title: T-181/21. sz. ügy: 2021. április 7-én benyújtott kereset – LG Electronics kontra EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/49

      2021. április 7-én benyújtott kereset – LG Electronics kontra EUIPO – Anferlux-Electrodomésticos (SmartThinQ)
      (T-181/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/65)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: LG Electronics, Inc. (Szöul, Koreai Köztársaság) (képviselő: M. Graf ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Anferlux-Electrodomésticos, Lda (Vila Nova de Monsarros, Portugália)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: SmartThinQ európai uniós ábrás védjegy – 14 983 861. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. február 3-án hozott határozata (R 1657/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A semlegesség elvének, különösen az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) bekezdésének, valamint a fegyveregyenlőség elvének megsértése, az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (2) bekezdésének g) pontjával és 12. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 16. cikke (2) bekezdésének figyelmen kívül hagyásával, amelyek az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 146. cikkének (7) bekezdésén alapulnak, és az (EU) 2018/626 bizottsági végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdésének a) pontjához kapcsolódnak;

                  —

                  Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 17. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 64. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése, annak téves megállapításával, hogy a korábbi védjegyet ténylegesen használták bizonyos áruk tekintetében;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-203/21. sz. ügy: 2021. április 12-én benyújtott kereset – IN.PRO.DI kontra EUIPO – Aiello (CAPRI)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/64

      2021. április 12-én benyújtott kereset – IN.PRO.DI kontra EUIPO – Aiello (CAPRI)
      (T-203/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/80)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: IN.PRO.DI – Inghirami produzione distribuzione SpA (Milánó, Olaszország) (képviselő: V. Piccarreta ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Antonino Aiello (Nápoly, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a CAPRI európai uniós szóvédjegy bejelentése – 13 768 197. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. február 3-án hozott határozata (R 49/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és következésképpen a változtassa meg a felszólalási osztály 2019. november 12-i határozatát oly módon, hogy az állapítsa meg az 13 768 197. sz. európai védjegybejelentéssel szembeni felszólalás teljes egészében történő elutasítását, teljes mértékben helyt adva ezáltal az említett védjegybejelentésnek;

                  —

                  A. Aiellót kötelezze valamennyi eljárási költség viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-204/21. sz. ügy: 2021. április 14-én benyújtott kereset – Stryker kontra EUIPO (RUGGED)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/64

      2021. április 14-én benyújtott kereset – Stryker kontra EUIPO (RUGGED)
      (T-204/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/81)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Stryker Corp. (Kalamazoo, Michigan, Egyesült Államok) (képviselők: I. Fowler, I. Junkar és B. Worbes ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: RUGGED szóvédjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. január 26-án hozott határozata (R 370/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 71. cikke 67. cikkel együttesen értelmezett (1) bekezdésének megsértése és jogkör korlátainak túllépése miatti hatáskör-hiány;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése és annak téves állítása, hogy a szerzett megkülönböztető képességgel kapcsolatban előterjesztett bizonyíték elégtelen;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése és határozata indokolásának hiánya.


title: T-206/21. sz. ügy: 2021. április 16-án benyújtott kereset – Kalita und Haas kontra EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Két állat ábrázolása)

text:
               2021.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/66

      2021. április 16-án benyújtott kereset – Kalita und Haas kontra EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Két állat ábrázolása)
      (T-206/21. sz. ügy)
      (2021/C 217/83)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Oliver Kalita (Jochberg, Ausztria) és Christian Haas (Kitzbühel, Ausztria) (képviselő: G. Donath ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts (Kitzbühel, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Két állat ábrázolása) – 17 997 789. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. február 2-án hozott határozata (R 863/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  másodlagosan változtassa meg a megtámadott határozatot oly módon, hogy a fellebbezést teljes egészében utasítsa el, és állítsa vissza az EUIPO fellebbezési tanácsa 2020. április 6-i határozatának hatályát;

                  —

                  mindenesetre az alperest, illetve a beavatkozó feleket kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-572/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. április 22-i ítélete – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Vámunió – 952/2013/EU rendelet – A 211. cikk (6) bekezdése – Bizonyos szemcseorientált elektromos acéltermékek aktív feldolgozásának engedélyezése – Az uniós gyártók alapvető érdekeire gyakorolt negatív hatás kockázata – Gazdasági feltételek vizsgálata – (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet – 259. cikk – Az Európai Bizottság gazdasági feltételekre vonatkozó megállapításai – EUMSZ 263. cikk – Keresettel nem megtámadható jogi aktus)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/2

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. április 22-i ítélete – thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo kontra Európai Bizottság
      (C-572/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Vámunió - 952/2013/EU rendelet - A 211. cikk (6) bekezdése - Bizonyos szemcseorientált elektromos acéltermékek aktív feldolgozásának engedélyezése - Az uniós gyártók alapvető érdekeire gyakorolt negatív hatás kockázata - Gazdasági feltételek vizsgálata - (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet - 259. cikk - Az Európai Bizottság gazdasági feltételekre vonatkozó megállapításai - EUMSZ 263. cikk - Keresettel nem megtámadható jogi aktus)
      (2021/C 228/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH, thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (képviselők: M. Günes és L. C. Heinisch Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a C-572/18. P. sz. ügyben a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A thyssenkrupp Electrical Steel GmbH és a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3


title: C-46/19. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. április 22-i ítélete – Az Európai Unió Tanácsa kontra Kurdistan Workers’ Party (PKK), Európai Bizottság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Fellebbezés – Közös kül- és biztonságpolitika – A terrorizmus elleni küzdelem – Bizonyos személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések – A pénzeszközök befagyasztása – 2001/931/KKBP közös álláspont – Az 1. cikk (3), (4) és (6) bekezdése – 2580/2001/EK rendelet – A 2. cikk (3) bekezdése – Valamely szervezetnek a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek jegyzékén való fenntartása – Feltételek – Hatáskörrel rendelkező hatóság határozata – A terrorcselekményekben való részvétel veszélyének további fennállása – A pénzeszközök befagyasztására vonatkozó határozatok ténybeli alapja – Az első jegyzékbevételt igazoló nemzeti határozat felülvizsgálatáról szóló határozat – Indokolási kötelezettség)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/3

      A Bíróság (második tanács) 2021. április 22-i ítélete – Az Európai Unió Tanácsa kontra Kurdistan Workers’ Party (PKK), Európai Bizottság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
      (C-46/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közös kül- és biztonságpolitika - A terrorizmus elleni küzdelem - Bizonyos személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - 2001/931/KKBP közös álláspont - Az 1. cikk (3), (4) és (6) bekezdése - 2580/2001/EK rendelet - A 2. cikk (3) bekezdése - Valamely szervezetnek a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek jegyzékén való fenntartása - Feltételek - Hatáskörrel rendelkező hatóság határozata - A terrorcselekményekben való részvétel veszélyének további fennállása - A pénzeszközök befagyasztására vonatkozó határozatok ténybeli alapja - Az első jegyzékbevételt igazoló nemzeti határozat felülvizsgálatáról szóló határozat - Indokolási kötelezettség)
      (2021/C 228/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen és S. Van Overmeire meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (képviselők: A. M. van Eik és T. M. D. Buruma advocaten), Európai Bizottság (képviselők: R. Tricot, T. Ramopoulos és J. Norris meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők kezdetben: S. Brandon meghatalmazott, segítője: P. Nevill barrister, később: F. Shibli és S. McCrory meghatalmazottak, segítőjük: P. Nevill barrister)

         A felperest támogató beavatkozó felek: Francia Köztársaság (képviselők: A.-L. Desjonquères, B. Fodda és J.-L. Carré meghatalmazottak), Holland Királyság (képviselők: M. K. Bulterman és J. Langer meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. november 15-i PKK kontra Tanács ítélete (T-316/14, EU:T:2018:788) rendelkező részének 1–11., 13. és 14. pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  3)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18


title: C-485/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LH kontra Profi Credit Slovakia s.r.o. (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2008/48/EK irányelv – Fogyasztói hitelmegállapodások – 93/13/EGK irányelv – Tisztességtelen feltételek – Tisztességtelen feltétel alapján teljesített fizetés – A hitelező indokolatlan gazdagodása – A visszatérítéshez való jog elévülése – Az uniós jog elvei – A tényleges érvényesülés elve – A 2008/48 irányelv 10. cikkének (2) bekezdése – Hitelszerződésben feltüntetendő információk – Egyes nemzeti követelmények eltörlése a Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján – A nemzeti jogszabály korábbi változatának ezen ítélkezési gyakorlattal összhangban történő értelmezése – Időbeli hatály)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/3

