title: A Bíróság ítélete (második tanács)  2006. január 10.  a C-98/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 92/43/EGK irányelv – Természetes élőhelyek védelme – Vadon élő állatok és növények – Bizonyos programok védett természeti területre gyakorolt hatásainak vizsgálata – A fajok védelme)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2006. január 10.
   a C-98/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/43/EGK irányelv - Természetes élőhelyek védelme - Vadon élő állatok és növények - Bizonyos programok védett természeti területre gyakorolt hatásainak vizsgálata - A fajok védelme)
   (2006/C 48/04)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-98/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: U. Wölker, kézbesítési cím: Luxembourg) kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (meghatalmazott: M. Lumma és C. Schulze-Bahr) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2003. február 28-án benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans tanácselnök, C. Gulmann (előadó), R. Silva de Lapuerta, P. Kūris és G. Arestis bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos, 2006. január 10-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti különleges természetvédelmi területeken kívül megvalósított egyes programok esetében nem írta elő az irányelv 6. cikke (3) és (4) bekezdésével összhangban a természeti területre gyakorolt hatások kötelező vizsgálatát, függetlenül attól, hogy az ilyen programok jelentős hatással lehetnek-e egy különleges természetvédelmi területre;

                           —

                           mivel egy különleges természetvédelmi területen engedélyezte a kibocsátásokat függetlenül attól, hogy azok jelentős hatással lehetnek-e a területre;

                           —

                           mivel a fajok védelmére vonatkozó rendelkezések hatálya alól kizárt egyes, a védett állatok rovására nem szándékosan okozott zavaró hatásokat;

                           —

                           mivel nem biztosította a 92/43 irányelv 16. cikkében előírt eltérési feltételek betartását, a különleges természetvédelmi terület védelmével összeegyeztethető egyes jogi aktusok esetében;

                           —

                           mivel a növény-egészségügyi termékek felhasználására vonatkozó szabályozása nem veszi kellően figyelembe a fajok védelmét;

                           —

                           mivel nem ügyelt arra, hogy a halászatról szóló jogszabályai rendelkezései megfelelő halászati tilalmakat tartalmazzanak;

                     a Németországi Szövetségi Köztársaság nem teljesítette a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdéséből, továbbá 12., 13. és 16. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 146., 2003.6.21.


title: C-108/09. sz. ügy: A Baranya Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ker-Optika Bt. kontra ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/24

         A Baranya Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ker-Optika Bt. kontra ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
   (C-108/09. sz. ügy)
   2009/C 141/43
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Baranya Megyei Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ker-Optika Bt.

      Alperes: ÁNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A kontaktlencse forgalmazás a beteg fizikai vizsgálatát megkívánó egészségügyi tanácsadásnak minősül-e, ezáltal nem tartozik a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem és egyes jogi vonatkozásairól szóló Európai Parlament és a Tanács 2000/31. EK irányelvének (1) hatálya alá?

               2)

               Ha a kontaktlencse forgalmazás nem minősül a beteg fizikai vizsgálatát megkívánó egészségügyi tanácsadásnak, úgy az EKSZ 30. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely szerint kontaktlencsét kizárólag gyógyászati segédeszköz szaküzletben lehet forgalmazni?

               3)

               Ellentétes-e az EKSZ 28. cikk szerinti áruk szabad mozgásának elvével az a magyar jogszabály, amely a kontaktlencse forgalmazását kizárólag gyógyászati segédeszköz szaküzletben teszi lehetővé?

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2000/31/EK irányelve (2000. június 8.) a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv);
         HL L 178., 2000.7.17., 1—16. o. (ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV) magyar különkiadás 13. fejezet 25. kötet, 399 — 414. o.


title: T-250/09. sz. ügy: 2009. június 23-án benyújtott kereset — Cesea Group kontra OHIM — Mangini & C. (mangiami)

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/31

         2009. június 23-án benyújtott kereset — Cesea Group kontra OHIM — Mangini & C. (mangiami)
   (T-250/09. sz. ügy)
   2009/C 193/49
   A keresetlevél nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Cesea Group Srl (Róma, Olaszország) (képviselők: D. De Simone ügyvéd, D. Demarinis ügyvéd, J. Wrede, Rechtsanwalt)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Mangini & C. Srl (Sestri Levante, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Cesea Group Srl azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül vagy másodlagosan módosítsa és a kereset jogalapjai tekintetében bemutatottaknak megfelelően korlátozza az OHIM második fellebbezési tanácsának 2009. április 20-i, 2009. április 24-én kézbesített, a 2063 C. sz. törlési eljárást követően a Mangini & C. társaság által benyújtott fellebbezés tárgyában hozott határozatát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A „mangiami” szót tartalmazó ábrás védjegy (3 113 933. sz. védjegybejelentés) a 29., 30. és 32. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A közösségi védjegy jogosultja: A felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Mangini & C. Srl.

      A törlést kérelmező védjegye: A 819 926. sz. „MANGINI” olasz szóvédjegy a 30. és 42 osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 668 388. sz., a „Mangini” szót tartalmazó ábrás védjegy a 30. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében; a 648 507. sz. „Mangini” szót tartalmazó olasz ábrás védjegy a 30. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 738 072. sz. „MANGINI” nemzetközi szóvédjegy a 30. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában; a Párizsi Egyezmény 6. cikke értelmében közismert „MANGINI” nemzetközi szóvédjegy „cukrászsütemények, cukorkaáruk, kávé, fagylaltok és általában édesipari termékek előállítása, bárok, kávéházak szolgáltatásai és catering szolgáltatás” vonatkozásában; és az Olaszországban a szokásos kereskedelmi gyakorlatban használt „MANGINI” kereskedelmi név „cukrászsütemények, cukorkaáruk, kávé, fagylaltok és általában édesipari termékek előállítása, bárok, kávéházak szolgáltatásai és catering szolgáltatás” vonatkozásában.

      A törlési osztály határozata: A törlési osztály a törlési kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte, és részben helyt adott a törlési kérelemnek.
   Jogalapok:

               —

               A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 1868/95/EK rendelet (1) 40. szabálya (6) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács határozatát olyan dokumentumok vizsgálatára alapozta, amelyeket a törlési osztály elé nem terjesztettek elő, noha nem olyan dokumentumokról van szó, amelyek ne lennének hozzáférhetőek, ám amelyeket a törlési osztály által előírt határidőn belül nem nyújtottak be;

               —

               A törlés jogszerűtlensége a Mangini & C. Srl nemzetközi védjegy árujegyzékében nem szereplő 29. osztályba tartozó áruk, valamint a 30. osztályba tartozó, cukorkákhoz nem hasonló áruk vonatkozásában.

      (1)  HL L 303., 1995. 12. 15., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189.o.


title: T-363/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. március 16-i ítélete – Työhönvalmennus Valma kontra OHIM (Fa építőkockákat tartalmazó játékdoboz formája) („Közösségi védjegy — Közösségi térbeli védjegy bejelentése — Fa építőkockákat tartalmazó játékdoboz formája — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése”)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/42

         A Törvényszék 2016. március 16-i ítélete – Työhönvalmennus Valma kontra OHIM (Fa építőkockákat tartalmazó játékdoboz formája)
   (T-363/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Közösségi térbeli védjegy bejelentése - Fa építőkockákat tartalmazó játékdoboz formája - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése”))
   (2016/C 156/55)
   Az eljárás nyelve: finn

      Felek

      Felperes: Työhönvalmennus Valma Oy (Lahti, Finnország) (képviselők: S. Salonen és K. Parviainen, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Rajh, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának egy fa építőkockákat tartalmazó játékdoboz formájából álló térbeli megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. május 4-én hozott határozata (R 1690/2014-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Työhönvalmennus Valma Oy -t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 337., 2015.10.12.


title: C-285/04. sz. ügy: A Bíróság elnökének  2006. május 4-i  végzése (a Tribunale civile di Oristano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ignazio Medda kontra Banco di Napoli SpA, Regione autonoma della Sardegna

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/29

         A Bíróság elnökének 2006. május 4-i végzése (a Tribunale civile di Oristano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ignazio Medda kontra Banco di Napoli SpA, Regione autonoma della Sardegna
   (C-285/04. sz. ügy) (1)

   (2006/C 178/49)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 217., 2004.8.28.


title: T-464/10. sz. ügy: 2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Fitzpatrick kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/45

         2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Fitzpatrick kontra Bizottság
   (T-464/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/73
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Patrick Fitzpatrick (Kileany, Írország) (képviselők: A. Collins SC, N. Travers barrister és D. Barry solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C(2010) 4761. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában, a felperessel pedig 2010. július 16-án közölt, az MFV Shauna Ann-t felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatot, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített; továbbá

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperes a C(2010) 4761. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában, a felperessel pedig 2010. július 16-án közölt, az MFV Shauna Ann-t felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatnak az EUMSZ 263. cikk alapján történő megsemmisítését kéri, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített.
   Kereseti kérelmének alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               A felperes először is azt állítja, hogy az alperes eljárásának nem volt jogi alapja. A megtámadott határozat megfelelő jogi alapját továbbra is a Közösség halászati ágazatának az erőforrások és kiaknázásuk közötti fenntartható egyensúly elérése céljából az 1997. január 1-je és 2001. december 31-e közötti szerkezetátalakítására vonatkozó célkitűzésekről és részletes szabályokról szóló 97/413/EK tanácsi határozat (HL 1997., L 175., 27. o.) 4. cikkének (2) bekezdése képezi, ezért a Bizottságnak a felperes szerint nem volt jogi alapja arra, hogy ad hoc határozat formájában hozzon határozatot.

