title: C-244/19. sz. ügy: Handelsgerichts Wien (Ausztria) által 2019. március 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — GB kontra Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH és Volkswagen AG

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/24

      Handelsgerichts Wien (Ausztria) által 2019. március 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — GB kontra Decker KFZ-Handels u. -Reparatur GmbH és Volkswagen AG
      (C-244/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/29)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Handelsgerichts Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GB

         Alperesek: Decker KFZ-Handels u. –Reparatur GmbH, Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a 715/2007/EK rendelet 1. cikkének (1) bekezdése értelmében nem elfogadható a jármű olyan felszerelése, amely szerint a kipufogógáz visszavezető szelep, tehát egy, a kibocsátásokat valószínűsíthetően befolyásoló alkatrész úgy van kialakítva, hogy a kipufogógáz visszavezetési szintet, tehát a visszavezetett kipufogógáz mértékét úgy szabályozzák, hogy csak 15 oC és 33 oC között és csak 1000 méter alatt biztosít károsanyag-szegény üzemmódot, e hőmérsékleti tartományon kívül pedig 10 oC hőmérsékletváltozás, 1000 méter felett pedig 250 méter magasságváltozás alatt csökkentik lineárisan 0-ra, tehát az NOx kibocsátások meghaladják 715/2007 rendeletben megállapított határértéket?

                  2.

                  Lényeges-e az első kérdés értelésének szempontjából, hogy a járműnek az első kérdésben említett felszerelésére a motor károsodástól való megóvása érdekében van szükség?

                  3.

                  Lényeges-e továbbá a második kérdés értékelésének szempontjából, hogy a motor azon alkatrésze, amelyet a károsodástól meg kell óvni, a kipufogógáz-visszavezető szelep?

                  4.

                  Lényeges-e az első kérdés értékelése szempontjából, hogy a járműnek az első kérdésben említett berendezését már a jármű gyártásakor beépítették e, vagy a kipufogógáz visszavezető szelepnek az első kérdésben említett szabályozóját a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 3. cikke (2) bekezdésének értelmében kijavításként kell a járműbe építeni?

                  5.

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (6) bekezdését, hogy nem csekély mértékű szerződésszegésről van szó, ha járműre vonatkozóan adásvételi szerződést kötöttek, amelynek alapján a törvényi (uniós jogi) rendelkezéseknek megfelelő járművel tartoznak, és a járműbe átkapcsolási logikát, tehát olyan szabályozást építettek, amely szerint, ha a járművet üzembe helyezik, ez utóbbi 1-es módba kerül, és ha a szoftver a vizsgahelyzetet, tehát a járműnek a NEDC (Új Európai Menetciklus) keretében történő üzemeltetését felismeri, a jármű az 1 es módban marad (NEDC), ha azonban a szoftver felismeri, hogy a járművet a NEDC ben megadott tűréshatárokon kívül (sebességprofilra vonatkozó +/- 2km/h s, +/- 1mp es eltérések) üzemeltetik, a jármű 0 ás módba (valós vezetési feltételek) vált, amelynek során a kipufogógáz visszavezető szelepet úgy szabályozzák, hogy a 2007/715 rendelet határértékeit már nem lehet betartani, ha ez a szabályozás időben olyan gyorsan lép működésbe, hogy a jármű végeredményben szinte kizárólag 0-ás módban működik?

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.

         (2)  HL 1999. L 171., 12. o.


title: C-250/19. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2019. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — B. O. L. kontra État belge

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/25

      A Conseil d'État (Belgium) által 2019. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — B. O. L. kontra État belge
      (C-250/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: B. O. L.

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az uniós jog tényleges érvényesülésének, valamint annak biztosítása érdekében, hogy a családegyesítési jogban való részesülés — amelyet a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél szerint a családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (1) 4. cikke biztosít számára — ne váljon lehetetlenné, úgy kell-e értelmezni e rendelkezést, mint amely azt is magában foglalja, hogy családegyesítési jogban részesülhet a családegyesítő gyermeke, ha az e jogot tőle megtagadó, kiskorúsága idején hozott határozat ellen indított bírósági eljárás során nagykorúvá válik?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, valamint a 2003/86/EK irányelv 18. cikkét, mint amelyekkel ellentétes, hogy egy kiskorú gyermek családegyesítési jogának megtagadásával szemben indított megsemmisítés iránti keresetet azon az alapon nyilvánítsanak elfogadhatatlannak, hogy a gyermek a bírósági eljárás során nagykorúvá vált, mivel az megfosztja őt attól a lehetőségtől, hogy elbírálják az e határozat ellen irányuló keresetét, valamint sértené a hatékony jogorvoslathoz való jogát is?

         (1)  HL 2003. L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.


title: C-251/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-768/17. sz., Comprojecto-Projetos e Construções Lda és társai kontra Európai Központi Bank (EKB) ügyben 2019. február 14-én hozott végzése ellen a Comprojecto-Projetos e Construções Lda és társai által 2019. március 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/26

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-768/17. sz., Comprojecto-Projetos e Construções Lda és társai kontra Európai Központi Bank (EKB) ügyben 2019. február 14-én hozott végzése ellen a Comprojecto-Projetos e Construções Lda és társai által 2019. március 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-251/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/31)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Fellebbezők: Comprojecto-Projetos e Construções Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (képviselő: M. Ribeiro ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank (EKB)

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az határozzon az ügy érdemében;

                  —

                  a Bíróság alapokmányának 61. cikke értelmében helyezze hatályon kívül a határozatot, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, és a Bíróság eljárási szabályzata 138. cikkének megfelelően méltányosan határozza meg a költségeket.


title: C-273/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-166/17. sz., EKETA kontra Európai Bizottság ügyben 2019. január 22-én hozott ítélete ellen az Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) által 2019. március 31-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/26

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-166/17. sz., EKETA kontra Európai Bizottság ügyben 2019. január 22-én hozott ítélete ellen az Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) által 2019. március 31-én benyújtott fellebbezés
      (C-273/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/32)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (képviselők: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis dikigori)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy az Európai Unió Bírósága:

                  1.

                  semmisítse meg a Törvényszék T-166/17. sz. ügyben (1)2019. január 22-én hozott ítélete rendelkező részének 2. és 3. pontját, valamint a vonatkozó indokolást;

                  2.

                  új határozat hozatala céljából utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  3.

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen fellebbezéssel a fellebbező nem támadja a megtámadott ítélet rendelkező részének 1. pontját, sem az indokolás erre vonatkozó 142., 143., 145., 171., 173., 187–189., és 191–193. pontját.
      A fellebbező, azt állítja, hogy a megtámadott ítélet rendelkező részének 2. és 3. pontját, valamint az ezekre vonatkozó indokolást az alábbi okok miatt hatályon kívül kell helyezni:

                  —

                     Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék nem a jog szerint határozott, és nem értékelte az EKETA által benyújtott összes bizonyítékot. Elferdítette azokat a tényeket is, amelyek az említett bizonyítékokból következnek, tévesen alkalmazta a jogot a bizonyítási teher megosztását illetően, és megsértette határozatai indokolására vonatkozó kötelezettségét (a fellebbezés 5. és ezt követő pontjai).

                  —

                     Második fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel tévesen értelmezte az érdekellentétek fennállásának kockázatát (a fellebbezés 78. és ezt követő pontjai).

                  —

                     Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel ezen összefüggésben tévesen értelmezte a Bizottság azon kötelezettségét, hogy a nemzetközi könyvvizsgáló standardokon alapuló ellenőrzést kell végeznie (a fellebbezés 94. és azt követő pontjai).

                  —

                     Negyedik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az arányosság elvének alkalmazása során, amelyet megsértett (a fellebbezés 103. és ezt követő pontjai).

         (1)  ECLI:EU:T:2019:26.


title: C-274/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-198/17. sz., EKETA kontra Európai Bizottság ügyben 2019. január 22-én hozott ítélete ellen az Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) által 2019. március 31-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/27

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-198/17. sz., EKETA kontra Európai Bizottság ügyben 2019. január 22-én hozott ítélete ellen az Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) által 2019. március 31-én benyújtott fellebbezés
      (C-274/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/33)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Ethniko Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (képviselők: Vasileios Christianos, Dimitrios Karagounis dikigori)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy az Európai Unió Bírósága:

                  1.

                  semmisítse meg a Törvényszék T-198/17. sz. ügyben (1)2019. január 22-én hozott ítélete rendelkező részének 2. és 3. pontját, valamint a vonatkozó indokolást;

                  2.

