title: C-113/21. P. sz. ügy: A Törvényszék T-189/19. sz., Maen Haikal kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen Maen Haikal által 2021. február 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/10

      A Törvényszék T-189/19. sz., Maen Haikal kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen Maen Haikal által 2021. február 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-113/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 148/13)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Fellebbező: Maen Haikal (képviselő: S. Koev advokat)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  a jelen fellebbezést nyilvánítsa teljes egészében elfogadhatónak és megalapozottnak, és a fellebbezés keretében felhozott valamennyi jogalapot nyilvánítsa megalapozottnak;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Törvényszék megtámadott ítélete teljes egészében hatályon kívül helyezhető;

                  —

                  a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (KKBP) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben e két határozat érinti Maen Haikalt;

                  —

                  a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet (1) végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendeletet (2) semmisítse meg annyiban, amennyiben e két rendelet érinti Maen Haikalt;

                  —

                  a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2019. május 17-i (KKBP) 2019/806 tanácsi határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben e határozat érinti Maen Haikalt;

                  —

                  a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. május 17-i (EU) 2019/798 tanácsi végrehajtási rendeletet (3) semmisítse meg annyiban, amennyiben a rendelet érinti Maen Haikalt;

                  —

                  kötelezze az Európai Unió Tanácsát a fellebbező jogi képviselettel kapcsolatos összes költségének, valamint valamennyi kiadásának, díjának stb. viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács helyesen alkalmazta a Szíriában tevékenykedő vezető üzletemberi státusz vélelmét, noha e vélelemnek nincs jogalapja, és az említett vélelem a törvény által kitűzött célhoz képest aránytalan.

                  2.

                  Az arányosság elvének megsértése (az EU Alapjogi Chartájának 49. cikke).

                  3.

                  A bizonyítási szabályok megsértése, mivel nem állnak rendelkezésre olyan bizonyítékok, amelyek alátámasztanák a vélelem alkalmazását, és a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (3) bekezdése és 28. cikke (3) bekezdése alkalmazásának kizárását.

                  4.

                  Mérlegelési hibák elkövetése, amit a Tanács azon jogi aktusai is megerősítenek, amelyek törölték a fellebbező nevét a szankciós jegyzékekből.

         (1)  HL 2012. L 16., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 190., 20. o.

         (2)  HL 2019. L 18 I., 4. o.

         (3)  HL 2019. L 132., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 234., 31. o.


title: C-125/21. sz. ügy: 2021. február 26-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Írország

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/11

      2021. február 26-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Írország
      (C-125/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Tomkin és S. Grünheid meghatalmazottak)

         Alperes: Írország

         Kereseti kérelmek

                  —

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy Írország, mivel nem fogadta el az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, hogy megfeleljen a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározatnak (1) vagy legalábbis e rendelkezésekről nem tájékoztatta a Bizottságot, nem teljesítette az e kerethatározat 29. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Bíróság Írországot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A 2008/909/IB kerethatározat 29. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében a tagállamoknak 2011. december 5-ig meg kellett hozniuk a kerethatározat rendelkezéseinek való megfeleléshez szükséges rendelkezéseket és azokról tájékoztatniuk kellett a Bizottságot.
      A Bizottság úgy véli, hogy Írország nem teljesítette a 2008/909/IB tanácsi kerethatározat 29. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel nem fogadta el az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, hogy a kerethatározatnak megfeleljen, vagy legalábbis e rendelkezésekről nem tájékoztatta a Bizottságot.

         (1)  HL 2008. L 327, 27. o.


title: C-137/21. sz. ügy: 2021. március 4-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra Európai Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/12

      2021. március 4-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra Európai Bizottság
      (C-137/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Parlament (képviselők: P. López-Carceller, J. Rodrigues, S. Alonso de León meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Bizottság megsértette a Szerződést azáltal, hogy nem fogadta el a 2018/1806 rendelet (1) 7. cikkének f) pontja szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktust;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, nevezetesen a Szerződések megsértésére.
      A Parlament szerint a Bizottság köteles lett volna a 2018/1806 rendelet 7. cikkének f) pontja szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktust elfogadni. A 2020. október 22-i határozattal a Parlament felhívta a Bizottságot, hogy fogadja el a szóban forgó jogi aktust. Mivel a Bizottság 2020. december 22-ig nem fogadta el a felhatalmazáson alapuló jogi aktust, a Parlament úgy döntött, hogy az EUMSZ 265. cikk alapján intézményi mulasztás megállapítása iránti keresetet indít.

         (1)  A külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2018. november 14-i (EU) 2018/1806 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 303., 39. o.).


title: C-166/21. sz. ügy: 2021. március 12-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/13

      2021. március 12-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
      (C-166/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/17)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselő: C. Perrin és M. Siekierzyńska)

         Alperes: Lengyel Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság – mivel a gyógyszerek előállításához használt etil-alkohol importőrét megfosztotta a jövedéki adó alóli kötelező mentességtől abban az esetben, ha nem választja az adófelfüggesztési eljárást – nem teljesítette az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv (1) 27. cikke (1) bekezdésének d) pontjából és az arányosság elvéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Lengyel Köztársaság olyan nemzeti rendelkezéseket vezetett be, amelyek szerint a gyógyszerek előállításához használt etilalkohol importőre nem részesül jövedékiadó-mentességben, ha nem választja az adófelfüggesztési eljárást.
      A Bizottság szerint ez az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv 27. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti kötelezettségeinek és az arányosság elvének megsértését jelenti.
      Az irányelv e rendelkezése szerint, ha az alkoholt gyógyszerek előállításához használják fel, a tagállamok kötelesek mentesíteni az alkoholt a jövedéki adó alól, mégpedig olyan feltételek mellett, amelyeket ők határoznak meg annak érdekében, hogy biztosítsák az ilyen mentességek helyes és tisztességes alkalmazását és mindennemű csalás, adókikerülés vagy visszaélés megelőzését. A Bizottság véleménye szerint a jövedéki adó alóli mentesség adófelfüggesztési eljárás alkalmazásától való függővé tétele nem szükséges a mentesség helyes és tisztességes alkalmazásának biztosításához, illetve a csalás, az adókikerülés vagy a visszaélés megelőzéséhez. Ez ellentétes az arányosság elvével is.

         (1)  HL 1992. L 316., 21. o.


title: T-108/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Universität Koblenz-Landau kontra EACEA („Választottbírósági kikötés – Tempus IV program – Támogatási megállapodások – A jogvita szerződéses jellege – A kereset átminősítése – Elszámolható költségek – Rendszerszintű és visszatérő szabálytalanságok – A kifizetett összegek teljes visszatérítése – Arányosság – A meghallgatáshoz való jog – Indokolási kötelezettség – Az Alapjogi Charta 41. cikke”)

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/14

      A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Universität Koblenz-Landau kontra EACEA
      (T-108/18. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - Tempus IV program - Támogatási megállapodások - A jogvita szerződéses jellege - A kereset átminősítése - Elszámolható költségek - Rendszerszintű és visszatérő szabálytalanságok - A kifizetett összegek teljes visszatérítése - Arányosság - A meghallgatáshoz való jog - Indokolási kötelezettség - Az Alapjogi Charta 41. cikke”)
      (2021/C 148/18)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Németország) (képviselők: C. von der Lühe és I. Felder ügyvédek)

         Alperes: Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (képviselők: H. Monet meghatalmazott, segítői: R. van der Hout és C. Wagner ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen az EACEA 2017. december 21-i és 2018. február 7-i – három projektnek a felsőoktatás területén történő megvalósítása érdekében kötött támogatási szerződések keretében a felperes részére kifizetett összegekre vonatkozó – leveleinek megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, másodlagosan pedig a kért visszafizettetéshez való jog nem létezőnek nyilvánítása iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Universität Koblenz Landaut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-606/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Universität Koblenz-Landau kontra EACEA („Választottbírósági kikötés – Tempus program – Támogatási szerződés – Elszámolható költségek – A kifizetések felfüggesztése – A kifizetett összegek visszatérítése – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/14

