title: T-650/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Jinan Meide Casting kontra Bizottság („Dömping – (EU) 2017/1146 végrehajtási rendelet – A Kínából származó, a Jinan Meide Castings Co., Ltd által gyártott menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatala – Végleges dömpingellenes vám – Az eljárás folytatása a 430/2013/EU végrehajtási rendelet részleges megsemmisítését követően – Az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja, (10) és (11) bekezdése [jelenleg az (EU) 2016/1036 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja, (10) és (11) bekezdése] – Rendes érték – Tisztességes összehasonlítás – Meg nem feleltethető terméktípusok – Az 1225/2009 rendelet 3. cikkének (1) – (3) bekezdése és 9. cikkének (4) és (5) bekezdése [jelenleg a 2016/1036 rendelet 3. cikkének (1) – (3) bekezdése és 9. cikkének (4) és (5) bekezdése] – Kármegállapítás”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/23

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Jinan Meide Casting kontra Bizottság
      (T-650/17. sz. ügy) (1)

      („Dömping - (EU) 2017/1146 végrehajtási rendelet - A Kínából származó, a Jinan Meide Castings Co., Ltd által gyártott menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatala - Végleges dömpingellenes vám - Az eljárás folytatása a 430/2013/EU végrehajtási rendelet részleges megsemmisítését követően - Az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja, (10) és (11) bekezdése [jelenleg az (EU) 2016/1036 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja, (10) és (11) bekezdése] - Rendes érték - Tisztességes összehasonlítás - Meg nem feleltethető terméktípusok - Az 1225/2009 rendelet 3. cikkének (1) - (3) bekezdése és 9. cikkének (4) és (5) bekezdése [jelenleg a 2016/1036 rendelet 3. cikkének (1) - (3) bekezdése és 9. cikkének (4) és (5) bekezdése] - Kármegállapítás”)
      (2019/C 406/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Kína) (képviselők: R. Antonini, E. Monard és B. Maniatis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, M. França és N. Kuplewatzky meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Kínai Népköztársaságból származó, a Jinan Meide Castings Co., Ltd által gyártott menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről szóló, 2017. június 28-i (EU) 2017/1146 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2017. L 166., 23. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti a Kínai Népköztársaságból származó, a Jinan Meide Castings Co., Ltd által gyártott menetelt temperöntvény csőszerelvények és -illesztések behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről szóló, 2017. június 28-i (EU) 2017/1146 bizottsági végrehajtási rendeletet.

                  2)

                     A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: T-673/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Port autonome du Centre et de l’Ouest és társai kontra Bizottság („Állami támogatások – A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program – A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – A gazdasági tevékenység fogalma – Általános gazdasági érdekű szolgáltatások – Nem gazdasági tevékenységek – Elválasztható jelleg – Szelektív jelleg – EUMSZ 93. cikk és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/24

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Port autonome du Centre et de l’Ouest és társai kontra Bizottság
      (T-673/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program - A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A gazdasági tevékenység fogalma - Általános gazdasági érdekű szolgáltatások - Nem gazdasági tevékenységek - Elválasztható jelleg - Szelektív jelleg - EUMSZ 93. cikk és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése”)
      (2019/C 406/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgium), Port autonome de Namur (Namur, Belgium), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgium), Port autonome de Liège (Liège, Belgium), Vallon régió (Belgium) (képviselők: J. Vanden Eynde és E. Wauters ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és S. Noë meghatalmazottak)

         A felpereseket támogató beavatkozó fél: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck és C. Pochet meghatalmazottak, segítőik: A. Lepièce és H. Baeyens ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A Belgium által alkalmazott SA.38393 (2016/C, korábbi 2015/E) számú támogatási programról – belgiumi kikötők adóztatása – szóló, 2017. július 27-i (EU) 2017/2115 bizottsági határozat (HL 2017. L 332., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL, a Port autonome de Namur, a Port autonome de Charleroi, a Port autonome de Liège és a Vallon régió saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Belga Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 382., 2017.11.13.


title: T-674/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Le Port de Bruxelles és Région de Bruxelles-Capitale kontra Bizottság („Állami támogatások – A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program – A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – A gazdasági tevékenység fogalma – Általános gazdasági érdekű szolgáltatások – Nem gazdasági tevékenységek – Elválasztható jelleg – Szelektív jelleg – EUMSZ 93. cikk és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/25

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Le Port de Bruxelles és Région de Bruxelles-Capitale kontra Bizottság
      (T-674/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program - A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A gazdasági tevékenység fogalma - Általános gazdasági érdekű szolgáltatások - Nem gazdasági tevékenységek - Elválasztható jelleg - Szelektív jelleg - EUMSZ 93. cikk és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése”)
      (2019/C 406/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Le Port de Bruxelles (Brüsszel, Belgium), Région de Bruxelles-Capitale (Belgium) (képviselők: J. Vanden Eynde és E. Wauters ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és S. Noë meghatalmazottak)

         A felpereseket támogató beavatkozó fél: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck és C. Pochet meghatalmazottak, segítőik: A. Lepièce és H. Baeyens ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A Belgium által alkalmazott SA.38393 (2016/C, korábbi 2015/E) számú támogatási programról – belgiumi kikötők adóztatása – szóló, 2017. július 27-i (EU) 2017/2115 bizottsági határozat (HL 2017. L 332., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Le Port de Bruxelles és a Région de Bruxelles-Capitale saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Belga Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 382., 2017.11.13.


title: T-696/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Havenbedrijf Antwerpen és Maatschappij van de Brugse Zeehaven kontra Bizottság („Állami támogatások – A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program – A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – A gazdasági tevékenység fogalma – Általános gazdasági érdekű szolgáltatások – Nem gazdasági tevékenységek – Elválasztható jelleg – Szelektív jelleg – Átmeneti időszak iránti kérelem”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/26

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Havenbedrijf Antwerpen és Maatschappij van de Brugse Zeehaven kontra Bizottság
      (T-696/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A Belgium által a kikötői javára végrehajtott társaságiadó-mentességi program - A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A gazdasági tevékenység fogalma - Általános gazdasági érdekű szolgáltatások - Nem gazdasági tevékenységek - Elválasztható jelleg - Szelektív jelleg - Átmeneti időszak iránti kérelem”)
      (2019/C 406/34)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Felperesek: Havenbedrijf Antwerpen NV (Antwerpen, Belgium), Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV (Zeebruges, Belgium) (képviselők: P. Wytinck, W. Panis és I. Letten ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és S. Noë meghatalmazottak)

         A felpereseket támogató beavatkozó fél: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux, P. Cottin, L. Van den Broeck és C. Pochet meghatalmazottak, segítőik: A. Lepièce és H. Baeyens ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A Belgium által alkalmazott SA.38393 (2016/C, korábbi 2015/E) számú támogatási programról – belgiumi kikötők adóztatása – szóló, 2017. július 27-i (EU) 2017/2115 bizottsági határozat (HL 2017. L 332., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Havenbedrijf Antwerpen NV és a Maatschappij van de Brugse Zeehaven NV saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Belga Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4.


title: T-755/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Németország kontra ECHA („REACH – Az anyagok értékelése – Benpat – Perzisztencia – Az ECHA további információk kérésére vonatkozó határozata – Az 1907/2006/EK rendelet 51. cikkének (6) bekezdése – A fellebbezési tanácshoz benyújtott fellebbezés – A fellebbezési tanács feladata – Kontradiktórius eljárás – Az ellenőrzés jellege – Az ellenőrzés intenzitása – A fellebbezési tanács hatáskörei – Az 1907/2006 rendelet 93. cikkének (3) bekezdése – Hatáskörök uniós ügynökségekre való átruházása – A szubszidiaritás elve – Arányosság – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/27

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Németország kontra ECHA
      (T-755/17. sz. ügy) (1)

      („REACH - Az anyagok értékelése - Benpat - Perzisztencia - Az ECHA további információk kérésére vonatkozó határozata - Az 1907/2006/EK rendelet 51. cikkének (6) bekezdése - A fellebbezési tanácshoz benyújtott fellebbezés - A fellebbezési tanács feladata - Kontradiktórius eljárás - Az ellenőrzés jellege - Az ellenőrzés intenzitása - A fellebbezési tanács hatáskörei - Az 1907/2006 rendelet 93. cikkének (3) bekezdése - Hatáskörök uniós ügynökségekre való átruházása - A szubszidiaritás elve - Arányosság - Indokolási kötelezettség”)
      (2019/C 406/35)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők kezdetben: T. Henze és D. Klebs, később D. Klebs meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (képviselők kezdetben: M. Heikkilä, W. Broere és C. Jacquet, később: W. Broere, C. Jacquet és L. Bolzonello meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó felek: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis, R. Lindenthal és M. Noll-Ehlers meghatalmazottak), Envigo Consulting Ltd (Huntingdon, Egyesült Királyság) és Djchem Chemicals Poland S. A. (Wołomin, Lengyelország) (képviselők: R. Cana, É. Mullier és H. Widemann ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az ECHA fellebbezési tanácsa 2017. szeptember 8-i A-026–2015. sz. határozatának azon részében történő részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amely részében az részlegesen megsemmisíti az ECHA-nak a benpat anyaggal (CAS 68953–84–4) kapcsolatban kiegészítő vizsgálatok elvégzését előíró, 2015. október 1-jei határozatát.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) fellebbezési tanácsának 2017. szeptember 8-i A-026–2015. sz. határozatát abban a részében megsemmisíti, amelyben e határozat rendelkező részének 3. pontjában a fellebbezési tanács úgy határozott, hogy az ECHA benpat anyaggal (CAS 68953–84–4) kapcsolatban kiegészítő vizsgálatok elvégzését előíró, 2015. október 1-jei határozatának indokolásában a bioakkumulációra vonatkozóan szereplő állítást törölni kell.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli a saját költségeit, valamint az ECHA, az Envigo Consulting Ltd és a Djchem Chemicals Poland S. A. részéről felmerült költségeket.

