title: C-507/19. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2021. január 13-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesrepublik Deutschland kontra XT (Előzetes döntéshozatal – Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika – A harmadik országbeli állampolgárok vagy a hontalanok által a nemzetközi védelemben való részesüléshez teljesítendő feltételekre vonatkozó szabályok – 2011/95/EU irányelv – 12. cikk – A menekültként való elismerés kizárása – Az Egyesült Nemzetek Szervezete Palesztin Menekülteket Segélyező és Támogató Közel-Keleti Ügynökségénél (UNRWA) regisztrált, palesztin származású hontalan személy – A 2011/95 irányelvre való ipso facto hivatkozás feltételei – Az UNRWA védelmének vagy támogatásának megszűnése)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/6

      A Bíróság (harmadik tanács) 2021. január 13-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesrepublik Deutschland kontra XT
      (C-507/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika - A harmadik országbeli állampolgárok vagy a hontalanok által a nemzetközi védelemben való részesüléshez teljesítendő feltételekre vonatkozó szabályok - 2011/95/EU irányelv - 12. cikk - A menekültként való elismerés kizárása - Az Egyesült Nemzetek Szervezete Palesztin Menekülteket Segélyező és Támogató Közel-Keleti Ügynökségénél (UNRWA) regisztrált, palesztin származású hontalan személy - A 2011/95 irányelvre való ipso facto hivatkozás feltételei - Az UNRWA védelmének vagy támogatásának megszűnése)
      (2021/C 72/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesrepublik Deutschland

         Alperes: XT

         Rendelkező rész

                  1)

                  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlament és tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát úgy kell értelmezni, hogy annak megállapításához, hogy megszűnt-e az Egyesült Nemzetek Szervezete Palesztin Menekülteket Segélyező és Támogató Közel-Keleti Ügynökségének (UNRWA) védelme vagy támogatása, a szóban forgó helyzet valamennyi releváns tényezőjének egyedi értékelése keretében figyelembe kell venni az UNRWA működési területének valamennyi olyan szektorát, amelyek területe tekintetében az említett működési területet elhagyó, palesztin származású hontalan személy konkrét lehetőséggel rendelkezik arra, hogy oda belépjen, vagy ott biztonságos módon tartózkodjon.

                  2)

                  A 2011/95 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát úgy kell értelmezni, hogy az UNRWA védelme vagy támogatása nem tekinthető megszűntnek abban az esetben, ha a palesztin származású hontalan személy az UNRWA működési területét e terület olyan szektorából hagyta el, ahol a személyes biztonsága súlyos veszélyben volt, és ahol e szerv nem volt képes arra, hogy e hontalan személy számára biztosítsa a védelmét vagy a támogatását, ha egyrészt e személy önkéntesen távozott e szektorba az említett működési terület egy másik szektorából, ahol a személyes biztonsága nem volt súlyos veszélyben, és ahol e szerv védelmében vagy támogatásában részesülhetett, és ha másrészt a rendelkezésére álló konkrét információk alapján nem számíthatott észszerűen arra, hogy abban a szektorban, ahová távozott, az UNRWA védelmében vagy támogatásában részesülhet, és arra sem, hogy rövid időn belül visszatérhet abba a szektorba, ahonnan távozott, aminek teljesülését a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 348., 2019.10.14.


title: C-414/20. PPU. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2021. január 13-i ítélete (a Spetsializiran nakazatelen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MM elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Európai elfogatóparancs – 2002/584/IB kerethatározat – Tagállamok közötti átadási eljárások – A 6. cikk (1) bekezdése és a 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja – A gyanúsítottá nyilvánító nemzeti aktus alapján kibocsátott európai elfogatóparancs – Az „elfogatóparancs vagy más, azonos joghatállyal bíró végrehajtható bírósági határozat” fogalma – A nemzeti elfogatóparancs hiánya – Következmények – Hatékony bírói jogvédelem – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/7

      A Bíróság (harmadik tanács) 2021. január 13-i ítélete (a Spetsializiran nakazatelen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MM elleni büntetőeljárás
      (C-414/20. PPU. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - Tagállamok közötti átadási eljárások - A 6. cikk (1) bekezdése és a 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A gyanúsítottá nyilvánító nemzeti aktus alapján kibocsátott európai elfogatóparancs - Az „elfogatóparancs vagy más, azonos joghatállyal bíró végrehajtható bírósági határozat” fogalma - A nemzeti elfogatóparancs hiánya - Következmények - Hatékony bírói jogvédelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke)
      (2021/C 72/09)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      MM

         Az eljárásban részt vesz: Spetsializirana prokuratura

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátó igazságügyi hatóságnak” minősülés nem függ az európai elfogatóparancs kibocsátásáról szóló határozat és az annak alapjául szolgáló nemzeti határozat bírósági felülvizsgálatának lehetőségétől.

                  2)

                  A 2009/299 kerethatározattal módosított, 2002/584 kerethatározat 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az európai elfogatóparancsot érvénytelennek kell tekinteni, amennyiben az nem az e rendelkezés értelmében vett „[nemzeti] elfogatóparancson vagy más, azonos joghatállyal bíró végrehajtható bírósági határozaton” alapul. E fogalom azon nemzeti intézkedésekre vonatkozik, amelyeket valamely igazságügyi hatóság a büntetőeljárás alá vont személy felkutatása és elfogása céljából hoz annak érdekében, hogy ezt a személyt a büntetőeljárási cselekmények elvégzése céljából bíróság elé állítsák. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy ilyen joghatásokat vált-e ki az olyan, gyanúsítottá nyilvánító nemzeti jogi aktus, amely az alapügyben szóban forgó európai elfogatóparancs alapjául szolgál.

                  3)

                  A kibocsátó tagállam jogszabályai olyan rendelkezéseinek hiányában, amelyek bírósági jogorvoslatot biztosítanak azon feltételek felülvizsgálata céljából, amelyek mellett az e tagállam igazságszolgáltatásának részét képező, azonban bíróságnak nem minősülő hatóság az európai elfogatóparancsot kibocsátotta, a 2009/299 kerethatározattal módosított 2002/584 kerethatározatot az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkében biztosított hatékony bírói jogvédelemhez való jog fényében úgy kell értelmezni, hogy az a nemzeti bíróságnak – amely az e kerethatározat 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében vett „[nemzeti] elfogatóparancs[nak] vagy más, azonos joghatállyal bíró végrehajtható bírósági határozat[nak]” nem minősíthető nemzeti jogi aktus alapján kibocsátott európai elfogatóparancs alapján átadott személy előzetes letartóztatása fenntartása jogszerűségének vitatására irányuló jogorvoslat keretében jár el, amely jogorvoslat keretében az ezen európai elfogatóparancs uniós jog szerinti érvénytelenségére alapított jogalapot hoznak fel – lehetővé teszi, hogy megállapítsa az érvényesség ilyen felülvizsgálatára vonatkozó hatáskörének fennállását.
                  A 2009/299 kerethatározattal módosított, 2002/584 kerethatározatot az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkében biztosított hatékony bírói jogvédelemhez való jog fényében úgy kell értelmezni, hogy az nem követeli meg, hogy a nemzeti bíróság azon megállapítása, amely szerint a szóban forgó európai elfogatóparancsot e kerethatározat 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértésével bocsátották ki, amennyiben az nem az e rendelkezés értelmében vett „[nemzeti] elfogatóparancson vagy más, azonos joghatállyal bíró végrehajtható bírósági határozaton” alapul, az előzetes letartóztatásban lévő személy szabadon bocsátását eredményezze, miután a végrehajtó tagállam átadta őt a kibocsátó tagállamnak. Ennélfogva a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy nemzeti jogának megfelelően meghatározza, milyen következményekkel járhat az ilyen nemzeti jogi aktus hiánya – így a szóban forgó európai elfogatóparancs jogalapjának hiánya – a terhelt előzetes letartóztatásának fenntartására vagy annak mellőzésére vonatkozó döntés tekintetében.

