title: T-291/17. sz. ügy: 2017. május 16-án benyújtott kereset – Transdev és társai kontra Bizottság

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/41

         2017. május 16-án benyújtott kereset – Transdev és társai kontra Bizottság
   (T-291/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/50)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Transdev (Issy-les-Moulineaux, Franciaország), Transdev Ile de France (Issy-les-Moulineaux), Transports rapides automobiles (TRA) (Villepinte, Franciaország) (képviselők: F. Salat-Baroux ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen, részben semmisítse meg az Île-de-France régióban autóbuszos szállítással foglalkozó vállalkozások javára Franciaország által végrehajtott SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2017. február 2-i európai bizottsági határozatot, amennyiben az az 1. cikkében megállapítja, hogy a regionális támogatási programot „jogellenesen” hajtották végre, miközben létező támogatási programról volt szó;

               —

               másodlagosan, részben semmisítse meg az Île-de-France régióban autóbuszos szállítással foglalkozó vállalkozások javára Franciaország által végrehajtott SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2017. február 2-i európai bizottsági határozatot, amennyiben az az 1. cikkében megállapítja, hogy a regionális támogatási programot az 1998. november 25-ét megelőző időszak vonatkozásában „jogellenesen” hajtották végre;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az elsődlegesen felhozott első jogalap azon alapul, hogy a szóban forgó regionális támogatási programot nem jogellenesen hajtották végre, mivel arra nem terjedt ki az előzetes bejelentési kötelezettség. A regionális támogatási program ugyanis az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdése értelmében, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) (a továbbiakban: 2015/1589 rendelet) 1. cikkének b) pontjában és VI. fejezetében foglalt rendelkezések értelmében vett létező támogatási program. A létező támogatási programokra vonatkozó szabályok szerint azok végrehajtása nem jogellenes, a Bizottság pedig adott esetben csak olyan megfelelő intézkedéseket írhat elő, amelyek a jövőre nézve alakítják vagy szüntetik meg e támogatásokat.

               2.

               A másodlagosan felhozott második jogalap azon alapul, hogy a regionális támogatási program nem minősül létező támogatási programnak. A felperesek szerint a Bizottság jogellenes határozatot hozott, amikor megállapította, hogy a tízéves jogvesztő határidőt megszakította a Syndicat autonome des transporteurs de voyageurs (a szállítási vállalkozások és az utasok önálló szakszervezete, a továbbiakban: SATV) által a nemzeti bírósághoz 2004-ben benyújtott kereset. A 2015/1589 rendelet 17. cikke ugyanis akként rendelkezik, hogy a tízéves jogvesztő határidőt csak a Bizottság, vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam intézkedései szakítják meg. A felperesek azt állítják, hogy az SATV által a nemzeti bíróság előtt történő keresetindítás nem minősül a jogvesztő határidőt e rendelkezés értelmében megszakító intézkedésnek.


title: T-304/13. P. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 11-i ítélete – van der Aat és társai kontra Bizottság ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Díjazás — A tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának éves kiigazítása — A Varesébe beosztott tisztviselőkre és alkalmazottakra vonatkozó korrekciós együttható — A személyzeti szabályzat 64., 65. és 65a. cikke — A személyzeti szabályzat IX. melléklete — 1239/2010/EU rendelet — Indokolási kötelezettség — Dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Nyilvánvaló értékelési hiba” )

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/48

         A Törvényszék 2014. december 11-i ítélete – van der Aat és társai kontra Bizottság
   (T-304/13. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Díjazás - A tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának éves kiigazítása - A Varesébe beosztott tisztviselőkre és alkalmazottakra vonatkozó korrekciós együttható - A személyzeti szabályzat 64., 65. és 65a. cikke - A személyzeti szabályzat IX. melléklete - 1239/2010/EU rendelet - Indokolási kötelezettség - Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2015/C 046/59)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Chris van der Aat (Besozzo, Olaszország) és az Európai Bizottságnak az ítélet mellékletében megnevezett egyéb tisztviselői és alkalmazottai (képviselők: S. Orlandi, D. de Abreu Caldas és J.-N. Louis ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Curral és D. Martin, később J. Curral és A.-C. Simon meghatalmazottak) és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és J. Herrmann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (harmadik tanács) 2013. március 21-i van der Aat és társai kontra Bizottság ítélete (F-111/11, EBHT-KSZ, EU:F:2013:42) ellen, ezen ítélet hatályon kívül helyezése iránt benyújtott fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Chris van der Aatot és az Európai Bizottságnak az ítélet mellékletében megnevezett egyéb tisztviselőit és alkalmazottait kötelezi a saját költségeik és a Bizottságnál a jelen eljárás keretében felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa viseli a jelen eljárás keretében felmerült saját költségeit.

      (1)  HL C 245., 2013.8.24.


title: C-272/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-127/04. sz., KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA és KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. május 6-án hozott ítélete ellen a KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA és KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA által 2009. július 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/29

         Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-127/04. sz., KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA és KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. május 6-án hozott ítélete ellen a KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA és KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA által 2009. július 16-án benyújtott fellebbezés
   (C-272/09. P. sz. ügy)
   2009/C 220/55
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA és KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA (képviselők: M. Siragusa, G. Rizza és M. Piergiovanni, avvocati, A. Winckler, avocat, T. Graf, Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az ítéletet,

               —

               amennyiben a Bíróság rendelkezésére álló adatok alapján lehetséges, részben semmisítse meg a határozatot és csökkentse a KME-vel szemben kiszabott bírság összegét, és

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás, valamint az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére,