      A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LH kontra Profi Credit Slovakia s.r.o.
      (C-485/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2008/48/EK irányelv - Fogyasztói hitelmegállapodások - 93/13/EGK irányelv - Tisztességtelen feltételek - Tisztességtelen feltétel alapján teljesített fizetés - A hitelező indokolatlan gazdagodása - A visszatérítéshez való jog elévülése - Az uniós jog elvei - A tényleges érvényesülés elve - A 2008/48 irányelv 10. cikkének (2) bekezdése - Hitelszerződésben feltüntetendő információk - Egyes nemzeti követelmények eltörlése a Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján - A nemzeti jogszabály korábbi változatának ezen ítélkezési gyakorlattal összhangban történő értelmezése - Időbeli hatály)
      (2021/C 228/04)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský súd v Prešove

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LH

         Alperes: Profi Credit Slovakia s.r.o.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely úgy rendelkezik, hogy a valamely hitelszerződés teljesítése során a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv értelmében vett tisztességtelen feltételek, vagy a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv követelményeivel ellentétes feltételek alapján indokolatlanul megfizetett összegek visszatérítése iránt a fogyasztók által indított keresetekre hároméves elévülési idő vonatkozik, amely azon a napon kezdődik, amikor az indokolatlan gazdagodás bekövetkezett.

                  2)

                  A 2008/48 irányelvnek a 2016. november 9-i Home Credit Slovakia ítélettel (C 42/15, EU:C:2016:842) értelmezett 10. cikkének (2) bekezdése és 22. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó az olyan hitelmegállapodásra, amelyet ezen ítélet kihirdetése előtt, illetve a nemzeti szabályozásnak az említett ítéletnek való megfelelés érdekében történő módosítása előtt kötöttek meg.

         (1)  HL C 305., 2019.9.9.


title: C-537/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. április 22-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2004/18/EK irányelv – Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések – Közjogi intézmény és magánvállalkozás között létrejött, még meg nem épített épület bérbeadására vonatkozó szerződés – 1. cikk – A bérlő által meghatározott igényeknek megfelelő építmény kivitelezése – 16. cikk – Kizárás)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/4

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. április 22-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-537/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - 2004/18/EK irányelv - Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közjogi intézmény és magánvállalkozás között létrejött, még meg nem épített épület bérbeadására vonatkozó szerződés - 1. cikk - A bérlő által meghatározott igényeknek megfelelő építmény kivitelezése - 16. cikk - Kizárás)
      (2021/C 228/05)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Haasbeek, M. Noll-Ehlers és P. Ondrůšek meghatalmazottak)

         Alperes: Osztrák Köztársaság (képviselők kezdetben: M. Fruhmann, később: J. Schmoll meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 295., 2019.9.2.


title: C-703/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. K. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach (Előzetes döntéshozatal – Adózás – A hozzáadottérték adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – A 98. cikk (2) bekezdése – A tagállamok azon lehetősége, hogy bizonyos termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra egy vagy két kedvezményes adómértéket alkalmazzanak – Valamely kereskedelmi tevékenység „szolgáltatásnyújtásnak” minősítése – A III. melléklet 12a. pontja – A 282/2011/EU végrehajtási rendelet – 6. cikk – Az „éttermi és vendéglátó ipari szolgáltatások” fogalma – Az eladó helyiségeiben vagy vendéglátóipari területen helyben történő, azonnali fogyasztásra kész ételek – Azonnali fogyasztásra kész, elvitelre szánt ételek)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/5

      A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. K. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach
      (C-703/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - A hozzáadottérték adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 98. cikk (2) bekezdése - A tagállamok azon lehetősége, hogy bizonyos termékértékesítésekre és szolgáltatásnyújtásokra egy vagy két kedvezményes adómértéket alkalmazzanak - Valamely kereskedelmi tevékenység „szolgáltatásnyújtásnak” minősítése - A III. melléklet 12a. pontja - A 282/2011/EU végrehajtási rendelet - 6. cikk - Az „éttermi és vendéglátó ipari szolgáltatások” fogalma - Az eladó helyiségeiben vagy vendéglátóipari területen helyben történő, azonnali fogyasztásra kész ételek - Azonnali fogyasztásra kész, elvitelre szánt ételek)
      (2021/C 228/06)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J. K.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

         Az eljárásban részt vesz: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

         Rendelkező rész

      A héairányelvnek a hozzáadottérték-adó kedvezményes mértéke tekintetében történő módosításáról szóló, 2009. május 5-i 2009/47/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvnek az ezen irányelv III. melléklete 12a. pontjával és a 2006/112 irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló, 2011. március 15-i 282/2011/EU végrehajtási rendelet 6. cikkével összefüggésben értelmezett 98. cikke (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan ételértékesítés, amelyet az ezen ételek végső fogyasztó által való azonnali elfogyasztását lehetővé tevő megfelelő kiegészítő szolgáltatások kísérnek – aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata –, az „éttermi és vendéglátó ipari szolgáltatások” fogalma alá tartozik. Amennyiben a végső ügyfél úgy dönt, hogy nem veszi igénybe az adóalany által az értékesített ételek elfogyasztásának biztosítása érdekében rendelkezésére bocsátott tárgyi és emberi erőforrásokat, úgy kell tekinteni, hogy ezen ételek értékesítése semmilyen kapcsolódó szolgáltatással nem jár együtt.

         (1)  HL C 27., 2020.1.27


title: C-826/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WZ kontra Austrian Airlines AG (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség – 261/2004/EK rendelet – 6. cikk – A járat késése – A 8. cikk (3) bekezdése – Valamely járat azonos várost vagy régiót kiszolgáló másik repülőtérre történő átirányítása – A „járat törlésének” fogalma – Rendkívüli körülmények – A járat törlése vagy jelentős késéssel való érkezése esetén a légi utasok kártalanítása – A tényleges érkezési repülőtérről az eredetileg tervezett célállomás repülőterére történő átszállítás költségeinek vállalására irányuló kötelezettség)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/5

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WZ kontra Austrian Airlines AG
      (C-826/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség - 261/2004/EK rendelet - 6. cikk - A járat késése - A 8. cikk (3) bekezdése - Valamely járat azonos várost vagy régiót kiszolgáló másik repülőtérre történő átirányítása - A „járat törlésének” fogalma - Rendkívüli körülmények - A járat törlése vagy jelentős késéssel való érkezése esetén a légi utasok kártalanítása - A tényleges érkezési repülőtérről az eredetileg tervezett célállomás repülőterére történő átszállítás költségeinek vállalására irányuló kötelezettség)
      (2021/C 228/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WZ

         Alperes: Austrian Airlines AG

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a járatot az eredetileg tervezett repülőtér által kiszolgálttal azonos várost kiszolgáló repülőtérre irányítják át, az utasok két repülőtér közötti szállítása költségeinek az e rendelkezésben előírt vállalása nem kötött azon feltételhez, hogy az előbbi repülőtér ugyanazon város vagy régió területén legyen, mint az utóbbi.

                  2)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontját, 7. cikkének (1) bekezdését és 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az eredetileg tervezett repülőtértől eltérő, de ugyanazon várost vagy régiót kiszolgáló repülőtéren leszálló átirányított járat esetén az utas nem rendelkezhet kártalanításhoz való joggal a járat törlése címén. Ugyanakkor az eredetileg tervezett repülőtérrel azonos várost vagy régiót kiszolgáló alternatív repülőtérre átirányított járat utasa e rendelet értelmében főszabály szerint kártalanításhoz való joggal rendelkezik, amennyiben a végső célállomását az üzemeltető légi fuvarozó által eredetileg tervezett érkezési időponthoz képest háromórás vagy azt meghaladó késéssel éri el.

                  3)

                  A 261/2004 rendelet 5. és 7. cikkét, valamint 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az eredetileg tervezett repülőtértől eltérő, de ugyanazon várost vagy régiót kiszolgáló repülőtérre átirányított járat utasa által az érkezéskor elszenvedett késés nagyságának meghatározásakor azon időpontot kell alapul venni, amikor az utas az átszállítását követően ténylegesen megérkezik az eredetileg tervezett repülőtérre vagy adott esetben az üzemeltető légi fuvarozóval történt megállapodás alapján egy másik közeli célállomásra.

