title: T-56/22. sz. ügy: 2022. január 26-án benyújtott kereset – Egyesült Királyság kontra Bizottság

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/11

      2022. január 26-án benyújtott kereset – Egyesült Királyság kontra Bizottság
      (T-56/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: L. Baxter meghatalmazott és T. Buley barrister)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére az Egyesült Királyság által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2021. november 17-i (EU) 2021/2019 bizottsági végrehajtási határozatot (1) annyiban, amennyiben az aktív mezőgazdasági termelőkhöz kapcsolt vállalkozások meghatározásának hiányossága miatt az Egyesült Királyság akkreditált kifizető ügynökségeinek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA), illetve az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére bejelentett egyes kiadásokat kizár az európai uniós finanszírozásból; és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, az 1307/2013/EU rendelet (2) 9. cikke (2) bekezdése első albekezdésének téves értelmezésére alapított jogalapra hivatkozik. A felperes véleménye szerint az 1307/2013/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdése kizárólag (az említett rendelet 4. cikkében meghatározott) olyan mezőgazdasági termelőknek járó közvetlen kifizetésekre vonatkozik, akik maguk üzemeltetik a releváns infrastruktúrát vagy üzemet. A felperes azt állítja, hogy az alperes értelmezése téves, mivel:

                  —

                  i. Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfogalmazásából és értelméből nem következik az, hogy a mezőgazdasági termelőknek járó kifizetéseket ki kell zárni pusztán amiatt, hogy valamely kapcsolt vállalkozás az e cikkben meghatározott, közvetlen kifizetésben nem részesítendő tevékenységet végez.

                  —

                  ii. Az 1307/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének célja szerinti vagy teleologikus értelmezése nem támasztja alá a Bizottság értelmezését, amely nem áll összhangban e cikk céljával.

         (1)  HL 2021. L 413., 3. o.

         (2)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 8. o.).


title: C-52/22. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2022. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BF kontra Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/6

      A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2022. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BF kontra Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau
      (C-52/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BF

         Alperes: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdését, (2) bekezdésének a) pontját és 6. cikkének (1) bekezdését, valamint a jogbiztonságnak, a szerzett jogok védelmének és az uniós jog tényleges érvényesülésének az elvét, hogy azokkal ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében azon köztisztviselők csoportjainak nyugdíját, akik legkésőbb 2021. december 1-jétől váltak nyugdíjra (a Pensionsgesetz 1965 [a nyugdíjakról szóló 1965. évi törvény] szerinti teljes nyugdíjra) jogosulttá, első alkalommal csak a nyugdíjjogosultság megszerzését követő második naptári év január 1-jétől kezdődő hatállyal igazítják ki, miközben azon köztisztviselők csoportjainak nyugdíját, akik csak 2022. január 1-jétől válnak, illetve váltak nyugdíjra (a Pensionsgesetz 1965 [a nyugdíjakról szóló 1965. évi törvény] szerinti teljes nyugdíjra) jogosulttá, első alkalommal már a nyugdíjjogosultság megszerzését követő naptári év január 1-jétől kezdődő hatállyal kiigazítják?

         (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.).


title: C-6/22. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2022. január 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.B., U.B., M.B. kontra X S.A.

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/4

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2022. január 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.B., U.B., M.B. kontra X S.A.
      (C-6/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/05)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: M.B., U.B., M.B.

         Alperes: X S.A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelvnek (1) a fogyasztóknak az eladókkal vagy a szolgáltatókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekkel szembeni védelmére irányuló célkitűzése fényében megalapozott-e az az értelmezés, amely szerint, ha a bíróság az irányelv szabályainak alkalmazása során megállapítja valamely szerződés érvénytelenségét, ezen irányelv alkalmazása, és ezzel együtt a fogyasztó védelme is megszűnik, aminek következtében a fogyasztó és az eladó vagy szolgáltató közötti elszámolás szabályait az érvénytelen szerződés elszámolására alkalmazandó nemzeti kötelmi jogi rendelkezésekben kell keresni?

                  2)

                  A 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikke fényében, ha a bíróság megállapítja az adott szerződési feltétel jogellenességét, és e feltétel kihagyását követően a szerződés nem maradhat fenn, az így keletkezett hiányosságnak a felek általi, akaratuknak megfelelő rendelkezésekkel történő pótlására irányuló megegyezés, valamint diszpozitív rendelkezések hiányában a bíróságnak a fogyasztó akarata alapján kell-e megállapítania a szerződés érvénytelenségét, aki e bíróságtól a szerződés érvénytelenségének megállapítását kéri, vagy a bíróságnak a felek kérelmein túlterjeszkedve hivatalból kell-e vizsgálnia a fogyasztó vagyoni helyzetét annak megállapítása érdekében, hogy a szerződés érvénytelenségének megállapítása a fogyasztóra nézve nem jár-e különösen hátrányos következményekkel?

                  3)

                  Lehetővé teszi-e a 93/13 irányelv 6. cikke az olyan értelmezést, amely szerint ha a bíróság arra a következtetésre jut, hogy a szerződés érvénytelenségének megállapítása különösen hátrányos következményekkel járna a fogyasztóra nézve, és a feleknek a meggyőzésükre irányuló erőfeszítések ellenére sem sikerül megállapodniuk a szerződés kiegészítéséről, a fogyasztó objektív értelemben vett érdekét szem előtt tartva a bíróság a szerződésnek a tisztességtelen feltételek „kihagyása” következtében keletkezett hiányosságát a nemzeti jog olyan rendelkezéseivel is kiegészítheti, amelyek nem a Bíróság C-260/18. sz. ítéletének értelmében vett diszpozitív, azaz a szerződés hiányosságára közvetlenül alkalmazandó rendelkezések, hanem a nemzeti jog azon konkrét rendelkezései, amelyeket a szóban forgó szerződésre csak értelemszerűen vagy analógia útján lehet alkalmazni, és amelyek a nemzeti kötelmi jog kötelező szabályait tükrözik?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.


title: T-85/22. sz. ügy: 2022. február 16-án benyújtott kereset – Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/11

      2022. február 16-án benyújtott kereset – Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
      (T-85/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/14)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZAO Korporaciya „Masternet” (Moszkva, Oroszország) (képviselő: N. Bürglen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: STAYER európai uniós szóvédjegy – 9 498 395. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. december 16-án hozott határozata (R 932/2021-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  a 207/2009/EK tanácsi rendelet 15. cikkének megsértése.


title: C-9/22. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2022. január 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NJ, OZ kontra An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/5

      A High Court (Írország) által 2022. január 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NJ, OZ kontra An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General
      (C-9/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/06)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: NJ, OZ

         Alperesek: An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General

         Beavatkozó fél: DBTR-SCR1 Fund a Sub Fund of TWTC Multi-Family ICAV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/42/EK (1) irányelv 2. cikkének a) pontját, hogy a „tervek és programok, […] illetve ezek bármely módosítása[,] amelyeket valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóságnak kell kidolgoznia, illetve elfogadnia” fogalma olyan tervet vagy programot is magában foglal, amelyet közösen dolgoz ki, illetve fogad el egy helyi szintű hatóság és egy magánszektorbeli projektgazda mint a helyi hatóság tulajdonában lévő telkekkel szomszédos telkek tulajdonosa?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/42/EK irányelv 2. cikkének a) pontját, hogy a „tervek és programok, […] illetve ezek bármely módosítása[,] amelyeket törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írnak elő” fogalma olyan tervet vagy programot is magában foglal, amelyet kifejezetten valamely helyi hatóság jogszabályon alapuló (jogszabályi rendelkezés alapján készített) fejlesztési terve irányoz elő akár általánosságban, akár oly módon, hogy a fejlesztési terv kimondja, hogy a helyi hatóság „területspecifikus útmutatást fog készíteni a stratégiai fejlesztési és regenerációs területekre […] vonatkozóan helyi rendezési tervek, […] sematikus főtervek és helyi környezetvédelmi fejlesztési tervek megfelelő mechanizmusainak felhasználásával”?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/42/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy az „olyan [terv] és [program,] amely a mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, halászat, energetika, ipar, közlekedés, hulladékgazdálkodás, vízgazdálkodás, távközlés, idegenforgalom, területrendezés, illetve földhasználat terén készül, és amely meghatározza a 85/337/EGK (2) irányelv I. és II. mellékletében felsorolt projektek [helyesen: projektek végrehajtása] jövőbeli engedélyének kereteit” fogalma olyan tervet vagy programot is magában foglal, amely önmagában nem kötelező érvényű, de amelyet kifejezetten egy kötelező érvényű, jogszabályon alapuló fejlesztési terv irányoz elő, vagy amely ténylegesen olyan terv módosítását javasolja vagy irányozza elő, amelyet stratégiai környezeti vizsgálat alá vetettek?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/92/EU (3) irányelv 2. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes, ha a hatáskörrel rendelkező hatóság a környezeti hatásvizsgálat során figyelembe veszi a kötelező kormányzati politikákat, különösen azokat, amelyek nem kizárólag környezetvédelmi kritériumokon alapulnak, mivel olyan politikákról van szó, amelyek bizonyos körülmények között olyan helyzeteket határoznak meg, amelyekben nem zárható ki az engedély megadása?

