title: T-456/20. sz. ügy: 2020. július 16-án benyújtott kereset – LA kontra Bizottság

text:
               31.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/43

      2020. július 16-án benyújtott kereset – LA kontra Bizottság
      (T-456/20. sz. ügy)
      (2020/C 287/63)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: LA (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg az alábbi határozatokat:

                  —

                  a 2019. június 20-i határozat, amely a felperest nem tünteti fel az EPSO/AD/371/19. sz. versenyvizsga értékelő központban tartandó következő szakaszára bocsátott jelöltek listáján;

                  —

                  a 2019. szeptember 24-i határozat, amely elutasítja a felülvizsgálat iránti kérelmet;

                  —

                  a 2020. április 6-i határozat, amely elutasítja a felperesnek a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott panaszát.

            A felperes azt kéri továbbá, hogy a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes keresete alátámasztása érdekében négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első, nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben a versenyvizsga-felhívás megsértésére (a személyzeti szabályzat III. melléklete 5. cikkének (1) bekezdése) hivatkozik, amennyiben a vizsgabizottság nem vette figyelembe az ő szaktudását, nyilvánvaló ellentmondásban a versenyvizsga-felhívás előírásaival és a sikeres jelöltekre bízott feladatokkal.

                  2.

                  Második, az egyenlőség elvére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a vizsgabizottság a tehetségszűrő szakaszában nem a versenyvizsga-felhívásban foglalt értékelési szempontokat vette alapul, ekként nem biztosította a jelöltek közötti egyenlő bánásmódot.

                  3

                  Harmadik, az indokolási kötelezettség megsértésére és az eljárás felei közötti egyenlőség ehhez kapcsolódó elvének (az Alapjogi Charta 47. cikke) a megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben felrója, hogy a megtámadott határozatoknak nincs érdemi indokolásuk, ami hátrányosan érinti az ő védelemhez való jogát, valamint az eljárás felei közötti egyenlőséget.

                  4.

                  Negyedik, a versenyvizsga-felhívással szemben az EUMSZ 277. cikk alapján előterjesztett jogellenességi kifogásra alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy, ellentétben a személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikkének e) pontjával, amely a kinevezésre jogosult hatóság számára tartja fenn a vizsgák jellegének, típusának és értékelésük módjának meghatározását, a jelen eljárásban a súlyozási tényezők meghatározásáról a vizsgabizottság döntött, noha az a fent hivatkozott rendelkezés értelmében a kinevezésre jogosult hatáskör jogkörébe tartozott volna.


title: T-458/20. sz. ügy: 2020. július 17-én benyújtott kereset – SBG kontra EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)

text:
               31.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/44

      2020. július 17-én benyújtott kereset – SBG kontra EUIPO – VF International (GEØGRAPHICAL NØRWAY)
      (T-458/20. sz. ügy)
      (2020/C 287/64)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és A. Sion ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: VF International Sagl (Stabio, Svájc)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a GEØGRAPHICAL NØRWAY szóvédjegy Európai Uniót megjelölő, nemzetközi lajstromozása – az Európai Uniót megjelölő, 933 206. sz. nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. április 6-án hozott határozata (R 1178/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felperes részéről az EUIPO első fellebbezési tanácsa előtti eljárással összefüggésben felmerült költségeket is.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, amelyet a felperes a védjegybejelentéskor fennálló rosszhiszeműség téves értékelésére alapít.


title: T-461/20. sz. ügy: 2020. július 17-én benyújtott kereset – SBG kontra EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)

text:
               31.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/46

      2020. július 17-én benyújtott kereset – SBG kontra EUIPO – VF International (GEOGRAPHICAL NORWAY)
      (T-461/20. sz. ügy)
      (2020/C 287/67)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Super Brand Licencing (SBG) (Villeurbanne, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és A. Sion ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: VF International Sagl (Stabio, Svájc)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a GEOGRAPHICAL NORWAY európai uniós szóvédjegy – 11 048 147. sz. európai uniós szóvédjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. április 6-án hozott határozata (R 661/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felperes részéről az EUIPO első fellebbezési tanácsa előtti eljárással összefüggésben felmerült költségeket is.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, amelyet a felperes a védjegybejelentéskor fennálló rosszhiszeműség téves értékelésére alapít.


title: C-378/16. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete – Inclusion Alliance for Europe GEIE kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Választottbírósági kikötés – A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013), valamint a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) keretében kötött támogatási szerződések – MARE, Senior és ECRN projektek – A jogalap nélkül kifizetett összegek visszafizettetését elrendelő bizottsági határozat – Az uniós bíróság hatásköre)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/2

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete – Inclusion Alliance for Europe GEIE kontra Európai Bizottság
      (C-378/16. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013), valamint a versenyképességi és innovációs keretprogram (2007–2013) keretében kötött támogatási szerződések - MARE, Senior és ECRN projektek - A jogalap nélkül kifizetett összegek visszafizettetését elrendelő bizottsági határozat - Az uniós bíróság hatásköre)
      (2020/C 297/02)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Inclusion Alliance for Europe GEIE (képviselők: A. D'Amico és S. Famiani avvocati)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben F. Moro, S. Delaude és L. Di Paolo, később par F. Moro és S. Delaude meghatalmazottak, segítőjük: D. Gullo avvocato)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2016. április 21-i Inclusion Alliance for Europe kontra Bizottság végzését (T-539/13, nem tették közzé, EU:T:2016:235) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a T-539/13. sz. ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  3)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 326., 2016. 9. 5.


title: C-517/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Milkiyas Addis kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal – A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség – Menekültpolitika – A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások – 2013/32/EU irányelv – 14. és 34. cikk – Azon kötelezettség, hogy a nemzetközi védelmet kérelmező személy számára lehetőséget biztosítsanak személyes meghallgatásra az elfogadhatatlanságot megállapító határozat meghozatala előtt – A kötelezettségnek az elsőfokú eljárás során történő megsértése – Következmények)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/2

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Milkiyas Addis kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-517/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szabadság, a biztonság és a jog érvényesülésén alapuló térség - Menekültpolitika - A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások - 2013/32/EU irányelv - 14. és 34. cikk - Azon kötelezettség, hogy a nemzetközi védelmet kérelmező személy számára lehetőséget biztosítsanak személyes meghallgatásra az elfogadhatatlanságot megállapító határozat meghozatala előtt - A kötelezettségnek az elsőfokú eljárás során történő megsértése - Következmények)
      (2020/C 297/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Milkiyas Addis

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Rendelkező rész

      A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 14. és 34. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében azon kötelezettség megsértése, hogy a nemzetközi védelmet kérelmező személy számára lehetőséget biztosítsanak a személyes meghallgatásra az ezen irányelv 33. cikke (2) bekezdésének a) pontjára alapított, elfogadhatatlanságot megállapító határozat meghozatala előtt, nem vonja maga után e határozat megsemmisítését és az ügynek az eljáró hatóság elé történő visszautalását, kivéve, ha e szabályozás lehetővé teszi e kérelmező számára az ilyen határozattal szembeni jogorvoslati eljárás keretében az említett határozat ellen szóló valamennyi érve személyesen, az említett irányelv 15. cikkében megállapított, alkalmazandó alapvető feltételek és garanciák tiszteletben tartása mellett történő meghallgatás során való kifejtését, és ha ezen érvek figyelembevételével sem hozható eltérő határozat.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20.