         (1)  HL C 390., 2020.11.16.


title: C-264/20. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/8

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG
      (C-264/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Airhelp Limited

         Alperes: Austrian Airlines AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdését, hogy rendkívüli körülmény áll fenn, ha a járat törlése azon alapul, hogy egy másik repülőgépet visszatolnak egy szemközti kapuból, és az ennek során sérülést okoz a – [eredeti 2. o.] később törölt járatra tervezett – repülőgép egyik magassági kormányában?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni e rendelet 5. cikkének (3) bekezdését és 7. cikkét, hogy az üzemeltető légi fuvarozó, amely a járat törlésének okaként rendkívüli körülmények fennállására hivatkozik, csak abban az esetben támaszkodhat a rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti mentességi okra, ha azt is bizonyítani tudja, hogy a járat törlésének a konkrét utasra háruló következményeit a helyettesítő járatra való átfoglalás sem akadályozhatta volna meg?

                  3)

                  A második kérdésben említett átfoglalásnak meg kell-e felelnie pontosabb időbeli vagy minőségi kritériumoknak, különösen a rendelet 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontjában vagy 8. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett kritériumoknak?

            Az Európai Unió Bírósága 2021. január 14-én a következő végzést hozta:

                  1.

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az állóhelyen álló repülőgép magassági kormányának egy másik légitársaság repülőgépének wingletjével való, e másik repülőgép mozgása által okozott összeütközése az e rendelkezés értelmében vett „rendkívüli körülmények” fogalmába tartozik.

                  2.

                  A 261/2004 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontját akként kell értelmezni, hogy az eredetileg tervezett járat rendkívüli körülmények miatti törlése esetén a légitársaság által az utasnak nyújtott, olyan járatra szóló átfoglalás, amellyel az utas az útjának végső célállomását az eredetileg tervezett érkezési napot követő napon éri el, „észszerű intézkedésnek” minősül – amely e vállalkozást mentesíti az e rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontjában és 7. cikkének (1) bekezdésében írt kártalanítási kötelezettsége alól –, amennyiben nem volt lehetséges e légitársaság vagy más légitársaság közvetlen vagy csatlakozást magában foglaló olyan járatára szóló átfoglalás, amely az érintett légitársaság következő járatánál kisebb késéssel érkezik, kivéve ha e légitársaság bizonyítja, hogy számára ezen átfoglalás végrehajtása az adott időpontban fennálló kapacitásaira tekintettel elviselhetetlen áldozattal járt volna; ennek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).


title: C-297/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-141/12. sz., Sabo és társai kontra Parlament és Tanács ügyben 2020. május 6-án hozott ítélete ellen Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG által 2020. július 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/9

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-141/12. sz., Sabo és társai kontra Parlament és Tanács ügyben 2020. május 6-án hozott ítélete ellen Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG által 2020. július 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-297/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 72/11)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Peter Sabo, Lesoochranárske zoskupenie VLK, Hasso Krull, 2 Celsius, Bernard Auric, Tony Lowes, Kent Roberson, Hiite Maja SA, Association de lutte contre toutes formes de Nuisance et de Pollutions sur les communes de Meyreuil et Gardanne (ALNP Meyreuil – Gardanne), Friends of the Irish Environment CLG (képviselők: R. Smith és C. Day solicitors, P. Lockley és B. Mitchell barristers, D. Wolfe QC)

         A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. január 14-i végzésével a fellebbezést mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította, és a fellebbezőket kötelezte saját költségeik viselésére.


title: C-320/20. P. sz. ügy: A Törvényszék T-273/20. sz., Vasilev kontra Bulgária ügyben 2020. július 7-én hozott végzése ellen Veselin Atanasov Vasilev által 2020. július 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/10

      A Törvényszék T-273/20. sz., Vasilev kontra Bulgária ügyben 2020. július 7-én hozott végzése ellen Veselin Atanasov Vasilev által 2020. július 17-én benyújtott fellebbezés
      (C-320/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 72/12)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Fellebbező: Veselin Atanasov Vasilev (képviselő: B. Kolev)

         A másik fél az eljárásban: Bolgár Köztársaság
      A 2021. január 12-i végzésével a Bíróság (hetedik tanács) mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította a fellebbezést.


title: C-401/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik tanács) T-577/19. sz., Leinfelder Uhren München kontra EUIPO ügyben 2020. június 10-én hozott ítélete ellen a Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG által 2020. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/10

      A Törvényszék (tizedik tanács) T-577/19. sz., Leinfelder Uhren München kontra EUIPO ügyben 2020. június 10-én hozott ítélete ellen a Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG által 2020. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-401/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 72/13)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (képviselő: S. Lüft Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Thomas Schafft
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. január 19-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-560/20. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2020. október 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CR, GF, TY

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/10

      A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2020. október 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CR, GF, TY
      (C-560/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: CR, GF, TY

         Alperes: Landeshauptmann von Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Hivatkozhatnak-e a menedékjog iránti kérelmét kísérő nélküli külföldi kiskorúként benyújtó és még kiskorúként menedékjogban részesülő harmadik országbeli állampolgár szülei a 2003/86/EK irányelv (1) ezen irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontjával összhangban értelmezett 2. cikkének f) pontjára azután is, hogy a menekült a menedékjog megadását követően, azonban a tartózkodási engedélynek a szülei részére történő megadására irányuló eljárás során nagykorúvá vált?

                  2)

                  Amennyiben az I. kérdésre igenlő választ kell adni: szükséges-e ilyen esetben az, hogy a harmadik országbeli állampolgár szülei a Bíróság 2018. április 12-i A és S ítéletében (C-550/16, 61. pont) (2) említett, családegyesítés iránti kérelem benyújtására vonatkozó „[azon időponttól kezdődő,] főszabály szerint három hónapos határidő[t betartsák] […], amelyben az érintett kiskorút menekültként elismerték”?

                  3)

                  Amennyiben az I. kérdésre igenlő választ kell adni: meg kell-e adni a tartózkodási engedélyt közvetlenül az uniós jog alapján a menekült jogállásúként elismert személy nagykorú, harmadik ország állampolgárságával rendelkező lánytestvérének, ha a menekült szülei a tartózkodási engedélynek a menekült nagykorú lánytestvére részére történő megadásának megtagadása esetében ténylegesen arra kényszerülnének, hogy lemondjanak a 2003/86/EK irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti családegyesítési jogukról, mivel a menekült e nagykorú lánytestvére egészségi állapota miatt mindenképpen állandó szülői gondozásra szorul, és ezért nem maradhat egyedül a származási országban?

                  4)

                  Amennyiben a II. kérdésre igenlő választ kell adni: milyen szempontokat kell figyelembe venni annak időbeli megfelelőség szempontjából történő értékelése során, hogy az ilyen családegyesítés iránti kérelmet a Bíróság 2018. április 12-i A és S ítéletében (C-550/16, 61. pont) foglalt megállapítások értelmében „főszabály szerint” három hónapon belül nyújtották-e be?

                  5)

                  Amennyiben a II. kérdésre igenlő választ kell adni: hivatkozhatnak-e a menekült szülei a 2003/86/EK irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti családegyesítési jogukra azután is, hogy a kiskorú személy menekültkénti elismerésének napja és családegyesítés iránti kérelmük között három hónap és egy nap telt el?

                  6)

                  Megkövetelheti-e főszabály szerint a menekült szüleitől a tagállam a 2003/86/EK irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti családegyesítési eljárásban, hogy teljesítsék a 2003/86/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételeket?

                  7)

                  Függ-e a 2003/86/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében említett feltételek teljesítésének a 2003/86/EK irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti családegyesítés során történő megkövetelése attól, hogy a 2003/86/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében a családegyesítésre irányuló kérelmet a menekültstátusz megadása után három hónapon belül nyújtották-e be?

         (1)  A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (HL 2003. L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.).

         (2)  EU:C:2018:248


title: C-618/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Córdoba (Spanyolország) által 2020. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZU és TV kontra Ryanair Ltd

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/12

      A Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba (Spanyolország) által 2020. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZU és TV kontra Ryanair Ltd
      (C-618/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/16)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Mercantil no 1 de Córdoba

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: ZU és TV

         Alperes: Ryanair Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az olyan légitársaság, amely a saját weboldalán keresztül értékesít repülőjegyeket más légitársaság kódja alatt üzemeltetett légi járatokra, a 261/2004 rendelet (1) [3.] cikkének (5) bekezdése értelmében vett üzemeltető légi fuvarozónak minősülhet-e az említett értékesített, és más légitársaság által üzemeltetett konkrét járatok tekintetében?