                  4)

                     Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 32., 2018.1.29.


title: Affaire T-47/18: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – UZ kontra Parlament („Közszolgálat – Tisztviselők – Fegyelmi eljárás – Lelki zaklatás – Fegyelmi intézkedés – Egy besorolási fokozattal való visszaminősítés és az előmeneteli pontok lenullázása – A felperes segítségnyújtás iránti kérelmének elutasítása – Az igazgatási vizsgálat szabályai – A pártatlanság követelménye – A meghallgatáshoz való jog – Eljárási szabálytalanság – Az eljárási szabálytalanság következményei”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/28

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – UZ kontra Parlament
      (Affaire T-47/18) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Fegyelmi eljárás - Lelki zaklatás - Fegyelmi intézkedés - Egy besorolási fokozattal való visszaminősítés és az előmeneteli pontok lenullázása - A felperes segítségnyújtás iránti kérelmének elutasítása - Az igazgatási vizsgálat szabályai - A pártatlanság követelménye - A meghallgatáshoz való jog - Eljárási szabálytalanság - Az eljárási szabálytalanság következményei”)
      (2019/C 406/37)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: UZ (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: kezdetben V. Montebello-Demogeot és Í. Ní Riagáin Düro, később V. Montebello-Demogeot és I. Lázaro Betancor meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya:

      Egyrészt a felperesre az AD 13 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatából az AD 12 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatába való visszaminősítésével és az AD 13 besorolási fokozatban szerzett érdempontok lenullázásával járó fegyelmi szankciót kiszabó 2017. február 27-i parlamenti határozat megsemmisítése, másrészt a segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti az UZ-re az AD 13 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatából az AD 12 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatába való visszaminősítésével és az AD 13 besorolási fokozatban szerzett érdempontok lenullázásával járó fegyelmi szankciót kiszabó 2017. február 27-i európai parlamenti határozatot.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     UZ és a Parlament maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 123., 2018.4.9.


title: T-287/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – M. I. Industries kontra EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Nature’s Variety Instinct európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/29

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – M. I. Industries kontra EUIPO – Natural Instinct (Nature’s Variety Instinct)
      (T-287/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Nature’s Variety Instinct európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 406/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Egyesült Államok) (képviselők: M. Montañá Mora és S. Sebe Marin ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Natural Instinct Ltd (Southwark, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Yates solicitor, és N. Zweck barrister)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Natural Instinct és a M. I. Industries közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. március 6-án hozott határozata (R 1659/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a M. I. Industries, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.


title: T-288/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – M. I. Industries kontra EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A NATURE’S VARIETY INSTINCT európai uniós szóvédjegy bejelentése – Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/30

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – M. I. Industries kontra EUIPO – Natural Instinct (NATURE’S VARIETY INSTINCT)
      (T-288/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A NATURE’S VARIETY INSTINCT európai uniós szóvédjegy bejelentése - Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 406/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: M. I. Industries, Inc. (Lincoln, Nebraska, Egyesült Államok) (képviselők: M. Montañá Mora és S. Sebe Marin ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Natural Instinct Ltd (Southwark, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Yates solicitor, és N. Zweck barrister)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Natural Instinct és a M. I. Industries közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. február 28-án hozott határozata (R 1658/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a M. I. Industries, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.


title: T-367/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Sixsigma Networks Mexico kontra EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az UKIO európai uniós szóvédjegy bejelentése – Két átlós vonalat, egy függőleges vonalat és egy kört ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/31

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Sixsigma Networks Mexico kontra EUIPO – Marijn van Oosten Holding (UKIO)
      (T-367/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az UKIO európai uniós szóvédjegy bejelentése - Két átlós vonalat, egy függőleges vonalat és egy kört ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 406/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Mexikóváros, Mexikó) (képviselő: C. Casas Feu és J. Dorado Lopez-Lozano ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Kusturovic, D. Gája és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Marijn van Oosten Holding BV (Amszterdam, Hollandia)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sixsigma Networks Mexico és a Marijn van Oosten Holding közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. március 22-én hozott határozata (R 1536/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Sixsigma Networks Mexico, SA de CV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 267., 2018.8.6.


title: T-378/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 19-i ítélete – NHS kontra EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A CRUZADE európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi SANTA CRUZ európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A korábbi védjegy fokozott megkülönböztető képessége”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/31

      A Törvényszék 2019. szeptember 19-i ítélete – NHS kontra EUIPO – HLC SB Distribution (CRUZADE)
      (T-378/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A CRUZADE európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi SANTA CRUZ európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy fokozott megkülönböztető képessége”)
      (2019/C 406/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: NHS, Inc. (Santa Cruz, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: P. Olson ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: V. Ruzek és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: HLC SB Distribution, SL (Irún, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az NHS és a HLC SB Distribution közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. április 13-án hozott határozata (R 1217/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az NHS, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-716/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – The Logistical Approach kontra EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Idealogistic Compass Greatest care in getting it there európai uniós ábrás védjegy bejelentése – IDÉA korábbi nemzetközi ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/32

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – The Logistical Approach kontra EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there)
      (T-716/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Idealogistic Compass Greatest care in getting it there európai uniós ábrás védjegy bejelentése - IDÉA korábbi nemzetközi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 406/42)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: The Logistical Approach BV (Uden, Hollandia) (képviselők: R. Milchior és S. Charbonnel ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Franciaország) (képviselők: P. Langlais és C. Guyot ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az Idea Groupe és a The Logistical Approach közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. szeptember 21-én hozott határozata (R 2062/2017-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának a 2018. szeptember 21-én hozott határozatát (R 2062/2017-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     Az EUIPO és az Idea Groupe viseli saját költségeit, valamint a The Logistical Approach BV részéről felmerült költségeket fele–fele arányban.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4.


title: T-67/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Sixsigma Networks Mexico kontra EUIPO – Dokkio (DOKKIO) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – DOKKIO szóvédjegy – Két átlós vonalat, egy függőleges vonalat és egy kört ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/33

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Sixsigma Networks Mexico kontra EUIPO – Dokkio (DOKKIO)
      (T-67/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - DOKKIO szóvédjegy - Két átlós vonalat, egy függőleges vonalat és egy kört ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 406/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sixsigma Networks Mexico, SA de CV (Mexikóváros, Mexikó) (képviselő: C. Casas Feu ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő(k): E. Śliwińska, J. Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Dokkio, Inc. (San Mateo, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: A. Kylhammar és L. Morin ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sixsigma Networks Mexico és a Dokkio közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. november 21-én hozott határozata (R 1187/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Sixsigma Networks Mexico, SA de CV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2019.3.25.


title: T-632/19. sz. ügy: 2019. szeptember 23-án benyújtott kereset – DD kontra FRA

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/34

      2019. szeptember 23-án benyújtott kereset – DD kontra FRA
      (T-632/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: DD (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  ítéljen meg a felperes részére az őt ért nem vagyoni kár megtérítéseként ex æquo et bono100 000 euróra becsült összeget;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA) igazgatójának 2018. november 19-i, a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott kérelmet elutasító határozatát;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a FRA igazgatójának 2019. június 12-i, a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján a 2018. november 19-i határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító határozatát;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes nem hallgatta meg a felperest és nem hozott határozatot a személyzeti szabályzat IX. melléklete 3. cikkének megfelelően a 2015. október 8-i, F-106/13. és F-25/14. sz., DD kontra az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége egyesített ügyekben hozott ítéletet (EU:F:2015:118) követően.

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, hogy az igazgatási vizsgálatot és az eredeti fegyelmi eljárást szabálytalanul indították meg.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes elmulasztotta megtéríteni a felperest a Közszolgálati Törvényszék fent említett ítéletében megsemmisített, megrovást alkalmazó határozatból eredően ért nem vagyoni kárt.

