title: T-243/19. sz. ügy: 2019. április 9-én benyújtott kereset — Giant Electric Vehicle Kunshan kontra Bizottság

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/88

      2019. április 9-én benyújtott kereset — Giant Electric Vehicle Kunshan kontra Bizottság
      (T-243/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/78)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Kína) (képviselő: P. De Baere ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. január 17-i (EU) 2019/72 bizottsági végrehajtási rendeletet, (1) a felperest érintő részében; és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes annak megállapításával, hogy a felperes a motor- és akkumulátorbeszerzései tekintetében támogatásban részesült, és hogy ezáltal megsértette a 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 1. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkét, nyilvánvaló értékelési hibát követett el. E jogalap négy részből áll:

                              —

                              az alperes nem bizonyította, hogy a kínai kormány megbízta vagy utasította volna a felperes kínai motor- és akkumulátorbeszállítóit;

                              —

                              az alperes nem bizonyította, hogy a kínai kormány által nyújtott bármilyen állítólagos pénzügyi támogatás gazdasági előnyt biztosított a felperes számára;

                              —

                              az alperes által a felperesre vonatkozóan tett megállapítások az (EU) 2016/1037 rendelet 28. cikkének téves alkalmazásán alapulnak; és

                              —

                              az alperes nem bizonyította a helyben beszerzett motorok és akkumulátorok, valamint az Európai Unióba exportált elektromos kerékpárok beszerzése közötti kapcsolatot.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes hibát követett el a támogatás összegének kiszámítása során azzal, hogy e támogatásba jogellenesen olyan nyereséget foglalt bele, amely nem kapcsolódott az Unióban szabad forgalomba bocsátott elektromos kerékpárokhoz.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes annak megállapításával, hogy a bankelfogadványok alkalmazása az (EU) 2016/1037 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján pénzügyi támogatásnak minősül, nyilvánvaló ténybeli mérlegelési hibát követett el.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a bankelfogadványok alkalmazása gazdasági előnyt biztosított a felperes számára.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem bizonyította bankelfogadványok révén nyújtott állítólagos támogatás egyedi jellegét, és ezáltal megsértette az (EU) 2016/1037 rendelet 4. cikkét.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy az alperes annak megállapításával, hogy a felperes földhasználati jogok megszerzése révén nyereséget ért el, nyilvánvaló értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az (EU) 2016/1037 rendelet 8. cikkének (1), (2) és (5) bekezdését, amikor az áralákínálás és az áron aluli értékesítés kiszámítása érdekében nem hasonlította össze az importárakat az európai uniós gazdasági ágazat által ugyanazon a kereskedelmi szinten gyártott hasonló termék árával, abban az időpontban, amikor e termékek versenyhelyzetbe kerülnek egymással.

         (1)  A Kínai Népköztársaságból származó elektromos kerékpárok behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2019. január 17-i (EU) 2019/72 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2019. L 16., 108. o.).

         (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 55. o).


title: T-244/19. sz. ügy: 2019. április 11-én benyújtott kereset — Café Camelo kontra EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/90

      2019. április 11-én benyújtott kereset — Café Camelo kontra EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (T-244/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/79)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Café Camelo, SL (Vilanueva del Pardillo, Spanyolország) (képviselő: M. de Justo Bailey ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Málta)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: európai uniós védjegy — 15 710 692. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. február 7-én hozott határozata (R 1165/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t (és az eljárásba való beavatkozása esetén a beavatkozó felet) kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-247/19. sz. ügy: 2019. április 12-én benyújtott kereset — Thunus és társai kontra EBB

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/91

      2019. április 12-én benyújtott kereset — Thunus és társai kontra EBB
      (T-247/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/80)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Vincent Thunus (Contern, Luxemburg) és további hét felperes (képviselő: L. Levi)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak, az abban foglalt jogellenességi kifogást is beleértve;

                  —

                  következésképpen,

                              —

                              semmisítse meg a felperesek 2018 februári illetményelszámolásaiban foglalt határozatot, amely az alapilletmény éves kiigazítását a 2018-as év vonatkozásában 0,7%-ban határozta meg, és ebből következően semmisítse meg a későbbi illetményelszámolásokban foglalt hasonló határozatokat;

                  —

                  következésképpen a Törvényszék kötelezze az alperest:

                              —

                              vagyoni kártérítés címén a következők megfizetésére: (i) a 2018-ra vonatkozó éves kiigazítás alkalmazásának megfelelő illetménykülönbözet, vagyis a 2018. január 1-jétől2018. december 31-ig terjedő időszak vonatkozásában 1,4%-os emelés; (ii) a 2018 januárjától kezdődően fizetendő illetmények összegére gyakorolt, abból eredő következményeknek megfelelő illetménykülönbözet, hogy a 2018-as év vonatkozásában a 0,7%-os éves kiigazítást alkalmazzák; (iii) az esedékes illetménykülönbözetek után az esedékes összegek teljes megfizetéséig járó késedelmi kamat, amelynek mértékét az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított, az érintett időszakban irányadó, három százalékponttal növelt kamatláb alapján kell számítani;

                  —

                  adott esetben pervezető intézkedések keretében hívja fel az alperest az alábbi dokumentumok benyújtására, amennyiben önként nem nyújtja be azokat:

                              —

                              az EBB igazgatótanácsának 2017. július 18-i határozata (CA/505/17);

                              —

                              az igazgatási bizottság a 2018. január 30-i határozata (MC-021-ADM-15–2018);

                              —

                              a személyzeti igazgatóság 2018. január 25-i feljegyzése (CS/PERS-QMS/ACB/2018–0011);

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a 2017. július 18-i igazgatótanácsi határozat tekintetében két jogalapra, a 2018. január 30-i igazgatási bizottsági határozat tekintetében pedig három jogalapra hivatkoznak.
      A 2017. július 18-i igazgatótanácsi határozatra vonatkozó jogalapok:

                  1.

                  Az első jogalap a jogbiztonság elvének megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a bizalomvédelem és a szerzett jogok megsértésén alapul.

            A 2018. január 30-i igazgatási bizottsági határozatra vonatkozó jogalapok:

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkében foglalt eljárási garanciák megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti bizottság konzultációs jogának megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul.

            Ami a kártérítési kérelmet illeti, a felperesek esedékes illetménykülönbözet — amely 2018. január 1-jétől 1,4%-os mértékű (és amelybe ezen emelésnek a pénzügyi előnyökre gyakorolt hatását is bele kell érteni) —, továbbá az ezen összeg után járó késedelmi kamatok megfizetését kérik.


title: T-261/19. sz. ügy: 2019. április 18-án benyújtott kereset — Stada Arzneimittel kontra EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/93

      2019. április 18-án benyújtott kereset — Stada Arzneimittel kontra EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)
      (T-261/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/81)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate und R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Optima Naturals Srl (Gallarate, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: az OptiMar európai uniós védjegy bejelentése — 15 176 258. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. január 31-én hozott határozata (R 1348/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-262/19. sz. ügy: 2019. április 17-én benyújtott kereset — Jakober kontra EUIPO (Egy csésze formája)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/93

      2019. április 17-én benyújtott kereset — Jakober kontra EUIPO (Egy csésze formája)
      (T-262/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/82)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Philip Jakober (Stuttgart, Németország) (képviselő: J. Klink ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta: európai uniós térbeli védjegy (Egy csésze formája) — 15 963 994. sz. bejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. február 11-én hozott határozata (R 1153/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  a megtámadott határozatot változtassa meg oly módon, hogy az nyilvánítsa a fellebbezést megalapozottnak, a 15 963 994. sz. európai uniós védjegybejelentést pedig ebből következően engedje bejegyeztetni az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalának lajstromába;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-264/19. sz. ügy: 2019. április 18-án benyújtott kereset — nanoPET Pharma kontra EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/94