                  2)

                  Az olyan légitársaság, amely a saját weboldalán keresztül értékesít repülőjegyeket más légitársaság kódja alatt üzemeltetett légi járatokra, a 261/2004 rendelet [3.] cikkének (5) bekezdése értelmében vett üzemeltető légi fuvarozónak minősülhet-e az említett értékesített, és más légitársaság által üzemeltetett konkrét járatok tekintetében, ha a légi járatot üzemeltető ezen más légitársaság a légi járatot értékesítő vállalkozáscsoport tagja?

                  3)

                  Azonosnak tekinthető-e a Montreali Egyezmény 45. cikke szerinti szerződött fuvarozó fogalma a 261/2004 rendelet [3.] cikkének (5) bekezdése értelmében vett üzemeltető légi fuvarozó fogalmával?

                  4)

                  Azonosnak tekinthető-e a 261/2004 rendelet [3.] cikkének (5) bekezdése szerinti üzemeltető légi fuvarozó fogalmával a Montreali Egyezmény 45. cikke által hivatkozott tényleges fuvarozó fogalma?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-627/20. sz. ügy: A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra OP

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/13

      A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra OP
      (C-627/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Lufthansa AG

         Alperes: OP

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A légifuvarozó saját munkavállalóinak szakszervezeti felhíváson alapuló sztrájkja esetében a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-629/20. sz. ügy: A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra LE

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/14

      A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra LE
      (C-629/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Lufthansa AG

         Alperes: LE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A légifuvarozó saját munkavállalóinak szakszervezeti felhíváson alapuló sztrájkja esetében a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-630/20. sz. ügy: A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra CS

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/14

      A Landgericht Köln (Németország) által 2020. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra CS
      (C-630/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Lufthansa AG

         Alperes: CS

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A légifuvarozó saját munkavállalóinak szakszervezeti felhíváson alapuló sztrájkja esetében a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-668/20. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y GmbH kontra Hauptzollamt

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/15

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y GmbH kontra Hauptzollamt
      (C-668/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Y GmbH

         Alperes és ellenérdekű fél: Hauptzollamt

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra (1) 1302 19 05 vámtarifaalszámát, hogy e vámtarifaalszám alá kell besorolni az etil-alkohollal és vízzel hígított, körülbelül 90 térfogatszázaléknyi, illetve 85 tömegszázaléknyi etil-alkoholból, legfeljebb 10 tömegszázaléknyi vízből, 4,8 tömegszázaléknyi szárazmaradékból és 0,5 tömegszázaléknyi vaníliából álló, kivont vanília oleorezint is annak ellenére, hogy a Kombinált Nómenklatúra 13. árucsoportjához fűzött 1. megjegyzés ij) pontja szerint a kivont olajtartalmú gyanta (oleorezin) nem tartozik a Kombinált Nómenklatúra 1302 vámtarifaszáma alá?

                  2)

                  A Kombinált Nómenklatúra 3301 90 30 vámtarifaalszáma értelmében vett kivont oleorezineknek minősülnek-e az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésben leírtakhoz hasonló áruk?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra 302 10 90 vámtarifaalszámát, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésben leírtakhoz hasonló árukat illatanyag-keverékként vagy az élelmiszeriparban használt olyan keverékként kell besorolni, amely egy vagy több ilyen anyagon alapul (beleértve az alkoholos oldatokat is)?

                  4)

                  A Kombinált Nómenklatúra 1302 19 05 vámtarifaalszáma alá tartozó áruk vagy a Kombinált Nómenklatúra 3301 90 30 vámtarifaalszáma alá tartozó kivont oleorezin is a 92/83/EGK irányelv (2) 27. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében vett aromaanyagnak minősül-e?

         (1)  A 2015. október 6-i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2015. L 285., 1. o.; helyesbítés: HL 2015. L 288., 16. o.) módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL 1987. L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. melléklete.

         (2)  Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i tanácsi irányelv (HL 1992. L 316., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.).


title: C-672/20. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L GmbH kontra FK

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/16

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L GmbH kontra FK
      (C-672/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: L GmbH

         Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: FK

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy a rendeletet alkalmazni kell egy olyan utasra, aki már a repülőtérre érkezés előtt online bejelentkezett az utasfelvételnél és nem rendelkezik feladott poggyásszal; a repülőtér kijelző tábláján észleli a légi járat késését, a beszállókapunál további információkra vár, a légi fuvarozó pultjánál érdeklődik a foglalt járat indulásáról; az alperes alkalmazottaitól nem kap tájékoztatást arról, hogy a járat indul-e, és ha igen, mikor, és nem ajánlanak fel neki helyettesítő járatot sem; ezt követően ő maga foglal egy, a végső célállomására induló másik járatot, és az eredetileg foglalt járatot nem veszi igénybe?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy a légi fuvarozó nem köteles az e rendelet 7. cikke szerinti kártalanítás nyújtására, amennyiben az utas végső célállomását 8 óra 19 perces késéssel éri el, mivel a járatot hárommal megelőző járat során a repülőgépben villámcsapás kárt okozott; a leszállást követően a légi fuvarozó által megbízott karbantartó vállalat igénybe vett technikusa csupán kisebb, a repülőgép működőképességét nem érintő károsodásokat („some minor findings”) állapított meg; a járatot kettővel megelőző járatot közlekedtették; a járatot megelőző járat közlekedtetése előtt lefolytatott repülés előtti ellenőrzés (preflight check) során kiderült, hogy a repülőgép egyelőre nem használható tovább; és a légi fuvarozó ezért az eredetileg előirányzott, károsodást szenvedett repülőgép helyett helyettesítő repülőgépet alkalmazott, amely a járatot megelőző járatot 7 óra 40 perces késéssel teljesítette?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy a légi fuvarozó által megteendő észszerű intézkedések közé tartozik az, hogy az utasnak felajánljon egy másik járatra történő átfoglalást, amely járattal az utas végső célállomását 5 óra 00 perces késéssel érte volna el (és – az utas által saját kezdeményezésére eszközölt foglalás alapján – ténylegesen el is érte), noha a légi fuvarozó a járatot a már nem használható repülőgép helyett helyettesítő repülőgéppel teljesítette, amellyel az utas végső célállomását 8 óra 19 perces késéssel érte volna el?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-677/20. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2020. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) és ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/17

      A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2020. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Industriegewerkschaft Metall (IG Metall) és ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft
      (C-677/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek, fellebbezők és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: Industriegewerkschaft Metall (IG Metall), ver.di – Vereinte Dienstleistungsgewerkschaft

         További résztvevők: SAP SE, SE-Betriebsrat der SAP SE, Konzernbetriebsrat der SAP SE, Deutscher Bankangestellten-Verband e. V., Christliche Gewerkschaft Metall (CGM), Verband angestellter Akademiker und leitender Angestellter der chemischen Industrie e. V.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Összeegyeztethető-e az európai részvénytársaság statútumának a munkavállalói részvételre vonatkozó kiegészítéséről szóló, 2001. október 8-i 2001/86/EK tanácsi irányelv (1) 4. cikkének (4) bekezdésével a Gesetz über die Beteiligung der Arbeitnehmer in einer Europäischen Gesellschaft (az európai részvénytársaságban való munkavállalói részvételéről szóló törvény) 21. § -ának (6) bekezdése, amelyből a németországi székhelyű európai részvénytársaság átalakulással történő alapításának esetében az következik, hogy a felügyelőbizottság munkavállalókat képviselő tagjainak bizonyos része tekintetében külön kiválasztási eljárást kell biztosítani a szakszervezetek által javasolt személyek vonatkozásában?