                  4.

                  A negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes nem hajtotta végre a Közszolgálati Törvényszék fent említett ítéletét, és nem folytatta le észszerű határidőn belül és megfelelő gondossággal a fegyelmi eljárást megelőző eljárást.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a 45/2001/EK rendeletnek (1), az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának és a magánélethez való jognak (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikke) a vizsgálati eljárás megindításával és lefolytatásával való megsértésére vonatkozik.

                  6.

                  A hatodik jogalap az alperes részéről ismétlődően megalapozatlan, rágalmazó és a felperest sértő nyilatkozatok tételére vonatkozik, ami a res judicata, az ártatlanság vélelme és a gondoskodási kötelezettség megsértésének minősül.

         (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000. december 18 i 45/2001/EK rendelete a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról (HL 2001. L 8., 1. o.).


title: T-640/19. sz. ügy: 2019. szeptember 25-én benyújtott kereset – Sasol Germany és társai kontra ECHA

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/35

      2019. szeptember 25-én benyújtott kereset – Sasol Germany és társai kontra ECHA
      (T-640/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Németország), SI Group – Béthune (Béthune, Franciaország), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Németország) (képviselők: C. Mereu, P. Sellar és S. Saez Moreno ügyvédek)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a kereset elfogadható és megalapozott;

                  —

                  részlegesen semmisítse meg a megtámadott jogi aktust abban a részében, amelyben az a 4-terc-butil-fenolt (PTBP) különös aggodalomra okot adó anyagként felveszi a 1907/2006/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) XIV. mellékletébe való lehetséges felvételre jelölt anyagok listájára;

                  —

                  az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy megsértették az endokrin rendszer károsítására vonatkozó kritériumokat és a bizonyítékok súlyozásának megközelítését, mivel az alperes nem bizonyította, hogy tudományos bizonyíték áll rendelkezésre az emberi egészségre vagy a környezetre gyakorolt valószínűsíthető súlyos hatásokat érintően.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperesek az 1906/2006/EK rendelet 57. cikkének az „azonos szintű aggodalomra” vonatkozó f) pontjának a megsértésére hivatkoznak, mivel:

                              —

                              először is az „azonos szintű aggodalomnak” az 1906/2006/EK rendelet által megkívánt értékelése során nem vettek figyelembe más tényezőket azokon kívül, amelyek az anyag lényegi tulajdonságaihoz kapcsolódó veszélyeket érintik, és figyelmen kívül hagytak olyan tényezőket, mint a PTBP könnyű biológiai lebonthatósága, amelyek az értékeléshez szükségesek voltak (vagy az értékelést puszta feltételezésekre alapították);

                              —

                              másodszor a javaslatot tevő tagállam, Németország megbízhatatlan adatokat és egy másik anyag tulajdonságaira való megalapozatlan kereszthivatkozást vett alapul;

                              —

                              harmadszor a megtámadott határozat kitart amellett, hogy a PTBT egyenértékű volt egy CMR-anyaggal, aminek igazolásához nem áll rendelkezésre tudományos értékelés.

                  3.

                  A harmadik jogalap keretében a felperesek nyilvánvaló értékelési hibára hivatkoznak, és arra, hogy nem vettek gondosan figyelembe minden releváns információt, különösen ideértve az expozíciós adatokat.

                  4.

                  A negyedik jogalap keretében a felperesek az arányosság elvének a megsértésére hivatkoznak, és arra, hogy nem a legkevésbé költséges lehetőséget választották.

                  5.

                  Az ötödik jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy megsértették az arányosság elvét és nem végeztek a kockázatkezelési lehetőségekre vonatkozó megfelelő elemzést a már bevezetett kockázatkezelési intézkedések figyelembevételével.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.)


title: T-661/19. sz. ügy: 2019. szeptember 27-én benyújtott kereset – Sasol Germany és társai kontra Bizottság

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/36

      2019. szeptember 27-én benyújtott kereset – Sasol Germany és társai kontra Bizottság
      (T-661/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Sasol Germany GmbH (Hamburg, Németország), SI Group – Béthune (Béthune, Franciaország), BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Németország) (képviselők: C. Mereu, P. Sellar és S. Saez Moreno ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a kereset elfogadható és megalapozott;

                  —

                  semmisítse meg a 4-terc-butil-fenolnak (PTBP) az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 57. cikke f) pontja szerinti, különös aggodalomra okot adó anyagként történő azonosításáról szóló, 2019. július 5-i (EU) 2019/1194 bizottsági végrehajtási határozatot (HL 2019. L 187., 41. o.);

                  —

                  az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-640/19. sz. Sasol Germany és társai kontra ECHA ügyben előterjesztettekkel, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-684/19. sz. ügy: 2019. október 7-én benyújtott kereset – Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/37

      2019. október 7-én benyújtott kereset – Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal/ACER
      (T-684/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/47)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal (Budapest, Magyarország) (képviselők: Stanka G., Szikla G. és Burai-Kovács J. M. ügyvédek)

         Alperes: Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  elsődlegesen

                              —

                              az EUMSZ 263. cikke alapján semmisítse meg a megtámadott határozatot, és

                              —

                              állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat alapjául szolgáló (EU) 2017/459 bizottsági rendelet (1) V. fejezete az EUMSZ 277. cikke alapján alkalmazhatatlan, valamint

                              —

                              az alperest kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  másodlagosan

                              —

                              amennyiben a Törvényszék nem lát lehetőséget a megtámadott határozat alapjául szolgáló 2017/459 rendelet alkalmazhatatlanságának megállapítására, a megtámadott határozatot i) egyrészt hatáskör hiányában; ii) másrészt súlyos eljárási jogsértés miatt; iii) harmadrészt pedig érdemi megalapozatlanság miatt semmisítse meg, és

                              —

                              az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az ACER 2019. április 9-i 05/2019. számú határozata ellen irányul, amelyet az ACER fellebbezési tanácsa 2019. augusztus 6-án jóváhagyott.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap értelmében a megtámadott határozat alapjául szolgáló 2017/459 rendelet teljes V. fejezete jogalkotási hatáskör hiányában érvénytelen
                  A megtámadott határozat alapjául szolgáló 2017/459 rendelet a 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) felhatalmazása alapján jogharmonizációs hatáskör gyakorlása céljából született.
                  A 715/2009 rendeletben kapott felhatalmazás alapján a Bizottság kizárólag a földgázszállító rendszerek meglévő és bővített kapacitásainak vonatkozásában alkalmazott, kapacitásallokációs mechanizmusokat meghatározó üzemi és kereskedelmi szabályzat alkotására rendelkezett hatáskörrel.
                  Az V. fejezet viszont ezen szabályozási tárgykörön túlterjeszkedve, nem a gázszállítási kapacitások versenysemlegesen elosztásának keretszabályait rögzíti, hanem az üzemi és kereskedelmi szabályzat tárgykörét meghaladva, komplex módon a kapacitásbővítés beruházási kérdéseit szabályozza.

                  2.

                  A második jogalap szerint az ACER, a megtámadott határozatnak megfelelő tartalmú egyedi döntésre történt feljogosítása megfelelő jogalap hiányában érvénytelen
                  Az ACER a megtámadott határozatban olyan tartalmú döntésre vonatkozó hatáskört tulajdonít magának, amelynek az ACER-re történő átruházása sértené az Európai Bíróság által a 9/56. sz., Meroni kontra Főhatóság és a C-270/12. sz., Egyesült Királyság kontra Tanács és Parlament ügyben alkalmazott követelményeket, illetve az EUMSZ 114. cikkébe ütközne, ezért az EUMSZ 277. cikke alapján a felperessel szemben az alapeljárásban nem alkalmazható.

                  3.

                  A harmadik, a megtámadott határozatnak a hatáskör hiánya miatti jogszerűtlenségére alapított jogalap
                  Az ACER – függetlenül a döntése jogalapjául szolgáló bizottsági rendeletalkotás közjogi érvényességének kérdésétől – a megtámadott határozat elfogadására a saját döntése jogalapjául megjelölt jogszabályi rendelkezések alapján sem lett volna jogosult, mert

                              i)

                              2017/459 rendelet körében eljárva csak és kizárólag az e rendelet 28. cikkének (2) bekezdésében expressis verbis nevesített döntéshozatali jogköröket gyakorolhatja, illetve

                              ii)

                              a megtámadott határozat időpontjában hatályos és az ACER státuszát meghatározó 713/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 8. cikke alapján az ACER kizárólag

                                          a)

                                          a nemzeti szabályozó hatóságok hatáskörébe tartozó;

                                          b)

                                          a hozzáférésre és az üzemeltetés biztonságára vonatkozó;

                                          c)

                                          szabályozási kérdések körébe eső egyedi döntést hozhatott volna csak.