                  4)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a járat jelentős késéssel való érkezése esetén az üzemeltető légi fuvarozó az utasok kártalanítására vonatkozó kötelezettsége alóli mentesülés érdekében hivatkozhat olyan rendkívüli körülményre, amely nem az említett, késéssel érintett járatot, hanem a fuvarozó által ugyanazon légi járművel üzemeltetett korábbi járatot érintett a légi járműnek az utolsó járattól visszafelé számított harmadik járata keretében, feltéve, hogy közvetlen okozati összefüggés áll fenn e körülmény felmerülése és a későbbi járat jelentős késéssel való érkezése között, aminek az értékelése a kérdést előterjesztő bíróság feladata, figyelembe véve különösen a szóban forgó légi járműnek az érintett üzemeltető légi fuvarozó általi üzemeltetésének módját.

                  5)

                  A 261/2004 rendelet 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az átirányított járat az eredetileg tervezett repülőtértől eltérő, de ugyanazon várost vagy régiót kiszolgáló repülőtéren száll le, az üzemeltető légi fuvarozó köteles önként felajánlani az utasnak az eredetileg tervezett célállomás repülőterére vagy adott esetben az utassal történt megállapodás alapján egy másik közeli célállomásra való átszállítás költségeinek vállalását.

                  6)

                  A 261/2004 rendelet 8. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az utasnak az érkezési repülőtérről az eredetileg tervezett repülőtérre vagy az utassal történt megállapodás alapján egy másik közeli célállomásra való átszállítása költségeinek vállalására vonatkozó kötelezettség üzemeltető légi fuvarozó általi megsértése nem biztosít az utas számára átalánykártalanításhoz való jogot e rendelet 7. cikkének (1) bekezdése címén. Ezzel szemben e kötelezettség megsértése biztosítja az említett utas számára az általa kiadott azon összegek megtérítéséhez való jogot, amelyek az adott ügy sajátos körülményeire tekintettel szükségesnek, megfelelőnek és észszerűnek bizonyulnak annak érdekében, hogy pótolják a fuvarozó mulasztását.

         (1)  HL C 77., 2020.3.9.


title: C-896/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. április 20-i ítélete (a Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali [Málta] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Repubblika kontra Il-Prim Ministru (Előzetes döntéshozatal – EUSZ 2. cikk – Uniós értékek – Jogállamiság – EUSZ 49. cikk – Az Unióhoz való csatlakozás – Az uniós értékek védelmi szintje leértékelődésének hiánya – Hatékony bírói jogvédelem – EUSZ 19. cikk – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke – Hatály – A tagállami bírák függetlensége – Kinevezési eljárás – A miniszterelnök hatásköre – A bírák kinevezéséért felelős bizottság részvétele)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/7

      A Bíróság (nagytanács) 2021. április 20-i ítélete (a Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali [Málta] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Repubblika kontra Il-Prim Ministru
      (C-896/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUSZ 2. cikk - Uniós értékek - Jogállamiság - EUSZ 49. cikk - Az Unióhoz való csatlakozás - Az uniós értékek védelmi szintje leértékelődésének hiánya - Hatékony bírói jogvédelem - EUSZ 19. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke - Hatály - A tagállami bírák függetlensége - Kinevezési eljárás - A miniszterelnök hatásköre - A bírák kinevezéséért felelős bizottság részvétele)
      (2021/C 228/08)
      Az eljárás nyelve: máltai

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Prim’Awla tal-Qorti Ċivili – Ġurisdizzjoni Kostituzzjonali

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Repubblika

         Alperes: Il-Prim Ministru

         Az eljárásban részt vesz: WY

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazható olyan ügyben, amelyben a nemzeti bírósághoz a nemzeti jog szerinti olyan keresettel fordulnak, amely arra irányul, hogy e bíróság határozzon az említett bíróság tagállama bíráinak kinevezésére irányuló eljárást szabályozó nemzeti rendelkezések uniós joggal való összeegyeztethetőségéről. E rendelkezés értelmezéséhez az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét megfelelő módon figyelembe kell venni.

                  2)

                  Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések, amelyek az érintett tagállam miniszterelnökét döntési jogkörrel ruházzák fel a bírák kinevezésére irányuló eljárásban, előírva ugyanakkor egy olyan független szerv ezen eljárásban való részvételét, amelynek feladata többek között a bírói álláshelyre pályázók értékelése és vélemény adása e miniszterelnöknek.

         (1)  HL C 77., 2020.3.9.


title: C-73/20. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZM, az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója kontra E. A. Frerichs (Előzetes döntéshozatal – 1346/2000/EK rendelet – Fizetésképtelenségi eljárás – 4. cikk – A fizetésképtelenségi eljárásra alkalmazandó jog – Az eljárás megindításának helye szerinti tagállam joga – 13. cikk – Az összes hitelező számára hátrányos jogügyletek – Kivétel – Feltételek – Az eljárás megindításának helye szerinti államtól különböző tagállam jogának hatálya alá tartozó jogügylet – E jog alapján meg nem támadható jogügylet – 593/2008/EK rendelet – A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog – A 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A szerződésre alkalmazandó jog hatálya – Az e szerződéssel létrehozott kötelezettségek teljesítése – Az eljárás megindításának helye szerinti államtól különböző tagállam jogának hatálya alá tartozó szerződés teljesítéseként eszközölt kifizetés – Harmadik személy általi teljesítés – E kifizetés visszatérítése iránt fizetésképtelenségi eljárás keretében indított kereset – E kifizetésre alkalmazandó jog)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/8

      A Bíróság (első tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZM, az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója kontra E. A. Frerichs
      (C-73/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 1346/2000/EK rendelet - Fizetésképtelenségi eljárás - 4. cikk - A fizetésképtelenségi eljárásra alkalmazandó jog - Az eljárás megindításának helye szerinti tagállam joga - 13. cikk - Az összes hitelező számára hátrányos jogügyletek - Kivétel - Feltételek - Az eljárás megindításának helye szerinti államtól különböző tagállam jogának hatálya alá tartozó jogügylet - E jog alapján meg nem támadható jogügylet - 593/2008/EK rendelet - A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog - A 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A szerződésre alkalmazandó jog hatálya - Az e szerződéssel létrehozott kötelezettségek teljesítése - Az eljárás megindításának helye szerinti államtól különböző tagállam jogának hatálya alá tartozó szerződés teljesítéseként eszközölt kifizetés - Harmadik személy általi teljesítés - E kifizetés visszatérítése iránt fizetésképtelenségi eljárás keretében indított kereset - E kifizetésre alkalmazandó jog)
      (2021/C 228/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ZM, az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója

         Alperes: E. A. Frerichs

         Rendelkező rész

      A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet 13. cikkét és a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról („Róma I”) szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 12. cikke (1) bekezdésének b) pontját akként kell értelmezni, hogy a szerződésre az utóbbi rendelet alapján alkalmazandó jog a harmadik személy által valamely szerződő fél szerződéses fizetési kötelezettségének teljesítéseként eszközölt kifizetésre is irányadó, ha e kifizetést fizetésképtelenségi eljárás keretében, az összes hitelező számára hátrányos jogügyletként vitatják.

         (1)  HL C 191., 2020.6.8


title: C-75/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Lifosa” UAB kontra Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – Közösségi Vámkódex – 2913/92/EGK rendelet – A 29. cikk (1) bekezdése – A 32. cikk (1) bekezdése e) pontjának i. alpontja – Uniós Vámkódex – 952/2013/EU rendelet – A 70. cikk (1) bekezdése – A 71. cikk (1) bekezdése e) pontjának i. alpontja – A vámérték meghatározása – Ügyleti érték – Kiigazítás – A határra történő szállítást magában foglaló ár)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/8

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. április 22-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Lifosa” UAB kontra Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (C-75/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Közösségi Vámkódex - 2913/92/EGK rendelet - A 29. cikk (1) bekezdése - A 32. cikk (1) bekezdése e) pontjának i. alpontja - Uniós Vámkódex - 952/2013/EU rendelet - A 70. cikk (1) bekezdése - A 71. cikk (1) bekezdése e) pontjának i. alpontja - A vámérték meghatározása - Ügyleti érték - Kiigazítás - A határra történő szállítást magában foglaló ár)
      (2021/C 228/10)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„Lifosa” UAB

         Alperes: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Az eljárásban részt vesz: Kauno teritorinė muitinė, „Transchema” UAB