                  új határozat hozatala céljából utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  3.

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítéletet az alábbi okok miatt kell hatályon kívül helyezni:

                  —

                     Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék nem a jog szerint határozott, és nem értékelte az EKETA által benyújtott összes bizonyítékot és érvelést. Elferdítette azokat a tényeket is, amelyek az említett bizonyítékokból következnek, tévesen alkalmazta a jogot a bizonyítási teher megosztását illetően, és megsértette határozatai indokolására vonatkozó kötelezettségét.

                  —

                     Második fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel tévesen értelmezte az érdekellentétek fennállásának.

                  —

                     Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az arányosság elvének alkalmazása során, amelyet megsértett.

         (1)  ECLI:EU:T:2019:27.


title: C-280/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-348/16. OP sz., Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis kontra ERCEA ügyben 2019. január 17-én hozott ítélete ellen az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége (ERCEA) által 2019. április 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/28

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-348/16. OP sz., Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis kontra ERCEA ügyben 2019. január 17-én hozott ítélete ellen az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége (ERCEA) által 2019. április 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-280/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/34)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége (ERCEA) (képviselők: Francesca Sgritta és Miguel Pesquera Alonso meghatalmazottak, Evangelos Kourakis dikigoros)

         A másik fél az eljárásban: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (APT)

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  a jelen fellebbezést nyilvánítsa megalapozottnak és elfogadhatónak, következésképpen helyezze hatályon kívül az ítéletet azon részében, amelyben az kimondja, hogy: 1) a 184 157,00 EUR összeg a személyzeti költségek tekintetében a támogatható költségek körébe tartozik és 2) az említett személyzeti költségekre vonatkozó közvetett költségek 36 831,40 EUR összeg tekintetében támogathatóak;

                  —

                  vizsgálja felül érdemben a T-348/16 OP. (1) sz. ügyet, és utasítsa el az APT T-348/16. sz. ügyben benyújtott keresetet a követelt 184 157,00 + 36 831,40 EUR vonatkozásában;

                  —

                  az APT-t kötelezze a saját részéről és az ERCEA részéről a jelen eljárásra, valamint a Törvényszék előtti eljárásra vonatkozóan felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló jelen fellebbezés alátámasztása érdekében az ERCEA négy fő jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a Törvényszék által elkövetett alábbi hibákra vonatkozik:

                              i.

                              megsértette az uniós jog közérdekű normáit, különösen a hetedik kutatási keretprogram normáit, az e programra irányadó szabályozást (például az 1906/2006 [EK] rendeletet és a költségvetési rendeletet (a továbbiakban: rendeletek);

                              ii.

                              megsértette az értelmezésre vonatkozó normákat azzal, hogy a 211166. sz. támogatási szerződést téves és elfogadhatatlan módon értelmezte, amely egyébiránt összeegyeztethetetlen a rendeletekkel, és ekként jogellenes;

                              iii.

                              másodlagosan meghamisította a támogatási szerződés releváns rendelkezéseinek pontos jelentését, következésképpen elferdítette az ezekből eredő bizonyítékokat;

                              iv.

                              nem adott indokolást arra vonatkozóan, hogy 1) távmunka esetén miért nincs szükség a felügyeletre vagy 2) miért elégíti ki a felügyelet követelményét a távmunka minden típusa per definitionem, tehát további intézkedések követelménye nélkül (feltéve hogy a felügyeletre a távmunka tekintetében is szükség van).

                  2.

                  A második hatályon kívül helyezési jogalap arra vonatkozik, hogy a Törvényszék — jóllehet helytállóan meghatározta az ajánlat támogathatóságának jogszabályi követelményeit — megállapította, hogy a szóban forgó javaslat jogszerű, noha csak a feltételek egyike (vagyis a tényleges munkaórák feltétele) teljesült, mivel (megítélése szerint) azt az ERCEA nem vitatta. Következésképpen a Törvényszék jogellenesen megsértette:

                              i.

                              a rendeleteket;

                              ii.

                              a szerződésekre vonatkozó jogi normákat;

                              iii.

                              az ítéletek megfelelő indokolására vonatkozó követelményt újból, feltéve hogy nem mulasztotta el a többi feltétel értékelését (és azt tudatosan tette);

                              iv.

                              mindenesetre — és tekintettel arra, hogy nem mulasztotta el a többi feltétel értékelését és azokat implicite ténylegesen értékelte — a bizonyítási teherre vonatkozó normákat.

                  3.

                  A harmadik hatályon kívül helyezésre vonatkozó jogalap arra vonatkozik, hogy a Törvényszék megállapította, hogy az APT és a kutatók közötti vállalkozási szerződés lehetővé teszi a távmunkát, és ezzel az alábbi hibákat követte el:

                              i.

                              megsértette a szerződések értelmezésére vonatkozó normákat, azoknak nyilvánvalóan téves és elfogadhatatlan értelmezést adva a vállalkozási szerződések vonatkozásában;

                              ii.

                              elferdítette a bizonyítékokat;

                              iii.

                              olyan ítéletet hozott, amelynek indokolása nem elégséges és ellentmondásos az ügy fontos pontjai vonatkozásában.

                  4.

                  A negyedik hatályon kívül helyezési jogalap a Törvényszék által elkövetett alábbi hibákra vonatkozik:

                              i.

                              elmulasztotta az APT-nek a távmunkára vonatkozó bevett gyakorlatát értékelni, és az értékelés tárgyát (vagyis a szóban forgó vállalkozási szerződést) referenciaalapként alkalmazta az eljárásban. Következésképpen az általa nyújtott indokolás nem volt elégséges, lévén, az nyilvánvalóan megalapozatlan volt;

                              ii.

                              másodlagosan megsértette a bizonyítási teherre és az ítéletek megfelelő indokolására vonatkozó szabályokat, amennyiben egyáltalán nem értékelte, hogy az APT milyen bevett gyakorlatot folytat alkalmazottainak távmunkájával kapcsolatban, és e tekintetben nem szolgált semmilyen részlettel.

         (1)  EU:T:2019:14.


title: T-61/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — Rodriguez Prieto kontra Bizottság („Közszolgálat — Tisztviselők — Eurostat« ügy — Nemzeti büntetőeljárás — Megszüntetés — Segítségnyújtás iránti kérelem — Visszaélést bejelentő személy — Az ártatlanság vélelme — Kártérítésre és megsemmisítésre irányuló kereset”)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/31

      A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — Rodriguez Prieto kontra Bizottság
      (T-61/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Eurostat« ügy - Nemzeti büntetőeljárás - Megszüntetés - Segítségnyújtás iránti kérelem - Visszaélést bejelentő személy - Az ártatlanság vélelme - Kártérítésre és megsemmisítésre irányuló kereset”)
      (2019/C 182/35)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Amador Rodriguez Prieto, (Steinsel, Luxemburg) (képviselik: S. Orlandi, T. Martin és R. García-Valdecasas y Fernández ügyvédek)

         Alperes: az Európai Bizottság (képviselik: B. Mongin és R. Striani, meghatalmazotti minőségben)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen a felperesnek állítólagosan okozott vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése, és másodlagosan a felperes segítségnyújtás iránti kérelmének elutasításáról szóló, 2017. március 28-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elutasítja a kártérítés iránti kérelmeket.

                  2)

                     A Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottságnak az Amador Rodriguez Prieto segítségnyújtás iránti kérelmének elutasításáról szóló, 2017. március 28-i határozatát.