         (1)  Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 2001.7.21., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.).

         (2)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL 1985. L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.).

         (3)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).


title: T-104/22. sz. ügy: 2022. február 25-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/12

      2022. február 25-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság
      (T-104/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/15)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Koós G., meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Magyarországtól származó dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés biztosítása iránt benyújtott GESTDEM 2021/2808 számú megerősítő kérelem tárgyában 2021. december 14-én hozott, a hozzáférhetővé tétellel szemben magyar részről jelzett kifogásokat felülbíráló bizottsági határozatot, valamint

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A megtámadott határozatban a Bizottság részlegesen hozzáférhetőnek nyilvánította a kérelmező által kiadni kért dokumentumokat annak ellenére, hogy a magyar hatóságok kifejezetten hivatkoztak a döntéshozatali folyamat védelmére vonatkozó kivételre az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikkének (3) bekezdése alapján, és ezt a Bizottság a megerősítő kérelemig a konkrét ügyben el is fogadta.
      A Magyar Kormány álláspontja szerint a Bizottság által a megtámadott határozatban alkalmazott jogértelmezés nemcsak ellentétben áll az eddigi gyakorlatával és a Bíróság által kialakított ítélkezési gyakorlattal, de egyúttal súlyos károkat is okoz a Bizottság és a tagállami irányító hatóságok együttműködésére nézve. A Magyar Kormány – amellett, hogy az operatív programok módosításánál a Bizottság jóváhagyására hivatkozással az uniós intézmény általi döntéshozatal mellett érvel, és annak alapján is alkalmazhatónak tartja az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (3) bekezdése szerinti kivételt – hangsúlyozza, hogy a jelen eljárás sajátossága, hogy a tagállami döntés megosztott irányítás keretében valójában erős bizottsági ellenőrzés mellett születik. Formálisan a tagállami hatóság döntéséről van ugyan szó, de erre a Bizottság kimutatható hatással rendelkezik, így még inkább elfogadhatatlan, hogy az ilyen döntést ne védje a hivatkozott kivétel. Az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében hivatkozott kivétel a tagállami hatóságok döntéshozatalát is védeni hivatott.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.).


title: C-80/22. sz. ügy: A Tribunale ordinario di Bologna (Olaszország) által 2022. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/7

      A Tribunale ordinario di Bologna (Olaszország) által 2022. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino
      (C-80/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/09)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale ordinario di Bologna

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BU

         Alperes: Ministero dell’Interno, Dipartimento per le Libertà civili e l'Immigrazione – Unità Dublino

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Milyen jogkövetkezményekkel jár az uniós jog szerint, ha a megkereső állam a 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 18. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti visszavételi eljárás keretében megsérti a rendelet 4. cikkében meghatározott tájékoztatási kötelezettséget, illetve a rendelet 5. cikke szerinti, a kérelmező személyes meghallgatásának lefolytatására vonatkozó kötelezettséget, és különösen, hogy a 604/2013/EU rendelet 4. és 5. cikkét úgy kell-e értelmezni:

                              —

                              hogy a 4. cikk (2) bekezdésében előírt tájékoztató füzet azon személy részére történő átadásának elmulasztása, aki a 23. cikkben leírt helyzetben található, vagy a kérelmezőnek a rendelet 5. cikke szerinti személyes meghallgatásának elmulasztása önmagában az átadásra vonatkozó határozat orvosolhatatlan semmisségét és ebből eredően a megkereső tagállamnak a nemzetközi védelem iránti kérelem elbírálásáért fennálló felelősségének feléledését eredményezi;

                              —

                              vagy úgy, hogy az átadásra vonatkozó határozat jogellenessége annak állításától és bizonyításától függ, hogy az eljárás más eredményre vezetett volna, ha a megkereső állam hatósága eleget tett volna a 604/2013/EU rendelet 4. és 5. cikkében foglalt kötelezettségeknek;

                              —

                              vagy úgy, hogy a megkereső állam hatósága semmilyen esetben sem köteles biztosítani a megkeresett tagállam részére történő átadásra vonatkozó eljárás alá vont külföldi személynek a 604/2013/EU rendelet 4. és 5. cikkében előírt tájékoztatási és részvételi garanciákat?

                  2)

                  A 604/2013/EU rendelet 27. cikkének (1) bekezdését önmagában vagy az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben úgy kell-e értelmezni:

                              —

                              hogy az azt írja elő, hogy a másik tagállam részére történő átadásra vonatkozó eljárás alá vont külföldi személy számára biztosítani kell a rendelet 4. és 5. cikkében meghatározott garanciákat, ami az átadásra vonatkozó határozattal szembeni hatékony jogorvoslathoz való jog védelmét szolgálja;

                              —

                              igenlő válasz esetén pedig úgy, hogy a 604/2013/EU rendelet 27. cikke szerinti, az átadásra vonatkozó határozat megsemmisítése iránti kérelmet elbíráló bíróság jogosult újraértékelni azon határozat érdemi részét, amellyel a megkeresett állam közigazgatási hatósága a rendelet III. fejezetében a felelősségre vonatkozóan meghatározott feltételek alkalmazásával megállapította a kérelmező által benyújtott, nemzetközi védelem iránti kérelem elbírálására vonatkozó felelősségét?

         (1)  Az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 182., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: T-31/22. sz. ügy: 2022. január 11-én benyújtott kereset – Perez Lopes Pargana Calado kontra Bíróság

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/9

      2022. január 11-én benyújtott kereset – Perez Lopes Pargana Calado kontra Bíróság
      (T-31/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/10)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Felperes: Ana Teresa Perez Lopes Pargana Calado (Lisszabon, Portugália) (képviselő: M. Marques Matias, ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Bírósága

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  mint megalapozatlant, nyilvánítsa semmisnek a felperesre az ezen eljárással összefüggésben vonatkozó határozatot;

                  —

                  hozzon egy olyan másik határozatot az említett határozat helyett, amely megjelöli, hogy elfogadják-e a felperes pályázatát vagy sem, és abban az esetben, ha nem fogadják el, azokat az indokokat, amelyeket a hátrányára vettek figyelembe a többi pályázóval összehasonlítva és a pályázati felhívással összefüggésben;

                  —

                  vizsgálja meg a határozatot, és hozzon egy olyan másik határozatot, amely elfogadja a felperes pályázatát a többi pályázóval azonos körülmények között.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az egyenlőség elvének megsértésére alapított jogalap: a határozat nem méltányos a többi pályázóhoz viszonyítva.

                  2.

                  A második, a jogsértés jogellenessége miatti alkalmazhatatlanságára alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a Bíróságtól kapott, egy folyamatban lévő fordítás befejejezésére vonatkozó információkra alapított jogalap

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a benyújtott teljes dokumentáció megfelel a követelményeknek, valamint arra, hogy az azt elutasító határozatban nem szerepelnek a kizárás indokai.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a benyújtott nyilatkozatot ki kellett volna venni az iratok közül, és nem kellett volna hátrányos helyzetbe hozni a pályázót, mivel az nem alkotta részét a kért dokumentációnak.

                  6.

                  A hatodik, egy feltételezett jogsértés alapján a pályázati eljárásból történő kizárásra vonatkozó intézkedések elfogadása előtti meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított jogalap (az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének első franciabekezdése).

                  7.