      A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Universität Koblenz-Landau kontra EACEA
      (T-606/18. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - Tempus program - Támogatási szerződés - Elszámolható költségek - A kifizetések felfüggesztése - A kifizetett összegek visszatérítése - Indokolási kötelezettség”)
      (2021/C 148/19)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Németország) (képviselők: C. von der Lühe és I. Felder ügyvédek)

         Alperes: Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) (képviselők: H. Monet meghatalmazott, segítői: R. van der Hout és C. Wagner ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján előterjesztett, arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék egyfelől állapítsa meg, hogy nem áll fenn az a 22 454,22 eurós követelés, amely tekintetében az EACEA a „Qualification Frameworks in Central Asia: Bologna-Based Principles and Regional Coordination” tárgyában létrejött, 2012–3075. sz. támogatási szerződés végrehatása alapján jogosultként igényt támaszt, másfelől kötelezze az utóbbit, hogy ugyanezen szerződés alapján fizessen a felperesnek egy 41 408,15 eurós, késedelmi kamatokkal növelt összeget.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Universität Koblenz-Landaut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-37/21. sz. ügy: 2021. január 19-én benyújtott kereset – KF kontra EBB

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/18

      2021. január 19-én benyújtott kereset – KF kontra EBB
      (T-37/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: KF (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. október 13-i határozatát;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperes által elszenvedett nem vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az EBB személyzeti nyugdíjrendszerre vonatkozó szabályzata 8. cikke (1) bekezdésének, 46. cikke (1) bekezdésének és 51. cikke (1) bekezdésének megsértésére, valamint a rokkantság jogi fogalmának nyilvánvalóan téves értékelésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az alperes pártatlanságának hiányára alapított jogalap.


title: T-71/21. sz. ügy: 2021. február 2-án benyújtott kereset – QB kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/19

      2021. február 2-án benyújtott kereset – QB kontra Bizottság
      (T-71/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: QB (képviselők: R. Wardyn ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 2020. április 6-i és a kinevezésre jogosult hatóság 2020. november 3-i határozatát, amely határozatokban az Európai Bizottság megtagadta a felperestől a külföldi munkavégzési támogatást;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal és a kinevezésre jogosult hatóság határozatainak hiányos indokolásán alapul.

                              —

                              A felperes úgy érvel, hogy a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal és a kinevezésre jogosult hatóság nem hivatkozott arra, hogy az összes lengyel bíróra alkalmazandó alkotmányos és jogszabályi rendelkezések – a jogállamiság elvével összhangban – nem tették lehetővé, hogy a felperes bármilyen jogszerű jogviszonyba lépjen az Európai Igazságügyi Képzési Hálózattal (EJTN) vagy bármilyen magánjogi szervezettel Lengyelországban vagy külföldön;

                              —

                              A felperes a továbbiakban azt hozza fel, hogy a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal és a kinevezésre jogosult hatóság nem vette figyelembe, hogy a lengyel jog értelmében a felperes, aki az igazságszolgáltatásban dolgozó aktív bíró volt, nem lehetett semmilyen, a lubartowi kerületi bíróságtól és a KSSiP (nemzeti bírói és ügyészi iskola) vezetőségétől eltérő szerv alárendeltje.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes úgy érvel, hogy a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikkének (1) bekezdése szerinti „egy másik állam […] részére végzett tevékenység” fordulatot úgy kell értelmezni, hogy az minden, valamely más állam részére végzett tevékenységből származó körülményre vonatkozik, és nem korlátozódik az ezen állam hivatalos képviselete részére végzett tevékenységre, továbbá sem a jogszabályok, sem pedig az ítélkezési gyakorlat nem támasztja alá a kinevezésre jogosult hatóság megszorító értékelését.

                              —

                              A felperes arra hivatkozik továbbá, hogy a KSSiP-et központi állami szervnek kell tekinteni, és ebből következően a felperes által a KSSiP-hez történő áthelyezés során végzett tevékenységet a lengyel állam részére végzett tevékenységnek kell tekinteni.

                              —

                              A felperes a továbbiakban úgy érvel, hogy az általa végzett tevékenység (1) másodlagos volt a felperes és a KSSiP között fennálló jogviszonyhoz képest;

                              —

                              A felperes ezenkívül előadja, hogy a referencia-időszak során főfoglalkozása a KSSiP részére Lengyelországban végzett tevékenység volt.

                  3.

                  A harmadik jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                              —

                              A felperes úgy érvel, hogy továbbra is különös kapcsolatot tartott fenn Lengyelországgal, amely megakadályozta őt abban, hogy tartós kapcsolatot alakítson ki Belgiummal;

                              —

                              A felperes továbbiakban azt állítja, hogy jogi és tényleges helyzete nem tette lehetővé, hogy beilleszkedjen a belga társadalomba.

         (1)  A szerkesztő megjegyzése: az anonimizálás érdekében kihagyott rész.


title: T-83/21. sz. ügy: 2021. február 5-én benyújtott kereset – Van Walle kontra ECDC

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/20

      2021. február 5-én benyújtott kereset – Van Walle kontra ECDC
      (T-83/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ivo Van Walle (Järfälla, Svédország) (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az arról szóló 2020. március 30-i határozatot, hogy szerződését nem hosszabbítják meg;

                  —

                  szükség esetén semmisítse meg a 2020. június 24-i panaszát elutasító 2020. október 26-i határozatot;

                  —

                  rendelje el nettó bérének 2020. október 31. és visszahelyezésének időpontja közötti visszamenőleges kifizetését;

                  —

                  rendelje el 30 000 euró összegű vagyoni kárának és méltányosan 20 000 euróra értékelt nem vagyoni kárának megtérítését;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, nyilvánvaló értékelési hibákra alapított jogalap.

                  2.

                  A második, hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a gondossági kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított jogalap.


title: T-96/21. sz. ügy: 2021. február 16-án benyújtott kereset – Amort és társai kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/21

      2021. február 16-án benyújtott kereset – Amort és társai kontra Bizottság
      (T-96/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/29)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Heidi Amort (San Genesio Atesino, Olaszország) és 35 további felperes (képviselő: R. Holzeisen Rechtsanwältin)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg a megtámadott végrehajtási határozatot annak minden későbbi módosításával és beiktatott részével együtt.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A „Comirnaty – COVID-19-mRNS oltóanyag (nukleozid-módosított)” emberi felhasználásra szánt gyógyszer tekintetében a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján kiadott feltételes forgalombahozatali engedélyről szóló, 2020. december 21-i C(2020) 9598 (final) európai bizottsági végrehajtási határozat elleni kereset az alábbi jogalapokra támaszkodik.

                  1.

                  Első jogalap: a megtámadott végrehajtási határozat sérti az 507/2006/EK rendelet (1) 2. cikkének 1. és 2. pontját. Tudományosan bizonyított, hogy az állítólagosan a SARS-CoV-2 vírussal összefüggő magas halálozási arány miatt világszinten elterjedt pánik megalapozatlan. Ezen túlmenően az Egészségügyi Világszervezet és az EU a közegészséget fenyegetőként elismert vészhelyzetet nem megfelelően állapította meg.

                  2.

                  Második jogalap: a megtámadott végrehajtási határozat sérti az 507/2006/EK rendelet 4. cikkét az alábbiak miatt:

                              —

                              a 2001/83/EK irányelv (2) 1. cikkének 28a. pontja értelmében vett pozitív előny/kockázat viszony fennállásának hiánya;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya, mivel a kérelmező nagy valószínűséggel nem lesz képes rendelkezésre bocsátani az átfogó klinikai adatokat;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya, mivel nem áll fenn olyan eddig nem fedezett gyógyszerigény, amely az engedélyezett gyógyszerrel kielégíthető;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az 1394/2007/EK rendelet, (3) a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet (4) megsértése.

                  4.

                  Negyedik jogalap: az EUMSZ 168. és EUMSZ 169. cikk, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 3., 35. és 38. cikkének súlyos megsértése.