                  3)

                     A Törvényszék kötelezi a Bizottságot a saját költségei, valamint az A. Rodriguez Prieto részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 134., 2018.4.16.


title: T-373/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — ABB kontra EUIPO (FLEXLOADER) („Európai uniós védjegy — A FLEXLOADER európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg hiánya — Megkülönböztető képesség — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja — Neologizmus — A védjegybejelentésben szereplő áruk és szolgáltatások némelyikével nem kellőképpen közvetlen és konkrét kapcsolat”)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/32

      A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — ABB kontra EUIPO (FLEXLOADER)
      (T-373/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A FLEXLOADER európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg hiánya - Megkülönböztető képesség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja - Neologizmus - A védjegybejelentésben szereplő áruk és szolgáltatások némelyikével nem kellőképpen közvetlen és konkrét kapcsolat”)
      (2019/C 182/36)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: ABB AB (Västerås, Svédország) (képviselők: M. Hartmann és S. Fröhlich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Hanf és W. Schramek meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a FLEXLOADER szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. március 29-én hozott határozata (R 93/2018-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2018. március 29-én hozott határozatát (R 93/2018-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben az megtagadta a FLEXLOADER szómegjelölés lajstromozását

                              —

                                 a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, 1957. június 15-i Nizzai Megállapodás szerinti 7. osztályba tartozó, „lágyítók, kötőanyagok, olajozók, kenőanyagok vagy színezők alkalmazására szolgáló mechanikus szerszámok”; és

                              —

                                 a Nizzai Megállapodás szerinti 9. osztályba tartozó, „űradatok rögzítésére és kezelésére szolgáló elektronikai eszközök, technikai adatok tárolásárára szolgáló mikroprocesszorok, elektronikus input és output egységek, kompakt lemezek, mágneses vagy félvezető szalagok” vonatkozásában.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     Az ABB AB és az EUIPO maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 268., 2018.7.30.


title: T-128/19. sz. ügy: 2019. február 22-én benyújtott kereset — Hemp Foods Australia kontra EUIPO — Cabrejos (Sativa)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/33

      2019. február 22-én benyújtott kereset — Hemp Foods Australia kontra EUIPO — Cabrejos (Sativa)
      (T-128/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/37)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hemp Foods Australia Pty Ltd (Sydney, Ausztrália) (képviselők: M. Holah és P. Brownlow Solicitors)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: César Raúl Dávila Cabrejos (Lima, Peru)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a Sativa védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — 1 259 974. sz. Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. november 16-án hozott határozata (R 1041/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-172/19. sz. ügy: 2019. március 22-én benyújtott kereset — Cognac Ferrand kontra EUIPO (Palackon elhelyezett fonás formája)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/34

      2019. március 22-én benyújtott kereset — Cognac Ferrand kontra EUIPO (Palackon elhelyezett fonás formája)
      (T-172/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Cognac Ferrand (Párizs, Franciaország) (képviselő: D. Régnier ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy (Palackon elhelyezett fonás formája) — 17 387 564 sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. január 7-én hozott határozata (R 1640/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-178/19. sz. ügy: 2019. március 20-án benyújtott kereset — Kalai kontra Tanács

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/34

      2019. március 20-án benyújtott kereset — Kalai kontra Tanács
      (T-178/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Nader Kalai (Halifax, Kanada) (képviselő: G. Karouni ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a felperesre vonatkozó részükben semmisítse meg az alábbi aktusokat:

                              —

                              a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (KKPB) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozat;

                              —

                              a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelet;

                  —

                  kötelezze a Tanácsot a teljes kár megtérítése címén 2 000 000,00 euró összegű kártérítés megfizetésére;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. cikke értelmében — amely szerint a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére — kötelezze a Tanácsot a saját, valamint a felperes részéről felmerült azon költségek viselésére, amelyek tekintetében a felperes fenntartja a jogot arra, hogy azokat az eljárás során igazolja.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a védelemhez és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésén alapul. E tekintetben a felperes az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikke és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. és 13. cikke, valamint a Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján azt állítja, hogy meg kellett volna hallgatni őt, mielőtt a Tanács korlátozó intézkedéseket fogadott volna el vele szemben, és hogy következésképpen a felperes védelemhez való jogát nem tartották tiszteletben.

                  2.

                  A második jogalap az EUMSZ 296. cikk második bekezdéséből fakadó indokolási kötelezettség megsértésén alapul. A felperes azt rója fel a Tanácsnak, hogy homályos és általános megállapításokra szorítkozott anélkül, hogy egyedi és konkrét módon említette volna azokat az indokokat, amelyek miatt — diszkrecionális mérlegelési jogkörét gyakorolva — azon az állásponton van, hogy a felperesnek a szóban forgó korlátozó intézkedések hatálya alá kell tartoznia. Ennélfogva egyetlen konkrét és objektív elemre sem hivatkozott, amely a felperes terhére lenne róható, és amely indokolhatná a szóban forgó intézkedéseket.

                  3.

                  A harmadik jogalap nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul, amennyiben a Tanács a korlátozó intézkedés alátámasztására előadott indokolásában olyan tényezőket vett figyelembe, amelyek nyilvánvalóan nélkülöztek minden ténybeli alapot. Következésképpen a hivatkozott tények teljesen megalapozatlanok.

                  4.

                  A negyedik jogalap az alapvető jogok korlátozásakor az arányosság elvének megsértésén alapul. A felperes szerint ugyanis a vitatott intézkedést érvénytelennek kell tekinteni, mivel aránytalan a megvalósítani kívánt célkitűzéshez képest, továbbá aránytalan beavatkozást jelent a Charta 16., illetve 17. cikkében biztosított vállalkozási szabadságba, illetve tulajdonhoz való jogba. Az aránytalanság abból ered, hogy az intézkedés minden befolyásos gazdasági tevékenységet érint, más kritérium meghatározása nélkül.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a tulajdonhoz való jog megsértésén alapul. A felperes a Charta 17. és 52. cikkére hivatkozva azt állítja, hogy a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó intézkedés vitathatatlanul a tulajdonhoz való jog gyakorlásának korlátozását tartalmazza, valamint hogy a jelen esetben a felperes tevékenységéből fakadó pénzeszközök befagyasztása a Tanács által megvalósítani kívánt célkitűzéshez képest mindenképpen aránytalan sérelmet eredményez.


title: T-183/19. sz. ügy: 2019. március 29-én benyújtott kereset — Jalkh kontra Parlament

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/36

      2019. március 29-én benyújtott kereset — Jalkh kontra Parlament
      (T-183/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/40)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Franciaország) (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az eljárási szabályzat módosításáról szóló, 2019. január 31-i európai parlamenti határozatot;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Unió Alapjogi Chartájának amiatti megsértésére alapított jogalap, hogy a vitatott módosítás nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetést valósít meg, nem tartja tiszteletben a nyelvi sokféleséget, és arra készteti az Európai Parlament francia képviselőit, hogy ne használják anyanyelvüket.

                  2.

                  A második, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 14. cikkének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Parlament új eljárási szabályzata a franciául beszélő felperes kárára hátrányos megkülönböztetést hoz létre.

                  3.

                  A harmadik, az Európai Unióról szóló szerződés megsértésére alapított jogalap. E tekintetben a felperes azt állítja, hogy a francia nyelv kárára való hátrányos megkülönböztetés létrehozásával a Parlament új eljárási szabályzata sérti az ezen intézményen belüli kulturális és nyelvi sokféleséget.

                  4.

                  A negyedik, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18. cikkének megsértésére alapított jogalap, amely rendelkezés biztosítja a többnyelvűség tiszteletben tartását, és ezzel a francia nyelv használatát.

                  5.

                  Az ötödik, az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i 1. sz. tanácsi rendelet (HL 1958. 17., 385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.) megsértésére alapított jogalap.


title: T-202/19. sz. ügy: 2019. április 4-én benyújtott kereset — Knaus Tabbert kontra EUIPO — Carado (CaraTour)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/37

      2019. április 4-én benyújtott kereset — Knaus Tabbert kontra EUIPO — Carado (CaraTour)
      (T-202/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/41)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Németország) (képviselő: N. Maenz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: CaraTour európai uniós szóvédjegy — 15 366 313. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. január 14-én hozott határozata (R 506/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  teljes egészében utasítsa el a Carado GmbH-nak a 4 935 334. sz. uniós védjegyből és a 30 611 776. sz. német védjegyből eredő, 2016. július 27-i felszólalását (B 2 742 784. sz. felszólalási ügy);

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-203/19. sz. ügy: 2019. április 4-én benyújtott kereset — Knaus Tabbert kontra EUIPO — Carado (CaraTour)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/37

      2019. április 4-én benyújtott kereset — Knaus Tabbert kontra EUIPO — Carado (CaraTour)
      (T-203/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/42)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Knaus Tabbert GmbH (Jandelsbrunn, Németország) (képviselő: N. Maenz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carado GmbH (Leutkirch im Allgäu, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: CaraTwo európai uniós szóvédjegy — 15 170 145. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. január 14-én hozott határozata (R 851/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  teljes egészében utasítsa el a Carado GmbH-nak a 4 935 334. sz. uniós védjegyből és a 30 611 776. sz. német védjegyből eredő, 2016. július 27-i felszólalását (B 2 742 784. sz. felszólalási ügy);

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-209/19. sz. ügy: 2019. április 5-én benyújtott kereset — Armani kontra EUIPO — Invicta Watch Company of America (GLYCINE)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/38

      2019. április 5-én benyújtott kereset — Armani kontra EUIPO — Invicta Watch Company of America (GLYCINE)
      (T-209/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/43)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Giorgio Armani SpA (Milánó, Olaszország) (képviselők: J. Rether és M. Kinkeldey üygvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Invicta Watch Company of America, Inc. (Hollywood, Florida, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: fekete és fehér színű európai uniós ábrás védjegy — 15 910 301. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. február 4-én hozott határozata (R 578/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-212/19. sz. ügy: 2019. április 8-án benyújtott kereset — Apple kontra EUIPO (íróvesszők)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/39

      2019. április 8-án benyújtott kereset — Apple kontra EUIPO (íróvesszők)
      (T-212/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselők: H. Hartwig és A. Mühlendahl ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta: 3012 707–0004. sz. bejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2019. január 7-én hozott határozata (R 2533/2017-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, a felperes részéről a fellebbezési tanács előtti eljárásban felmerült költségeket is beleértve.