                  A hetedik, a közigazgatási szervnek a határozatai indokolására vonatkozó kötelezettsége nem teljesítésére alapított jogalap (az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdése).


title: T-109/22. sz. ügy: 2022. február 28-án benyújtott kereset – Schneider kontra EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/13

      2022. február 28-án benyújtott kereset – Schneider kontra EUIPO – Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas (frutania)
      (T-109/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/16)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Markus Schneider (Bonn, Németország) (képviselők: M. Bergermann és D. Graetsch ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Frutaria Comercial de Frutas y Hortalizas, SL (Zaragoza, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a kék színű, frutania európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 11 987 419. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. december 17-én hozott határozata (R 1058/2017-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselését is.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása és megsértése.


title: C-526/21. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-211/21. sz., Vervloet és Vervloet-Mulder kontra AREB ügyben 2021. június 25-én hozott végzése ellen Antonius Maria Vervloet és Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder által 2021. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/2

      A Törvényszék (első tanács) T-211/21. sz., Vervloet és Vervloet-Mulder kontra AREB ügyben 2021. június 25-én hozott végzése ellen Antonius Maria Vervloet és Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder által 2021. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-526/21. sz. ügy)
      (2022/C 158/02)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Fellebbezők: Antonius Maria Vervloet, Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder (képviselő: P. Van der Veld advocaat)

         A másik fél az eljárásban: Agència Estatal de Resolució d’Entitats Bancàries (AREB)
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 1-jén hozott végzésével a fellebbezést nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította, és akként határozott, hogy Antonius Maria Vervloet és Cornelia Wilhelmina Vervloet-Mulder maguk viselik saját költségeiket.


title: T-53/22. sz. ügy: 2022. január 28-án benyújtott kereset – Collard kontra Parlament és ID

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/10

      2022. január 28-án benyújtott kereset – Collard kontra Parlament és ID
      (T-53/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Gilbert Collard (Vauvert, Franciaország) (képviselő: B. Kuchukian ügyvéd)

         Alperesek: Európai Parlament és az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a két határozatot, először is az ideiglenes felfüggesztésről szóló, 2022. január 22-i határozatot, másodszor pedig a kizárásról szóló, 2022. január 25-i határozatot;

                  —

                  rendelje el e két határozat végrehajtásának azonnali felfüggesztését.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Azon kereset alátámasztása érdekében, amely arra irányul, hogy a Törvényszék először is semmisítse meg az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport elnöksége által 2022. január 22-én hozott azon határozatot, amely két hónap időtartamra felfüggesztette a felperes e képviselőcsoportban fennálló tagságát, másodszor pedig semmisítse meg az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport által 2022. január 25-én hozott azon határozatot, amely a felperest kizárta e képviselőcsoportból, a felperes alaki szempontból azt kifogásolja, hogy e határozatok nem tartják tiszteletben a fegyelmi eljárás alapvető szabályait, érdemi szempontból pedig azt, hogy e határozatoknak nincs semmilyen érvényes alapja.


title: C-721/21. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2021. november 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eco Advocacy CLG kontra An Bord Pleanála

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/2

      A High Court (Írország) által 2021. november 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eco Advocacy CLG kontra An Bord Pleanála
      (C-721/21. sz. ügy)
      (2022/C 158/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Eco Advocacy CLG

         Alperes: An Bord Pleanála

         Érdekelt fél: Keegan Land Holdings

         Egyéb felek: An Taisce – The National Trust for Ireland, ClientEarth AISBL

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  i)

                  Az uniós jog elsőbbségének és/vagy a jóhiszemű együttműködésnek az általános elvéből – akár általánosságban, akár a környezetvédelmi jog sajátos összefüggésében – következik-e az, hogy ha valamely fél közigazgatási határozat érvényességének vitatása céljából keresetet indít konkrét uniós jogi aktusra való, akár kifejezett, akár hallgatólagos hivatkozással, de nem határozza meg pontosan, hogy a jogi aktus mely rendelkezéseit vagy pontosan mely értelmezést sértették meg, az a nemzeti bíróság, amely előtt eljárás indul köteles vagy jogosult megvizsgálni a keresetet függetlenül attól, hogy a nemzeti eljárásjog értelmében a fél az írásbeli beadványában köteles konkrétan megjelölni a szóban forgó jogsértéseket?

                  ii)

                  Amennyiben az első kérdésre adott válasz igenlő, következik-e a 2011/92 KHV-irányelv (1) 4. cikkének (2), (3), (4) és/vagy (5) bekezdéséből, és/vagy III. mellékletéből, és/vagy ezen irányelvnek a jogbiztonság elvével és a megfelelő ügyintézésre vonatkozó, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében szereplő elvvel összefüggésben való értelmezéséből, hogy amennyiben valamely illetékes hatóság úgy dönt, hogy nem folytat környezeti hatásvizsgálati eljárást a fejlesztés engedélyezésére irányuló valamely javaslatot illetően, kifejezetten, egyenként és/vagy konkrétan meg kell jelölnie, hogy pontosan mely dokumentumok tartalmazzák az erre vonatkozó indokait?

                  iii)

                  Amennyiben az első kérdésre adott válasz igenlő, következik-e a 2011/92 KHV-irányelv 4. cikkének (2), (3), (4) és/vagy (5) bekezdéséből, és/vagy III. mellékletéből, és/vagy ezen irányelvnek a jogbiztonság elvével és a megfelelő ügyintézre vonatkozó, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében szereplő elvvel összefüggésben való értelmezéséből, hogy amennyiben valamely illetékes hatóság úgy dönt, hogy nem folytat környezeti hatásvizsgálati eljárást a fejlesztés engedélyezésére irányuló valamely javaslatot illetően, kifejezetten rögzítenie kell a KHV-irányelv III. melléklete minden egyes címsorának és alcímének figyelembevételét annyiban, amennyiben e címsorok és alcímek relevánsak lehetnek a fejlesztés szempontjából?

                  iv)

                  Úgy kell-e értelmezni a 92/43/EGK irányelv (2) 6. ci[kké]nek (3) bekezdését, hogy– azon elv alkalmazása szempontjából, amely szerint annak meghatározása céljából, hogy szükséges-e a valamely terv vagy projekt által az érintett területre gyakorolt káros hatások későbbi megfelelő vizsgálata, az előzetes vizsgálat szakaszában nem vehetők figyelembe a terv vagy projekt által a szóban forgó területre gyakorolt káros hatások elkerülését vagy csökkentését célzó intézkedések – valamely tagállam illetékes hatósága a tervnek vagy projektnek a szennyezőanyagok eltávolítását magában foglaló jellemzőit, amelyek az európai területre gyakorolt káros hatásokat csökkenthetik, figyelembe veheti pusztán amiatt, hogy e jellemzők nem kárenyhítési intézkedések, még ha az említett hatással is járnak, és azokat a terv az érintett európai területre esetlegesen gyakorolt hatástól függetlenül, általános jellemzőkként is tartalmazta volna?

                  v)

                  Úgy kell-e értelmezni a 92/43/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdését, hogy amennyiben valamely tagállam illetékes hatósága a szakértői szervek által megfogalmazott kérdések vagy aggályok ellenére az előzetes vizsgálat szakaszában arra jut, hogy nincs szükség megfelelő vizsgálatra, olyan kifejezett és részletes indokolást kell adnia, amely minden észszerű tudományos kételyt eloszlat az érintett európai területen tervezett munkálatok hatásait illetően, és amely kifejezetten és egyenként eloszlatja a nyilvánosságnak a döntéshozatali folyamatban való részvétele során e téren felmerülő kétségeket?

                  vi)

                  Amennyiben az első kérdésre adott válasz igenlő, következik-e a 92/43 élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdéséből, és/vagy ezen irányelvnek a jogbiztonság elvével és a megfelelő ügyintézésre vonatkozó, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében szereplő elvvel összefüggésben való értelmezéséből, hogy amennyiben valamely illetékes hatóság úgy dönt, hogy nem folytat megfelelő vizsgálati eljárást a fejlesztés engedélyezésére irányuló valamely javaslatot illetően, kifejezetten, egyenként és/vagy konkrétan meg kell jelölnie, hogy pontosan mely dokumentumok tartalmazzák az erre vonatkozó indokait?

         (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).