title: C-584/17. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete – ADR Center SpA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Választottbírósági kikötés – A 2007 – 2013-as időszakra a „Polgári jogi jogérvényesülés” egyedi program keretében kötött támogatási szerződések – Bizonyos költségek elszámolható jellegét megkérdőjelező ellenőrzési jelentések – Az Európai Bizottságnak a jogalap nélkül kifizetett összegek visszafizettetését elrendelő határozata – EUMSZ 299. cikk – A Bizottság végrehajtható határozat szerződéses viszonyok keretében történő elfogadására vonatkozó hatásköre – Az uniós bíróság hatásköre – Hatékony bírói jogvédelem)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/3

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete – ADR Center SpA kontra Európai Bizottság
      (C-584/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - A 2007 – 2013-as időszakra a „Polgári jogi jogérvényesülés” egyedi program keretében kötött támogatási szerződések - Bizonyos költségek elszámolható jellegét megkérdőjelező ellenőrzési jelentések - Az Európai Bizottságnak a jogalap nélkül kifizetett összegek visszafizettetését elrendelő határozata - EUMSZ 299. cikk - A Bizottság végrehajtható határozat szerződéses viszonyok keretében történő elfogadására vonatkozó hatásköre - Az uniós bíróság hatásköre - Hatékony bírói jogvédelem)
      (2020/C 297/04)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: ADR Center SpA (képviselők: A. Guillerme és T. Bontinck ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és A Katsimerou meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  Az ADR Center SpA viseli saját költségeinek kétharmadán felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek kétharmadát.

                  3)

                  Az Európai Bizottság viseli saját költségeinek egyharmadán felül az ADR Center SpA részéről felmerült költségek egyharmadát.

         (1)  HL C 5., 2018.1.8.


title: C-549/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 258. cikk – A pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése – (EU) 2015/849 irányelv – Az átültetés és/vagy az átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének hiánya – Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése – Átalányösszeg megfizetésére kötelezés iránti kérelem)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/5

      A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia
      (C-549/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 258. cikk - A pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése - (EU) 2015/849 irányelv - Az átültetés és/vagy az átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének hiánya - Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése - Átalányösszeg megfizetésére kötelezés iránti kérelem)
      (2020/C 297/06)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Scharf, L. Flynn, G. von Rintelen, L. Nicolae és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

         Alperes: Románia (képviselők: kezdetben C.-R. Canţăr, E. Gane, L. Liţu és R. I. Haţieganu, később ez utóbbi három személy, meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Belga Királyság (képviselők: C. Pochet, P. Cottin és J.-C. Halleux meghatalmazottak), Észt Köztársaság (képviselő: N. Grünberg meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: A.-L. Desjonquères, B. Fodda és J.-L. Carré meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Románia – mivel a 2017. december 8-i indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem fogadta el az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, hogy megfeleljen a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, következésképpen pedig e rendelkezéseket nem jelentette be az Európai Bizottságnak – nem teljesítette a 2015/849 irányelv 67. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság kötelezi Romániát, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 3 000 000 euró átalányösszeget.

                  3)

                  A Bíróság Romániát kötelezi a költségek viselésére.

                  4)

                  A Belga Királyság, az Észt Köztársaság, a Francia Köztársaság és a Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22.


title: C-550/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 258. cikk – A pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése – (EU) 2015/849 irányelv – Az átültetés és/vagy az átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének hiánya – Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése – Átalányösszeg megfizetésére kötelezés iránti kérelem)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/6

      A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország
      (C-550/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 258. cikk - A pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzése - (EU) 2015/849 irányelv - Az átültetés és/vagy az átültetésre irányuló intézkedések bejelentésének hiánya - Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése - Átalányösszeg megfizetésére kötelezés iránti kérelem)
      (2020/C 297/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Scharf, L. Flynn és G. von Rintelen meghatalmazottak)

         Alperes: Írország (képviselők: G. Hodge, M. Browne és A. Joyce meghatalmazottak, segítőik: G. Gilmore BL és P. McGarry SC)

         Az alperest támogató beavatkozók: Észt Köztársaság (képviselő: N. Grünberg meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: A.-L. Desjonquères, B. Fodda és J.-L. Carré meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Írország – mivel a 2018. március 8-i indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem fogadta el az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, hogy megfeleljen a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, következésképpen pedig e rendelkezéseket nem jelentette be az Európai Bizottságnak – nem teljesítette a 2015/849 irányelv 67. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság kötelezi Írországot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 2 000 000 euró átalányösszeget.

                  3)

                  A Bíróság Írországot kötelezi a költségek viselésére.

                  4)

                  Az Észt Köztársaság és a Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-686/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OC és társai, Adusbef, Federconsumatori, PB és társai, QA és társai kontra Banca d'Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – Elfogadhatóság – EUMSZ 63. és azt követő cikkek – A tőke szabad mozgása – EUMSZ 107. és azt követő cikkek – Állami támogatások – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikke – A vállalkozás szabadsága – A tulajdonhoz való jog – 575/2013/EU rendelet – A hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelmények – 29. cikk – 1024/2013/EU rendelet – A 6. cikk (4) bekezdése – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – Az Európai Központi Bankra (EKB) ruházott külön feladatok – 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet – Az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok – A szövetkezeti társaságok formájában alapított hitelszövetkezetek esetében az eszközök tekintetében felső határt előíró és a kilépő tag részvényeinek a visszaváltására való jog korlátozását lehetővé tévő nemzeti szabályozás)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/9

      A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OC és társai, Adusbef, Federconsumatori, PB és társai, QA és társai kontra Banca d'Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (C-686/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Elfogadhatóság - EUMSZ 63. és azt követő cikkek - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 107. és azt követő cikkek - Állami támogatások - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikke - A vállalkozás szabadsága - A tulajdonhoz való jog - 575/2013/EU rendelet - A hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelmények - 29. cikk - 1024/2013/EU rendelet - A 6. cikk (4) bekezdése - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - Az Európai Központi Bankra (EKB) ruházott külön feladatok - 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - Az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok - A szövetkezeti társaságok formájában alapított hitelszövetkezetek esetében az eszközök tekintetében felső határt előíró és a kilépő tag részvényeinek a visszaváltására való jog korlátozását lehetővé tévő nemzeti szabályozás)
      (2020/C 297/11)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: OC és társai, Adusbef, Federconsumatori, PB és társai, QA és társai

         Alperesek: Banca d'Italia, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Az eljárásban részt vesz: Banca Popolare di Sondrio ScpA, Veneto Banca ScpA, Banco Popolare – Società Cooperativa, Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (Codacons), Banco BPM SpA, Unione di Banche Italiane – Ubi Banca SpA, Banca Popolare di Milano, Amber Capital Italia SGR SpA, RZ és társai, Amber Capital UK LLP, Unione di Banche Italiane – Ubi Banca ScpA, Banca Popolare di Vicenza ScpA, Banca Popolare dell’Etruria e del Lazio SC

         Rendelkező rész

                  1)

                  A hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 29. cikkét, az 575/2013 rendeletnek az intézményekre vonatkozó tőkekövetelményekre alkalmazandó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről szóló, 2014. január 7-i 241/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 10. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely tiltja az e tagállamban letelepedett hitelszövetkezetek számára, hogy megtagadják a tőkeinstrumentumok visszaváltását, amely azonban lehetővé teszi az említett hitelszövetkezetek számára, hogy a kilépő tag részvényeinek a visszaváltását korlátlan ideig elhalasszák, és e visszaváltható összeget részben vagy egészben korlátozzák, amennyiben az e lehetőség gyakorlásának keretében megállapított visszaváltási korlátozások nem haladják meg azt a mértéket, amely az érintett hitelszövetkezetek prudenciális helyzetére tekintettel annak biztosításához szükséges, hogy az általuk kibocsátott tőkeinstrumentumokat – figyelembe véve többek között a 241/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 10. cikkének (3) bekezdésében említett tényezőket – elsődleges alapvető tőkeinstrumentumoknak minősítsék, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