         Rendelkező rész

      A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 29. cikkének (1) bekezdését és 32. cikke (1) bekezdése e) pontjának i. alpontját, valamint az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 70. cikkének (1) bekezdését és 71. cikke (1) bekezdése e) pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy a behozott áruk vámértékének meghatározása céljából azok ügyleti értékéhez nem kell hozzáadni a gyártó által az ezen áruk Európai Unió vámterületére való belépésének helyéig való szállításáért ténylegesen viselt költségeket, ha a megállapodás szerinti feltételeknek megfelelően e költségek viselésének kötelezettsége a gyártót terheli, még akkor is, ha az említett költségek meghaladják az importőr által ténylegesen fizetett árat, amennyiben ezen ár megfelel az említett áruk valós értékének, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 137., 2020.4.27.


title: C-13/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. március 3-i végzése (az Audiencia Provincial de Zaragoza [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ibercaja Banco, SA kontra TJ, UK (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 99. cikke – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – Jelzáloghitel-szerződés – Tisztességtelen feltételek – A kamatlábak változásainak korlátozására vonatkozó kikötés (úgynevezett „küszöbkikötés”) – Módosító szerződés – A szerződés feltételeit megtámadó bírósági kereset indításáról való lemondás – Kötelező jelleg hiánya – 2005/29/EK irányelv – Az eladók vagy szolgáltatók fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai – A 6. cikk (1) bekezdése és a 7. cikk (1) bekezdése)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/9

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. március 3-i végzése (az Audiencia Provincial de Zaragoza [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ibercaja Banco, SA kontra TJ, UK
      (C-13/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 99. cikke - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - Jelzáloghitel-szerződés - Tisztességtelen feltételek - A kamatlábak változásainak korlátozására vonatkozó kikötés (úgynevezett „küszöbkikötés”) - Módosító szerződés - A szerződés feltételeit megtámadó bírósági kereset indításáról való lemondás - Kötelező jelleg hiánya - 2005/29/EK irányelv - Az eladók vagy szolgáltatók fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai - A 6. cikk (1) bekezdése és a 7. cikk (1) bekezdése)
      (2021/C 228/11)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Ibercaja Banco, SA

         Ellenérdekű felek: TJ, UK

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha egy eladó vagy szolgáltató és egy fogyasztó által kötött szerződés valamely feltétele, amelynek tisztességtelen jellegét bírósági eljárásban megállapíthatják, olyan, ezen eladó vagy szolgáltató és e fogyasztó között létrejött módosító szerződés tárgyát képezze, amelyben a fogyasztó lemond azokról a joghatásokról, amelyekkel e feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása járna, amennyiben e lemondás a fogyasztó szabad és tájékozott beleegyezésén alapul, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata. Az olyan feltétel viszont, amellyel ugyanezen fogyasztó lemond a jövőbeli jogvitákat illetően az olyan keresetindításról, amely azokon a jogokon alapul, amelyek őt a 93/13 irányelv alapján illetik meg, nem köti e fogyasztót.

                  2)

                  A 93/13 irányelv 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egy eladó vagy szolgáltató és egy fogyasztó által kötött jelzáloghitel-szerződés olyan feltétele, amely a köztük létrejött korábbi szerződés valamely esetlegesen tisztességtelen feltételének a módosítására vonatkozik vagy úgy rendelkezik, hogy e fogyasztó lemond minden, ezen eladóval vagy szolgáltatóval szembeni kereset indításáról, olyannak tekinthető, mint amely nem képezte egyedi megtárgyalás tárgyát, amennyiben ugyanezen fogyasztó nem tudta befolyásolni az új feltétel tartalmát, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

                  3)

                  A 93/13 irányelv 3–5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezések értelmében az eladóra vagy szolgáltatóra irányadó átláthatósági követelmény azt jelenti, hogy a szerződés olyan módosítása esetén, amely egyrészt egy korábban kötött szerződés valamely esetlegesen tisztességtelen feltételének a módosítására irányul, másrészt úgy rendelkezik, hogy a fogyasztó lemond minden, az eladóval vagy szolgáltatóval szembeni kereset indításáról, e fogyasztót úgy kell tájékoztatni, hogy megértse az ezen módosító szerződés megkötéséből eredő és rá nézve meghatározó jelentőségű összes jogi és gazdasági következményt.

                  4)

                  Az Audiencia Provincial de Zaragoza (zaragozai tartományi bíróság, Spanyolország) által előterjesztett tizedik és tizenharmadik kérdés nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 148., 2019.4.29.


title: C-841/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Juzgado de lo Social n° 41 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JL kontra Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – 2006/54/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése és a 4. cikk – A férfi és női munkavállalók egyenlő díjazása – A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás – 4. szakasz – Részmunkaidőben foglalkoztatott, alapvetően női munkavállalók – Az érintett munkavállalók számára a fizetésképtelen munkáltatóik által meg nem fizetett követelések kielégítését biztosító nemzeti intézmény – E követelések kifizetésének felső határa – A részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók esetében e munkavállalók munkaideje és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje közötti arány alapján csökkentett felső határ összege – Az időarányosság elve)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/10

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Juzgado de lo Social no 41 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JL kontra Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
      (C-841/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 2006/54/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése és a 4. cikk - A férfi és női munkavállalók egyenlő díjazása - A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás - 4. szakasz - Részmunkaidőben foglalkoztatott, alapvetően női munkavállalók - Az érintett munkavállalók számára a fizetésképtelen munkáltatóik által meg nem fizetett követelések kielégítését biztosító nemzeti intézmény - E követelések kifizetésének felső határa - A részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók esetében e munkavállalók munkaideje és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje közötti arány alapján csökkentett felső határ összege - Az időarányosság elve)
      (2021/C 228/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Social no 41 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JL

         Alperes: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

         Rendelkező rész

      A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdését és 4. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a munkavállalóknak a munkáltatójuk fizetésképtelensége miatt meg nem fizetett munkabéreknek és végkielégítésnek a felelős nemzeti intézmény általi megfizetését illetően meghatározza e kifizetések felső határát a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók tekintetében, és e felső határt a részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók tekintetében az e munkavállalók által teljesített munkaidő és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók által teljesített munkaidő arányában csökkenti.

         (1)  HL C 45., 2020.2.10


title: C-507/20. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Pécsi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FGSZ Földgázszállító Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – 90. cikk – Az adóalap csökkentése – Az ár teljes vagy részleges meg nem fizetése – Véglegesen behajthatatlanná vált követelés – A héaalap utólagos csökkentésére irányuló kérelemre vonatkozó elévülési idő – E határidő kezdő időpontja)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/11

      A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Pécsi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FGSZ Földgázszállító Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-507/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - 90. cikk - Az adóalap csökkentése - Az ár teljes vagy részleges meg nem fizetése - Véglegesen behajthatatlanná vált követelés - A héaalap utólagos csökkentésére irányuló kérelemre vonatkozó elévülési idő - E határidő kezdő időpontja)
      (2021/C 228/13)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Pécsi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkét az adósemlegesség és a tényleges érvényesülés elvével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely tagállam olyan elévülési időt határoz meg, amelynek elteltével a véglegesen behajthatatlanná vált követeléssel rendelkező adóalany már nem érvényesítheti az adóalap csökkentéséhez való jogát, e határidőt nem a fizetési kötelezettség eredetileg előírt esedékességének időpontjától, hanem azon időponttól kell számítani, amikor a követelés véglegesen behajthatatlanná vált.

         (1)  HL C 28., 2021.1.25


title: C-523/20. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Győri Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Koppány 2007 Kft. kontra Vas Megyei Kormányhivatal (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Szociális biztonság – 1231/2010/EU rendelet – Alkalmazandó jog – A1 igazolás – Az A1 igazolás alkalmazásának a valamely tagállam területén jogszerűen lakóhellyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárokra való kiterjesztése – Jogszerű lakóhely – Fogalom)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/11

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. március 3-i végzése (a Győri Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Koppány 2007 Kft. kontra Vas Megyei Kormányhivatal
      (C-523/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Szociális biztonság - 1231/2010/EU rendelet - Alkalmazandó jog - A1 igazolás - Az A1 igazolás alkalmazásának a valamely tagállam területén jogszerűen lakóhellyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárokra való kiterjesztése - Jogszerű lakóhely - Fogalom)
      (2021/C 228/14)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Győri Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Koppány 2007 Kft.