      2019. április 18-án benyújtott kereset — nanoPET Pharma kontra EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)
      (T-264/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/83)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: nanoPET Pharma GmbH (Berlin, Németország) (képviselő: C. Onken ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: viscover európai uniós ábrás védjegy — 9 197 732. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. január 17-én hozott határozata (R 1288/2017-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (2) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-265/19. sz. ügy: 2019. április 19-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/95

      2019. április 19-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság
      (T-265/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/84)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: R. Guizzi, A. Giordano és G. Palmieri avvocati dello stato)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
      semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2019. február 12-i, 2019. február 13-án közölt C (2019) 869 bizottsági végrehajtási határozatot a jelen kereset tárgyát képező részében.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az INDAGINE CEB/2017/067/IT viszonylatában a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 160.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 414. o.), különösen 2. cikke (2) bekezdésének, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 209., 1. o.), különösen 31. cikke (2) bekezdésének, valamint a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.) megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              a felperes e tekintetben a 2007. december 12-i Lisszaboni Szerződéssel módosított, az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikke (4) bekezdésének, valamint az arányosság és a bizalom elvének megsértésére hivatkozik.

                              —

                              A felperes hatáskörrel való visszaélésre, valamint az alapvető eljárási szabályoknak az indokolási kötelezettség megsértése formájában történt megsértésére hivatkozik.

                  2.

                  A második, az INDAGINE FA/2008/067/IT viszonylatában az 1258/1999/EK rendelet és az 1290/2005/EK rendelet megsértésére alapított jogalap, hivatkozással az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 5. cikkének megsértésére is.

                              —

                              Az Olasz Köztársaság tehát hatáskörrel való visszaélésre is hivatkozik az alapvető eljárási formáknak az indokolási kötelezettség megsértése formájában történt megsértésén, valamint az arányosság és a bizalom elvének megsértésén túl.


title: T-191/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 15-i végzése — Boehringer Ingelheim International kontra Bizottság

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/97

      A Törvényszék 2019. április 15-i végzése — Boehringer Ingelheim International kontra Bizottság
      (T-191/17. sz. ügy) (1)

      (2019/C 206/86)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6.


title: T-202/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 11-i végzése — Bruel kontra Bizottság

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/97

      A Törvényszék 2019. április 11-i végzése — Bruel kontra Bizottság
      (T-202/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 206/87)
      Az eljárás nyelve: francia
      A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-4/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 12-i végzése — Hankintatukku Arno Latvus kontra EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/97

      A Törvényszék 2019. április 12-i végzése — Hankintatukku Arno Latvus kontra EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)
      (T-4/19. sz. ügy) (1)

      (2019/C 206/88)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 72., 2019.2.25.


title: T-353/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Promeco kontra EUIPO — Aerts (edények) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A törlés iránti kérelem visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/35

      A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Promeco kontra EUIPO — Aerts (edények)
      (T-353/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A törlés iránti kérelem visszavonása - Okafogyottság”)
      (2019/C 213/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Promeco NV (Kortrijk, Belgium) (képviselők: H. Hartwig és A. von Mühlendahl ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és H. O'Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Aerts NV (Geel, Belgium) (képviselők: G. Glas és T. Carmeliet ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO fellebbezési nagytanácsának a Promeco NV és az Aerts NV közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. február 16-án hozott határozata (R 459/2016-G. sz.) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Törvényszék a Promeco NV-t kötelezi saját költségei, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                     Az Aerts NV maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 259., 2018.7.23.


title: T-205/19. sz. ügy: 2019. április 5-én benyújtott kereset — BD kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/47

      2019. április 5-én benyújtott kereset — BD kontra Bizottság
      (T-205/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/47)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: BD (képviselők: F. Wagner és N. Voß ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot,

                  —

                  harmadlagosan a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését,

                  —

                  negyedlegesen a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot a felperes vonatkozásában semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  Az egyenlő bánásmód elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy az alperes a határozatában csak azon alapfogyasztók tekintetében ír elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget, akik a 2012-es és 2013-as évben teljes mértékben mentesültek a hálózati díjak megfizetése alól. Ezáltal eltérő bánásmódban és jogalap nélküli hátrányos megkülönböztetésben részesülnek ezen alapfogyasztók azokkal az alapfogyasztókkal szemben, akik ugyanezen időszakra nézve átalányösszegű hálózatidíj-csökkentéseket vettek igénybe, és akik tekintetében nem írtak elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget.
                  Ezzel kapcsolatban a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy az alperes az eltérő bánásmódot illetően megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettségét. Az eltérő bánásmód ezenkívül sérti a 2009/72/EK irányelv (1) 32. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

                  3.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.; helyesbítés: HL 2015. L 167., 94. o.).


title: T-234/19. sz. ügy: 2019. április 9-én benyújtott kereset — Infineon Technologies kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/53

      2019. április 9-én benyújtott kereset — Infineon Technologies kontra Bizottság
      (T-234/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/52)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Németország) (képviselők: L. Assmann és M. Peiffer ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Németország által az alapterhelésű fogyasztók [helyesen: alapfogyasztók] részére a StromNEV 19. §-a alapján végrehajtott SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2018. május 28-i C(2018) ügyiratszámú európai bizottsági határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.), valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely szerint a megtámadott határozat jogellenes, mivel a StromNEV 19. §-a (2) bekezdésének második mondata értelmében vett, hálózati díj alóli mentesülés nem minősül az EUMSZ 107. és azt követő cikkek értelmében vett állami támogatásnak.
      A felperes e tekintetben először is előadja, hogy a StromNEV 19. §-ának (2) bekezdése alapján nyújtott, hálózati díj alóli mentesülést nem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami forrásokból nyújtották, hanem azt a német hálózatüzemeltetők finanszírozták, akik a magánjog hatálya alá tartoznak, és magatartásuk nem tudható be az államnak. Továbbá a vitatott pótdíj a hatását tekintve nem egyenértékű a Németországban a villamosenergia-fogyasztásra kivetett díjjal. Ezenfelül a Németországi Szövetségi Köztársaság semmilyen rendelkezési jogosultsággal nem bír az e pénzeszközök kezelésével megbízott átvitelirendszer-üzemeltetők felett.
      A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy a StromNEV 19. §-ának (2) bekezdése alapján nyújtott, hálózati díj alóli mentesülés több irányadó szempontból is különbözik a C-206/06. sz., Essent Netwerk Noord és társai ügy és a C-262/12. sz. Vent De Colère! ügy tényállásától. A megtámadott határozat alapjául szolgáló ügy azonban a C-405/16. P. sz, Németország kontra Bizottság ügyben szóban forgó pótdíjhoz hasonló, ezért nem minősíthető támogatásnak.


title: T-237/19. sz. ügy: 2019. április 8-án benyújtott kereset — GTP kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/54

      2019. április 8-án benyújtott kereset — GTP kontra Bizottság
      (T-237/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/53)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: GTP — Glastechnik Piesau GmbH & Co. KG (Neuhaus am Rennweg, Németország) (képviselők: F. Wagner és N. Voß ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot,

                  —

                  harmadlagosan a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését,

                  —

                  negyedlegesen a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot a felperes vonatkozásában semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  Az egyenlő bánásmód elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy az alperes a határozatában csak azon alapfogyasztók tekintetében ír elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget, akik a 2012-es és 2013-as évben teljes mértékben mentesültek a hálózati díjak megfizetése alól. Ezáltal eltérő bánásmódban és jogalap nélküli hátrányos megkülönböztetésben részesülnek ezen alapfogyasztók azokkal az alapfogyasztókkal szemben, akik ugyanezen időszakra nézve átalányösszegű hálózatidíj-csökkentéseket vettek igénybe, és akik tekintetében nem írtak elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget.
                  Ezzel kapcsolatban a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy az alperes az eltérő bánásmódot illetően megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettségét. Az eltérő bánásmód ezenkívül sérti a 2009/72/EK irányelv (1) 32. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