         (1)  A 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó, emberi felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények forgalomba hozatalának feltételekhez kötött engedélyezéséről szóló, 2006. március 29-i 507/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 92., 6. o.).

         (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311, 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; helyesbítések: HL 2006. L 235., 24. o., HL 2014. L 239., 81. o., HL 2019. L 317., 115. o.).

         (3)  A fejlett terápiás gyógyszerkészítményekről, valamint a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. november 13-i 1394/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 324., 121. o.; helyesbítés: HL 2009. L 87., 174. o.).

         (4)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó uniós eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.).


title: T-97/21. sz. ügy: 2021. február 16-án benyújtott kereset – Synesis kontra Tanács

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/22

      2021. február 16-án benyújtott kereset – Synesis kontra Tanács
      (T-97/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/30)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Synesis OOO (Minszk, Fehéroroszország) (képviselők: G. Lansky és A. Egger ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2012/642/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2020. december 17-i (KKBP) 2020/2130 tanácsi végrehajtási határozatot (HL 2020. L 426I., 14. o.) és a Fehéroroszországra vonatkozó korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2020. december 17-i (EU) 2020/2129 tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2020. L 426I., 1. o.) a felperest érintő részében;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. cikke alapján a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes annak alátámasztása érdekében, hogy a megtámadott jogi aktusok a felperes tekintetében jogellenesek, egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet arra alapít, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és különösen megsértette az ellenőrzési kötelezettségét. A Tanács nem terjesztett elő konkrét bizonyítékot annak érdekében, hogy igazolja a felperes nevének a megtámadott jogi aktusokban foglalt listára való felvételének az érvényességét.


title: T-116/21. sz. ügy: 2021. február 22-én benyújtott kereset – Maternus kontra EUIPO – adp Gauselmann (WILD)

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/22

      2021. február 22-én benyújtott kereset – Maternus kontra EUIPO – adp Gauselmann (WILD)
      (T-116/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/31)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Maternus GmbH (München, Németország) (képviselők: M. Zoebisch és R. Drozdz)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: WILD európai uniós szóvédjegy – 9 515 248@@. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. december 9-én hozott határozata (R 932/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdése első mondatának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának és 3) bekezdésének megsértése.


title: T-123/21. sz. ügy: 2021. február 25-én benyújtott kereset – Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/23

      2021. február 25-én benyújtott kereset – Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła kontra Bizottság
      (T-123/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/32)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Stowarzyszenie chłodnictwa klimatyzacji i pomp ciepła (Varsó, Lengyelország) (képviselő: A. Galos jogtanácsos)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2020. december 15-én közölt, a felperesnek a fluortartalmú üvegházhatású gázokról és a 842/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) alapján kiosztott kvóta mennyiségének meghatározásáról szóló határozatát annyiban, amennyiben a Bizottság a rendelet 25. cikke alapján kvótacsökkentést hajtott végre;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes az 517/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet téves alkalmazására hivatkozik az említett rendelet 2. cikkének 10. pontjában szereplő „forgalomba hozatal” fogalmának téves értelmezése miatt.

         (1)  HL 2014. L 150., 195. o


title: T-125/21. sz. ügy: 2021. február 27-én benyújtott kereset – Banco de Investimento Global kontra EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/24

      2021. február 27-én benyújtott kereset – Banco de Investimento Global kontra EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)
      (T-125/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/33)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Banco de Investimento Global SA (Lisszabon, Portugália) (képviselő: N. Lucas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Banco BIC Português SA (Lisszabon, Portugália)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: EUROBIC európai uniós szóvédjegy – 16 775 199. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. november 25-én hozott határozata (R 607/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett összetéveszthetőség áll fenn a Banco de Investimento Global SA korábbi védjegyei és a vitatott védjegy között, és következésképpen helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint 97. cikke (1) bekezdése c) pontjának és f) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-126/21. sz. ügy: 2021. február 26-án benyújtott kereset – Nevinnomysskiy Azot és NAK „Azot” kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/24

      2021. február 26-án benyújtott kereset – Nevinnomysskiy Azot és NAK „Azot” kontra Bizottság
      (T-126/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: AO Nevinnomysskiy Azot (Nevinnomyssk, Oroszország) és AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot” (Novomoskovsk, Oroszország) (képviselők: P. Vander Schueren és E. Gergondet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. december 15-i (EU) 2020/2100 bizottsági végrehajtási rendeletet (1) a felperesekre vonatkozó részében;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperesek részéről a jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen, arra alapított jogalapra hivatkoznak, hogy az alperes nem kapott „elegendő bizonyítékot” tartalmazó hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelmet, és ezért nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, megsértette az (EU) 2016/1036 rendelet (2) 11. cikkének (2) bekezdését, 11. cikkének (5) bekezdését és 5. cikkének (3) bekezdését, és megsértette azon kötelezettségét, hogy a hatályvesztési felülvizsgálat megindításakor gondosan és pártatlanul vizsgálja meg az adott ügy valamennyi releváns elemét.

         (1)  Az Oroszországból származó ammónium-nitrát behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló, 2020. december 15-i (EU) 2020/2100 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2020. L 425., 21. o.).

         (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.).


title: T-130/21. sz. ügy: 2021. március 2-án benyújtott kereset – CCPL és társai kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/25

      2021. március 2-án benyújtott kereset – CCPL és társai kontra Bizottság
      (T-130/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/35)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperesek: CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (Reggio Emilia, Olaszország), Coopbox Group SpA (Bibbiano, Olaszország), Coopbox Eastern s.r.o. (Nové Mesto nad Váhom, Szlovákia) (képviselők: E. Cucchiara és E. Rocchi ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  törölje a felperesekkel szemben kiszabott bírságot; vagy

                  —

                  másodlagosan csökkentse annak összegét; és mindenesetre

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének megsértése tárgyában, az AT.39563 – A kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás ügyben 2020. december 17-én hozott C(2020) 8940 final európai bizottsági határozat ellen irányul.
      A felperesek keresetük alátámasztása érdekében három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.) 23. cikke (2) bekezdésének megsértésén alapul.

                              —

                              E tekintetben azzal érvelnek, hogy az 1/2003/EK rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében előírt 10 %-os felső határ számításához a Bizottság által figyelembe vett érték nyilvánvalóan téves, mivel ez az adat magában foglalja a CCPL-csoport teljes forgalmát, noha a Bizottság egyáltalán nem bizonyította, hogy a csoport anyavállalata úgynevezett parental liability felelősséget visel.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a bírság összegének meghatározása során megsértették az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét.

                              —

                              E tekintetben azzal érvelnek, hogy a felperesekkel szemben kiszabott bírság nyilvánvalóan és indokolatlanul aránytalan a többi féllel szemben kiszabott bírsághoz képest. A 10 %-os felső határ minden egyes kifogásolt jogsértésre vonatkozó mechanikus alkalmazása ellentétes az arányosság és az egyenlő bánásmód elvével, valamint a bírság egyéniesítésének és fokozatosságának elvével.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az Európai Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettséget, mivel csak részben vette figyelembe a CCPL-csoport által a fizetési képesség hiánya vonatkozásában szolgáltatott információkat.

                              —

                              E tekintetben azzal érvelnek, hogy a megtámadott határozat, bár elismerte a felpereseket érintő súlyos válsághelyzetet, azt nem vette kellően figyelembe a bírságösszeg differenciálása során.


title: T-132/21. sz. ügy: 2021. március 3-án benyújtott kereset – Telefónica Germany kontra EUIPO (LOOP)

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/26

      2021. március 3-án benyújtott kereset – Telefónica Germany kontra EUIPO (LOOP)
      (T-132/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/36)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (München, Németország) (képviselők: A. Fottner és M. Müller ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO).