         vagy másodlagosan, ha az ügy állása a fentieket nem teszi lehetővé,

               —

               helyezze hatályon kívül az ítéletet (beleértve azt a rendelkezést is, amelyben az Elsőfokú Bíróság a KME-t kötelezi a költségek viselésére), az ügyet pedig utalja vissza az Elsőfokú Bírósághoz.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők az első jogalapjukban az Elsőfokú Bíróság azon megállapítását kifogásolják, mely szerint a Bizottság jogilag megfelelő módon bizonyította, hogy az egyenletesen csévélt tekercsekkel kapcsolatos megállapodások (Level Wound Coils Arrangements) hatással voltak a releváns piacra, következésképpen pedig a KME-vel szemben kiszabott bírság kiindulási összegének megállapítása során figyelembe kellett venni e körülményt. Az Elsőfokú Bíróság ezzel az okfejtéssel, valamint a KME keresetében kifejtett első jogalap elutasításával megsértette a közösségi jogot, valamint logikátlan és nem megfelelő indokolást adott. Az Elsőfokú Bíróság továbbá nyilvánvalóan elferdítette a tényeket és az elé terjesztett bizonyítékokat, amennyiben helytállónak minősítette a Bizottság azon következtetését, mely szerint a KME által rendelkezésre bocsátott gazdasági jellegű bizonyítékok nem támasztották alá, hogy a jogsértés a maga egészében nem gyakorolt semmilyen hatást a piacra.
   A fellebbezők a második jogalapjukban azt kifogásolják, hogy az Elsőfokú Bíróság megfelelőnek ítélte, hogy a Bizottság — a jogsértéssel érintett piac méretének meghatározása érdekében, melyre a KME-vel szemben kiszabott bírság kapcsán a jogsértés súlyosságával kapcsolatos tényező megállapítása céljából került sor — olyan piaci értékre hivatkozott, amely tévesen magában foglalta a „kartellel érintett” piactól elkülönülő beszállítói piacon eszközölt értékesítésekből származó jövedelmeket is, annak ellenére, hogy a kartell tagjai vertikálisan nem tagozódtak a beszállítói piacba. Az Elsőfokú Bíróság ezzel az okfejtéssel, valamint a KME keresetében kifejtett második jogalap elutasításával megsértette a közösségi jogot, és nem megfelelő indokolást adott.
   A fellebbezők a harmadik jogalapjukban azt kifogásolják, hogy az Elsőfokú Bíróság elutasította a keresetben kifejtett harmadik jogalapot, mely szerint a Bizottság tévesen alkalmazta a bírság megállapításának módszeréről szóló 1998. évi iránymutatást, valamint megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét, amennyiben a jogsértés időtartama mérlegelésének eredményeként a KME-vel szemben kiszabott bírság kiindulási összegét a lehetséges legmagasabb százalékos mértékkel növelte. A fellebbezők szerint az Elsőfokú Bíróság megsértette a közösségi jogot, valamint homályos, logikátlan és nem megfelelő indokolást adott, amennyiben helybenhagyta a határozat vonatkozó részét.
   A fellebbezők a negyedik jogalapjukban azt állítják, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a közösségi jogot, amennyiben elutasította a keresetben kifejtett negyedik jogalap negyedik részét és helybenhagyta a határozat vonatkozó részét, amelyben a Bizottság megtagadta, hogy a KME-t az 1996. évi engedékenységi közlemény hatókörén kívüli együttműködésének jogcímén a bírság csökkentésének kedvezményében részesítse, megsértve ezzel a bírság megállapításának módszeréről szóló 1998. évi iránymutatást, valamint a tisztességes eljárás és az egyenlő bánásmód elvét.
   A fellebbezők az ötödik és egyben utolsó jogalapjukban azt állítják, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a közösségi jogot és a fellebbezőknek a teljes körű és tényleges bírósági felülvizsgálathoz való alapvető jogát, amennyiben elmulasztotta a KME érveinek alapos és körültekintő vizsgálatát, a Bizottság irányában pedig elfogultságot tanúsított.


title: T-41/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 27-i ítélete – LS Fashion kontra OHIM – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A L’Wren Scott közösségi szóvédjegy bejelentése — A LOREN SCOTT korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A védjegy tényleges használata — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése — Összetéveszthetőség hiánya — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/19

         A Törvényszék 2015. február 27-i ítélete – LS Fashion kontra OHIM – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)
   (T-41/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A L’Wren Scott közösségi szóvédjegy bejelentése - A LOREN SCOTT korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése - Összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 127/25)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: LS Fashion, LLC (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviselők: R. Black és S. Davies ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Geroulakos meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Gestión de Activos Isorana, SL (La Orotava, Spanyolország) (képviselők: F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix és L. Montoya Terán ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Gestión de Activos Isorana, SL és LS Fashion, LLC közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. november 24-én hozott határozata (R 1584/2009-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az LS Fashion, LLC –t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 109., 2012.4.14.


title: T-456/17. sz. ügy: 2017. július 21-én benyújtott kereset – Lupu kontra EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)

text:
               18.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 309/35

         2017. július 21-én benyújtott kereset – Lupu kontra EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (T-456/17. sz. ügy)
   (2017/C 309/46)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Victor Lupu (Bukarest, Románia) (képviselő: P. Acsinte ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ibryam Dzhihangir (Szilisztra, Bulgária)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy:„Djili soy original DS” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 8 810 558. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2017. május 3-án hozott határozata (R 516/2011-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               adjon helyt az EUTMA 008404551 „Djili DS” lajstromozása elleni felszólalásnak, és/vagy törölje az EUTMA 008404551 „Djili DS” lajstromozását;

               —

               másodlagosan, helyezze hatályon kívül az ötödik fellebbezési tanácsnak az R 516/2011-5. sz. fellebbezés tárgyában 2017. május 3-án hozott határozatát, és rendelje el a fellebbezési tanács előtti eljárás folytatását, továbbá kötelezze a fellebbezési tanácsot, hogy mindaddig függessze fel az előtte folyamatban lévő eljárást, amíg nem áll a fellebbezési tanács rendelkezésére a hatályon kívül helyezés iránt benyújtott, 2794/1/2016. sz. alatt iktatott fellebbezés tárgyában hozott írásbeli, indokolással ellátott és aláírt jogerős határozat;

               —

               az EUIPO-t és DZHIHANGIR Ibryamot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               az emberi jogok európai egyezménye 1. kiegészítő jegyzőkönyve 1. cikkének megsértése;

               —

               a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet 20. szabálya (7) bekezdése a) és c) pontjának megsértése;

               —

               értelemszerűen a 207/2009 tanácsi rendelet 53. cikke (2) bekezdésének c) és d) pontja a felperesnek a „Djili” csomagoláson található, kék csomagoláson piros betűkkel feltüntetett, papagájt ábrázoló képre vonatkozó szerzői joga, valamint a felperesnek a kereskedelmi név termékeken való használatára vonatkozó, az Európai Unió Bírósága C-17/06. sz. Céline ügyben hozott ítélete értelmében vett jogai tekintetében;

               —

               egyéb vonatkozó jogszabályi rendelkezések.


title: T-67/07. sz. ügy: 2007. március 2-án benyújtott kereset – Ford Motor kontra OHIM (FUN)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/52

         2007. március 2-án benyújtott kereset – Ford Motor kontra OHIM (FUN)
   (T-67/07. sz. ügy)
   (2007/C 95/105)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: R. Ingerl ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2006. december 20-i R 1135/2006-2. sz. határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „FUN ”szóvédjegy a 12. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (lajstromszám: 4 509 808).