                  3.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.; helyesbítés: HL 2015. L 167., 94. o.).


title: T-240/19. sz. ügy: 2019. április 9-én benyújtott kereset — A9.com kontra EUIPO (Egy csengő-ikon képe)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/56

      2019. április 9-én benyújtott kereset — A9.com kontra EUIPO (Egy csengő-ikon képe)
      (T-240/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: A9.com, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: A. Klett és C. Mikyska ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy bejelentése (Egy csengő-ikon képének ábrázolása) — 17 868 712. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. február 4-én hozott határozata (R 1309/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a Törvényszék és a fellebbezési tanács előtti eljárás(ok) költségeinek viselésére, beleértve a felperesnek mindkét említett eljárással kapcsolatban felmerült szükséges kiadásait is.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 rendelet európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 rendelet európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-571/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — YR kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/84

      A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — YR kontra Bizottság
      (T-571/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 213/83)
      Az eljárás nyelve: francia
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: C-450/17. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank kontra Európai Központi Bank, Európai Bizottság (Fellebbezés — Gazdaság- és monetáris politika — 1024/2013/EU rendelet — A 6. cikk (4) bekezdése — 468/2014/EU rendelet — A 70. cikk (1) bekezdése — Hitelintézetek prudenciális felügyelete — Az Európai Központi Bankra (EKB) ruházott feladatok — Egységes Felügyeleti Mechanizmus — E feladatoknak az illetékes nemzeti hatóságok általi gyakorlása — „Kevésbé jelentős” hitelintézet — Valamely hitelintézet „kevésbé jelentősnek” minősítését igazoló „különleges körülmények”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/5

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank kontra Európai Központi Bank, Európai Bizottság
      (C-450/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Gazdaság- és monetáris politika - 1024/2013/EU rendelet - A 6. cikk (4) bekezdése - 468/2014/EU rendelet - A 70. cikk (1) bekezdése - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - Az Európai Központi Bankra (EKB) ruházott feladatok - Egységes Felügyeleti Mechanizmus - E feladatoknak az illetékes nemzeti hatóságok általi gyakorlása - „Kevésbé jelentős” hitelintézet - Valamely hitelintézet „kevésbé jelentősnek” minősítését igazoló „különleges körülmények”)
      (2019/C 230/05)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (képviselők: A. Glos, T. Lübbig és M. Benzing Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Európai Központi Bank (képviselők: E. Koupepidou és R. Bax meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann Rechtsanwalt), Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls és K.-Ph. Wojcik meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbankot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 293., 2017.9.4


title: C-291/19. sz. ügy: A Curtea de Apel Brașov (Románia) által 2019. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SO kontra TP és társai

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/9

      A Curtea de Apel Brașov (Románia) által 2019. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SO kontra TP és társai
      (C-291/19. sz. ügy)
      (2019/C 246/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Brașov

         Az alapeljárás felei

         Panaszos: SO

         Ellenérdekű felek: TP és társai

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal létrehozott együttműködési és ellenőrző mechanizmust (CVM) valamely európai uniós intézmény EUMSZ 267. cikk értelmében vett jogi aktusának kell-e tekinteni, amely az Európai Unió Bírósága által értelmezhető?

                  2)

                  Az ezen mechanizmus keretében készült jelentésekben előírt követelmények kötelezőek-e Romániára nézve, különösen (de nem kizárólag) a CVM következtetéseivel összhangban álló jogszabályi módosítások szükségessége a Velencei Bizottság és az Európa Tanács Korrupció Elleni Államok Csoportjának ajánlásai alapján?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUSZ 2. cikket, hogy Románia azon kötelezettsége, hogy tiszteletben kell tartania a 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal (1) létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmus (CVM) keretében készült jelentésekben előírt követelményeket, a jogállamiság elveinek tiszteletben tartására vonatkozó tagállami kötelezettség körébe tartozik?

                  4)

                  Ellentétes-e az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke által biztosított, az Európai Unió Bírósága ítélkezési gyakorlatának (nagytanács, 2018. február 27-i Associação Sindies dos Juíes ítélet, C-64/16, EU:C:2018:117) megfelelő értelmezés szerinti bírói függetlenség elvével az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfelsőbb semmítő- és ítélőszék) mellett működő ügyészség keretében az igazságszolgáltatási rendszeren belül elkövetett bűncselekmények nyomozásával megbízott ügyosztály létrehozása, tekintettel az említett ügyosztály keretében részt vevő ügyészek kinevezésének/visszahívásának részletszabályaira, az ezen ügyosztály keretében a tisztségek ellátásának részletszabályaira, valamint a hatáskör meghatározásának módjára az ezen ügyosztály keretében meglévő tisztségek alacsony számával összefüggésben?

                  5)

                  Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának az ügy észszerű határidőn belül való tárgyalása útján biztosított hatékony jogorvoslatra vonatkozó 47. cikkének [második bekezdésével] az Înalta Curte de Casație și Justiție (legfelsőbb semmítő- és ítélőszék) mellett működő ügyészség keretében az igazságszolgáltatási rendszeren belül elkövetett bűncselekmények nyomozásával megbízott ügyosztály létrehozása, tekintettel az említett ügyosztály keretében részt vevő ügyészek kinevezésének/visszahívásának részletszabályaira, az ezen ügyosztály keretében a tisztségek ellátásának részletszabályaira, valamint a hatáskör meghatározásának módjára az ezen ügyosztály keretében meglévő tisztségek alacsony számával összefüggésben?

         (1)  A Romániában felállítandó együttműködési, valamint az igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem területén érvényes külön értékelési kritériumok teljesítése terén elért haladást ellenőrző mechanizmus létrehozásáról szóló, 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozat (HL 2006 L 354., 56. o.).


title: C-320/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ingredion Germany GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/10

      A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ingredion Germany GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-320/19. sz. ügy)
      (2019/C 246/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ingredion Germany GmbH

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Bizottság 2011/278/EU határozatának (1) a 2003/87/EK irányelv (2) 3h. és 10a. cikkével összefüggésben értelmezett 18. cikke (1) bekezdésének c) pontját és (2) bekezdésének második albekezdését, hogy új belépők esetében a tüzelőanyaghoz kapcsolódó tevékenységi szintre vonatkozó kapacitásfelhasználási tényező 100 %-nál kisebb értékre van korlátozva?

         (1)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87 irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (HL 2011. L 130., 1. o.)

         (2)  aAz üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.)


title: C-363/19. sz. ügy: A Patent- and marknadsdomstolen (Svédország) által 2019. május 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Konsumentombudsmannen kontra Mezina AB

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/11

      A Patent- and marknadsdomstolen (Svédország) által 2019. május 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Konsumentombudsmannen kontra Mezina AB
      (C-363/19. sz. ügy)
      (2019/C 246/11)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Patent- and marknadsdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Konsumentombudsmannen

         Alperes: Mezina AB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A bizonyítási terhet az 1924/2006 rendelet (1) 10. cikke (1) bekezdésével és 28. cikke (5) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. és 6. cikke szabályozza, vagy pedig a nemzeti jog alapján kell megállapítani abban az esetben, amikor a nemzeti bíróságnak azt kell eldöntenie, hogy meg nem engedett, egészségre vonatkozó állításokat tüntettek-e fel olyan helyzetben, ahol a szóban forgó, egészségre vonatkozó állítások olyan állításnak felelnek meg, amelyre az 1924/2006 rendelet 13. cikkének (2) bekezdése szerinti kérelem vonatkozik, de a kérelem engedélyezéséről vagy annak megtagadásáról még nem született döntés?