                  2)

                  Az EUMSZ 63. és azt követő cikkeket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az eszközök tekintetében olyan felső határt állapít meg a banki tevékenységek e tagállamban letelepedett és korlátolt felelősségű szövetkezeti részvénytársaságok formájában létrehozott hitelszövetkezetek általi gyakorlásához, amely felett e hitelszövetkezetek kötelesek részvénytársasággá alakulni, eszközeiket csökkenteni annak érdekében, hogy azokat e felső határ alá csökkentsék, vagy a felszámolásukról határozni, amennyiben e szabályozás alkalmas az általa elérni kívánt közérdekű célok megvalósításának biztosítására, és nem haladja meg az azok eléréséhez szükséges mértéket, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 35., 2019.1.28.


title: C-771/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország (Tagállami kötelezettségszegés – A villamos energia és a földgáz belső piaca – Villamosenergia-átviteli és földgázszállító hálózatok – A hozzáférés feltételei – 714/2009/EK rendelet – A 14. cikk (1) bekezdése – 715/2009/EK rendelet – A 13. cikk (1) bekezdése – Költségek – A hálózatokhoz való hozzáférés díjainak a megállapítása – 2009/72/EK irányelv – A 37. cikk (17) bekezdése – 2009/73/EK irányelv – A 41. cikk (17) bekezdése – Belső jogorvoslati lehetőségek – A hatékony bírói jogvédelem elve)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/10

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-771/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A villamos energia és a földgáz belső piaca - Villamosenergia-átviteli és földgázszállító hálózatok - A hozzáférés feltételei - 714/2009/EK rendelet - A 14. cikk (1) bekezdése - 715/2009/EK rendelet - A 13. cikk (1) bekezdése - Költségek - A hálózatokhoz való hozzáférés díjainak a megállapítása - 2009/72/EK irányelv - A 37. cikk (17) bekezdése - 2009/73/EK irányelv - A 41. cikk (17) bekezdése - Belső jogorvoslati lehetőségek - A hatékony bírói jogvédelem elve)
      (2020/C 297/13)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet és K. Talabér-Ritz meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország (képviselők: kezdetben par M. Z. Fehér és Z. Wagner, később par M. Z. Fehér meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Magyarország – mivel nem biztosította a nemzeti szabályozó hatóság hálózatokhoz való hozzáférés díjait megállapító rendeleteivel szembeni hatékony jogorvoslathoz való jogot – nem teljesítette a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 37. cikkének (17) bekezdéséből és a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 41. cikkének (17) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az Európai Bizottság és Magyarország maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15.


title: C-73/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Belgische Staat, képviselik a Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met de Buitenlandse handel és a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie kontra Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 1215/2012/EU rendelet – Az 1. cikk (1) bekezdése – Hatály – A „polgári és kereskedelmi ügyek” fogalma – Hatóság által a fogyasztók érdekeinek védelmében indított, tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat megszüntetése iránti kereset)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/11

      A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Hof van beroep te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Belgische Staat, képviselik a Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met de Buitenlandse handel és a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie, Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie kontra Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV
      (C-73/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1215/2012/EU rendelet - Az 1. cikk (1) bekezdése - Hatály - A „polgári és kereskedelmi ügyek” fogalma - Hatóság által a fogyasztók érdekeinek védelmében indított, tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat megszüntetése iránti kereset)
      (2020/C 297/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van beroep te Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Belgische Staat, képviselik a Minister van Werk, Economie en Consumenten, belast met de Buitenlandse handel és a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie, a Directeur-Generaal van de Algemene Directie Controle en Bemiddeling van de FOD Economie, K. M. O., Middenstand en Energie, jelenleg Algemene Directie Economische Inspectie

         Alperesek: Movic BV, Events Belgium BV, Leisure Tickets & Activities International BV

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a „polgári és kereskedelmi ügyeknek” az e rendelkezésben szereplő fogalmába tartozik az olyan kereset, amelyet valamely tagállam hatóságai valamely más tagállamban letelepedett eladók vagy szolgáltatók ellen indítanak, és amelynek keretében e hatóságok elsődlegesen az állítólagosan jogellenes tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatot képező jogsértések fennállásának a megállapítását és azok megszüntetésének az elrendelését kérik, valamint járulékos jelleggel közzétételi intézkedések elrendelését, és kényszerítő bírság kiszabását.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15.


title: C-129/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Presidenza del Consiglio dei Ministri kontra BV (Előzetes döntéshozatal – 2004/80/EK irányelv – A 12. cikk (2) bekezdése – A szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak kárenyhítésére vonatkozó, igazságos és megfelelő kárenyhítést biztosító nemzeti rendszerek – Hatály – A szándékos erőszakos bűncselekmény elkövetésének helye szerinti tagállam területén lakóhellyel rendelkező áldozat – Ezen áldozatnak a nemzeti kárenyhítési rendszer hatálya alá vonására vonatkozó kötelezettség – Az „igazságos és megfelelő kárenyhítés” fogalma – A tagállamok felelőssége az uniós jog megsértése esetén)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/13

      A Bíróság (nagytanács) 2020. július 16-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Presidenza del Consiglio dei Ministri kontra BV
      (C-129/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2004/80/EK irányelv - A 12. cikk (2) bekezdése - A szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak kárenyhítésére vonatkozó, igazságos és megfelelő kárenyhítést biztosító nemzeti rendszerek - Hatály - A szándékos erőszakos bűncselekmény elkövetésének helye szerinti tagállam területén lakóhellyel rendelkező áldozat - Ezen áldozatnak a nemzeti kárenyhítési rendszer hatálya alá vonására vonatkozó kötelezettség - Az „igazságos és megfelelő kárenyhítés” fogalma - A tagállamok felelőssége az uniós jog megsértése esetén)
      (2020/C 297/17)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Alperes: BV

         Az eljárásban részt vesz: Procura della Repubblica di Torino

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállamnak az e jog megsértésével okozott kárért fennálló szerződésen kívüli felelősségével kapcsolatos rendszert alkalmazni kell azon oknál fogva, hogy e tagállam nem ültette át megfelelő időben a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelv 12. cikkének (2) bekezdését az említett tagállamban – amelynek területén a szándékos erőszakos bűncselekményt elkövették – lakóhellyel rendelkező áldozatok tekintetében.

