title: T-206/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Kalita és Haas kontra EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Két állat ábrázolása) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Két állatot ábrázoló európai uniós ábrás védjegybejelentés – Egy állatot ábrázoló korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/39

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Kalita és Haas kontra EUIPO – Kitzbühel Tourismus (Két állat ábrázolása)
      (T-206/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Két állatot ábrázoló európai uniós ábrás védjegybejelentés - Egy állatot ábrázoló korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 207/51)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Oliver Kalita (Jochberg, Ausztria), Christian Haas (Kitzbühel, Ausztria) (képviselő: G. Donath ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Graul és D. Hanf meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts (Kitzbühel) (képviselő: M. Horak ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az egyrészről a Kitzbühel Tourismus, másrészről O. Kalita és C. Haas közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2021. február 2-án hozott határozat (R 863/2020-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2021. február 2-i határozatát (R 863/2020-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  Az EUIPO viseli saját költségeit, valamint az Oliver Kalita és Christian Haas részéről felmerült költségek felét.

                  3)

                  A Kitzbühel Tourismus, Körperschaft des öffentlichen Rechts viseli saját költségeit, valamint az O. Kalita és C. Haas részéről felmerült költségek felét.

         (1)  HL C 217., 2021.6.7.


title: T-264/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Établissement Amra kontra EUIPO – eXpresio (Egy ugrálóbakancs formája) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – Európai uniós térbeli védjegy – Egy ugrálóbakancs formája – Feltétlen kizáró ok – Kizárólag az árunak a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges formájából álló megjelölés – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja – Szóelemek jelenléte – Alapvető nem funkcionális jellemzők hiánya”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/40

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Établissement Amra kontra EUIPO – eXpresio (Egy ugrálóbakancs formája)
      (T-264/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Európai uniós térbeli védjegy - Egy ugrálóbakancs formája - Feltétlen kizáró ok - Kizárólag az árunak a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges formájából álló megjelölés - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja - Szóelemek jelenléte - Alapvető nem funkcionális jellemzők hiánya”)
      (2022/C 207/52)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Établissement Amra E (Vaduz, Lichtenstein) (képviselő: M. Gómez Calvo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: eXpresio, estudio creativo, SL (La Nucía, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Établissement Amra és az eXpresio, estudio creativo közötti törlési eljárással kapcsolatban 2021. március 15-én hozott határozata (R 1083/2020-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2021. március 15-én hozott határozatát (R 1083/2020-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2.

                  A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 263., 2021.7.5.


title: T-451/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Hesse kontra EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Testa Rossa európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi TESTA ROSSA európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/40

      A Törvényszék 2022. március 30-i ítélete – Hesse kontra EUIPO – Wedl & Hofmann (Testa Rossa)
      (T-451/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Testa Rossa európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi TESTA ROSSA európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2022/C 207/53)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kurt Hesse (Nürnberg, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Eberl és E. Markakis meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Wedl & Hofmann GmbH (Mils bei Hall, Tirol, Ausztria) (képviselő: T. Raubal ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Wedl & Hofmann és K. Hesse közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2021. május 20-án hozott határozata (R 878/2020-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Kurt Hessét kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 368., 2021.9.13.


title: T-17/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 22-i végzése – Miquel y Costas & Miquel kontra EUIPO (Pure Hemp) („Európai uniós védjegy – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/41

      A Törvényszék 2022. március 22-i végzése – Miquel y Costas & Miquel kontra EUIPO (Pure Hemp)
      (T-17/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2022/C 207/54)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Miquel y Costas & Miquel, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: J. Mora Cortés ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Pure Hemp ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2020. október 21-én hozott határozata (R 853/2020-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a saját költségeinek, valamint a Miquel y Costas & Miquel, SA részéről felmerült költségeknek a viselésére.

         (1)  HL C 72., 2021.3.1.


title: T-232/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 18-i végzése – Saure kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – A dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A Bizottságnak a AstraZeneca Covid19-oltóanyag mennyiségeit és azok szállítási határidejét érintően folytatott kommunikációja – A hozzáférés hallgatólagos megtagadása – A kereset benyújtását követően hozott kifejezett határozat – Okafogyottság – A kereseti kérelmek kiigazítása iránti kérelem – Perfüggőség – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/41

      A Törvényszék 2022. március 18-i végzése – Saure kontra Bizottság
      (T-232/21. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A Bizottságnak a AstraZeneca Covid19-oltóanyag mennyiségeit és azok szállítási határidejét érintően folytatott kommunikációja - A hozzáférés hallgatólagos megtagadása - A kereset benyújtását követően hozott kifejezett határozat - Okafogyottság - A kereseti kérelmek kiigazítása iránti kérelem - Perfüggőség - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)
      (2022/C 207/55)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Németország) (képviselő: C. Partsch ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara, K. Herrmann és A. Spina meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott keresetében a felperes a 2021. április 30-i hallgatólagos határozat megsemmisítését, valamint a megállapítások kiigazítását követően 2021. július 13-án elfogadott, azon kifejezett határozat megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság elutasította az egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  Az Európai Bizottságnak az egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmet elutasító, 2021. április 30-i hallgatólagos határozatának megsemmisítése iránti kereseti kérelmekről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék a Bizottságot kötelezi saját költségeinek, valamint a Hans-Wilhelm Saure részéről a keresettel és az okafogyottság megállapítása iránti kérelemmel kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

                  4)

                  A Törvényszék Hans-Wilhelm Saurét kötelezi saját költségeinek, valamint a Bizottság részéről a keresetlevél kiigazítására vonatkozó kérelemmel kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 242., 2021.6.21.


title: T-431/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 8-i végzése – UNIS kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Szociális biztonság – A kötelező egészségbiztosítási és öregséginyugdíj-biztosítási rendszereket kezelő szervek – Országos öregséginyugdíj-biztosítási pénztár – Gazdasági tevékenység – Keresettel meg nem támadható jogi aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/42

      A Törvényszék 2022. március 8-i végzése – UNIS kontra Bizottság
      (T-431/21. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Szociális biztonság - A kötelező egészségbiztosítási és öregséginyugdíj-biztosítási rendszereket kezelő szervek - Országos öregséginyugdíj-biztosítási pénztár - Gazdasági tevékenység - Keresettel meg nem támadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2022/C 207/56)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Union nationale des indépendants solidaires (UNIS) (Lorient, Franciaország) (képviselő: F. Ortega ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Martin, H. van Vliet, T. Baumé és A. Boitos meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikkre alapított keresetével a felperes – amely a francia jog hatálya alá tartozó, 2020. február 21-én létrehozott szakmai szervezet – az Európai Bizottság 2021. május 18-án kelt azon levelének megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság kijelentette, hogy nem rendelkezik hatáskörrel a felperes által a 2021. április 7-i panaszában felvetett kérdések vizsgálatára.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Az Union nationale des indépendants solidaires (UNIS) maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 422., 2021.10.18.


title: T-550/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 21-i végzése – Kalypso Media Group kontra EUIPO (COMMANDOS) („Európai uniós védjegy – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/42

      A Törvényszék 2022. március 21-i végzése – Kalypso Media Group kontra EUIPO (COMMANDOS)
      (T-550/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2022/C 207/57)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kalypso Media Group GmbH (Worms, Németország) (képviselő: T. Boddien ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a COMMANDOS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2021. július 6-án hozott határozata (R 1864/2020-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) viseli saját költségeit, valamint a Kalypso Media Group GmbH részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 431., 2021.10.25.


title: T-123/22. sz. ügy: 2022. március 7-én benyújtott kereset – Ecocert India kontra Bizottság

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/43

      2022. március 7-én benyújtott kereset – Ecocert India kontra Bizottság
      (T-123/22. sz. ügy)
      (2022/C 207/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ecocert India Pte Ltd (Gurugram, India) (képviselők: Y. Martinet, D. Todorova és J. Sohm avocats)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ökológiai termékek Unióba történő behozatala tekintetében a 834/2007/EK tanácsi rendelet 33. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján elismert harmadik országok, ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek jegyzékének az (EU) 2018/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti összeállításáról szóló, 2021. december 16-i (EU) 2021/2325 bizottsági végrehajtási rendeletnek (1) az I. melléklete Indiát érintő részének 5. pontjával összefüggésben értelmezett 1. cikkét annyiban, amennyiben e rendelkezés az Ecocert India Private Limited-et többé nem szerepelteti az Indiára vonatkozó listán feltüntetett, azon elismert ellenőrző szervek között, amelyek fel vannak jogosítva arra, hogy ellenőrzéseket végezzenek, és olyan ellenőrzési tanúsítványokat állítsanak ki, amelyek alapján az Indiából importált termékeknek az Európai Unióban ökológiai termékekként történő szabad forgalomba bocsátása engedélyezett; és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a felperest törölje az elismert indiai ellenőrző szervek listájáról.