                  4.

                  A negyedik, a megtámadott határozatnak a lényeges eljárási szabályok megsértése miatti jogszerűtlenségére alapított jogalap
                  Az ACER eljárása sértette az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (1) bekezdését és 41. cikke (2) bekezdésének c) pontját, mert nem tett eleget indoklási kötelezettségének és a részrehajlásmentes tisztességes eljárás követelményeinek.

                  5.

                  Az ötödik, a megtámadott határozatnak az érdemi megalapozatlanság miatti jogszerűtlenségére alapított jogalap
                  Tekintettel arra, hogy az ACER érdemben egyáltalán nem vizsgálta 2017/459 rendelet 22. cikke szerint „a projekttel kapcsolatban a versenyt vagy a gáz belső piacának eredményes működését érintő káros hatásokat”, a megtámadott határozat tartalmilag sem lehet megalapozott.

         (1)  A földgázszállító rendszerekben alkalmazott kapacitásallokációs mechanizmusokat szabályozó üzemi és kereskedelmi szabályzat létrehozásáról és a 984/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. március 16-i (EU) 2017/459 bizottsági rendelet (HL 2017. L 72., 1. o.; helyesbítés: HL 2017. L 235., 32. o.).

         (2)  A földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 211., 36. o.; helyesbítés: HL 2009. L 309., 87. o.).

         (3)  Az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 713/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 211., 1. o.).


title: T-695/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – Falqui kontra Parlament

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/39

      2019. október 11-én benyújtott kereset – Falqui kontra Parlament
      (T-695/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/48)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Enrico Falqui (Firenze, Olaszország) (képviselők: F. Sorrentino és A. Sandulli ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes a megtámadott feljegyezések megsemmisítését, valamint azt kéri, hogy a Törvényszék kötelezze az Európai Parlamentet az eljárás során jogellenesen visszatartott összegeknek a felperes részére történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának a felperest egykori parlamenti képviselői minőségében megillető nyugdíj újbóli meghatározásáról szóló, 2019. július 8-i D309417. sz. és 2019. április 11-i D (2019) 14406. sz. feljegyzésére, valamint – adott esetben – az Európai Parlament Jogi Szolgálatának 2019. január 11-i véleményére irányul.
      A jogalapok és fő érvek megegyeznek a T-347/19. sz., Falqui kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-698/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – FJ és társai kontra EKSZ

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/39

      2019. október 11-én benyújtott kereset – FJ és társai kontra EKSZ
      (T-698/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/49)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: FJ és nyolc további felperes (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesek 2018. december havi illetményelszámolását megállapító határozatot annyiban, amennyiben illetményükre először alkalmazza 2018. február 1-jéig visszamenő hatállyal az új korrekciós együtthatókat;

                  —

                  az EKSZ-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 64. és 65. cikkének megsértésén, az egyenlő bánásmód elvének megsértésén és nyilvánvaló értékelési hibán alapul. A felperesek arra hivatkoznak, hogy a díjazásukra alkalmazott – egyébként az Egyesült Nemzetek Szervezete által megállapított korrekciós együtthatókkal ellentétes – korrekciós együtthatók nem biztosították a vásárlóerejük egyenértékűségét.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat 85. cikkének, a jogbiztonság elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésén alapul. A felperesek e tekintetben úgy vélik, hogy nem lehetett tudomásuk a hatályos korrekciós együtthatók alapján számukra folyósított díjazás szabálytalanságáról.

                  3.

                  A harmadik jogalap a személyzeti szabályzat X. melléklete 13. cikkének megsértésén alapul, amely időközi naprakésszé tételt ír elő, amennyiben egy adott ország esetében a megélhetési költségeknek a korrekciós együttható és a megfelelő átváltási árfolyam alapján mért változása a legutóbbi naprakésszé tétel óta meghaladta az 5 %-ot.


title: T-699/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – FT és társai kontra Bizottság

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/40

      2019. október 11-én benyújtott kereset – FT és társai kontra Bizottság
      (T-699/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/50)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: FT és 25 további felperes (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesek 2018 december havi illetményelszámolását megállapító bizottsági határozatot annyiban, amennyiben illetményükre először alkalmazza 2018. február 1-jéig visszamenő hatállyal az új korrekciós együtthatókat;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 64. és 65. cikkének megsértésén, az egyenlő bánásmód elvének megsértésén és nyilvánvaló értékelési hibán alapul. A felperesek arra hivatkoznak, hogy a díjazásukra alkalmazott – egyébként az Egyesült Nemzetek Szervezete által megállapított korrekciós együtthatókkal ellentétes – korrekciós együtthatók nem biztosították a vásárlóerejük egyenértékűségét.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat 85. cikkének, a jogbiztonság elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésén alapul. A felperesek e tekintetben úgy vélik, hogy nem lehetett tudomásuk a hatályos korrekciós együtthatók alapján számukra folyósított díjazás szabálytalanságáról.

                  3.

                  A harmadik jogalap a személyzeti szabályzat X. melléklete 13. cikkének megsértésén alapul, amely időközi naprakésszé tételt ír elő, amennyiben egy adott ország esetében a megélhetési költségeknek a korrekciós együttható és a megfelelő átváltási árfolyam alapján mért változása a legutóbbi naprakésszé tétel óta meghaladta az 5 %-ot.


title: T-700/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – Al-Gaoud kontra Tanács

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/41

      2019. október 11-én benyújtott kereset – Al-Gaoud kontra Tanács
      (T-700/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/51)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Abdel Majid Al-Gaoud (Giza, Egyiptom) (képviselő: S. Bafadhel barrister)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2015/1333 határozat végrehajtásáról szóló, 2019. július 31-i (KKBP) 2019/1299 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az továbbra is szerepelteti a felperes nevét a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2015. július 31-i (KKBP) 2015/1333 tanácsi határozat II. és IV. mellékletében szereplő jegyzékben;

                  —

                  semmisítse meg a líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló (EU) 2016/44 rendelet 21. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2019. július 31-i (EU) 2019/1292 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az továbbra is szerepelteti a felperes nevét a líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2016. január 18-i (EU) 2016/44 tanácsi rendelet III. mellékletében szereplő jegyzékben;

                  —

                  az alperest kötelezze a Törvényszék eljárási szabályzatának megfelelően a Törvényszék előtti eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a (KKBP) 2015/1333 határozat végrehajtásáról szóló, 2019. július 31-i (KKBP) 2019/1299 tanácsi végrehajtási határozat, valamint az (EU) 2016/44 rendelet 21. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2019. július 31-i (EU) 2019/1292 tanácsi végrehajtási rendelet nem határoz meg jogalapot a felperesnek a jegyzékekben való további szerepeltetéséhez annak ellenére, hogy a Líbiában fennálló körülmények alapvető változása következett be. A Tanács állítólag nem szolgáltatott egyedi, sajátos és konkrét indokokat a vitatott jogi aktusok tekintetében, amelyek az azokat alátámasztó bizonyítékok hiányában nem megalapozottak.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott jogi aktusok sértik a felperes alapvető jogait, beleértve az Európai Unió Alapjogi Chartája által biztosított, az egészséghez, a családi élethez, a tulajdonhoz, valamint a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot. A megtámadott jogi aktusok az elérni kívánt jogszerű célhoz képest nem szükségesek és nem is arányosak, valamint a felperes alapvető jogaiba történő korlátlan és aránytalan beavatkozást jelentenek.


title: T-704/19. sz. ügy: 2019. október 15-én benyújtott kereset – FGSZ kontra ACER

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/42

      2019. október 15-én benyújtott kereset – FGSZ kontra ACER
      (T-704/19. sz. ügy)
      (2019/C 406/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Földgázszállító Zártkörűen Működő Részvénytársaság (FGSZ) (Siófok, Magyarország) (képviselők: Horányi M., N. Niejahr és S. Zakka ügyvédek)

         Alperes: Energiaszabályozók Európai Uniós Együttműködési Ügynöksége (ACER)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ACER által 2019. április 9-én hozott, a mosonmagyaróvári rendszer-összekötési pontra benyújtott bővített kapacitásra vonatkozó projektjavaslat (a továbbiakban: HUAT projekt) elfogadásáról szóló 5/2019. sz. határozatát, amelyet az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségének fellebbezési tanácsa 2019. augusztus 6-án, A-004–2019 ügyszámmal helyben hagyott (a továbbiakban: a fellebbezési tanács határozata);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a fellebbezési tanács által helybenhagyott, megtámadott határozatot, és állapítsa meg a megtámadott határozat 1. cikke (1) és (2) bekezdése azon részének semmisségét, amely a felperest a HUAT projekt kapacitásbővítést tartalmazó I. kínálati szintjén és II: kínálati szintjén történő értékesítés érdekében egy kötelező erejű szakasz lefolytatására kötelezi, valamint a megtámadott határozat 2. cikke (4) bekezdése azon részének semmisségét, amely arra kötelezi a felperest, hogy a HUAT projektet megvalósítsa, ha az elvégzendő gazdasági vizsgálat kedvező eredménnyel zárul;