                  2.

                  Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a bizonyítási terhet az 1924/2006 rendelet rendelkezései szabályozzák: a bizonyítási terhet az egészségre vonatkozó, adott állítást tevő kereskedő viseli, vagy pedig az a hatóság, amely arra kéri a nemzeti bíróságot, hogy a kereskedőt tiltsa el az állítás további feltüntetésétől?

                  3.

                  Olyan tényállás esetén, mint amely az első kérdésben szerepel, a bizonyítási követelményeket az 1924/2006 rendeletnek a 10. cikke (1) bekezdésével és 28. cikke (5) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. és 6. cikke szabályozza, vagy azokat a nemzeti jognak megfelelően kell meghatározni, amikor a nemzeti bíróságnak azt kell eldöntenie, hogy meg nem engedett, egészségre vonatkozó állításokat tettek-e?

                  4.

                  Amennyiben a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a bizonyítási követelményeket az 1924/2006 rendelet rendelkezései szabályozzák: milyen bizonyítási követelmények állnak fenn?

                  5.

                  Az első négy kérdésre adandó választ érinti-e az a tény, hogy az 1924/2006 rendelet (köztük a rendelet 3. cikkének a) pontja) és a 2005/29 irányelv (2) együttesen alkalmazható a nemzeti bíróság előtti eljárásban?

         (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 404., 9. o.; helyesbítés: HL L 12., 3. o.).

         (2)  A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv) (HL 2005. L 149., 22. o.).


title: C-379/19. sz. ügy: A Tribunalul Bihor (Románia) által 2019. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — IG, JH, KI, LJ elleni büntetőeljárás

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/12

      A Tribunalul Bihor (Románia) által 2019. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — IG, JH, KI, LJ elleni büntetőeljárás
      (C-379/19. sz. ügy)
      (2019/C 246/12)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Bihor

         Az alapeljárás felei

      IG, JH, KI, LJ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2006. december 13-i 2006/928/EK európai bizottsági határozattal (1) létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmus (CVM) és az említett mechanizmus keretében készült jelentésekben megfogalmazott követelmények kötelező jellegűek-e a Román Államra nézve?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló Szerződés 4. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUSZ 2. cikket, hogy Románia azon kötelezettsége, hogy tiszteletben kell tartania a 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmus (CVM) keretében készült jelentésekben előírt követelményeket, a jogállamiság elveinek tiszteletben tartására vonatkozó tagállami kötelezettség körébe tartozik, ideértve azt is, hogy az alkotmánybíróságok mint politikai-igazságszolgáltatási szervek kötelesek tartózkodni attól, hogy az igazságszolgáltatás kizárólagos hatáskörébe beavatkozva a jogszabályokat értelmezzék és bírói szervek általi alkalmazásuk konkrét és kötelező módjait meghatározzák, továbbá attól, hogy a jogalkotás kizárólagos hatáskörébe beavatkozva új jogszabályi rendelkezéseket vezessenek be? Az uniós jog alapján el kell-e hárítani az ilyen alkotmánybírósági határozatok következményeit? Ellentétes-e az uniós joggal az olyan nemzeti jogszabály, amely azoknak a bíráknak a fegyelmi felelősségét szabályozza, akik a feltett kérdéssel összefüggésben nem alkalmazzák a Curtea Constituțională (alkotmánybíróság, Románia) határozatait?

                  3)

                  Ellentétes-e az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke által biztosított, az Európai Unió Bírósága ítélkezési gyakorlatának (nagytanács, 2018. február 27-i Associação Sindies dos Juíes ítélet, C-64/16, EU:C:2018:117) megfelelő értelmezés szerinti bírói függetlenség elvével az, ha a bírósági hatáskörök helyébe a Curtea Constituțională (alkotmánybíróság) határozatai (a 2016. február 16-i 51. sz. határozat, a 2017. május 4-i 302. sz. határozat és a 2019. január 16-i 26. sz. határozat) lépnek, és ebből következően a büntetőeljárás kiszámíthatatlanná válik (visszaható hatály), és ellehetetlenül a jogszabályok értelmezése és adott ügyre történő alkalmazása? Ellentétes-e az uniós joggal az olyan nemzeti jogszabály, amely azoknak a bíráknak a fegyelmi felelősségét szabályozza, akik a feltett kérdéssel összefüggésben nem alkalmazzák a Curtea Constituțională (alkotmánybíróság) határozatait?

         (1)  A Romániában felállítandó együttműködési, valamint az igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem területén érvényes külön értékelési kritériumok teljesítése terén elért haladást ellenőrző mechanizmus létrehozásáról szóló, 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozat (HL 2006 L 354., 56. o.).


title: C-389/19 P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-837/16. sz., Svéd Királyság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 7-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. május 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/13

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-837/16. sz., Svéd Királyság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 7-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. május 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-389/19 P. sz. ügy)
      (2019/C 246/13)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, G. Tolstoy meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban:Svéd Királyság,
      Dán Királyság,
      Finn Köztársaság,
      Európai Parlament és
      Európai Vegyianyag-ügynökség

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék (ötödik tanács) T-837/16. sz., Svéd Királyság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 7-én hozott ítéletét, utasítsa el az elsőfokú eljárásban előterjesztett keresetet, és a Svéd Királyságot utasítsa a költségek viselésére, vagy másodlagosan

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újbóli mérlegelésre, az elsőfokú és a fellebbezési eljárás keretében felmerült költségek viseléséről jelenleg ne határozzon, és

                  —

                  tartsa fenn a vitatott határozat joghatásait.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés a Törvényszék (ötödik tanács) T-837/16. sz. ügyben 2019. március 7-én hozott ítéletét érinti. Ezen ítéletben a Törvényszék megsemmisítette az ólom-szulfokromát-sárga és az ólom-kromát molibdát-szulfát-vörös bizonyos felhasználásainak engedélyezéséről szóló, 2016. szeptember 7-i C(2016) 5644 final bizottsági végrehajtási határozatot, és elutasította a Bizottság kérelmét aziránt, hogy a Törvényszék tartsa fenn e határozat joghatásait addig, amíg a Bizottság az engedélyezési kérelmet újra megvizsgálhatja.
      A Bizottság a fellebbezésének alátámasztása céljából négy jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap: a Törvényszék az ítéletnek az alternatív megoldások elemzése során alkalmazandó bizonyítási teherre vonatkozó pontjaiban, és különösen a 79., 81., 85., 86., 90. és 101. pontjában nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a 60. cikk (4) bekezdése szerint alkalmazandó, bizonyítási terhet érintő jogot.
      A második jogalap: a Törvényszék az indokolása keretében, és különösen a 86., 90. és 96. pontban nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, mivel teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a Bizottság arra vonatkozó mérlegelési jogkörét, hogy az alternatív megoldásoknak a 60. cikk (4) bekezdése szerinti elemzése tekintetében meghatározza a műszaki és gazdasági életképesség küszöbértékeit, és így helytelen kritériumot alkalmazott a bírósági felülvizsgálatra, és beavatkozott a szociális, gazdasági és műszaki megfontolásoknak a Bizottság általi mérlegelésébe.
      A harmadik jogalap: a Törvényszék a 86., 97. és 98. pontban nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot a vitatott határozat tekintetében, mivel először is nem vette figyelembe, hogy nem engedélyezték azokat a használatokat, amelyek esetében az ólompigment jellemzői a műszaki teljesítőképesség tekintetében nem szükségesek, és másodszor a vitatott határozat feltételeit úgy írta le, hogy azok azt mutassák, hogy az alternatív megoldásoknak a 60. cikk (4) bekezdése szerinti elemzésére vonatkozó feltételek nem teljesültek.
      A negyedik jogalap: a rendelkező rész második pontja, amelyben a Törvényszék úgy határozott, hogy nem szükséges fenntartani a vitatott határozat joghatásait, az ítélet 112. pontjában felmerült, nyilvánvalóan téves jogalkalmazáson alapszik.