         Jogalapok

                  —

                  A 6/2002/EK rendelet 5. cikkével együttesen értelmezett 2245/2002/EK rendelet 11. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK rendelet 5. cikkével együttesen értelmezett 2245/2002/EK rendelet 12. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-214/19. sz. ügy: 2019. április 8-án benyújtott kereset — Fleximed kontra EUIPO — docPrice (Fleximed)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/40

      2019. április 8-án benyújtott kereset — Fleximed kontra EUIPO — docPrice (Fleximed)
      (T-214/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/45)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Fleximed AG (Triesen, Liechtenstein) (képviselő: M. Gail ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: docPrice GmbH (Koblenz, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Fleximed európai uniós szóvédjegy — 12 025 771. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. február 6-án hozott határozata (R 1121/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése, a rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjával összefüggésben.


title: C-405/16. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. március 28-i ítélete — Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Állami támogatások — A megújuló energiaforrásokról szóló módosított német törvény (2012. évi EEG) egyes rendelkezései által nyújtott támogatások — Az EEG villamos energia termelői javára nyújtott támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj — A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Az „állami támogatás” fogalma — Előny — Állami források — A források állami ellenőrzése — A villamosenergia-fogyasztást terhelő adóhoz hasonlítható intézkedés)

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/3

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. március 28-i ítélete — Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (C-405/16. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - A megújuló energiaforrásokról szóló módosított német törvény (2012. évi EEG) egyes rendelkezései által nyújtott támogatások - Az EEG villamos energia termelői javára nyújtott támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj - A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az „állami támogatás” fogalma - Előny - Állami források - A források állami ellenőrzése - A villamosenergia-fogyasztást terhelő adóhoz hasonlítható intézkedés)
      (2019/C 187/03)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és R. Kanitz meghatalmazottak, segítőjük: T. Lübbig Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2016. május 10-i Németország kontra Bizottság ítéletét (T-47/15, EU:T:2016:281) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az SA. 33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) számú állami támogatásról (végrehajtotta Németország a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia és az energiaigényes vállalkozások támogatása érdekében) szóló, 2014. november 25-i (EU) 2015/1585 bizottsági határozatot megsemmisíti.

                  3)

                  A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi mind a fellebbezési eljárással, mind az elsőfokú eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         (1)  HL C 326., 2016.9.5.


title: C-487/17 és C-489/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. március 28-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) –Alfonso Verlezza és társai elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Környezet — 2008/98/EK irányelv és 2000/532/EK határozat — Hulladékok — Veszélyes hulladékként való besorolás — Mind veszélyes hulladékként, mind pedig nem veszélyes hulladékként besorolható hulladékok)

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/17

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. március 28-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) –Alfonso Verlezza és társai elleni büntetőeljárás
      (C-487/17 és C-489/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - 2008/98/EK irányelv és 2000/532/EK határozat - Hulladékok - Veszélyes hulladékként való besorolás - Mind veszélyes hulladékként, mind pedig nem veszélyes hulladékként besorolható hulladékok)
      (2019/C 187/19)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Alfonso Verlezza, Riccardo Traversa, Irene Cocco, Francesco Rando, Carmelina Scaglione, Francesco Rizzi, Antonio Giuliano, Enrico Giuliano, Refecta Srl, E. Giovi Srl, Vetreco Srl, SE.IN Srl

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2014. december 18-i 1357/2014/EU bizottsági rendelettel módosított, a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv III. mellékletét és a 2014. december 18-i 2014/955/EU bizottsági határozattal módosított, a hulladékjegyzéknek a hulladékokról szóló 75/442/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének a) pontja értelmében történő meghatározásáról szóló 94/3/EK határozat, valamint a veszélyes hulladékok jegyzékének a veszélyes hulladékokról szóló 91/689/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (4) bekezdése értelmében történő meghatározásáról szóló 94/904/EK tanácsi határozat felváltásáról szóló, 2000. május 3-i 2000/532/EK bizottsági határozat mellékletét akként kell értelmezni, hogy a mind veszélyes hulladékként, mind pedig nem veszélyes hulladékként besorolható olyan hulladék birtokosának, amelynek összetétele nem eleve ismert, e besorolás céljából meg kell határoznia az említett összetételt, és — annak megállapítása céljából, hogy ez a hulladék rendelkezik-e veszélyességi tulajdonságokkal — vizsgálnia kell azokat a veszélyes anyagokat, amelyek észszerűen abban megtalálhatók, e célból pedig a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet értelmében alkalmazandó vizsgálati módszerek megállapításáról szóló, 2008. május 30-i 440/2008/EK bizottsági rendeletben előírt mintavételeket, vegyi elemzéseket és vizsgálatokat, illetve a nemzetközileg elismert bármely más mintavételeket, vegyi elemzéseket és vizsgálatokat alkalmazhatja.

                  2)

                  Az elővigyázatosság elvét akként kell értelmezni, hogy amennyiben a mind veszélyes hulladékként, mind pedig nem veszélyes hulladékként besorolható hulladék birtokosa számára — az adott helyzet sajátos körülményeire figyelemmel elvégzett, lehető legteljesebb kockázatfelmérést követően — gyakorlatilag lehetetlenné válik a veszélyes anyagok jelenlétének meghatározása, illetve az említett hulladék veszélyességi tulajdonságainak értékelése, ezt a hulladékot veszélyes hulladékként kell besorolni.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6


title: C-275/19. sz. ügy: A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2019. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd kontra Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/34

      A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2019. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd kontra Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD
      (C-275/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/39)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal de Justiça

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Alperesek: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Tekintettel arra, hogy a portugál állam nem közölte az Európai Bizottsággal az 1989. december 2-i 442/89. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendeletben foglalt műszaki szabályokat, figyelmen kívül kell-e hagyni a szóban forgó előírásokat, különösen […] [a megjelölt szövegezés szerinti] 3. és 9. cikket, olyan módon hogy magánszemélyek hivatkozhatnak annak alkalmazhatatlanságára?

                  2)

                  Tekintettel arra, hogy a portugál állam nem közölte az Európai Bizottsággal a 2003. november 8-i 282/2003. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendeletben foglalt műszaki szabályokat, a portugál szolgáltatók vonatkozásában figyelmen kívül kell-e hagyni a szóban forgó szabályokat, különösen a 2. és 3. cikket?


title: C-282/19. sz. ügy: A Tribunale di Napoli (Olaszország) által 2019. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — YT és társai kontra Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/36

      A Tribunale di Napoli (Olaszország) által 2019. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — YT és társai kontra Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania
      (C-282/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/41)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Napoli

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: YT és társai

         Alperesek: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca; Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A Nizzai Charta 21. cikke és a 2000/78/EK irányelv (1) valláson alapuló hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a kizárólag a felperesekhez hasonló katolikus hitoktatók eltérő kezelése, illetve az, hogy a munkavállaló által már megszerzett alkalmasság visszavonható, olyan oknak minősül-e, amely megfelelően igazolja, hogy miért kizárólag a felperesekhez hasonló katolikus hitoktatókkal szemben alkalmaznak eltérő bánásmódot akként, hogy őket nem illeti meg az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás (2) 5. szakaszában előírt egyetlen korlátozó intézkedés sem?