         Alperes: Vas Megyei Kormányhivatal

         Rendelkező rész

      A 883/2004/EK rendelet és a 987/2009/EK rendelet harmadik országok e rendeletek által csupán állampolgárságuk miatt nem érintett állampolgáraira való kiterjesztéséről szóló, 2010. november 24-i 1231/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a harmadik országok olyan állampolgárai, akik az adott tagállamban tartózkodási engedéllyel ideiglenesen tartózkodnak és az idegenrendészeti hatóság által záradékolt szálláshely-bejelentő lappal rendelkeznek, továbbá különböző tagállamokban végeznek munkát valamely, ebben a tagállamban székhellyel rendelkező munkáltató javára, amennyiben jogszerű lakóhellyel rendelkeznek és jogszerűen végeznek munkát a tagállamok területén, hivatkozhatnak a 2012. május 22-i 465/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben és a 883/2004 rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt koordinációs szabályokra annak meghatározása érdekében, hogy mely szociális biztonsági jogszabályok hatálya alá tartoznak.

         (1)  HL C 28., 2021.1.25.


title: C-592/20. sz. ügy: A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. november 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NT, RV, BS, ER kontra British Airways plc

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/12

      A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. november 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NT, RV, BS, ER kontra British Airways plc
      (C-592/20. sz. ügy)
      (2021/C 228/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: NT, RV, BS, ER

         Alperes: British Airways plc
      A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. április 22-i végzésével úgy határozott, hogy a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 2. cikkének b) pontját és 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a két repülési szakaszból álló egységesen foglalt, átszállást magában foglaló repülőút keretében a végső célállomáson a második repülési szakaszon – amelyet az utas szállítási szerződése szerintitől eltérő légi fuvarozónak kellett volna teljesítenie – közlekedő járat törlése következtében háromórás vagy hosszabb késéssel rendelkező utas, e rendelet 7. cikkének (1) bekezdése értelmében ezen első légi fuvarozóval szemben kártalanítás iránti keresetet indíthat, és kérheti tőle az ebben a rendelkezésben előírt kártalanítást, amely megállapítására az átszállást magában foglaló repülőút első repülési szakaszának indulási helye és a második repülési szakasz érkezési állomása közötti össztávolság alapján kerül sor.

         (1)  HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.


title: C-681/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-48/19. sz., smart things solutions kontra EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things) ügyben 2020. október 15-én hozott ítélete ellen a smart things solutions GmbH által 2020. december 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/12

      A Törvényszék (második tanács) T-48/19. sz., smart things solutions kontra EUIPO – Samsung Electronics (smart:)things) ügyben 2020. október 15-én hozott ítélete ellen a smart things solutions GmbH által 2020. december 16-án benyújtott fellebbezés
      (C-681/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 228/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: smart things solutions GmbH (képviselő: R. Dissmann Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Samsung Electronics GmbH
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. március 24-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a smart things solutions GmbH maga viseli saját költségeit.


title: C-41/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-664/19. sz., Allergan Holdings France kontra EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA) ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen az Allergan Holdings France által 2021. január 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/13

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-664/19. sz., Allergan Holdings France kontra EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA) ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen az Allergan Holdings France által 2021. január 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-41/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 228/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Allergan Holdings France (képviselők: T. de Haan avocet és J. Day Solicitor)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Dermavita Co. Ltd
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. április 29-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy az Allergan Holdings France maga viseli saját költségeit.


title: C-50/21. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Prestige and Limousine, S. L. kontra Área Metropolitana de Barcelona

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/13

      A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Prestige and Limousine, S. L. kontra Área Metropolitana de Barcelona
      (C-50/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/18)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Prestige and Limousine, S. L.

         Alperes: Área Metropolitana de Barcelona

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétesek-e az EUMSZ 49. cikkel és az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésével az olyan – törvényi és rendeleti – nemzeti rendelkezések, amelyek a VTC (1)-engedélyek számát mindenfajta alapos indok nélkül legfeljebb harminc taxiengedélyenként egyre korlátozzák?

                  2)

                  Ellentétes-e az EUMSZ 49. cikkel és az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely a városi szolgáltatások nyújtására szánt VTC-járművek tekintetében mindenfajta alapos indok nélkül egy második engedélyt, valamint további feltételeket ír elő?

         (1)  Vehículo de turismo con conductor [vezetővel bérbeadott gépjármű].


title: C-54/21. sz. ügy: A Krajowa Izba Odwoławcza (Lengyelország) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Konsorcjum: ANTEA POLSKA S. A., „Pectore-Eco” sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy kontra Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/14

      A Krajowa Izba Odwoławcza (Lengyelország) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Konsorcjum: ANTEA POLSKA S. A., „Pectore-Eco” sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy kontra Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie
      (C-54/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/19)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajowa Izba Odwoławcza

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Konsorcjum: ANTEA POLSKA S. A., „Pectore-Eco” sp. z o.o., Instytut Ochrony Środowiska – Państwowy Instytut Badawczy

         Alperes: Państwowe Gospodarstwo Wodne Wody Polskie

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2014/24/EU irányelv) 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve lehetővé teszi-e a 2014/24/EU irányelv 21. cikke (1) bekezdésének és a nem nyilvános know-how és üzleti információk (üzleti titkok) jogosulatlan megszerzésével, hasznosításával és felfedésével szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/943 európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: (2016/943 irányelv) 2. cikke 1. pontjának, különösen az e rendelkezésekben foglalt, „– mint egységes egész vagy mint elemeinek egy adott pontos konfigurációban összeállított összessége – általánosan nem ismert, illetve nem könnyen hozzáférhető” és „titkossága folytán kereskedelmi értékkel bír” meghatározások, valamint „az ajánlatkérő szerv nem hozhat nyilvánosságra […] a gazdasági szereplők által […] bizalmasnak minősített[…] [adatokat]” előírás olyan értelmezését, amelynek következtében a gazdasági szereplő üzleti titokként bármely információt visszatarthat azon az alapon, hogy ezt az információt nem akarja felfedni a versenytárs gazdasági szereplők előtt?

                  2)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve lehetővé teszi-e a 2014/24/EU irányelv 21. cikke (1) bekezdésének és a 2016/943 irányelv 2. cikke 1. pontjának olyan értelmezését, amelynek következtében az ajánlattevő gazdasági szereplők a 2014/24/EU irányelv 59. és 60. cikkében, valamint XII. mellékletében foglalt dokumentumokat részben vagy egészben üzleti titokként visszatarthatják, különösen a megszerzett tapasztalatok, referenciák, a szerződés teljesítésére javasolt személyek jegyzéke, szakmai képzettsége és neve, valamint azon szervezetek kapacitása tekintetében, amelyeknek a kapacitására támaszkodnak, valamint az alvállalkozók kapacitása tekintetében, ha e dokumentumokat az eljárásban való részvétel feltételei teljesítésének igazolása céljából, vagy az ajánlatok értékelési szempontjai szerinti értékelés vagy annak megállapítása érdekében írják elő, hogy az ajánlat megfelel-e az ajánlatkérő szerv eljárás dokumentációjában (eljárást megindító hirdetményben, az ajánlattételhez szükséges dokumentációban) foglalt egyéb követelményeinek?

                  3)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve és az átláthatóság elve – a 2014/24/EU irányelv 58. cikkének (1) bekezdésével, 63. cikkének (1) bekezdésével és 67. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezve – lehetővé teszi-e azt, hogy az ajánlatkérő szerv egyszerre fogadja el a gazdasági szereplő azon nyilatkozatát, miszerint rendelkezik az ajánlatkérő szerv által megkövetelt és bejelentett önálló humán forrásokkal, szervezetekkel, amelyekre támaszkodni kíván, illetve alvállalkozókkal, amit az előírásoknak megfelelően az ajánlatkérő szerv számára bizonyítania kell, és azt a nyilatkozatot, miszerint az e személyekre vagy szervezetekre vonatkozó adatoknak (neveknek, cégneveknek, tapasztalatnak és képesítésnek) a versenytárs gazdasági szereplőkkel való puszta közlése azt eredményezi, hogy e személyeket, illetve szervezeteket e gazdasági szereplők „átcsábítják”, ami miatt szükséges ezen információk üzleti titoknak való minősítése? Következésképpen a gazdasági szereplő és e személyek, illetve szervezetek között fennálló ilyen nem tartós kapcsolat tekinthető-e ezen erőforrással való rendelkezés igazolásának, és különösen az ajánlatok értékelési szempontjai alapján megítélhetők-e többletpontok e gazdasági szereplő részére?