      Az elbíráló határozata: A védjegybejelentés elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés és a védjegybejelentés elutasítása.
   Jogalapok:

               —

               A 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése a valamely jellemző feltüntetésére szolgáló adatra vonatkozó feltétlen kizáró oknak az általános szókincshez tartozó, nem közvetlenül leíró jellegű szavakra történő téves alkalmazása miatt

               —

               a 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a megkülönböztető képesség hiányát kizárólag a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának téves alkalmazása alapján állapították meg, valamint

               —

               a 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése a bejelentett védjegy elegendő megkülönböztető képessége miatt.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-484/16. sz. ügy: A Giudice di pace di Taranto (Olaszország) által 2016. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonio Semeraro elleni büntetőeljárás

text:
               21.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 428/12

         A Giudice di pace di Taranto (Olaszország) által 2016. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonio Semeraro elleni büntetőeljárás
   (C-484/16. sz. ügy)
   (2016/C 428/12)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Giudice di pace di Taranto

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Antonio Semeraro

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az EUMSZ 83. cikkre és az olasz alkotmány 2. és 3. cikkére, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 49., 51., 53. és 54. cikkére figyelemmel ellentétes-e a bűncselekmények áldozatainak jogaira, támogatására és védelmére vonatkozó minimumszabályok megállapításáról és a 2001/220/IB tanácsi kerethatározat felváltásáról szóló – Olaszországban a 2015. december 15-i 212. sz. decreto legislativóval (törvényerejű rendelet; GURI, általános sorozat, 2016. január 5-i 3. szám) átültetett –, 2012. október 25-i 2012/29/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) és különösen annak (9), (66) és (67) preambulumbekezdésével, valamint 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjával a büntetőtörvénykönyv 594. cikke szerinti bűncselekménynek a 2016. január 15-i 7. sz. decreto legislativo 7. és azt követő cikkeivel történő eltörlése?

      (1)  HL 2012. L 315., 57. o.


title: C-453/16. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2016. augusztus 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Halil Ibrahim Özçelik

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/7

         A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2016. augusztus 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Halil Ibrahim Özçelik
   (C-453/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/10)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Openbaar Ministerie

      Alperes: Halil Ibrahim Özçelik

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2002/584/IB kerethatározat (1) 8. cikke (1) bekezdésének eleje és c) pontja szerinti „bírósági határozat” olyan önálló uniós jogi fogalom-e, amelyet önállóan és egységesen kell értelmezni?

               2)

               Igenlő válasz esetén mit jelent ez a fogalom?

               3)

               A korábban a rendőrség által kibocsátott nemzeti elfogatóparancsnak az ügyészség valamely tagja által történő jóváhagyása, vagyis a jelen ügyben szóban forgó jóváhagyás ilyen „bírósági határozatnak” minősül-e?

      (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: T-250/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. július 12-i ítélete – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság (Szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés – Közösségi közbeszerzési eljárás – az elektronikus kiadványok, és különösen az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítő Kiadványa gyűjtésével, előállításával és terjesztésével kapcsolatosan nyújtandó szolgáltatások – Az egyik ajánlattevő ajánlatának az elutasítása – Egyenlő bánásmód – Indokolási kötelezettség – Nyilvánvaló értékelési hiba hiánya)

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/35

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. július 12-i ítélete – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
   (T-250/05. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés - Közösségi közbeszerzési eljárás - az elektronikus kiadványok, és különösen az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítő Kiadványa gyűjtésével, előállításával és terjesztésével kapcsolatosan nyújtandó szolgáltatások - Az egyik ajánlattevő ajánlatának az elutasítása - Egyenlő bánásmód - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba hiánya)
   (2007/C 199/66)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselő: N. Korogiannakis ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Wilderspin és M. Šimerdová meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala 2005. április 15-i határozatának megsemmisítése, amellyel elutasította a felperes ajánlatát az elektronikus kiadványok, és különösen az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítő Kiadványa gyűjtésével, előállításával és terjesztésével kapcsolatosan nyújtandó szolgáltatások tárgyában tett, 2004. november 19-i ajánlati felhívására (HL 2004 S 226), valamint annak a határozatnak a megsemmisítése, amellyel a megbízást egy másik ajánlattevőnek ítélte
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2005.9.3.


title: T-475/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. április 4-i végzése – L’Oréal kontra EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A védjegy visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               6.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/22

         A Törvényszék 2016. április 4-i végzése – L’Oréal kontra EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (T-475/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A védjegy visszavonása - Okafogyottság”))
   (2016/C 200/31)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: L’Oréal SA (Párizs, Franciaország) (képviselő: R. Dissmann ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Kusturovic meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Németország) (képviselők: N. Weber és L. Thiel ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az LR Health & Beauty Systems GmbH és a L’Oréal SA közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. május 21-én hozott határozata (R 1143/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A L’Oréal SA viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a LR Health & Beauty Systems GmbH részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 328., 2015.10.5.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. február 15. a C-13/03. sz. Tetra Laval BV kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – Verseny – A 4064/89/EGK rendelet – Az összefonódás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító korábbi határozat jogellenessége következményeképpen a szétválasztásra kötelező határozat jogellenességét megállapító ítélet)

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. február 15.
   a C-13/03. sz. Tetra Laval BV kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - Verseny - A 4064/89/EGK rendelet - Az összefonódás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító korábbi határozat jogellenessége következményeképpen a szétválasztásra kötelező határozat jogellenességét megállapító ítélet)
   (2005/C 106/07)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-13/03. P. sz. Tetra Laval BV, székhelye Amszterdam (Hollandia), (képviseli: A. Vandencasteele, D. Waelbroeck és M. Johnsson, ügyvédek, valamint A. Weitbrecht és S. Völcker), kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: M. Petite, A. Whelan és P. Hellström) ügyben, az Európai Bíróság alapokmányának 49. cikke alapján 2003. január 8-án benyújtott fellebbezés tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai P. Jann, az első tanács elnöke, a tanács elnökeként eljárva, C.W.A. Timmermans, A. Rosas (előadó), tanácselnökök, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr és J. N. Cunha Rodrigues, bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: L. Hewlett vezető tisztviselő, 2005. február 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A fellebbezésről nem szükséges határozni.

               2)

               Az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 70., 2003.3.22.


title: C-324/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-135/13. sz., Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA és Sitre Srl kontra Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) ügyben 2015. április 30-án hozott ítélete ellen a Hitachi Chemical Europe GmbH és a Polynt SpA által 2015. június 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/25

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-135/13. sz., Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA és Sitre Srl kontra Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) ügyben 2015. április 30-án hozott ítélete ellen a Hitachi Chemical Europe GmbH és a Polynt SpA által 2015. június 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-324/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 311/31)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Hitachi Chemical Europe GmbH és Polynt SpA (képviselő: C. Mereu ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Holland Királyság, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-135/13. sz. ügyben hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot, vagy másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az határozzon a fellebbező megsemmisítés iránti kérelméről;

               —

               az alperest kötelezze valamennyi eljárási költség megfizetésére, ideértve a Törvényszék előtt felmerült költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék megsértette a közösségi jogot azáltal, hogy elutasította a megtámadott határozat megsemmisítése iráni kérelmüket. Különösen azt állítják, hogy a Törvényszék több hibát is vétett az indokolásában, és a fellebbezők helyzetére alkalmazandó jogi háttér értelmezésében. Ennek eredményeképpen a Törvényszék a következő jogalkalmazási hibákat követte el:

               —

               A Törvényszék ellentmondásos és téves állításokat tett a REACH-rendelet (1) 57. cikkének f) pontja szerinti kockázatértékelés figyelembe vételének szükségessége tekintetében, és ennek következtében tévesen értelmezte e rendelkezést.