                              —

                              A 834/2007/EK rendelet (2) 33. cikkének (2) bekezdése és az 1235/2008/EK rendelet (3) 7. cikke alapján az alperes rendelkezik hatáskörrel arra, hogy az elismert harmadik országoknak az 1235/2008/EK rendelet III. mellékletében szereplő listáját összeállítsa. Az ellenőrző szerveket azonban csak az illetékes harmadik országbeli hatóság jogosíthatja fel vagy törölheti a listáról. A felperes érvelése szerint az alperes azzal, hogy a felperest törölte az elismert ellenőrző szervek listájáról, túllépte a hatáskörének a korlátait, és megsértette a 834/2007/EK rendelet 33. cikkének az 1235/2008/EK rendelet 7. cikkével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését. Ezenkívül azok a rendelkezések, amelyekre az alperes az (EU) 2021/2325 rendeletet alapította, nevezetesen a 2021. május 27-i (EU) 2021/1342 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (4) 3. cikkének a) pontja csak 2022. január 1-jén lépett hatályba.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperes lényeges eljárási szabályokat sértett meg.

                              —

                              A felperes érvelése szerint az alperes azzal, hogy úgy határozott, hogy a felperest az 1235/2008/EK bizottsági rendelet III. mellékletében közzétett lista (az elismert harmadik országok listája) alapján törli az indiai ellenőrző szervek listájáról, megfosztotta a felperest minden eljárási garanciától, mivel e jogalap értelmében az egyedi ellenőrző szerveknek semmilyen lehetőségük nincs arra, hogy az őket érintő kedvezőtlen határozatot megelőzően meghallgassák őket.

                  3.

                  A harmadik jogalap a tények értékelését és a bizonyítékok vizsgálatát érintő hibán alapul; az alperes értékelése hibás az (EU) 2021/2325 rendelet elfogadásával kapcsolatban.

                              —

                              A harmadik jogalap első része: a felperes érvelése szerint az alperes nem vette figyelembe, hogy a felperesnek az esemény időpontjában nem volt tudomása az etilén-oxidnak (EtO) a szalmonella elleni fertőtlenítőként való felhasználásáról.

                              —

                              A harmadik jogalap második része: az alperes nem vonta le a helyes következtetést abból, hogy a felperes megtett minden szükséges korrekciós intézkedést.

                              —

                              A harmadik jogalap harmadik része: a felperes álláspontja szerint az alperes nem vette figyelembe az indiai illetékes hatóság, az APEDA által elfogadott szankciókat.

                  4.

                  A negyedik jogalap a bizalomvédelem, az arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalma általános elveinek megsértésén alapul.

                              —

                              A negyedik jogalap első része: az arányosság elvének a megsértése, mivel a felperesnek az elismert ellenőrző szervek listájáról való törlése aránytalan volt a feltárt szabálytalanságokhoz képest, és annak tekintetében nem vették figyelembe az időbeli eltolódást és a megfelelő korrekciós intézkedéseket.

                              —

                              A negyedik jogalap második része: az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése, mivel, amint azt a felperes állítja, az alperes hátrányosan megkülönböztető módon döntött úgy, hogy csak bizonyos ellenőrző szervek elismerését vonja vissza, annak ellenére, hogy ugyanezen szabálytalanságokat más jogalanyok is elkövették, és így az alperes tisztességtelen versenyt teremtett a külföldi ellenőrző szervek között.

                              —

                              A negyedik jogalap harmadik része: a bizalomvédelem elvének megsértése, mivel a felperesnek az ellenőrző szervek listájára való, 2006 óta ismétlődő felvétele olyan helyzetet teremtett, amely olyan jogos elvárásokat kelthetett, amelyeket az alperes megsértett; a homályos és előre nem látható jogszabályi rendelkezés szolgált a felperesnek az indiai ellenőrző szervek listájáról való törlésének alapjául.

         (1)  HL 2021. L 465., 8. o.

         (2)  Az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek címkézéséről és a 2092/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. június 28-i 834/2007/EK tanácsi rendelet (HL 2007. L 189., 1. o.).

         (3)  A 834/2007/EK tanácsi rendeletben az ökológiai termékek harmadik országból származó behozatalára előírt szabályozás végrehajtására vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról szóló, 2008. december 8-i 1235/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 334., 25. o.)

         (4)  Az (EU) 2018/848 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az ökológiai termékek behozatalával kapcsolatos, a 834/2007/EK tanácsi rendelet 33. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti elismerés felügyelete érdekében a harmadik országok, ellenőrző hatóságok és ellenőrző szervek által megosztandó információkra vonatkozó szabályokkal, valamint az e felügyelet gyakorlása során hozandó intézkedésekkel való kiegészítéséről szóló, 2021. május 27-i (EU) 2021/1342 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2021. L 292., 20. o.).


title: T-156/22. sz. ügy: 2022. március 23-án benyújtott kereset – Hyundai Heavy Industries Holdings kontra Bizottság

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/44

      2022. március 23-án benyújtott kereset – Hyundai Heavy Industries Holdings kontra Bizottság
      (T-156/22. sz. ügy)
      (2022/C 207/59)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hyundai Heavy Industries Holdings Co. Ltd (Szöul, Dél-Korea) (képviselők: S. Völcker, J. Ruiz Calzado, H. Armengod Suarez, J.-B. Douchy ügyvédek, valamint D. Little Solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a Bizottság által az M.9343 – Hyundai Heavy Industries Holdings / Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering ügyben 2022. január 13-án hozott határozatot (a továbbiakban: Határozat), és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze saját költségeinek viselésére, valamint arra, hogy térítse meg a felperes részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap téves jogalkalmazáson alapul azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság olyan érdemi elemzés alapján próbálja bizonyítani az erőfölényes helyzet létrejöttét, amely nem kapcsolódik ahhoz a jogi mércéhez, amelyet a Határozat alkalmazni kíván.

                  2.

                  A második jogalap téves jogalkalmazáson és értékelésen, valamint azon alapul, hogy Bizottság nem szolgált elegendő indokolással azon következtetését illetően, amely szerint a vitatott ügylet olyan erőfölényt hozott volna létre, amely a belső piacon a hatékony verseny jelentős akadályozásához vezetett volna, mivel (a) a Bizottság az erőfölény létrejöttének prima facie bizonyítékaként a piaci részesedésekre támaszkodott, a tartósan alacsony árrések, a strukturális kapacitásfelesleg és a nem gyakori ajánlatok ellenére, (b) a Bizottság elmulasztotta elismerni a versenytársak által gyakorolt versenykényszert, és hibásan értékelte a sarokponti jelleget, (c) a Bizottság elvetette az ügyfelek nyilvánvaló vásárlóerejét egy olyan piacon, amelyet túlkapacitás és nem gyakori, nagy értékű ajánlatok jellemeznek, (d) a Bizottság elmulasztotta alátámasztani, hogy a vitatott ügylet miként vezetne a belső piacon a hatékony verseny jelentős akadályozásához, és (e) a Bizottság tévesen értékelte azon lehetséges kimenetelek körét, amelyek a vitatott ügylet hiányában valósultak volna meg.

                  3.

                  A harmadik jogalap a védelemhez való jog és a megfelelő ügyintézéshez való jog azáltal történő megsértésén alapul, hogy a Bizottság elmulasztott kiegészítő kifogásközlést elfogadni annak orvosolása érdekében, hogy a kifogásközlésben kulcsfontosságú szempontok maradtak tisztázatlanul, továbbá olyan bizonyítékra támaszkodott, amely a kifogásközlésben nem szerepelt.

                  4.