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a LOOP európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 008 477. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. december 17-én hozott határozata (R 644/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az elutasította az 18008477. sz. európai uniós védjegybejelentést;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a Törvényszék, valamint a fellebbezési tanács és az elbíráló előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának, valamint az Alapjogi Charta 20. cikkével és 21. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 41. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-136/21. sz. ügy: 2021. március 5-én benyújtott kereset – Amort és társai kontra Bizottság

text:
               2021.4.26.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/27

      2021. március 5-én benyújtott kereset – Amort és társai kontra Bizottság
      (T-136/21. sz. ügy)
      (2021/C 148/37)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Heidi Amort (San Genesio Atesino, Olaszország) és 37 további felperes (képviselő: R. Holzeisen Rechtsanwältin)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg a megtámadott végrehajtási határozatot.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A „COVID-19 Vaccine Moderna – COVID-19-mRNS oltóanyag (nukleozid-módosított)” emberi felhasználásra szánt gyógyszer tekintetében a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján kiadott feltételes forgalombahozatali engedélyről szóló, 2021. január 6-i C(2021) 94 (final) európai bizottsági végrehajtási határozat elleni kereset az alábbi jogalapokra támaszkodik.

                  1.

                  Első jogalap: a megtámadott végrehajtási határozat sérti az 507/2006/EK rendelet (1) 2. cikkének 1. és 2. pontját. Tudományosan bizonyított, hogy az állítólagosan a SARS-CoV-2 vírussal összefüggő magas halálozási arány miatt világszinten elterjedt pánik megalapozatlan. Ezen túlmenően az Egészségügyi Világszervezet és az EU a közegészséget fenyegetőként elismert vészhelyzetet nem megfelelően állapította meg.

                  2.

                  Második jogalap: a megtámadott végrehajtási határozat sérti az 507/2006/EK rendelet 4. cikkét az alábbiak miatt:

                              —

                              a 2001/83/EK irányelv (2) 1. cikkének 28a. pontja értelmében vett pozitív előny/kockázat viszony fennállásának hiánya;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya, mivel a kérelmező nagy valószínűséggel nem lesz képes rendelkezésre bocsátani az átfogó klinikai adatokat;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya, mivel nem áll fenn olyan eddig nem fedezett gyógyszerigény, amely az engedélyezett gyógyszerrel kielégíthető;

                              —

                              az 507/2006/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti feltétel teljesülésének hiánya.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az 1394/2007/EK rendelet, (3) a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet (4) megsértése.

                  4.

                  Negyedik jogalap: az EUMSZ 168. és EUMSZ 169. cikk, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 3., 35. és 38. cikkének súlyos megsértése.

         (1)  A 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó, emberi felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények forgalomba hozatalának feltételekhez kötött engedélyezéséről szóló, 2006. március 29-i 507/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 92., 6. o.).

         (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311, 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; helyesbítések: HL 2006. L 235., 24. o., HL 2014. L 239., 81. o., HL 2019. L 317., 115. o.).

         (3)  A fejlett terápiás gyógyszerkészítményekről, valamint a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. november 13-i 1394/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 324., 121. o.; helyesbítés: HL 2009. L 87., 174. o.).

         (4)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó uniós eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.).


title: C-103/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 2-i végzése (a Juzgado Contencioso-Administrativo n° 24 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT) kontra Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid („Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – Az 5. szakasz 1. pontja – A közegészségügyi ágazatban az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések – Az »objektív okok« fogalma – A »visszaélés megakadályozására irányuló megfelelő jogi intézkedések« fogalma – A kisegítő ideiglenes alkalmazottak helyettesítő alkalmazottakká való átminősítése – Az ideiglenes alkalmazottak iránti állandó szükséglet”)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/2

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 2-i végzése (a Juzgado Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT) kontra Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid
      (C-103/19. sz. ügy) (1)

      („Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - Az 5. szakasz 1. pontja - A közegészségügyi ágazatban az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések - Az »objektív okok« fogalma - A »visszaélés megakadályozására irányuló megfelelő jogi intézkedések« fogalma - A kisegítő ideiglenes alkalmazottak helyettesítő alkalmazottakká való átminősítése - Az ideiglenes alkalmazottak iránti állandó szükséglet”)
      (2021/C 357/02)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 24 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sindicato Único de Sanidad e Higiene (SUSH) de la Comunidad de Madrid, Sindicato de Sanidad de Madrid de la Confederación General del Trabajo (CGT)

         Alperes: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án megkötött keretmegállapodás 5. szakaszát akként kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróságnak kell az alkalmazandó nemzeti jogi szabályok összességének megfelelően vizsgálnia azt, hogy az ideiglenes alkalmazottak egy kategóriájának – a kisegítő ideiglenes alkalmazottak helyettesítő alkalmazottakká való átminősítése révén történő – átsorolását, valamint az ezen alkalmazottak által ideiglenesen betöltött álláshelyek végleges betöltésére irányuló kiválasztási eljárások végén ezen alkalmazottak esetleges véglegesítését előíró nemzeti intézkedések megfelelő intézkedéseket, vagy az e rendelkezés értelmében vett megfelelő jogi intézkedéseket képeznek-e az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából eredő visszaélések megelőzésére és – adott esetben – szankcionálására. Amennyiben nem ez a helyzet, e bíróságnak kell vizsgálnia, hogy az alkalmazandó nemzeti szabályozásban léteznek-e más, az ilyen visszaélések megelőzésére és szankcionálására irányuló hatékony intézkedések.

                  2)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án megkötött keretmegállapodás 5. szakaszát akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely kizárólag a kisegítő ideiglenes alkalmazotti besorolású alkalmazottaknak tartja fenn azt a lehetőséget, hogy helyettesítő alkalmazottakká soroltassák át magukat, amennyiben ez az átsorolás megfelelő intézkedést, vagy az e rendelkezés értelmében vett megfelelő jogi intézkedést képez az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából eredő visszaélések megelőzésére és – adott esetben – szankcionálására, ha a nemzeti jogrendben léteznek a nem a kisegítő ideiglenes alkalmazottak kategóriájába tartozó határozott idejű munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalókkal szembeni ilyen visszaélések megelőzésére és szankcionálására irányuló más hatékony intézkedések, amit a nemzeti bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 319., 2019.9.23.


title: C-268/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 1-jei végzése (a Juzgado de Primera Instancia n° 7 de Orense [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UP kontra Banco Santander SA, korábban Banco Pastor SAU (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – Jelzálogkölcsön-szerződés – Tisztességtelen feltételek – A kamatláb változását korlátozó feltétel [minimális kamatlábra vonatkozó feltétel] – Novációs szerződés – A kötelező jelleg hiánya)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/3

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 1-jei végzése (a Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UP kontra Banco Santander SA, korábban Banco Pastor SAU
      (C-268/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - Jelzálogkölcsön-szerződés - Tisztességtelen feltételek - A kamatláb változását korlátozó feltétel [minimális kamatlábra vonatkozó feltétel] - Novációs szerződés - A kötelező jelleg hiánya)
      (2021/C 357/03)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia no 7 de Orense

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UP

         Alperes: Banco Santander SA, korábban Banco Pastor SAU

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között létrejött szerződés valamely feltétele, amelynek tisztességtelen jellege bírósági úton megállapítható, az ezen eladó vagy szolgáltató és e fogyasztó közötti novációs szerződés tárgyát képezhesse, feltéve hogy e novációs szerződés megkötésekor a fogyasztó tudatában volt e szerződési feltétel nem kötelező jellegének, valamint az abból eredő következményeknek, így az említett novációs szerződés általa való megkötése szabad és tájékozott beleegyezésből ered, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

                  2)

                  A 93/13 irányelv 3. cikkének (1) bekezdését és 4. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezések értelmében az eladót vagy szolgáltatót terhelő átláthatósági követelmény magában foglalja, hogy ha az eladó vagy szolgáltató a fogyasztóval olyan novációs szerződést köt, amelynek feltételeit nem tárgyalták meg egyedileg, és amely az ugyanezen felek között létrejött korábbi szerződés esetlegesen tisztességtelen feltételének módosítására irányul, ezen eladó vagy szolgáltató köteles megadni e fogyasztó számára azon releváns információkat, amelyek lehetővé teszik, hogy a fogyasztó megértse a számára ebből eredő jogi követkeményeket, és különösen azt, hogy az eredeti szerződési feltétel esetleg tisztességtelen lehetett, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

         (1)  HL C 238., 2019.7.15.


title: C-198/20. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 10-i végzése (Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MN, DN, JN, ZN kontra X Bank S.A. (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Fogyasztóvédelem – A 93/13/EGK irányelv – A 2. cikk b) pontja – A „fogyasztó” fogalma – Devizában nyilvántartott jelzáloghitel – A 3. és a 4. cikk – Valamely feltétel tisztességtelen jellegének megítélése)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/4

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 10-i végzése (Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MN, DN, JN, ZN kontra X Bank S.A.
      (C-198/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Fogyasztóvédelem - A 93/13/EGK irányelv - A 2. cikk b) pontja - A „fogyasztó” fogalma - Devizában nyilvántartott jelzáloghitel - A 3. és a 4. cikk - Valamely feltétel tisztességtelen jellegének megítélése)
      (2021/C 357/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: MN, DN, JN, ZN

         Alperes: X Bank S.A.