title: T-161/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 22-i végzése — Puma kontra EUIPO — CMS (CMS Italy) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — CMS Italy ábrás védjegy — Egy balra ugró nagymacskát ábrázoló korábbi nemzetközi ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró okok — A korábbi védjegyek jóhírneve — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése) — Jóhírnév bizonyítása — Az EUIPO korábbi, a korábbi védjegyek jóhírnevét megállapító határozatai — E határozatok figyelembevétele — Indokolási kötelezettség — A megfelelő ügyintézés elve”)

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/21

      A Törvényszék 2019. május 22-i végzése — Puma kontra EUIPO — CMS (CMS Italy)
      (T-161/16. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - CMS Italy ábrás védjegy - Egy balra ugró nagymacskát ábrázoló korábbi nemzetközi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró okok - A korábbi védjegyek jóhírneve - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése (jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése) - Jóhírnév bizonyítása - Az EUIPO korábbi, a korábbi védjegyek jóhírnevét megállapító határozatai - E határozatok figyelembevétele - Indokolási kötelezettség - A megfelelő ügyintézés elve”)
      (2019/C 246/21)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Puma SE (Herzogenaurach, Németország) (képviselő: P. González-Bueno Catalán de Ocón ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Puma és a Costruzione Macchine Speciali (CMS) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. január 29-én hozott határozata (R 229/2015-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsának 2016. január 29-én hozott határozatát (R 229/2015-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a költségek viselésére, beleértve a Puma SE részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 222., 2016.06.20.


title: C-628/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 12-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów kontra Orange Polska S. A. (Előzetes döntéshozatal — Fogyasztóvédelem — 2005/29/EK irányelv — Vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai — Az „agresszív kereskedelmi gyakorlat” fogalma — A fogyasztók kötelezettsége, hogy a végleges ügyleti döntést a szerződésmintát kézbesítő futár jelenlétében hozzák meg)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/4

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 12-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów kontra Orange Polska S. A.
      (C-628/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2005/29/EK irányelv - Vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai - Az „agresszív kereskedelmi gyakorlat” fogalma - A fogyasztók kötelezettsége, hogy a végleges ügyleti döntést a szerződésmintát kézbesítő futár jelenlétében hozzák meg)
      (2019/C 263/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Najwyższy

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

         Alperes: Orange Polska S. A.

         Rendelkező rész

      A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének j) pontját, valamint 8. és 9. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az, ha a kereskedő távközlési szolgáltatások nyújtásáról szóló szerződések megkötése vagy módosítása során olyan modellt alkalmaz, mint például az alapeljárás tárgyát képező modell, amelynél a fogyasztónak a végleges ügyleti döntést a szerződésmintákat kézbesítő futár jelenlétében kell meghoznia, anélkül hogy a futár jelenlétében zavartalanul megismerhetné e szerződésminta tartalmát,

                  —

                  nem minősül minden körülmények között agresszív kereskedelmi gyakorlatnak;

                  —

                  nem minősül nem megengedett befolyásolás útján megvalósuló agresszív kereskedelmi gyakorlatnak pusztán abból eredően, hogy a fogyasztó nem kapta meg előzetesen és személyre szabott módon — nevezetesen az e-mail-címére vagy lakcímére — valamennyi szerződésmintát, ha e fogyasztónak a futár látogatása előtt volt lehetősége azok tartalmát megismerni, és

                  —

                  nem megengedett befolyásolás útján megvalósuló agresszív kereskedelmi gyakorlatnak minősül, különösen akkor, ha a kereskedő vagy a futár tisztességtelen magatartást tanúsít, amellyel olyan nyomást gyakorol a fogyasztóra, amely a fogyasztó választási szabadságát jelentősen korlátozza, ilyen például a fogyasztót kényelmetlen helyzetbe hozó vagy a meghozandó ügyleti döntéssel kapcsolatos gondolkodását megzavaró magatartás.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19


title: C-634/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. május 23-i ítélete (a Verwaltungsgericht Oldenburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — ReFood GmbH & Co. KG kontra Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Előzetes döntéshozatal — Környezet — Hulladékszállítás az Európai Unión belül — 1013/2006/EK rendelet — Az 1. cikk (3) bekezdésének d) pontja — Hatály — 1069/2009/EK rendelet — Állati melléktermékek szállítása)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/5

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. május 23-i ítélete (a Verwaltungsgericht Oldenburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — ReFood GmbH & Co. KG kontra Landwirtschaftskammer Niedersachsen
      (C-634/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - Hulladékszállítás az Európai Unión belül - 1013/2006/EK rendelet - Az 1. cikk (3) bekezdésének d) pontja - Hatály - 1069/2009/EK rendelet - Állati melléktermékek szállítása)
      (2019/C 263/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Oldenburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ReFood GmbH & Co. KG

         Alperes: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Rendelkező rész

      A hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikke (3) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról és az 1774/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (állati melléktermékekre vonatkozó rendelet) hatálya alá tartozó állati melléktermékek szállítása nem tartozik az 1013/2006 rendelet hatálya alá, azon esetek kivételével, amelyekben az 1069/2009 rendelet kifejezetten előírja az 1013/2006 rendelet alkalmazását.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12


title: C-646/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Tribunale di Brindisi [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — a Gianluca Moro elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2012/13/EU irányelv — Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során — A 6. cikk (4) bekezdése — A vádlottnak az ellene emelt vádról való tájékoztatáshoz való joga — A megadott információkban bekövetkezett bármely változásról szóló tájékoztatás, amennyiben az az eljárás tisztességességének megóvásához szükséges — A vádemelés alapját képező tényállás jogi minősítésének módosítása — Annak lehetetlensége, hogy a vádlott az eljárás szóbeli szakaszában kérje a nemzeti jog szerinti, vádalku nyomán történő büntetéskiszabás alkalmazását — A vádemelés alapját képező tényállás megváltozása esetén jelentkező különbség)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/6

      A Bíróság (első tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Tribunale di Brindisi [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — a Gianluca Moro elleni büntetőeljárás
      (C-646/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2012/13/EU irányelv - Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során - A 6. cikk (4) bekezdése - A vádlottnak az ellene emelt vádról való tájékoztatáshoz való joga - A megadott információkban bekövetkezett bármely változásról szóló tájékoztatás, amennyiben az az eljárás tisztességességének megóvásához szükséges - A vádemelés alapját képező tényállás jogi minősítésének módosítása - Annak lehetetlensége, hogy a vádlott az eljárás szóbeli szakaszában kérje a nemzeti jog szerinti, vádalku nyomán történő büntetéskiszabás alkalmazását - A vádemelés alapját képező tényállás megváltozása esetén jelentkező különbség)
      (2019/C 263/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Brindisi

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      Gianluca Moro

         Rendelkező rész

      A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22-i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkének (4) bekezdését és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 48. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a vádlott a büntetőeljárás szóbeli szakaszában a vádemelés alapját képező tényállás megváltozása esetén kérheti a vádalku nyomán kiszabott büntetés alkalmazását, nem kérheti azonban azt a vádemelés alapját képező tényállás jogi minősítésének módosítása esetén.