                  2)

                  A 2000/78/EK irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint a Nizzai Charta értelmében vett, valláson alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés (1. cikk) fennállásának feltételezése esetén milyen eszközöket alkalmazhat az eljáró bíróság az említett hátrányos megkülönböztetés következményeinek megszüntetése érdekében, tekintettel arra, hogy a katolikus hitoktatóktól eltérő összes oktatóra vonatkozott a l. 107/15 (107/15. sz. törvény) szerinti rendkívüli munkaerő-felvételi terv, amely révén kinevezést és abból következően határozatlan idejű munkaszerződést kaptak, tehát az eljáró bíróságnak az alperes közigazgatási szervvel fennálló, határozatlan idejű munkaviszonyt kell-e létrehoznia?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az 1990/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás 5. szakaszát, hogy azzal ellentétes a szóban forgó szabályozáshoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely révén nem alkalmazhatók az oktatási ágazatra, különös tekintettel a katolikus hitoktatókra a munkaviszonyokat szabályozó olyan jogi előírások, amelyek célja, hogy a határozott idejű szerződés határozatlan idejű szerződéssé történő automatikus átalakulásával szankcionálják az egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazását, amennyiben a munkaviszony egy meghatározott időpontot követően is fennáll, így határozatlan ideig teszik lehetővé az egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések alkalmazását; közelebbről a keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontja értelmében vett objektív oknak minősülhet-e a megyéspüspökkel való egyetértés szükségessége, vagy éppen ellenkezőleg, az az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikke értelmében tiltott megkülönböztetésnek minősül-e?

                  4)

                  A harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikke, az 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás 4. szakasza és/vagy a 2000/78/EK irányelv 1. cikke lehetővé teszi-e az olyan előírások alkalmazásának mellőzését, amelyek megakadályozzák valamely határozott idejű szerződésnek határozatlan idejű szerződéssé történő automatikus átalakítását, amennyiben a munkaviszony egy meghatározott időpontot követően is fennáll?

         (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.)

         (2)  HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.


title: C-768/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-365/18. sz., Michal Harvilik — HYDRA kontra Cseh Köztársaság és az Emberi Jogok Európai Bírósága ügyben 2018. szeptember 25-én hozott végzése ellen a Michal Harvilik — HYDRA által 2018. december 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-365/18. sz., Michal Harvilik — HYDRA kontra Cseh Köztársaság és az Emberi Jogok Európai Bírósága ügyben 2018. szeptember 25-én hozott végzése ellen a Michal Harvilik — HYDRA által 2018. december 7-én benyújtott fellebbezés
      (C-768/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/02)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         Felek

         Fellebbező: Michal Harvilik — HYDRA (képviselő: A. Wagner ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Cseh Köztársaság, az Emberi Jogok Európai Bírósága
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. március 19-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-190/19. sz. ügy: Az Amtgericht Hamburg (Németország) által 2019. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MG, NH kontra Germanwings GmbH

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/5

      Az Amtgericht Hamburg (Németország) által 2019. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MG, NH kontra Germanwings GmbH
      (C-190/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: MG, NH

         Alperesek: Germanwings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Fennállhat-e a 261/2004/EK rendelet (1) 7. cikke szerinti kártalanításhoz való jog abban az esetben is, ha valamely utas egy viszonylag csekély érkezéskori késés miatt nem ér el egy közvetlenül csatlakozó járatot, és ennek következménye a végső célállomáson bekövetkező több mint három órás késés, azonban a két légi járatot különböző légifuvarozók üzemeltették, és a helyfoglalást egy, a légi járatokat az ügyfelei számára összeállító utazási iroda igazolta vissza?

         (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-220/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanyolország) által 2019. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Promociones Oliva Park S. L. kontra Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/6

      A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanyolország) által 2019. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Promociones Oliva Park S. L. kontra Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana
      (C-220/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Promociones Oliva Park S. L.

         Alperes: Tribunal Económico Administrativo Regional (TEAR) de la Comunidad Valenciana

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2008/118/EK irányelv (1) 1. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes és annak ellentmond az olyan, névleg közvetlen adó, mint az IVPEE [villamosenergia-termelés értékére kivetett adó], amely valódi jellegére figyelemmel különleges cél nélküli, kizárólag bevételszerzést szolgáló közvetett adónak minősül, és annak a nemzeti jog szerinti minősítése nem élvezhet elsőbbséget az európai uniós jog értelmezéséhez képest, amelyre az említett jogrend saját célkitűzései irányadók az adóteher objektív jellemzőitől függően?

                  2)

                  Az IVPEE környezetvédelmi adónak való minősítése ellenére ezen adó alapvető célja bevételszerzésre irányul-e, és a villamos energia termelését és villamosenergia-rendszerbe való bevitelét is ugyanúgy terheli-e, annak mértékétől és a környezetre gyakorolt hatásától függetlenül, megsértve ezzel a 2009/28/EK irányelv (2) 1. cikkét, 3. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint a 2. cikkének k) pontjával összefüggésben értelmezett 3. cikke (3) bekezdésének a) pontját?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a szabad verseny és a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásának elvét, hogy azzal ellentétes az IVPEE, amennyiben adójogi szempontból a nem megújuló energiaforrásból előállított energiát azonos módon kezeli a megújuló energiaforrásokból előállított energiával, hátrányosan megkülönböztetve ez utóbbiakat, és megsértve a 2009/28/EK irányelv 2. cikkének k) pontjában és vonatkozó rendelkezéseiben előírt támogatási rendszert?

                  4)

                  Végül ellentétes-e az IVPEE az említett szabad verseny elvével és a 2009/72/EK irányelv (3) 32., 33. és 34. cikkével (VIII. FEJEZET, A RENDSZERHEZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS SZERVEZÉSE) amiatt, hogy lehetővé teszi a külföldi villamosenergia-termelőknek a spanyol termelők hátrányára történő pozitív megkülönböztetését a villamos energia belső piacának és a rendszerhez való hozzáférésnek a torzulása mellett?

         (1)  A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (HL 2009. L 9., 12. o.).

         (2)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról szóló [helyesen: a megújuló energiaforrásból előállított energia felhasználásának támogatásáról], valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).

         (3)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.).


title: C-227/19. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DX

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/7

      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DX
      (C-227/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DX

         Alperes hatóság: Bürgermeister der Stadt Graz

         Az eljárásban résztvevő fél: Finanzpolizei

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, valamint a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (1) és a 96/76/EK irányelv érvényesítéséről szóló, 2014. május 15-i 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, (2) hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a munkavállalók határokon átnyúló foglalkoztatása körében fennálló formai kötelezettségek megsértése — például a bérelszámolási dokumentumok helyszíni megőrzésének elmulasztása, vagy a Zentrale Koordinationsstelle (illegális foglalkoztatást ellenőrző központi iroda, Ausztria) részére történő bejelentés (ZKO-bejelentések) elmulasztása — esetére rendkívül magas összegű bírságokat, különösen pedig magas összegű minimális bírságot ír elő, amely bírságokat érintett munkavállalónként halmozottan szabják ki?

                  2.

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, valamint a 96/71/EK irányelvet és a 2014/67/EU irányelvet, hogy azokkal ellentétes az abszolút felső határok nélküli halmozott bírságok kiszabása a munkavállalók határokon átnyúló foglalkoztatása körében fennálló formai kötelezettségek megsértése esetén?

         (1)  HL 1997. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 431. o.