                  2)

                  A 2004/80 irányelv 12. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozataira kiterjedő nemzeti kárenyhítési rendszer alapján a szexuális erőszak áldozatai számára nyújtott átalány-kárenyhítés nem minősíthető az e rendelkezés értelmében vett „igazságos és megfelelő” kárenyhítésnek, ha annak meghatározására az elkövetett jogsértés áldozatokra gyakorolt következményeinek súlyosságát figyelmen kívül hagyva kerül sor, és ha e kárenyhítés ezért nem jelent megfelelő hozzájárulást az elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítéséhez.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-133/19., C-136/19. és C-137/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – B. M. M. (C-133/19 és C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19) kontra État belge (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Bevándorlási politika – Családegyesítési jog – 2003/86/EK irányelv – A 4. cikk (1) bekezdése – A „kiskorú gyermek” fogalma – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 24. cikkének (2) bekezdése – A gyermek mindenek felett álló érdeke – Az Alapjogi Charta 47. cikke – Hatékony jogorvoslathoz való jog – A családegyesítőnek a döntéshozatali eljárás során vagy a családegyesítés iránti kérelmet elutasító határozattal szemben indított bírósági eljárás során nagykorúvá vált gyermekei)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/14

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – B. M. M. (C-133/19 és C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19) kontra État belge
      (C-133/19., C-136/19. és C-137/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Bevándorlási politika - Családegyesítési jog - 2003/86/EK irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése - A „kiskorú gyermek” fogalma - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 24. cikkének (2) bekezdése - A gyermek mindenek felett álló érdeke - Az Alapjogi Charta 47. cikke - Hatékony jogorvoslathoz való jog - A családegyesítőnek a döntéshozatali eljárás során vagy a családegyesítés iránti kérelmet elutasító határozattal szemben indított bírósági eljárás során nagykorúvá vált gyermekei)
      (2020/C 297/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: B. M. M. (C-133/19 és C-136/19), B. S. (C-133/19), B. M. (C-136/19), B. M. O. (C-137/19)

         Alperes: État belge

         Rendelkező rész

                  1)

                  A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdése első albekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy annak meghatározása érdekében, hogy valamely nem házas, harmadik ország állampolgára vagy hontalan személy az e rendelkezés értelmében vett kiskorú gyermeknek minősül, abból az időpontból kell kiindulni, amikor a kiskorú gyermekek javára családegyesítési célú beutazás és tartózkodás iránti kérelmet nyújtottak be, nem pedig abból az időpontból, amikor e tagállam illetékes hatóságai e kérelemről – adott esetben az ilyen kérelmet elutasító határozattal szembeni keresetindítást követően – határoztak.

                  2)

                  A 2003/86 irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkével összefüggésben értelmezett 18. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, hogy a valamely kiskorú gyermek családegyesítés iránti kérelmét elutasító határozattal szemben indított keresetet mint elfogadhatatlant kizárólag azzal az indokkal utasítják el, hogy a gyermek a bírósági eljárás során nagykorúvá vált.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-249/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Tribunalul Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JE kontra KF (Előzetes döntéshozatal – 1259/2010/EU rendelet – A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés – Egységes szabályok – 10. cikk – Az eljáró bíróság országa szerinti jog alkalmazása)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/16

      A Bíróság (első tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Tribunalul Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JE kontra KF
      (C-249/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 1259/2010/EU rendelet - A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés - Egységes szabályok - 10. cikk - Az eljáró bíróság országa szerinti jog alkalmazása)
      (2020/C 297/20)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JE

         Alperes: KF

         Rendelkező rész

      A házasság felbontására és a különválásra alkalmazandó jog területén létrehozandó megerősített együttműködés végrehajtásáról szóló, 2010. december 20-i 1259/2010/EU tanácsi rendelet 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az „[a]mennyiben az 5. vagy a 8. cikk szerint alkalmazandó jog nem rendelkezik a házasság felbontásáról” fordulat kizárólag azokra a helyzetekre vonatkozik, amelyekben az alkalmazandó külföldi jog a házasság felbontásáról egyáltalán nem rendelkezik.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-411/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WWF Italia o.n.l.u.s., és társai kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS) (Előzetes döntéshozatal – Környezet – 92/43/EGK irányelv – 6. cikk – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – Különleges természetmegőrzési területek – Útszakasz építése – E projekt érintett különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásainak vizsgálata – Engedélyezés – Nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okok)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/17

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WWF Italia o.n.l.u.s., és társai kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)
      (C-411/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - 92/43/EGK irányelv - 6. cikk - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - Különleges természetmegőrzési területek - Útszakasz építése - E projekt érintett különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásainak vizsgálata - Engedélyezés - Nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okok)
      (2020/C 297/22)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: WWF Italia o.n.l.u.s., Lega Italiana Protezione Uccelli o.n.l.u.s., Gruppo di Intervento Giuridico o.n.l.u.s., Italia Nostra o.n.l.u.s., Forum Ambientalista, FC és társai

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Azienda Nazionale Autonoma Strade SpA (ANAS)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okokból lehetővé teszi az olyan terv vagy projekt engedélyezésére vonatkozó eljárás lefolytatását, amelynek a valamely különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásai nem enyhíthetők, és amely tekintetében az illetékes hatóság már negatív véleményt adott, kivéve ha létezik olyan alternatív megoldás, amely kisebb hátrányokkal jár az érintett terület épségére nézve, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

                  2)

                  Amennyiben egy terv vagy projekt valamely különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásainak a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alkalmazásában végzett vizsgálata kedvezőtlen eredményre vezetett, és az érintett tagállam, e cikk (4) bekezdésének alapján, mindazonáltal úgy döntött, hogy e tervet vagy projektet nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okokból megvalósítja, ezen irányelv 6. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy e tervet vagy projektet, annak e cikk (3) bekezdése szerinti, kedvezőtlen eredményre vezető vizsgálatát követően és az e cikk (4) bekezdése szerinti végleges elfogadását megelőzően kiegészítsék az e területre gyakorolt hatások enyhítését célzó intézkedésekkel, és hogy hatásvizsgálatot folytassanak. Ezzel szemben a 92/43 irányelv 6. cikkével ugyanebben az esetben nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a kiegyenlítő intézkedéseknek az ugyanezen határozat keretében való meghatározását, feltéve hogy az ezen irányelv 6. cikke (4) bekezdése alkalmazásának egyéb feltételei teljesülnek.

                  3)

                  A 92/43 irányelvet akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely azt írja elő, hogy a kérelmezőnek a szóban forgó terv vagy projekt érintett különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásaira vonatkozó vizsgálatot kell végeznie, amely alapján az illetékes hatóság lefolytatja a hatásvizsgálatot. Ezzel szemben ezen irányelvvel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy a kérelmezőt arra kötelezzék, hogy a tervbe vagy végleges projektbe tájvédelmi és környezetvédelmi előírásokat, észrevételeket és ajánlásokat foglaljon azt követően, hogy e terv tekintetében az illetékes hatóság vizsgálata negatív eredményre vezetett, anélkül hogy az ekként módosított tervet vagy projektet e hatóság újból vizsgálná.

                  4)

                  A 92/43 irányelvet akként kell értelmezni, hogy, noha az a tagállamokra bízza, hogy gondoskodjanak a valamely terv vagy projekt egy különleges természetmegőrzési területre gyakorolt hatásának a Bíróság ítélkezési gyakorlatában kimondott szempontokkal összhangban történő vizsgálata tekintetében hatáskörrel rendelkező hatóság kijelöléséről, ezen irányelvvel mindazonáltal ellentétes, hogy e vizsgálatot, miután egyszer elkészült, bármely hatóság folytassa vagy kiegészítse.

         (1)  HL C 328., 2019. 9. 30.


title: C-424/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cabinet de avocat UR kontra Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK (Előzetes döntéshozatal – 2006/112/EK irányelv – Hozzáadottérték-adó (héa) – A 9. cikk (1) bekezdése – Az „adóalany” fogalma – Ügyvédi hivatást gyakorló személy – Jogerős bíróság határozat – A jogerő elve – Ezen elv terjedelme abban az esetben, ha e határozat összeegyeztethetetlen az uniós joggal)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/18

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cabinet de avocat UR kontra Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK
      (C-424/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2006/112/EK irányelv - Hozzáadottérték-adó (héa) - A 9. cikk (1) bekezdése - Az „adóalany” fogalma - Ügyvédi hivatást gyakorló személy - Jogerős bíróság határozat - A jogerő elve - Ezen elv terjedelme abban az esetben, ha e határozat összeegyeztethetetlen az uniós joggal)
      (2020/C 297/23)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cabinet de avocat UR

         Alperesek: Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice prin Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Administraţia Sector 3 a Finanţelor Publice, MJ, NK

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ügyvédi hivatást gyakorló személyt az e rendelkezés értelmében vett „adóalanynak” kell tekinteni.