         (2)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).


title: T-54/22. sz. ügy: 2022. január 28-án benyújtott kereset – Rivière kontra Parlament és ID

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/10

      2022. január 28-án benyújtott kereset – Rivière kontra Parlament és ID
      (T-54/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Jérôme Rivière (Párizs, Franciaország) (képviselő: B. Kuchukian ügyvéd)

         Alperesek: Európai Parlament és az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a két határozatot, először is az ideiglenes felfüggesztésről szóló, 2022. január 21-i határozatot, másodszor pedig a kizárásról szóló, 2022. január 25-i határozatot;

                  —

                  rendelje el e két határozat végrehajtásának azonnali felfüggesztését.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Azon kereset alátámasztása érdekében, amely arra irányul, hogy a Törvényszék először is semmisítse meg az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport elnöksége által 2022. január 21-én hozott azon határozatot, amely két hónap időtartamra felfüggesztette a felperes e képviselőcsoportban fennálló tagságát, másodszor pedig semmisítse meg az Identitás és Demokrácia (ID) képviselőcsoport által 2022. január 25-én hozott azon határozatot, amely a felperest kizárta e képviselőcsoportból, a felperes alaki szempontból azt kifogásolja, hogy e határozatok nem tartják tiszteletben a fegyelmi eljárás alapvető szabályait, érdemi szempontból pedig azt, hogy e határozatoknak nincs semmilyen érvényes alapja.


title: T-110/22. sz. ügy: 2022. február 28-án benyújtott kereset – Kremer kontra Bizottság

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/14

      2022. február 28-án benyújtott kereset – Kremer kontra Bizottság
      (T-110/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Christiane Kremer (Brüsszel, Belgium) (képviselők: D. Grisay és A. Ansay ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  fogadja be a jelen megsemmisítés iránti/szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti keresetlevelet;

                  —

                  a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak, és következésképpen:

                              —

                              elsődlegesen:

                                          —

                                          állapítsa meg, hogy a megsemmisítés iránti kereset megalapozott, és mondja ki, hogy a kinevezésre jogosult hatóság 2022. február 24-i elutasító határozata az alábbi okokból semmis:

                                                      —

                                                      a személyzeti szabályzat 77. cikke és a személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 11. cikke, amelyeken a felperesnek címzett, jogosultságot megállapító értesítés alapul, jogellenes;

                                                      —

                                                      az Európai Bizottság megsértette gondoskodási kötelezettségét, mivel a jogosultságot megállapító értesítésében nem ajánlotta fel a felperesnek az illetékes európai hatóság által be nem számított nyugdíjjogosultságok visszatérítését;

                                                      —

                                                      az Európai Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, mivel a jogosultságot megállapító értesítésében nem ajánlotta fel a felperesnek az illetékes európai hatóság által be nem számított nyugdíjjogosultságok visszatérítését;

                                          —

                                          és utalja vissza az ügyet a kinevezésre jogosult hatósághoz, hogy e hatóság határozza meg a felperesnek visszatérítendő összeget;

                              —

                              másodlagosan:

                                          —

                                          állapítsa meg, hogy a jogalap nélküli gazdagodáson alapuló kártérítési kereset megalapozott azon az alapon, hogy a felperes vagyona a nemzeti nyugdíjrendszerébe befizetett és az Unió illetékes hatósága által figyelembe nem vett nyugdíjjárulékainak összegével csökkent, amely járulékok ebből következően az Európai Unió nyugdíjalapját gazdagították;

                                          —

                                          kötelezze a Bizottságot a felperest ért két – a jelen keresetlevél benyújtásának időpontjában 55 401,07 euró tőkeösszegre becsült – vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 77. cikke első bekezdésének és a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének jogellenességére vonatkozó kifogásra alapított jogalap. A felperes arra hivatkozik, hogy a fent említett rendelkezések előírják, hogy a tisztviselőnek az európai uniós intézmények szervezeti egységeinél végzett tevékenységének megkezdésétől számított tíz éven belül döntenie kell a nemzeti rendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságának az Európai Unió nyugdíjalapjába (a továbbiakban: uniós nyugdíjalap) történő átviteléről. Márpedig a nyugdíjjogosultságát átvivő tisztviselő csak a nyugdíjba vonulása időpontjában tudja megfelelően felmérni az esetleges átvitel terjedelmét, különösen a nyugdíj összegét 70 %-ra korlátozó szabály miatt. A felperes ebből azt a következtetést vonja le, hogy e szabály eltérő bánásmódot eredményez azon tisztviselővel szemben, aki teljes szakmai pályafutását az európai rendszerben töltötte, ezáltal sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

                  2.

                  A második, a személyzeti szabályzat 24. cikkében előírt segítségnyújtási és gondoskodási kötelezettség megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy a nyugdíjjogosultságnak a nemzeti rendszerből az uniós nyugdíjalapba történő átvitelekor a tisztviselők rendszerint kapnak egy táblázatot a Bizottságtól, amely feltünteti, hogy jogosultak-e a származási országuk szerinti nemzeti rendszerbe befizetett, az uniós nyugdíjrendszerbe be nem számított összegek jóvá nem írt biztosításmatematikai egyenértékének visszafizetésére. Ezenkívül a visszafizetésre általában konkrét korlátozások vagy lépések nélkül kerül sor. Márpedig a felperes – állítása szerint – sem ilyen táblázatot, sem visszafizetést nem kapott.

                  3.

                  A harmadik, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére alapított jogalap. A felperes úgy véli, hogy objektív kritérium által nem igazolt hátrányos megkülönböztetés áll fenn egyrészt azon tisztviselők között, akik nyugdíjjogosultságuk átvitelekor visszafizetésben részesülnek, másrészt pedig azon tisztviselők között, amelyek esetében erre nem kerül sor.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy fennáll a felperes kárára történő jogalap nélküli gazdagodás miatti szerződésen kívüli felelősség.


title: T-111/22. sz. ügy: 2022. február 28-án benyújtott kereset – Baert kontra Bizottság

text:
               2022.4.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/15

      2022. február 28-án benyújtott kereset – Baert kontra Bizottság
      (T-111/22. sz. ügy)
      (2022/C 158/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Rhonny Baert (Deinze, Belgium) (képviselők: D. Grisay és A. Ansay ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  fogadja be a jelen megsemmisítés iránti/szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti keresetlevelet;

                  —

                  a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak, és következésképpen:

                              —

                              elsődlegesen:

                                          —

                                          állapítsa meg, hogy a megsemmisítés iránti kereset megalapozott, és mondja ki, hogy a kinevezésre jogosult hatóság 2022. február 28-i hallgatólagos elutasítása, valamint az Európai Bizottság 2016. december 21-én hozott határozata (jogosultságot megállapító értesítés) az alábbi okokból semmis:

                                                      —

                                                      a személyzeti szabályzat 77. cikke és a személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 11. cikke, amelyeken a jogosultságot megállapító 2016. december 21-i értesítés alapul, jogellenes;

                                                      —

                                                      az Európai Bizottság megsértette gondoskodási kötelezettségét, mivel a jogosultságot megállapító 2016. december 21-i értesítésében nem ajánlotta fel a felperesnek az illetékes európai hatóság által be nem számított nyugdíjjogosultságok visszatérítését;

                                                      —

                                                      az Európai Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, mivel a jogosultságot megállapító 2016. december 21-i értesítésében nem ajánlotta fel a felperesnek az illetékes európai hatóság által be nem számított nyugdíjjogosultságok visszatérítését;

                                          —

                                          és utalja vissza az ügyet a kinevezésre jogosult hatósághoz, hogy e hatóság határozza meg a felperesnek visszatérítendő összeget;

                              —

                              másodlagosan:

                                          —

                                          állapítsa meg, hogy a jogalap nélküli gazdagodáson alapuló kártérítési kereset megalapozott azon az alapon, hogy a felperes vagyona a nemzeti nyugdíjrendszerébe befizetett és az Unió illetékes hatósága által figyelembe nem vett nyugdíjjárulékainak összegével csökkent, amely járulékok ebből következően az Európai Unió nyugdíjalapját gazdagították;

                                          —

                                          kötelezze a Bizottságot a felperest ért, a jelen keresetlevél benyújtásának időpontjában 31 066,80 euró tőkeösszegre, illetve legalábbis a Bizottság által 2017. február 1-je óta kapott időszakos hátralékok – ideértve a jövőben fizetendő hátralékokat is – 39,18 %-ára becsült vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 77. cikke első bekezdésének és a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének jogellenességére vonatkozó kifogásra alapított jogalap. A felperes arra hivatkozik, hogy a fent említett rendelkezések előírják, hogy a tisztviselőnek az európai uniós intézmények szervezeti egységeinél végzett tevékenységének megkezdésétől számított tíz éven belül döntenie kell a nemzeti rendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságának az Európai Unió nyugdíjalapjába (a továbbiakban: uniós nyugdíjalap) történő átviteléről. Márpedig a nyugdíjjogosultságát átvivő tisztviselő csak a nyugdíjba vonulása időpontjában tudja megfelelően felmérni az esetleges átvitel terjedelmét, különösen a nyugdíj összegét 70 %-ra korlátozó szabály miatt. A felperes ebből azt a következtetést vonja le, hogy e szabály eltérő bánásmódot eredményez azon tisztviselővel szemben, aki teljes szakmai pályafutását az európai rendszerben töltötte, ezáltal sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

                  2.