               A felperes másodszor előadja, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályt sértett. A felperes kifejti, hogy a megtámadott határozatot a 97/413/EK tanácsi határozat szerint igazgatási bizottsági eljárásban kellett volna elfogadni, a Bizottság pedig azáltal, hogy a határozat ad hoc alapon történő elfogadása mellett döntött, a lényeges eljárási szabályokat megsértve járt el.

               A felperes harmadszor előadja, hogy a Bizottság a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdését tévesen értelmezve túllépte a hatáskörét, különösen azáltal, hogy irreleváns szempontokból indult ki és figyelmen kívül hagyta a „halászati teljesítménynek” a 97/413/EK tanácsi határozatban és az abban az időpontban hatályos közösségi halászati jogszabályokban foglalt meghatározását, amikor a felperes 2001 decemberében benyújtotta a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmét.

               A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat a felperes biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmének mérlegelésével kapcsolatban számos nyilvánvaló hibát tartalmaz. A felperes különösen azt állítja, hogy megalapozatlan a Bizottság azon határozata, amely a felperes kérelmét azon az alapon utasította el, hogy számos kisebb hajó helyettesítő kapacitásának a Shauna Ann részére történő felhasználása azt jelentette, hogy e hajó lajstromozásakor nem állt be növekedés az írországi flotta többcélú ágazatának teljes kapacitásában.

               A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság megsértette a gondos ügyintézéshez való jogát. Kifejti, hogy a Bizottság azon magatartása, hogy nem volt hajlandó érdemben megvizsgálni a felperes kérelmét, az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2010., C 83., 389. o.) 41. cikkében előírt kötelezettségeinek, különösen pedig a felperes azon jogának megsértését képezi, hogy a kérelmét a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdése alapján „tisztességes módon és ésszerű határidőn belül” vizsgálják meg.


title: C-536/09. sz. ügy: Az Upravno sodišče Republike Slovenije (Szlovén Köztársaság) által 2009. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Marija Omejc kontra Szlovén Köztársaság

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/28

         Az Upravno sodišče Republike Slovenije (Szlovén Köztársaság) által 2009. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Marija Omejc kontra Szlovén Köztársaság
   (C-536/09. sz. ügy)
   2010/C 63/47
   Az eljárás nyelve: szlovén

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Marija Omejc.

      Alperes: Szlovén Köztársaság.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A „helyszíni ellenőrzés akadályozása” kifejezést a nemzeti jog alapján kell-e értelmezni, amely a lehetetlenség fogalmát összekapcsolja az adott jogalany szándékos magatartásával, illetve gondatlanságával?

               2.

               Az 1. kérdésre adott nemleges válasz esetén a „helyszíni ellenőrzés akadályozása” kifejezést úgy kell-e értelmezni, hogy azalatt azon szándékos magatartásokon, illetve szándékosan okozott körülményeken kívül, amelyek lehetetlenné tették a helyszíni ellenőrzés lefolytatását, bármely olyan magatartást, illetve mulasztást is érteni kell, amely a mezőgazdasági termelő, illetve képviselője gondatlanságának tudható be, amennyiben ennek következtében nem lehetséges a helyszíni ellenőrzés teljes lefolytatása?

               3.

               A 2. kérdésre adott igenlő válasz esetén a 796/2004 rendelet (1) 23. cikkének (2) bekezdése szerinti szankció kiszabása függ-e attól a feltételtől, hogy a mezőgazdasági termelő szabályos értesítést kapott az ellenőrzés azon részéről, amely szükségessé teszi a közreműködését?

               4.

               Abban az esetben, ha a mezőgazdasági üzem tulajdonosa nem él az üzem területén, a 796/2004 rendelet 23. cikkének (2) bekezdése szerint képviseletet ellátó jogalany meghatározásának kérdését a nemzeti jog vagy a közösségi/uniós jog alapján kell-e értékelni?

               5.

               Amennyiben az előző kérdésben említett problémát a közösségi/uniós jog alapján kell értékelni, a 796/2004 rendelet 23. cikkének (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a helyszíni ellenőrzés során a mezőgazdasági termelőt képviselő jogalanynak kell tekinteni bármely cselekvőképes nagykorú személyt, aki az üzem területén él, és akit legalább részben megbíztak a mezőgazdasági üzem igazgatásával?

               6.

               Amennyiben a 4. kérdésben említett problémát a közösségi/uniós jog alapján kell megoldani, és az 5. kérdésre adott válasz nemleges, a mezőgazdasági üzem azon tulajdonosa (a 796/2004 rendelet 23. cikkének (2) bekezdése szerinti mezőgazdasági termelő), aki nem él az üzem területén, köteles-e olyan jogalanyt meghatalmazni képviseletével, aki rendszerint bármely időpontban elérhető az üzemben?

      (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 141., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 44. kötet 243. o.)


title: T-462/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. május 12-i végzése – EEB kontra Bizottság

text:
               13.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/26

         A Törvényszék 2015. május 12-i végzése – EEB kontra Bizottság
   (T-462/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 228/37)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 315., 2014.9.15.


title: T-29/16. sz. ügy: 2016. január 25-én benyújtott kereset – Caffè Nero Group kontra OHIM (CAFFÈ NERO)

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/39

         2016. január 25-én benyújtott kereset – Caffè Nero Group kontra OHIM (CAFFÈ NERO)
   (T-29/16. sz. ügy)
   (2016/C 106/46)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Caffè Nero Group Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: L. Cassidy solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „CAFFÈ NERO” közösségi szóvédjegy – 13 238 019. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. november 4-én hozott határozata (R 410/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               biztosítsa a 13238019. sz. közösségi védjegybejelentés tárgyát képező védjegy lajstromozását;

               —

               utasítsa el a védjegybejelentéssel szemben a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja, valamint 7. cikkének (2) bekezdése alapján előterjesztett kifogásokat;

               —

               biztosítsa, hogy az OHIM a bejelentésben szereplő valamennyi áru és szolgáltatás tekintetében adjon helyt a közösségi védjegy bejelentése iránti kérelemnek és azt meghirdesse;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a felperes jelen ügyben felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b), c) és g) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-157/16. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-107/15. sz., Fedtke kontra EGSZB ügyben 2016. február 5-én hozott ítélete ellen Ingrid Fedtke által 2016. április 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/43

         A Közszolgálati Törvényszék F-107/15. sz., Fedtke kontra EGSZB ügyben 2016. február 5-én hozott ítélete ellen Ingrid Fedtke által 2016. április 14-én benyújtott fellebbezés
   (T-157/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 191/57)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék (második tanács) F-107/15. sz. ügyben 2016. február 5-én hozott végzését;

               —

               utalja vissza az ügyet a Közszolgálati Törvényszék elé a kereset érdeméről való határozathozatal céljából;

               —

               a jogszabályoknak megfelelően határozzon a költségekről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a megtámadott végzésben állítólagosan megtalálható téves jogértelmezésen és/vagy indokolásának elégtelenségén alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék az említett végzés 19–21. és 25. pontjában megállapította, hogy – mind a határidőben nem vitatott határozat felülvizsgálatára irányuló kérelem, mind az ilyen határozatot közvetett módon vitató kérelem esetén – a kérelem alátámasztására felhozott tény új ténynek minősüléséhez szükséges körülmény, hogy arról sem a felperesnek, sem az adminisztrációnak nem volt vagy nem lehetett tudomása a véglegessé vált határozat meghozatalakor, és a Közszolgálati Törvényszék ezen elvet az említett végzés 27–32. pontjában alkalmazta is, jóllehet az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy felülvizsgálati kérelem esetében nem elvárt a felhozott tény ismeretének hiánya.

               2.

               A második jogalap a megtámadott végzésben állítólagosan megtalálható téves jogértelmezésen és/vagy az ügy iratainak elferdítésén, valamint indokolásának elégtelenségén alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék az említett végzés 32. pontjában megállapította, hogy mivel semmilyen lényeges új tény nem igazolja a felülvizsgálatot, a pert megelőző eljárás nem volt szabályos és a 2014. szeptember 30-i határozattal, valamint a 2015. április 22-i elutasítással szembeni kereseti kérelmek elfogadhatatlanok, holott e határozatok pusztán megerősítő jellege nem csak azt feltételezte, hogy azokat megelőzően nem került sor felülvizsgálatra, hanem azt is, hogy semmilyen új tényt nem hoztak fel, továbbá – amint arra a felperes hivatkozott – a 2014. szeptember 30-i határozat a 2014. április 7-ihez képest új tényt tartalmazott, ugyanúgy, mint a 2015. április 22-i határozat a 2014. szeptember 30-ihoz képest.

               3.