                  —

                  harmadlagosan semmisítse meg a fellebbezési tanács határozatát;

                  —

                  az ACER-t kötelezze a saját költségein túl a felperes részéről az eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az ACER nem rendelkezett hatáskörrel a megtámadott határozat elfogadására.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette a 713/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének a) pontját azáltal, hogy a felperest a HUAT projekt megvalósítására kötelezi.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette az (EU) 2017/459 rendelet (2) 28. cikke (1) bekezdésének d) pontját és 22. cikkének (1) bekezdését azáltal, hogy az e rendelet 22. cikkének (1) bekezdésében meghatározott gazdasági vizsgálat paramétereit megváltoztatta.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette a (EU) 2017/459 rendelet 22. cikke (1) bekezdésének b) pontját azáltal, hogy nem vette be a paraméterek közé a felperes engedélyezett vagy célbevételében az adott kínálati szint részét képező bővített kapacitáshoz kapcsolódó becsült növekmény jelenértékét.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette a (EU) 2017/459 rendelet 28. cikknek (2) bekezdését azáltal, hogy nem elemezte kellőképpen és nem vette figyelembe a HUAT projekttel kapcsolatban a versenyt és a gáz belső piacának eredményes működését érintő esetleges káros hatásokat.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette az EUMSZ 194. cikk (1) bekezdését azáltal, hogy nem vette figyelembe az energiaszolidaritás elvét, amely alapján az ACER-nek szem előtt kellett volna tartania a többi gazdasági szereplő érdekeit, és el kellett volna kerülnie az Unió vagy a tagállamok érdekeit érintő intézkedések elfogadását.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy az ACER a megtámadott határozat elfogadásával megsértette az Alapjogi Charta 17., 18. és 51. cikkét, és a felperes vállalkozási szabadságát és tulajdonhoz való jogát.

                  8.

                  A nyolcadik, arra alapított jogalap, hogy az ACER megsértette az Alapjogi Charta 41. cikkét azáltal, hogy az üggyel az iratok kellő előkészítését megelőzően foglalkozott, illetve azáltal, hogy nem vizsgálta meg és nem vette figyelembe valamennyi releváns tényt.

                  9.

                  A kilencedik, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács megsértette a felperes védelemhez való jogát, mivel nem biztosított a felperes számára elegendő időt arra, hogy a válaszbeadványt előkészítse, és a viszonválaszt a tárgyalás előtt kielemezze.

                  10.

                  A tizedik, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács határozata nyilvánvaló hibát tartalmaz az uniós jog értelmezését illetően, mivel a tanács nem végezte el a megtámadott határozat jogszerűségének teljes felülvizsgálatát.

         (1)  Az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 713/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 211., 1. o.).

         (2)  A földgázszállító rendszerekben alkalmazott kapacitásallokációs mechanizmusokat szabályozó üzemi és kereskedelmi szabályzat létrehozásáról és a 984/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. március 16-i (EU) 2017/459 bizottsági rendelet (HL 2017. L 72., 1. o.).


title: Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T 279/19. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez (HL C 220., 2019. július 1.)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/44

      Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T 279/19. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez

         (Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 220., 2019. július 1.)

      (2019/C 406/53)
      A 41. oldalon a T-279/19. sz., Front Polisario kontra Tanács ügyben a Hivatalos Lapban megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

            „2019. április 27-én benyújtott kereset – Front Polisario kontra Tanács

               (T-279/19. sz. ügy)

            (2019/C 406/53)
            Az eljárás nyelve: francia

               Felek

               Felperes: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (képviselő: G. Devers ügyvéd)

               Alperes: az Európai Unió Tanácsa

               Kérelmek

            A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                        —

                        állapítsa meg, hogy a keresete elfogadható;

                        —

                        semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                        —

                        a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

               Jogalapok és fontosabb érvek

            Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euromediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság között levélváltás formájában létrejött megállapodás megkötéséről szóló, 2019. január 28-i (EU) 2019/217 tanácsi határozattal (HL 2019. L 34., 1. o.) szemben indított keresetének alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

                        1.

                        Az első jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Tanács nem rendelkezett hatáskörrel a megtámadott határozat elfogadására, mivel az Európai Uniónak és a Marokkói Királyságnak nincs hatásköre arra, hogy Nyugat-Szaharára kiterjedő nemzetközi megállapodást fogadjon el a szahravi nép helyett, amelyet a Front Polisario képvisel.

                        2.

                        A második jogalapot a felperes arra alapítja, hogy nem teljesítették az alapjogok és a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartása kérdésének vizsgálatára vonatkozó kötelezettséget, mivel a Tanács nem vizsgálta e kérdést a megtámadott határozat elfogadását megelőzően.

                        3.

                        A harmadik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Tanács megsértette a Bíróság ítéleteinek a végrehajtására vonatkozó kötelezettségét, mivel a megtámadott határozat tekintetében figyelmen kívül hagyták a 2016. december 21-i Tanács kontra Front Polisario ítélet (C 104/16 P, EU:C:2016:973) indokolását.

                        4.

                        A negyedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették az Unió nemzetközi szinten való fellépésére irányadó alapvető elveket és értékeket, mivel először is a megtámadott határozat tagadja a szahravi népnek, mint jogalanynak a létezését, és a megnevezése helyett az „érintett népek” kifejezést használja; másodszor a népek természeti erőforrásaikkal való szabad rendelkezése elvének megsértésével a megtámadott határozat olyan nemzetközi megállapodást köt meg, amely a szahravi nép hozzájárulása nélkül szervezi meg e nép természeti erőforrásainak az Unióba való kivitelét, azokat marokkói származásúként megjelölve; harmadszor a megtámadott határozat a megszállt Nyugat-Szaharára alkalmazandó nemzetközi megállapodást köt a Marokkói Királysággal, amely az említett terület elcsatolására irányuló politikát folytat, és e politika fenntartása érdekében módszeresen sérti az alapvető jogokat.

                        5.

                        Az ötödik jogalapot a felperes a bizalomvédelem elvének megsértésére alapítja, mivel a megtámadott határozat ellentétes az Unió nyilatkozataival, amelyekben az Unió több ízben megerősítette, hogy tiszteletben kell tartani az önrendelkezés elvét és a szerződések relatív hatályának elvét.

                        6.

                        A hatodik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy tévesen alkalmazták az arányosság elvét, mivel Nyugat-Szahara elkülönült és önálló jogállására, valamint a szahravi nép elidegeníthetetlen önrendelkezési jogára és e nép harmadik személy minőségére tekintettel nem a Tanács feladata volt, hogy meghatározza a „Nyugat Szahara gazdasága szempontjából jelentkező [állítólagos] előnyök”, illetve és a szahravi természetes erőforrások tekintetében jelentkező következmények közötti arányossági viszonyt.

                        7.

                        A hetedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették az önrendelkezéshez való jogot, mivel először a megtámadott határozat azáltal, hogy a szahravi nép megnevezése helyett az „érintett lakosság” kifejezést használja, tagadja e népnek, mint az önrendelkezési jog alanyának a nemzeti egységét; másodszor a szahravi népnek a természeti erőforrásaival való szabad rendelkezésére vonatkozó elv megsértésével a megtámadott határozat e nép hozzájárulása nélkül szervezi meg e nép természeti erőforrásainak az Unióba való kivitelét, azokat marokkói származásúként megjelölve; és harmadszor a megtámadott határozat a szahravi terület elkülönült és önálló jogállásának a megsértésével olyan nemzetközi megállapodást köt, amely a megszállt Nyugat-Szaharára alkalmazandó, és elhallgatja az e területről származó termékek valódi származási országát, azokat marokkói származásúként feltüntetve.

                        8.

                        A nyolcadik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a szerződések relatív hatályának az elvét, mivel a megtámadott határozat tagadja azt, hogy az EU és Marokkó közötti viszonyban a szahravi nép harmadik személy jogállásával rendelkezik, és e népre vonatkozóan a hozzájárulása nélkül nemzetközi kötelezettségeket ír elő a nemzeti területét és a természeti erőforrásait érintően.

                        9.

                        A kilencedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a nemzetközi humanitárius jogot és a nemzetközi büntetőjogot, mivel egyrészt a megtámadott határozat Nyugat-Szaharára alkalmazandó nemzetközi megállapodást köt meg, jóllehet a marokkói megszálló erők e terület tekintetében nem rendelkeznek szerződéskötési jogosultsággal, és tilos számukra e terület természeti erőforrásainak kiaknázása; és másrészt az „érintett lakosság” kifejezés használatával az említett határozat megerősíti a marokkói telepeseknek a megszállt szahravi területre történő jogellenes áthelyezését.