                  A második, a személyzeti szabályzat 24. cikkében előírt segítségnyújtási és gondoskodási kötelezettség megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy a nyugdíjjogosultságnak a nemzeti rendszerből az uniós nyugdíjalapba történő átvitelekor a tisztviselők rendszerint kapnak egy táblázatot a Bizottságtól, amely feltünteti, hogy jogosultak-e a származási országuk szerinti nemzeti rendszerbe befizetett, az uniós nyugdíjrendszerbe be nem számított összegek jóvá nem írt biztosításmatematikai egyenértékének visszafizetésére. Ezenkívül a visszafizetésre általában konkrét korlátozások vagy lépések nélkül kerül sor. Márpedig a felperes – állítása szerint – sem ilyen táblázatot, sem visszafizetést nem kapott.

                  3.

                  A harmadik, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére alapított jogalap. A felperes úgy véli, hogy objektív kritérium által nem igazolt hátrányos megkülönböztetés áll fenn egyrészt azon tisztviselők között, akik nyugdíjjogosultságuk átvitelekor visszafizetésben részesülnek, másrészt pedig azon tisztviselők között, amelyek esetében erre nem kerül sor.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy fennáll a felperes kárára történő jogalap nélküli gazdagodás miatti szerződésen kívüli felelősség.


title: C-561/20. sz. ügy: 0A Bíróság (negyedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Q, R, S kontra United Airlines, Inc. (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályai – Két járatszakaszból álló csatlakozó járat – E légi járatnak valamely harmadik ország két repülőterét összekötő második szakasza során a végső célállomáson bekövetkezett jelentős késés – E rendeletnek a nemzetközi jogra tekintettel való érvényessége)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/12

      0A Bíróság (negyedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Q, R, S kontra United Airlines, Inc.
      (C-561/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy jelentős késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályai - Két járatszakaszból álló csatlakozó járat - E légi járatnak valamely harmadik ország két repülőterét összekötő második szakasza során a végső célállomáson bekövetkezett jelentős késés - E rendeletnek a nemzetközi jogra tekintettel való érvényessége)
      (2022/C 213/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nederlandstalige Ondernemingsrechtbank Brussel

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Q, R, S

         Alperes: United Airlines, Inc.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 6. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a két járatszakaszból álló, egy közösségi légi fuvarozónál történt egyetlen foglalás tárgyát képező, valamely tagállam területén található repülőtérről induló és egy harmadik országban található repülőtéren történő átszállással e harmadik ország másik repülőterére érkező csatlakozó járat utasának joga van kártalanítást kérni a harmadik ország azon légi fuvarozójától, amely e közösségi légi fuvarozó nevében eljárva e járatot teljes egészében üzemeltette, amennyiben ezen utas az említett járat második szakasza során bekövetkezett, több mint háromórás késéssel érte el végső célállomását.

                  2)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintené a 261/2004 rendelet érvényességét a nemzetközi szokásjog azon elvére tekintettel, amely szerint minden állam teljes és kizárólagos szuverenitással rendelkezik saját légtere felett.

         (1)  HL C 128., 2021.4.12.


title: C-568/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. április 7-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J kontra H Limited (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012/EU rendelet – Hatály – A 2. cikk a) pontja – A „határozat” fogalma – Harmadik államban hozott határozat rövid és kontradiktórius vizsgálatát követően másik tagállamban kibocsátott fizetési meghagyás – 39. cikk – A tagállamokban való végrehajthatóság)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/13

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. április 7-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J kontra H Limited
      (C-568/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása polgári és kereskedelmi ügyekben - 1215/2012/EU rendelet - Hatály - A 2. cikk a) pontja - A „határozat” fogalma - Harmadik államban hozott határozat rövid és kontradiktórius vizsgálatát követően másik tagállamban kibocsátott fizetési meghagyás - 39. cikk - A tagállamokban való végrehajthatóság)
      (2022/C 213/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J

         Alperes: H Limited

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének a) pontját és 39. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a valamely tagállam bírósága által valamely harmadik államban hozott jogerős ítéletek alapján elfogadott fizetési meghagyás határozatnak minősül, és a többi tagállamban végrehajtható, ha az eredeti eljárás helye szerinti tagállamban kontradiktórius eljárást követően hozták és ott végrehajthatónak nyilvánították, ugyanakkor a határozat jelleg nem fosztja meg a kötelezett felet azon jogától, hogy e rendelet 46. cikkének megfelelően ugyanezen rendelet 45. cikke szerinti valamelyik megtagadási okra hivatkozva a végrehajtás megtagadását kérje.

         (1)  HL C 28., 2021.1.25.


title: C-645/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – V A, Z A kontra TP (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 650/2012/EU rendelet – 10. cikk – Az öröklési ügyekre irányadó kiegészítő joghatóság – Az örökhagyónak az elhalálozása időpontjában valamely, nem a 650/2012/EU rendelet hatálya alá tartozó államban található szokásos tartózkodási helye – Valamely tagállam állampolgárságával és ezen tagállamban vagyontárgyakkal rendelkező örökhagyó – Az említett tagállam eljáró bíróságának arra vonatkozó kötelezettsége, hogy hivatalból vizsgálja saját kiegészítő joghatóságának kritériumait – Hagyatéki gondnok kijelölése)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/14

      A Bíróság (ötödik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – V A, Z A kontra TP
      (C-645/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 650/2012/EU rendelet - 10. cikk - Az öröklési ügyekre irányadó kiegészítő joghatóság - Az örökhagyónak az elhalálozása időpontjában valamely, nem a 650/2012/EU rendelet hatálya alá tartozó államban található szokásos tartózkodási helye - Valamely tagállam állampolgárságával és ezen tagállamban vagyontárgyakkal rendelkező örökhagyó - Az említett tagállam eljáró bíróságának arra vonatkozó kötelezettsége, hogy hivatalból vizsgálja saját kiegészítő joghatóságának kritériumait - Hagyatéki gondnok kijelölése)
      (2022/C 213/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: V A, Z A

         Alperes: TP

         Rendelkező rész

      Az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló, 2012. július 4-i 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 10. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a tagállami bíróságnak hivatalból figyelembe kell vennie joghatóságát az e rendelkezésben előírt kiegészítő joghatósági szabály alapján, ha – miután az e rendelet 4. cikkében megállapított általános joghatósági szabály alapján fordultak hozzá – megállapítja, hogy ez utóbbi rendelkezés alapján nem rendelkezik joghatósággal.

         (1)  HL C 53., 2021.2.15.


title: C-668/20. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Y GmbH kontra Hauptzollamt (Előzetes döntéshozatal – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Az áruk besorolása – 1302, 3301 és 3302 vámtarifaszám – Vanília oleorezin kivonat – Jövedéki adó – 92/83/EGK irányelv – Adómentességek – A 27. cikk (1) bekezdésének e) pontja – Az „aromaanyag” fogalma – 92/12/EGK irányelv – Az Európai Bizottság jövedékiadó-bizottsága – Hatáskörök)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/14

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Y GmbH kontra Hauptzollamt
      (C-668/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Az áruk besorolása - 1302, 3301 és 3302 vámtarifaszám - Vanília oleorezin kivonat - Jövedéki adó - 92/83/EGK irányelv - Adómentességek - A 27. cikk (1) bekezdésének e) pontja - Az „aromaanyag” fogalma - 92/12/EGK irányelv - Az Európai Bizottság jövedékiadó-bizottsága - Hatáskörök)
      (2022/C 213/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Y GmbH

         Alperes: Hauptzollamt

         Rendelkező rész

                  1)

                  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet 2015. október 6-i (EU) 2015/1754 bizottsági végrehajtási rendelettel módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy a hozzávetőleg 85 % etanolból, 10 % vízből és 4,8 % szárazmaradékból álló, átlagosan 0,5 % vanílatartalmú áru, amelyet szabványosítás céljából egy olyan köztes termék vízzel és etanollal történő hígításával nyernek, amelyet vaníliarúdból etanol segítségével vontak ki, a KN 1302 1905 vámtartifaalszám alá tartozik.