         Az eljárásban részt vesz: Rzecznik Praw Obywatelskich

         Rendelkező rész

      A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv szerinti védelem minden fogyasztót megillet, nem csak azt, aki „szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztónak” minősülhet.

         (1)  HL C 304., 2020.09.14.


title: C-359/20. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. június 29-i végzése – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Választottbírósági kikötés – Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramja [2007 – 2013] – Támogatási szerződés – Nem támogatható költségek – Behajtásról szóló határozat – A jogosult által az Európai Unió Törvényszékéhez az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kereset – A tények elferdítése – Észszerű határidő – A jóhiszeműség elve – Jogos bizalom – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/4

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. június 29-i végzése – Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon kontra Európai Bizottság
      (C-359/20. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Választottbírósági kikötés - Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramja [2007 – 2013] - Támogatási szerződés - Nem támogatható költségek - Behajtásról szóló határozat - A jogosult által az Európai Unió Törvényszékéhez az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kereset - A tények elferdítése - Észszerű határidő - A jóhiszeműség elve - Jogos bizalom - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
      (2021/C 357/05)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Talanton AE – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (képviselők: K. Damis és M. Angelopoulos dikigoroi)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A Katsimerou és E. A. Stamate meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést részben mint nyilvánvalóan elfogadhatalant, részben pedig mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseonestet kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 320., 2020.9.28.


title: C-456/20. P.–C-458/20. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. június 16-i végzése – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P) kontra Európai Központi Bank (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Gazdaság- és monetáris politika – 1024/2013/EU rendelet – A 18. cikk (1) bekezdése – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – Az Európai Központi Bankra [EKB] ruházott külön feladatok – Adminisztratív pénzbírság prudenciális követelmények megsértése miatti kiszabása – 575/2013/EU rendelet – A 26. cikk (3) bekezdése – Szavatolótőke-követelmények – Tőkeinstrumentumok – Törzsrészvények kibocsátása – Elsődleges alapvető tőkeelemeknek [CET 1] való minősítés – Az illetékes hatóság előzetes engedélyének hiánya – Gondatlanságból elkövetett jogsértés)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/5

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. június 16-i végzése – Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P) kontra Európai Központi Bank
      (C-456/20. P.–C-458/20. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Gazdaság- és monetáris politika - 1024/2013/EU rendelet - A 18. cikk (1) bekezdése - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - Az Európai Központi Bankra [EKB] ruházott külön feladatok - Adminisztratív pénzbírság prudenciális követelmények megsértése miatti kiszabása - 575/2013/EU rendelet - A 26. cikk (3) bekezdése - Szavatolótőke-követelmények - Tőkeinstrumentumok - Törzsrészvények kibocsátása - Elsődleges alapvető tőkeelemeknek [CET 1] való minősítés - Az illetékes hatóság előzetes engedélyének hiánya - Gondatlanságból elkövetett jogsértés)
      (2021/C 357/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: Crédit agricole SA (C-456/20 P), Crédit agricole Corporate and Investment Bank (C-457/20 P), CA Consumer Finance (C-458/20 P) (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank (képviselők: C. Hernández Saseta, A. Pizzolla és D. Segoin meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezéseket részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlanokat, részben pedig mint nyilvánvalóan megalapozatlanokat elutasítja.

                  2.

                  A Bíróság a Crédit agricole SA-t, a Crédit agricole Corporate and Investment Bankot és a CA Consumer Finance-ot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 433., 2020.12.14.


title: C-186/21. PPU. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. június 3-i végzése (az Upravno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. A. kontra Republika Slovenija (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Bevándorlási és menekültpolitika – Nemzetközi védelem – 2013/33/EU irányelv – A 8. cikk (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja – A nemzetközi védelmet kérelmezők őrizetbe vétele – A 2008/115/EK irányelv szerinti kiutasítási eljárás keretében őrizetbe vett kérelmező, akivel kapcsolatban alapos okkal feltételezhető, hogy pusztán a kiutasítási határozat végrehajtásának késleltetése vagy meghiúsítása érdekében nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet – Az ilyen ok megalapozását lehetővé tévő objektív kritériumok – Kérelmező, akinek már volt lehetősége igénybe venni a menekültügyi eljárást)

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/5

      A Bíróság (első tanács) 2021. június 3-i végzése (az Upravno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. A. kontra Republika Slovenija
      (C-186/21. PPU. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Bevándorlási és menekültpolitika - Nemzetközi védelem - 2013/33/EU irányelv - A 8. cikk (3) bekezdése első albekezdésének d) pontja - A nemzetközi védelmet kérelmezők őrizetbe vétele - A 2008/115/EK irányelv szerinti kiutasítási eljárás keretében őrizetbe vett kérelmező, akivel kapcsolatban alapos okkal feltételezhető, hogy pusztán a kiutasítási határozat végrehajtásának késleltetése vagy meghiúsítása érdekében nyújtott be nemzetközi védelem iránti kérelmet - Az ilyen ok megalapozását lehetővé tévő objektív kritériumok - Kérelmező, akinek már volt lehetősége igénybe venni a menekültügyi eljárást)
      (2021/C 357/07)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upravno sodišče Republike Slovenije

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J. A.

         Alperes: Republika Slovenija

         Rendelkező rész

      A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26–i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikke (3) bekezdése első albekezdésének d) pontját úgy kell értelmezni, hogy az a tény, hogy a nemzetközi védelmet kérelmezőnek már volt lehetősége igénybe venni a menekültügyi eljárást, az e rendelkezés értelmében vett objektív kritériumnak minősül.

         (1)  HL C 206., 2021.5.31.


title: C-329/21. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DIGI Communications NV kontra Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/6

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DIGI Communications NV kontra Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala
      (C-329/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/08)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DIGI Communications NV

         Alperes: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Hivatala

         Beavatkozó: Magyar Telekom Nyrt.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              1.1

                              Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: Keretirányelv) 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a nemzeti szabályozó hatóság határozatával címzett vállalkozások versenytársának tekinthető-e az a vállalkozás, amely a határozattal érintett piacon saját maga nem végez elektronikus hírközlési szolgáltatást, – másik tagállamban bejegyzett és működő társaság – ugyanakkor a közvetlen irányítása alatt álló vállalkozás az érintett piacon szolgáltatóként jelen van, és a határozattal címzett vállalkozások piaci versenytársa?

                              1.2

                              Az 1.1 kérdés eldöntéséhez szükséges-e vizsgálni, hogy a jogorvoslattal élni kívánó anyavállalat az irányítása alatt álló, az érintett piacon versenytársként jelen lévő vállalkozással gazdasági egységet alkot-e?