                        10.

                        A tizedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a nemzetközi jogi felelősségen alapuló kötelezettségeket, mivel a Nyugat-Szaharára is alkalmazandó nemzetközi megállapodásnak a Marokkói Királysággal való megkötésével a megtámadott határozat fenntartja a marokkói megszálló erők által a szahravi néppel szemben elkövetett súlyos nemzetközi jogi jogsértéseket, valamint segíti és támogatja az e jogsértések által teremtett helyzet fenntartását.”


title: C-791/19. sz. ügy: 2019. október 25-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               9.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 413/36

      2019. október 25-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
      (C-791/19. sz. ügy)
      (2019/C 413/44)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Banks, H. Krämer, S. L. Kalėda meghatalmazottak)

         Alperes: Lengyel Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  1.

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azzal, hogy

                              —

                              lehetővé tette, hogy a bírósági határozatok tartalmát fegyelmi vétségnek lehessen minősíteni a rendes bíróságok bírái tekintetében (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény 107. cikkének 1. §-a, valamint a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 97. cikkének 1. és 3. §-a),

                              —

                              nem garantálja a legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsának függetlenségét és pártatlanságát, amelynek hatáskörébe tartozik azoknak a határozatoknak a felülvizsgálata, amelyeket a bírákkal szembeni fegyelmi eljárások keretében fogadtak el (a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 3. cikkének 5. pontja, 27. cikke és 73. cikkének 1. §-a, a nemzeti igazságszolgáltatási tanácsról szóló törvény 9a. cikkével összefüggésben),

                              —

                              diszkrecionális jogkört biztosít a legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsa elnökének ahhoz, hogy kijelölje az első fokon hatáskörrel rendelkező fegyelmi bíróságot a rendes bíróságok bíráival kapcsolatos ügyekben (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény 110. cikkének 3. §-a és 114. cikkének 7. §-a), és ezért nem biztosítja, hogy a fegyelmi ügyekben döntő bíróság „törvény által létrehozott” bíróság legyen, valamint

                              —

                              hatáskört biztosít az igazságügyi miniszternek ahhoz, hogy kinevezze az igazságügyi miniszter fegyelmi ügyekben eljáró meghatalmazottját (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény 112b. cikke), ezért nem biztosítja, hogy a rendes bíróságok bíráival szembeni fegyelmi ügyeket észszerű időn belül vizsgálják meg, továbbá annak előírásával, hogy a képviselő kijelöléséhez, valamint a képviselő általi védelem ellátásához kapcsolódó cselekmények nem függesztik fel a fegyelmi eljárást (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény 113a. cikke), és hogy a fegyelmi bíróság a fegyelmi ügyben érintett bíró vagy képviselője igazolt távolléte ellenére folytassa az eljárást (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény 115a. cikkének 3. §-a), nem biztosítja a rendes bíróságoknak a fegyelmi ügyben érintett bíráit megillető védelemhez való jogot,

                        nem teljesítette az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdéséből eredő kötelezettségeit, valamint

                              —

                              annak lehetővé tételével, hogy fegyelmi eljárás kilátásba helyezésével korlátozzák a bíróságok azon jogát, hogy előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseket intézzenek a Bírósághoz,

                        a Lengyel Köztársaság nem teljesítette az EUMSZ 267. cikk második és harmadik bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2.

                  a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Először is az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének a megsértésével kapcsolatban a Bizottság előadja, hogy a kérdéses rendelkezések i. lehetővé teszik, hogy a bírósági határozatok tartalmát fegyelmi vétségnek lehessen minősíteni, ii. nem garantálják a legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsának függetlenségét és pártatlanságát, amelynek hatáskörébe tartozik a fegyelmi eljárások során hozott határozatok felülvizsgálata, iii. diszkrecionális jogkört biztosítanak a legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsa elnökének ahhoz, hogy kijelölje az első fokon hatáskörrel rendelkező fegyelmi bíróságot a rendes bíróságok bíráival kapcsolatos ügyekben, és ezért nem biztosítják, hogy a fegyelmi ügyekben döntő bíróság „törvény által létrehozott” bíróság legyen, iv. nem biztosítják, hogy a rendes bíróságok bíráival szembeni fegyelmi ügyeket észszerű időn belül vizsgálják meg, valamint nem biztosítják a fegyelmi ügyben érintett bírákat megillető védelemhez való jogot sem.
      Másodszor az EUMSZ 267. cikk második és harmadik bekezdésének megsértésével kapcsolatban a Bizottság előadja, hogy a vitatott nemzeti rendelkezések lehetővé teszik, hogy fegyelmi eljárás kilátásba helyezésével korlátozzák a bíróságok azon jogát, hogy előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseket intézzenek a Bírósághoz.


title: C-176/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Club de Variedades Vegetales Protegidas kontra Adolfo Juan Martínez Sanchís (Előzetes döntéshozatal – Közösségi növényfajta-oltalom – 2100/94/EK rendelet – A 13. cikk (2) és (3) bekezdése – Az oltalom joghatásai – Egymásra épülő feltételeken alapuló oltalmi rendszer – Fajtaösszetevők elültetése és termésük betakarítása – A fajtaösszetevőkre és a betakarított terményre vonatkozóan végrehajtott cselekmények közötti különbségtétel – A „fajtaösszetevők jogosulatlan felhasználásának” fogalma – 95. cikk – Ideiglenes oltalom)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/4

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Club de Variedades Vegetales Protegidas kontra Adolfo Juan Martínez Sanchís
      (C-176/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közösségi növényfajta-oltalom - 2100/94/EK rendelet - A 13. cikk (2) és (3) bekezdése - Az oltalom joghatásai - Egymásra épülő feltételeken alapuló oltalmi rendszer - Fajtaösszetevők elültetése és termésük betakarítása - A fajtaösszetevőkre és a betakarított terményre vonatkozóan végrehajtott cselekmények közötti különbségtétel - A „fajtaösszetevők jogosulatlan felhasználásának” fogalma - 95. cikk - Ideiglenes oltalom)
      (2020/C 61/04)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Club de Variedades Vegetales Protegidas

         Alperes: Adolfo Juan Martínez Sanchís

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontját és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az oltalom alatt álló növényfajta elültetésére és szaporítóanyagként nem használható termésének betakarítására irányuló tevékenységhez az említett növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalom jogosultjának felhatalmazása szükséges abban az esetben, ha a rendelet 13. cikkének (3) bekezdésében foglalt feltételek állnak fenn.

                  2)

                  A 2100/94 rendelet 13. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az oltalom alatt álló növényfajta szaporítóanyagként nem használható termése nem tekinthető olyannak, mint amelyhez e rendelkezés értelmében az adott növényfajta „fajtaösszetevőinek jogosulatlan felhasználása” útján jutottak, amennyiben ezeket a fajtaösszetevőket az említett növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalmi bejelentés benyújtásának közzététele és az oltalom megadása közötti időszakban egy faiskola szaporította és adta el egy mezőgazdasági termelőnek. Abban az esetben, ha az oltalom megadása után az említett fajtaösszetevőket az oltalom jogosultjának hozzájárulása nélkül szaporították és értékesítették, a jogosult érvényesítheti az e rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontjában és (3) bekezdésében az említett termésre vonatkozóan számára biztosított jogot, amennyiben nem volt megfelelő alkalma az ezen fajtaösszetevőkkel kapcsolatos jogainak gyakorlására.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18


title: C-590/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-183/16. RENV. sz., L'Oréal kontra EUIPO – Guinot ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a L'Oréal által 2019. augusztus 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/17

      A Törvényszék (első tanács) T-183/16. RENV. sz., L'Oréal kontra EUIPO – Guinot ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a L'Oréal által 2019. augusztus 1-jén benyújtott fellebbezés
      (C-590/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 77/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: L'Oréal (képviselők: T. de Haan, P. Péters avocats)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Guinot
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2019. október 7-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető.


title: C-825/19. sz. ügy: A Thüringer Finanzgericht (Németország) által 2019. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH kontra Hauptzollamt Erfurt

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/21

      A Thüringer Finanzgericht (Németország) által 2019. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH kontra Hauptzollamt Erfurt
      (C-825/19. sz. ügy)
      (2020/C 77/31)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Thüringer Finanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Beeren-, Wild-, Feinfrucht GmbH

         Alperes: Hauptzollamt Erfurt

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: Uniós Vámkódex) 211. cikkének (2) bekezdését, hogy az kizárólag olyan kérelmekre vonatkozik, amelyek esetében a visszamenőleges hatályú engedély hatálya 2016. május 1-jétől kezdődik?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges: kizárólag akkor alkalmazható-e az Uniós Vámkódex 211. cikke azon visszamenőleges hatályú engedély iránti kérelmek esetében, amelyek hatálya 2016. május 1-jét megelőző időtartamra vonatkozik, ha a visszamenőleges hatályú engedélyt ugyan az új jogszabály hatálybalépését megelőzően kérelmezték, a vámhatóságok e kérelmeket első alkalommal 2016. május 1-jét követően utasították el?