               —

               A Törvényszék az iránymutatási dokumentáció helyzetére és súlyára vonatkozóan ellentmondásos állításokat tett és eltért a szilárd ítélkezési gyakorlattól az e rendelet 57. cikkének f) pontja szerinti „azonos mértékű aggodalomra ad okot” értelmezése tekintetében.

               —

               A Törvényszék által a REACH 60. cikkének (2) bekezdésére tett téves hivatkozás elégtelen indokolást eredményezett.

               —

               A Törvényszék hibás jogszabályi szöveget alkalmazott az alkalmazottak és a fogyasztók veszélynek való kitételére vonatkozó érvek elutasítása során, és ezáltal tévesen alkalmazta az 57. cikk f) pontját.

         Ezen indokok alapján a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-135/13. sz. ügyben hozott ítéletét és semmisítse meg a megtámadott határozatot.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.).


title: T-627/11. sz. ügy: 2011. december 2-án benyújtott kereset — ATMvision kontra Bizottság

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/26

         2011. december 2-án benyújtott kereset — ATMvision kontra Bizottság
   (T-627/11. sz. ügy)
   2012/C 49/48
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: ATMvision AG (Salem, Németország) (képviselők: A. Cordewener, F. Kutt és C. Jehke ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg teljes egészében a C 7/2010 (korábbi CP 250/2009 és NN 5/2010) állami támogatásról (KStG, szanálási rendelkezés) szóló eljárásban 2011. január 26-án hozott alperesi határozatot;

               —

               másodlagosan: a hivatkozott határozatot legalább annyiban helyezze hatályon kívül, amennyiben az a bizalomvédelem elve alapján nem mentesítette a felperes helyzetében lévő vállalkozásokat a 4. és 5. cikkben előírt visszatéríttetési kötelezettség alól, illetve nem rendelt el átmeneti szabályozást az ilyen vállalkozások javára;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes lényegében az alábbiakra hivatkozik:

               —

               Az alperes a megtámadott határozatban tévesen állapítja meg, hogy a társasági adóról szóló német törvény (Körperschaftsteuergesetz, KStG) 8c. §-ának (1a) bekezdésében foglalt „szanálási rendelkezés” esetében az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti jogellenes állami támogatásról van szó. A felperes e tekintetben többek között előadja, hogy az alperes tévesen véli úgy, hogy a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésében foglalt szabályozás szelektív jellegű, és nem képez indokolt kivételt a KStG 8c. §-ának (1) bekezdésében foglalt elv alól, amely szerint a társaság adójogi veszteségei bizonyos feltételek mellett nem számolhatók el a társasági részesedések tulajdonosainak megváltozása esetén. A felperes álláspontja szerint az alperes jogsértő módon tekintette a KStG 8c. §-ának (1) bekezdésében foglalt szabályozást az állami támogatások ellenőrzése során irányadó nemzeti referenciarendszernek.

               —

               Az irányadó referenciarendszer a német jogban főszabályt képező időközi veszteségelszámolás lehetősége, amely az úgynevezett objektív nettó elszámolás elvéből következik. A felperes álláspontja szerint a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésében foglalt „szanálási rendelkezés” csak megerősíti e referenciarendszert. Ezen túlmenően a KStG 8c. §-ának (1) bekezdése azért sem lehet az irányadó nemzeti referenciarendszer, mert e szabály a német alaptörvény rendelkezései szerint alkotmánysértő.

               —

               Továbbá a KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésében foglalt szabályozás úgynevezett általános intézkedés, amely lehetőség szerint minden veszteséges gazdasági szereplő számára kedvező, és nem részesíti előnyben a piaci szereplők valamely szűk csoportját. Így a felperes álláspontja szerint a „szanálási rendelkezésnek” nincs szelektív jellege.

               —

               A KStG 8c. §-ának (1a) bekezdésében foglalt „szanálási rendelkezést” igazolja a német adórendszer jellege és belső felépítése, mivel e szabály a KStG 8c. §-ának (1) bekezdésében foglalt veszteséglevonási korlát hatásait ellensúlyozza. A felperes ezzel kapcsolatban előadja, hogy a KStG 8c. §-ának eredeti változatával a visszaéléseket kívánták elkerülni, azonban e szabályozás túl messzire ment, és az, hogy e rendelkezést utólag (visszaható hatállyal) kiegészítették a KStG 8c. §-a (1a) bekezdésével, csupán mérsékli a KStG 8c. §-ának (1) bekezdésében foglalt, célt meghaladó szabályozási tartalmat, ennyiben pedig visszaállítja az általános időközi veszteségelszámolás mint vonatkozó referenciarendszer érvényét.

               —

               Végül a felperes úgy érvel, hogy hivatkozhat a bizalomvédelem elvére, mivel nem számolhatott az alperes marasztaló határozatával, tekintettel arra, hogy az alperes nem kifogásolta sem a KStG 8. §-ának (4) bekezdésében foglalt hasonló szerkezetű szabály korábbi változatát, sem más tagállamok összehasonlítható szabályozásait.


title: T-387/07. R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2007. december 14-i végzése – Portugália kontra Bizottság ( Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Pénzügyi támogatás csökkentése – A végrehajtás felfüggesztésére irányuló kérelem – A sürgősség hiánya )

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/44

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2007. december 14-i végzése – Portugália kontra Bizottság
   (T-387/07. R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Pénzügyi támogatás csökkentése - A végrehajtás felfüggesztésére irányuló kérelem - A sürgősség hiánya’)
   (2008/C 51/82)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Fernandes, S. Rodrigues és A. Gattini meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Guerra e Andrade és L. Flynn meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt az Európai Regionális Fejlesztési Alapból az 1995. július 28-i C (95) 1769 bizottsági határozattal a „SGAIA” részére odaítélt támogatás csökkentéséről szóló, 2007. július 31-i C (2007) 3722 bizottsági határozat, másrészt egy 2007. szeptember 17-i terhelési értesítésben feltételezetten szereplő fizetési felszólítás végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-557/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 2-i végzése — RiskMetrics Solutions kontra OHIM (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/68

         A Törvényszék 2013. október 2-i végzése — RiskMetrics Solutions kontra OHIM (RISKMANAGER)
   (T-557/12. sz. ügy) (1)