                  4)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve lehetővé teszi-e a 2014/24/EU irányelv 21. cikke (1) bekezdésének és a 2016/943 irányelv 2. cikke 1. pontjának olyan értelmezését, amelynek következtében az ajánlattevő gazdasági szereplők üzleti titokként visszatartanak olyan dokumentumokat, amelyek az ajánlatok ajánlatkérő által kiadott, az ajánlattételhez szükséges dokumentációban (így a szerződés tárgyának leírásában) foglalt követelményeinek való megfelelésének vizsgálatához vagy ajánlatok értékelési szempontjai keretében történő értékeléséhez szükségesek, különösen ha e dokumentumok az ajánlatkérő szerv ajánlattételhez szükséges dokumentációban, jogszabályokban vagy nyilvánosság vagy az érdekeltek számára hozzáférhető más dokumentumokból foglalt követelményeinek teljesítésére vonatkoznak, különösen ha ezen értékelésre nem objektíve összehasonlítható minták, valamint mérhető és matematikai, illetve fizikai alapon összehasonlítható mutatók, hanem az ajánlatkérő szerv egyéni értékelése alapján kerül sor? Következésképpen, értelmezhető-e a 2014/24/EU irányelv 21. cikkének (1) bekezdése és a 2016/943 irányelv 2. cikkének 1. pontja úgy, hogy adott gazdasági szereplő üzleti titkának tekinthető az ajánlat keretében általa benyújtott, arra vonatkozó nyilatkozat, hogy adott szerződés tárgyát az ajánlatkérő szerv által az ajánlattételhez szükséges dokumentációban foglalt azon utasításainak megfelelően hajtja végre, amelyeket az ajánlatkérő szerv e követelményeknek való megfelelés tekintetében ellenőriz és értékel, még akkor is, ha az ajánlatkérő szerv által előírt hatás (a szerződés tárgya) elérését célzó módszerek kiválasztása a gazdasági szereplő feladata?

                  5)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve – a 2014/24/EU irányelv 67. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezve, amely előírja, hogy az odaítélési szempontok megválasztása nem eredményezheti azt, hogy az ajánlatkérő szerv korlátlan választási szabadsággal rendelkezzen, az említett szempontoknak biztosítaniuk kell a tényleges verseny lehetőségét, és azok lehetővé teszik az ajánlattevők által benyújtott információk tényleges ellenőrzését annak megállapítása érdekében, hogy az ajánlat mennyiben felel meg az odaítélési szempontoknak – lehetővé teszi-e az ajánlatkérő szerv számára az ajánlatok egy bizonyos értékelési szempontjának – nevezetesen az ajánlatkérő szerv egyéni értékelése alapján történő értékelés szempontjának – megállapítását, noha már ezen szempont megállapításának időpontjában nyilvánvaló, hogy a gazdasági szereplő ajánlatának e szempontot érintő részét üzleti titokká fogja nyilvánítani, amit az ajánlatkérő szerv nem fog kifogásolni, emiatt pedig a gazdasági szereplő versenytársai számára, mivel nem tudják a versenytársak ajánlatait ellenőrizni és saját ajánlatukkal összehasonlítani, úgy fog tűnni, hogy az ajánlatkérő szerv az ajánlatokat teljes mértékben önkényesen vizsgálja és értékeli?

                  6)

                  A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmódnak a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve – a 2014/24/EU irányelv 67. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezve, amely előírja, hogy az odaítélési szempontok megválasztása nem eredményezheti azt, hogy az ajánlatkérő szerv korlátlan választási szabadsággal rendelkezzen, az említett szempontoknak biztosítaniuk kell a tényleges verseny lehetőségét, és azok lehetővé teszik az ajánlattevők által benyújtott információk tényleges ellenőrzését annak megállapítása érdekében, hogy az ajánlat mennyiben felel meg az odaítélési szempontoknak – értelmezhető-e úgy, hogy lehetővé teszi az ajánlatkérő számára az ajánlatok olyan értékelési szempontjának megállapítását, mint a jelen eljárásban a „megvalósítási koncepció” és a „szerződés teljesítési módjának leírása”?

                  7)

                  Úgy kell-e értelmezni a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (a továbbiakban: jogorvoslati irányelv) 1. cikkének (1) és (3) bekezdését, amely előírja a tagállamoknak, hogy biztosítsák a gazdasági szereplők számára, hogy az ajánlatkérő által hozott döntésekkel szemben jogorvoslat hatékonyan legyen igénybe vehető, valamint azt, hogy azon személyeknek álljon jogorvoslati eljárás a rendelkezésére, akiknek érdekükben áll vagy állt egy adott szerződés elnyerése, és akiknek az állítólagos jogsértés érdeksérelmet okozott vagy ennek kockázata fennáll, hogy a döntéshozó hatóság azon megállapítása, miszerint a gazdasági szereplők által az adott eljárásban visszatartott dokumentumok nem minősülnek üzleti titoknak, aminek következtében az ajánlatkérő e dokumentumok hozzáférhetővé tételét és versenytárs gazdasági szereplőkkel való közlését rendeli el, – amennyiben e következmény nem ered közvetlenül a jogszabályi rendelkezésekből – a döntéshozó hatóság számára azt eredményezi, hogy köteles olyan határozatot hozni, amely e gazdasági szereplő számára azon dokumentumok tartalmával kapcsolatban, amelyet korábban nem ismert, és ami miatt nem tudta a jogorvoslatot eredményesen igénybe venni, a jogorvoslat ismételt benyújtását teszi lehetővé, olyan cselekménnyel szemben, amely tekintetében fellebbezésre az annak benyújtására nyitva álló határidő lejárta miatt – például olyan ajánlatok vizsgálatának és értékelésének érvénytelenítése révén, amelyeket az üzleti titokként visszatartott dokumentumok érintenek – nem lenne lehetőség?

         (1)  HL 2014. L 94., 65. o.

         (2)  HL 2016. L 157., 1. o.

         (3)  HL 2007. L 335., 31. o.


title: C-63/21. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-367/19. sz., Camerin kontra Bizottság ügyben 2020. november 24-én hozott végzése ellen Laure Camerin által 2021. február 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/16

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-367/19. sz., Camerin kontra Bizottság ügyben 2020. november 24-én hozott végzése ellen Laure Camerin által 2021. február 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-63/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Laure Camerin (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2020. november 24-i, T-367/19. sz. ügyben hozott végzését;

                  —

                  a Bíróság a Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére, ideértve a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés a megtámadott végzés azon részének megsemmisítésére irányul, amelyben a Törvényszék megállapította, hogy elfogadhatatlan, így nem szükséges határozni azon keresetről, amely a PMO 2019. április 17-i határozatának részleges megsemmisítésére, valamint azon nem vagyoni kár megtérítésére irányult, amely őt amiatt érte, hogy a PMO által elkövetett szabálytalanságok nem tették lehetővé számára, hogy méltóságteljes életet éljen.
      Fellebbezésében a fellebbező többek között a megtámadott végzés 50–52. és 54., 57–62. és 67., valamint 73–74. pontját vitatja.
      Fellebbezése alátámasztására a fellebbező egyetlen jogalapot hoz fel, amely a tények elferdítésére és nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére vonatkozik, amelyek téves jogi indokoláshoz vezettek.


title: C-90/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-247/19. sz., Thunus és társai kontra EBB ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt által 2021. február 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/16

      A Törvényszék (első tanács) T-247/19. sz., Thunus és társai kontra EBB ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt által 2021. február 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-90/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 228/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank

         A fellebbezők kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2020. december 2-i T-247/19. sz. ítéletét;

                  —

                  Következésképpen a Bíróság ítélje meg a felperesek részére az elsőfokú eljárásban előadott kérelmeik szerinti juttatásokat, ebből kifolyólag:

                              —

                              Semmisítse meg a felperesek 2018. február havi illetményelszámolásában szereplő határozatot, amely az alapilletmény éves kiigazítását a 2018. évre 0,7 %-ban határozta meg, és ebből kifolyólag semmisítse meg a későbbi illetményelszámolásokban szereplő hasonló határozatokat;

                              —

                              Kötelezze az alperest vagyoni kártérítés címén a következők megfizetésére: (i) a 2018-ra vonatkozó éves kiigazítás alkalmazásának megfelelő illetménykülönbözet, vagyis a 2018. január 1-jétől2018. december 31-ig terjedő időszak vonatkozásában 1,4 %-os emelés; (ii) a 2018. januárjától kezdődően fizetendő illetmények összegére gyakorolt, abból eredő következményeknek megfelelő illetménykülönbözet, hogy a 2018. év vonatkozásában a 0,7 %-os éves kiigazítást alkalmazzák, (iii) az esedékes illetménykülönbözetek után az esedékes összegek teljes megfizetéséig járó késedelmi kamat, amelynek mértékét az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított, az érintett időszakban irányadó, három százalékponttal növelt kamatláb alapján kell számítani;