                  2)

                  Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv 27. cikke (1) bekezdésének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy a 2658/87 rendeletnek 2015/1754 végrehajtási rendelettel módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 1302 1905 vámtarifaalszáma alá tartozó vanília oleorezint az irányelv rendelkezése értelmében vett „aromaanyagnak” kell tekinteni, feltéve hogy olyan összetevőnek minősül, amely egy adott termék jellegzetes ízét vagy illatát adja.

         (1)  HL C 72., 2021.3.1.


title: C-102/21. és C-103/21. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – KW (C-102/21), SG (C-103/21) kontra Autonome Provinz Bozen (Előzetes döntéshozatal – Államok által nyújtott támogatások – Kisvízerőművek építésére vonatkozó támogatási programok – Elektromos hálózattal nem rendelkező havasi és menedékházak – Az Európai Bizottság általi engedélyezés – Lejárat)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/15

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – KW (C-102/21), SG (C-103/21) kontra Autonome Provinz Bozen
      (C-102/21. és C-103/21. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Államok által nyújtott támogatások - Kisvízerőművek építésére vonatkozó támogatási programok - Elektromos hálózattal nem rendelkező havasi és menedékházak - Az Európai Bizottság általi engedélyezés - Lejárat)
      (2022/C 213/18)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

         Alperes: Autonome Provinz Bozen

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az SA.32113 (2010/N) – Olaszország: Energiamegtakarítással, távfűtési rendszerekkel és az Alto-Adige/Dél-Tirol távoli területeinek villamosításával kapcsolatos támogatási programok elnevezésű állami támogatásról szóló, 2012. július 25-i C(2012) 5048 final bizottsági határozatból eredő, kisvízerőművek építéséhez nyújtott támogatásokra vonatkozó támogatási program engedélye már nem volt hatályos, amikor az Autonome Provinz Bozen (Bolzano autonóm megye, Olaszország) KW és SG részére támogatásokat nyújtott.

                  2)

                  Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nem az Európai Bizottságnak kell az érintett tagállamtól az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet 1. cikkének f) pontja értelmében vett jogellenes támogatás visszatéríttetését kérnie.

         (1)  HL C 217., 2021.6.7.


title: C-150/21. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. B.-vel szemben kiszabott pénzbüntetés elismerésére és végrehajtására irányuló eljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Kölcsönös elismerés – 2005/214/IB kerethatározat – Pénzbüntetések végrehajtása – Az 1. cikk a) pontjának ii. alpontja – Valamely közigazgatási hatóság pénzbírságot kiszabó határozata – Határozat, amellyel szemben az igazságügyi minisztériumnak alárendelt ügyészhez nyújtható be fellebbezés – Különösen büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bíróság előtti későbbi jogorvoslat)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/16

      A Bíróság (hetedik tanács) 2022. április 7-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. B.-vel szemben kiszabott pénzbüntetés elismerésére és végrehajtására irányuló eljárás
      (C-150/21. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Kölcsönös elismerés - 2005/214/IB kerethatározat - Pénzbüntetések végrehajtása - Az 1. cikk a) pontjának ii. alpontja - Valamely közigazgatási hatóság pénzbírságot kiszabó határozata - Határozat, amellyel szemben az igazságügyi minisztériumnak alárendelt ügyészhez nyújtható be fellebbezés - Különösen büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bíróság előtti későbbi jogorvoslat)
      (2022/C 213/19)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Az alapeljárás felei

         Alperes: D. B.

         Az eljárásban részt vesz: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, a kölcsönös elismerés elvének a pénzbüntetésekre való alkalmazásáról szóló, 2005. február 24-i 2005/214/IB tanácsi kerethatározat 1. cikke a) pontjának ii. alpontját úgy kell értelmezni, hogy a kibocsátó tagállam bíróságtól eltérő hatósága által az e tagállam joga szerinti bűncselekmény miatt egy természetes személlyel szemben pénzbüntetést kiszabó jogerős határozat az említett rendelkezés értelmében vett „határozatnak” minősül abban az esetben, ha az említett tagállami szabályozás úgy rendelkezik, hogy az e határozat elleni fellebbezést először a szervezetileg az igazságügyi minisztériumnak alárendelt ügyész vizsgálja meg, és az érintett személy ezt követően fordulhat a különösen büntetőügyekben hatáskörrel rendelkező bírósághoz, ha az ügyész a fellebbezést elutasító határozatot hoz, feltéve hogy az ezen bírósághoz fordulás lehetősége nem függ olyan feltételektől, amelyek ezt lehetetlenné vagy túlzottan nehézkessé teszik.

         (1)  HL C 329., 2021.8.16.


title: C-249/21. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. április 7-i ítélete (az Amtsgericht Bottrop [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fuhrmann-2-GmbH kontra B. (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2011/83/EU irányelv – A 8. cikk (2) bekezdése – Távollevők között elektronikus úton kötött szerződések – Az eladó vagy szolgáltató tájékoztatási kötelezettségei – A fizetési kötelezettséggel járó megrendelés megtételét szolgáló gomb vagy hasonló funkció aktiválása – A „fizetési kötelezettséggel járó megrendelés” feliratnak megfelelő, egyértelműen megfogalmazott megfogalmazás – E megfogalmazás megfelelő jellegének értékelése céljából kizárólag a gombon vagy hasonló funkción szereplő felirat figyelembevétele)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/16

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. április 7-i ítélete (az Amtsgericht Bottrop [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fuhrmann-2-GmbH kontra B.
      (C-249/21. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2011/83/EU irányelv - A 8. cikk (2) bekezdése - Távollevők között elektronikus úton kötött szerződések - Az eladó vagy szolgáltató tájékoztatási kötelezettségei - A fizetési kötelezettséggel járó megrendelés megtételét szolgáló gomb vagy hasonló funkció aktiválása - A „fizetési kötelezettséggel járó megrendelés” feliratnak megfelelő, egyértelműen megfogalmazott megfogalmazás - E megfogalmazás megfelelő jellegének értékelése céljából kizárólag a gombon vagy hasonló funkción szereplő felirat figyelembevétele)
      (2022/C 213/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Bottrop

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fuhrmann-2-GmbH

         Alperes: B.

         Rendelkező rész

      A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikke (2) bekezdésének második albekezdését akként kell értelmezni, hogy az elektronikus úton megkötendő, távollevők közötti szerződés megkötésére irányuló megrendelési folyamattal összefüggésben annak meghatározásához, hogy az e rendelkezés értelmében vett „fizetési kötelezettséggel járó megrendelés” feliratnak „megfelelő-e” a „foglalás véglegesítése” megfogalmazáshoz hasonló, a „megrendelés” gombon vagy hasonló funkción feltüntetett megfogalmazás, kizárólag az e gombon vagy hasonló funkción szereplő feliratra kell támaszkodni.

         (1)  HL C 297., 2021.7.26.


title: C-484/21. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia n° 20 de Barcelona (Spanyolország) által 2021. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F C C és M A B kontra Caixabank S. A., korábban Bankia S. A.

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/17

      A Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Spanyolország) által 2021. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F C C és M A B kontra Caixabank S. A., korábban Bankia S. A.
      (C-484/21. sz. ügy)
      (2022/C 213/21)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: F C C és M A B

         Alperes: Caixabank S. A., korábban Bankia S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e [az Európai Unió Alapjogi Chartájának] 38. cikkével, az uniós jog tényleges érvényesülésének elvével, valamint a 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy az olyan tisztességtelen feltétel pénzügyi következményei, mint amilyen a költségek visszakövetelésére irányuló igény, elévülésének ideje azon időpont előtt kezdődik, amely időpontban az említett szerződési feltételt tisztességtelen jellege miatt semmisnek nyilvánították?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e [az Európai Unió Alapjogi Chartájának] 38. cikkével, az uniós jog tényleges érvényesülésének elvével, valamint az 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy az az időpont minősül a tisztességtelen feltétel elévülési ideje kezdő időpontjának, amikor egy precedens alkotására jogosult bíróság – mint amilyen a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) – megállapítja, hogy egy adott szerződési feltétel tisztességtelen, függetlenül attól, hogy a konkrét fogyasztó ismeri-e ezen ítélet tartalmát vagy sem?