               A harmadik jogalap a megtámadott végzésben állítólagosan megtalálható téves jogértelmezésen és/vagy az ügy iratainak elferdítésén, valamint a felperes érvelésére adott válasz hiányán alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék az említett végzés 26. pontjában megállapította, hogy a kérelem alátámasztására felhozott tény új ténynek minősülése azt feltételezi, hogy a feleknek arról nem volt vagy nem lehetett tudomásuk, és a felperes kérelmében nem jelölte meg azon lényeges új tényeket, amelyek az általa előadottakat alátámaszthatták volna, hanem az egységvezetőjének feljegyzésére hivatkozva a személyzeti szabályzat módosítására hivatkozott, holott a felhozott tény ismeretének hiánya a jelen esetben nem volt szükséges, a felperes – amint arra hivatkozott is – maga mutatott rá a felülvizsgálati kérelmében, hogy kiszélesíti a jogalapját, és hogy – egységvezetőjének feljegyzésére hivatkozva – az adminisztráció nem fordított elegendő figyelmet az új személyzeti szabályzat előírásaira, amelyek lényeges új tényeket képeznek.

               4.

               A negyedik jogalap a bizonyítási szabályok és az objektivitás elvének megsértésén alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék megállapította az említett végzés 28. pontjában, hogy a felperes nem jelölte meg, hogy az adminisztrációnak mely időponttól volt vagy lehetett tudomása arról, hogy munkatársnője szülési és szülői szabadságra megy, valamint az említett végzés 29. pontjában, hogy nem kizárt, hogy 2014. április 7-én ez már bekövetkezett, figyelemmel e szabadságok személyzeti szabályzat szerinti időtartamára, a szülés messze előrelátható időpontjára és a szolgálatnak a hosszabb idejű szabadságokról való mielőbbi tájékoztatására vonatkozó szokásra tekintettel, továbbá az említett végzés 30–32. pontjában azt a következtetést vonta le, hogy a felperes nem bizonyította, hogy 2014. április 7-én sem neki, sem az adminisztrációnak nem volt vagy nem lehetett tudomása munkatársnőjének jövőbeni távollétéről, a felülvizsgálati kérelmét semmilyen lényeges új tény nem igazolta és kereseti kérelmei elfogadhatatlanok, noha egy harmadik személlyel kapcsolatos negatív tény bizonyítása lehetetlen, a szabadságkérelem keltezéséről való tájékoztatás az EGSZB feladata és a Közszolgálati Törvényszék a bizonyítási teher megfordítása és következtetéseinek igazolása érdekében sem egymást követő vélelmekre, sem puszta feltételezésre nem támaszkodhat.


title: C-103/08. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. október 1-jei ítélete (az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Arthur Gottwald kontra Bezirkshauptmannschaft Bregenz (Személyek szabad mozgása — Uniós polgárság — EK 12. cikk — Ingyenes éves autópálya-matrica nyújtása fogyatékossággal élő személyek számára — Olyan rendelkezések, amelyek értelmében az ilyen matrica csak olyan fogyatékossággal élő személyek számára állítható ki, akik a nemzeti területen lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkeznek)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/8

         A Bíróság (első tanács) 2009. október 1-jei ítélete (az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Arthur Gottwald kontra Bezirkshauptmannschaft Bregenz
   (C-103/08. sz. ügy) (1)

   (Személyek szabad mozgása - Uniós polgárság - EK 12. cikk - Ingyenes éves autópálya-matrica nyújtása fogyatékossággal élő személyek számára - Olyan rendelkezések, amelyek értelmében az ilyen matrica csak olyan fogyatékossággal élő személyek számára állítható ki, akik a nemzeti területen lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkeznek)
   2009/C 282/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Arthur Gottwald

      Alperes: Bezirkshauptmannschaft Bregenz

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Vorarlberg (Ausztria) — Az EK-Szerződés 12. cikkének értelmezése — Állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés — Nemzeti jogszabály, amely a díjköteles autópályák használatát lehetővé tevő éves matrica fogyatékossággal élő személyek részére történő ingyenes nyújtásának kedvezményét csak az érintett tagállam területén lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkező személyeknek biztosítja

      Rendelkező rész

   Az EK 12. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely a jelen ügy alapeljárásának tárgyát is képezi, és amelynek értelmében az éves autópálya-matrica csak olyan, fogyatékossággal élő személyek számára állítható ki ingyenesen, akik az érintett tagállam területén lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkeznek, ideértve azokat a személyeket is, akik szakmai vagy személyes okokból rendszeresen látogatnak az érintett tagállamba.

      (1)  HL C 142., 2008.6.7.


title: T-555/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. november 13-i ítélete — tesa kontra OHIM — Superquímica (tesa TACK) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A tesa TACK közösségi ábrás védjegy bejelentése — A korábbi TACK Ceys nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Megjelölések közötti hasonlóság — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/21

         A Törvényszék 2012. november 13-i ítélete — tesa kontra OHIM — Superquímica (tesa TACK)
   (T-555/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A tesa TACK közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi TACK Ceys nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések közötti hasonlóság - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2012/C 399/37
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: tesa SE (Hamburg, Németország) (képviselő: F. Schwab ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és O. Mondéjar Ortuño meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: La Superquímica, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Spanyolország) (képviselő: A. Canela Giménez ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a La Superquímica, SA és a tesa SE közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. július 5-én hozott határozata (R 866/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a tesa SE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 6., 2012.1.7.


title: T-372/10. sz. ügy: 2010. szeptember 3-án benyújtott kereset — Bolloré kontra Bizottság

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/35

         2010. szeptember 3-án benyújtott kereset — Bolloré kontra Bizottság
   (T-372/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/60
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bolloré SA (Ergué-Gabéric, Franciaország) (képviselők: P. Gassenbach, C. Lemaire és O. de Juvigny ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/36.212 önmásoló papír ügy) 2010. június 23-án hozott C(2010) 4160 végleges bizottsági határozat 1. és 2. cikkét;

               —

               másodlagosan a Törvényszék jelentősen csökkentse a Bolloréval szemben a hivatkozott határozat 2. cikkében kiszabott bírságot;

               —

               aTörvényszék kötelezze az Európai Bizottságot az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a jelen keresetben elsődlegesen az EUMSz 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/36.212 önmásoló papír ügy) 2010. június 23-án hozott C(2010) 4160 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amelyet a Bizottság a Bíróság által a C-327/07. P. sz., Bolloré kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének meghozatalát követően fogadott el; az utóbbi ítéletben a Bíróság azt állapította meg, hogy a Bizottság megsértette a Bolloré védelemhez való jogát, mivel a Bizottság a Bollorét nemcsak a Copigraph anyavállalataként vonta felelősségre, hanem úgy is, mint a jogsértés egyik közvetlen és személyes szerzőjét, miközben a kifogásközlés csupán a Bolloré anyavállalati minőségében fennálló felelősségére vonatkozott.
   A felperes kereset alátámasztására határozat jogalapra hivatkozik, amelyek a következőkre vonatkoznak:

               —

               a Bizottság megsértette az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény (a továbbiakban: EJEE) 6. és 7. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 41., 47. és 49. cikkét azzal, hogy a Bolloréval szemben kiszabott bírságot a bűncselekmények és büntetések jogszerűségének, a jogbiztonság és a büntetés egyéniesítésének elvét, valamint a tisztességes eljáráshoz való jogot, mivel:

                           —

                           a Bolloréval szemben anyavállalati minőségében kiszabott szankció sérti az EJEE 6. és 7. cikkében rögzített bűncselekmények és büntetések jogszerűsége elvét, valamint a Charta 47. és 49. cikkében meghatározott büntetés egyéniesítésének elvét;

                           —

                           a Bolloré meghallgatása — amelyen a biztosok tesületének egyetlen tagja sem vett részt — az EJEE 6. cikkében, illetve a Charta 41.és 47. cikkében meghatározott a tisztességes eljáráshoz való jogot sérti, mivel a Bollorét az „ítélőbírái” nem hallgatták meg;

                           —

                           az eredeti határozat „újbóli elfogadásának” feltételei több tekintetben is megsértik az EJEE 6. cikkében, illetve a Charta 41.és 47. cikkében meghatározott a tisztességes eljáráshoz való jog részét képező pártatlanság követelményét;

               —

               a Bizottság megsértette az EUMSZ 101. cikket és a 1/2003 rendelet (1) 25. cikkét azzal, hogy a Bollorét olyan jogsértésekért vonta felelősségre, amelyek jelenleg már elévültek;

               —

               a Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy a Bollorét a Copigraph jogsértés ideje alatti anyavállalatának minőségében szankcionálta;

               —

               a Bizottság megsértette az EUMSz 101. cikket, az EJEE 6. cikkét, illetve a Charta 41.és 47. cikkét azzal, hogy a második kifogásközlést olyan nyilvánvalóan ésszerűtlen határidő alatt bocsátotta ki, amely véglegesen megakadályozta a Bollorét abban, hogy védekezni tudjon egyrészt a Copigraph anyavállalatának minőségében fennálló felelősségére vonatkozó kifogásokkal, másrészt a jogsértésben való közvetlen részvételére vonatkozó kifogásokkal szemben;

               —

               másodlagosan a Bizottság a bírság összegének meghatározása során megsértette az 1998. évi bírságkiszabási iránymutatást (2), a büntetés egyéniesítése és az arányosság elvét, illetve az indokolási kötelezettséget, továbbá

               —

               harmadlagosan a Bizottság megsértette az 1996. évi bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közleményt (3), valamint az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét.

      (1)  A[z EUMSz [101.] és [102.] cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1, 1. o., magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. oldal).