                  —

                  A Bíróság az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1)

                  A testülettel való konzultációhoz való jog megsértése – Az ügy iratainak elferdítése

                  2)

                  Az indokolási kötelezettség megsértése – Az ügy iratainak elferdítése – Az indokolási kötelezettségének a bíró általi megsértése

                  3)

                  A gondossági kötelezettség és az arányosság elvének megsértése


title: C-91/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-318/19. sz., Thunus és társai kontra EBB ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt által 2021. február 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/17

      A Törvényszék (első tanács) T-318/19. sz., Thunus és társai kontra EBB ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt által 2021. február 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-91/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 228/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: Vincent Thunus, Jaime Barragán, Marc D’hooge, Alexandra Felten, Christophe Nègre, Patrick Vanhoudt (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank

         A fellebbezők kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2020. december 2-i T-318/19. sz. ítéletét;

                  —

                  Következésképpen a Bíróság ítélje meg a felperesek részére az elsőfokú eljárásban előadott kérelmeik szerinti juttatásokat, ebből kifolyólag:

                              —

                              Nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak, beleértve az abban szereplő jogellenességi kifogást is;

                              —

                              Következésképpen:

                  —

                  Semmisítse meg a felperesek 2019. február havi illetményelszámolásában szereplő határozatot, amely az alapilletmény éves kiigazítását a 2019. évre 0,8 %-ban határozta meg, és ebből kifolyólag semmisítse meg a későbbi illetményelszámolásokban szereplő hasonló határozatokat

                  —

                  Ebből kifolyólag kötelezze az alperest vagyoni kártérítés címén a következők megfizetésére: (i) a 2019-re vonatkozó éves kiigazítás alkalmazásának megfelelő illetménykülönbözet, vagyis a 2019. január 1-jétől2019. december 31-ig terjedő időszak vonatkozásában 1,2 %-os emelés; (ii) a 2018. januárjától kezdődően fizetendő illetmények összegére gyakorolt, abból eredő következményeknek megfelelő illetménykülönbözet, hogy a 2019. év vonatkozásában a 0,8 %-os éves kiigazítást alkalmazzák, (iii) az esedékes illetménykülönbözetek után az esedékes összegek teljes megfizetéséig járó késedelmi kamat, amelynek mértékét az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított, az érintett időszakban irányadó, három százalékponttal növelt kamatláb alapján kell számítani;

                  —

                  A Bíróság az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1)

                  Az aktus kibocsátójára vonatkozó hatásköri szabályok megsértése – A belső szabályzat 18. cikkének megsértése – Az ügy iratainak elferdítése – Az indokolási kötelezettségének a bíró általi megsértése

                  2)

                  A testülettel való konzultációhoz való jog megsértése – Az ügy iratainak elferdítése

                  3)

                  Az indokolási kötelezettség megsértése – Az ügy iratainak elferdítése – Az indokolási kötelezettségének a bíró általi megsértése

                  4)

                  A gondossági kötelezettség és az arányosság elvének megsértése


title: C-111/21. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2021. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BT kontra Laudamotion GmbH

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/18

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2021. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BT kontra Laudamotion GmbH
      (C-111/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: BT

         Alperes és a felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: Laudamotion GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló, 1999. május 28-án Montrealban kötött, az Európai Közösség által 1999. december 9-én aláírt, és annak nevében a 2001. április 5-i 2001/539/EK tanácsi határozattal (1) jóváhagyott egyezmény 17. cikke (1) bekezdésének értelmében vett „testi sérülésnek” minősül-e az utas által valamely baleset következtében elszenvedett, a betegség szintjét elérő pszichés sérülés?

                  2)

                  Az 1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Ellentétes-e a hivatkozott egyezmény 29. cikkével az alkalmazandó nemzeti jog alapján fennálló kártérítési igény?

         (1)  A nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló egyezménynek (Montreali Egyezmény) az Európai Közösség részéről történő megkötéséről szóló, 2001. április 5-i 2001/539/EK tanácsi határozat (HL 2001. L 194., 38. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 491. o.).


title: C-146/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice kontra VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/19

      A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice kontra VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1
      (C-146/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/24)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Sector 1 a Finanţelor Publice

         Ellenérdekű felek: VB, Direcţia Generalā Regionalā a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii 1

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az alapeljárásban szereplőhöz hasonló körülmények között ellentétes-e a 2006/112/EK irányelvvel (1) és a semlegesség elvével az olyan nemzeti szabályozás vagy adózási gyakorlat, amelynek értelmében a – lábon álló fa értékesítése esetére kötelezően előírt – fordított adózási mechanizmus (egyszerűsítési intézkedések) nem alkalmazható arra az adóellenőrzés alá vont adóalanyra, akit ezen ellenőrzést követően héanyilvántartásba vettek, mivel az ellenőrzés alá vont adóalany az ügyletek teljesítését megelőzően vagy a felső értékhatár túllépésének napján nem kérte, hogy vegyék héanyilvántartásba, és nem is vették őt héanyilvántartásba?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-159/21. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GM kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság és mások

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/19

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GM kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság és mások
      (C-159/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/25)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GM

         Alperesek: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Alkotmányvédelmi Hivatal, Terrorelhárítási Központ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Eljárási Irányelv (1) 11. cikkének (2) bekezdését, 12. cikke (1) bekezdésének d) pontját és (2) bekezdését, a 23. cikkének (1) bekezdését és annak b) pontját, a 45. cikkének (1), (3)–(5) bekezdését – az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikkére figyelemmel –, hogy azok megkövetelik, hogy az ugyanezen irányelv 23. cikkének (1) bekezdésében felsorolt, nemzetbiztonsági okkal összefüggő kivételek fennállása esetén a nemzetközi védelem tárgyában hozott, nemzetbiztonsággal összefüggő indokon alapuló elutasító vagy státusz-visszavonásról rendelkező határozatot hozó tagállami hatóságnak, a titkosítást megállapító szakhatóságnak gondoskodnia kell arról, hogy az érintett kérelmező/menekült/oltalmazott és jogi képviselője számára mindenképpen biztosított legyen az ilyen indokon alapuló határozat alapjául szolgáló titkosított/minősített adatok, információk legalább lényegének megismerése és a döntéssel kapcsolatos eljárásban való felhasználás joga, amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság arra hivatkozik, hogy a közlés a nemzetbiztonsági okkal ellentétes lenne?

                  2)

                  Igenlő válasz esetén, pontosan mit kell érteni az ilyen döntés alapjául szolgáló titkosított indokok „lényege” alatt az Eljárási Irányelv 23. cikke (1) bekezdésének és az (1) bekezdés b) pontjának a Charta 41. és 47. cikkére figyelemmel történő alkalmazásakor?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a Kvalifikációs Irányelv (2) 14. cikke (4) bekezdésének a) pontját, illetve 17. cikke (1) bekezdésének d) pontját, az Eljárási Irányelv 45. cikke (1) bekezdésének a) pontját és (3)–(4) bekezdését, és (49) preambulumbekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely alapján a menekült vagy oltalmazott státusz visszavonására, illetve a státuszból való kizárásra olyan indokolás nélküli határozat alapján kerül sor, amely kizárólag a nemzetbiztonság veszélyeztetését megállapító, ugyancsak indokolás nélküli, attól eltérést nem engedő kötelező erejű szakhatósági állásfoglalásra történő automatikus hivatkozáson alapul?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni az Eljárási Irányelv (20), (34) preambulumbekezdését, 4. cikkét, 10. cikkének (2), (3) bekezdését, (3) bekezdésének d) pontját és a Kvalifikációs Irányelv 14. cikke (4) bekezdésének a) és 17. cikke (1) bekezdésének d) pontjait, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely alapján olyan szakhatóság folytatja le a kizáró okkal kapcsolatos vizsgálatot, és hoz érdemében döntést arról, amelynek eljárására nem vonatkoznak az Eljárási és a Kvalifikációs Irányelv anyagi jogi és eljárásjogi rendelkezései?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni a Kvalifikációs Irányelv 17. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy azzal ellentétes az olyan körülményre/bűncselekményre hivatkozó kizárás, amely már a menekültkénti elismerést kimondó jogerős ítélet/határozat meghozatala előtt is ismert volt, de nem alapozta meg a kizáró okot sem a menekültkénti elismerés, sem a kiegészítő védelem kapcsán?

         (1)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013., L 180., 60. o.).