                  2)

                  Az uniós joggal ellentétes az, hogy valamely nemzeti bíróság a hozzáadottérték-adóval (héa) kapcsolatos jogvita keretében a jogerő elvét alkalmazza, ha e jogvita nem olyan adózási időszakra vonatkozik, amely megegyezik az e jogerővel bíró bírósági határozat alapjául szolgáló jogvitában szóban forgó adózási időszakkal, és nem is ugyanaz a tárgya, mint ez utóbbinak, és ha ezen elv alkalmazása akadályát képezné az uniós héaszabályozás e bíróság általi figyelembevételének.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26


title: C-496/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Commissione tributaria regionale della Campania [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Capaldo SpA kontra Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – Közösségi Vámkódex – 2913/92/EGK rendelet – Az áruk ellenőrzése – A vámáru-nyilatkozat felülvizsgálata iránti kérelem – Utólagos ellenőrzés)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/19

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. július 16-i ítélete (a Commissione tributaria regionale della Campania [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Capaldo SpA kontra Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno
      (C-496/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Közösségi Vámkódex - 2913/92/EGK rendelet - Az áruk ellenőrzése - A vámáru-nyilatkozat felülvizsgálata iránti kérelem - Utólagos ellenőrzés)
      (2020/C 297/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Commissione tributaria regionale della Campania

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Antonio Capaldo SpA

         Alperes: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

         Rendelkező rész

      A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 78. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az általa szabályozott, a vámáru-nyilatkozat felülvizsgálatára irányuló eljárás megindítása még akkor sem, ha az érintett árut egy korábbi behozatal során – annak vitatása nélkül – fizikai vizsgálatnak vetették alá, amely megerősítette annak tarifális besorolását.

         (1)  HL C 257., 2019.10.21.


title: C-686/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SIA „Soho Group” kontra Patērētāju tiesību aizsardzības centrs (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – Fogyasztói hitelmegállapodások – 2008/48/EK irányelv – „A hitel fogyasztó által viselt teljes költségének” fogalma – A hitel meghosszabbításával kapcsolatos költségek)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/19

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. július 16-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SIA „Soho Group” kontra Patērētāju tiesību aizsardzības centrs
      (C-686/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - Fogyasztói hitelmegállapodások - 2008/48/EK irányelv - „A hitel fogyasztó által viselt teljes költségének” fogalma - A hitel meghosszabbításával kapcsolatos költségek)
      (2020/C 297/25)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SIA „Soho Group”

         Alperes: Patērētāju tiesību aizsardzības centrs

         Rendelkező rész

      „A hitel fogyasztó által viselt teljes költségének” a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének g) pontjában szereplő fogalmát úgy kell értelmezni, hogy ez a fogalom magában foglalja az esetleges hitelmeghosszabbítás költségeit is abban az esetben, ha egyrészt a hitel esetleges meghosszabbítására vonatkozó konkrét és pontos feltételek – köztük a meghosszabbítás időtartama – a hitelező és a hitelfelvevő által a hitelmegállapodásban elfogadott kikötések és feltételek részét képezik, másrészt pedig ezek a költségek a hitelező előtt ismertek.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: C-176/20. sz. ügy: A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Avio Lucos SRL kontra Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/20

      A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Avio Lucos SRL kontra Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (C-176/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/27)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SC Avio Lucos SRL

         Alperes: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Dolj, Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU rendelettel (1) az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy a szokásosan legeltetésre alkalmas állapotban tartott mezőgazdasági területen elvégzendő minimumtevékenység a mezőgazdasági termelő által felhasznált állatok legeltetése?

                  2)

                  Amennyiben a fent említett [uniós] joggal nem ellentétes az első kérdésben megjelölt nemzeti szabályozás, úgy lehet-e értelmezni a 2013. december 17-i 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontjában, valamint 9. cikkének (1) bekezdésében szereplő rendelkezéseket, hogy „aktív mezőgazdasági termelőnek” tekinthető az olyan jogi személy, amely az alapjogvitában fennállóhoz hasonló körülmények között koncessziós szerződést kötött, és amely állatokat tart természetes személyekkel megkötött egyes olyan haszonbérleti szerződések alapján, amelyek révén a haszonbérbeadók a tulajdonosként tartott állatokat ingyenesen a haszonbérlőkre bízzák abból a célból, hogy azok az állatokat a rendelkezésükre bocsátott legelőterületeken legeltessék a megállapodás szerinti időintervallumokban?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU rendelet (2) 60. cikkében szereplő rendelkezéseket, hogy mesterséges feltételek alatt az alapjogvitában szóban forgó koncessziós szerződés és egyes haszonbérleti szerződések esetét is érteni kell?

         (1)  HL 2013. L 347., 608. o.

         (2)  HL 2013. L 347., 549. o.


title: C-179/20. sz. ügy: A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fondul Proprietatea SA kontra Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, felszámolás alatt, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/21

      A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fondul Proprietatea SA kontra Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, felszámolás alatt, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA
      (C-179/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/28)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fondul Proprietatea SA

         Alperesek: Guvernul României, SC Complexul Energetic Hunedoara SA, felszámolás alatt, Compania Naţională de Transport a Energiei Electrice Transelectrica SA, SC Complexul Energetic Oltenia SA

         Beavatkozó felek: Ministerul Economiei, Energiei și Mediului de Afaceri

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  a)

                  Az EUMSZ 107. cikk értelmében vett állami támogatásnak, vagyis az állam által vagy állami források révén finanszírozott intézkedésnek minősül-e a román állam által elfogadott azon szabályozás, amely többségi állami tulajdonban lévő két társaság javára:

                              a.1.

                              a teherelosztáshoz való hozzáférésnél elsőbbséget biztosít és az átvitelirendszer-üzemeltetőt arra kötelezi, hogy e társaságoktól műszaki szolgáltatásokat vegyen igénybe, valamint

                              a.2.

                              előírja, hogy a villamosenergia-hálózathoz való hozzáférésnél a szóban forgó két társaság által előállított villamos energia garantált hozzáféréssel rendelkezzen, ami e két társaság folyamatos üzemeltetését biztosítja,
                              ha szelektív jellegű, és ha érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet. Amennyiben e kérdésre igenlő választ kell adni, az EMSZ 108. cikk (3) bekezdése alapján be kell-e jelenteni a szóban forgó állami támogatást?

                  b)

                  Összeegyeztethető-e a 2009/72/EK irányelv (1) 15. cikkének (4) bekezdésében szereplő rendelkezésekkel az, ha a román állam a villamosenergia-hálózathoz való garantált hozzáférési jogot nyújt többségi állami tulajdonban lévő két társaság számára, amely jog az említett két társaság folyamatos üzemeltetését biztosítja?