         (1)  HL 2018. C 52., 2018.2.12.


title: C-406/17–C-408/17. és C-417/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 14-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17) kontra Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17, C-407/17 és C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17) kontra Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — 2005/29/EK irányelv — A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai — 2009/72/EK irányelv — A villamos energia belső piaca — 2009/73/EK irányelv — A földgáz belső piaca — 2011/83/EU irányelv — Agresszív kereskedelmi gyakorlatok — A villamos energia és a földgáz szolgáltatásával kapcsolatos, a fogyasztók által nem kért szerződések megkötése — A fogyasztók jogainak megsértésével szolgáltatások távolból vagy intézményen kívüli nyújtására irányuló szerződések megkötése — Az ilyen gyakorlatok szankcionálására hatáskörrel rendelkező hatóság)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/3

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 14-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17) kontra Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17, C-407/17 és C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17) kontra Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico
      (C-406/17–C-408/17. és C-417/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 2005/29/EK irányelv - A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatai - 2009/72/EK irányelv - A villamos energia belső piaca - 2009/73/EK irányelv - A földgáz belső piaca - 2011/83/EU irányelv - Agresszív kereskedelmi gyakorlatok - A villamos energia és a földgáz szolgáltatásával kapcsolatos, a fogyasztók által nem kért szerződések megkötése - A fogyasztók jogainak megsértésével szolgáltatások távolból vagy intézményen kívüli nyújtására irányuló szerződések megkötése - Az ilyen gyakorlatok szankcionálására hatáskörrel rendelkező hatóság)
      (2019/C 288/03)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)

         Részt vevő felek: Adiconsum — Associazione Difesa Consumatori e Ambiente, Movimento Consumatori, Federconsumatori, Gianluca Salvati, Associazione Codici — Centro per i Diritti del Cittadino, Coordinamento delle associazioni per la difesa dell’ambiente e la tutela dei diritti di utenti e consumatori (Codacons), Tutela Noi Consumatori, Movimento Difesa del Cittadino (C-406/17–C-408/17)

         Alperesek: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l'Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17–C-408/17), Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (C-417/17)

         Részt vevő fél: Federconsumatori (C-417/17)

         Rendelkező rész

      A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (4) bekezdését, valamint a fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló magatartásokat, amelyek a fogyasztók által nem kért, szolgáltatásokra irányuló szerződések vagy a fogyasztók jogainak megsértésével szolgáltatások távolból vagy intézményen kívüli nyújtására irányuló szerződések megkötéséből állnak, a 2005/29 és a 2011/83 irányelvek rendelkezéseire tekintettel kell értékelni azzal a következménnyel, hogy e nemzeti szabályozás szerint a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett ágazati szabályozó hatóság az ilyen magatartások szankcionálására nem rendelkezik hatáskörrel.

         (1)  HL C 338., 2017.10.9.


title: T-108/15. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 27-i végzése — Bundesverband Glasindustrie és társai kontra Bizottság („Állami támogatások — A megújuló energiaforrásokról szóló, módosított német törvény bizonyos rendelkezései alapján nyújtott támogatások — A megtámadott jogi aktus Bíróság általi megsemmisítése — A jogvita tárgyának megszűnése — Okafogyottság”)

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/31

      A Törvényszék 2019. június 27-i végzése — Bundesverband Glasindustrie és társai kontra Bizottság
      (T-108/15. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - A megújuló energiaforrásokról szóló, módosított német törvény bizonyos rendelkezései alapján nyújtott támogatások - A megtámadott jogi aktus Bíróság általi megsemmisítése - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 295/39)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Németország) és a végzés mellékletében megnevezett további 11 felperes (képviselők: U. Soltész és C. von Köckritz ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: T. Maxian Rusche és R. Sauer, később: T. Maxian Rusche és K. Herrmann meghatalmazottak, segítőjük: H. Wollmann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) számú állami támogatásról (végrehajtotta Németország a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia és az energiaigényes vállalkozások támogatása érdekében) szóló, 2014. november 25-i (EU) 2015/1585 bizottsági határozat (HL 2015. L 250., 122. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     Az ArcelorMittal Hochfeld GmbH — az ArcelorMittal Ruhrort GmbH jogutódja — és a P-D Glasseiden GmbH Oschatz beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                     Az Európai Bizottság viseli saját költségeit, valamint a Bundesverband Glasindustrie és a mellékletben megnevezett többi felperes költségeit.

                  4)

                     Az ArcelorMittal Hochfeld — az ArcelorMittal Ruhrort jogutódja — és a P-D Glasseiden Oschatz maga viseli a beavatkozási kérelmével összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 138., 2015.4.27.


title: T-451/19. sz. ügy: 2019. július 3-án benyújtott kereset — Gemelli kontra Parlament

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/68

      2019. július 3-án benyújtott kereset — Gemelli kontra Parlament
      (T-451/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/89)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Vitiliano Gemelli (Róma, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-389/19. sz., Coppo Gavazzi kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-512/19. sz. ügy: 2019. július 18-án benyújtott kereset — Del Valle Ruiz és társai kontra ESZT

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/87

      2019. július 18-án benyújtott kereset — Del Valle Ruiz és társai kontra ESZT
      (T-512/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/113)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperesek: Antonio Del Valle Ruiz (Mexikóváros, Mexikó) és további 36 felperes (képviselők: P. Rubio Escobar és B. Fernández García ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egységes Szanálási Testület által 2019. május 20-án hozott azon határozatot (SRB/CM01/ARES (2018) 3664981), amellyel jóváhagyta a 806/2014/EU rendelet 20. cikkének (11) bekezdésében előírt végleges értékelés — a Banco Popular szanálásának keretében való –elvégzésének elmaradását, és következésképpen kötelezze az ESZT-t, hogy az alkalmazandó szabályozásnak megfelelően végeztesse el az említett végleges értékelést;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzata 133. és 134. cikkében foglaltak értelmében az alperest, és az annak kérelmei teljes vagy részleges támogatása végett beavatkozókat kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, az aktus indokolásának hiányára vagy elégtelenségére, és Európai Unió Alapjogi Chartája (Charta) 41. és 47. cikkének ebből következő megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, a 806/2014/EU rendelet (1) 20. cikke (11) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mivel az alperes azt állítja, hogy nem fogják elvégezni a Banco Popular említett rendelkezésben szabályozott végleges értékelését.

                  3.

                  A harmadik, a Charta 41. cikkében rögzített gondos ügyintézés elvének megsértésére alapított jogalap, mivel az ESZT eltért a független szakértő azon véleményétől, miszerint végleges értékelést kell végezni, a döntését pedig nem támasztotta alá semmilyen tudományos, illetve gazdasági érveléssel.

                  4.

                  A negyedik, a hatékony jogorvoslathoz és védelemhez való jog, továbbá ebből következően az EUMSZ 2. cikknek, Charta 47. cikkének és a spanyol alkotmány 24. cikkének megsértésén alapuló jogalap.

                  5.

                  Az ötödik, a 806/2014/EU rendelet (24) preambulumbekezdésének és a „Meroni” elvnek a megsértésére alapított jogalap, mivel egyrészt az alperesre nem ruháztak olyan hatáskört, hogy saját maga dönthessen a végleges értékelés elvégzéséről vagy annak elmaradásáról, másrészt pedig mindenesetre az olyan határozatot, mint a jelen ügyben megtámadott határozat, az Európai Bizottságnak kellene felülvizsgálnia.