         (2)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011., L 337., 9. o.).


title: C-168/21. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2021. március 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur général près la cour d’appel d’Angers kontra KL

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/20

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2021. március 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur général près la cour d’appel d’Angers kontra KL
      (C-168/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Procureur général près la cour d’appel d’Angers

         Alperes: KL

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2002/584 kerethatározat (1) 2. cikkének (4) bekezdését és 4. cikkének (1) bekezdését, hogy a kettős büntethetőség feltétele teljesül egy olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, amelyben az átadást a köznyugalom megzavarására alkalmas olyan rongálási és fosztogatási cselekményekkel kapcsolatban kérik, amelyeket a kibocsátó államban rombolásnak és fosztogatásnak minősítettek, ha a végrehajtó államban a rongálással, megsemmisítéssel vagy használhatatlanná tétellel elkövetett lopás olyan bűncselekményi tényállása létezik, amelynek nem tényállási eleme a köznyugalom megzavarása?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a 2002/584 kerethatározat 2. cikkének (4) bekezdését és 4. cikkének (1) bekezdését, hogy a végrehajtó állam bírósága megtagadhatja a büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtását, ha megállapítja, hogy az érintett személlyel szemben a kibocsátó állam igazságügyi hatóságai olyan egységes bűncselekmény elkövetése miatt szabták ki a büntetést, amelyre vonatkozóan a vád több részcselekményt tartalmaz, és e cselekményeknek csak egy része valósít meg a végrehajtó államban büntetendő bűncselekményt? Különbséget kell-e tenni aszerint, hogy a kibocsátó állam igazságügyi hatóságai e különböző cselekményeket egymástól elválaszthatónak tekintették-e, vagy sem?

                  3)

                  Kötelezi-e az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdése a végrehajtó tagállam igazságügyi hatóságát arra, hogy megtagadja az európai elfogatóparancs végrehajtását, ha azt egyrészt egy egységes bűncselekmény elkövetése miatt kiszabott egyetlen büntetés végrehajtása céljából bocsátották ki, másrészt pedig az átadás – tekintettel arra, hogy egyes részcselekmények, amelyek miatt e büntetést kiszabták, nem minősülnek bűncselekménynek a végrehajtó tagállam joga szerint – e cselekményeknek csupán egy része tekintetében lehetséges?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.)


title: C-172/21. sz. ügy: A Landgericht Köln (Németország) által 2021. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EF kontra Deutsche Lufthansa AG

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/21

      A Landgericht Köln (Németország) által 2021. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EF kontra Deutsche Lufthansa AG
      (C-172/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EF

         Alperes: Deutsche Lufthansa AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikke (3) bekezdésének első mondata értelmében a nyilvánosság számára közvetlenül vagy közvetetten nem elérhető csökkentett viteldíjnak minősül-e a légi fuvarozó és egy másik társaság között létrejött keretmegállapodáson alapuló, csak az érintett társaság munkavállalói számára üzleti útra foglalható, az általános viteldíjhoz képest kedvezményes vállalati viteldíj (a jelen esetben 169,00 euró helyett 152,00 euró)?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: Az ilyen vállalati viteldíj a 261/2004/EK rendelet 3. cikke (3) bekezdésének második mondata értelmében valamely légifuvarozó vagy utazásszervező törzsutasprogramjának vagy más kereskedelmi programjának sem minősül?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-183/21. sz. ügy: A Landgerichts Saarbrücken (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maxxus Group GmbH & Co. KG kontra Globus Holding GmbH & Co. KG

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/21

      A Landgerichts Saarbrücken (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maxxus Group GmbH & Co. KG kontra Globus Holding GmbH & Co. KG
      (C-183/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Saarbrücken

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Maxxus Group GmbH & Co. KG

         Alperes: Globus Holding GmbH & Co. KG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen a védjegyirányelv(ek)et, azaz a 2008/95/EK irányelvet, (1) különösen annak 12. cikkét, illetve az (EU) 2015/2436 irányelvet, (2) különösen annak 16., 17. és 19. cikkét, hogy e rendelkezések hatékony érvényesülése kizárja a nemzeti eljárásjog olyan értelmezését,

                  1)

                  amely a lajstromozott nemzeti védjegynek a védjegyoltalom használat elmaradása miatti megszűnése miatt történő törlésére irányuló polgári eljárásban a bizonyítási tehertől eltérő állítási terhet ró a felperesre, és

                  2)

                  amely az állítási teher keretében arra kötelezi a felperest, hogy

                              a)

                              ilyen eljárás során lehetőségeihez mérten tényekkel alátámasztva ismertesse a védjegyhasználat alperes általi elmulasztását, és

                              b)

                              ennek érdekében a törlési kérelemhez és az érintett védjegy egyéni jellegéhez igazodó, saját piackutatást végezzen?

         (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (kodifikált változat) (HL 2008. L 299., 12. o.).

         (2)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2015. december 16-i (EU) 2015/2436 európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott változat) (HL 2015. L 336., 16. o.; helyesbítések: HL 2016. L 71., 325. o.; HL 2016. L 110., 5. o.).


title: C-187/21. sz. ügy: A Kúria (Magyarország) által 2021. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FAWKES Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/22

      A Kúria (Magyarország) által 2021. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FAWKES Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-187/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/29)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kúria

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FAWKES Kft.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet (1) 30. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontját, hogy vámértékként kizárólag a tagállami vámhatóság saját vámkezelésein alapuló adatbázisban szereplő értéket lehet és kell figyelembe venni?

                  2)

                  Ha az első kérdésre a válasz nemleges, akkor a 30. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja szerinti vámérték meghatározásakor meg kell-e keresni más tagállami vámhatóságot az adatbázisukban szereplő hasonló áruk vámértékének beszerzése céljából, és/vagy szükséges-e bármilyen közösségi adatbázis felkutatása, és az abban szereplő vámértékek beszerzése?

                  3)

                  Úgy lehet-e érteni a 2913/92/EGK tanácsi rendelet 30. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontját, hogy a vámérték meghatározásakor nem vehetők figyelembe a vámkezelést kérő saját ügyleteihez kapcsolódó, de sem nemzeti, sem más tagállami vámhatóság által nem kifogásolt ügyleti értékek?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2913/92/EGK tanácsi rendelet 30. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjában meghatározott azzal azonos vagy közel azonos időpontra vonatkozó követelményt, hogy az a vámkezelés előtti és utáni +/- 45 napban korlátozható?

         (1)  HL 1992., L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.


title: C-188/21. sz. ügy: A Kúria (Magyarország) által 2021. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Megatherm-Csillaghegy Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/23

      A Kúria (Magyarország) által 2021. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Megatherm-Csillaghegy Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-188/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/30)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kúria

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Megatherm-Csillaghegy Kft.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A héa-semlegesség elvét, illetve a Héa-irányelv (1) (30) preambulumbekezdését, 63., 167–168., 178–180., 182., 273. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény 2015. január 1-től2017. december 31-ig hatályos (Áfa tv.) 137. § -a (3) bekezdésének utolsó mondata, mely szerint „Elenyészik az adóalany adólevonási joga az adószám törlését elrendelő határozat jogerőre emelkedésének napjával abban az esetben is, ha az adóhatóság az adóalany adószámát annak felfüggesztése nélkül törli.”, valamint a 2018. január 1-től2020. november 26-ig hatályos 137. § -a, mely szerint „Ha az állami adó- és vámhatóság az adóalany adószámát törli, az adóalany adólevonási joga az adószám törlését elrendelő határozat véglegessé válásának napjával elenyészik.”?

                  2)

                  A Héa-irányelv 273. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az adólevonási jog elenyészése, mint kötelezően alkalmazandó jogkövetkezmény túllép az adó behajtása és az adócsalás elleni küzdelem, mint cél megvalósításához szükséges mértéken (aránytalan)?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006., L 347., 1. o.).


title: C-189/21. sz. ügy: A College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – R. en R. kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/23

      A College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – R. en R. kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (C-189/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/31)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      College van Beroep voor het bedrijfsleven,

         Az alapeljárás felei

         Felperes: R. en R.

         Alperes: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) II. mellékletében említett, 10. jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményt (SMR), amely a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 55. cikkének első és második mondatára hivatkozik, hogy e jogszabályban foglalt követelmény arra a helyzetre is vonatkozik, amelyben az érintett tagállamban utóbbi rendelet alapján nem engedélyezett növényvédő szert használtak fel?

         (1)  HL 2013. L 347., 549. o.

         (2)  HL 2009. L 309., 1. o.