         (2)  A munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 96/71/EK irányelv érvényesítéséről és a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről szóló 1024/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 159., 11. o.)


title: C-245/19. sz. ügy: A Cour administrative (Luxemburg) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-duché de Luxembourg kontra B

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/8

      A Cour administrative (Luxemburg) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-duché de Luxembourg kontra B
      (C-245/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour administrative

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: État du Grand-duché de Luxembourg

         Ellenérdekű fél: B

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkét, valamint 52. cikkének (1) bekezdését, esetlegesen az említett Charta 47. cikkével összefüggésben, úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam azon nemzeti szabályozása, amely az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről és a 77/799/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. február 15-i 2011/16/EU tanácsi irányelv (1) végrehajtására tekintettel létrehozott, megkeresésre történő információcserére vonatkozó eljárási rendszer keretében minden — többek közötti bírósági — jogorvoslatot kizár harmadik személyek — az információ birtokosai — számára valamely olyan határozattal szemben, amelyben a megkeresett tagállam illetékes hatósága adatszolgáltatásra kötelezi őket annak érdekében, hogy eleget tegyen egy másik tagállam által kibocsátott információcsere iránti megkeresésnek?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a 2011/16 irányelv 1. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkét — adott esetben a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) jövedelem- és vagyonadóztatásra vonatkozó modellegyezménye 26. cikke értelmezésének változásait figyelembe véve — úgy kell-e értelmezni, hogy valamely információcsere iránti megkeresés és a megkeresett tagállam illetékes hatóságának az azt végrehajtó, adatszolgáltatásra kötelező határozata együttesen megfelelnek azon követelménynek, amely szerint nem áll fenn az előrelátható fontosság nyilvánvaló hiánya, amennyiben a megkereső tagállam megjelöli az érintett adózó személyazonosságát, a megkereső tagállam vizsgálata által érintett időszakot és a meghatározott információk birtokosának személyazonosságát, valamint olyan kritériumokkal meghatározott, nem pontosított szerződésekre, számlázásra és kapcsolódó kifizetésekre vonatkozó információkat kér, amelyek szerint egyrészt a szóban forgó szerződéseket az ellenérdekű fél köthette, másrészt azok a megkereső állam hatóságainak vizsgálata által érintett adóévek során voltak alkalmazhatók, harmadrészt pedig az érintett adózóval kapcsolatosak.

         (1)  HL 2011. L 64., 1. o.


title: C-246/19. sz. ügy: A Cour administrative (Luxemburg) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-duché de Luxembourg kontra B, C, D, F. C.

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/9

      A Cour administrative (Luxemburg) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-duché de Luxembourg kontra B, C, D, F. C.
      (C-246/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/09)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour administrative

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: État du Grand-duché de Luxembourg

         Ellenérdekű felek: B, C, D, F. C.

         Másik fél: A

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkét, valamint 52. cikkének (1) bekezdését, esetlegesen az említett Charta 47. cikkével összefüggésben, úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam azon nemzeti szabályozása, amely az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről és a 77/799/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. február 15-i 2011/16/EU tanácsi irányelv (1) végrehajtására tekintettel létrehozott, megkeresésre történő információcserére vonatkozó eljárási rendszer keretében minden — többek közötti bírósági — jogorvoslatot kizár harmadik személyek — az információ birtokosai — számára valamely olyan határozattal szemben, amelyben a megkeresett tagállam illetékes hatósága adatszolgáltatásra kötelezi őket annak érdekében, hogy eleget tegyen egy másik tagállam által kibocsátott információcsere iránti megkeresésnek?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a 2011/16 irányelv 1. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkét — adott esetben a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) jövedelem- és vagyonadóztatásra vonatkozó modellegyezménye 26. cikke értelmezésének változásait figyelembe véve — úgy kell-e értelmezni, hogy valamely információcsere iránti megkeresés és a megkeresett tagállam illetékes hatóságának az azt végrehajtó, adatszolgáltatásra kötelező határozata együttesen megfelelnek azon követelménynek, amely szerint nem áll fenn az előrelátható fontosság nyilvánvaló hiánya, amennyiben a megkereső tagállam megjelöli az érintett adózó személyazonosságát, a megkereső tagállam vizsgálata által érintett időszakot és a meghatározott információk birtokosának személyazonosságát, valamint olyan kritériumokkal meghatározott, nem pontosított szerződésekre, számlázásra és kapcsolódó kifizetésekre vonatkozó információkat kér, amelyek szerint egyrészt a szóban forgó szerződéseket az ellenérdekű fél köthette, másrészt azok a megkereső állam hatóságainak vizsgálata által érintett adóévek során voltak alkalmazhatók, harmadrészt pedig az érintett adózóval kapcsolatosak.

         (1)  HL 2011. L 64., 1. o.


title: C-248/19. sz. ügy: 2019. március 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Ciprusi Köztársaság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/10

      2019. március 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Ciprusi Köztársaság
      (C-248/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/10)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és E. Manhaeve)

         Alperes: Ciprusi Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A felperes arra kéri a Bíróságot, hogy állapítsa meg, a Ciprusi Köztársaság,

                              —

                              mivel 31 agglomeráció (Aradippou, Ipsonas, Dali, Varoklini, Deryneia, Sotira, Xylofagou, Pervolia, Kolossi, Poli Chrysochous, Leivadia, Dromolaxia, Pera Chorio-Nisou, Liopetri, Avgorou, Paliometocho, Kiti, Frenaros, Ormideia, Kokkinotrimithia, Trachoni, Episkopi, Xylotympou, Pano Polemidia, Pyla, Lympia, Parekklisia, Kakopetria, Achna, Meneou és Pyrgos) esetében nem gondoskodott arról, hogy azok — amint azt a [91/271/EGK] irányelv 3. cikke és I. mellékletének A pontja előírja — rendelkezzenek szennyvízgyűjtő rendszerrel, és

                              —

                              nem biztosította, hogy ugyanezen agglomerációkban — amint azt a [91/271/EGK] irányelv 4., 10. és15. cikke, valamint I. mellékletének B és D pontja előírja — a gyűjtőrendszerekbe vezetett szennyvizet vízbe történő kibocsátás előtt másodlagos kezelésnek vagy egy ezzel egyenértékű kezelésnek vessék alá,
                              nem teljesítette a települési szennyvíz kezeléséről szóló 91/271/EGK irányelv (1) 3., 4., 10. és 15. cikkéből, valamint I. mellékletéből eredő kötelezettségeit;
                              és

                  —

                  a Ciprusi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Integrált és működőképes gyűjtőrendszer hiányában a Ciprusi Köztársaság nem tartotta be a települési szennyvíz kezeléséről szóló 91/271/EGK irányelv által előírt 2012. december 31-i legvégső határidőt (amint azt meghosszabbította a Ciprusi Köztársaságnak az Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló szerződés) a szennyvíz összegyűjtése (3. cikk), következésképpen annak másodlagos kezelése (4. cikk), valamint e kezelés infrastruktúrái és ellenőrzése (10. és 15. cikk) tekintetében 4, 10 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációban.

                  2.

                  Integrált és működőképes gyűjtőrendszer hiányában a Ciprusi Köztársaság nem tartotta be a települési szennyvíz kezeléséről szóló 91/271/EGK irányelv által előírt 2012. december 31-i legvégső határidőt (amint azt meghosszabbította a Ciprusi Köztársaságnak az Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló szerződés) a szennyvíz összegyűjtése (3. cikk), következésképpen annak másodlagos kezelése (4. cikk), valamint e kezelés infrastruktúrái és ellenőrzése (10. és 15. cikk) tekintetében 27, 2000 és 10 000 közötti lakosegyenértékű agglomerációban.

         (1)  A települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv (HL 1991. L 135., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 26. o.)


title: C-256/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wien (Németország) által 2019. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — S. A. D. Maler und Anstreicher OG

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/11

      A Verwaltungsgericht Wien (Németország) által 2019. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — S. A. D. Maler und Anstreicher OG
      (C-256/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: S. A. D. Maler und Anstreicher OG

         Alperes hatóság: Magistrat der Stadt Wien

         Az eljárásban résztvevő fél: Bauarbeiter Urlaubs- und Abfertigungskasse

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, valamint a tényleges érvényesülés elvét — legalábbis egy olyan nemzeti jogrendszer tekintetében, amely a bíróságok függetlenségének és pártatlanságának biztosítása céljából alkotmányában előírja az ahhoz való alapvető jogot, hogy az ügyeket általános szabályok szerint előre meghatározott, állandó ügyelosztási rend szerint osszák ki a bírókra —, hogy a jogalkotónak biztosítania kell, hogy ez az alapjogi garancia tényleges, és ne pusztán elméleti legyen?

                              1a.

                              Kiegészítő kérdés: az 1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                              Előírja-e a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése, valamint a tényleges érvényesülés elve, hogy a jogalkotó valamilyen módon biztosítani köteles az állandó ügyelosztási rendhez való alapvető jogot az alkotmányban rögzítő nemzeti jogrendszerben, és ha igen, milyen kötelezettséget ró rá?

                              1b.

                              Kiegészítő kérdések: az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                                          1b.–1)

                                          Megköveteli-e a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése, valamint a tényleges érvényesülés elve — legalábbis az állandó ügyelosztási rendhez való jogot az alkotmányban rögzítő nemzeti jogrend tekintetében — az ügy valamely bíróra történő kiosztására vonatkozó utasítás, illetve cselekmény figyelmen kívül hagyását, ha ezen utasításra, illetve e cselekményre a törvény szerint hatáskörrel nem rendelkező szerv adott utasítást, illetve a cselekményt ilyen szerv végezte?