         (1)  A hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15-i európai parlamenti és tanácsi 806/2014/EU rendelet (HL 2014. L 225., 1. o.).


title: T-526/19. sz. ügy: 2019. július 25-én benyújtott kereset — Nord Stream 2 kontra Parlament és Tanács

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/70

      2019. július 25-én benyújtott kereset — Nord Stream 2 kontra Parlament és Tanács
      (T-526/19. sz. ügy)
      (2019/C 305/80)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nord Stream 2 AG (Zug, Svájc) (képviselők: L. Van den Hende és J. Penz ügyvédek, valamint M. Schonberg Solicitor)

         Alperesek: Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a 2019. április 17-i (EU) 2019/692 európai parlamenti és tanácsi irányelvet;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes részéről ezen eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az egyenlő bánásmód általános uniós jogi elvének megsértésén alapul, mivel a módosító irányelv nem biztosítja a felperes számára a 2009/73/EK (1) irányelv szabályainak alkalmazásától való eltérés lehetőségét a módosító irányelv elfogadásának időpontjában — sőt az irányelvre vonatkozó első javaslatot megelőzően — már eszközölt beruházások nagyságrendje ellenére, holott valamennyi meglévő tenger alatti import csővezeték jogosult az eltérésre.

                  2.

                  A második jogalap az arányosság általános uniós jogi elvének megsértésén alapul, mivel a módosító irányelv nem alkalmas a kitűzött céljainak megvalósítására, és mindenesetre nem képes kellően hozzájárulni azon célkitűzésekhez, amelyek ellensúlyozzák az irányelv által okozott terheket.

                  3.

                  A harmadik jogalap a jogbiztonság általános uniós jogi elvének a megsértésén alapul, mivel a módosító irányelv nem tartalmaz a felperes különleges helyzetének megfelelő kiigazításokat, hanem ellenkezőleg, az irányelvet kifejezetten úgy alkották meg, hogy az a felperest hátrányosan érintse.

                  4.

                  A negyedik jogalap a hatáskörrel való visszaélésen alapul, mivel a módosító irányelvet eltérő célból fogadták el, mint amely célok megvalósítása érdekében az irányelv elfogadásakor hivatkozott hatáskört biztosították.

                  5.

                  Az ötödik jogalap az alapvető eljárási követelmények megsértésén alapul, mivel a módosító irányelvet az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, a nemzeti parlamenteknek az Európai Unióban betöltött szerepéről szóló 1. jegyzőkönyv, illetve a szubszidiaritás és az arányosság elvének alkalmazásáról szóló 2. jegyzőkönyv, valamint a jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodás által előírt követelmények megsértésével fogadták el.

                  6.

                  A hatodik jogalap az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettség megsértésén alapul.

         (1)  A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, HL L 211., 2009.8.14., 94–136. o.; helyesbítés: HL L 167., 2015.7.1., 97–98. o.


title: C-528/19. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2019. július 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F-AG kontra Finanzamt Y

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/25

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2019. július 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F-AG kontra Finanzamt Y
      (C-528/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: F-AG

         Alperes és ellenérdekű fél: Finanzamt Y

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyet jellemzőkhöz hasonló körülmények között megilleti-e a valamely város megbízásából egy önkormányzati úton építési munkákat végző és az önkormányzatra átruházott út kiépítéséhez más adóalanyoktól szolgáltatásokat igénybe vevő adóalanyt e szolgáltatások tekintetében az adólevonási jog a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 17. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: az alapügyet jellemzőkhöz hasonló olyan körülmények között, amikor az adóalany valamely város megbízásából egy önkormányzati úton építési munkákat végez, olyan, ellenérték fejében történő termékértékesítés valósul-e meg, amelynek esetében egy kőfejtő működtetésének engedélyezése képezi az út értékesítésének ellenértékét?

                  3)

                  A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén: az alapügyet jellemzőkhöz hasonló olyan körülmények között, amikor az adóalany valamely város megbízásából egy önkormányzati úton építési munkákat végez, az önkormányzat általi adózatlan végső felhasználást elkerülendő annak ellenére az ingyenes termékértékesítéssel egy tekintet alá tartozik-e a közútnak az önkormányzatra a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv 5. cikkének (6) bekezdése alapján történő ingyenes átruházása, hogy az átruházás vállalkozási célokat szolgál?

         (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i hatodik tanácsi irányelv (HL 1977. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: T-542/19. sz. ügy: 2019. augusztus 5-én benyújtott kereset – FV kontra Tanács

text:
               7.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/11

      2019. augusztus 5-én benyújtott kereset – FV kontra Tanács
      (T-542/19. sz. ügy)
      (2019/C 337/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: FV (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetét elfogadhatónak és megalapozottnak, következésképpen pedig:

                  —

                  semmisítse meg a Tanácsnál „Senior Legal Counsellor” beosztásban lévő [X] által a felperessel 2019. május 6-án közölt és a kinevezésre jogosult hatóság minőségében eljárva [Y] által hozott 2019. május 3-i határozatot, amelynek értelmében„1. az AST 7 besorolási fokozatban tisztviselőként foglalkoztatott [felperest], aki 1956. március 25-én született [bizalmas], (1) a személyzeti szabályzat 42c. cikke alapján a szolgálat érdekében szabadságra kell küldeni, és igényt tarthat az említett cikkben szabályozott pénzügyi juttatásokra. 2. A jelen határozat 2015. december 31-én lép hatályba.”;

                  —

                  kötelezze a Tanácsot, hogy vagyoni kár és a felperes személyi előmenetelében okozott sérelem jogcímén fizessen meg 151 101,72 eurót, fenntartva a felperes azon jogát, hogy az eljárás során e követelést felemelje vagy leszállítsa;

                  —

                  kötelezze a Tanácsot, hogy nem vagyoni kár és a felperes jó hírnevében okozott sérelem jogcímén fizessen meg 70 000 eurót, fenntartva a felperes azon jogát, hogy az eljárás során e követelést felemelje vagy leszállítsa;

                  —

                  mindenesetre, az Európai Unió Törvényszéke eljárási szabályzata 134. cikkének (1) bekezdése értelmében az alperest kötelezze minden költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 266. cikk és az uniós jog alapvető és általános elveinek megsértésén, különösen a jogos elvárások és a bizalomvédelem tiszteletben nem tartásán, továbbá a megfelelő ügyintézés, a jóhiszeműség és a jogbiztonság elvének a megsértésén, valamint az arányosság elvének tiszteletben nem tartásán alapul.
                  E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a kinevezésre jogosult hatóság nyilvánvalóan helytelenül alkalmazta és értelmezte a fenti rendelkezéseket és elveket, amikor nem tette meg az Európai Unió Törvényszéke 2018. december 14-i FV kontra Tanács megsemmisítési ítéletének (T-750/16, EU:T:2018:972) végrehajtásához megkövetelt intézkedéseket. A felperes továbbá úgy véli, hogy a kinevezésre jogosult hatóság megsértette azt az elvet, amely előírja az adminisztrációval szemben, hogy olyan határozatot hozzon, amely nem aránytalan, vagyis amely szükséges a célok megvalósításához, ami megköveteli, hogy a határozat tartalma és formája összefüggésben álljon az elérni kívánt céllal. A felperes végül az ahhoz fűződő jogos bizalmának megsértésére hivatkozik, hogy a kinevezésre jogosult hatóság helyesen és gondosan hajtsa végre a fent hivatkozott T-750/16 ítéletet, oly módon, hogy az EUMSZ 266. cikket nem csupán helyesen alkalmazza, hanem visszamenőleges hatály nélkül is.

                  2.