                  A negyedik jogalap a gondossági kötelezettség azáltal történő megsértésén alapul, hogy a kifogásközlésben szereplő bizonyítékok nagy része már meghaladott volt akkor, amikor a Bizottság elfogadta a Határozatát, továbbá a Bizottság elmulasztotta alaposan és pártatlanul megvizsgálni a legkritikusabb tényeket, ezáltal pedig prejudikált a vitatott ügylet kimenetelét illetően.


title: T-157/22. sz. ügy: 2022. március 22-én benyújtott kereset – Dehaen kontra EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)

text:
               2022.5.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/45

      2022. március 22-én benyújtott kereset – Dehaen kontra EUIPO – National Geographic Society (NATIONAL GEOGRAPHIC)
      (T-157/22. sz. ügy)
      (2022/C 207/60)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Karolien Dehaen (Schilde, Belgium) (képviselők: T. van Innis és A. Van der Planken, ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: National Geographic Society (Washington, District of Columbia, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: NATIONAL GEOGRAPHIC európai uniós ábrás védjegy – 2 148 799. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. december 17-én hozott határozata (R 972/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-403/21. sz. ügy: A Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Románia) által 2021. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC NV Construct SRL kontra Judeţul Timiş

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/3

      A Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor (Románia) által 2021. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC NV Construct SRL kontra Judeţul Timiş
      (C-403/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/03)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiliul Național de Soluționare a Contestațiilor

         Az alapeljárás felei

         Kérelmező: SC NV Construct SRL

         Ajánlatkérő: Judeţul Timiş

         Beavatkozó fél: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2014/24 irányelv (1) 58. cikkének rendelkezéseit, az arányosság elvét és a felelősség elvét, hogy az ajánlatkérő szerv jogosult meghatározni a műszaki alkalmassági feltételeket, vagyis jogosult eldönteni, hogy olyan tevékenységekre nézve, amelyek súlya a közbeszerzési szerződésben jelentéktelen, az ajánlattételi dokumentációban fel kell-e tüntetni vagy sem műszaki és szakmai alkalmassági követelményeket, valamint a műszaki és szakmai tevékenység végzésére való, külön jogszabályi rendelkezésekből következő képességet?

                  2)

                  Ellentétes-e az átláthatóság elvével és az arányosság elvével az ajánlattételi dokumentáció automatikus, törvény erejénél fogva történő kiegészítése olyan képesítési követelményekkel, amelyek az odaítélendő közbeszerzési szerződéshez kapcsolódó tevékenységekre alkalmazandó, a dokumentációban elő nem írt külön jogszabályokból származnak, és amelyekről az ajánlatkérő szerv úgy döntött, hogy azokat nem teszi kötelezővé a gazdasági szereplők számára?

                  3)

                  Ellentétes-e az irányelv 63. cikkével és az arányosság elvével az olyan ajánlattevő kizárása [a közbeszerzési] eljárásból, aki nem jelölt meg név szerint alvállalkozóként egy gazdasági szereplőt annak bizonyítására, hogy megfelel a műszaki és szakmai alkalmassági, valamint a műszaki és szakmai tevékenység végzésére vonatkozó, az ajánlattételi dokumentációban elő nem írt külön jogszabályi rendelkezésekből következő képesítési követelményeknek, amennyiben a szóban forgó ajánlattevő más szerződéses formát választott arra, hogy a közbeszerzési szerződésbe szakértőket vonjon be, például szolgáltatási szerződést kötött velük, vagy általuk kiadott rendelkezésre állási nyilatkozatot nyújtott be? Jogosult-e a gazdasági szereplő a csoporton belül a szervezetét és szerződéses viszonyait meghatározni, és van-e lehetősége a közbeszerzési szerződésbe bizonyos szolgáltatókat is bevonni, figyelembe véve, hogy az említett szolgáltató nem tartozik azon szervezetek közé, amelyeknek kapacitását az ajánlattevő a vonatkozó követelményeknek való megfelelés igazolása érdekében igénybe kívánja venni?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o., HL 2020. L 211., 22. o.).


title: C-409/21. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2021. július 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DELID EOOD kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/4

      A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2021. július 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DELID EOOD kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”
      (C-409/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/04)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: DELID EOOD

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az 1305/2013 rendelet (1) 17. cikkével az, hogy a 9/2015. sz. Naredba [rendelet] 26. cikkében foglaltakhoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely támogatási feltételt ír elő azon kérelmezők számára, akik a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó vidékfejlesztési program „Beruházások tárgyi eszközökbe” elnevezésű 4. sz. intézkedésének „Mezőgazdasági üzemekben végrehajtott beruházások” elnevezésű 4.1. sz. részintézkedése keretében támogatás iránti kérelmet terjesztenek elő, előírja, hogy az 1307/2013 rendelet (2) 4. cikke értelmében vett, a kérelmező által szervezett üzem támogatása iránti kérelem benyújtása előtt az állattenyésztési tevékenység folytatásának igazolása céljából be kell nyújtani az arról szóló igazolást, hogy az állattartó telepet a kérelmező nevére nyilvántartásba vették, vagy a rendelet célkitűzései szempontjából elegendő, ha a mezőgazdasági termelő igazolja, hogy megtette a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az állattartó telepet a nevére nyilvántartásba vegyék?

                  2)

                  Összeegyezthető-e az 1305/201[3] rendelet 17. cikke szerinti „Beruházások tárgyi eszközökbe” intézkedés keretében nyújtott támogatás céljával, az Uniónak az 1305/2013 rendelet 5. cikke szerinti vidékfejlesztési prioritásaival és a hatályon kívül helyezett, a mezőgazdasági gazdaságok közösségi tipológiájának létrehozásáról szóló, 2008. december 8-i 1242/2008 bizottsági rendelet (3) értelmében vett standard termelési érték fogalmával a 2014 és 2020 közötti időszakra vonatkozó vidékfejlesztési program „Beruházások tárgyi eszközökbe” elnevezésű 4. sz. intézkedése „Mezőgazdasági üzemekben végrehajtott beruházások” elnevezésű 4.1. sz. részintézkedésének alkalmazásáról szóló, 2015. március 21-i 9. sz. Naredba 8. cikke (1) bekezdésének 2. pontjában foglaltakhoz hasonló nemzeti rendelkezésben előírt olyan feltétel, amely szerint a kérelmezőnek a támogatás iránti kérelem benyújtásának időpontjában az adott mezőgazdasági üzemre vonatkozó, olyan minimális standard termelési értéket kell igazolnia, amely nem lehet kevesebb, mint a 8000 eurónak megfelelő, BGN-ben számított ellenérték?

                  3)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén abból kell-e kiindulni, hogy az újonnan nyilvántartásba vett mezőgazdasági termelőket a „Beruházások tárgyi eszközökbe” elnevezésű intézkedés keretében nyújtott támogatás iránti kérelem benyújtásának időpontjában ki kell zárni az 1306/2013 rendelet (4) szerinti pénzügyi támogatásból?

         (1)  Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 487. o.).

         (2)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.).

         (3)  A mezőgazdasági gazdaságok közösségi tipológiájának létrehozásáról szóló, 2008. december 8-i 1242/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 335., 3. o.).

         (4)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.).


title: C-412/21. sz. ügy: A Tribunalul Satu Mare (Románia) által 2021. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dual Prod SRL kontra Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/5

      A Tribunalul Satu Mare (Románia) által 2021. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dual Prod SRL kontra Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate
      (C-412/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/05)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Satu Mare

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Dual Prod SRL

         Alperes: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Értelmezhetők-e úgy az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. cikke (1) bekezdésének az ártatlanság vélelmének elvére vonatkozó, a 2008/118/EK irányelv (1) 16. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezései, hogy azokkal ellentétes a jelen ügy tárgyát képezőhöz hasonló azon jogi helyzet, amelyben az alkohol gyártására irányuló tevékenység folytatására vonatkozó engedélyt felfüggesztő közigazgatási határozat pusztán egy folyamatban lévő bűnügyi nyomozás során felmerülő feltételezések alapján is meghozható, anélkül hogy a büntetőügyben büntetőjogi felelősséget megállapító jogerős ítéletet hoztak volna?

                  2)

                  Értelmezhetők-e úgy az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkének a ne bis in idem elvére vonatkozó, a 2008/118/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezései, hogy azokkal ellentétes a jelen ügy tárgyát képezőhöz hasonló azon jogi helyzet, amely azt eredményezi, hogy azonos tényállás mellett két azonos jellegű szankciót (az alkohol gyártására irányuló tevékenység gyakorlására vonatkozó engedély felfüggesztése) szabnak ki ugyanazon személlyel szemben, amely szankciók csak [időtartamukban] különböznek egymástól?