                  2)

                              2.1

                              A Keretirányelv 4. cikkének (1) bekezdése és az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: Engedélyezési irányelv) 7. cikke értelmében a nemzeti szabályozó hatóság által – az 5G bevezetését támogató és további vezeték nélküli, szélessávú szolgáltatásokhoz kapcsolódó frekvenciahasználati jogosultságok tárgyában – lefolytatott árverési eljárás olyan eljárásnak minősül-e, amelynek célja a verseny védelme? Egyúttal értelmezhető-e úgy, hogy a nemzeti szabályozó hatóság ezen árverési eljárás eredményét megállapító határozatának célja ebben az értelemben a verseny védelme?

                              2.2

                              Amennyiben a 2.1 kérdésre igenlő választ ad a Bíróság, a határozat versenyvédelmi célját befolyásolja-e az a körülmény, hogy a bírósági jogorvoslatot kezdeményező vállalkozás pályázatának nyilvántartásba vételét a nemzeti szabályozó hatóság külön határozatban foglalt végleges döntésével megtagadta, amelynek eredményeképpen a vállalkozás nem vehetett részt az árverési eljárásban, ezért az eljárás eredményét megállapító döntésnek nem címzettje?

                  3)

                              3.1

                              A Keretirányelv 4. cikkének (1) bekezdését – az Alapjogi Charta 47. cikkére figyelemmel – úgy kell-e értelmezni, hogy az kizárólag olyan vállalkozásnak biztosít jogorvoslati jogot a nemzeti szabályozó hatóság határozata ellen,

                                          a.)

                                          amelynek piaci helyzete közvetlenül és ténylegesen érintett a határozattal; vagy

                                          b.)

                                          amelynek piaci helyzetére igazoltan, nagy valószínűséggel hatással lehet a határozat; vagy

                                          c.)

                                          amelynek piaci helyzetét lehetséges, hogy a határozat akár közvetlenül, akár közvetetten érintheti

                              3.2

                              A 3.1 kérdésben meghatározott érintettséget alátámasztja-e önmagában, hogy a vállalkozás pályázatot nyújtott be az árverési eljárásban – azaz azon részt kívánt venni, de ez meghiúsult a feltételeknek való meg nem felelése miatt – vagy a bíróság jogszerűen hívhatja fel ezen túlmenően az érintettsége fennállásának bizonyítékokkal történő alátámasztására?

                  4)

                  Az 1-3. kérdésekre adott válaszok alapján a Keretirányelv 4. cikkének (1) bekezdését és azzal összefüggésben az Alapjogi Charta 47. cikkét összességében úgy kell-e értelmezni, hogy a nemzeti szabályozó hatóság – 5G bevezetését támogató és további vezeték nélküli szélessávú szolgáltatásokhoz kapcsolódó frekvenciahasználati jogosultságok tárgyában kiírt – árverési eljárás eredményét megállapító határozata által érintett, és ezáltal jogorvoslati joggal rendelkező elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás, az a vállalkozás, amely

                              —

                              az érintett piacon szolgáltatói, gazdasági tevékenységet nem folytat, de a közvetlen irányítása alatt álló vállalkozás az érintett piacon elektronikus hírközlési szolgáltatást nyújt; és

                              —

                              az árverési eljárásban történő nyilvántartásba vételét a nemzeti szabályozó hatóság – a megtámadott árverési eljárás eredményét megállapító határozata meghozatalát megelőzően – jogerős és végleges döntésével megtagadta, ezzel kizárva őt az árverési eljárásban történő további részvételből?

         (1)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Keretirányelv) (HL 2002., L 108., 33. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.).

         (2)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Engedélyezési irányelv) (HL 2002., L 108., 21. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.).


title: C-332/21. sz. ügy: A Tribunalul Bucureşti (Románia) által 2021. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Quadrant Amroq Beverages SRL kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/7

      A Tribunalul Bucureşti (Románia) által 2021. május 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Quadrant Amroq Beverages SRL kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (C-332/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Quadrant Amroq Beverages SRL

         Alperes: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 92/83/EGK irányelv (1) 27. cikke (1) bekezdésének e) pontjának rendelkezéseit, hogy a jövedéki adó alóli mentesség kizárólag az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalommal az alkoholmentes italok aromaanyagainak készítésére használt etilalkohol típusú termékekre vonatkozik, vagy az említett mentességben azok, a bizonyos ilyen aromaanyagok készítésére már használt etilalkohol típusú olyan termékek is részesülnek, amelyeket az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalommal az alkoholmentes italok készítésére használtak vagy azok készítésére kell használni?

                  2)

                  A 92/83/EGK irányelv célkitűzéseivel és általános rendszerével összefüggésben úgy kell-e értelmezni az irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját, hogy amennyiben az egyik tagállamban már jövedékiadó-mentesen szabad forgalomba bocsátották az egy másik tagállamban forgalomba hozandó, etilalkohol típusú termékeket tekintettel arra, hogy az 1,2 térfogatszázalékot meg nem haladó alkoholtartalommal az alkoholmentes italok aromaanyagainak készítésére használják azokat, a rendeltetési hely szerinti tagállam köteles azokat a saját területén ugyanilyen bánásmódban részesíteni?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 92/83/EGK irányelv 27. cikke (1) bekezdése e) pontjának és (2) bekezdése d) pontjának rendelkezéseit, valamint a tényleges érvényesülés és az [arányosság] [elvét], hogy azok lehetővé teszik valamely tagállam számára, hogy olyan eljárási követelményeket írjon elő, amelyek a mentesség alkalmazását attól teszik függővé, hogy a felhasználó rendelkezik-e bejegyzett címzetti minőséggel, és hogy a jövedékiadó-köteles termékek eladója adóraktári engedélyes-e, még akkor is, ha a termékek beszerzésének helye szerinti tagállam nem teszi kötelezővé, hogy a termékeket forgalomba hozó gazdasági szereplő adóraktári engedélyesnek minősüljön?

                  4)

                  A 92/83/EGK irányelv 27. cikke (1) bekezdése e) pontjának rendelkezései tükrében, az irányelv céljaival és általános rendszerével összefüggésben ellentétes-e az arányosság és a tényleges érvényesülés elvével az, hogy az e rendelkezésekben előírt mentességet nem alkalmazzák a rendeltetési hely szerinti tagállam azon adóalanyára, amely etilalkohol típusú termékeket kapott, és amely arra alapozott, hogy e termékek az irányelv említett rendelkezéseinek a származási tagállam adóhatóságai általi hivatalos, hosszú ideig folyamatosan alkalmazott, a nemzeti jogba átvett és a gyakorlatban alkalmazott, azonban később tévesnek bizonyuló értelmezése alapján adómentesnek minősültek, abban az esetben, ha a körülményekre tekintettel kizárható a jövedékiadó-csalás vagy jövedékiadó-kijátszás lehetősége?

         (1)  Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 12-i 92/83/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 316., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.).


title: C-355/21. sz. ügy: A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2021. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procter & Gamble International Operations SA kontra Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/8

      A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2021. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procter & Gamble International Operations SA kontra Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.
      (C-355/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/10)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Najwyższy

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Procter & Gamble International Operations SA

         Alperes: Perfumesco.pl sp. z o.o., sp. k.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló 2004/48/EK irányelv (1) 10. cikkét, hogy azzal ellentétes a nemzeti rendelkezés olyan értelmezése, amely szerint az áruk megsemmisítéséből álló védintézkedés kizárólag a jogellenesen előállított vagy jogosulatlanul megjelölt árukra vonatkozik, és nem alkalmazható az Európai Gazdasági Térségben jogellenesen forgalomba hozott áruk tekintetében, amelyek esetében nem állapítható meg, hogy azokat jogellenesen állították elő vagy jogosulatlanul jelölték meg?

         (1)  A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.).


title: C-362/21. sz. ügy: Az Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgária) által 2021. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „EKOFRUKT” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/9

      Az Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgária) által 2021. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „EKOFRUKT” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo
      (C-362/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/11)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„EKOFRUKT” EOOD

         Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 25. cikkének (1) bekezdését, hogy az elektronikus dokumentum formájában elfogadott közigazgatási aktus nem semmisíthető meg, ha azt nem „minősített elektronikus aláírásnak” minősülő elektronikus aláírással írták alá?