      (2)  A 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK-Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás (HL 1998. C 9., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 171. o.; a továbbiakban: iránymutatás)

      (3)  A bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL 1996. C 207., 4. o.).


title: C-370/12. sz. ügy: A Supreme Court (Írország) által 2012. augusztus 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Thomas Pringle kontra Government of Ireland, Ireland és az Attorney General

text:
               6.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/18

         A Supreme Court (Írország) által 2012. augusztus 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Thomas Pringle kontra Government of Ireland, Ireland és az Attorney General
   (C-370/12. sz. ügy)
   2012/C 303/31
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Thomas Pringle

      Alperesek: Government of Ireland, Ireland és az Attorney General

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2011. március 25-i 2011/199/EU európai tanácsi határozat (1) érvényes-e:

                           —

                           Figyelemmel az EUSZ 48. cikk (6) bekezdése szerinti egyszerűsített módosítási eljárás alkalmazására, és különösen arra, hogy az EUMSZ 136. cikk javasolt módosítása a Szerződésekben az Unióra ruházott hatáskörök növelésével járt-e;

                           —

                           Figyelemmel a javasolt módosítás tartalmára, különösen arra, hogy az a Szerződések vagy az uniós jog általános elveinek bármilyen sérelmével járt-e?

               2.

               Figyelemmel

                           —

                           az EUSZ 2. és 3. cikkre, valamint az EUMSZ Harmadik Része VIII. címének, különösen az EUMSZ 119., 120., 121., 122., 123., 125., 126., és 127. cikk rendelkezéseire;

                           —

                           az Uniónak az EUMSZ 3. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott kizárólagos hatáskörére a monetáris politika, valamint az EUMSZ 3. cikk (2) bekezdésének hatálya alá tartozó nemzetközi szerződések megkötése területén;

                           —

                           az Unió hatáskörére a gazdaságpolitika koordinálása területén, összhangban az EUMSZ 2. cikk (3) bekezdésével és Harmadik Részének VIII. címével;

                           —

                           az uniós intézményeknek az EUSZ 13. cikkben foglalt elvek szerinti hatásköreire és feladataira;

                           —

                           az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésében szereplő lojális együttműködés elvére;

                           —

                           az uniós jog általános elveire, beleértve különösen a hatékony bírói jogvédelem általános elvét, valamint az Alapjogi Charta 47. cikkében szereplő hatékony jogorvoslathoz való jogot, továbbá jogbiztonság általános elvét;

                     az Európai Unió azon tagállama, amelynek hivatalos pénzneme az euró, jogosult-e olyan nemzetközi szerződést kötni és ratifikálni, mint az ESM-szerződés?

               3.

               Amennyiben megállapítják az európai tanácsi határozat érvényességét, a tagállam jogosultsága arra, hogy olyan nemzetközi szerződést kössön és ratifikáljon, mint az ESM-szerződés, függ-e e határozat hatályba lépésétől?

      (1)  Azon tagállamok stabilizációs mechanizmusa tekintetében, amelyek hivatalos pénzneme az euró, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 136. cikkének módosításáról szóló európai tanácsi határozat (HL L 91., 1. o.).


title: T-5/10. sz. ügy: 2010. január 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Earthscan

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/33

         2010. január 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Earthscan
   (T-5/10. sz. ügy)
   2010/C 80/55
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. M. Rouchaud-Joët, S. Petrova meghatalmazottak, segítőik: P. Hermant és G. van de Walle de Ghelcke ügyvédek)

      Alperes: Earthscan Ltd (Kent, Egyesült Királyság)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék kötelezze az alperest arra, hogy fizessen vissza a Bizottságnak 44 903,22 eurót; amely a 45 835,44 eurós főkövetelés a már visszafizetett 6 486,09 eurós összeggel csökkentett, valamint a 2009. szeptember 30-ig tartó időszak után fizetett 5 556,87 eurós kamatokkal növelt összegének felel meg;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy a 2009. október 1-jétől az adósság teljes összegének a visszafizetéséig tartó időszak vonatkozásában fizessen napi 3, 84 euró összegű kamatokat;

               —

               kötelezze az alperest a Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a jelen, választott-bírósági kikötésen alapuló keresetével azt kéri, hogy az alperest a Törvényszék kötelezze arra, hogy késedelmi kamatokkal együtt fizesse vissza a felperes által nyújtott előleg egy részét, mivel a felperes és kilenc szerződő fél — az alperest is beleértve — között az ALTERNER program (1) keretében a megújuló energiaforrásokra vonatkozó útmutató elkészítése, kiadása és terjesztése céljából kötött 4.1030/Z/01-035/2001. sz. szerződést (a „Guide for Renewable Energy Installations to promote biomass, photovoltaics and solar thermal in the EU” [a megújuló energiát előállító létesítményekről szóló, a biomassza, a fotovillamos cellák és a naphőenergia EU-n belüli alkalmazását elősegítő útmutató] nevű projekt) az alperes nem teljesítette.
   A felperes egyetlen jogalapra hivatkozik.
   Tekintve, hogy az alperes nem teljesítette a szerződést a 6. és a 7. szakasz vonatkozásában (nyomtatvány-kiviteli terv, betűszedés, nyomtatás és terjesztés), a felperes azt állítja, hogy az alperes megszegte a szerződéses kötelezettségeit, mivel nem térítette vissza a szerződés teljesítéséhez túlzott mértékben kifizetett előfinanszírozásból neki juttatott részt. A felperes állítása szerint az alperesnek ezért vissza kell fizetnie a többletösszeget, valamint az összeg után járó, a szerződés rendelkezései szerint kiszámított késedelmi kamatokat.

      (1)  A Közösség megújuló energiaforrásainak előmozdítását szolgáló többéves keretprogram (Altener) (1998–2002) elfogadásáról szóló, 2000. február 28-i 646/2000/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 79., 1. o.)


title: C-486/06. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2007. december 6-i ítélete (Hof van beroep te Antwerpen előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BVBA Van Landeghem kontra Belgische Staat (Közös vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 8703 és 8704 vámtarifaszám – Pick-up típusú gépjármű)

text:
               26.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/12

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2007. december 6-i ítélete (Hof van beroep te Antwerpen előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BVBA Van Landeghem kontra Belgische Staat
   (C-486/06. sz. ügy) (1)

   (Közös vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 8703 és 8704 vámtarifaszám - „Pick-up’ típusú gépjármű)
   (2008/C 22/22)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van beroep te Antwerpen
   Az alapeljárás felei

      Felperes: BVBA Van Landeghem

      Alperes: Belgische Staat
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hof van beroep te Antwerpen – A vám- és a statisztikai nómenklatúráról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet 382. o.) értelmezése – 8703 és 8704 vámtarifszám – A „pick-up” típusú gépjárművek besorolása, amelyek zárt, utastérnek kialakított vezetőfülkével, 50 centimétert meg nem haladó magasságú rakodófelülettel, luxuskivitelű utastérrel, valamint ABS-fékrendszerrel, 4–8 liter űrtartalmú benzinmotorral, négykerék-meghajtással és luxuskivitelű „sport” kerékabronccsal rendelkeznek.
   Rendelkező rész
   Általános megjelenésük és jellemzőik összessége alapján az 1994. december 20-i 3115/94/EK bizottsági rendelet, az 1995. december 22-i 3009/95/EK bizottsági rendelet és az 1996. szeptember 9-i 1734/96/EK bizottsági rendelet mellékletével módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő 8703 vámtarifaszám alá kell besorolni az alapügyben érintettekhez hasonló pick-upokat, amelyek egyrészt zárt, utastérként kialakított vezetőfülkével rendelkeznek, amelyben a vezetőülés vagy -pad mögött lehajtható vagy kivehető, hárompontos biztonsági övvel ellátott ülések találhatók, és másrészt az utastértől elválasztott, 50 centimétert meg nem haladó magasságú, kizárólag hátulról nyitható rakodófelülettel rendelkeznek, amelyekből hiányzik a rakomány rögzítéséhez szükséges felszerelés, továbbá amely gépjárművek utastere luxuskivitelű, minden választható felszerelést (többek között elektromosan állítható üléseket, bőr üléshuzatot, elektromos tükröket és ablakemelőket, CD-lejátszós autórádiót stb.) tartalmaz, valamint amely gépjárművek ABS-fékrendszerrel, nagyon magas fogyasztású, 4–8 liter űrtartalmú, automata sebességváltós benzinmotorral, négykerék-meghajtással és luxuskivitelű „sport-” kerékabronccsal rendelkeznek.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2004. szeptember 7-én a C-456/02. sz. (Tribunal du travail de Bruxelles előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Michel Trojani kontra Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) ügyben (Személyek szabad mozgása – Uniós polgárság – Tartózkodási jog – 90/364/EGK irányelv – Korlátozások és feltételek – Természetbeni juttatás ellenében fogadóban dolgozó személy – Szociális támogatáshoz való jogosultság)

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2004. szeptember 7-én
   a C-456/02. sz. (Tribunal du travail de Bruxelles előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Michel Trojani kontra Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) ügyben (1)

   (Személyek szabad mozgása - Uniós polgárság - Tartózkodási jog - 90/364/EGK irányelv - Korlátozások és feltételek - Természetbeni juttatás ellenében fogadóban dolgozó személy - Szociális támogatáshoz való jogosultság)
   (2004/C 262/14)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-456/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium) a Bírósághoz 2002. december 18-án érkezett 2004. november 21-i végzésével az előtte Michel Trojani és a Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris, a tanács elnöke, P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet és J. N. Cunha Rodrigues (előadó) tanácselnökök, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr és K. Lenaerts bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi vezető tisztviselő, 2004. szeptember 7-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az alapügy felperesével azonos helyzetben lévő személyre egyrészt nem terjed ki az EK 43. és EK 49. cikk hatálya, másrészt az EK 39. cikk értelmében munkavállalóként kizárólag tényleges és valóságos jellegű munkavégzés esetén tarthat igényt tartózkodási jogra. A kérdést feltevő bíróságnak kell a szükséges tények bizonyítását elrendelnie annak megállapítása céljából, hogy ez-e a tényállás az előtte lévő ügyben.