                  3)

                  Összeegyeztethető-e [az Európai Unió Alapjogi Chartájának] 38. cikkével, az uniós jog tényleges érvényesülésének elvével, valamint az 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, ha hosszú futamidejű szerződésben előírják, hogy a jelzálogjog alapítása céljából fizetett költségek visszakövetelésére vonatkozó bírósági igény elévülési ideje a kifizetés időpontjában kezdődik, tekintettel arra, hogy a tisztességtelen feltétel joghatása ebben az időpontban megszűnik és nem áll fenn e feltétel újbóli alkalmazásának kockázata?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95, 29. o.; magyar különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-784/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik tanács) T-429/20. sz., Sedus Stoll AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2021. október 13-án hozott ítélete ellen Wolfgang Kappes által 2021. december 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/18

      A Törvényszék (tizedik tanács) T-429/20. sz., Sedus Stoll AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2021. október 13-án hozott ítélete ellen Wolfgang Kappes által 2021. december 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-784/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 213/22)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Wolfgang Kappes (képviselők: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Sedus Stoll AG, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2022. április 5-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-785/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik tanács) T-436/20. sz., Sedus Stoll AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2021. október 13-án hozott ítélete ellen Wolfgang Kappes által 2021. december 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/18

      A Törvényszék (tizedik tanács) T-436/20. sz., Sedus Stoll AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2021. október 13-án hozott ítélete ellen Wolfgang Kappes által 2021. december 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-785/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 213/23)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Wolfgang Kappes (képviselők: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Sedus Stoll AG, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2022. április 5-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-810/21. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia SA kontra WE és XA

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/18

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia SA kontra WE és XA
      (C-810/21. sz. ügy)
      (2022/C 213/24)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bankia SA

         Alperesek: WE és XA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A hitelfelvevőt a szerződés megkötésével kapcsolatos költségek viselésére kötelező feltétel semmisségének megállapításához fűződő restitutív joghatások érvényesítése iránti keresetindítás vonatkozásában összeegyeztethető-e a 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy a keresetindítás attól az időponttól számított tíz éves elévülési időhöz van kötve, amikor a feltétel joghatásai az utolsó fizetési kötelezettség teljesítésével megszűnnek, és amely időpontban a fogyasztó tudomást szerez a tisztességtelen jelleget meghatározó tényekről, vagy szükséges-e, hogy a fogyasztó további információkkal rendelkezzen a tények jogi értékeléséről?
                  Amennyiben szükséges a tények jogi értékelésének ismerete, a határidő számításának kezdő időpontját annak kell alárendelni, hogy létetzik-e a feltétel semmisségére vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat, vagy a nemzeti bíróság más körülményeket is figyelembe vehet?

                  2)

                  Abban az esetben, ha a visszatérítésre irányuló kereset megindítása hosszú, tíz éves elévülési időhöz van kötve, mikor kell a fogyasztónak olyan helyzetben lennie, hogy tudomást szerezhessen a feltétel tisztességtelen jellegéről, valamint az irányelv által biztosított jogairól, az elévülési idő kezdete vagy annak eltelte előtt?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-811/21. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA kontra TB és UK

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/19

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA kontra TB és UK
      (C-811/21. sz. ügy)
      (2022/C 213/25)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

         Alperesek: TB és UK

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A hitelfelvevőt a szerződés megkötésével kapcsolatos költségek viselésére kötelező feltétel semmisségének megállapításához fűződő restitutív joghatások érvényesítése iránti keresetindítás vonatkozásában összeegyeztethető-e a 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy a keresetindítás attól az időponttól számított tíz éves elévülési időhöz van kötve, amikor a feltétel joghatásai az utolsó fizetési kötelezettség teljesítésével megszűnnek, és amely időpontban a fogyasztó tudomást szerez a tisztességtelen jelleget meghatározó tényekről, vagy szükséges-e, hogy a fogyasztó további információkkal rendelkezzen a tények jogi értékeléséről?
                  Amennyiben szükséges a tények jogi értékelésének ismerete, a határidő számításának kezdő időpontját annak kell alárendelni, hogy létetzik-e a feltétel semmisségére vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat, vagy a nemzeti bíróság más körülményeket is figyelembe vehet?

                  2)

                  Abban az esetben, ha a visszatérítésre irányuló kereset megindítása hosszú, tíz éves elévülési időhöz van kötve, mikor kell a fogyasztónak olyan helyzetben lennie, hogy tudomást szerezhessen a feltétel tisztességtelen jellegéről, valamint az irányelv által biztosított jogairól, az elévülési idő kezdete vagy annak eltelte előtt?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-812/21. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Santander, SA kontra OG

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/19

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2021. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Santander, SA kontra OG
      (C-812/21. sz. ügy)
      (2022/C 213/26)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Banco Santander, SA

         Alperesek: OG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A hitelfelvevőt a szerződés megkötésével kapcsolatos költségek viselésére kötelező feltétel semmisségének megállapításához fűződő restitutív joghatások érvényesítése iránti keresetindítás vonatkozásában összeegyeztethető-e a 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy a keresetindítás attól az időponttól számított tíz éves elévülési időhöz van kötve, amikor a feltétel joghatásai az utolsó fizetési kötelezettség teljesítésével megszűnnek, és amely időpontban a fogyasztó tudomást szerez a tisztességtelen jelleget meghatározó tényekről, vagy szükséges-e, hogy a fogyasztó további információkkal rendelkezzen a tények jogi értékeléséről?
                  Amennyiben szükséges a tények jogi értékelésének ismerete, a határidő számításának kezdő időpontját annak kell alárendelni, hogy létetzik-e a feltétel semmisségére vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat, vagy a nemzeti bíróság más körülményeket is figyelembe vehet?

                  2)

                  Abban az esetben, ha a visszatérítésre irányuló kereset megindítása hosszú, tíz éves elévülési időhöz van kötve, mikor kell a fogyasztónak olyan helyzetben lennie, hogy tudomást szerezhessen a feltétel tisztességtelen jellegéről, valamint az irányelv által biztosított jogairól, az elévülési idő kezdete vagy annak eltelte előtt?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: T-445/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Copal Tree Brands kontra EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A COPALLI európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi COMPAL nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A jóhírnév sérelme – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/39

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Copal Tree Brands kontra EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)
      (T-445/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A COPALLI európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi COMPAL nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A jóhírnév sérelme - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)
      (2022/C 213/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: B. Niemann Fadani ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: T. Frydendahl és D. Gája meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugália) (képviselő: A. de Sampaio ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sumol + Compal Marcas és a Copal Tree Brands közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2021. május 25-én hozott határozata (R 1581/2020-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Copal Tree Brands, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 368., 2021.9.13.


title: T-368/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 24-i végzése – Di Taranto kontra Európai Ügyészség („Megsemmisítés iránti kereset – Intézményi jog – Az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés – (EU) 2017/1939 rendelet – Az Európai Ügyészség delegált európai ügyészeinek kinevezése – Közvetett jogellenesség – Az Olasz Köztársaság által kijelölt jelöltek – A nemzeti bíróság előtt megtámadott kijelölés – Elfogadhatatlanság”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/39

      A Törvényszék 2022. március 24-i végzése – Di Taranto kontra Európai Ügyészség
      (T-368/21. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Intézményi jog - Az Európai Ügyészség létrehozására vonatkozó megerősített együttműködés - (EU) 2017/1939 rendelet - Az Európai Ügyészség delegált európai ügyészeinek kinevezése - Közvetett jogellenesség - Az Olasz Köztársaság által kijelölt jelöltek - A nemzeti bíróság előtt megtámadott kijelölés - Elfogadhatatlanság”)
      (2022/C 213/54)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Alessandro Di Taranto (Róma, Olaszország) (képviselő: G. Pellegrino ügyvéd)

         Alperes: Európai Ügyészség (képviselők: L. De Matteis és T. Gut meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Ügyészség Ügyészi Kollégiumának az Európai Ügyészség Olasz Köztársaságba delegált tizenöt európai ügyészének kinevezéséről szóló, 2021. május 3-i 34/2021. sz. határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Alessandro Di Tarantót kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 368., 2021.9.13.


title: T-764/21. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2022. február 23-i végzése – Atesos medical és társai kontra Bizottság [„Ideiglenes intézkedés – Orvostechnikai eszközök – 93/42/EGK irányelv – (EU) 2017/745 rendelet – A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”]