                  3)

                  A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén: akkor is alkalmazható-e az Uniós Vámkódex 211. cikke azon visszamenőleges hatályú engedély iránti kérelmek esetében, amelyek hatálya 2016. május 1-jét megelőző időtartamra vonatkozik, ha a vámhatóságok e kérelmeket már 2016. május 1-jét megelőzően, valamint azt követően is (más indokolással) elutasították?

                  4)

                  Az első és második kérdésre adott igenlő válasz esetén, valamint a harmadik kérdésre adott nemleges válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a 2913/92/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (2) (a továbbiakban: a Vámkódex végrehajtási rendelete) 294. cikkének (2) bekezdését, hogy

                              a)

                              az engedély visszamenőleges hatállyal az eredeti engedély lejáratának napjától kezdődően a (3) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően a kérelem benyújtásának napját megelőző egy évnél nem hosszabb időre adható meg?

                              b)

                              a rendelkezés (3) bekezdésében előírt bizonyított gazdasági igénynek, és a megtévesztés kísérlete vagy a nyilvánvaló gondatlanság kizárásának a (2) bekezdés szerinti folytatólagos engedély iránti kérelem esetében is fenn kell állnia?

         (1)  HL 2013. L 269., 1. o; helyesbítések: HL 2013. L 287., 90. o.; HL 2016. L 267., 2. o.; HL 2018. L 173., 35. o.

         (2)  HL 1993. L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 16. kötet, 133. o.


title: C-844/19. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2019. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CS, Finanzamt Graz-Stadt

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/23

      A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2019. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CS, Finanzamt Graz-Stadt
      (C-844/19. sz. ügy)
      (2020/C 77/33)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: CS, Finanzamt Graz-Stadt

         Az eljárásban részt vevő felek: Finanzamt Judenburg Liezen, technoRent International GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Következik-e az uniós jogból az a közvetlenül alkalmazandó szabályozás, amely szerint azon adóalanyt, akinek a részére az adóhatóság az alapeljáráshoz hasonló helyzetben nem térítette vissza a forgalmiadó-különbözetet határidőben, késedelmi kamat illeti meg oly módon, hogy az adóalany e kamatot az adóhatóság, illetve a közigazgatási bíróságok előtt érvényesítheti annak ellenére, hogy a nemzeti jog nem tartalmaz ilyen kamatra vonatkozó szabályozást?
                  Amennyiben az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre igenlő választ kell adni:

                  2)

                  Megengedhető-e az adóalanynak az ellenérték közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 90. cikke (1) bekezdése szerinti utólagos csökkentése révén felmerülő, forgalmi adóra vonatkozó követelése esetében is, hogy a kamatfizetési kötelezettség csak az adóhatóság részére az adóalany által érvényesített követelés jogosságának ellenőrzésére rendelkezésre álló, észszerű határidő leteltével kezdődik?

                  3)

                  Azt vonja-e maga után az a körülmény, hogy valamely tagállam nemzeti joga a forgalmiadó-különbözet késedelmes visszatérítése tekintetében nem szabályozza a kamatfizetést, hogy a nemzeti bíróságoknak a kamatok meghatározásakor a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottérték-adóvisszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (2) 27. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében előírt jogkövetkezményeket akkor is alkalmaznia kell, ha az alapeljárások nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.

         (2)  HL 2008. L 44., 23. o.


title: C-905/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Darmstadt (Németország) által 2019. december 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP kontra Kreis Groß-Gerau

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/28

      A Verwaltungsgericht Darmstadt (Németország) által 2019. december 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP kontra Kreis Groß-Gerau
      (C-905/19. sz. ügy)
      (2020/C 77/39)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Darmstadt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EP

         Alperes: Kreis Groß-Gerau

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Levezethető-e a Tunéziával kötött euro-mediterrán megállapodás (1) 64. cikke értelmében vett hátrányos megkülönböztetés tilalmából a tartózkodási engedély kiadásához szükséges feltételek utólagos megszűnése esetén a tartózkodási engedély érvényességi ideje csökkentésének tilalma, amennyiben

                  —

                  a tunéziai állampolgárt a tartózkodási engedély érvényességi idejének utólagos csökkentésére vonatkozó közlés időpontjában foglalkoztatják,

                  —

                  az érvényességi idő csökkentéséről szóló határozat nem olyan indokokon alapul, amelyek az állam valamely jogos érdekének, így például a közrendnek, a közbiztonságnak és közegészségügynek a védelmét szolgálják, és

                  —

                  a tunéziai állampolgár nem rendelkezett a tartózkodási engedélytől független munkavállalási engedéllyel, hanem a tartózkodási engedély időbeli hatálya alatt a törvény erejénél fogva volt jogosult munkavállalásra?

            Feltételezi-e a külföldi személy jogállása a hátrányos megkülönböztetésnek a Tunéziával kötött euro-mediterrán megállapodás 64. cikke szerinti tilalma alapján azt, hogy a tartózkodási engedélyen túl további hatósági engedély szükséges ahhoz, hogy munkát vállalhasson?
      Mely időponttól függ a tartózkodási és munkavállalási engedély szerinti jogállás megítélése? A tartózkodási jog megvonásáról rendelkező hatósági határozat kibocsátásának időpontja irányadó vagy a bírósági határozat időpontja?

         (1)  Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó, 1995. július 17-i euro-mediterrán megállapodás (HL 1998. L 97., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 28. cikk, 187. o.)


title: C-927/19. sz. ügy: A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras” UAB kontra Ecoservice Klaipėda” UAB, „Klaipėdos autobusų parkas” UAB, „Parsekas” UAB, „Klaipėdos transportas” UAB

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/28

      A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2019. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras” UAB kontra Ecoservice Klaipėda” UAB, „Klaipėdos autobusų parkas” UAB, „Parsekas” UAB, „Klaipėdos transportas” UAB
      (C-927/19. sz. ügy)
      (2020/C 77/40)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél:„Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras” UAB

         Egyéb felek:„Ecoservice Klaipėda” UAB, „Klaipėdos autobusų parkas” UAB, „Parsekas” UAB, „Klaipėdos transportas” UAB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2014/24 irányelv (1) 58. cikke (3) vagy (4) bekezdésének hatálya alá tartozik-e az olyan pályázati feltétel, amelynek alapján a beszállítónak kizárólag bizonyos szolgáltatásokhoz (vegyes települési hulladék kezeléséhez) kapcsolódó tevékenység végzéséből eredő, meghatározott mértékű átlagos éves üzemi árbevételt kell igazolnia?

                  2)

                  Az első kérdésre adott választól függ-e a beszállító kapacitása értékelésének a Bíróság 2017. május 4-i Esaprojekt ítéletében (C-387/14) (2) meghatározott módszere?

                  3)

                  A 2014/24 irányelv a) 58. cikke (4) bekezdésének, b) VII. mellékletének rendelkezéseivel összefüggésben értelmezett 42. cikkének, c) 70. cikkének hatálya alá tartozik-e az olyan pályázati feltétel, amelynek alapján a beszállítónak igazolnia kell, hogy a [hulladékkezelési] szolgáltatás nyújtásához szükséges járművek megfelelnek a sajátos műszaki követelményeknek, köztük a légszennyező anyag kibocsátására (EURO 5), a GPS-jeladó felszerelésére, a megfelelő teljesítményre vonatkozó és más további követelményeknek?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a jogorvoslati eljárások hatékonyságának elvét rögzítő 89/665 irányelv (3) 1. cikkének (1) bekezdésének harmadik albekezdését, 1. cikkének (3) és (5) bekezdését, a 2014/24 irányelv 21. cikkét és a 2016/943 irányelvet, (4) közelebbről annak (18) preambulumbekezdését és 9. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését (együttesen vagy külön-külön, de korlátozás nélkül), hogy a bírósági eljárást megelőzően kötelezően igénybe veendő vitarendezési eljárás közbeszerzésre irányadó nemzeti jogszabályok általi előírása esetén:

                              a)

                              az ajánlatkérő szerv egy másik beszállító ajánlatára vonatkozó valamennyi adatot (tekintet nélkül azok bizalmas jellegére) köteles a jogorvoslati eljárást kezdeményező beszállító rendelkezésére bocsátani, ha a jogorvoslati eljárás tárgyát konkrétan a másik beszállító ajánlata értékelésének jogszerűsége képezi, és az eljárást kezdeményező beszállító korábban már kifejezetten kérte az ajánlatkérő szervtől ezen adatok rendelkezésre bocsátását;

                              b)

                              az előző kérdésre adott választól függetlenül az ajánlatkérő szervnek akkor, ha elutasítja a beszállítónak a versenytársa ajánlata értékelésének jogszerűségére vonatkozó kifogását, minden esetben egyértelmű, átfogó és konkrét választ kell adnia, tekintet nélkül arra, hogy fennáll-e annak a kockázata, hogy rábízott bizalmas ajánlati információt közöl az ajánlattal kapcsolatban?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni a 89/665 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését, 1. cikkének (3) és (5) bekezdését, valamint 2. cikke (1) bekezdésének b) pontját, a 2014/24 irányelv 21. cikkét és a 2016/943 irányelvet, különösen annak (18) preambulumbekezdését (együttesen vagy külön-külön, de korlátozás nélkül), hogy bíróság előtt önállóan megtámadható az ajánlatkérő szerv olyan határozata, amelyben nem engedélyezi, hogy valamely beszállító hozzáférjen egy másik résztvevő ajánlatában szereplő bizalmas információhoz?