               2)

               Az Európai Unió polgára, akit a fogadó tagállamban az EK 39., EK 43. és az EK 49. cikk alapján nem illet meg tartózkodási jog, az EK 18. cikk (1) bekezdése közvetlen alkalmazásának következtében pusztán uniós polgársága alapján jogosult a tartózkodásra. E jog gyakorlása függ az említett rendelkezés szerinti korlátozásoktól és feltételektől, azonban a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak kell biztosítaniuk, hogy az említett korlátozások és feltételek alkalmazása a közösségi jog általános elveinek, különösen az arányosság elvének tiszteletben tartásával történjen. Amennyiben megállapítást nyer, hogy az alapügy felperesével azonos helyzetben lévő személy rendelkezik tartózkodási engedéllyel, ez a személy hivatkozhat az EK 12. cikkre abból a célból, hogy a minimexhez hasonló szociális támogatásban részesüljön.

      (1)  HL C 44., 2003.2.22.


title: C-279/06. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Madrid (Spanyolország) által 2006. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CESPA, Estaciones de Servicio SA kontra LV Tobar e Hijos SL

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/21

         Az Audiencia Provincial de Madrid (Spanyolország) által 2006. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CESPA, Estaciones de Servicio SA kontra LV Tobar e Hijos SL
   (C-279/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/36)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Audiencia Provincial de Madrid (Spanyolország).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: CESPA, Estaciones de Servicio SA.

      Alperes: LV Tobar e Hijos SL.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   ELSŐ KÉRDÉS

               A)

               Az EK-Szerződés 81. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy annak hatálya alá tartozik egy 1996-ban egy olajtermék-forgalmazó és egy töltőállomás tulajdonosa között létrejött speciális kizárólagos beszerzési szerződés, amely alapján ez utóbbi köteles kizárólag a szállító által forgalmazott üzemanyagot és motorolajat árusítani a meghatározott időtartam alatt és nem értékesíthet más forgalmazó által szállított ilyen terméket, amennyiben ez a kötelezettség versenytilalmi kötelezettséget is tartalmaz, habár az ilyen szerződést gazdasági tartalma szerint ügynöki szerződésnek lehet tekinteni?

               B)

               Amennyiben annak hatálya alá tartozik, részesülhet-e tilalom alóli mentességben, feltéve, hogy teljesíti az 1984/83 rendeletben (1) meghatározott feltételeket, különösen az időtartam tekintetében?

               C)

               Ebben az esetben, a hivatkozott rendelet 10. és 12. cikkében előírtak – amennyiben azok lehetővé teszik, hogy a versenytilalmi kötelezettség időtartama az öt évet meghaladja, tekintettel a szállító által a töltőállomás tulajdonosának átengedett pénzügyi és gazdasági előnyökre – teljesülésének feltétele-e az, hogy a pénzügyi és gazdasági előnyök lényegesek legyenek, vagy elegendő-e az, hogy azok nem jelentéktelenek? A fenti rendelkezéseket úgy kell-e értelmezni, hogy a speciális kizárólagos beszerzési szerződés szerződésben a pénzügyi és gazdasági előnyök átengedése megtörtént azzal, hogy az olajtermékek szállítója fedezi a védjegye töltőállomáson való felszerelésének és karbantartásának költségeit, illetve üzemanyag-tartályokat és kutakat ad használatba, amelyeket a töltőállomás tulajdonosa nem használhat más szállítók termékeinek értékesítésére a kizárólagos szállító írásbeli engedélye nélkül, és amelyeket az engedélyezett használat megszűntével vissza kell szolgáltatni, továbbá amelyeknek értéke megegyezik a töltőállomás tulajdonosa által nyújtandó első felszólításra fizetendő bankgarancia összegével?

               D)

               Amennyiben a mentesség nem alkalmazandó, az EK-Szerződés 81. cikkének (2) bekezdésében szabályozott semmisség a szerződés teljes egészére kihat-e?

         MÁSODIK KÉRDÉS

               A)

               Az EK-Szerződés 81. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az ilyen speciális kizárólagos beszerzési szerződés szerződés, amennyiben előírja, hogy a töltőállomás tulajdonosa köteles a kizárólagos szállító által forgalmazott motorolajokat és üzemanyagokat a szállító által rögzített fogyasztói áron értékesíteni, főszabály szerint ütközik-e az árrögzítés útján történő versenykorlátozás tilalmával, figyelemmel a szerződés gazdasági tartalmára és különösen a töltőállomás tulajdonosa által viselt kockázatokra, valamint a szerződés tárgyát képező termékek szállításával és értékesítési promóciójával összefüggésben viselt kiadásokra, figyelembe véve az alábbi vonatkozó rendelkezéseket:

                           1)

                           A töltőállomás tulajdonosa kötelezettséget vállal arra, hogy kizárólag a szállító által szállított kenőolajokat, más az gépjárműfelszerelési termékeket, motorolajokat és üzemanyagokat árusít – betartva a szállító által meghatározott fogyasztói árakat, értékesítési feltételeket és módszereket, valamint nyereséget – 10 évig, amely legalább hat hónappal a lejárta előtt kifejezett és írásbeli megállapodással minden alkalommal további öt évre meghosszabbítható.

                           2)

                           A töltőállomás tulajdonosa viseli a kárveszélyt – beleértve a mennyiségi változásra vonatkozó kárveszélyt – a motorolajok és üzemanyagok tekintetében attól a pillanattól kezdve, hogy azt az töltőállomáson tárolótartályokban átvette a szállítótól A tulajdonos kötelezettséget vállal arra, hogy a termék átvételét követően azt megfelelő körülmények között tárolja, hogy ne keletkezzen benne veszteség vagy minőségromlás, és adott esetben felelős mind a szállító, mind harmadik fél felé a termékben keletkező bármely veszteségért, szennyezésért vagy keveredésért, illetve az ebből eredő károkért.

                           3)

                           A töltőállomás tulajdonosa köteles a motorolaj és az üzemanyag árát a szállítónak a töltőállomásra való szállítást követő kilenc napon belül megfizetni, az első szállítás időpontjában köteles bankgaranciát kiállítani tizenöt napi szállításnak megfelelő összegről. Nemfizetés esetén a szállító lehívhatja a bankgaranciát és a töltőállomás tulajdonosa köteles lesz a szállítmányokat előre kifizetni. A töltőállomás tulajdonosa által a szállító részére fizetendő összeg kiszámítása érdekében le kell vonni a szállító által meghatározott HÉA-val növelt fogyasztói árból a töltőállomás tulajdonosa részére járó „jutalék” HÉA-val növelt összegét. A szállított üzemanyagot a szállítás időpontjától számítva a vételár megfizetésére előírt kilenc napnál átlagosan jóval rövidebb idő alatt értékesíti az alapügy alperese. A szállító havonta a szállított üzemanyag tekintetében a töltőállomáson meghatározott árak változása –emelkedése vagy csökkenése – miatt hol fizetési hátralékot, hol előleget könyvelhet el. A szállítás költségeit a szállító viseli.

                           4)

                           A töltőállomás tulajdonosa kezességet vállal és felel a szállító vállalkozáscsoportja által létrehozott és működtetett hitelkártyát használó ügyfelek felé, továbbá a tulajdonos a fenti kártyával történő vásárlásokat egy hónappal később számolja fel, finanszírozza a kártyahasználat költségének egy kis részét, továbbá viseli azon ügyfelek általi nemfizetés kockázatát, akik közvetlen hitelben részesültek.

                           5)

                           Az olajtermékek szállítója fedezi a védjegye töltőállomáson való felszerelésének és karbantartásának költségeit, illetve üzemanyag-tartályokat és kutakat ad használatba, amelyeket a töltőállomás tulajdonosa nem használhat más szállítók termékeinek értékesítésére a kizárólagos szállító írásbeli engedélye nélkül, és amelyeket az engedélyezett használat megszűntével vissza kell szolgáltatni, továbbá amelyeknek értéke megegyezik a töltőállomás tulajdonosa által nyújtandó bankgarancia összegével.

               B)

               Ebben az esetben az 1983. június 22-i 1984/83/EGK bizottsági rendeletet, és különösen annak 10. és 12. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy annak hatálya alá esik egy ilyen jellegű szerződés oly módon, hogy az EK-Szerződés 81. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalom nem alkalmazandó, amennyiben a szerződés a rendelet hivatkozott rendelkezéseiben meghatározott feltételeknek megfelel?

               C)

               Ebben az esetben úgy kell-e értelmezni a rendelet 11. cikkét, hogy a szerződésben egynél több versenykorlátozás található, mivel a szállítótól való kizárólagos beszerzést előíró versenytilalmi kötelezettségen kívül a szállító határozza meg a fogyasztói árat? A töltőállomás szállító általi felhatalmazása arra, hogy 2001 novemberétől a fogyasztói árat a szállító bevételének csökkentése nélkül csökkentse, lehetővé teszi-e azt, hogy a szerződést érvényesnek lehessen tekinteni?