         (1)  A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK irányelv (HL 2009. L 9., 12. o.; helyesbítés: HL 2011. L 23., 53. o.).


title: C-431/21. sz. ügy: A Finanzgericht Bremen (Németország) által 2021. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X GmbH & Co. KG kontra Finanzamt Bremen

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/5

      A Finanzgericht Bremen (Németország) által 2021. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X GmbH & Co. KG kontra Finanzamt Bremen
      (C-431/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Bremen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X GmbH & Co. KG

         Alperes: Finanzamt Bremen

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságát biztosító EKSZ 43. cikket, illetve EUMSZ 49. cikket (vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát biztosító EKSZ 49. cikket, illetve EUMSZ 56. cikket), hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a külföldi elemet tartalmazó ügyleteket érintő esetekben az adóalanynak a kapcsolt személyekkel fennálló gazdasági kapcsolatainak jellegéről és tartalmáról olyan nyilvántartásokat kell készítenie, amelyek a szokásos piaci ár elvét tiszteletben tartó, az árakra és más üzleti feltételekre vonatkozó, kapcsolt felekkel kötött megállapodás gazdasági és jogi alapjait is magukban foglalják, és amely szerint akkor, ha az adóalany az említett nyilvántartásokat az adóhatóság felszólítására nem nyújtja be, vagy a benyújtott nyilvántartások lényegében használhatatlanok, nemcsak megdönthető vélelem áll fenn arra vonatkozóan, hogy az adóalany belföldön adóköteles jövedelme, amelynek megállapítására a nyilvántartások szolgálnak, meghaladja az általa bevallott jövedelmet, és ha ilyen esetekben az adóhatóságnak becslést kell végeznie, és e jövedelmek csak meghatározott keretek között, különösen csak ártartományok alapján állapíthatók meg, e keret az adóalany terhére kimeríthető, hanem adópótlékot is meg kell állapítani, amely a jövedelemtöbblet megállapított összegének legalább 5 és legfeljebb 10 százaléka, azonban legalább 5 000 euró, felhasználható nyilvántartások késedelmes benyújtása esetén pedig akár 1 000 000 euró, azonban legalább 100 euró a határidő-túllépés minden teljes napjára, amelynek során az adópótlék megállapításától csak akkor lehet eltekinteni, ha a nyilvántartás-vezetési kötelezettségek teljesítésének elmulasztása kimenthetőnek tűnik, vagy a kötelezettségszegés kevésbé súlyos?


title: C-493/21. sz. ügy: A Court of Appeal (Írország) által 2021. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. M. kontra The Director of Public Prosecutions

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/6

      A Court of Appeal (Írország) által 2021. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. M. kontra The Director of Public Prosecutions
      (C-493/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: K. M.

         Ellenérdekű fél: The Director of Public Prosecutions

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A rendelet (1) 89. és/vagy 90. cikkének szövege, valamint a Chartából és az uniós jogból eredő arányossági követelmények azt követelik meg, hogy a büntetőjogi felelősséget megállapító bíróság mérlegelési jogkörrel rendelkezzen a halászzsákmány és a halászeszközök elkobzásának kiigazítására, módosítására vagy enyhítésére, különös tekintettel az 1224/2009/EK rendelet 89. és 90. cikkében foglalt körülményekre?

                  2)

                  A valamennyi hal és eszköz automatikus és kötelező elkobzása következtében a parancsnok megélhetésére gyakorolt potenciális hatásra tekintettel a 28. cikk (5) bekezdésének b) pontjához (2) hasonló nemzeti rendelkezés, amely nem teszi lehetővé a nemzeti bíróság számára, hogy megvizsgálja az e cikkel és a rendelettel ellentétes bűncselekmény miatti vádemelés alapján elítélt személy megélhetéshez való jogára gyakorolt hatást (a pénzbüntetés mértékére vonatkozó mérlegelést kivéve), összeegyeztethetőnek tekinthető a rendelet, a Charta és az uniós jog rendelkezéseivel, tekintettel a parancsnok foglalkozásának gyakorlásához való alapvető jogára?

         (1)  A közös halászati politika szabályainak betartását biztosító uniós ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 343., 1. o.).

         (2)  Sea Fisheries and Maritime Jurisdiction Act 2006 (a tengeri halászatra és a tengeri területekre vonatkozó joghatóságról szóló 2006. évi törvény).


title: T-500/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. július 20-i végzése – Coravin kontra EUIPO – Cora (CORAVIN) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – A megtámadott határozat alapjául szolgáló korábbi nemzeti védjegy megszűnésének megállapítása – Okafogyottság”)

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/7

      A Törvényszék 2021. július 20-i végzése – Coravin kontra EUIPO – Cora (CORAVIN)
      (T-500/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A megtámadott határozat alapjául szolgáló korábbi nemzeti védjegy megszűnésének megállapítása - Okafogyottság”)
      (2021/C 401/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware Egyesült Államok) (képviselő: F. Valentin ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Cora (Marne-la-Vallée, Franciaország) (képviselő: M. Georges-Picot ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Cora és a Coravin közötti törlési eljárással kapcsolatban 2019. április 12-én hozott határozata (R 2385/2016-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26.


title: T-249/21. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2021. július 28-i végzése – SN kontra Parlament („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Európai parlamenti képviselő – A parlamenti asszisztensekkel kapcsolatos költségekre tekintettel kifizetett költségtérítés visszafizettetése – A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – Az alaki követelmények megsértése – Elfogadhatatlanság – A sürgősség hiánya”)

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/7

      A Törvényszék elnökének 2021. július 28-i végzése – SN kontra Parlament
      (T-249/21. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Európai parlamenti képviselő - A parlamenti asszisztensekkel kapcsolatos költségekre tekintettel kifizetett költségtérítés visszafizettetése - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Az alaki követelmények megsértése - Elfogadhatatlanság - A sürgősség hiánya”)
      (2021/C 401/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: SN (képviselő: P. Eleftheriadis barrister)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: N. Görlitz és M. Ecker meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikk és az EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott, a Parlament főtitkára által 2020. december 21-én hozott, 196 199,84 euró jogalap nélkül kifizetett összeg visszatérítését előíró határozat, valamint az e határozatot követően kiadott 2021. január 15-i 7010000021. sz. terhelési értesítés végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-377/21. sz. ügy: 2021. július 5-én benyújtott kereset – Eurecna kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/8

      2021. július 5-én benyújtott kereset – Eurecna kontra Bizottság
      (T-377/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Eurecna SpA (Velence, Olaszország) (képviselő: R. Sciaudone ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2021. április 26-i határozatát (a továbbiakban: megtámadott határozat), amelyben a Bizottság – megerősítve a korábbi, 2021. március 3-i megtagadó határozatát – elutasította a felperesnek az OC/2019/0766. sz. vizsgálat végén az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által elkészített végleges jelentéshez és mellékleteihez való hozzáférés iránti kérelmét;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az OLAF jelentésének és mellékleteinek a benyújtására; és

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az OLAF jelentéséhez való hozzáférés következményeinek téves értelmezésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel az OLAF jelentéséhez való hozzáféréssel – az 1049/2001 rendelet (1) 10. cikkének (1), (2) és (4) bekezdése értelmében – a jelentés nem válhat „nyilvánossá”.

                  2.

                  A második, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése harmadik franciabekezdésének megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdését, amint azt az ítélkezési gyakorlat értelmezi, amely szerint amennyiben az OLAF jelentésének címzettje az érintettek számára hátrányos aktusokat szándékozik elfogadni, ezen utóbbiak jogosultak hozzáférni a szóban forgó jelentéshez.

                  3.

                  A harmadik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy soha nem kérte természetes személyek személyes adatainak átadását, ami miatt a jelentésben esetlegesen szereplő személyes adatok – az igen gyakori módszerként alkalmazott kitakarásukkal – könnyedén megóvhatók.

                  4.

                  A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének téves alkalmazására és értelmezésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel az alperes többek között nem értékelte konkrétan, hogy biztosítható-e részleges hozzáférés.

                  5.

                  Az ötödik, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes egyáltalán nem indokolta az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében szereplő kivétel alkalmazhatóságát.

                  6.

                  A hatodik, a hozzáférhetővé tételéhez fűződő közérdek téves kizárására alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes tévesen értelmezte a védelemhez való jogot pusztán a fél érdekeként, és nem vette figyelembe, hogy a Nemzetközi Együttműködési és Fejlesztési Főigazgatóság (DG DEVCO) pénzügyi visszatérítési kérelmeinek való megfeleléshez a felperesnek hozzá kellett volna férnie az OLAF jelentéséhez.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-379/21. sz. ügy: 2021. július 5-én benyújtott kereset – Vendrame kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/9

      2021. július 5-én benyújtott kereset – Vendrame kontra Bizottság
      (T-379/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/11)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Michele Vendrame (Velence, Olaszország) (képviselő: R. Sciaudone ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2021. április 26-i határozatát (a továbbiakban: megtámadott határozat), amelyben a Bizottság – megerősítve a korábbi, 2021. március 3-i megtagadó határozatát – elutasította a felperesnek az OC/2019/0766. sz. vizsgálat végén az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által elkészített végleges jelentéshez és mellékleteihez való hozzáférés iránti kérelmét;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az OLAF jelentésének és mellékleteinek a benyújtására; és

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az OLAF jelentéséhez való hozzáférés következményeinek téves értelmezésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel az OLAF jelentéséhez való hozzáféréssel – az 1049/2001 rendelet (1) 10. cikkének (1), (2) és (4) bekezdése értelmében – a jelentés nem válhat „nyilvánossá”.

                  2.