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/40

      A Törvényszék elnökének 2022. február 23-i végzése – Atesos medical és társai kontra Bizottság
      (T-764/21. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Orvostechnikai eszközök - 93/42/EGK irányelv - (EU) 2017/745 rendelet - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2022/C 213/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Atesos medical AG (Aarau, Svájc) és a végzés mellékletében megnevezett hét további felperes (képviselők: M. Meulenbelt, B. Natens és I. Willemyns ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr és C. Vollrath meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 169., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 82. o.) alapján a Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme orvostechnikai eszközök megfelelőségértékelését végző szervezetként való kijelölésének lejártáról rendelkező, ismeretlen időpontban hozott és közzé nem tett bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése, valamint e határozatnak 2021. szeptember 28-i hatállyal a bejelentett és kijelölt szervezetek adatbázisából való eltávolítása iránt az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-22/22. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2022. március 31-i végzése – AL kontra Tanács („Ideiglenes intézkedés – Közszolgálat – Tisztviselők – Fegyelmi eljárás – Visszaminősítés – Ideiglenes intézkedések iránti kérelem – Sürgősség – Fumus boni juris – Az érdekek egyensúlya”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/40

      A Törvényszék elnökének 2022. március 31-i végzése – AL kontra Tanács
      (T-22/22. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Közszolgálat - Tisztviselők - Fegyelmi eljárás - Visszaminősítés - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - Sürgősség - Fumus boni juris - Az érdekek egyensúlya”)
      (2022/C 213/56)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: AL (képviselő: R. Rata ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és M. Alver meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott, egyrészt a Tanács 2021. szeptember 27-i, a felperesre 2021. október 1-jei hatállyal visszaminősítés fegyelmi szankciót kiszabó határozata végrehajtásának felfüggesztése, másrészt a felperesnek tisztviselőként az álláshelyére és korábbi munkakörébe való visszahelyezése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke felfüggeszti az Európai Unió Tanácsának 2021. szeptember 27-i, a felperesre 2021. október 1-jei hatállyal visszaminősítés fegyelmi szankciót kiszabó határozatát.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-125/22. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2022. március 30-i végzése – RT France kontra Tanács („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Közös kül- és biztonságpolitika – Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedések – Bizonyos médiaorgánumok műsorszolgáltatási tevékenységeinek felfüggesztése – A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya – Az érdekek mérlegelése”)

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/41

      A Törvényszék elnökének 2022. március 30-i végzése – RT France kontra Tanács
      (T-125/22. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedések - Bizonyos médiaorgánumok műsorszolgáltatási tevékenységeinek felfüggesztése - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya - Az érdekek mérlegelése”)
      (2022/C 213/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: RT France (Boulogne-Billancourt, Franciaország) (képviselő: F. Piwnica ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Lejeune, R. Meyer és S. Emmerechts meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2014/512/KKBP határozat módosításáról szóló, 2022. március 1-jei (KKBP) 2022/351 tanácsi határozat (HL 2022. L 65., 5. o.) és az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló 833/2014/EU rendelet módosításáról szóló, 2022. március 1-jei (EU) 2022/350 tanácsi rendelet (HL 2022. L 65., 1. o.) felperest érintő részei végrehajtásának felfüggesztése iránt az EUMSZ 278. cikk és az EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  Az Európai Bizottság, a Belga Királyság, a Francia Köztársaság és a Lengyel Köztársaság által benyújtott beavatkozási kérelmekről már nem szükséges határozni.

                  3)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről – az Európai Bizottság, a Belga Királyság, a Francia Köztársaság és a Lengyel Köztársaság részéről felmerült költségeken kívül – jelenleg nem határoz. Ezen utóbbiak maguk viselik a beavatkozási kérelmeikkel kapcsolatban felmerült költségeket.


title: T-164/22. sz. ügy: 2022. március 25-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/42

      2022. március 25-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-164/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo és S. Rating ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.63402 (2021/N) számú állami támogatásról – Portugália – Covid19: A TAP-nak nyújtott kártalanítás II – szóló, 2021. december 21-i európai bizottsági határozatot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el a támogatás Covid19-világjárvány által okozott kárhoz viszonyított arányosságának vizsgálata során.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a határozat sérti az EUMSZ konkrét rendelkezéseit és az uniós jog azon általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták az uniós légi közlekedés liberalizációját (azaz a megkülönböztetésmentesség, a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedés szabadsága).

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság „komoly nehézségek” fennállása ellenére nem indított hivatalos vizsgálatot, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.


title: T-181/22. sz. ügy: 2022. április 6-án benyújtott kereset – Pharol kontra Bizottság

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/42

      2022. április 6-án benyújtott kereset – Pharol kontra Bizottság
      (T-181/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/59)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Felperes: Pharol, SGPS, SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: N. Mimoso Ruiz és L. Bettencourt Nunes ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  ismerje el, hogy a felperesnek jogos érdeke fűződik a jelen megsemmisítés iránti kereset EUMSZ 263. cikk alapján való benyújtásához;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a jelen megsemmisítés iránti kereset az EUMSZ 263. cikk alapján jogszerű és elfogadható;

                  —

                  az EUMSZ 264. cikk alapján semmisítse meg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39839 – Telefónica és Portugal Telecom) 2013. január 23-án hozott C(2013) 306 final határozatot módosító 2022. január 25-i C(2022) 324 final határozatot;

                  —

                  másodlagosan, szintén az EUMSZ 264. cikk alapján a hivatkozott indokok miatt csökkentse a felperessel szemben a megtámadott határozat 1. cikkében kiszabott bírságot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot az eljárási költségek és a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap a Törvényszék ítéletében szereplő ténybeli és jogi elemek figyelmen kívül hagyásán alapul. A felperes azt állítja, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39839 – Telefónica és Portugal Telecom) 2013. január 23-án hozott C(2013) 306 final határozatot módosító 2022. január 25-i C(2022) 324 final határozat a versenytilalmi kikötés új értelmezésének minősül, amely a Törvényszék ítélete ténybeli és jogi elemeinek, valamint jogerejének figyelmen kívül hagyását jelenti, következésképpen a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.
      A második jogalap lényeges eljárási szabályok megsértésén, és a Pharol védelemhez való jogának amiatti megsértésén alapul, hogy nem küldtek neki kifogásközlést. A felperes azt állítja, hogy mivel a Bizottság a versenytilalmi kikötésnek a jogsértés terjedelmére vonatkozó értékeléseket érintő új értelmezését fogadta el, új kifogásközlést kellett volna küldenie, következésképpen lényeges eljárási szabályt sértett, valamint megsértette a felperes védelemhez való jogát, ami indokolja a megtámadott határozat megsemmisítését.
      A harmadik jogalap a jogsértéssel összefüggésben lévő eladások értékének meghatározásakor elkövetett hibán alapul. A felperes különösen arra hivatkozik, hogy a potenciális verseny fennállásának elemzése során – a jogsértéssel közvetlen vagy közvetett összefüggésben lévő eladások pontos kiszámítása céljából – a lényeges tényezőt az egyes érintett piacokra való belépés tényleges lehetősége, vagyis a belépés leküzdhetetlen akadályainak hiánya, és ez esetben a vállalkozásnak az egyes piacokra való belépésre vonatkozó valós és konkrét lehetőségeinek fennállása jelenti, anélkül hogy elegendő lenne a Bizottság által a megtámadott határozatban a leküzdhetetlen akadályok hiányára vonatkozóan – jóllehet tévesen – tett megállapítás.


title: T-185/22. sz. ügy: 2022. április 8-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2022.5.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/43

      2022. április 8-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-185/22. sz. ügy)
      (2022/C 213/60)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo és S. Rating ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.100121 (2021/N) számú állami támogatásról – Portugália – Covid19: A TAP-nak nyújtott kártalanítás III – szóló, 2021. december 22-i európai bizottsági határozatot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el a támogatás Covid19-világjárvány által okozott kárhoz viszonyított arányosságának vizsgálata során.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a határozat sérti az EUMSZ konkrét rendelkezéseit és az uniós jog azon általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták az uniós légi közlekedés liberalizációját (azaz a megkülönböztetésmentesség, a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedés szabadsága).

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság „komoly nehézségek” fennállása ellenére nem indított hivatalos vizsgálatot, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.