                                          1b.–2)

                                          Előírja-e a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése, valamint a tényleges érvényesülés elve — legalábbis az állandó ügyelosztási rendhez való jogot az alkotmányban rögzítő nemzeti jogrend tekintetében —, hogy a bírósági ügyrend a bírósági ügyek kiosztásával foglalkozó szerv részére a kiosztásra vonatkozó döntés tekintetében — ha egyáltalán biztosíthat mérlegelési jogkört — kizárólag csak egy már előre meghatározott szűk mérlegelési jogkört biztosíthat?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, valamint a tényleges érvényesülés elvét — legalábbis egy olyan nemzeti jogrendszer tekintetében, amely a bíróságok függetlenségének és pártatlanságának biztosítása céljából alkotmányában előírja az ahhoz való alapvető jogot, hogy az ügyeket általános szabályok szerint előre meghatározott, állandó ügyelosztási rend szerint osszák ki a bírókra —, hogy azon bíró számára, akinek kétségei vannak 1) a bírósági ügyelosztási rend jogszerűségét illetően, 2) a bírósági ügyelosztási rendet végrehajtó bíróságon belüli, e bíró tevékenységét közvetlenül érintő döntés (különösen ügyek kiosztására vonatkozó döntés) jogszerűségét illetően, e kétségekre tekintettel lehetőséget kell biztosítani arra, hogy (e bíró számára különösen anyagi terhet nem jelentő) jogorvoslatot terjesszen elő más olyan bíróságnál, amely teljes jogkörrel rendelkezik a jogellenesnek minősített jogi aktus jogszerűségének felülvizsgálatára?
                  Nemleges válasz esetén: vannak-e a jogalkotó által garantálandó más olyan rendelkezések, amelyek biztosítják, hogy a bírónak lehetősége legyen az ügyek kiosztásával kapcsolatos törvényi (különösen bíróságon belüli) rendelkezések tiszteletben tartására vonatkozó, őt érintő törvényi rendelkezések betartását elérni?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, valamint a tényleges érvényesülés elvét — legalábbis egy olyan nemzeti jogrend tekintetében, amely a bíróságok függetlenségének és pártatlanságának biztosítása céljából alkotmányában előírja az ahhoz való alapvető jogot, hogy az ügyeket általános szabályok szerint előre meghatározott, állandó ügyelosztási rend szerint osszák ki a bírókra —, hogy a valamely bírósági eljárásban részt vevő azon fél számára, amelynek kétségei vannak 1) a bíróságon belüli ügyelosztási rend valamely, a fél eljárásának lefolytatása szempontjából meghatározó rendelkezésének jogszerűségét illetően, 2) ezen eljárás egy bizonyos bíróra történő kiosztásának jogszerűségét illetően, lehetőséget kell biztosítani arra, hogy e kétségekre tekintettel még a bírósági határozat elfogadása előtt (e fél számára túlzott anyagi terhet nem jelentő) jogorvoslatot terjesszen elő más olyan bíróságnál, amely teljes jogkörrel rendelkezik a jogellenesnek minősített jogi aktus jogszerűségének felülvizsgálatára?
                  Nemleges válasz esetén: vannak-e a jogalkotó által garantálandó más olyan rendelkezések, amelyek biztosítják, hogy a félnek még a bírósági határozat elfogadása előtt lehetősége legyen elérni a „törvényes bíró” tiszteletben tartásához való alapvető joga betartásának jogszerűségét?

                  4.

                  Úgy kell-e értelmezni a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, valamint a tényleges érvényesülés elvét — legalábbis egy olyan nemzeti jogrendszer tekintetében, amely a bíróságok függetlenségének és pártatlanságának biztosítása céljából alkotmányában előírja az ahhoz való alapvető jogot, hogy az ügyeket általános szabályok szerint előre meghatározott, állandó ügyelosztási rend szerint osszák ki a bírókra —, hogy a bírósági ügyelosztási rend és az ügyek iktatásával kapcsolatos bírósági dokumentáció oly módon átlátható és érthető legyen, hogy a bírónak, illetve valamely félnek lehetősége legyen különös ráfordítás nélkül felülvizsgálni a konkrét ügy valamely bíróra, illetve egy bizonyos bírósági tanácsra történő kiosztásának a bírósági ügyelosztási rend előírásaival való összhangját?
                  Nemleges válasz esetén: vannak-e a jogalkotó által garantálandó más olyan rendelkezések, amelyek biztosítják, hogy valamely bírónak, illetve valamely félnek lehetősége legyen tudomást szerezni egy bizonyos bírósági ügy kiosztásának jogszerűségéről?

                  5.

                  Úgy kell-e értelmezni a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését, valamint a tényleges érvényesülés elvét — legalábbis egy olyan nemzeti jogrend tekintetében, amely a bíróságok függetlenségének és pártatlanságának biztosítása céljából alkotmányában előírja az ahhoz való alapvető jogot, hogy az ügyeket általános szabályok szerint előre meghatározott, állandó ügyelosztási rend szerint osszák ki a bírókra —, hogy az eljárásban részt vevő felek és a bírósági eljárás bírója számára lehetővé kell tenni, hogy különös saját közreműködés nélkül tartalmilag megértsék az ügyelosztási rend szabályait, valamint, hogy az eljárásban részt vevő felek és a bíró számára ilyen módon lehetővé kell tenni, hogy az ügynek valamely bíróra, illetve egy bizonyos bírósági tanácsra történő kiosztásának jogszerűségét felülvizsgálja?
                  Nemleges válasz esetén: vannak-e a jogalkotó által garantálandó más olyan rendelkezések, amelyek biztosítják, hogy valamely bírónak, illetve valamely félnek lehetősége legyen tudomást szerezni egy bizonyos bírósági ügy kiosztásának jogszerűségéről?

                  6.

                  Milyen cselekvési kötelezettsége van — az uniós jogi eljárási rendelkezések tiszteletben tartására vonatkozó uniós jogi kötelezettségére tekintettel — annak a bírónak, akit egy általa meg nem támadható (bíróságon kívüli vagy bíróságon belüli) jogi aktus az uniós joggal ellentétes és a felek jogait sértő cselekményre kötelez?


title: C-284/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-731/18. sz., Clarke kontra Bizottság ügyben 2019. március 25-én hozott végzése ellen Andrew Clarke által 2019. április 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/13

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-731/18. sz., Clarke kontra Bizottság ügyben 2019. március 25-én hozott végzése ellen Andrew Clarke által 2019. április 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-284/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/12)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Andrew Clarke (képviselő: E. Lock solicitor)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  utalja vissza az keresetet a Törvényszék elé a Bíróság megállapításaira tekintettel való elbírálásra;

                  —

                  rendelje el, hogy legkésőbb 2019. április 12-ig (vagy olyan más időpontig, ameddig az EUSZ 50. cikk szerinti időtartam meghosszabbítható)

                              a)

                              a Törvényszék olyan időben és módon bírálja el a keresetet, hogy arról végleges ítéletet hozhasson;

                              b)

                              közbenső intézkedésként a Bizottság indokolással ellátott véleményt küldjön az Egyesült Királyságnak, előadva álláspontját az uniós jog azon megsértéséről, amelyre a fellebbezőnek küldött 2018. október 25-i leveléből lehet következtetni;

                  —

                  rendelje el, hogy a felek további megfelelő intézkedésekért folyamodhassanak a Törvényszékhez

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a fellebbező költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező egy jogalapra hivatkozik.
      A Törvényszék a 2019. március 25-i végzésében tévesen értelmezte a fellebbező kereseti kérelmét, valamint helytelenül állapította meg, hogy a fellebbezőnek nincs kereshetőségi joga a keresete előterjesztése tekintetében, és hogy a Törvényszéknek nincs hatásköre a keresetnek való helyt adásra.
      A fellebbező nem kérte, hogy a Bizottság kötelezettségszegési eljárást indítson az Egyesült Királysággal szemben. A Bizottság két határozatának megsemmisítését kéri, amelyek közül az egyiket a Törvényszék tévesen azonosított. E tekintetben a Törvényszék által hivatkozott ítélkezési gyakorlat nem támasztja alá azt az állítást, amellyel kapcsolatban hivatkozza, vagy nem releváns. A fellebbező kérheti e határozatok megsemmisítését, mivel azokat neki címezték és/vagy őt közvetlenül és személyében érintik. Ezenkívül másodlagosan a fellebbező az EUMSZ 265. cikk szerint kérelmet terjeszthet elő az alapján, hogy a Bizottság mulasztott, amikor az EUMSZ 258. cikk első bekezdése szerinti kötelezettsége ellenére nem küldött indokolással ellátott véleményt Egyesült Királyságnak, tekintettel arra, hogy a második határozatával — azáltal, hogy vizsgálta a 258. cikk második bekezdése szerinti mérlegelési jogkörét — hallgatólagosan elfogadta azt, hogy az Egyesült Királyság megsértette az uniós jogot. Ez alapján tehát az indokolással ellátott véleményt a fellebbezőnek is kellene címezni és/vagy az őt közvetlenül és személyében érintené. A fellebbező továbbá kérheti meghagyás kibocsátását és ideiglenes intézkedések elrendelését az EUMSZ 265. cikk szerinti kérelmével összefüggésben.


title: C-290/19. sz. ügy: A Krajský súd Trnava (Szlovákia) által 2019. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — RN kontra Home Credit Slovakia a.s.