                  A második, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése harmadik franciabekezdésének megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdését, amint azt az ítélkezési gyakorlat értelmezi, amely szerint amennyiben az OLAF jelentésének címzettje az érintettek számára hátrányos aktusokat szándékozik elfogadni, ezen utóbbiak jogosultak hozzáférni a szóban forgó jelentéshez.

                  3.

                  A harmadik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy soha nem kérte természetes személyek személyes adatainak átadását, ami miatt a jelentésben esetlegesen szereplő személyes adatok – az igen gyakori módszerként alkalmazott kitakarásukkal – könnyedén megóvhatók.

                  4.

                  A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének téves alkalmazására és értelmezésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel az alperes többek között nem értékelte konkrétan, hogy biztosítható-e részleges hozzáférés.

                  5.

                  Az ötödik, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes egyáltalán nem indokolta az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében szereplő kivétel alkalmazhatóságát.

                  6.

                  A hatodik, a hozzáférhetővé tételéhez fűződő közérdek téves kizárására alapított jogalap.
                  A felperes e tekintetben előadja, hogy az alperes tévesen értelmezte a védelemhez való jogot pusztán a fél érdekeként, és nem vette figyelembe, hogy a védelemhez való jog a jogállamiság egyik központi eleme, ekként pedig a közösség, nem pedig egyetlen jogalany védelmeként és garanciájaként szolgál.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-411/21. sz. ügy: 2021. július 8-án benyújtott kereset — Alfa Acciai kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/10

      2021. július 8-án benyújtott kereset — Alfa Acciai kontra Bizottság
      (T-411/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/12)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Alfa Acciai SpA (Brescia, Olaszország) (képviselők: D. Fosselard, D. Slater és G. Carnazza, ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  i. a Bizottság által képviselt Uniót kötelezze 7 175 000 EUR összegű késedelmi kamat megfizetésére az Európai Központi Bank (EKB) által az elsődleges refinanszírozási ügyletek tekintetében rögzített, a lejárat hónapjának első naptári napján hatályban lévő kamatlábnak megfelelően, három és fél százalékponttal megnövelve a 2010. március 9. és 2017. november 14. közötti időszak vonatkozásában, a felperes által már megkapott 260 968,15 EUR-nak, azaz 2 222 073,29 EUR összegnek megfelelő kamatokat levonva, illetve, másodlagosan, a Törvényszék által megfelelőnek tartott kamatlábbal számított késedelmi kamatok megfizetésére;

                  —

                  ii. a Bizottság által képviselt Uniót kötelezze az előző i. pontban kért késedelmi kamatok megfizetésére a 2017. november 14. és a tényleges megfizetés időpontja közötti időszak tekintetében, az (EKB) által az elsődleges refinanszírozási ügyletek tekintetében rögzített, a lejárat hónapjának első naptári napján hatályban lévő kamatlábnak megfelelően, három és fél százalékponttal megnövelve azt, illetve, másodlagosan, a Törvényszék által megfelelőnek tartott kamatlábbal;

                  —

                  iii. a z előző ii. ponthoz képest másodlagosan, a Bizottság által képviselt Uniót kötelezze az i. pontban említett összegre vonatkozó késedelmi kamatok megfizetésére, a 2021. március 2. és a tényleges megfizetés időpontja közötti időszak tekintetében, az (EKB) által az elsődleges refinanszírozási ügyletek tekintetében rögzített, a lejárat hónapjának első naptári napján hatályban lévő kamatlábnak megfelelően, három és fél százalékponttal megnövelve azt, illetve, másodlagosan, a Törvényszék által megfelelőnek tartott kamatlábbal;

                  —

                  iv. továbbá, illetve másodlagosan, semmisítse meg a 2021. április 30-i Ref. Ares(2021) 2904247 bizottsági közleményt;

                  —

                  v. a bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, azon kártérítési kérelemre alapított jogalap, amely kérelem arra vonatkozik, hogy a Bizottság nem megfelelően hajtotta végre a 2017. szeptember 21-i Ferriera Valsabbia és társai kontra Bizottság ítéletet (C-86/15 P e C-87/15 P, EU:C:2017:717, és ezzel megsértette az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdését, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (3) bekezdését.
                  A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem intézkedett az ítéletet követően visszatérített szankcióra vonatkozó késedelmi kamat teljes kifizetéséről.

                  2.

                  A második, azon megsemmisítés iránti kérelemre alapított jogalap, amely az EUMSZ 266. és az EUMSZ 296. cikk megsértésére és téves alkalmazására vonatkozott. Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 46. cikkének megsértése. Az indokolás hiánya a Bizottság 2021. április 30-i levelében. Téves jogalkalmazás és nyilvánvaló értékelési hiba.
                  A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az a levél, amelyben a Bizottság megtagadta a késedelmi kamatok megfizetését a felperesekkel szemben, nincs megfelelően indokolva, és sérti az elévülésre vonatkozó elveket.

                  3.

                  A harmadik, azon megsemmisítés iránti kérelmre alapított jogalap, amely az EUMSZ 266. cikk, valamint az (EU) 1268/2012 (1) felhatalmazáson alapuló rendelet megsértésre vonatkozott.
                  A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a 2342/2002/EK, Euratom rendelet (2) 8ao. cikkének (2) bekezdése, amelyre a Bizottság hivatkozott 2021. április 30-i levelében, a szankció visszatérítésének időpontjában már nem volt hatályban, tehát már nem volt alkalmazható.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2012, L 362., 1. o.)

         (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (HL 2002, L 357., 1. o.).


title: T-414/21. sz. ügy: 2021. július 10-én benyújtott kereset – Ferriere Nord kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/11

      2021. július 10-én benyújtott kereset – Ferriere Nord kontra Bizottság
      (T-414/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Olaszország) (képviselők: W. Viscardini, G. Donà és B. Comparini, ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  1.

                              a)

                              (az EUMSZ 266. cikk (2) bekezdése, valamint az EUMSZ 268. cikk és EUMSZ 340. cikk alapján) az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót kötelezze 1 096 814,68 EUR megfizetésére (vagy pusztán másodlagosan, a Törvényszék által esetlegesen meghatározott eltérő összeg megfizetésére, amennyiben az alább megjelölttől eltérő kamatláb kerül alkalmazásra) – amely összeg az Európai Központi Bank (EKB) 2010. március 19-én hatályos refinanszírozási kamatlábából (1 %) ered, 3,5 százalékponttal megnövelve, a 2010. március 9. és 2017. október 25. közötti időszakra vonatkozóan (a „fizetendő” kamatok jogcímén már megfizetett 129 847,10 EUR összeget levonva – a Ferriere Nord S.p.A. által elszenvedett azon károk megtérítése céljából, amelyet azon okból szenvedett el, hogy (az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdésének megsértésével) nem fizették meg számára a (2009. szeptember 30-i C(2009) 7492 def. és a 2009. december 8-i C(2009) 9912 def. bizottsági határozatokban kiszabott) bírságot terhelő késedelmi kamatokat, amely összeget a felperes 2010. március 9-én megfizetett, az Európai Bizottság pedig 2017. október 25-én visszatérített a 2017. szeptember 21-i C-88/15 P. sz. ügyben hozott ítélet alapján;
                              ezért

                              b)

                              az Eurpai Bizottsg ltal kpviselt Eurpai Unit ktelezze egy további összeg megfizetésére, a fenti a) pont szerinti kártérítési összeg tőkésítésének jogcímén, 2017. október 25-től (vagy más, a Törvényszék által esetlegesen meghatározandó időponttól) kezdődően a teljes tényleges kifizetésig, az Európai Központi Bank által az elsődleges refinanszírozási ügyleteire vonatkozóan rögzített kamatlábakkal, 3,5 százalékponttal (vagy másodlagosan, a Törvényszék által esetlegesen meghatározandó más kamatlábbal) számítva;

                  2.

                  (az EUMSZ 263. cikk alapján) semmisítse meg az Európai Bizottság (Költségvetési Főigazgatóság) 2021. április 30-i Ares(2021)2904048 levelét;

                  3.

                  az Európai Bizottságot minden esetben kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, az egyik a kártérítésre (1), a másik pedig a megtámadott levél megsemmisítésére vonatkozik (2).

                  1.

                  Az első, a Bizottság jogellenes magatartására alapított jogalap, mivel megsértette az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdését (valamint az 1268/2012 rendelet (1) 83. cikkét és/vagy, a teljesség kedvéért a 2342/2002 rendelet (2) 86. cikkét).

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy ahhoz, hogy (az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdése értelmében) teljes egészében végrehajtsa a Bíróság C-88/15 P sz. ügyben 2017. szeptember 21-én hozott ítéletét (amely egy 2009-ben hozott, megállapítási határozatot semmisített meg az EUMSZ 101. cikk alapján), a Bizottságnak a Ferriere Nord számára nem csak a 2010-ben ideiglenesen megfizetett bírság összegét kellett volna visszatérítenie, hanem az 1268/2012 rendelet 83. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti, vagyis az EKB által az elsődleges refinanszírozási ügyletek tekintetében rögzített, a lejárat hónapjának első naptári napján hatályban lévő kamatlábbal, 3,5 százalékponttal megnövelve azt. A Bizottság azonban 2017. október 25-én –kamatok jogcímén – kizárólag az 1268/2012 rendelet 90. cikkének (4) bekezdése értelmében „keletkezett” kamatokat fizette meg mint az azon bankszámlán keletkezett nyereséget, amelyen ideiglenesen elhelyezte a bírság összegét. A késedelmi kamatok megfizetésének elmulasztása az elsődleges uniós jog (EUMSZ 266. cikk (1) bekezdés) megsértésének minősül, a Bizottság szerződésen kívüli felelősségnek beállása mellett. A fenti történések alapján fizetendő kártérítési összeg tőkésítés tárgyát kell, hogy képezze a továbbiakban, azon időponttól kezdődően, amelyen kizárólag a „keletkezett” kamatok kerültek megfizetésre, a tényleges kifizetés időpontjáig.

                  2.

                  A második, az alapokmány 46. cikkének, következésképpen az EUMSZ 266. cikk 81) bekezdésének, (valamint az 1268/2012 rendelet 83. cikkének, és a teljesség kedvéért a 2342/2002 rendelet 86. cikkének) megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy 2021. április 30-i levelében a Bizottság kinyilvánította, hogy nem tud/nem akar helyt adni a Ferriere Nord által a Bíróság alapokmánya 46. cikkének értelmében benyújtott, kártérítés iránti előzetes döntéshozatali kérelemnek, mivel az abban előírt öt éves elévülési határidő már eltelt, tekintettel arra, hogy ezen intézmény véleménye szerint a saját szerződésen kívüli felelősségét keletkeztető tényezőt (tehát az elévülési időszak kezdő időpontját) a bírság 2010-ben történt ideiglenes megfizetésének időpontjában állapította meg. A Ferriere Nord ezzel szemben azt állítja, hogy a felelősséget keletkeztető esemény az a tény, hogy 2017. október 25-én – amikor a bírságot a 2017. évi ítéletnek megfelelően visszatérítették – a Bizottság nem fizette meg az 1268/2012 rendelet 83. cikkében előírt késedelmi kamatokat, hanem csak az ugyanezen rendelet 90. cikkének értelmében vett „keletkezett” kamatok megfizetésére szorítkozott. Az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdésének ilyen jellegű megsértése a Bizottság jogellenes magatartásának minősül, és meghatározza szerződésen kívüli felelősségét, tehát az alapokmány 46. cikkében előírt elévülési idő e jogsértés időpontjától kezdődik.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2012, L 362., 1. o.)

         (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (HL 2002, L 357., 1. o.; (HL 2002, L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 145. o.).


title: T-415/21. sz. ügy: 2021. július 10-én benyújtott kereset – Banca Popolare di Bari kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/13

      2021. július 10-én benyújtott kereset – Banca Popolare di Bari kontra Bizottság
      (T-415/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/14)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Olaszország) (képviselők: A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego és G. Parisi ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze a Bizottság által képviselt Uniót, hogy fizessen meg a felperesnek 280 millió EUR összeget azon vagyoni kár megtérítése címén, valamint egy megfelelő összeget azon nem vagyoni kár címén, amelyet az Olaszország által a Banca Tercas javára végrehajtott, SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) állami támogatásról szóló, 2015. december 23-i (EU) 2016/1208 bizottsági határozat okozott;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a Bizottság magatartásának jogellenességén alapuló jogalap

                              —

                              E tekintetben arra hivatkoznak, hogy kellően súlyos jogsértésről van szó, mivel a Bizottság a határozat elfogadásakor: nem rendelkezett semmilyen mérlegelési mozgástérrel, mivel az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése közvetlen, pontos és feltétel nélküli rendelkezés; valamint nyilvánvaló értékelési hibákat követett el. Ezenkívül a Bizottság elégtelen bizonyítási rendszerre támaszkodott, és figyelmen kívül hagyta először is a Törvényszék (T-98/16., T-196/16. és T-198/16. sz., Olaszország és társai kontra Bizottság ügy), majd a Bíróság (C-425/19. P. sz., Bizottság kontra Olaszország és társai ügy) által kialakított ítélkezési gyakorlatot.

                              —

                              A határozat által megsértett szabályok magánszemélyek számára jogokat keletkeztető szabályoknak minősülnek, sértve a vállalkozás szabadságát és a megfelelő ügyintézéshez való alapvető jogot.

                  2.

                  A második, a Bizottság jogellenes magatartása miatt a felperesnek okozott nem vagyoni és vagyoni kárra alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben arra hivatkoznak, hogy az ügyfélkör bankba vetett bizalmának elvesztését meghatározó okozati tényezőt és a bank által elszenvedett veszteségeket – egyéb lehetséges versengő tényezők hiányában – a Bizottság határozata jelenti; ez akadályozta meg a Tercas és a Caripe integrációs tervét, valamint a Fondo interbancario di tutela dei depositi (bankközi betétbiztosítási alap, FITD) beavatkozási tervét.


title: T-437/21. sz. ügy: 2021. július 20-án benyújtott kereset – Greenwich Polo Club kontra EUIPO – Lifestyle Equitites (GREENWICH POLO CLUB)

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/13

      2021. július 20-án benyújtott kereset – Greenwich Polo Club kontra EUIPO – Lifestyle Equitites (GREENWICH POLO CLUB)
      (T-437/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/15)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: R. Zammitt ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lifestyle Equitites CV (Amszterdam, Hollandia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: GREENWICH POLO CLUB európai uniós ábrás védjegy – 17 791 153. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. május 10-én hozott határozata (R 300/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és rendelje el a vitatott védjegynek a vitatott áruk (valamint a többi, nem vitatott áru) tekintetében történő lajstromozását, vagy másodlagosan, utalja vissza az ügyet újbóli elbírálásra az EUIPO elé;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperesnek a fellebbezéssel kapcsolatos költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-450/21. sz. ügy: 2021. július 30-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/14

      2021. július 30-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
      (T-450/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/16)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: S. Jiménez García és J. Rodríguez de la Rúa Puig, meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a Spanyol Királyság által kifizetett egyes kiadások tekintetében helyezze hatályon kívül az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2021. június 16-i (EU) 2021/988 bizottsági végrehajtási határozatot. (1)

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a támogatás kiszámításának helyességére vonatkozó ellenőrzések megsértésére alapított jogalap, beleértve a közigazgatási szankciók alkalmazását (kulcsfontosságú ellenőrzés); a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet (2) 31. cikkének (3) bekezdését a 639/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet (3) 53. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmező bizottsági értelmezés ellentétes az arányosság elvével.
                  Ez a jogalap négy részre (A-D) tagolódik:

                              —

                              A: nem megfelelő közigazgatási szankciók kiszabása a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 31. cikkének (3) bekezdésével összhangban és a 639/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 53. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben a tagállam által meghatározott időpontig az állatok azonosítására és nyilvántartására vonatkozó követelmények teljesítésének elmulasztása miatt.

                              —

                              B-D: a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 31. cikkének (3) bekezdése szerinti közigazgatási szankciók nem megfelelő kiszabása egyes állatok azonosítása és nyilvántartása a priori meg nem felelésének megállapítása miatt egy olyan tagállam támogatási kérelme teljes dokumentációjának adminisztratív ellenőrzése során, amely tagállam – a Spanyol Királysághoz hasonlóan – a 809/2014 végrehajtási rendelet (4) 21. cikkének (4) bekezdésével összhangban igényléstől független rendszert alkalmaz, amely természeténél fogva minden kockázatot kizár az EMGA tekintetében.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a 809/2014 végrehajtási rendelet 34. cikke alapján helyesen készítették el a megfelelő minőségű helyszíni ellenőrzési (kulcsfontosságú ellenőrzés) statisztikákat, beleértve a véletlenszerű minta nagyságát és a kockázatelemzés hatékonyságát.

         (1)  HL 2021. L 218., 9. o.

         (2)  A Bizottság 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2014. március 11.) az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről (HL 2014. L 181., 48. o.).

         (3)  A Bizottság 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2014. március 11.) a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról (HL 2014. L 181., 1. o.).

         (4)  A Bizottság 809/2014/EU végrehajtási rendelete (2014. július 17.) az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról (HL 2014. L 227, 69. o.).


title: T-485/21. sz. ügy: 2021. augusztus 9-én benyújtott kereset – BNetzA kontra ACER

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/15

      2021. augusztus 9-én benyújtott kereset – BNetzA kontra ACER
      (T-485/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/17)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (Németország) (képviselők: U. Karpenstein és K. Reiter ügyvédek)

         Alperes: Energiaszabályozók Európai Uniós Együttműködési Ügynöksége

         Kérelmek

      A felperes kéri, hogy a Törvényszék

                  —

                  semmisítse meg az alperes fellebbezési bizottságának 2021. május 28-i A-001–2021. sz. (egységes szerkezetbe foglalt) határozatát (a továbbiakban: megtámadott határozat);

                  —

                  másodlagosan, amennyiben a Törvényszék nem semmisíti meg a megtámadott határozatot teljes egészében, semmisítse meg azon részében, amely helyben hagyja az alperes 2020. november 30-i 30/2020. sz. határozatának következő részeit és rendelkezéseit:

                              (i)

                              az I. melléklet 1. cikke (1) bekezdésének második mondata, 2. cikke (2) bekezdésének j) pontja és 3. cikke;

                              (ii)

                              az I. melléklet 7. cikke;

                              (iii)

                              az I. melléklet 12. cikkének (2) bekezdése;

                              (iv)

                              az i-iii. pontban említett rendelkezésekre kifejezetten hivatkozó valamennyi rész és rendelkezés;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: A költségmegosztási módszernek az övezetközi hálózati elemektől eltérő hálózati elemekre történő kiterjesztése összeegyeztethetetlen az (EU) 2019/943 rendelet (1) 16. cikkének (13) bekezdésében és az (EU) 2015/1222 rendelet (2) 74. cikkében foglalt követelményekkel. Mindenesetre hiányzik a szükséges jogalap. Legalábbis a költségmegosztási módszer alkalmazási körét jogilag tévesen vezették le az üzembiztonság és a „szennyező fizet” elvének követelményeiből.

                  2.

                  Második jogalap: A nettósítás tilalma sérti különösen az (EU) 2019/943 rendelet 16. cikkének (11) és (13) bekezdését. Továbbá magát a költségmegosztási módszert is ellentmondásossá teszi.

                  3.

                  Harmadik jogalap: Alakilag és anyagilag is ellentétes az uniós joggal, hogy az alperes a saját kritériumai alapján ideiglenes tűréshatárt határoz meg a jogszerű hurokáramlásokra. Alaki szempontból az alperes sérti az átvitelirendszer-üzemeltetőknek és a nemzeti szabályozó hatóságoknak a tűréshatár meghatározására vonatkozó hatáskörét. Emellett ideiglenes tűréshatárt állapít meg annak ellenére, hogy nem került sor a jogszerű hurokáramlások szintjének az átvitelirendszer-üzemeltetők általi, az (EU) 2019/943 rendelet 16. cikke (13) bekezdésének második albekezdésében előírt elemzésére. Anyagi szempontból a költségmegosztási módszer sérti az (EU) 2019/943 rendelet 16. cikke (13) bekezdésének második albekezdésében meghatározott követelményt, amely szerint „az egyes önálló ajánlattételiövezet-határok tekintetében” egyedi tűréshatárokat kell megállapítani, mivel a hurokáramlást okozó ajánlattételi övezetek között egyenlően elosztott, egységes tűréshatárt határoz meg. A tűréshatár ideiglenes szintjének mindenesetre nincs meg a szükséges jogalapja.

                  4.

                  Negyedik jogalap: A hurokáramlásoknak a belső áramlásokkal szembeni előnyben részesítése, amelyet a költségmegosztási módszer alapul vesz a hálózati szűk keresztmetszetek okainak meghatározásakor, sérti az (EU) 2019/943 rendelet 16. cikkének (13) bekezdését. Ezen túlmenően hibás ösztönzőket határoz meg. A tisztességesség követelményével és a megkülönböztetés tilalmával is összeegyeztethetetlen.

                  5.

                  Ötödik jogalap: A költségmegosztási módszer mindenesetre a szükséges átfogó értékelésben ellentétes az uniós joggal. A széles alkalmazási kör, a nettósítás tilalma, a téves tűréshatár és a hurokáramlások belső áramlásokkal szembeni előnyben részesítése mind összefügg egymással és megsokszorozza egymás hatását. ák egymást. Mindenesetre összességében véve ezek a „szennyező fizet” elve, a megkülönböztetés tilalma és a tisztességesség követelményének megsértéséhez vezetnek. A költségmegosztási módszer továbbá – legalábbis általános hatásait tekintve – összeegyeztethetetlen az Unió azon célkitűzésével, hogy növelje a megújuló energiaforrások részarányát. A költségmegosztási módszer összességében aránytalan, és nem rendelkezik a szükséges jogalappal.

                  6.

                  Hatodik jogalap: A költségmegosztási módszerben szereplő, az átvitelirendszer-üzemeltetők azon feltétel nélküli kötelezettsége, hogy a költségmegosztási módszer bevezetésétől számított tizenkét hónapon belül kidolgozzák és jóváhagyás céljából a szabályozó hatóságok elé terjesszék a módosítási javaslatokat, sérti az (EU) 2019/943 rendelet 16. cikkének (13) bekezdését és az (EU) 2015/1222 rendelet 9. cikkének (13) bekezdésével összefüggésben értelmezett 74. cikke (6) bekezdésének b) pontját.

         (1)  A villamos energia belső piacáról szóló, 2019. június 5-i (EU) 2019/943 európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozás) (HL 2019. L 158, 54. o.).

         (2)  A kapacitásfelosztásra és a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó iránymutatás létrehozásáról szóló, 2015. július 24-i (EU) 2015/1222 bizottsági rendelet (HL 2015. L 197., 24. o.).


title: T-491/21. sz. ügy: 2021. augusztus 11-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/17

      2021. augusztus 11-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság
      (T-491/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/18)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Koós G. meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2021. június 16-i (EU) 2021/988 bizottsági végrehajtási határozatot (1) a Magyarországra vonatkozó azon részben, amely kizárja az uniós finanszírozásból a 2016-tól 2019-ig terjedő pénzügyi évekre vonatkozóan a Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap terhére nyújtott támogatásokat a kulcsfontosságú ellenőrzés hiányára hivatkozással (Vidékfejlesztés – erdészeti EMVA-intézkedések), valamint

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Magyar Kormány álláspontja szerint a Bizottság helytelenül értelmezi a 1306/2013/EU rendelet (2) 30. cikkét és a 809/2014/EU rendelet (3) 28. cikke (1) bekezdésének b) pontját. Az Európai Bizottság „A vidékfejlesztési támogatások összegének a kettős finanszírozás kiküszöbölését szolgáló számítási módszerei” című magyarázó dokumentum 2017. februári változatának 3.4.2. pontjában szereplő érvelése a Magyar Kormány álláspontja szerint nincs összhangban a hivatkozott rendelkezésekkel. A magyarázó dokumentum nem bír jogi kötőerővel, és az abban képviselt értelmezés sincs összhangban az uniós joggal.
      A Magyar Kormány kereseti kérelme alátámasztására alapvetően egy jogi érvre hivatkozik. Álláspontja szerint az 1306/2013/EU rendelet 30. cikke és a 809/2014/EU rendelet 28. cikke (1) bekezdésének b) pontja nem követeli meg a zöldítés és az erdősítés címén nyújtott támogatások esetleges következményeként előálló kettős finanszírozás megfelelő ellenőrzésének kialakítását figyelemmel arra, hogy a jelenleg hatályos uniós előírások alapján e két támogatási jogcímen nyújtott támogatások tekintetében nem merül fel alappal a kettős finanszírozás veszélye.
      Ennek alátámasztására a Magyar Kormány elsőként azt kívánja igazolni, hogy az erdősítés és a zöldítés révén finanszírozott kiadások teljesen más támogatási célt valósítanak meg. Ezt követően a Magyar Kormány keresetében bemutatja, hogy a két támogatás kontextusa is teljesen más. Eltérőek a jogosultsági kritériumok az egyes támogatások tekintetében, és az elszámolható költségkör sem feleltethető meg egymásnak.
      Végezetül a Magyar Kormány amellett érvel, hogy az Európai Bizottság helytelenül értelmezi az 1306/2013/EU rendelet 30. cikkében foglalt általános kettős finanszírozási tilalom terjedelmét, és nem veszi figyelembe, hogy a jelenleg hatályos uniós szabályozás nem tartalmaz kifejezett előírást arra vonatkozóan, hogy az erdősítés és a zöldítés címén nyújtott támogatás kettős finanszírozást valósítana meg.

         (1)  HL 2021. L 218., 9. o.

         (2)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.).

         (3)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 17-i 809/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 227., 69.).


title: T-505/21. sz. ügy: 2021. augusztus 16-án benyújtott kereset – Tinnus Enterprises kontra EUIPO – Mystic Products Import & Export (Folyadékelosztó/-továbbító berendezések)

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/19

      2021. augusztus 16-án benyújtott kereset – Tinnus Enterprises kontra EUIPO – Mystic Products Import & Export (Folyadékelosztó/-továbbító berendezések)
      (T-505/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/20)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Egyesült Államok) (képviselő: T. Wuttke ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: 1 431 829–0010. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2021. június 9-én hozott határozata (R 1003/2018-3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot oly módon, hogy:

                              —

                              helyt ad a felperes fellebbezésének,

                              —

                              teljes egészében elutasítja a megsemmisítést kérelmező ICD 10 296. számú, a vitatott formatervezésiminta-oltalom megsemmisítése iránti kérelmét,

                              —

                              a megsemmisítést kérelmezőt kötelezi a felperes részéről a fellebbezési tanács és a törlési osztály előtt felmerült költségek viselésére;

                  —

                  a megsemmisítést kérelmezőt kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  a 2021. március 24-i Lego kontra EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Építőelemek egy építőjáték-készletből) ítéletben (T-515/19, nem tették közzé, EU:T:2021:155) meghatározott elvek megsértése;

                  —

                  a 2018. március 8-i DOCERAM ítéletben (C-395/16, EU:C:2018:172) meghatározott elvek megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az EP 3 005 948 A2 sz. szabadalmi bejelentés és a felperes 1 431 829–0001–0010. sz. formatervezésiminta-oltalmi többes bejelentésének téves értelmezése.


title: T-495/21. sz. ügy: 2021. augusztus 13-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               2021.10.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 401/18

      2021. augusztus 13-án benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
      (T-495/21. sz. ügy)
      (2021/C 401/19)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: L. Aguilera Ruiz és M. J. Ruiz Sánchez meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a Spanyol Királyságra vonatkozóan a Baszkföld kifizető ügynökségét érintő AA/2018/003/ES/RLF ügyszámú, nettó 2 056 473,43 EUR összegű vizsgálattal kapcsolatban helyezze hatályon kívül az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2021. június 16-i (EU) 2021/988 bizottsági végrehajtási határozatot (1) (az értesítés a C(2021) 4118. számú dokumentummal történt).

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a nettó 2 056 473,43 euró összegű átalánykorrekció ellentétes a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet (2) 5. cikkével és a 809/2014/EU végrehajtási rendelet (3) 28. és 29. cikkével. A Bizottság nyilvánvalóan tévedett a kulcsfontosságú ellenőrzésnek a keresztellenőrzések hatékonyságát és a MePaR [Mezőgazdasági Parcella Azonosító Rendszer] minőségét érintő hiányossága értékelésében.
                  A Bizottság a MePaR szerinti felvételelemzés képernyőn történő ellenőrzési eljárása során feltárt konkrét eltéréseket és az ezt követően négy véletlenszerűen kiválasztott parcella tekintetében végzett helyszíni vizsgálatokat összekeverte a MePaR aktualizálásának javítására irányuló intézkedési terv keretében a 2016., 2017. és 2018. évben arányos támogathatósági együtthatóval rendelkező parcellák vizsgálata során végzett programozott helyszíni ellenőrzések eredményeivel. Mivel különböző és különálló fellépésekről van szó, a Bizottság a két fellépés eredményeinek extrapolálásával jutott közös következtetésre a vitatott korrekció alkalmazása érdekében, amelyet a felperes helytelennek és aránytalannak tart.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a pénzügyi korrekcióknak a szabályszerűségi és pénzügyi záróelszámolási eljárások keretében történő kiszámításához készült iránymutatásokat (C(2015) 3675, 2015. június 8.), amely szerint a kiszabott átalánykorrekció nem helyénvaló, mivel a keresztellenőrzések során nem merültek fel hiányosságok, és a helyszíni ellenőrzések hiányosságainak az alapra vetített kockázatát az eljárás során számszerűsítették. A felepres – azon túl, hogy fenntartja, hogy a keresztellenőrzésekben nem merültek fel olyan hiányosságok, amelyek az alapra nézve olyan kockázatot jelentettek volna, amely indokolná az alkalmazott korrekciót – úgy tartja, hogy a helyszíni ellenőrzések tekintetében a Bizottság helytelenül alkalmazta az átalánykorrekciót, mivel az alapra vonatkozó kockázatot az eljárás során azonosították és számszerűsítették.

         (1)  HL 2021. L 218., 9. o.

         (2)  A Bizottság 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2014. március 11.) az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről (HL 2014. L 181., 48. o.).

         (3)  A Bizottság 809/2014/EU végrehajtási rendelete (2014. július 17.) az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról (HL 2014. L 227, 69. o.).


title: C-445/21. sz. ügy: A Sofiyski gradski sad (Bulgária) által 2021. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „EUROBANK BULGARIA” AD kontra NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD

text:
               2021.10.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 412/6

      A Sofiyski gradski sad (Bulgária) által 2021. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „EUROBANK BULGARIA” AD kontra NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD
      (C-445/21. sz. ügy)
      (2021/C 412/03)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sofiyski gradski sad

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„EUROBANK BULGARIA” AD

         Alperesek: NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS” OOD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 17. cikkében szereplő „fogyasztó” fogalmat a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1986. december 22-i 87/102/EGK tanácsi irányelv (2) keretében megállapított tartalom szerint kell-e értelmezni, vagy e fogalom önálló tartalommal rendelkezik?

                  2.

                  A „fogyasztói” minőség vizsgálata során a jelen ügyben a jövőbeli nyereség lehetőségét biztosító szerződés (beruházási projekt) jogszerű hatásából eredő cél a releváns, vagy a szerződésnek az érintett személy által folytatott kereskedelmi vagy szakmai tevékenységgel a szerződés megkötésének időpontjában fennálló kapcsolata bír jelentőséggel?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 17. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő „részletekben visszafizetendő kölcsön” fogalmat, hogy az kizárólag dolgokról (materiális dolgokról, ingóságokról) szóló szerződésekre vonatkozik, vagy e fogalom kiterjed valamennyi kölcsönre, beleértve a lakóingatlan vásárlása céljából kötött bankhitelszerződésből eredő kölcsönöket is?

                  4.

                  Amennyiben az 1215/2012 rendelet a 62. cikk (1) bekezdésében szereplő „lakóhely vagy székhely” fogalom tekintetében a felhívott bíróság belső jogára utal, e rendeletből levezethetők-e önálló szempontok (például a meghatározott területtel fennálló kapcsolat formális ismérve) annak megállapítása céljából, hogy a fogyasztó azon tagállam területén rendelkezik-e lakóhellyel, amelynek bírósága előtt a fogyasztó ellen indított kereset van folyamatban?

                  5.

                  Amennyiben egy lakóingatlan vásárlása céljából kötött hitelszerződés a 17. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett fogyasztói szerződésnek minősülhet, mit jelent a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU rendelet 19. cikkének 3. pontjában szereplő „szokásos tartózkodási hely” fogalom, közelebbről, lehetséges-e, hogy e fogalom a fogyasztó életvitelének központjával függ össze?

                  6.

                  Amennyiben az 1215/2012/EU rendelet a hatékony alkalmazásának biztosítása érdekében önálló szempontokat állapít meg a „lakóhely vagy székhely” fogalom tekintetében, az illetékességet is e fogalom alapján kell-e meghatározni?

         (1)  HL 2012. L 351, 1. o.

         (2)  HL 1987. L 42., 48. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 326. o.


title: C-463/21. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Global Starnet Ltd kontra Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               2021.10.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 412/7

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Global Starnet Ltd kontra Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (C-463/21. sz. ügy)
      (2021/C 412/04)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Global Starnet Ltd

         Alperesek: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e a letelepedés EUMSZ 49. cikkben biztosított szabadságának gyakorlásával és a szolgáltatásnyújtás EUMSZ 56. cikkben biztosított szabadságának gyakorlásával a 190/14. sz. törvény 1. cikkének 649. bekezdésében szereplőhöz hasonló olyan szabályozás bevezetése, amely csak a szervezők korlátozott és meghatározott kategóriája, azaz kizárólag a játékautomatákkal rendelkező szerencsejáték-szervezők, nem pedig valamennyi szerencsejáték-szervező vonatkozásában csökkenti a jutalékokat és díjakat?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e a bizalomvédelem uniós jogi elvével a 190/14. sz. törvény 1. cikkének 649. bekezdésében szereplőhöz hasonló, fent említett olyan szabályozás bevezetése, amely az időbeli hatálya alatt kizárólag gazdasági okokból csökkentette a valamely társaság és egy olasz állami közigazgatási szerv között létrejött koncessziós szerződésben megállapított díjat?