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13 i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: C-182/20. sz. ügy: A Curtea de Apel Suceava (Románia) által 2020. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BE, DT kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – a BE és EP felszámolója

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/22

      A Curtea de Apel Suceava (Románia) által 2020. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BE, DT kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – a BE és EP felszámolója
      (C-182/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/29)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Suceava

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: BE, DT

         Alperesek: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceva – a BE és EP felszámolója

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az alapeljárásban fennállóhoz hasonló körülmények esetén ellentétes-e a 2006/112/EK irányelvvel, (1) valamint az adósemlegesség, a héa levonásához való jog és az adóztatás kiszámíthatóságának elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely azáltal, hogy a fizetésképtelenségi eljárás gazdasági szereplővel szembeni megindítása esetén nem teszi lehetővé a fizetésképtelenné nyilvánítást megelőzően teljesített adóztatandó ügyletekhez kapcsolódó héa levonását és a gazdasági szereplőt a levonható héa megfizetésére kötelezi, a héa automatikus, további vizsgálat nélküli korrekcióját írja elő? Az alapeljárásban fennállóhoz hasonló körülmények esetén ellentétesek-e az arányosság elvével a nemzeti jog ezen előírásai, azok gazdasági szereplőre gyakorolt hatásait és az említett korrekció véglegességét is figyelembe véve?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-217/20. sz. ügy: A Rechtbank Overijssel (Hollandia) által 2020. május 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XXXX kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/22

      A Rechtbank Overijssel (Hollandia) által 2020. május 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XXXX kontra Staatssecretaris van Financiën
      (C-217/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/30)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Overijssel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XXXX

         Alperes: Staatssecretaris van Financiën

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy a munkavállaló az éves szabadsághoz való jogának gyakorlása miatt nem veszíti el a munkabérét vagy annak egy részét? Vagy úgy kell értelmezni e rendelkezést, hogy a munkavállaló részére az éves szabadsághoz való jogának gyakorlásának ideje alatt a szabadság alatti munkavégzés hiányának okától függetlenül tovább folyósítják a munkabérét?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a [2003/88 irányelv] 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétesek az olyan nemzeti szabályok és/vagy gyakorlat, amely szerint a betegség miatt munkaképtelen munkavállaló részére a szabadságának igénybevétele esetén a munkabérét továbbra is a közvetlenül a szabadságának igénybevétele előtt kapott összegben folyósítják akkor is, ha e munkabér a munkaképtelenségének hosszú időtartama miatt alacsonyabb, mint a teljes munkaképesség esetén járó munkabér?

                  3)

                  A [2003/88 irányelv] 7. cikke és az állandó uniós ítélkezési gyakorlat alapján úgy kell-e értelmezni a minden munkavállalót megillető, éves fizetett szabadsághoz való jogot, hogy sérti e jogot, ha munkaképtelenség esetén csökkentik a szabadság ideje alatt folyósított munkabért?

         (1)  HL 2003. L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.; helyesbítés: HL 2020. L 92., 22. o.


title: C-233/20. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WD kontra job-medium GmbH in Liquidation

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/24

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WD kontra job-medium GmbH in Liquidation
      (C-233/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/33)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WD

         Alperes: job-medium GmbH in Liquidation

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdésével és a 2003/88/EK munkaidő-irányelv (1) 7. cikkével az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a munkavállaló nem jogosult a ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltására a folyó (utolsó) munkaév tekintetében, ha munkaviszonyát a szerződésének lejártát megelőzően súlyos ok nélkül, egyoldalúan szünteti meg („távozás”)?

                  2)

                  E kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                              2.1)

                              Azt is meg kell-e vizsgálni, hogy a munkavállaló képtelen volt-e felhasználni a szabadságot?

                              2.2)

                              Milyen kritériumok alapján kell elvégezni ezt a vizsgálatot?

         (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. kötet, 4. fejezet, 381. o.; helyesbítés: HL 2020. L 92., 22. o.).


title: C-245/20. sz. ügy: A Rechtbank Midden Nederland (Hollandia) által 2020. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Z kontra Autoriteit Persoonsgegevens

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/27

      A Rechtbank Midden Nederland (Hollandia) által 2020. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Z kontra Autoriteit Persoonsgegevens
      (C-245/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/36)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Midden Nederland

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: X, Z

         Alperes: Autoriteit Persoonsgegevens

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendelet (1) 55. cikkének (3) bekezdését, hogy „a bíróságok által igazságügyi feladataik ellátása során végzett adatkezelési műveletek” kifejezés alatt személyes adatokat tartalmazó eljárási iratokba való betekintésnek valamely igazságügyi hatóság által történő biztosítását lehet érteni, minek során – ahogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban a bíróság kifejti – e betekintést ezen eljárási iratok másolatainak újságírók részére történő rendelkezésre bocsátásával biztosítják?

                              a.

                              E kérdés megválaszolása szempontjából jelentőséggel bír-e, hogy az adatkezelés e típusa feletti felügyeletnek a nemzeti felügyeleti hatóság általi gyakorlása befolyásolja-e a független bírói ítélkezést az egyes ügyek tekintetében?

                              b.

                              E kérdés megválaszolása szempontjából jelentőséggel bír-e, hogy az adatkezelés típusa és célja az igazságügyi hatóság szerint az, hogy az újságírók részére tájékoztatást adjanak, és ezáltal lehetővé tegyék számukra, hogy megfelelőbben tudósítsanak a bírósági eljárásban tartott nyilvános tárgyalásról, ami a bírósági eljárások nyilvánosságának és átláthatóságának elvét szolgálja?

                              c.

                              E kérdés megválaszolása szempontjából jelentőséggel bír-e, hogy van-e az adatkezelésnek kifejezett nemzeti jogalapja?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.).


title: C-246/20. sz. ügy: A Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgium) által 2020. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra EA

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/28

      A Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent (Belgium) által 2020. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra EA
      (C-246/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/37)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank van eerste aanleg Oost-Vlaanderen, Afdeling Gent

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Openbaar Ministerie

         Alperes: EA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/126/EK irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdését, hogy a vezetői engedélyt akkor is minden további nélkül el kell ismerniük a tagállamoknak, ha ezen okmány kiállítása a kiállító államban elveszettként nyilvántartásba vett és érvényességét vesztett vezetői engedély cseréjén alapul?

                  2)

                  Megtagadhatja-e valamely tagállam a lecserélt vezetői engedély elismerését a 2006/126 irányelv 11. cikke (4) bekezdésének második albekezdése alapján, ha a cserére olyan időpontban került sor, amelyben az eredeti vezetői engedélyt kiállító tagállam bizonyos továbbképzések elvégzéséig visszavonta a járművezetési jogosultságot?

                  3)

                  Mindenesetre megtagadhatja-e valamely tagállam a lecserélt vezetői okmány elismerését akkor, ha a tagállam, amelynek területén felmerül a vezetői okmány elismerésének kérdése, konkrét és alátámasztott adatok alapján meg tudja állapítani, hogy a járművezetési jogosultság a vezetői okmány cseréjének időpontjában már nem állt fenn?

                  4)

                  Mindenesetre megtagadhatja-e valamely tagállam a lecserélt vezetői okmány elismerését akkor, ha az elismerés kérdése azon tagállam állampolgárához kötődik, amelyben az elismerés kérdése felmerül, és e tagállam konkrét és alátámasztott adatok alapján megállapítja, hogy a csere és/vagy az elismerés kérelmezésének időpontjában az érintett nem felelt meg a vezetői engedély e tagállamban történő kiállítására vonatkozó minimumkövetelményeknek?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/126 irányelv 2. cikkének (1) bekezdését, hogy az egyenlőtlenséget idéz elő valamely tagállam olyan állampolgára, aki csak továbbképzések elvégzését követően kapja vissza járművezetési jogosultságát, és az olyan állampolgár között, aki szintén köteles továbbképzések elvégzésére, időközben azonban – adott esetben a tartózkodási helyre vonatkozó követelmény megsértésével vagy a kiállító tagállamban érvényességét vesztett vezetői engedélyen alapuló csere révén – külföldi vezetői engedélyt szerez?