         (1)  HL 2001. L 294., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 272. o.


title: C-834/19. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2020. november 23-i végzése (a Tribunale di Vicenza [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AV kontra Ministero della Giustizia, Repubblica italiana

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/17

      A Bíróság elnökének 2020. november 23-i végzése (a Tribunale di Vicenza [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AV kontra Ministero della Giustizia, Repubblica italiana
      (C-834/19. sz. ügy) (1)

      (2021/C 72/25)
      Az eljárás nyelve: olasz
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 54., 2020.2.17.


title: T-478/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – Bezouaoui és HB Consultant kontra Bizottság („Állami támogatások – Építőipari gépek biztonságos üzemeltetésére vonatkozó képzés – Franciaországban a képzések költségeinek az állam által elismert paritásos beszedő szervezetek [OPCA] általi megtérítése – Állami támogatás hiányát megállapító határozat – Az állami támogatás fogalma – Az államnak való betudhatóság – A források állami ellenőrzése”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/18

      A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – Bezouaoui és HB Consultant kontra Bizottság
      (T-478/18. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Építőipari gépek biztonságos üzemeltetésére vonatkozó képzés - Franciaországban a képzések költségeinek az állam által elismert paritásos beszedő szervezetek [OPCA] általi megtérítése - Állami támogatás hiányát megállapító határozat - Az állami támogatás fogalma - Az államnak való betudhatóság - A források állami ellenőrzése”)
      (2021/C 72/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Hacène Bezouaoui (Avanne, Franciaország) és HB Consultant (Beure, Franciaország) (képviselők: J.-F. Henrotte és N. Neyrinck ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Georgieva-Kecsmar és K. Herrmann, meghatalmazotti minőségben)

         Az ügy tárgya

      Az építőipari gépek biztonságos üzemeltetésére vonatkozó alkalmassági bizonyítvány (CACES) megszerzéséhez vezető képzések finanszírozása tekintetében a Francia Köztársaság által nyújtott SA.46897 (2018/NN) számú állítólagos állami támogatásról szóló, 2018. április 10-i C(2018) 2075 final bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a HB Consultantot és Hacène Bezouaouit kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 373., 2018.10.15.


title: T-548/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – Helbert kontra EUIPO („Közszolgálat – Felvétel – Versenyvizsga-kiírás – EUIPO/AD/01/17 nyílt versenyvizsga – A felperes nevének a versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat – A vizsgabizottság összetétele – Állandóság – Felelősség”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/18

      A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – Helbert kontra EUIPO
      (T-548/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Felvétel - Versenyvizsga-kiírás - EUIPO/AD/01/17 nyílt versenyvizsga - A felperes nevének a versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat - A vizsgabizottság összetétele - Állandóság - Felelősség”)
      (2021/C 72/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Lars Helbert (Alicante, Spanyolország) (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: A. Lukošiūtė és Tóth K. meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt először is az EUIPO/AD/01/17 – tanácsos (AD 6) a szellemi tulajdon területén versenyvizsga vizsgabizottsága 2017. december 1-i, az EUIPO tanácsosainak felvétele érdekében létrehozott tartaléklistára való felvételét mellőző határozatának, másodszor az ugyanezen vizsgabizottságnak a felperes felülvizsgálati kérelmét elutasító 2018. március 7-i, végleges formában az EUIPO-nak a panaszát elutasító 2018. június 8-i határozatát követően meghozott határozatának megsemmisítése iránti, másrészt a felperes által ezáltal állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a 2018. március 7-i határozatot, amelyben az EUIPO/AD/01/17 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága a felülvizsgálatot követően megtagadta, hogy Lars Helbertet felvegye a szellemi tulajdon területén AD 6 besorolási fokozatú tanácsosok felvételére vonatkozó tartaléklistára.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-758/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – ABLV Bank kontra ESZT („Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa (ESZM) – Egységes Szanálási Alap (ESZA) – A 2015. és 2018. évi előzetes hozzájárulások megállapítása – A hozzájárulások újraszámítására és visszatérítésére irányuló kérelem elutasítása – Megsemmisítés iránti kereset – Keresettel megtámadható jogi aktus – Elfogadhatóság – Olyan intézmény, amelynek engedélyét visszavonták – A 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (4) bekezdése – A »státus megváltozásának« fogalma – Az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikkének (2) bekezdése”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/20

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – ABLV Bank kontra ESZT
      (T-758/18. sz. ügy) (1)

      („Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa (ESZM) - Egységes Szanálási Alap (ESZA) - A 2015. és 2018. évi előzetes hozzájárulások megállapítása - A hozzájárulások újraszámítására és visszatérítésére irányuló kérelem elutasítása - Megsemmisítés iránti kereset - Keresettel megtámadható jogi aktus - Elfogadhatóság - Olyan intézmény, amelynek engedélyét visszavonták - A 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (4) bekezdése - A »státus megváltozásának« fogalma - Az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikkének (2) bekezdése”)
      (2021/C 72/29)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ABLV Bank AS (Riga, Lettország) (képviselő: O. Behrends ügyvéd)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (képviselők: J. Kerlin és P. Messina meghatalmazottak, segítőik: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch és S. Ianc ügyvédek)

         Az alperest támogató beavatkozó fél: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis és A. Steiblytė meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikk alapján az ESZT 2018. október 17-i levelének megsemmisítése iránt benyújtott kérelem, amely levélben az ESZT elutasította a felperes kérelmét, amely egyrészt a 2018. évi előzetes hozzájárulásának újraszámítására és a túlfizetésnek a számára történő visszatérítésére, másrészt az engedélyének az Európai Központi Bank (EKB) általi visszavonását követően a 2015. évi előzetes hozzájárulása egy részének a számára történő visszatérítésére irányul.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az ABLV Bank AS-t kötelezi a saját költségein felül az Egységes Szanálási Testület (ESZT) részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: T-261/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Optima Naturals (OptiMar) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az OptiMar európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi Mar nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/21

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Optima Naturals (OptiMar)
      (T-261/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az OptiMar európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi Mar nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”)
      (2021/C 72/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Optima Naturals Srl (Gallarate, Olaszország) (képviselők: S. Brustia és E. Montelione ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Stada Arzneimittel és az Optima Naturals közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. január 31-én hozott határozata (R 1348/2018-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Stada Arzneimittel AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: T-329/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – 12seasons kontra EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A BE EDGY BERLIN európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi EDJI nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/21

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – 12seasons kontra EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)
      (T-329/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A BE EDGY BERLIN európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi EDJI nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2021/C 72/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: 12seasons GmbH (Berlin, Németország) (képviselő: M. Gail ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: L. Rampini és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Société immobilière et mobilière de Montagny (Roanne, Franciaország) (képviselő: A. Grolée ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Société immobilière et mobilière de Montagny és a 12seasons közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. március 19-én hozott határozata (R 1522/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a 12seasons GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 246., 2019.7.22.


title: T-811/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Enoport – Produção de Bebidas kontra EUIPO – Miguel Torres (CABEZA DE TORO) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A CABEÇA DE TOIRO európai uniós ábrás védjegy bejelentése – SANGRE DE TORO korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/22

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Enoport – Produção de Bebidas kontra EUIPO – Miguel Torres (CABEZA DE TORO)
      (T-811/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A CABEÇA DE TOIRO európai uniós ábrás védjegy bejelentése - SANGRE DE TORO korábbi európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2021/C 72/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Enoport – Produção de Bebidas L.da (Rio Maior, Portugália) (képviselő: J. Alves Coelho ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Miguel Torres, S. A. (Vilafranca del Penedès, Spanyolország) (képviselők: M. Ceballos Rodríguez és M. Robledo McClymont ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Miguel Torres és az Enoport – Produção de Bebidas közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. szeptember 9-én hozott határozata (R 394/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Enoport – Produção de Bebidas Lda-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 36., 2020.2.3.


title: T-824/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – RY kontra Bizottság („Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – Valamely határozatlan időre szóló szerződésnek az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47. cikke c) pontjának i) alpontja alapján történő megszüntetése – A Törvényszék ítéletének végrehajtása – Az EUMSZ 266. cikk – A meghallgatáshoz való jog – Új felmondó határozat”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/22

      A Törvényszék 2021. január 13-i ítélete – RY kontra Bizottság
      (T-824/19. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Valamely határozatlan időre szóló szerződésnek az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47. cikke c) pontjának i) alpontja alapján történő megszüntetése - A Törvényszék ítéletének végrehajtása - Az EUMSZ 266. cikk - A meghallgatáshoz való jog - Új felmondó határozat”)
      (2021/C 72/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: RY (képviselők: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Schima és B. Mongin meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A felperes határozatlan időre szóló szerződését felmondó, 2016. április 27-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék RY-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  JO C 36 du 3.2.2020.