                  6)

                  Amennyiben az előző kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a 89/665 irányelv 1. cikkének (5) bekezdését, hogy a beszállítónak az említett határozat ellen kifogást kell terjesztenie az ajánlatkérő szerv elé, és szükség esetén keresetet kell indítania a bíróság előtt?

                  7)

                  Amennyiben az előző kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a 89/665 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését és 2. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy a beszállító a másik beszállító ajánlatának tartalmával kapcsolatban rendelkezésére álló információ terjedelmétől függően – anélkül, hogy megkérdőjelezné az ajánlatkérő szerv egyéb határozatainak jogszerűségét – bíróság előtt keresetet indíthat kizárólag az információ vele való közlésének elutasítása miatt?

                  8)

                  Az előző kérdésekre adott válaszoktól függetlenül úgy kell-e értelmezni a 2016/943 irányelv 9. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését, hogy a bíróság a felperes arra vonatkozó kérelmének kézhezvételét követően, hogy a bíróság a másik felet bizonyítékok bemutatására kötelezze, és a bizonyítékokat bocsássa a felperes rendelkezésére, az ajánlatkérő szerv közbeszerzési és jogorvoslati eljárás során megtett intézkedéseire tekintet nélkül köteles helyt adni a felperes e kérelmének?

                  9)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2016/943 irányelv 9. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését, hogy a bíróságnak – azt követően, hogy elutasította a felperesnek a jogvitában részt vevő másik fél bizalmas információjának közlésére vonatkozó kérelmét – hivatalból értékelnie kell azon adatok jelentőségét, amelyek bizalmas jellegének megszüntetését kérik, és hogy ezek az adatok hogyan érintik a közbeszerzési eljárás jogszerűségét?

                  10

                  A Bíróság 2019. október 3-i Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 ítéletére (5) tekintettel alkalmazható-e úgy a 2014/24 irányelv 57. cikke (4) bekezdésének h) pontjában meghatározott, a beszállítókra vonatkozó kizáró ok, hogy a bíróság a beszállító és az ajánlatkérő szerv közötti jogvita vizsgálata során – az ajánlatkérő szerv általi értékelésre tekintet nélkül – hivatalból úgy határozhat, hogy az érintett ajánlattevő szándékosan vagy gondatlanságból félrevezető, pontatlan tényadatot bocsátott az ajánlatkérő szerv rendelkezésére, ennélfogva őt ki kellett zárni a közbeszerzési eljárásból?

                  11

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 2014/24 irányelv 57. cikke (4) bekezdésének h) pontját az ezen irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében rögzített arányosság elvével összefüggésben olvasva, hogy amennyiben a nemzeti jog valótlan információ rendelkezésre bocsátása miatt (a beszerzési eljárásból történő kizárás mellett) további szankciót ír elő, e szankció kizárólag személyes felelősség alapulvételével alkalmazható, különösen akkor, ha a közbeszerzési eljárásban közösen részt vevő személyeknek csak egy része (például több partner közül az egyik) bocsátott rendelkezésre pontatlan tényadatokat?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.).

         (2)  ECLI:EU:C:2017:338.

         (3)  Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.).

         (4)  A nem nyilvános know-how és üzleti információk (üzleti titkok) jogosulatlan megszerzésével, hasznosításával és felfedésével szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/943 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 157., 1. o.).

         (5)  C-267/18, ECLI:EU:2019:826.


title: T-336/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 30-i ítélete – BZ kontra Bizottság („Közszolgálat – Szerződéses alkalmazottak – Nyilvánvaló alkalmatlanság miatti elbocsátás – Arányosság – Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 84. cikke – Felelősség)

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/47

      A Törvényszék 2020. január 30-i ítélete – BZ kontra Bizottság
      (T-336/19. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Nyilvánvaló alkalmatlanság miatti elbocsátás - Arányosság - Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 84. cikke - Felelősség)
      (2020/C 77/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: BZ (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid, B. Mongin és M. Brauhoff meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt a 2018. július 25-i, az előrehozott próbaidőt értékelő jelentés alapján a felperes nyilvánvaló alkalmatlansága miatti elbocsátásra irányuló bizottsági határozat megsemmisítése iránti, másrészt a felperes által e határozat miatt állítólag elszenvedett vagyoni és nem vagyoni károk megtérítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Bizottság 2018. július 25-i, BZ elbocsátásáról szóló határozatát megsemmisíti.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 255., 2019.7.29.


title: T-671/19. sz. ügy: 2019. október 1-jén benyújtott kereset – Qualcomm kontra Bizottság

text:
               9.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 77/53

      2019. október 1-jén benyújtott kereset – Qualcomm kontra Bizottság
      (T-671/19. sz. ügy)
      (2020/C 77/74)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselők: M. Davilla, M. Pinto de Lemos Fermiano Rato és M. English ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a C(2019) 5361 final bizottsági határozatot;

                  —

                  másodlagosan, törölje vagy jelentősen csökkentse a bírság összegét;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes tizenöt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a Határozatot olyan súlyos eljárási szabálytalanságok mellett fogadták el, amelyek helyrehozhatatlanul sértették a Qualcomm védelemhez való jogát.

                  2.

                  Második jogalap: a Bizottság a releváns piac meghatározása és a Qualcomm erőfölényének megállapítása során ténybeli és jogi szempontból nyilvánvaló hibákat követ el, továbbá elmulaszt megfelelő indokolással szolgálni.

                  3.

                  Harmadik jogalap: a határozat nem a helyes jogi mércét alkalmazza, ezáltal pedig nyilvánvalóan tévesen alkalmazza a jogot.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a Bizottság felfaló árazással kapcsolatos elmélete logikátlan, továbbá azt nem támasztják alá bizonyítékok.

                  5.

                  Ötödik jogalap: a határozat azáltal, hogy állítólagos „ténylegesen megfizetett” árakat rekonstruál, nyilvánvaló hibákat követ el, továbbá elmulaszt megfelelő indokolással szolgálni.

                  6.

                  Hatodik jogalap: a határozat által a nem ismétlődő jellegű műszaki tervezési kiadásokra vonatkozóan kifejtett allokáció nyilvánvalóan téves.

                  7.

                  Hetedik jogalap: a határozat nyilvánvalóan elmulasztja meghatározni a költségek megfelelő viszonyítási értékét.

                  8.

                  Nyolcadik jogalap: a határozatban levezetett ár-költség elemzés nyilvánvalóan helytelen.

                  9.

                  Kilencedik jogalap: a határozat nyilvánvaló jogi és értékelési hibákat követ el, amikor megállapítja, hogy a Qualcomm által alkalmazott árak kiszorították a piacról az Icerát, és sérelmet okoztak a fogyasztóknak.

                  10.

                  Tizedik jogalap: a határozat nyilvánvalóan tévesen állapítja meg, hogy a Qualcomm által alkalmazott árazás az Icera kiszorítására irányuló terv végrehajtása volt.

                  11.

                  Tizenegyedik jogalap: a határozat az objektív igazolás elutasításával nyilvánvaló értékelési hibákat követ el és elmulaszt megfelelő indokolással szolgálni.

                  12.

                  Tizenkettedik jogalap: a határozat nincs megfelelően megindokolva.

                  13.

                  Tizenharmadik jogalap: a határozat által az állítólagos jogsértés időtartamával kapcsolatban tett megállapítások nyilvánvalóan tévesek.

                  14.

                  Tizennegyedik jogalap: a határozat a bírság kiszabása és számítása során nyilvánvalóan téved.

                  15.

                  Tizenötödik jogalap: a határozat a Bizottság hatáskörének és a kereskedelemre gyakorolt állítólagos hatásnak a megállapítása kapcsán nyilvánvalóan tévesen alkalmazza a jogot, nyilvánvaló ténybeli hibákat követ el, továbbá elmulaszt megfelelő indokolással szolgálni.