      (1)  A Szerződés 85. cikke [jelenleg 81. cikke] (3) bekezdésének a kizárólagos beszerzési megállapodások bizonyos csoportjaira való alkalmazásáról szóló, 1983. június 22-i 1984/83/EGK bizottsági rendelet (HL L 173., 5. o.).


title: C-482/16. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Innsbruck (Ausztria) által 2016. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Georg Stollwitzer kontra ÖBB Personenverkehr AG

text:
               21.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 428/11

         Az Oberlandesgericht Innsbruck (Ausztria) által 2016. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Georg Stollwitzer kontra ÖBB Personenverkehr AG
   (C-482/16. sz. ügy)
   (2016/C 428/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Georg Stollwitzer

      Alperes: ÖBB Personenverkehr AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni jelenlegi állapotában az uniós jogot, különösen az egyenlő bánásmód általános uniós jogi alapelvét, az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek az EUSZ 6. cikk (3) bekezdése és az Alapjogi Charta 21. cikke értelmében vett általános tilalmát, a munkavállalóknak az EUMSZ 45. cikk szerinti szabad mozgásához kapcsolódós hátrányos megkülönböztetés tilalmát, valamint a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvet (1), hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely az Európai Unió Bíróságának Gotthard Starjakob ítéletében (2) megállapított, életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés (nevezetesen a 18. életév betöltését megelőzően teljesített szolgálati időknek az ÖBB-alkalmazottak esetében történő figyelmen kívül hagyása) megszüntetése érdekében a korábbi szabályozás szerint hátrányosan megkülönböztetett ÖBB-alkalmazottak kis részénél figyelembe veszi ugyan a 18. életévet megelőzően teljesített szolgálati időket (mindazonáltal csak a ténylegesen az ÖBB-nél és a hasonló állami vasúti infrastruktúrát létesítő és működtető és/vagy vasúti közlekedési vállalkozásoknál az Európai Unióban, az Európai Gazdasági Térségben és az Európai Unióhoz társulási és/vagy a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodásokkal kapcsolódó országokban teljesített korábbi szolgálati időket), az eredetileg hátrányosan megkülönböztetett ÖBB-alkalmazottak túlnyomó részénél azonban a 18. életévet megelőzően teljesített összes többi szolgálati időt figyelmen kívül hagyja, többek között azokat a szolgálati időket is, amelyek az érintett ÖBB-alkalmazottakat feladataik jobb elvégzésére teszik képessé, mint például az olyan magán- vagy más állami közlekedési és/vagy infrastruktúrát létesítő és üzemeltető vállalatoknál teljesített korábbi szolgálati időket, amelyek előállítják, forgalmazzák vagy karbantartják a munkáltató által felhasznált infrastruktúrát (sínpályához kötött járművek, vasútépítés, vezetéképítés, elektromos és elektronikus berendezések, sínváltó készülékek, pályaudvar-építés és hasonlók), vagy ezekhez hasonló vállalkozások, és ezzel ténylegesen véglegesen fenntartja az életkoron alapuló eltérő bánásmódot a korábbi, hátrányosan megkülönböztető szabályozással érintett ÖBB-alkalmazottak túlnyomó része számára?

               2.

               Azon tagállam magatartása, amely valamely vasúti szállítási vállalkozásnak 100 %-os tulajdonosa és az e vállalkozásnál foglalkoztatott alkalmazottak tényleges munkáltatója, megvalósítja-e a Bíróság által az ítélkezési gyakorlatában e tagállam uniós jogi felelősségére vonatkozóan felállított feltételeket, különösen az uniós jog, például a 2000/78/EK irányelvnek az 1. cikkével összefüggésben a Bíróság több ítéletében (David Hütter ítélet (3), Siegfried Pohl ítélet (4), Gotthard Starjakob ítélet) értelmezett 2. cikke (1) bekezdésének kellően súlyos megsértését, ha a tagállam megkísérli az említett alkalmazottaknak a díjazás utólagos megfizetésére vonatkozó – az Európai Unió Bírósága által több ítéletben (David Hütter ítélet, Siegfried Pohl ítélet, Gotthard Starjakob ítélet) megállapított, többek között az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésen alapuló, és több nemzeti bírósági ítéletben, többek között az Oberster Gerichtshof által (a 8 ObA 11/15y. számú ítéletében) is elismert – uniós jogi igényét tisztán pénzügyi okokból a 2011. és 2015. évben elfogadott, visszamenőleges hatályú törvénymódosításokkal elhárítani?

      (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 79. o.)

      (2)  C-417/13, EBHT:EU:C:2015:38.

      (3)  C-88/08, EBHT:EU:C:2009:381.

      (4)  C-429/12, EBHT:EU:C:20:12.


title: T-466/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. április 14-i ítélete — Lancôme kontra OHIM — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az ACNO FOCUS közösségi szóvédjegy bejelentése — FOCUS korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja) — A korábbi védjegy tényleges használata — A 40/94 rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése (jelenleg a 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése)” )

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/16

         A Törvényszék 2011. április 14-i ítélete — Lancôme kontra OHIM — Focus Magazin Verlag (ACNO FOCUS)
   (T-466/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az ACNO FOCUS közösségi szóvédjegy bejelentése - FOCUS korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja) - A korábbi védjegy tényleges használata - A 40/94 rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése (jelenleg a 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése))
   2011/C 160/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Lancôme parfums et beauté & Cie (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. von Mühlendahl és J. Pagenberg ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Focus Magazin Verlag GmbH (München, Németország) (képviselők: R. Schweizer és J. Berlinger ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Focus Magazin Verlag GmbH és a Lancôme parfums et beauté & Cie közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. július 29-én hozott határozata (R 1796/2007-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A keresetet elutasítja.

               2.

               A Lancôme parfums et beauté & Cie-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 6., 2009.1.10.


title: C-409/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. szeptember 8-i ítélete (a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Előzetes döntéshozatal — Közös Vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — Az áruk besorolása — A Kombinált Nómenklatúra valamely vámtarifaalszámának az értelmezése — 2008/118/EK irányelv — Jövedéki termékek behozatala — Vámfelfüggesztési eljárás vagy intézkedés — A Kombinált Nómenklatúra téves vámtarifaalszámát feltüntető vámáru-nyilatkozat következményei — A jövedéki termékek szállítása során felmerülő szabálytalanságok)

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. szeptember 8-i ítélete (a Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (C-409/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Az áruk besorolása - A Kombinált Nómenklatúra valamely vámtarifaalszámának az értelmezése - 2008/118/EK irányelv - Jövedéki termékek behozatala - Vámfelfüggesztési eljárás vagy intézkedés - A Kombinált Nómenklatúra téves vámtarifaalszámát feltüntető vámáru-nyilatkozat következményei - A jövedéki termékek szállítása során felmerülő szabálytalanságok))
   (2016/C 402/03)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Rendelkező rész

               1.

               A 2010. október 5-i 861/2010/EU bizottsági rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy nem tartozik a 861/2010 rendelettel módosított, 2658/87 rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 2401 vámtarifaszáma alá az olyan áru, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a dohányhulladék jelenléte ellenére fogyasztási dohányból áll, mivel a dohányhulladék nem zárja ki a szóban forgó termék e rendeltetését. Az ilyen áru azonban tartozhat e Nómenklatúra 2403 vámtarifaszáma, konkrétabban pedig az említett Nómenklatúra 2403 10 90 vámtarifaalszáma alá, amennyiben azt ömlesztve és tömörítve, nettó 30 kilogramm tömegű, műanyaggal bélelt kartonokba csomagolják.

               2.

               A „vámfelfüggesztési eljárásnak vagy intézkedésnek” a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv 4. cikkének 6. pontja szerinti fogalmát úgy kell értelmezni, hogy egy adott áru vámfelfüggesztési eljárás vagy intézkedés alá helyezése nem kérdőjelezhető meg, amennyiben a Közös Vámtarifa azon árucsoportját, amely alá ezen áru tartozik, helyesen tüntették fel az azt kísérő dokumentumokon, azonban az egyedi vámtarifaalszám azokon tévesen szerepel. Ebben az esetben a 2008/118 irányelv 2. cikkének b) pontját és 4. cikkének 8. pontját úgy kell értelmezni, hogy nem került sor az említett áru behozatalára, és hogy az nem jövedékiadó-köteles.

               3.

               Az olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, a „szabálytalanság” 2008/118 irányelv 38. cikke értelmében vett fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az nem foglalja magában a vámfelfüggesztési eljárás vagy intézkedés alá helyezett, helytelen tarifális besorolást feltüntető dokumentummal kísért árut.

      (1)  HL C 439., 2014.12.8.


title: C-206/06. sz. ügy: Rechtbank Groningen (Hollandia) által  2006. május 2-án  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Essent Netwerk Noord BV és társai kontra Aluminium Delfzijl BV

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/17

         Rechtbank Groningen (Hollandia) által 2006. május 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Essent Netwerk Noord BV és társai kontra Aluminium Delfzijl BV
   (C-206/06. sz. ügy)
   (2006/C 178/28)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Rechtbank Groningen (Hollandia).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Essent Netwerk Noord BV és társai

      Alperes: Aluminium Delfzijl BV.