title: T-844/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Apologistics kontra EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A discount-ap*theke.de európai uniós ábrás védjegy bejelentése – APODISCOUNTER és APO korábbi európai uniós szóvédjegyek, valamint apo-discounter.de, apo.co és apo.de korábbi európai uniós ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Az összetéveszthetőség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/23

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Apologistics kontra EUIPO – Peikert (discount-apotheke.de)
      (T-844/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A discount-ap*theke.de európai uniós ábrás védjegy bejelentése - APODISCOUNTER és APO korábbi európai uniós szóvédjegyek, valamint apo-discounter.de, apo.co és apo.de korábbi európai uniós ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2021/C 72/34)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Németország) (képviselő: H. Hug ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Franz Michael Peikert (Offenbach, Németország) (képviselő: T. Bruggmann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az Apologistics és F. M. Peikert közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. október 10-én hozott határozata (R 2309/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Apologistics GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 45., 2020.2.10.


title: T-884/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Folschette és társai kontra Bizottság („Szerződésen kívüli felelősség – Az OLAF vizsgálata – Informatikai piac – Korrupció – Befolyással üzérkedés – Büntetőeljárás megindítására javaslatot tevő végleges jelentés – Büntetőbíróság által hozott jogerős felmentés – Elévülés – Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/24

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Folschette és társai kontra Bizottság
      (T-884/19. sz. ügy) (1)

      („Szerződésen kívüli felelősség - Az OLAF vizsgálata - Informatikai piac - Korrupció - Befolyással üzérkedés - Büntetőeljárás megindítására javaslatot tevő végleges jelentés - Büntetőbíróság által hozott jogerős felmentés - Elévülés - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése”)
      (2021/C 72/36)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Marc Folschette (Leudelange, Luxemburg), Tetyana Grygorenko (Leudelange), Professional Business Solutions SA (Leudelange) (képviselő: N. Bauer ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és F. Blanc meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felpereseket az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által egy belső vizsgálat keretében tanúsított magatartás folytán állítólagosan ért kár megtérítése iránt előterjesztett kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Marc Folschette-t, Tetyana Grygorenkót és a Professional Business Solutions SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 61., 2020.2.24.


title: T-253/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20 i ítélete – Oatly kontra EUIPO (IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS) („Európai uniós védjegy – Az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/25

      A Törvényszék 2021. január 20 i ítélete – Oatly kontra EUIPO (IT'S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS)
      (T-253/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 72/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Oatly AB (Malmö, Svédország) (képviselő: M. Johansson ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és V. Ruzek meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. február 7-én hozott határozata (R 2446/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsa által az IT’S LIKE MILK BUT MADE FOR HUMANS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. február 7-én hozott határozatot (R 2446/2019-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  Az EUIPO maga viseli saját költségeit, valamint az Oatly AB részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 215., 2020.6.29.


title: T-276/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Crevier kontra EUIPO (Levegőszagtalanító készülék) („Közösségi formatervezési minta – Levegőszagtalanító készüléket ábrázoló közösségi formatervezési minta lajstromozására irányuló bejelentés – Az EUIPO-val szembeni határidő elmulasztása – In integrum restitutio iránti kérelem – A 6/2002/EK rendelet 67. cikkének (1) bekezdése – Körültekintési kötelezettség”)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/25

      A Törvényszék 2021. január 20-i ítélete – Crevier kontra EUIPO (Levegőszagtalanító készülék)
      (T-276/20. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Levegőszagtalanító készüléket ábrázoló közösségi formatervezési minta lajstromozására irányuló bejelentés - Az EUIPO-val szembeni határidő elmulasztása - In integrum restitutio iránti kérelem - A 6/2002/EK rendelet 67. cikkének (1) bekezdése - Körültekintési kötelezettség”)
      (2021/C 72/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Jeffrey Scott Crevier (Fort Lauderdale, Florida, Egyesült Államok) (képviselő: M. Kime barrister)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: R. Cottrell, A. Folliard-Monguiral és V. Ruzek meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának egy in integrum restitutio iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. március 2-án hozott határozata (R 2396/2019-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Jeffrey Scott Crevier-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 247., 2020.7.27.


title: T-726/20. sz. ügy: 2020. december 15-én benyújtott kereset – Grupa Azoty és társai kontra Bizottság

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/26

      2020. december 15-én benyújtott kereset – Grupa Azoty és társai kontra Bizottság
      (T-726/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Grupa Azoty S. A. (Tarnó, Lengyelország), Azomureș SA (Marosvásárhely, Románia), Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (P. Fáliro, Görögország) (képviselők: D. Haverbeke, L. Ruessmann és P. Sellar ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az „Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2021 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez” című bizottsági közlemény (1) I. mellékletét annyiban, amennyiben az tévesen kizárja a műtrágyaágazatot;

                  —

                  az EUMSZ 264. cikk alapján rendelje el, hogy a vitatott jogi aktus I. mellékletének joghatásai mindaddig fennmaradnak, amíg az alperes az EUMSZ 266. cikknek megfelelően meg nem hozza a Törvényszék ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket;

                  —

                  kötelezze az alperest a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a vitatott jogi aktus I. mellékletének elfogadására nem rendelkezik hatáskörrel.

                              —

                              Az EUSZ 5. cikk (1) és (2) bekezdésével összhangban az Európai Unió kizárólag a tagállamok által ráruházott hatáskörök határain belül jár el. Minden olyan hatáskör, amelyet a Szerződések nem ruháztak át az Unióra, a tagállamoknál marad;

                              —

                              A módosított 2003/87/EK irányelv (2) 10a. cikkének (6) bekezdése értelmében nem az alperes, hanem a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel az ágazatok és alágazatok azonosítására, és a vitatott jogi aktus I. melléklete szerinti jegyzék elfogadására.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete lényeges eljárási szabályt (indokolás) sért.

                              —

                              A vitatott jogi aktusnak az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolása nem fejti ki világosan és egyértelműen azt, hogy az alperes milyen okfejtést követve számította ki a felperesek ágazatára vonatkozó közvetett kibocsátási intenzitási értéket, amely a vitatott jogi aktus I. mellékletének hatálya alá tartozás, illetve az annak hatálya alóli kivétel tekintetében döntő tényező;

                              —

                              Az indokolási kötelezettség e megsértése következtében a felperesek nem tudják megvédeni jogaikat, és a Törvényszék nem tudja gyakorolni felülvizsgálati jogkörét.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete nyilvánvaló mérlegelési hibákat tartalmaz.

                              —

                              Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján a hatásköreinek gyakorlása keretében végzett összetett gazdasági és társadalmi értékelések során rendelkezésre álló diszkrecionális jogkörében az alperesnek képesnek kell lennie annak bizonyítására, hogy a vitatott jogi aktus által szabályozni kívánt helyzet valamennyi releváns tényezőjét és körülményét értékelte. Az alperes több nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el akkor, amikor a felperesek ágazatát kizárta a vitatott jogi aktus I. mellékletében szereplő, a támogatható ágazatokat felsoroló jegyzékből, különösen azáltal, hogy a) nem vette figyelembe a műtrágyaágazat villamosenergia-fogyasztására vonatkozó összes releváns adatot az ágazat közvetett kibocsátási intenzitásának meghatározásához, aminek következtében alulbecsülték az ágazat közvetett kibocsátási intenzitását, és az ágazatot kizárták az I. mellékletből; b) nem vette figyelembe és nem vizsgálta meg a keresetlevélben hivatkozott valamennyi releváns tényt, mivel indokolás nélkül figyelmen kívül hagyta a felperesek bizonyítékait; c) a minőségi értékelést illetően tévesen értékelte az ágazatnak az üzemanyag/villamosenergia-helyettesíthetőségi kritérium alapján való minősítését, és nem fejtette ki, hogy e kritérium alapján miért nem vonta be az I. melléklet hatálya alá az ágazat alágazatait.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete tévesen alkalmazza a helyes értékelési kritériumot.

                              —

                              A 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy a kibocsátásáthelyezés „tényleges kockázatának” értékelését magában foglaló kritérium alapján kell megvizsgálni az ágazatokat;

                              —

                              Az alperes egy másik, a „jelentős kockázat” kritériumát alkalmazta. Ezzel téves jogi kritériumot alkalmazott.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete sérti az átláthatóság elvét.