                  A második jogalap egyrészt azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a személyzeti szabályzat 42c. cikkében és a 2015. október 23-i 71/15. sz. személyzeti közleményben foglalt feltételeket, ami maga után vonja azon elv megsértését, amely megköveteli az adminisztrációval szemben, hogy csak olyan indokok alapján fogadjon el határozatot, amelyek jogilag elfogadhatók, vagyis relevánsak és nem tartalmaznak nyilvánvaló mérlegelési hibát, ténybeli hibát vagy téves jogalkalmazást, másrészt pedig eljárási visszaélésen.
                  E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozat ilyen körülmények között történő elfogadásával a kinevezésre jogosult hatóság nyilvánvalóan helytelenül alkalmazta és értelmezte a személyzeti szabályzat fent hivatkozott rendelkezéseit és a fent hivatkozott személyzeti közleményt, ezáltal pedig mind ténybeli, mind pedig jogi szempontból téves indokokra alapította a határozatát. A felperes úgy véli, hogy a Tanács nem igazolta azt a szolgálati érdeket, amelyet a 42c. cikknek a felperesre történő alkalmazásával szolgálni kívánt, sem pedig azokat a valós szervezeti szükségleteket nem azonosította, amelyek szükségessé teszik olyan új kompetenciák állítólagos megszerzését, amelyeket a felperesnek nem áll módjában megszerezni, leszámítva azt, hogy kinevezésre jogosult hatóság a 42c. cikket nyilvánvalóan fegyelmi eljárás lefolytatása helyett alkalmazta.

                  3.

                  A harmadik jogalap a gondossági kötelezettség megsértésén alapul. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozat ilyen körülmények között történő elfogadásával a kinevezésre jogosult hatóság nem tartotta tiszteletben azt az egyensúlyt, amely megköveteli az intézménytől, hogy vegye figyelembe az összes olyan tényezőt, amelyek a döntését meghatározhatják, továbbá hogy vegye figyelembe mind a szolgálati érdeket, mind pedig az érintett tisztviselő érdekét.

         (1)  Kitakart bizalmas adatok.


title: C-672/19. sz. ügy: A Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgium) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra État belge

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/25

      A Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgium) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra État belge
      (C-672/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2016/801 irányelv (1) 34. cikkének (5) bekezdésében szereplő azon utalást, miszerint az e cikkben előírt jogorvoslatot „a nemzeti joggal összhangban” kell megszervezni, úgy kell-e értelmezni, hogy kizárólag a nemzeti jogalkotó feladata e jogorvoslat szabályainak a meghatározása, anélkül hogy a nemzeti bíróságnak meg kellene vizsgálnia, hogy e szabályok megfelelnek-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének értelmében vett hatékony jogorvoslathoz való jognak?

                  2)

                              a)

                              Ha az első kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdésében előírt jogorvoslatnak ahhoz, hogy a Charta 47. cikke értelmében hatékony legyen, tartalmaznia kell annak a lehetőségét, hogy minden esetben elérhető legyen a rendkívüli sürgősség körülményei között lefolytatott kivételes jogorvoslati eljárás, ha az érintett személy bizonyítja, hogy kellő gondosságot tanúsított, valamint ha a rendes eljárás lefolytatásához szükséges határidők tiszteletben tartása megakadályozhatja a szóban forgó tanulmányok végzését?

                              b)

                              Ha erre a kérdésre nemleges választ kell adni, ugyanilyen nemleges válasz adandó akkor is, ha a határozat rövid határidőn belüli meghozatalának elmaradása azzal a veszéllyel jár, hogy az érintett személy visszafordíthatatlanul elveszít egy tanulmányi évet?

                  3)

                  Ha a második kérdés a) vagy b) alkérdésére igenlő választ kell adni, a nemzeti bíróságnak előnyben kell-e részesítenie a törvény 2016/801 irányelv céljának megfelelő értelmezését annak érdekében, hogy az irányelv által követett célkitűzésnek megfelelő eredményre jusson azzal, hogy elfogadja az ezen irányelv 20. cikkében hivatkozott határozat végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelemnek a rendkívüli sürgősség körülményei közötti megvizsgálását, jóllehet a törvény előkészítő munkálatai alapján úgy tűnhet, hogy nem ez volt a jogalkotó szándéka?

                  4)

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdésében előírt jogorvoslat azt követeli-e meg a tagállamoktól, hogy a Charta 47. cikkének való megfelelés érdekében előírják, hogy bizonyos körülmények között a bíróság a hatóságot a vízum kibocsátására kötelezhesse?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok kutatás, tanulmányok folytatása, gyakorlat, önkéntes szolgálat, diákcsereprogramok vagy oktatási projektek, és au pair tevékenység céljából történő beutazásának és tartózkodásának feltételeiről szóló, 2016. május 11-i (EU) 2016/801 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 132., 21. o.).


title: C-680/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-405/15. sz., Fulmen kontra Tanács ügyben 2019. július 2-án hozott ítélete ellen Fulmen által 2019. szeptember 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/26

      A Törvényszék (első tanács) T-405/15. sz., Fulmen kontra Tanács ügyben 2019. július 2-án hozott ítélete ellen Fulmen által 2019. szeptember 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-680/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/28)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Fulmen (képviselők: A. Bahrami, N. Korogiannakis ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      Elsődlegesen:

                  —

                  a Bíróság részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  döntsön véglegesen a jogvitáról;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze Fulmen részére vagyoni kár címén 6 456 507 euró, nem vagyoni kár címén pedig 100 000 euró késedelmi kamatokkal növelt összegének a megfizetésére;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az összes költség viselésére.

            Másodlagosan:

                  —

                  a Bíróság részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A vagyoni kárt illetően a Törvényszék először is tévesen alkalmazta a jogot, megsértette a teljes kártérítés elvét, valamint az EUMSZ 340. cikk második bekezdését és az Alapjogi Charta 41. cikkének (3) bekezdését megfosztotta hatékony érvényesülésétől. A bizonyítási teher Törvényszék által megkövetelt szintje a fellebbezőt ért kár megtérítését teljes mértékben lehetetlenné tette annak ellenére, hogy fennállt az uniós jog kellően súlyos megsértése. Másodszor a megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és az indokolás ellentmondásos. Harmadszor a Törvényszék elferdítette a bizonyítékokat és a tényeket.
      A nem vagyoni kárt illetően a megtámadott ítélet a kártérítés összegének ex aequo et bono értékelése érdekében figyelembe vett kritériumok tekintetében semmilyen indokolást nem tartalmaz.


title: C-681/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-406/15. sz., Mahmoudian kontra Tanács ügyben 2019. július 2-án hozott ítélete ellen Fereydoun Mahmoudian által 2019. szeptember 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/27

      A Törvényszék (első tanács) T-406/15. sz., Mahmoudian kontra Tanács ügyben 2019. július 2-án hozott ítélete ellen Fereydoun Mahmoudian által 2019. szeptember 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-681/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/29)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Fereydoun Mahmoudian (képviselők: A. Bahrami, N. Korogiannakis ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      Elsődlegesen:

                  —

                  a Bíróság részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  döntsön véglegesen a jogvitáról;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a fellebbező részére vagyoni kár címén 966 581 euró, nem vagyoni kár címén pedig 500 000 euró késedelmi kamatokkal növelt összegének a megfizetésére;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az összes költség viselésére.

            Másodlagosan:

                  —

                  a Bíróság részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A vagyoni kárt illetően a Törvényszék először is tévesen alkalmazta a jogot, megsértette a teljes kártérítés elvét, valamint az EUMSZ 340. cikk második bekezdését és az Alapjogi Charta 41. cikkének (3) bekezdését megfosztotta hatékony érvényesülésétől. A bizonyítási teher Törvényszék által megkövetelt szintje a fellebbezőt ért kár megtérítését teljes mértékben lehetetlenné tette annak ellenére, hogy fennállt az uniós jog kellően súlyos megsértése. Másodszor a megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és az indokolás ellentmondásos. Harmadszor a Törvényszék elferdítette a bizonyítékokat és a tényeket.
      A nem vagyoni kárt illetően a megtámadott ítélet a kártérítés összegének ex aequo et bono értékelése érdekében figyelembe vett kritériumok tekintetében semmilyen indokolást nem tartalmaz.