         (1)  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 403., 18. o.).


title: C-251/20. sz. ügy: A Cour de Cassation (Franciaország) által 2020. június 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Gtflix Tv kontra DR

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/28

      A Cour de Cassation (Franciaország) által 2020. június 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Gtflix Tv kontra DR
      (C-251/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/38)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de Cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Gtflix Tv

         Alperes: DR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A 2012. december 12-i 1215/2012/EU rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját úgy kell-e értelmezni, hogy az a személy, aki úgy véli, hogy sértő megjegyzéseknek az interneten történő terjesztése révén a jogai sérültek, és egyszerre jár el az állítások helyesbítése és a tartalmak törlése érdekében, valamint az ebből eredő nem vagyoni és gazdasági kárának megtérítése érdekében, a [Bíróság által a C-509/09. és C-161/10. sz. egyesített ügyekben 2011. október 25-én hozott] eDate Advertising ítéletnek (51. és 52. pont) megfelelően minden olyan tagállam bírósága előtt kérheti az e tagállam területén okozott kár megtérítését, amelynek területén az interneten közzétett tartalom hozzáférhető, vagy hozzáférhető volt, vagy a [Bíróság által a C-194/16. sz. egyesített ügyben 2017. október 17-én hozott] Svensk Handel ítélet (48. pont) alapján e kártérítési keresetet azon bíróság előtt kell megindítania, amely az állítások helyesbítésének és a sértő hozzászólások törlésének elrendelésére joghatósággal rendelkezik?

         (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).


title: C-253/20. sz. ügy: A Hof van beroep Brussel (Belgium) által 2020. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Impexeco N. V. kontra Novartis AG

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/29

      A Hof van beroep Brussel (Belgium) által 2020. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Impexeco N. V. kontra Novartis AG
      (C-253/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/39)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van beroep Brussel

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Impexeco N. V.

         Ellenérdekű fél: Novartis AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 34–EUMSZ 36. cikket, hogy abban az esetben, ha egy védjeggyel ellátott gyógyszert (referencia-gyógyszer) és egy generikus gyógyszert egymással gazdasági kapcsolatban álló vállalkozások hoztak forgalomba az EGT-ben, a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezethet, ha a védjegyjogosult fellép a generikus gyógyszernek az e gyógyszert a védjeggyel ellátott gyógyszer (referencia-gyógyszer) védjegyének elhelyezése révén újracsomagoló párhuzamos importőr által az importáló államban történő további forgalmazása ellen?

                  2)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a BMS-kritériumok alapján kell-e ebben az esetben megvizsgálni a védjegyjogosult ezen újracímkézés elleni fellépését?

                  3)

                  Jelentőséggel bír-e ezen kérdések megválaszolása szempontjából, hogy a generikus gyógyszer és a védjeggyel ellátott gyógyszer (referencia-gyógyszer) azonos gyógyszer, illetve a párhuzamos importról szóló, 2001. április 19-i királyi rendelet 3. cikkének 2. § -a szerint azonos terápiás hatással rendelkezik?


title: C-254/20. sz. ügy: A Hof van beroep Brussel (Belgium) által 2020. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PI Pharma NV kontra Novartis AG, Novartis Pharma NV

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/29

      A Hof van beroep Brussel (Belgium) által 2020. június 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PI Pharma NV kontra Novartis AG, Novartis Pharma NV
      (C-254/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/40)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van beroep Brussel

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: PI Pharma NV

         Ellenérdekű felek: Novartis AG, Novartis Pharma NV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 34–EUMSZ 36. cikket, hogy abban az esetben, ha egy védjeggyel ellátott gyógyszert (referencia-gyógyszer) és egy generikus gyógyszert egymással gazdasági kapcsolatban álló vállalkozások hoztak forgalomba az EGT-ben, a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezethet, ha a védjegyjogosult fellép a generikus gyógyszernek az e gyógyszert a védjeggyel ellátott gyógyszer (referencia-gyógyszer) védjegyének elhelyezése révén újracsomagoló párhuzamos importőr által az importáló államban történő további forgalmazása ellen?

                  2)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a BMS-kritériumok alapján kell-e ebben az esetben megvizsgálni a védjegyjogosult ezen újracímkézés elleni fellépését?

                  3)

                  Jelentőséggel bír-e ezen kérdések megválaszolása szempontjából, hogy a generikus gyógyszer és a védjeggyel ellátott gyógyszer (referencia-gyógyszer) azonos gyógyszer, illetve a párhuzamos importról szóló, 2001. április 19-i királyi rendelet 3. cikkének 2. § -a szerint azonos terápiás hatással rendelkezik?


title: C-269/20. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt T kontra S

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/30

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt T kontra S
      (C-269/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/41)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Finanzamt T

         Alperes: S

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e élni azzal a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 4. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében a tagállamok számára biztosított lehetőséggel, hogy együtt, egyetlen adóalanyként kezeljék azokat a területükön letelepedett alanyokat, amelyek ugyan jogilag függetlenek, de amelyeket kölcsönös pénzügyi, gazdasági és szervezeti kapcsolatok egymással szorosan összefűznek,

                              a)

                              hogy az említett alanyok közül azon alany tekintetében kell az egyetlen adóalanyként való kezelésnek megvalósulnia, amely ezen alanyok valamennyi ügylete tekintetében adóalanynak minősül, vagy úgy,

                              b)

                              hogy az egyetlen adóalanyként való kezelésnek feltétlenül – és ezáltal jelentős mértékű adóbevétel-kiesés elviselése mellett is – az egymással szoros kapcsolatban álló alanyoktól elkülönülő, külön a héával összefüggő célokra létrehozandó fiktív adóalanynak minősülő héacsoporthoz kell vezetnie?

                  2.

                  Amennyiben az első kérdésre az a) választ kell adni: Az következik-e az Európai Unió Bíróságának a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 6. cikkének (2) bekezdése értelmében vett vállalkozásidegen célokkal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatából (az Európai Unió Bíróságának 2009. február 12-i VNLTO-ítélete, C-515/07, EU:C:2009:88), hogy az olyan adóalany esetében, amely

                              a)

                              egyrészt gazdasági tevékenységet végez, és ennek során a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontja értelmében vett, ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtást végez,

                              b)

                              másrészt pedig olyan tevékenységet végez, amelyet hatóságként folytat (közhatalmi tevékenység), és amelyre vonatkozóan a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikkének (5) bekezdése értelmében nem minősül adóalanynak,

                        az adóalany gazdasági tevékenységi ága által a közhatalmi tevékenységi ág részére ingyenesen végzett szolgáltatásnyújtást nem kell megadóztatni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján?

         (1)  HL 1977. L 145., 1. o.


title: C-274/20. sz. ügy: A Giudice di pace di Massa (Olaszország) által 2020. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GN, WX kontra Prefettura di Massa Carrara, Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/31

      A Giudice di pace di Massa (Olaszország) által 2020. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GN, WX kontra Prefettura di Massa Carrara, Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara
      (C-274/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/42)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Giudice di pace di Massa

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: GN, WX

         Alperesek: Prefettura di Massa Carrara, Ufficio Territoriale del Governo di Massa Carrara

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az „állampolgárság alapján történő megkülönböztetés” tilalmának az EUMSZ 18. cikk értelmében vett fogalmát, hogy a tagállamok részéről tilos minden olyan szabályozás, amely akár közvetetten, rejtetten és/vagy anyagi szempontból nehézséget okozhat a többi tagállam állampolgárai számára?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre igenlő választ kell adni, a Codice della Strada (közúti törvénykönyv) 93. cikkének 1-bis. bekezdése szerinti, a hatvan napot meghaladó olaszországi tartózkodást követően a külföldi rendszámmal történő közlekedésre vonatkozó (a gépjármű tulajdonosától független) tilalom nehézséget okozhat-e más tagállamok (külföldi rendszámú gépkocsival rendelkező) állampolgárai számára, következésképpen állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetésnek minősülhet-e?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a következő fogalmakat:

                              a.