   2013/C 344/125
   Az eljárás nyelve: angol
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 370., 2011.12.17.


title: T-87/94. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. május 30-i ítélete – Blom és társai kontra Bizottság ( Kártérítési kereset – Szerződésen kívüli felelősség – Tej – Kiegészítő illeték – Referenciamennyiség – Értékesítés-megszüntetési kötelezettségvállalást tett termelő – SLOM 1983-termelők – A termelés újrakezdésének elmaradása a kötelezettségvállalás lejártakor )

text:
               14.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/10

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. május 30-i ítélete – Blom és társai kontra Bizottság
   (T-87/94. sz. ügy) (1)

   („Kártérítési kereset - Szerződésen kívüli felelősség - Tej - Kiegészítő illeték - Referenciamennyiség - Értékesítés-megszüntetési kötelezettségvállalást tett termelő - SLOM 1983-termelők - A termelés újrakezdésének elmaradása a kötelezettségvállalás lejártakor”)
   (2006/C 249/26)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperesek: J.C. Blom (Blokker, Hollandia) és az ítélet mellékletében szereplő többi felperes (képviselők kezdetben: H. Bronkhorst és E. Pijnacker Hordjik ügyvédek, később: E. Pijnacker Hordjik)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa (képviselők kezdetben: A. Brautigam és A.-M. Colaert meghatalmazottak, később: A.-M. Colaert) és az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: T. van Rijn meghatalmazott, segítője: H.-J. Rabe ügyvéd, később: T. van Rijn)
   Az ügy tárgya
   Az EK-Szerződés 178. cikke (jelenleg EK 235. cikk) és az EK-Szerződés 215. cikkének második bekezdése (jelenleg EK 288. cikk második bekezdés) értelmében benyújtott, a 804/68/EGK rendelet 5c. cikkében említett kiegészítő illeték részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló [nem hivatalos fordítás], 1984. május 16-i 1371/84/EGK bizottsági rendelet (HL L 132., 11. o.) által kiegészített, a 804/68/EGK rendelet 5c. cikkében említett illetéknek a tej- és tejtermékágazatban történő alkalmazására vonatkozó általános szabályok elfogadásáról szóló, 1984. március 31-i 857/84/EGK tanácsi rendelet (HL L 90., 13. o.) alkalmazása miatt a tejértékesítésben való akadályoztatása következtében a felperes által vélelmezetten elszenvedett károk megtérítésére irányuló kérelem tárgyában.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet a J. C. Blom által benyújtott részében elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetnek a mellékletben szereplő felperesek által benyújtott részéről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 90., 1994.3.26.


title: C-16/09. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2009. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gudrun Schwemmer kontra Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/7

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2009. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gudrun Schwemmer kontra Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse
   (C-16/09. sz. ügy)
   2009/C 90/11
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof (Németország)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gudrun Schwemmer

      Alperes: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Megfelelően alkalmazni kell-e a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71 rendelet (1) 76. cikkének (2) bekezdésében foglalt rendelkezést az 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72 rendelet (2) 10. cikkének a) pontjára azokban az esetekben, amelyekben a kedvezményezett szülő a foglalkoztatási országban általa megszerzett családi ellátásokat nem igényli?

               2)

               Ha az 1408/71 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése megfelelően alkalmazandó: a lakóhely szerinti tagállamnak a családi ellátások tekintetében illetékes intézménye mely mérlegelési szempontok alapján alkalmazhatja az 574/72 rendelet 10. cikkének a) pontját ugyanúgy, mintha az ellátásokat a foglalkoztatási országban nyújtották volna? Korlátozható-e a családi ellátások foglalkoztatási országban történő nyújtásának vélelmezésére irányuló mérlegelési jog, ha a kedvezményezett a foglalkoztatási országban az általa megszerzett családi ellátásokat tudatosan nem igényli annak érdekében, hogy a családi támogatásokra jogosultnak a lakóhely szerinti tagállamban kárt okozzon?

      (1)  HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.

      (2)  HL L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 83. o.


title: T-215/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. október 4-i ítélete — Görögország kontra Bizottság ( „EMOGA — Garanciarészleg — A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások — Gyapot — Legszegényebbeknek nyújtott támogatás — Vidékfejlesztés — Az ellenőrzések hatékonysága — Arányosság” )

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/24

         A Törvényszék 2012. október 4-i ítélete — Görögország kontra Bizottság
   (T-215/10. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások - Gyapot - Legszegényebbeknek nyújtott támogatás - Vidékfejlesztés - Az ellenőrzések hatékonysága - Arányosság)
   2012/C 355/51
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: kezdetben I. Chalkias, G. Skiani és E. Leftheriotou, később I. Chalkias, E. Leftheriotou és X. Basakou meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Tserepa-Lacombe és A. Markoulli, meghalmazottak, segítőjük N. Korogiannakis ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMOGA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2010. március 11-i 2010/152/EU bizottsági határozat (HL L 63., 7. o.) megsemmisítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 195., 2010.7.17.


title: C-316/15. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2015. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – The Queen, a Hemming (kereskedelmi nevén „Simply Pleasure Ltd.”) és társai kérelme alapján kontra Westminster City Council

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/22

         A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2015. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – The Queen, a Hemming (kereskedelmi nevén „Simply Pleasure Ltd.”) és társai kérelme alapján kontra Westminster City Council
   (C-316/15. sz. ügy)
   (2015/C 311/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court of the United Kingdom

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Hemming, kereskedelmi nevén „Simply Pleasure Ltd.”, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, kereskedelmi nevén „Janus”, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

      Alperes: Westminster City Council

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Amennyiben valamely szexlétesítményre vonatkozó engedély megadásáért vagy megújításáért a kérelmezőnek olyan, két részből összetevődő díjat kell fizetnie, amelynek egyik része a kérelem adminisztrálásával kapcsolatos, és vissza nem téríthető, a másik rész pedig az engedélyezési rendszer kezelésével, és a kérelem elutasítása esetén visszatérítendő:

               (1)

               a második, visszatérítendő részt is magában foglaló díj megfizetésének kötelezettsége az uniós jog szempontjából és minden további nélkül azt jelenti-e, hogy az alpereseket a kérelmükkel összefüggésben olyan díj terhelte, amely ellentétes volt a belső piaci szolgáltatásokról szóló 2006/123/EK irányelv (1) 13. cikkének (2) bekezdésével, amennyiben meghaladta a Westminster City Council részéről a kérelmek elbírálásával kapcsolatban felmerült költséget?