                              —

                              A vitatott jogi aktus elfogadásához vezető eljárás több döntő tekintetben sem volt átlátható, különösen mivel a) az alperes sem a vitatott jogi aktusban, sem az azt kísérő hatásvizsgálatban nem közölte, hogy milyen adatokat használt fel a felperesek ágazatára vonatkozó közvetett kibocsátási intenzitási érték kiszámításakor; b) az alperes nem fejtette ki részletesen az azzal kapcsolatos értékelését, hogy mely alágazatok rendelkeznek a villamosításban rejlő legnagyobb lehetőségekkel;

                              —

                              Az alperes a vitatott jogi aktus elfogadásához vezető eljárás során végig megtagadta azt, hogy tájékoztassa az érintett feleket arról, hogy hogyan számítja ki a közvetett kibocsátási intenzitási értéküket, és hogyan alkalmazza a villamosítási kritériumot, ezáltal pedig megakadályozta őket abban, hogy a konzultáció ideje alatt bármilyen érdemi vitába bocsátkozzanak az alperessel;

                              —

                              Ezáltal az alperes nem teljesítette az EUMSZ 15. cikk és az EUSZ 11. cikk szerinti, a vitatott jogi aktus I. mellékletének elfogadásához vezető eljárás átláthatóságának biztosítására vonatkozó kötelezettségeit.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete sérti a szubszidiaritás elvét.

                              —

                              Az EUMSZ 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően az Európai Unió csak akkor és annyiban jár el azokon a területeken, amelyek nem tartoznak kizárólagos hatáskörébe, amikor és amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, így azok a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt az Unió szintjén jobban megvalósíthatók;

                              —

                              Jóllehet a 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (6) bekezdésén alapuló nemzeti intézkedések az állami támogatások ellenőrzésének hatálya alá tartoznak, az alperes megsértette a szubszidiaritás elvét azáltal, hogy olyan előzetes jegyzéket állított össze, amely korlátozza a közvetett kibocsátási költségek ellentételezése szempontjából támogatható ágazatokat és alágazatokat, mivel a) a tagállamok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy felmérjék a kibocsátásáthelyezés tényleges kockázatát az egyes ipari ágazatok esetében a ténylegesen felmerült jelentős közvetett költségek miatt; és b) az alperes anélkül fogadta el az I. mellékletet, hogy kellő magyarázatot adott volna az általa történő elfogadás szükségességére vonatkozóan.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete sérti az arányosság elvét.

                              —

                              Az alperes megsértette az arányosság elvét, mivel a) nem azon jogszerű cél elérésére törekszik, hogy ösztönözze a gazdaság költséghatékony dekarbonizációját azáltal, hogy lehetővé teszi az energiaigényes ágazatok számára, hogy a termelésük harmadik országokba történő áthelyezése helyett az energiahatékonyságba fektessenek be; b) túlzott terhet ró a kizárt ágazatokra, miközben kevésbé terhes megoldások (például maximális támogatási szintek vagy feltételességi mechanizmusok meghatározása) révén legalább ugyanolyan hatékonyan el lehetne érni a vitatott jogi aktus célkitűzéseit; és c) a támogatható ágazatok általa elvégzett értékelésének főbb részleteit csak négy nappal a vitatott jogi aktus 2020. szeptember 25-i közzététele előtt, vagyis a kibocsátáskereskedelmi rendszerről szóló, jelenleg alkalmazandó iránymutatás hatályának lejárta előtt csupán alig több mint három hónappal fedte fel. Ezzel az alperes megsértette az EUSZ 5. cikk (4) bekezdését.

         (1)  HL 2020. C 317., 5. o.

         (2)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK módosított európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.).


title: T-743/20. sz. ügy: 2020. december 17-én benyújtott kereset – Car-Master 2 kontra Bizottság

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/28

      2020. december 17-én benyújtott kereset – Car-Master 2 kontra Bizottság
      (T-743/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/40)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Car-Master 2 sp. z o.o. sp.k. (Krakkó, Lengyelország) (képviselő: M. Miśkowicz jogtanácsos)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2020. október 22-i C(2020) 7369 final határozatát az AT.40665 – Toyota ügyben;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve a jogi képviselet költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az 1/2003 tanácsi rendelet (a továbbiakban: 1/2003 rendelet) (1) 13. cikke (2) bekezdésének téves értelmezésén és téves alkalmazásán alapul.

                              —

                              E jogalap alátámasztására a felperes azt állítja, hogy az ügyet a lengyel versenyhivatal még nem foglalkozott az 1/2003 rendelet 13. cikkének (2) bekezdésének értelmében. A felperes a versenykorlátozó magatartások gyanújára vonatkozó bejelentést tett az Urząd Ochrony Konkurencji i Konsumentów (verseny- és fogyasztóvédelmi hivatal) elnökénél. Ez a hatóság azonban a rendelkezésre álló információ elégtelenségére hivatkozva megtagadta a jogszabályi rendelkezések szerinti lépések megtételét és a kifogásolt cselekmények értékelését, és tájékoztatást kért a felperestől. Ugyanakkor maga a hatóság sem tett lépéseket ezen információk megszerzése érdekében, és a bizonyítási terhet teljes egészében a felperesre hárította. Következésképpen a hatóság eljárása nem minősül az „ügy vizsgálatának” a versenyhatóságok hálózatán belüli együttműködésről szóló bizottsági közlemény (2) és a Törvényszék ítélkezési gyakorlata értelmében. A Bizottság ezért a panasz elutasítását tévesen alapozta az 1/2003 rendelet 13. cikkének (2) bekezdésére. A felperes hozzáteszi, hogy a panasz Bizottság általi elutasítását követően az esetet egyetlen hatóság sem fogja megvizsgálni, ami lényegében ellentétes az 1/2003 rendelet (18) preambulumbekezdésével.

                  2.

                  A második jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 41. cikkéből eredő, a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésén alapul.

                              —

                              E jogalap alátámasztására a felperes előterjeszti, hogy nincs lehetősége a Charta 41. cikkének (1) bekezdése szerinti jogainak gyakorlására, mivel egyetlen hatóság sem kezdte el vizsgálni az ügyét. A felperesnek nincs lehetősége eljárást indítani, mivel, először is, a hazai szabályozás nem rendelkezik a verseny- és fogyasztóvédelmi hivatal elnöke által hozott, az eljárás megindítását megtagadó határozattal szembeni jogorvoslat lehetőségéről. Másodszor a Bizottság nem vizsgálta meg az ügyet, mivel tévesen abból indult ki, hogy annak vizsgálata már megtörtént. Ebből következően a felperes előtt lezárásra került a jogérvényesítés útja. A felperes kifejti, hogy a Bizottság nem vette figyelembe az adott ügy összes körülményét, és nem vizsgálta meg alaposan a felperes helyzetét. A felperes szerint a Bizottságnak alaposan meg kellett volna vizsgálnia, hogy az ügyet megvizsgálták-e, és ha igen hogyan, és ezért gondosan elemeznie kellett volna a nemzeti versenyhatóság eljárását. A Bizottság nem teljesítette ezt a kötelezettségét, így nem tett eleget a megfelelő ügyintézéshez való jogból következő gondossági kötelezettségének. A Bizottság nem teljesítette az EUMSZ 105. cikk (1) bekezdése szerinti kötelezettségét sem. Nem vette figyelembe azt a körülményt, hogy amennyiben elutasítja a panaszt, továbbra is tisztázatlan marad a versenyszabályok esetleges megsértésének ügye, hiszen a nemzeti hatóság még nem hozott döntést arról.