                              „a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog” az EUMSZ 21. cikk értelmében,

                              b.

                              a „belső piac” az EUMSZ 26. cikk értelmében, amely egy olyan „belső határok nélküli térség, amelyben a Szerződések rendelkezéseivel összhangban biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása”;

                              c.

                                 „[a]z Unión belül biztosítani kell a munkavállalók szabad mozgását” az EUMSZ 45. cikkértelmében,

                              d.

                              „tilos a valamely tagállam állampolgárainak egy másik tagállam területén történő szabad letelepedésére vonatkozó minden korlátozás” az EUMSZ 49–55. cikk értelmében,

                              e.

                              „tilos az Unión belüli szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó minden korlátozás a tagállamok olyan állampolgárai tekintetében, akik nem abban a tagállamban letelepedettek, mint a szolgáltatást igénybe vevő személy” EUMSZ 56–62. cikk értelmében,

                        hogy az olyan nemzeti rendelkezések is tiltottak, amelyek az uniós polgárok számára – akár közvetetten, rejtetten és/vagy anyagi szempontból – korlátozhatják, megnehezíthetik vagy bármilyen módon érinthetik a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog, a munkavállalók Unión belüli szabad mozgáshoz való joga, valamint a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága gyakorlását?

                  4)

                  Amennyiben a harmadik kérdésre igenlő választ kell adni, a Codice della Strada (közúti törvénykönyv) 93. cikkének 1-bis. bekezdése szerinti, a hatvan napot meghaladó olaszországi tartózkodást követően a külföldi rendszámmal történő közlekedésre vonatkozó (a gépjármű tulajdonosától független) tilalom korlátozhatja-e, megnehezítheti-e vagy bármilyen módon érintheti-e a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog, a munkavállalók Unión belüli szabad mozgáshoz való joga, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága gyakorlását?


title: C-288/20. sz. ügy: A tribunal judiciaire – Bobigny (Franciaország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BNP Paribas Personal Finance SA kontra ZD

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/32

      A tribunal judiciaire – Bobigny (Franciaország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BNP Paribas Personal Finance SA kontra ZD
      (C-288/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Judiciaire – Bobigny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BNP Paribas Personal Finance SA

         Alperes: ZD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv (1) 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  2)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni?

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet?

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát;

                        és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  3)

                  Abban az esetben, ha a második kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 20 éves időtartamú szerződésben a [második] kérdésben említett elemek kizárólag a lerovó pénznemnek a kirovó pénznemhez képest 5,27 %-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  4)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  5)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapták ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  6)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-289/20. sz. ügy: A cour d'appel de Paris (Franciaország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IB kontra FA

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/34

      A cour d'appel de Paris (Franciaország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IB kontra FA
      (C-289/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/45)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IB

         Alperes: FA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Amennyiben – mint a jelen ügyben is – a ténybeli körülményekből kitűnik, hogy az egyik házastárs életét két tagállam között osztja meg, a 2201/2003/EK (1) rendelet 3. cikke értelmében és alkalmazása céljából tekinthető-e úgy, hogy e házastárs két tagállamban rendelkezik szokásos tartózkodási hellyel, miáltal – amennyiben az e cikkben felsorolt feltételek mindkét tagállamban teljesülnek – e két állam bíróságai egyaránt joghatósággal rendelkeznek arra, hogy a házasság felbontásáról határozzanak?

         (1)  A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.; helyesbítések: HL 2013. L 82., 63. o.; HL 2018. L 33., 5. o.)


title: C-290/20. sz. ügy: A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS Latvijas Gāze kontra Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/34

      A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS Latvijas Gāze kontra Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija
      (C-290/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/46)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Satversmes tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AS Latvijas Gāze

         Alperesek: Latvijas Republikas Saeima, Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009/73/EK irányelv (1) 23. cikkét és 32. cikkének (1) bekezdését, hogy a tagállamoknak olyan jogi szabályozást kell elfogadniuk, amely szerint egyfelől valamennyi végső felhasználó kiválaszthatja, hogy milyen típusú hálózathoz – szállító vagy elosztó hálózat – csatlakozik, másfelől pedig a rendszerüzemeltető köteles számára megengedni a szóban forgó hálózathoz történő csatlakozást?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009/73/EK irányelv 23. cikkét, hogy a tagállamoknak olyan jogi szabályozást kell elfogadniuk, amelynek értelmében a földgázszállító hálózathoz történő csatlakozás csak a nem háztartási végfelhasználók (tehát kizárólag az ipari felhasználók) számára megengedett?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009/73/EK irányelv 23. cikkét és különösen az „új ipari felhasználó” fogalmát, hogy az említett cikk azt a kötelezettséget írja elő, miszerint a tagállamoknak olyan jogi szabályozást kell elfogadniuk, amely értelmében a földgázszállító hálózathoz történő csatlakozás csak az olyan, nem háztartási végfelhasználók (tehát kizárólag az ipari felhasználók) számára megengedett, akik korábban nem csatlakoztak az elosztó hálózathoz?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009/73/EK irányelv 2. cikkének 3. pontját és 23. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami jogi szabályozás, amely szerint a földgázszállítás magában foglalja a földgáznak közvetlenül a végső felhasználó földgázellátó hálózatára történő szállítását?

         (1)  A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 94. o.).


title: C-299/20. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2020. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Icade Promotion Logement SAS kontra Ministère de l’Action et des Comptes publics

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/35

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2020. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Icade Promotion Logement SAS kontra Ministère de l’Action et des Comptes publics
      (C-299/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Icade Promotion Logement SAS

         Ellenérdekű fél: Ministère de l’Action et des Comptes publics

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2006. november 28-i irányelv (1) 392. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás alkalmazását az olyan ingatlanokkal kapcsolatos értékesítési ügyletekre korlátozza, amelyek megszerzése az hozzáadottérték-adó hatálya alá tartozott anélkül, hogy az azokat újraértékesítő adóalany jogosult lett volna ezen adó levonására? Vagy lehetővé teszi e szabályozás alkalmazását olyan ingatlanokkal kapcsolatos értékesítési ügyletekre, amelyek megszerzése nem tartozott ezen adó hatálya alá akár azért, mert e megszerzés nem tartozik az adó hatálya alá, vagy azért, mert bár annak hatálya alá tartozik, de mentesül alóla?

                  2)

                  A 2006. november 28-i irányelv 392. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az kizárja az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás alkalmazását az építési telkekkel kapcsolatos értékesítési ügyletekre az alábbi két esetben:

                              —

                              ha az ilyen, nem beépítettként megszerzett telkek a megszerzésük és az adóalany általi újraértékesítésük időpontja között építési telekké váltak;

                              —

                              ha a megszerzésük és az adóalany általi újraértékesítésük időpontja között megváltoztatták e telkek jellemzőit, így például parcellákra osztották azokat, vagy kiépítették az e parcellákat kiszolgáló különböző hálózatokat (utak, ivóvíz, villamos energia, gáz, szennyvíz, távközlés)?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).