               (2)

               függ-e az a végkövetkeztetés, amely szerint az ilyen követelményt úgy kell tekinteni, mint amely díjat – vagy ha úgy kell tekinteni, a Westminster City Council részéről a kérelmek elbírálásával kapcsolatban felmerült költségeket meghaladó díjat – foglal magában, további (és ha igen, mely) követelmények hatásától, például:

                           (a)

                           annak bizonyítása, hogy a második, visszatérítendő rész a kérelmező számára valamiféle költséget vagy veszteséget jelentett, vagy valószínűleg fog jelenteni,

                           (b)

                           a második, visszatérítendő rész mértéke és az az időtartam, amíg azt a visszatérítésig visszatartják, vagy

                           (c)

                           a Westminster City Council részéről a kérelmek elbírálásával kapcsolatban felmerült költségekben (és így a vissza nem téríthető költségben) elért bármiféle megtakarítás, amely abból ered, hogy az összes kérelmezőnek előre meg kellett fizetnie a két részből összetevődő díjat?

      (1)  HL L 376., 36. o.


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) C-269/02. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben 2004. június 24-én hozott ítélete (Tagállami mulasztás – A 98/24/EK irányelv határidőben történő átültetésének elmulasztása – Munkavállalók egészségének és biztonságának védelme – Munkahelyen előforduló vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatok)

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   C-269/02. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben 2004. június 24-én hozott ítélete (1)

   (Tagállami mulasztás - A 98/24/EK irányelv határidőben történő átültetésének elmulasztása - Munkavállalók egészségének és biztonságának védelme - Munkahelyen előforduló vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatok)
   (2004/C 217/04)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-269/02, Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: D. Martin), kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Francia Köztársaság (meghatalmazottak: G. de Bergues és C. Lemaire, valamint C. Bergeot-Nunes) ügyben, annak megállapítása tárgyában, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről (tizennegyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) szóló, 1998. április 7-i 98/24/EK tanácsi irányelvnek (HL L 131., 11. o.). vagy legalábbis nem közölte vele ezeket a rendelkezéseket, a Francia Köztársaság elmulasztotta az irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai A. Rosas, a tanács elnöke, R. Schintgen és K. Schiemann (előadó) bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: R. Grass, 2004. június 24-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a munkájuk során vegyi anyagokkal kapcsolatos kockázatoknak kitett munkavállalók egészségének és biztonságának védelméről (tizennegyedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikkének (1) bekezdése értelmében) szóló, 1998. április 7-i 98/24/EK tanácsi irányelvnek, a Francia Köztársaság elmulasztotta az irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését,

               2)

               Kötelezi a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 219., 2002.9.14.


title: F-119/06. sz. ügy: 2006. október 9-én benyújtott kereset – Petrus J. F. Kerstens kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/68

         2006. október 9-én benyújtott kereset – Petrus J. F. Kerstens kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (F-119/06. sz. ügy)
   (2006/C 294/134)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal (PMO) igazgatási bizottságának a PMO szervezeti ábrájának megváltoztatásáról szóló, 2005. december 8-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2006. július 6-i határozatát a felperes R/167/06. sz. panaszának elutasításáról;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy fizessen a felperesnek 5 000 euró méltányos összegű kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, a PMO „Eszközök” egységének volt vezetője, a 2005. december 8-i határozatot vitatja, amely vizsgálati és jövőkutatási munkakörbe való újrabeosztását eredményezte. A személyzeti szabályzat 7. cikkének megsértését állítja, mivel újrabeosztása a szolgálati érdekkel ellentétes és sérti a munkakörök egyenértékűségének elvét. A felperes másodsorban a személyzeti szabályzat fegyelmi büntetésekről szóló rendelkezéseinek megsértésére hivatkozik. Harmadsorban hatáskörrel való visszaélést állít.


title: C-116/06. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2007. szeptember 20-i ítélete (a Tampereen käräjäoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sari Kiiski kontra Tampereen kaupunki (Férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód – A várandós munkavállalók védelme – A 76/207/EGK rendelet 2. cikke – A szülési szabadsághoz való jog – A 92/85/EGK irányelv 8. és 11. pontja – A nevelési szabadság időtartamának módosításához való jogot befolyásoló tényezők)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/12

         A Bíróság (negyedik tanács) 2007. szeptember 20-i ítélete (a Tampereen käräjäoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sari Kiiski kontra Tampereen kaupunki
   (C-116/06. sz. ügy) (1)

   (Férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód - A várandós munkavállalók védelme - A 76/207/EGK rendelet 2. cikke - A szülési szabadsághoz való jog - A 92/85/EGK irányelv 8. és 11. pontja - A „nevelési szabadság’ időtartamának módosításához való jogot befolyásoló tényezők)
   (2007/C 269/24)
   Az eljárás nyelve: finn
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tampereen käräjäoikeus
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Sari Kiiski

      Alperes: Tampereen kaupunki
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A 2002. szeptember 23-i 2002/73/EK európai parlament és tanácsi irányelvvel (HL L 269., 15. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 255. oldal) módosított, a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló, 1976. február 6-i 76/207/EGK tanácsi irányelv (HL L 39., 40. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 187. oldal) 2. cikkének, valamint az 1992. október 19-i, a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló 92/85/EGK tanácsi irányelv (HL L 348., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 110. oldal) 8. és 11. cikkének értelmezése – A nevelési szabadság időtartama csökkentésének munkavállaló általi megtagadása – Nemzeti szabályozás, amely a szabadság időtartama módosításának feltételeiként előre nem látható és alapos okokat ír elő, és a kollektív szerződés értelmében elfogadott gyakorlat, amely a terhességet kizárja ezen okok közül
   Rendelkező rész
   A 2002. szeptember 23-i 2002/73/EGK parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló, 1976. február 9-i 76/207/EGK tanácsi irányelvnek a munkakörülményekre vonatozóan nemi alapon történő közvetett és közvetlen hátrányos megkülönböztetést tiltó 2. cikkével, valamint a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelvnek (tizedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) a szülési szabadságra vonatkozó 8. és 11. cikkével ellentétesek a nevelési szabadságot szabályozó olyan nemzeti rendelkezések, amelyek mivel nem veszik figyelembe a szülést megelőző és követő legalább tizennégy hetes korlátozott időszak során az érintett munkavállaló vonatkozásában a terhességgel járó változásokat, az érintett számára nem teszik lehetővé a nevelési szabadság időszakának kérelemre történő módosítását abban az időpontban, amikor a szülési szabadsághoz való jogait igényli, és ezáltal megfosztják őt a szülési szabadsághoz kapcsolódó jogaitól.