         (1)  A[z EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

         (2)  HL 2004. C 101., 43. o.


title: T-760/20. sz. ügy: 2020. december 21-én benyújtott kereset – Jakeliūnas kontra ESMA

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/29

      2020. december 21-én benyújtott kereset – Jakeliūnas kontra ESMA
      (T-760/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/41)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Felperes: Stasys Jakeliūnas (Vilnius, Litvánia) (képviselő: R. Paukštė ügyvéd)

         Alperes: Európai Értékpapírpiaci Hatóság (ESMA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa megalapozatlannak az ESMA azon döntését, amely a 2020. október 30-i ESMA22–105–1261 levélben elutasítja a felperesnek az esetleges piaci manipulációk vizsgálatára irányuló 2020. szeptember 30-i kérelmét (a továbbiakban: kérelem);

                  —

                  kötelezze az ESMA-t a kérelem újbóli értékelésére;

                  —

                  az ESMA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a következőkön alapul:

                              —

                              A 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (1) előírt szabályok magukban foglalják a kérelemben meghatározott esetleges jogsértéseket;

                              —

                              Ezt az irányelvet az elfogadása óta uniós szinten összehangolták és felügyelték. Ezt a 2003/124/EK bizottsági irányelv (2) is előírja;

                              —

                              Az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) létrehozta az ESMA-t, amely ténylegesen átvette az addig működő európai értékpapír-felügyeleti szervek feladatait, és felelőssé vált a 2003/6/EK irányelv megfelelő végrehajtásáért és felügyeletéért, valamint a befektetők védelméért;

                              —

                              A 2003/6/EK irányelvet 2016. július 3-tól kezdődően hatályon kívül helyezték;

                              —

                              Ennélfogva az ESMA köteles megvizsgálni a 2003/6/EK irányelvben foglalt jogsértéseket, amelyeket az ESMA felállításának időpontjáig elkövethettek.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a felperes kérelme nem az (EU) 2016/1011 európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) és az 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alkalmazásának szükségességén alapul, amely jogi aktusok alapján az ESMA az elutasítást indokolta.

                  3.

                  A harmadik jogalap a következőkön alapul:

                              —

                              Az ESMA túlságosan szűken és mereven értelmezi a 2003/6/EK irányelvet, és indokolatlanul korlátozza annak alkalmazási körét. Az a tény, hogy ezen irányelv szabályait kiterjesztette és pontosabban meghatározta az 596/2014/EU rendelet, önmagában nem jelenti azt, hogy ez az irányelv nem terjedt ki a kérelemben meghatározott piaci manipuláció esetleges eseteire, és azokra ne lenne alkalmazható;

                              —

                              Az ESMA figyelmen kívül hagyta a bankok esetleges rejtett összeférhetetlenségére vonatkozóan hozzá benyújtott információkat, amelyekből kitűnik, hogy esetlegesen megsértették a 2003/6/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének c) pontját és 6. cikkének (5) bekezdését.

         (1)  A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.).

         (2)  A 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a bennfentes információ meghatározása és közzététele, valamint a piaci manipuláció meghatározása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2003/124/EK bizottsági irányelv (HL L 339., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 348. o.).

         (3)  Az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/77/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 210. L 331., 84. o.).

         (4)  A pénzügyi eszközökben és pénzügyi ügyletekben referenciamutatóként vagy a befektetési alapok teljesítményének méréséhez felhasznált indexekről, valamint a 2008/48/EK és a 2014/17/EU irányelv, továbbá az 596/2014/EU rendelet módosításáról szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1011 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 171., 1. o.).

         (5)  A piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 173., 1. o.).


title: T-775/20. sz. ügy: 2020. december 24-én benyújtott kereset – PB kontra Bizottság

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/30

      2020. december 24-én benyújtott kereset – PB kontra Bizottság
      (T-775/20. sz. ügy)
      (2021/C 72/42)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PB (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. október 23-án kézbesített, 2020. október 22-i bizottsági határozatot, amelyben a felperessel szemben arra irányuló közigazgatási intézkedést fogadott el, hogy visszafizettesse vele a [HB] által a TACIS/2006/101–510 és CARDS/2008/166–429 szerződés alapján állítólagosan jogosulatlanul kapott összeget;

                  —

                  rendelje el az e határozat alapján a Bizottság által esetlegesen beszedett valamennyi összegnek az Európai Központi Bank által alkalmazott, 7 százalékponttal növelt kamatlábon számított késedelmi kamatokkal együtt való visszafizetését;

                  —

                  rendelje el az ideiglenesen 10 000 euróban megállapított kártérítés megfizetését, annak véglegesítésének fenntartásával;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy jogellenesek az OLAF jelentéseiben szereplő megállapítások és az azon társasággal szemben megállapított szabálytalanságok, amelynek a felperes az ügyvezetője. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a neki felrótt szabálytalanságok elválaszthatatlanul kapcsolódnak az azon társasággal szemben megállapított szabálytalanságokhoz, amelynek ő az ügyvezetője, és amelyeket ez utóbbi két keresettel (T-795/19. és T-796/19. sz., HB kontra Bizottság ügy) vitatott, és azt állítja, hogy ha a Törvényszék ezekben az ügyekben megerősítené az OLAF jelentései és/vagy a 2019. október 15-i határozatok jogellenességét, akkor e megállapítások szükségszerűen a jelen ügyben megtámadott határozat jogellenességéhez vezetnének.

                  2.

                  A második, az állítólagos követelés elévülésére, és mindenesetre az észszerű határidőnek, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 2002. L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.; helyesbítés: HL 2007. L 99., 18. o.; a továbbiakban: 2002. évi költségvetési rendelet) 73a. cikke (1) bekezdésének, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 41. cikkében foglalt, megfelelő ügyintézéshez való jognak és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény (a továbbiakban: EJEE) 6. cikkének a megsértésére alapított jogalap. A felperes szerint a Bizottság által vele szemben támasztott követelés elévült, mivel a 2002. évi költségvetési rendelet 73a. cikkében előírt ötéves határidő lejárt, és mindenesetre a megtámadott határozat és az azt kísérő terhelési értesítés elfogadására nyitva álló határidő nyilvánvalóan észszerűtlen, és sérti a Charta 41. cikkét és az EJEE 6. cikkének (1) bekezdését, mivel olyan alapvető jogot foglal magában, amely általános jogelvnek is minősül.

                  3.

                  A harmadik, a megfelelő jogalap hiányára, valamint a büntetések törvényessége elvének és az enyhébb büntető törvény alkalmazása elvének a megsértésére alapított jogalap. A felperes úgy véli, hogy a 2002. évi költségvetési rendelet 103. cikke értelmében csak a szerződő féllel, vagyis azon társasággal szemben lehet behajtást eszközölni, amelynek az ügyvezetője. Ezzel az alperes megsértette az enyhébb „büntető” törvény alkalmazásának az elvét vagy a büntetések törvényességének a Charta 49. cikkében rögzített elvét is azáltal, hogy a 2002. évi költségvetési rendeletben előírtnál szigorúbb jogi kötelezettséget kíván alkalmazni. Ezenkívül a felperes azt állítja, hogy ő nem gazdasági szereplő, az állítólagos jogsértésekből nem származott előnye, nem címzettje az ajánlatkérő szervtől származó bármiféle kifizetésnek, és semmiképpen sem részesült a szóban forgó két szerződés teljes értékének megfelelő előnyben.

                  4.

                  A negyedik, a tribunal de première instance de Bruxelles (brüsszeli elsőfokú bíróság, Belgium) 2017. október 5-i ítéletének és azon elvnek a megsértésére alapított jogalap, miszerint a „büntetőeljárás felfüggeszti a közigazgatási eljárást”. A felperes azzal érvel, hogy a Bizottságot köti a belga büntetőbíróság által hozott, 2017. október 5-i ítélet, amely bíróság kimondta, hogy a felrótt tényeket alátámasztó bizonyítékok hiányában az eljárások elfogadhatatlanok. Mivel a Bizottság, amely egyébként a büntetőbíróság előtt magánfélként vett részt, úgy határozott, hogy a behajtási határozat elfogadása előtt megvárja a belga eljárás eredményét, azt kötik az említett eredmény és a nemzeti bíróság megállapításai, még ha a belga bíróság ítélete nem is emelkedett jogerőre a Bizottsággal szemben.

                  5.

                  Az ötödik, a megtámadott határozatban elkövetett nyilvánvaló értékelési hibákra alapított jogalap. A felperes e tekintetben úgy véli, hogy a kifogásolt tényeket nyilvánvalóan nem támasztották alá, és nyilvánvalóan nem áll fenn – és még kevésbé súlyos – szabálytalanság. A megtámadott határozat az OLAF két jelentésén alapul, márpedig a megfogalmazott kifogásokat nem bizonyították, és azok mindenesetre nyilvánvalóan tévesek.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a felperes nem vonható felelősségre a belga társasági jog alapján kifogásolt jogsértésekért. E tekintetben arra hivatkozik, hogy az a társaság, amelynek ügyvezetője, a belga jog hatálya alá tartozó korlátolt felelősségű magánjogi társaság, amelynek sajátossága, hogy az ügyvezető(k) személyesen nem felel(nek) a társaság nevében vállalt kötelezettségekért, és hogy vagyona nem használható fel a társaság tartozásainak kiegyenlítésére.