      Többi fél: B.V. Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor, Saranne BV, BV Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor, Holland állam (Gazdasági Minisztérium)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az EK-Szerződés 25. és 90. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy e cikkek ellentétesek azzal a törvényi rendelkezéssel, amelynek értelmében a villamos energia belföldi vásárlóinak meghatározott átmeneti időszak során (2000. augusztus 31-től 2000. december 31-ig) a hálózat üzemeltetője számára pótdíjat kell fizetniük a rendelkezésükre bocsátott villamosenergia-mennyiség után, abban az esetben, ha a pótdíjat a hálózat üzemeltetőjének ki kell fizetnie a jogszabályban kijelölt vállalkozás számára a piaccal össze nem egyeztethető olyan költségek fedezése céljából, amelyek e vállalkozás által a villamosenergia-piac liberalizációját megelőzően vállalt kötelezettségek vagy befektetések eredményeként merültek fel, és ez a vállalkozás:

                           —

                           a négy belföldi villamosenergia-termelő közös anyavállalata,

                           —

                           az érintett időszak során (2000) az ezen év során felmerült, a piaccal össze nem egyeztethető költségekért egyedül felelős,

                           —

                           nem vitatott, hogy e költségek fedezéséhez a 2000-es évben 400 millió NLG (181 512 086,40 EUR) szükséges, és

                           —

                           amennyiben a pótdíjból származó jövedelem meghaladja a fent említett összeget, e többletet a miniszter részére kell befizetni?

               2)

               Az első kérdésben említett szabály megfelel-e az EK 87. cikk (1) bekezdése követelményeinek?


title: C-357/07. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. április 23-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — TNT Post UK Ltd, The Queen kontra The Commissiners of Her Majesty's Revenue & Customs (Hatodik HÉA-irányelv — Adómentességek — A 13. cikk A. része (1) bekezdésének a) pontja — Az állami postai szolgáltató által nyújtott szolgáltatások)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/7

         A Bíróság (második tanács) 2009. április 23-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — TNT Post UK Ltd, The Queen kontra The Commissiners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-357/07. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Adómentességek - A 13. cikk A. része (1) bekezdésének a) pontja - Az állami postai szolgáltató által nyújtott szolgáltatások)
   2009/C 141/10
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: TNT Post UK Ltd, The Queen

      Alperes: The Commissiners of Her Majesty's Revenue & Customs

      A következő részvételével: Royal Mail Group Ltd.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke A. része (1) bekezdése a) pontjának értelmezése — Mentesség egyes közhasznú tevékenységek esetében — Az állami postai szolgáltatók által nyújtott postai szolgáltatások — Az „állami postai szolgáltató” fogalma — A postai szolgáltatásokat nyújtó kereskedelmi társaság benne foglalása

      Rendelkező rész

               1)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdése a) pontja szerinti „állami postai szolgáltató” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az olyan köz- vagy magánszervezetekre vonatkozik, amelyek valamely tagállamban a 2002. június 10-i 2002/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkében meghatározott egyetemes postai szolgáltatás egészének vagy egy részének biztosítását vállalják.

               2)

               A 77/388 hatodik irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének a) pontja szerinti adómentesség — a személyszállítás és a távközlési szolgáltatások kivételével — olyan szolgáltatásnyújtásokra és az azokhoz tartozó termékértékesítésekre alkalmazandó, amelyeket az állami postai szolgáltatók e minőségükben, azaz valamely tagállamban az egyetemes postai szolgáltatás egészének vagy egy részének biztosítását vállaló gazdasági szereplőként nyújtanak. Az adómentesség nem alkalmazandó az olyan szolgáltatásnyújtásokra és az azokhoz tartozó termékértékesítésekre, amelyeknek a feltételeit egyedi szerződésekben határozták meg.

      (1)  HL C 247., 2007.10.20.


title: T-286/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. október 17-i ítélete — Fondation IDIAP kontra Bizottság ( „Választottbírósági kikötés — Hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogram — Az Amida, Bacs és Dirac projektekre vonatkozó szerződések — Támogatható költségek — A többletköltségek modellje — A határozatlan idejű munkaszerződéssel rendelkező kutatók fizetése — A szerződő saját forrásainak hiánya” )

text:
               1.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/5

         A Törvényszék 2012. október 17-i ítélete — Fondation IDIAP kontra Bizottság
   (T-286/10. sz. ügy) (1)

   (Választottbírósági kikötés - Hatodik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs keretprogram - Az Amida, Bacs és Dirac projektekre vonatkozó szerződések - Támogatható költségek - A többletköltségek modellje - A határozatlan idejű munkaszerződéssel rendelkező kutatók fizetése - A szerződő saját forrásainak hiánya)
   2012/C 373/07
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Fondation de l'Institut de recherche IDIAP (Martigny, Svájc) (képviselők: G. Chapus-Rapin és G. Couchepin ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Dintilhac és A. Sauka, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EUMSZ 272. cikk alapján előterjesztett kérelem annak a Törvényszék által történő megállapítása iránt, hogy a 2002. június 27-i 1513/2002/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (HL L 232., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 576. o.) létrehozott, az Európai Kutatási Térség létrehozásához és az innovációhoz hozzájáruló kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységére vonatkozó hatodik keretprogram (2002–2006) keretében az Európai Bizottsággal kötött, az Amida projektre vonatkozó, 33812. sz. szerződés, a Bacs projektre vonatkozó, 27140. sz. szerződés, valamint a Dirac projektre vonatkozó, 27787. sz. szerződés végrehajtása keretében a felperes részéről felmerült bizonyos költségek visszatéríthetőek, és következésképpen a felperesnek nem kell visszafizetnie a Dirac projektre vonatkozó szerződés keretében 98 042,45 eurót, és az Amida projektre vonatkozó szerződés keretében 251 505,76 eurót, valamint másodlagosan, az EUMSZ 263. cikk alapján előterjesztett kérelem egyrészt azon bizottsági határozat megsemmisítése iránt, amellyel a Bizottság megerősítette annak a könyvvizsgálatnak a megállapításait, amely a vitatott költségeket támogathatatlannak minősítette, másrészt pedig a Bizottság arra való kötelezése iránt, hogy az elvégzendő projekteknek a könyvvizsgálatát az eredeti könyvvizsgálatot végzőtől eltérő más társasággal végeztesse el.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Fondation de l'Institut de recherche IDIAP-ot kötelezi arra, hogy viselje a saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is beleértve.

      (1)  HL C 221., 2010.8.14.


title: C-447/10. P. sz. ügy: A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2012. október 24-i végzése — Grain Millers, Inc. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Grain Millers GmbH & Co. KG

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/14

         A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2012. október 24-i végzése — Grain Millers, Inc. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Grain Millers GmbH & Co. KG
   (C-447/10. P. sz. ügy) (1)

   2013/C 101/28
   Az eljárás nyelve: angol
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 301., 2010.11.6.


title: T-796/14. sz. ügy: 2014. december 4-én benyújtott kereset – Philip Morris kontra Bizottság

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/24

         2014. december 4-én benyújtott kereset – Philip Morris kontra Bizottság
   (T-796/14. sz. ügy)
   (2015/C 056/35)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Philip Morris Ltd (Richmond, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Nordlander és M. Abenhaïm ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg a megsemmisítés iránti kereset elfogadhatóságát;

               —

               semmisítse meg a 2014. szeptember 24-i Ares (2014) 3142109. sz. bizottsági határozatot abban a részében, amelyben megtagadta a felperessel szemben – a határozatban foglalt személyes adatokon kívül – a kérelmezett dokumentumokhoz való teljes hozzáférést;

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a 2014. szeptember 24-i Ares (2014) 3142109. sz. határozat (a továbbiakban: vitatott határozat) megsemmisítését kéri, mely határozattal a Bizottság megtagadta a teljes hozzáférést hat olyan belső dokumentumhoz, amelyek a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártásáról, kiszereléséről és értékesítéséről szóló 2014/40/EU irányelv (1) elfogadásához vezető előkészítő munkálatok során készültek.
   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap, melynek keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az indokolási kötelezettségét azáltal, hogy nem fejtette ki minden egyes dokumentum vonatkozásában azt, hogy az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (a továbbiakban: átláthatósági rendelet) mely releváns kivételét alkalmazta, illetve milyen ténybeli körülmények és megfontolások alapján. A Bizottság azáltal, hogy a hozzáférés megtagadásának indokaként ugyanazon általános érvekre hivatkozott (a bírósági eljárások, a jogi tanácsadás és a határozathozatali eljárás védelme), elmulasztotta megindokolni azt, hogy a kérelmezett dokumentumok hozzáférhetővé tétele ezeket az érdekeket miért sérti „konkrétan és ténylegesen”. Konkrétabban a vitatott határozat nem közli, hogy az egyes releváns megtagadások tekintetében hivatkozott igazolás a „bírósági eljárásokra” vagy a „jogi tanácsadásra” vonatkozik.

               2.

               A második jogalap, melynek keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az átláthatósági rendelet 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdését azáltal, hogy nem ismertette, hogy az egyes esetekben a hozzáférhetővé tétel hogyan sérti „konkrétan és ténylegesen” a „jogi tanácsadás” vagy a „bírósági eljárások” védelmét. Ami a „jogi tanácsadás” védelmét illeti, a Bizottság absztrakt igazolásait az ítélkezési gyakorlat már mind elutasította, és a Bizottság nem adott konkrét magyarázatot arra, hogy a jelen esetben a kérelmezett dokumentumok teljes hozzáférhetővé tétele miért sérti „konkrétan és ténylegesen” a jogi tanácsadás védelmét. Ami a „bírósági eljárásokat” illeti, a Bizottság szintén elmulasztotta konkrétan megmagyarázni azt, hogy a hozzáférhetővé tétel miért sérti „konkrétan és ténylegesen” a „bírósági eljárások” védelmét.