      (1)  HL C 121., 2006.5.20.


title: C-117/13. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Technische Universität Darmstadt kontra Eugen Ulmer KG (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2001/29/EK irányelv — Szerzői jog és szomszédos jogok — Kivételek és korlátozások — Az 5. cikk (3) bekezdésének n) pontja — Műveknek, illetve más védelem alatt álló teljesítményeknek kutatás vagy egyéni tanulmányok céljából történő felhasználása — A nyilvánosság egyes tagjai számára a nyilvánosság számára hozzáférhető könyvtárban e célra kijelölt terminálokon hozzáférhetővé tett könyv — Az „adásvételi vagy felhasználási feltételek” alá nem eső mű fogalma — A könyvtár joga a gyűjteményében szereplő valamely mű digitalizálására a műnek az e célra kijelölt terminálokon történő hozzáférhetővé tétele céljából — A mű e célra kijelölt terminálokon történő hozzáférhetővé tétele, amely lehetővé teszi a mű papírra nyomtatását vagy USB-kulcsra mentését)

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/11

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Technische Universität Darmstadt kontra Eugen Ulmer KG
   (C-117/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2001/29/EK irányelv - Szerzői jog és szomszédos jogok - Kivételek és korlátozások - Az 5. cikk (3) bekezdésének n) pontja - Műveknek, illetve más védelem alatt álló teljesítményeknek kutatás vagy egyéni tanulmányok céljából történő felhasználása - A nyilvánosság egyes tagjai számára a nyilvánosság számára hozzáférhető könyvtárban e célra kijelölt terminálokon hozzáférhetővé tett könyv - Az „adásvételi vagy felhasználási feltételek” alá nem eső mű fogalma - A könyvtár joga a gyűjteményében szereplő valamely mű digitalizálására a műnek az e célra kijelölt terminálokon történő hozzáférhetővé tétele céljából - A mű e célra kijelölt terminálokon történő hozzáférhetővé tétele, amely lehetővé teszi a mű papírra nyomtatását vagy USB-kulcsra mentését))
   2014/C 409/15
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Technische Universität Darmstadt

      Alperes: Eugen Ulmer KG

      Rendelkező rész

               1)

               Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (3) bekezdése n) pontjában szereplő „adásvételi vagy felhasználási feltételek” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az azt jelenti, hogy a jogosultnak és az e rendelkezésben említett valamely olyan intézménynek, mint például egy nyilvánosság számára hozzáférhető könyvtár, előzetesen felhasználási szerződést kell kötnie egymással az érintett műre vonatkozóan, amelyben részletesen meg kell határozni, hogy az intézmény milyen feltételek mellett használhatja fel a művet.

               2)

               A 2001/29 irányelv 5. cikke (3) bekezdésének n) pontját, az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének c) pontjával együttesen úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha valamely tagállam jogot biztosít az e rendelkezésekben említett, nyilvánosság számára hozzáférhető könyvtáraknak a gyűjteményeikbe tartozó művek digitalizálására, amennyiben e többszörözésre a műveknek a felhasználók részére ezen intézmények helyiségeiben e célra kijelölt terminálokon történő hozzáférhetővé tétele céljából van szükség.

               3)

               A 2001/29 irányelv 5. cikke (3) bekezdésének n) pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem terjed ki az olyan cselekményekre, mint a műveknek az e rendelkezésben említett, nyilvánosság számára hozzáférhető könyvtárakban e célra kijelölt terminálokon keresztül a felhasználók általi papírra történő kinyomtatása vagy USB kulcson való tárolása. Az ilyen többszörözési cselekmények viszont adott esetben megengedettek lehetnek a 2001/29 irányelv 5. cikke (2) bekezdése a) vagy b) pontjában foglalt kivételeket vagy korlátozásokat átültető nemzeti jogszabályok alapján, amennyiben az e rendelkezések által megkövetelt feltételek minden egyes konkrét esetben teljesülnek.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: T-439/12. sz. ügy: 2012. október 5-én benyújtott kereset — Trefilerías Quijano kontra Bizottság

text:
               1.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/11

         2012. október 5-én benyújtott kereset — Trefilerías Quijano kontra Bizottság
   (T-439/12. sz. ügy)
   2012/C 373/18
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: a Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Spanyolország) (képviselők: F. González Díaz és P. Herrero Prieto ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 264. cikkének megfelelően semmisítse meg az Európai Bizottság COMP/38.344 „feszített acél”-ügyben 2012. július 25-én hozott határozatát;

               —

               az Európai Unió Bírósága alapokmányának 24. cikke és a Törvényszék eljárási szabályzata 64. cikke 3. §-ának d) pontja alapján hívja fel a Bizottságot, hogy nyújtsa be azok iratokat, számításokat és egyéb ténybeli és/vagy jogi elemeket, amelyek alapján helyt adott a Proderac, a CB, az ITAS, az OriMartin, a Siderúrgica Latina Martin által benyújtott, fizetési képesség hiányára vonatkozó kérelmeknek és/vagy elfogadta az ArcelorMittal bírság csökkentésére irányuló kérelmét;

               —

               valamennyi esetben kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-438/12. sz., Global Stell Wire kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.


title: T-51/15. sz. ügy: 2015. február 3-án benyújtott kereset – PAN Europe kontra Bizottság

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/33

         2015. február 3-án benyújtott kereset – PAN Europe kontra Bizottság
   (T-51/15. sz. ügy)
   (2015/C 118/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brüsszel, Belgium) (képviselő: B. Kloostra ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2014. november 24-i Ares(2014) 3900631 megjelölésű bizottsági határozatot (a továbbiakban: vitatott határozat), amelyben a Bizottság legtöbb részében megerősítette a 2014. június 3-i Ares(2014) 2150615 megjelölésű határozatát, amelyben a Bizottság a PAN Europe 2014. január 3-i (a Bizottság által 2014. január 6-án nyilvántartásba vett) információkéréséről határozott;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárások költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a vitatott határozat elfogadásával a Bizottság megsértette, illetve helytelenül nem, vagy csupán részben alkalmazta az 1367/2006/EK rendeletet, mivel:

                           —

                           a Bizottság megsértette az 1367/2006/EK rendelet 2. cikke (1) bekezdésének d) pontját azáltal, hogy nem vette figyelembe azt a tényt, hogy a kért információ környezeti információnak minősül;

                           —

                           a Bizottság megsértette az 1367/2006/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdését és az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdését azáltal, hogy az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében szereplő megtagadási okot nem az Aarhusi Egyezmény 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével összhangban értelmezte, vagy/és nem kellően megszorítóan azáltal, hogy nem mérlegelte a Bizottság által hivatkozott, a döntéshozatali eljárás védelméhez fűződő különleges érdeket a környezeti információk hozzáférhetővé tételéhez fűződő általános érdekekkel szemben, továbbá azáltal, hogy nem indokolta megfelelően a megtagadást;