                  7.

                  A hetedik, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap, mivel az OLAF-nak az előzetes tájékoztató levelekhez csatolt jelentései olyan mértékben tartalmaztak kitakarásokat, hogy érthetetlenek voltak, és nem tették lehetővé a felperes számára, hogy megértse azokat, majd hasznos észrevételeket tegyen.

                  8.

                  A nyolcadik, a megfelelő ügyintézés elvének, a szerződések jóhiszemű teljesítése elvének, valamint a „joggal való visszaélés” tilalma elvének a megsértésére alapított jogalap, mivel a Bizottság se nem gondosan, se nem pártatlanul járt el.

                  9.

                  A kilencedik, a 2002. évi költségvetési rendelet 103. cikkével kapcsolatos jogellenességi kifogásra alapított jogalap, mivel e cikk figyelmen kívül hagyja a jogalap nélküli gazdagodás tilalmának az elvét. A felperes szerint e cikk az intézmény számára lehetőséget teremt arra, hogy a szerződés teljesítésének teljes ideje alatt fizetett valamennyi összeget behajtsa, még ha e szerződést a szerződéses fél teljes egészében teljesítette is, ami azt jelenti, hogy az intézmény így valamennyi, a szerződéses fél által nyújtott szolgáltatásban anélkül részesülhet, hogy részére bármiféle kifizetést kellene teljesíteni. E cikket tehát jogellenesnek kell nyilvánítani, mivel engedélyezi az intézménynek, hogy indokolás nélkül, a szerződéses fél hátrányára gyarapítsa vagyonát.

                  10.

                  A tizedik, a 2002. évi költségvetési rendelet 103. cikkének és az arányosság elvének a megsértésre alapított másodlagos jogalap. A felperes szerint az intézménynek az értékelését a 2002. évi költségvetési rendelet 103. cikkével összhangban kell gyakorolnia, ami azt jelenti, hogy a Bizottság nem alkalmazhat több szankciót, mivel az említett tartalmazza a nem halmozható szankciók jegyzékét. Ezenkívül az intézménynek biztosítania kell, hogy – az arányosság elvével összhangban, amely a szerződések teljesítése során tanúsítandó jóhiszeműség elvének a kifejeződése – ezen értékelés elvégzése során határozata arányban áll a szóban forgó szabálytalanság súlyosságával, márpedig a jelen ügyben nem ez a helyzet.


title: T-10/21. sz. ügy: 2021. január 9-én benyújtott kereset – Griesbeck kontra Parlament

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/32

      2021. január 9-én benyújtott kereset – Griesbeck kontra Parlament
      (T-10/21. sz. ügy)
      (2021/C 72/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Nathalie Griesbeck (Ancy-sur-Moselle, Franciaország) (képviselők: J.-L. Teheux, J.-M. Rikkers és G. Selnet ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék
      elsődlegesen:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament elnökségének 2020. október 5-i határozata;
                  következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárságának 2019. október 18-i határozatát és az azt követő terhelési értesítést;

            másodlagosan:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament elnökségének 2020. október 5-i határozatát;
                  következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament 2019. október 18-i határozatát és állapítsa meg helytállóbb módon az azt követő terhelési értesítés arányait;

            mindenképpen:

                  —

                  tartsa fenn a felperes számára annak lehetőségét, hogy egy későbbi beadványában további észrevételeket tegyen;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a Parlament által elkövetett alábbi értékelési hibákra vonatkozik. A Parlament először is kizárta, hogy az érintett asszisztens foglalkoztatásának különös körülményei befolyást gyakorolhassanak ezen asszisztens munkájának igazolására. Ezen túlmenően nem vette figyelembe a tényállás megvalósulása óta eltelt időt és a bizonyítékok abból eredő elvesztését. Végül pedig nem használta fel a felperes által benyújtott bizonyítékokat.

                  2.

                  A második jogalap a bizonyítási teher megfordításán és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésén alapul. E tekintetben a felperes lényegében úgy véli, hogy nem őt terheli az asszisztense munkavégzésének bizonyítása.

                  3.

                  A harmadik jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul, mivel az elnökség úgy vélte, hogy az asszisztens munkavégzésének ideje alatt fizetett teljes összeget vissza kell téríteni, noha valójában ezen asszisztens munkavégzését csak részben bizonyították.


title: T-14/21. sz. ügy: 2021. január 15-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/33

      2021. január 15-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-14/21. sz. ügy)
      (2021/C 72/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.57544 (2020/N) állami támogatásra vonatkozó 2020. augusztus 21-i C(2020) 5616 final (EU) európai bizottsági határozatot – Belgium COVID-19: a Brussels Airlines számára nyújtott támogatás; és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az ideiglenes keretrendszerét annak megállapításával, hogy a Brussels Airlinesnak nyújtott kölcsön megfelel az ideiglenes keretrendszernek, és a Brussels Airlines jogosult a feltőkésítési támogatásra, továbbá, hogy nem mérte fel, hogy rendelkezésre állnak-e más megfelelőbb és kevésbé torzító intézkedések a feltőkésítésen kívül, valamint annak megállapításával, hogy a feltőkésítési összeg arányos, és azáltal, hogy nem rendelte el a Brussels Airlines agresszív terjeszkedésének tényleges tilalmát.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját, annak megállapításával, hogy a támogatás a belga gazdaságban bekövetkezett súlyos zavar orvoslására irányul, és azon kötelezettség megsértésével, hogy mérlegelést folytasson le a támogatás kedvező hatásai és azon kedvezőtlen hatások között, amelyeket a támogatás a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorol (az úgynevezett „mérlegelési teszt”).

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a határozat sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára és a letelepedés szabadságára vonatkozó általános elveket.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság a komoly nehézségek ellenére sem indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  5.

                  A ötödik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság a határozatában megsértette az indokolási kötelezettségét.


title: T-17/21. sz. ügy: 2021. január 15-én benyújtott kereset – Miquel y Costas & Miquel kontra EUIPO (Pure Hemp)

text:
               2021.3.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/34

      2021. január 15-én benyújtott kereset – Miquel y Costas & Miquel kontra EUIPO (Pure Hemp)
      (T-17/21. sz. ügy)
      (2021/C 72/45)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: J. Mora Cortés ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: Pure Hemp európai uniós ábrás védjegy – 18 132 358. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. október 21-én hozott határozata (R 853/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben elutasítja a R 853/2020-1. sz. fellebbezést, és részben megtagadja a 18 132 358. sz. Pure Hemp európai uniós ábrás védjegy lajstromozását;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, az EUIPO ügyviteli főosztálya és az EUIPO első fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatos költségeket is beleértve.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A Bíróság Ítélete (2020. november 17.) az E-9/19. számú Abelia és WTW AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben

text:
               2021.3.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 75/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2020. november 17.)
      az E-9/19. számú
      Abelia és WTW AS
      kontra
      EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben

         (Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozatának megsemmisítése iránti kereset – Állami támogatás – e-egészségügy – Elfogadhatóság – Érdekelt féli jogállás – Kétségek vagy súlyos nehézségek – Vállalkozás fogalma)

      (2021/C 75/05)
      Az E-9/19. számú, Abelia és WTW AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben, az EFTA Felügyeleti Hatóság 2019. július 10-i 57/19/COL sz. határozatának – amely az ügy lezárását rendelte el arra vonatkozó hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül, hogy a norvég egészségügyi ellátórendszerben alkalmazott e-egészségügyi megoldások és digitális egészségügyi infrastruktúra állami finanszírozása, valamint egyes támogatási és nyilvántartási szolgáltatások nyújtása állami támogatásnak minősül-e az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében – megsemmisítése iránti KERESET tárgyában a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen és Bernd Hammermann (előadó bíró) bírákból álló Bíróság 2020. november 17-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
      A Bíróság:

                  1.

                  a keresetet megalapozatlanság miatt elutasítja.

                  2.

                  a felpereseket kötelezi az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről felmerült költségek viselésére.