               3.

               A harmadik jogalap, melynek keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az átláthatósági rendelet 4. cikke (3) bekezdésének mindkét albekezdését azáltal, hogy nem adott magyarázatot arra, hogy e dokumentumok hozzáférhetővé tétele hogyan sérti „konkrétan és ténylegesen” a döntéshozatali eljárás védelmét. Ami az átláthatósági rendelet 4. cikke (3) bekezdésének első albekezdését illeti, a Bizottság elmulasztotta meghatározni a „folyamatban lévőnek” tekintendő „döntéshozatali eljárást”, és nem támasztotta alá, hogy a hozzáférhetővé tétel miért sérti konkrétan és ténylegesen a határozathozatali eljárását. Ami e rendelkezés második albekezdését illeti, a Bizottság nem ismertette, hogy a kért dokumentumok az ezen albekezdés értelmében vett „állásfoglalások”, a fortiori azt sem, hogy a hozzáférhetővé tétellel a határozathozatali eljárás konkrét és tényleges veszélyeztetése – ezen albekezdés szigorú értelmében – súlyos volt.

      (1)  A dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 127., 1. o.).


title: T-144/16. sz. ügy: 2016. április 4-én benyújtott kereset – Mundipharma kontra EUIPO – Multipharma (MULTIPHARMA)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/40

         2016. április 4-én benyújtott kereset – Mundipharma kontra EUIPO – Multipharma (MULTIPHARMA)
   (T-144/16. sz. ügy)
   (2016/C 191/53)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Mundipharma AG (Bázel, Svájc) (képviselő: F. Nielsen ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Multipharma SA (Luxembourg, Luxemburg)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: a „MULTIPHARMA” európai uniós szóvédjegy – 9 537 887. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. január 22-én hozott határozata (R 2950/2014-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-ot kötelezze a költségek viselésére, a felszólalási eljárás során felmerült költségeket is beleértve.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-430/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. december 6-i ítélete (a Tribunale di Rovigo (Olaszország.) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Md Sagor elleni büntetőeljárás (A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2008/115/EK irányelv — A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások — Kiutasításbüntetéssé vagy lakhelyelhagyásitilalom-büntetéssé átváltoztatható pénzbüntetést előíró nemzeti szabályozás)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/13

         A Bíróság (első tanács) 2012. december 6-i ítélete (a Tribunale di Rovigo (Olaszország.) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Md Sagor elleni büntetőeljárás
   (C-430/11. sz. ügy) (1)

   (A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2008/115/EK irányelv - A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások - Kiutasításbüntetéssé vagy lakhelyelhagyásitilalom-büntetéssé átváltoztatható pénzbüntetést előíró nemzeti szabályozás)
   2013/C 26/23
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Rovigo

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Md Sagor

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Rovigo — A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 348., 98. o.) 2., 4., 6., 7., 8., 15. és 16. cikkének, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésének értelmezése — Nemzeti szabályozás, amely 5 000 eurótól 10 000 euróig terjedő pénzbüntetéssel rendeli büntetni harmadik ország olyan állampolgárát, aki jogellenesen utazott be az államterületre vagy jogellenesen tartózkodik az államterületen — A jogellenes tartózkodás büntetni rendelésének megengedhetősége — Pénzbüntetés helyett legalább öt év tartamú, azonnal végrehajtható kiutasítás vagy szabadságkorlátozó büntetés („permanenza domiciliare”) kiszabhatósága — Az irányelv átültetésére nyitva álló határidő alatt a tagállamokra háruló kötelezettségek

      Rendelkező rész

   A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy

               —

               azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, és amely a harmadik országok állampolgárainak jogellenes tartózkodását kiutasításbüntetéssé átváltoztatható pénzbüntetéssel szankcionálja; és

               —

               azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy a harmadik ország állampolgárainak jogellenes tartózkodását lakhelyelhagyásitilalom-büntetéssel szankcionálják annak garantálása nélkül, hogy e büntetés véget érjen, amennyiben az érintettnek az adott tagállamból történő fizikai kiszállítása lehetővé válik.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28.


title: T-17/07. sz. ügy: 2007. január 16-án benyújtott kereset – Torres kontra OHIM – Bodegas Navarro López (CITA DEL SOL)

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/39

         2007. január 16-án benyújtott kereset – Torres kontra OHIM – Bodegas Navarro López (CITA DEL SOL)
   (T-17/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/87)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino és A. Castán Pérez-Gómez, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bodegas Navarro López, S.L.
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM első fellebbezési tanácsának az R1407/2005-1. sz. ügyben 2006. szeptember 26-án hozott határozatát, és az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Bodegas Navarro López, S.L.

      Az érintett közösségi védjegy: a „CITA DEL SOL ”szóvédjegy a 33. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (2 712 982. sz. védjegybejelentési kérelem).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „VIÑA SOL ”közösségi szóvédjegy (462 523 lajstromszámú védjegy), és a „VIÑA SOL ”nemzeti szóvédjegyek a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében, a „TORRES VIÑA SOL ”címke a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében, és a „SOL ”nemzeti szóvédjegy a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalás elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a szóban forgó védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-416/08. sz. ügy: A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Eesti Autorite Ühing kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A földrajzi piac felosztása — A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások — Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás — Bizonyítás — Az ártatlanság vélelme” )

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/30

         A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Eesti Autorite Ühing kontra Bizottság
   (T-416/08. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A földrajzi piac felosztása - A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások - Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás - Bizonyítás - Az ártatlanság vélelme)
   2013/C 156/52
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Eesti Autorite Ühing (Tallin, Észtország) (képviselő: M. Favart ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és A. Biolan meghatalmazottak)

      A felperes kérelmeit támogató beavatkozók: International Confederation of Societies of Authors and Composer (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) (képviselők: J.-F. Bellis és K.Van Hove ügyvédek); és a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Svájc) (képviselők: D. Waelbroeck és D. Slater ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. július 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. június 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) 3. cikkének az Eesti Autorite Ühinget érintő részét megsemmisíti.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 313., 2008.12.6.


title: T-152/04. sz. ügy: A GRAFTECH INTERNATIONAL LTD által 2004. április 26-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/11

         A GRAFTECH INTERNATIONAL LTD által 2004. április 26-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-152/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/22)
   Az eljárás nyelve: angol
   A GRAFTECH INTERNATIONAL LTD, székhely: Wilmington, Delaware, Amerikai Egyesült Államok, képviseli K.P.E. Lasok QC és Brian Hartnett barristerek, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. április 26-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               másodlagosan, a Bíróság korlátlan hatáskörével élve változtassa meg a határozatot annyiban, hogy a 8,04 %-os kamatfizetési kötelezettség csak 2003. szeptember 30-ától álljon fenn; vagy csökkentse a kamat mértékét;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Jelen kereset tárgya a Bizottság 2004. február 17-i levelében közölt határozata, amelyben a Bizottság arra kötelezte a felperest, hogy a 2001. július 18-i bizottsági határozattal (1) kiszabott bírság után 6,04 % helyett 8,04 %-os kamatot fizessen.
   Keresete jogalapjaként a felperes előadta, hogy a Bizottság jogellenesen járt el, amikor a két lehetséges mértékű kamat közül a magasabbat szabta ki. Álláspontja szerint a bírság késedelmes megfizetése vagy megfelelő pénzügyi garancia nyújtása azért volt lehetséges, mert a Bizottság felismerte, hogy a felperes nem tudja megfizetni a bírságot, és mindkét fél kölcsönösen arra törekedett, hogy megfelelő pénzügyi garanciát találjanak. Álláspontja szerint a bírságot kiszabó határozat elleni fellebbezés benyújtásának ténye illetve a jóhiszeműen folytatott tárgyalások természete és tartalma alapján a felperes nem tekinthető mulasztó félnek.
   Hivatkozik továbbá a felperes arra, hogy a Bizottság megsértette a 2342/2002/EK rendelet (2) 86. cikkének ( 5) bekezdését.
   A felperes arra is hivatkozik, hogy a Bizottság magatartása alapján alaposan feltételezhette, hogy 6,04 %-os kamatot fogja alkalmazni.
   A felperes álláspontja szerint a Bizottság megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, mert elmulasztotta a megfelelő pénzügyi garanciáról történő megállapodást. Továbbá nem tájékoztatta egyértelműen a felperest arról, hogy a tárgyalások ideje alatt a magasabb kamatot fogja alkalmazni.
   Végül a felperes a támadott határozat aránytalanságára hivatkozik. Álláspontja szerint a magasabb kamat kiszabását a késedelmes fizetés megakadályozásával lehet indokolni, de azzal nem lehet olyan jóhiszemű tárgyalásokat szankcionálni, amelyeket egyébként a Bizottság maga kezdeményezett és saját ütemezése szerint folytatott.

      (1)  A 2001. július 18-i 2002/271/EK bizottsági határozat az EK-szerződés 81. cikke és az EGT Megállapodás 53. cikke szerinti eljárásról – COMP/E-1/36.490 – Grafit elektródák ügy (HL 2002., L 100., 1. o. ).

      (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet.