenére, hogy megfelelően és teljes körűen teljesítette szerződéses kötelezettségeit, a Bizottság — erre irányuló jogosultság hiányában és szerződésszegéssel, valamint a bizalomvédelem és az arányosság elveinek megsértésével — felfüggesztette a kifizetések folyósítását.
   Másodszor az EUMSZ 340. cikk második bekezdése alapján a Bizottság szerződésen kívüli felelősségének megállapítására irányuló kérelem. A felperes többek között előadja, hogy a Bizottság jogellenes magatartása révén kárt okozott a felperes szakmai jóhírnevében.


title: T-349/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 6-i ítélete — Leiner kontra OHIM — Recaro (REVARO) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A REVARO közösségi ábrás védjegy bejelentése — A RECARO korábbi nemzetközi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               19.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/19

         A Törvényszék 2013. szeptember 6-i ítélete — Leiner kontra OHIM — Recaro (REVARO)
   (T-349/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A REVARO közösségi ábrás védjegy bejelentése - A RECARO korábbi nemzetközi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 304/33
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Pölten, Ausztria) (képviselők: W. Emberger, I. Rudnay és L. Emberger ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. F. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Recaro Holding GmbH, korábban Recaro Beteiligungs-GmbH (Stuttgart, Németország) (képviselő: J. Weiser ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Recaro Beteiligungs-GmbH és Rudolf Leiner GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. május 16-án hozott határozata (R 482/2011-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Rudolf Leiner GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 287., 2012.9.22.


title: C-106/11. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. június 7-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — M. J. Bakker kontra Minister van Financiën (Migráns munkavállalók szociális biztonsága — Alkalmazandó jog — Az Unió területén kívül, holland lobogó alatt közlekedő kotróhajókon, hollandiai székhelyű munkáltatónak dolgozó, holland állampolgársággal rendelkező munkavállaló — Lakóhely más tagállam területén — Taggá válás a holland szociális biztonsági rendszerben)

text:
               21.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/4

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. június 7-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — M. J. Bakker kontra Minister van Financiën
   (C-106/11. sz. ügy) (1)

   (Migráns munkavállalók szociális biztonsága - Alkalmazandó jog - Az Unió területén kívül, holland lobogó alatt közlekedő kotróhajókon, hollandiai székhelyű munkáltatónak dolgozó, holland állampolgársággal rendelkező munkavállaló - Lakóhely más tagállam területén - Taggá válás a holland szociális biztonsági rendszerben)
   2012/C 217/07
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: M. J. Bakker

      Alperes: Minister van Financiën

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) — A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.) 1. cikke a) pontjának, 2. cikkének, és 13. cikke (2) bekezdése c) pontjának értelmezése — Holland állampolgárságú munkavállaló, aki holland székhelyű munkáltatónak dolgozik az Európai Unió területén kívül, holland lobogó alatt közlekedő kotróhajók fedélzetén — Más tagállam területén lakóhellyel rendelkező munkavállaló — A holland társadalombiztosítási rendszerben fennálló tagság hiánya

      Rendelkező rész

   Az 1999. február 8-i 307/1999/EK tanácsi rendelettel módosított, valamint az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 13. cikke (2) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállami jogszabályi rendelkezés az ezen állam szociális biztonsági rendszerében biztosítottak köréből kizárja az alapügy felpereséhez hasonló helyzetben levő személyt, aki e tagállam állampolgára, de nem e tagállamban rendelkezik lakóhellyel, továbbá az említett tagállam lobogója alatt közlekedő és az Unió területén kívül üzemeltetett kotróhajón áll alkalmazásban.

      (1)  HL C 160., 2011. 05. 28.


title: C-558/08. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Portakabin Limited és Portakabin BV kontra Primakabin BV

text:
               7.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/10

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Portakabin Limited és Portakabin BV kontra Primakabin BV
   (C-558/08. sz. ügy)
   (2009/C 55/17)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia)
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Portakabin Limited és Portakabin BV.

      Alperes: Primakabin BV.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a)

                           Ha egy vállalkozó, aki, illetve amely meghatározott árukkal vagy szolgáltatásokkal kereskedik (a továbbiakban: hirdető ügyfél), él azzal a lehetőséggel, hogy egy internetes keresőprogram üzemeltetőjének [Az internetes hirdetés során adott annak a lehetősége, hogy ellenérték fejében keresőprogramokba – mint amilyen a Google is – kulcsszavakat jelentsenek be. Ha a keresőprogramba e kulcsszavak valamelyikét gépelik be, úgy a hirdető honlapjára mutató hivatkozás, a talált oldalak listája vagy éppen az oldal jobb oldalán az eredményeket a „szponzorált kapcsolatok” cím alatt felsoroló hirdetés jelenik meg] olyan kulcsszót jelent be, amely egy más (a továbbiakban: védjegyjogosult) által hasonló áruk vagy szolgáltatások vonatkozásában bejelentett védjegynek felel meg, és a bejelentett kulcsszó – anélkül, hogy ez a keresőprogram használója számára látható lenne – azt eredményezi, hogy az e szót begépelő internethasználó a keresőprogram üzemeltetője által talált eredmények listáján a hirdető ügyfél honlapjára mutató hivatkozást talál, úgy ez a bejelentett védjegy e hirdető ügyfél általi, a 89/104/EGK irányelv (1) 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti értelemben vett használatának minősül-e?

                           b)

                           E tekintetben különbséget kell-e tenni aszerint, hogy a hivatkozás:

                                       —

                                       a talált oldalak szokásos listáján vagy

                                       —

                                       egy ilyenként megjelölt hirdetési részben szerepel-e?

                           c)

                           Különbséget jelent-e e tekintetben, hogy

                                       —

                                       a hirdető ügyfél már a keresőprogram üzemeltetőjének honlapján szereplő hivatkozásban is ténylegesen azon árukkal vagy szolgáltatásokkal megegyező árukat vagy szolgáltatásokat kínál-e, amelyek vonatkozásában a védjegyet lajstromozták, vagy

                                       —

                                       a hirdető ügyfél a saját honlapján – amelyre az (1. kérdés a) pontja szerinti) internethasználó a keresőprogram üzemeltetőjének honlapján szereplő hivatkozásra „klikkelve” juthat el (hyperlinking) – kínál-e ténylegesen azon árukkal vagy szolgáltatásokkal megegyező árukat vagy szolgáltatásokat, amelyek vonatkozásában a védjegyet lajstromozták?

               2)

               Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén: eredményezheti-e azt az irányelv 6. cikke, különösen a 6. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja, hogy a védjegy jogosultja nem tilthatja meg az 1. kérdésben említett használatot, és ha mégis, milyen körülmények között?

               3)

               Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén: alkalmazandó-e az irányelv 7. cikke, ha a hirdető ügyfél valamely ajánlata – amint az az 1. kérdésben bemutatásra került – olyan árukra vonatkozik, amelyeket a védjegyjogosult 1. kérdésben említett védjegye alatt vagy a védjegyjogosult engedélyével hoztak a Közösségben forgalomba?

               4)

               Az előző kérdésekre adandó válaszok vonatkoztathatók-e a hirdető ügyfél által bejelentett, az 1. kérdésben említett olyan kulcsszavakra is, amelyek esetében a védjegyet szándékosan kisebb íráshibákkal idézik, miáltal az internetező közönség keresési lehetőségei hatékonyabbá válnak, ha feltételezzük, hogy a védjegyet a hirdető ügyfél honlapján helyesen idézik?

               5)

               Ha az előző kérdésekre adandó válasz arra vezet, hogy a védjegynek az irányelv 5. cikkének (1) bekezdése szerinti használata nem valósul meg: az irányelv 5. cikkének (5) bekezdése alapján a tagállamok a kulcsszavak használatának vonatkozásában – amint arról jelen ügyben szó van – ezen államok olyan jogszabályi rendelkezéseinek megfelelően, amelyek alapján a jogosult felléphet az olyan megjelölés használata ellen, amelyet nem áruk vagy szolgáltatások megkülönböztetése céljából használnak, minden további nélkül védelmet biztosíthatnak-e az ilyen megjelölés olyan használatával szemben, amely e tagállamok bíróságainak véleménye szerint alapos ok nélkül sértené vagy tisztességtelenül kihasználná a védjegy megkülönböztető képességét vagy jó hírnevét, vagy e tekintetben a nemzeti bírókat az előző kérdésekre adandó válaszokkal összefüggő közösségi jogi korlátok kötik?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1989.2.11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.).


title: C-332/05. sz. ügy: A Bundessozialgericht 2005. július 5-i végzésével az Aldo Celozzi kontra Innungskrankenkasse Baden-Württemberg ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/8

         A Bundessozialgericht 2005. július 5-i végzésével az Aldo Celozzi kontra Innungskrankenkasse Baden-Württemberg ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-332/05. sz. ügy)
   (2005/C 281/15)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bundessozialgericht (Németország) 2005. július 5-i végzésével, amely 2005. szeptember 12-én érkezett a Bíróság Hivatalához, az Aldo Celozzi kontra Innungskrankenkasse Baden-Württemberg ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Bundessozialgericht a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Összeegyeztethető-e az Európai Közösség elsődleges és/vagy másodlagos jogával (különösen az EK 39. cikkel [korábban az EK-Szerződés 48. cikke], az 1408/71/EGK rendelet 3. cikkének (1) bekezdésével és 23. cikkének (3) bekezdésével, valamint az 1612/68/EGK rendelet (1) 7. cikkének (2) bekezdésével), hogy egy Németországban foglalkoztatott, házas, migráns munkavállaló, akinek házastársa egy másik tagállamban lakik, továbbra is a munkavállalói munkabéradó-kartonján bejegyzett nettó munkabér alapján számított munkabéradó-sáv alapulvételével kap táppénzt, anélkül, hogy a családi állapotától függő adójogi jellemzőinek egy későbbi, számára kedvezőbb, visszaható hatályú megváltozását figyelembe vennék?

      (1)  HL L 257., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 15. o.