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/14

      A Krajský súd Trnava (Szlovákia) által 2019. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — RN kontra Home Credit Slovakia a.s.
      (C-290/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/13)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský súd Trnava

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RN

         Alperes: Home Credit Slovakia a.s.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 10. cikke (1) bekezdésének g) pontját, hogy a fogyasztói hitelmegállapodás megfelel az említett rendelkezésben előírt követelménynek, ha a hitelmegállapodásban a teljeshiteldíj mutatót nem pontos százalékos adat, hanem adattartomány (-tól -ig) jelöli?

         (1)  HL 2008. L 133., 66. o.)


title: C-298/19. sz. ügy: 2019. április 11-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/15

      2019. április 11-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
      (C-298/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/14)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis, E. Manhaeve meghatalmazottak)

         Alperes: Görög Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság — mivel nem fogadta el a Bíróság által a C-149/14. sz. Bizottság kontra Görög Köztársaság ügyben 2015. április 23-án hozott ítéletének (1) végrehajtásához szükséges valamennyi intézkedést — nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  kötelezze a Görög Köztársaságot a C-149/14. sz. ügyben hozott ítélet végrehajtásában bekövetkező késedelem minden egyes napja után 23 753,25 eurónak megfelelő késedelmi bírság megfizetésére, az említett ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától az említett ítélet végrehajtásának napjáig;

                  —

                  kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy a C-149/14. sz. ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésnek időpontjáig vagy a C-149/14. sz. ügyben hozott ítélet végrehajtásának időpontjáig — attól függően, hogy melyik következik be korábban — fizessen napi 2 639,25 euró összegű átalányösszeget, valamint szabjon ki 1 310 000 euró összegű átalányösszeget, amennyiben a fent említett összeg nem haladja ezt meg;

                  —

                  a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdése értelmében a Görög Köztársaság köteles teljesíteni a Bíróság által a C-149/14. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. A Görög Köztársaság azonban nem fogadta el az összes szükséges intézkedést annak érdekében, hogy megfeleljen az említett ítélet rendelkező részében foglaltaknak. Közelebbről: a Görög Köztársaság nem dolgozott ki cselekvési programokat a veszélyeztetett területeken, ahol a mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel érintett felszíni vagy felszín alatti vízkészletek vannak jelen. Következésképpen a Bizottság úgy határozott, hogy keresetet indít a Bíróság előtt.

                  2.

                  Keresetében a Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy kötelezze a Görög Köztársaságot napi 2 639,25 euró összegű átalányösszeg és napi 23 753,25 euró összegű bírságot megfizetésére. Az átalányösszeget és a bírság összegét — a tagállam fizetési képességét alapul véve — a jogsértés súlyának és időtartamának, valamint az elrettentő hatás figyelembevételével számították ki.

         (1)  EU:C:2015:264.


title: C-306/19. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. április 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Milis Energy SpA kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/18

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. április 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Milis Energy SpA kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (C-306/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/17)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Milis Energy SpA

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo Economico,Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014 rendkívüli törvényerejű rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei Servizi Energetici S.p.A.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását; közelebbről, összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelveivel, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).


title: C-337/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített hetedik tanács) T-131/16. és T-263/16. sz., Belgium és Magnetrol International kontra Bizottság egyesített ügyekben 2019. február 14-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. április 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/20

      A Törvényszék (kibővített hetedik tanács) T-131/16. és T-263/16. sz., Belgium és Magnetrol International kontra Bizottság egyesített ügyekben 2019. február 14-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. április 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-337/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: P. J. Loewenthal, F. Tomat meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Belga Királyság, Magnetrol International, Írország

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék (kibővített hetedik tanács) T-131/16. és T-263/16. sz., Belgium és Magnetrol International kontra Bizottság egyesített ügyekben 2019. február 14-én hozott ítéletét (EU:T:2019:91) annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a Belgium által alkalmazott, a többletnyereség adómentességét célzó SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i (EU) 2016/1699 európai bizottsági határozat (1) tévesen minősítette a többletnyereség rendszerét a 2015/1589 rendelet (2) 1. cikkének d) pontja értelmében vett támogatási programnak;

                  —

                  az ügyet a még el nem bírált jogalapok tárgyában történő újabb határozathozatal céljából utalja vissza a Törvényszékhez, és

                  —

                  az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről egyelőre ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottság tévesen minősítette a Belgium által 2004 és 2014 között alkalmazott „többletnyereség” feltételes adómegállapítással kapcsolatos gyakorlatot a 2015/1589 rendelet 1. cikkének d) pontja értelmében vett támogatási programnak.
      A Törvényszék tévesen értelmezte az 1. cikk d) pontjában meghatározott első feltételt, továbbá elferdítette a vitatott határozat (94)–(110) preambulumbekezdését, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottság csak a (99) preambulumbekezdésben felsorolt jogalkotási aktusokat tekintette úgy, mint amelyek a „többletnyereség” rendszerének alapját képezik.
      A Törvényszék tévesen értelmezte az 1. cikk d) pontjában meghatározott második feltételt, továbbá elferdítette a vitatott határozat (100)–(108) preambulumbekezdését, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a „többletnyereség” mentesítése további végrehajtási intézkedések elfogadását tette szükségessé.
      A Törvényszék tévesen értelmezte az 1. cikk d) pontjában meghatározott harmadik feltételt, továbbá elferdítette a vitatott határozat (66), (102), (103), (109), (139) és (140) preambulumbekezdését, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a „többletnyereség” mentesítése kedvezményezettjeinek meghatározásához további végrehajtási intézkedésekre volt szükség.
      A Törvényszék végül figyelmen kívül hagyta az 1. cikk d) pontjának hátterében álló jogalkotói szándékot, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a Bizottság a „többletnyereség” rendszerét tévesen minősítette az e rendelkezés értelmében vett támogatási programnak.

         (1)  HL 2016. L 260., 61. o.

         (2)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 3-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: C-349/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-415/16. sz., Almashreq Investment Fund kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen az Almashreq Investment Fund által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/22

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-415/16. sz., Almashreq Investment Fund kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen az Almashreq Investment Fund által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-349/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Almashreq Investment Fund (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  következésképpen semmisítse meg a 2019. február 28-i ítéletet (T-415/16).

            Emellett hozzon új határozatot, amelyben:

                  —

                  a fellebbezőre vonatkozó részében semmisítse meg a 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 határozatot (1) és a későbbi végrehajtási jogi aktusait;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék megsértette a fellebbezőnek az Alapjogi Charta 41. cikkében biztosított, az új korlátozó intézkedések elfogadását megelőzően történő meghallgatáshoz való jogát.
      A második jogalap a téves jogalkalmazáson és a tények elferdítésén alapul, amennyiben a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbező által a megsemmisítés iránti keresetének alátámasztása és annak bizonyítása érdekében benyújtott elemeket, hogy nem támogatta a szíriai rezsimet.
      A harmadik jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék nem állapította meg a 2013/255/KKBP határozat 27. és 28. cikkének jogellenességét, amelyek szerint az Al-Assad vagy a Makhlouf családhoz tartozás önmagában igazolja a szankció kiszabását, egyúttal megfordítva a bizonyítási terhet.

         (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozat (HL 2016. L 141., 125. o.).