                  2)

                  Annak megállapításához, hogy az elektronikus aláírás minősített aláírásnak minősül-e, elegendő-e, ha a „minősített elektronikus aláírás” be van jegyezve a bizalmi szolgáltató által kiállított tanúsítványba, vagy a bíróságnak meg kell állapítania, hogy teljesül a belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 26. cikke és I. melléklete?

                  3)

                  A fent említetthez hasonló esetben, amikor a szolgáltató „szakmai” aláírásnak minősíti az elektronikus aláírást, elegendő-e ez a körülmény annak megállapításához, hogy nem „minősített elektronikus aláírásról” van szó, ha nem áll rendelkezésre a szolgáltató minősített tanúsítványa, vagy meg kell állapítani, hogy az aláírások megfelelnek-e a minősített elektronikus aláírásra vonatkozó követelményeknek?

                  4)

                  A minősített elektronikus aláírásnak a belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletében megállapított követelményeknek való megfelelésének vizsgálata során a rendelet – minősített elektronikus aláírás hiányát eredményező – megsértésének minősül-e az a körülmény, hogy az elektronikus aláírás tulajdonosának neve – a személy által saját azonosítására használt – cirill betűk helyett latin betűkkel van feltüntetve?

         (1)  A belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 257., 73. o.).


title: C-366/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-769/16. sz., Picard kontra Bizottság ügyben 2021. március 24-én hozott ítélete ellen Maxime Picard által 2021. június 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/9

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-769/16. sz., Picard kontra Bizottság ügyben 2021. március 24-én hozott ítélete ellen Maxime Picard által 2021. június 9-én benyújtott fellebbezés
      (C-366/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 357/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Maxime Picard (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke T-769/16. sz., Picard kontra Bizottság ügyben 2021. március 24-én hozott ítéletét;

                  —

                  semmisítse meg a felperes nyugdíjjogosultságainak bizonyos részeit idő előtt megállapító határozatot vagy a személyzeti szabályzat által előírt ilyen határozat elfogadásától való, a „Nyugdíj” részleg vezetője által a felperesnek 2016. január 4-én küldött üzenetből következő tartózkodást, amely üzenet a felperes aznap feltett kérdésére válaszul rámutatott, hogy nyugdíjjogosultságai a GF II-be történő újrafelvételét követően 2014. június 1-jei hatállyal megváltoztak, és hogy 2014. június 1-jétől a rá vonatkozó nyugdíjkorhatár 66 évre és a nyugdíjjogosultság megszerzésének éves mértéke 1,8 %-ra változott;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a Bizottság Emberi Erőforrások Főigazgatósága E igazgatóságának igazgatója által 2016. július 25-én hozott határozatot annyiban, amennyiben az sérelmet okozó aktus hiányában mint elfogadhatatlant elutasítja a felperes 2016. április 1-jei, a 2016. január 4-i válaszból kitűnő határozattal vagy a határozat hiányával szemben benyújtott panaszát;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az első- és másodfokú eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezése alátámasztásául a fellebbező arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítéletet téves jogalkalmazás jellemzi, amennyiben a Törvényszék korlátozta a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 21. és 22. cikkében, (4) bekezdése kivételével, 23., 24a. cikkében és 31. cikkének (6) és (7) bekezdésében foglalt átmeneti rendelkezések hatályát, amelyek „analógia útján alkalmazandók a 2013. december 31-én alkalmazásban álló ideiglenes alkalmazottakra”, az Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek melléklete 1. cikkének (1) bekezdésének megfelelően.
      A Törvényszék ugyanis tévesen ítélte meg úgy, hogy a személyzeti szabályzat 2014-es reformját követően egy új szerződéses alkalmazotti szerződés annak érdekében történő megkötése, hogy az érintett magasabb besorolási csoportba lépjen, az átmeneti szabályok alkalmazása szempontjából szerződéses alkalmazottak esetében a tisztviselő „szolgálati jogviszonyának megszűnéséhez” hasonlítható, amely az említett átmeneti rendelkezések alkalmazását megszünteti.
      Ezzel a Törvényszék megsértette többek között a jogalkotó által elérni kívánt célokat, az Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai nyugdíjrendszerének jellemzőit és az alkalmazási feltételek 1. cikkének (1) bekezdésében használt terminológiát azzal, hogy ennek keretében tévesen minősített egy, közvetlenül az azt megelőző szerződést követő új szerződés megkötését a „szolgálati jogviszony megszűnésének” vagy „a munkaviszony végének”, annak ellenére, hogy az érintett folyamatosan ugyanazon nyugdíjrendszer alá tartozott, és tevékenységét szerződéses alkalmazottként ugyanazon intézményen belül végezte.


title: C-374/21. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2021. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra AB, CD és EF

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/10

      A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2021. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra AB, CD és EF
      (C-374/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/13)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Alperesek: AB, CD és EF

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ellentétes-e az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdésével az a nemzeti szabályozás, amely szerint nem alkalmazható az indított bírósági végrehajtási eljárásban a négy- vagy nyolcéves elévülési idő, mivel ezt a kérdést csak a szabálytalanság megállapítása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését elrendelő aktussal szemben indított közigazgatási per keretében lehet értékelni?
                  Az e kérdésre adandó nemleges válasz esetén a kérdést előterjesztő bíróság azt kérdezi, hogy:

                  2.

                  Úgy kell-e tekinteni a 2988/95 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt hároméves elévülési időt, mint azon tartozás elévülési idejét, amelyet a finanszírozási szabálytalanságok előfordulása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését előíró aktus elfogadása keletkeztet? E határidő ezen aktus elfogadásának időpontjától kezdődik-e?
                  Az e kérdésre adandó nemleges válasz esetén a kérdést előterjesztő bíróság azt is kérdezi, hogy:

                  3.

                  Ellentétes-e a 2988/95 rendelet 3. cikkével az a nemzeti szabályozás, amely szerint a tartozás [elévülési] ideje megszakad, amint a kedvezményezett társaság tevékenységéért mögöttesen felelős személyek ellen indított fizetési meghagyásos eljárásról e személyek megkapják a megfelelő értesítést, és az elévülési idő mindaddig függőben marad, amíg az általuk benyújtott ellentmondás elbírálásáról nem hoznak végleges vagy jogerős határozatot?

         (1)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 1995. L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.)


title: C-383/21. sz. ügy: A Conseil d’État (Belgium) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL kontra Société wallonne du logement

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/11

      A Conseil d’État (Belgium) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL kontra Société wallonne du logement
      (C-383/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Société de Logement de Service public (SLSP) „Sambre & Biesme”, SCRL

         Alperes: Société wallonne du logement

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2015. november 24-i (EU) 2015/2170 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (1) módosított, a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 12. cikkének (3) bekezdését, hogy az közvetlen hatállyal bír?

                  2)

                  Az ezen első kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a fent hivatkozott 2014/24/EU irányelv 12. cikkének (3) bekezdését, hogy az ajánlatkérő szervre – a jelen esetben egy lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságra – vonatkozó azon feltétel, amely szerint az irányított jogi személy – a jelen esetben egy településközi kooperációs társaság – döntéshozó szerveiben képviseltetnie kell magát, pusztán amiatt teljesül, hogy az ezen településközi kooperációs társaság igazgatótanácsában egy másik részt vevő ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy település – képviselőtestületi tagjakénti minőségében ülésező valamely személy – kizárólag ténybeli körülményekből adódóan és a képviseletre vonatkozó jogi biztosíték nélkül – a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak is igazgatója, miközben a település az irányított jogalanynak (településközi kooperációs társaság) és a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak egyaránt (nem kizárólagos) részvényese?

                  3)

                  A feltett első kérdésre adandó nemleges válasz esetén úgy kell-e tekinteni, hogy az ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaság – az irányított jogi személy – a jelen esetben egy településközi kooperációs társaság – döntéshozó szerveiben „részt vesz”, pusztán annak alapján, hogy az ezen településközi kooperációs társaság igazgatótanácsában egy másik részt vevő ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy település – képviselőtestületi tagjakénti minőségében ülésező valamely személy – kizárólag ténybeli körülményekből adódóan és a képviseletre vonatkozó jogi biztosíték nélkül – a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak is igazgatója, miközben a település az irányított jogalanynak (településközi kooperációs társaság) és a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak egyaránt (nem kizárólagos) részvényese?

         (1)  A 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szerződés-odaítélési eljárásokra irányadó értékhatárok tekintetében történő módosításáról szóló, 2015. november 24-i (EU) 2015/2170 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2015. L 307., 5. o.).

         (2)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.).


title: C-384/21. sz. ügy: A Conseil d’État (Belgium) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commune de Farciennes kontra Société wallonne du logement

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/12

      A Conseil d’État (Belgium) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commune de Farciennes kontra Société wallonne du logement
      (C-384/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Commune de Farciennes

         Alperes: Société wallonne du logement

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2015. november 24-i (EU) 2015/2170 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (1) módosított, a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 12. cikkének (3) bekezdését, hogy az közvetlen hatállyal bír?

                  2)

                  Az ezen első kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a fent hivatkozott 2014/24/EU irányelv 12. cikkének (3) bekezdését, hogy az ajánlatkérő szervre – a jelen esetben egy lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságra – vonatkozó azon feltétel, amely szerint az irányított jogi személy – a jelen esetben egy településközi kooperációs társaság – döntéshozó szerveiben képviseltetnie kell magát, pusztán amiatt teljesül, hogy az ezen településközi kooperációs társaság igazgatótanácsában egy másik részt vevő ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy település – képviselőtestületi tagjakénti minőségében ülésező valamely személy – kizárólag ténybeli körülményekből adódóan és a képviseletre vonatkozó jogi biztosíték nélkül – a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak is igazgatója, miközben a település az irányított jogalanynak (településközi kooperációs társaság) és a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak egyaránt (nem kizárólagos) részvényese?

                  3)

                  A feltett első kérdésre adandó nemleges válasz esetén úgy kell-e tekinteni, hogy az ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaság – az irányított jogi személy – a jelen esetben egy településközi kooperációs társaság – döntéshozó szerveiben „részt vesz”, pusztán annak alapján, hogy az ezen településközi kooperációs társaság igazgatótanácsában egy másik részt vevő ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy település – képviselőtestületi tagjakénti minőségében ülésező valamely személy – kizárólag ténybeli körülményekből adódóan és a képviseletre vonatkozó jogi biztosíték nélkül – a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak is igazgatója, miközben a település az irányított jogalanynak (településközi kooperációs társaság) és a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaságnak egyaránt (nem kizárólagos) részvényese?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2015. november 24-i (EU) 2015/2170 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel módosított, a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikkének (4) bekezdését, hogy az közvetlen hatállyal bír?

                  5)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a fent hivatkozott 2014/24/EU irányelv 12. cikkének (4) bekezdését, hogy az megengedné, hogy előzetes versenyeztetés nélkül valamely ajánlatkérő szervre – a jelen esetben egy településközi kooperációs társaságra – bízzanak kivitelezéssegítésre, valamint jogi és környezetvédelmi szolgáltatásokra vonatkozó feladatokat, amennyiben e feladatok két másik ajánlatkérő szerv – a jelen esetben egy település és egy lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaság – közötti együttműködés keretébe illeszkednek, nem vitatott, hogy a település „in house együttes” irányítást gyakorol a településközi kooperációs társaság felett, továbbá a település és a lakásépítéssel foglalkozó közszolgálati társaság a településközi kooperációs társaságnak – ez utóbbi tevékenységi körének a „tanulmányokat készítő és irányítási iroda és központi beszerző szerv” tevékenységi ágazatában – tagjai, amely ágazat pontosan azokra a feladatokra vonatkozik, amelyeket ez utóbbira rá kívánnak bízni, és e feladatok olyan tevékenységeknek felelnek meg, amelyeket projektek tervezésére, kivitelezésére és megvalósítására szakosodott tanulmányi és irányítási irodák a piacon végeznek?

         (1)  A 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szerződés-odaítélési eljárásokra irányadó értékhatárok tekintetében történő módosításáról szóló, 2015. november 24-i (EU) 2015/2170 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2015. L 307., 5. o.).

         (2)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.).


title: C-397/21. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/13

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-397/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/16)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: HUMDA Magyar Autó-Motorsport Fejlesztési Ügynökség Zrt.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Héa-irányelv (1) rendelkezéseit, valamint ezekhez kapcsolódóan az alapelveket, különösen a tényleges érvényesülés és az adósemlegesség alapelvét, hogy ellentétes azzal az a nemzeti szabályozás és az arra épülő nemzeti gyakorlat, mely szerint ha egy Héa adóalany tévedésből Héa mentes értékesítésről Héa-tartalommal állít ki számlát és ezen értékesítéshez tartozó Héá-t igazolt módon a költségvetés felé befizette és azt a számlakiállító felé a számla befogadója megfizette, azonban a tagállami adóhatóság ezt a Héá-t nem térítette vissza, sem a számlakiállító, sem a számlabefogadó részére?

                  2)

                  Amennyiben az előző kérdésre az Európai Bíróság válasza igen, abban az esetben úgy kell-e értelmezni a Héa-irányelv rendelkezéseit, valamint ezekhez kapcsolódóan az alapelveket – különösen a tényleges érvényesülés, az adósemlegesség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának alapelvét –, hogy ezekkel ellentétes az a tagállami szabályozás, amely az előző pontban írt esetben egyáltalán nem teszi lehetővé, vagy csak abban az esetben teszi lehetővé, hogy a számlabefogadó közvetlenül a tagállami adóhatóság felé forduljon a Héa visszatérítési kérelmével, amikor egyéb polgári jogi úton lehetetlen, vagy rendkívül nehéz a szóban forgó Héa összegnek megfelelő összeg visszakövetelése, különös tekintettel arra, ha a számla kiállítója időközben felszámolásra kerül?

                  3)

                  Amennyiben az előző kérdésre az Európai Bíróság válasza igen, abban az esetben a tagállami adóhatóságnak a visszatérítendő Héa mellett kamatfizetési kötelezettsége fennáll-e, és amennyiben fennáll, az milyen időszakra vonatkozik, arra az általános Héa visszatérítési szabályok vonatkoznak-e?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006., L 347., 1. o.).


title: C-404/21. sz. ügy: A Tribunale Ordinario di Asti (Olaszország) által 2021. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WP kontra Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

text:
               2021.9.6.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/14

      A Tribunale Ordinario di Asti (Olaszország) által 2021. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WP kontra Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana
      (C-404/21. sz. ügy)
      (2021/C 357/17)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Ordinario di Asti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WP

         Alperesek: Istituto nazionale della previdenza sociale, Repubblica italiana

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 45. cikket és EUMSZ 48. cikket, az EUSZ 4. cikket, az [EU] tisztviselőinek személyzeti szabályzata VIII. mellékletének 11. cikkét, valamint az EKB személyi állományának alkalmazási feltételei IIIa. mellékletének 8. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy az olyan nemzeti közigazgatási gyakorlat, amely az olyan tagállami munkavállaló számára, aki a nemzeti nyugdíjhatóságnál nyugdíjjogosultságot szerzett, és aki jelenleg egy uniós intézménynél, például az EKB-nál végez munkát, nem teszi lehetővé, hogy az említett intézmény nyugdíjrendszerébe vigye át a saját államának szociális biztonsági rendszerében szerzett nyugdíjjogosultságot?

                  2)

                  Különösen az első kérdésre adandó válasz függvényében biztosítani kell-e a nyugdíjjogosultságok átvitelének jogát az egyrészt a munkavállaló származási tagállama vagy a munkavállaló nyugdíjhatósága, másrészt pedig az uniós intézmény közötti külön megállapodás hiányában is?