                           —

                           a Bizottság megsértette az 1367/2006/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdését és az 1049/2001 rendelet 4. cikkét azáltal, hogy nem vizsgálta meg konkrétan és egyenként a hozzáférés iránti kérelemben megjelölt dokumentumokat, és azáltal hogy nem igazolta minden egyes konkrét dokumentum vonatkozásában, hogy mely ok miatt nem lehet hozzáférhetővé tenni.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság azáltal, hogy elfogadta a vitatott határozatot, megsértette az 1049/2001/EK rendeletet, különösen e rendelet 4. cikkét, és/vagy konkrétabban annak 4. cikke (3) bekezdését, mert nem bizonyította, hogy a hivatkozott megtagadási ok alkalmazható, helytelenül nem mérlegelte a hozzáférhetővé tételhez fűződő érdekeket, továbbá helytelenül, illetve az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének megsértésével nem vizsgálta meg konkrétan és egyenként a dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelemben megjelölt dokumentumokat.


title: C-379/05. sz. ügy: A Gerechtshof te Amsterdam  2005. szeptember 21-i  határozatával az Amurta S.G.P.S. kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/3

         A Gerechtshof te Amsterdam 2005. szeptember 21-i határozatával az Amurta S.G.P.S. kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-379/05. sz. ügy)
   (2006/C 22/06)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Gerechtshof te Amsterdam 2005. szeptember 21-i határozatával, amely 2005. október 17-én érkezett a Bíróság Hivatalához, az Amurta S.G.P.S. kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Gerechtshof te Amsterdam a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Az 1965. évi Wet op de dividendbelasting (az osztalékadóról szóló 1965. évi törvény) 4. cikke szerinti mentesség a jelen határozat 5.3.–5.5. pontjaiban ismertetett, ugyanezen törvény 4a cikkében megállapított mentességgel együttesen vizsgálva összeegyeztethető-e az EK-Szerződésnek a tőke szabad mozgásáról szóló rendelkezéseivel annyiban, amennyiben ez a mentesség csak azon Hollandiában társaságiadó-alany részvényesek vagy Hollandiában állandó telephellyel rendelkező külföldi részvényesek részére történő osztalékfizetésekre alkalmazandó – utóbbi azzal, hogy a részesedések ezen állandó telephely vagyonát képezik –, amelyekre vonatkozik a részesedéseknek az 1969. évi Wet op de venootschapsbelasting (a társasági adóról szóló 1969. évi törvény) 13. cikkében foglalt mentessége?

               2)

               Van-e jelentősége az 1. kérdés megválaszolásánál annak, hogy az olyan külföldi részvényes/társaság székhelye szerinti állam, amelyre nem vonatkozik az 1965. évi Wet op de dividendbelasting 4. cikke szerinti mentesség, lehetővé teszi e részvényes/társaság számára a holland osztalékadó teljes beszámítását (full credit)?


title: F-98/07. sz. ügy: 2007. október 3-án benyújtott kereset – Petrilli kontra Bizottság

text:
               8.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/48

         2007. október 3-án benyújtott kereset – Petrilli kontra Bizottság
   (F-98/07. sz. ügy)
   (2007/C 297/96)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Nicole Petrilli (Sint Stevens Woluwe, Belgium) (képviselő: J. L. Lodomez ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg, hogy a jelen megsemmisítés iránti kereset elfogadható és megalapozott;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2007. július 20-i határozatot, amellyel a kinevezésre jogosult hatóság elutasította a felperes által az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata (személyzeti szabályzat) 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott kérelmet, amely kérelem a felperesnek a Bizottság Kutatási Főigazgatóságánál fennálló szerződésének meghosszabbítására irányult;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Bizottság esetleges határozatát, amelyet a felperes által – a jelen keresettel és a kinevezésre jogosult hatóság 2007. július 20-án hozott határozatának felfüggesztése iránti keresettel párhuzamosan – benyújtott panaszról hoz;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg, hogy a jelen kártérítési kereset elfogadható és megalapozott;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék – késedelmi naponként 1 000 euró kényszerítő bírság mellett – kötelezze a Bizottságot, hogy a felperes számára tegye lehetővé a szerződéses alkalmazotti munkakörébe való visszatérést a Kutatási Főigazgatóság „T2” egységében 18 hónap időtartamra;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot, hogy fizesse meg a felperes számára a szerződése meghosszabbításának megtagadásából eredő keresetkiesés által okozott anyagi kár megtérítéseként azon keresetnek megfelelő összeget, amelyben a felperes akkor részesült volna, ha a szerződéses alkalmazotti szerződését a három éves határidőig végig fenntarthatta volna;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a felperes által elszenvedett járulékos kár megtérítésére, amelyet a felperes annak következtében szenvedett el, hogy – a fent említett szerződése meghosszabbítása elmaradása miatt – elveszítette a lehetőséget arra, hogy a jövőben létrejövő Kutatási Végrehajtó Hivatalban (REA) határozott idejű szerződéshez jusson és arra, hogy a Bizottságban a feladatát befejezze, és ott e feladat végrehajtása során az ismereteit elmélyítse;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot, hogy a felperes szerződésének meghosszabbítását megtagadó határozatával okozott nem vagyoni kár megtérítéseként fizesse meg a felperesnek az Elsőfokú Bíróság által meghatározandó összeget, amelyet a felperes ideiglenesen 1 euróban határoz meg, azzal a kifejezett fenntartással, hogy ezt az összeget az eljárás során felemelheti;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A keresetének alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyből az első a jogszerűség elvének és a kisegítő alkalmazottak alkalmazási feltételei (RAA) 88. cikkének megsértésén alapul. A felperes azt állítja, hogy a szerződéses alkalmazotti szerződésének meghosszabbítását megtagadó határozat, amelyet a nem határozatlan időtartamú alkalmazottak szolgálati viszonyának maximális időtartamáról szóló, 2004. április 28-i bizottsági határozat alapján hoztak, meggátolja az RAA 88. cikkének érvényesülését, amely lehetővé tenné a szerződésének újabb 18 hónapos időszakkal történő meghosszabbítását. A 2004. április 28-i határozat jogellenes, mivel korlátozza a személyzeti szabályzat szerinti jogokat.
   A második jogalap a gondos ügyintézés elvén, a közigazgatás gondoskodási kötelezettségén és a szolgálati érdeken alapul. A felperes előterjeszti, hogy a megtámadott határozat nem veszi figyelembe sem a személyes helyzetét, sem a szolgálati érdeket, sem a jövőben létrehozandó ügynökség érdekeit.
   A harmadik érv az indokolás hiányosságán és az RAA 3b. cikkének megsértésén alapul. A felperes többek között arra hivatkozik, hogy szerződése meghosszabbításának amiatti automatikus megtagadása, hogy az elérte a 2004. április 28-i határozatban meghatározott hatéves felső határt, megsérti az RAA 3b. cikkének szellemét, amely azon a szándékon alapul, hogy a speciális területeken a feladatok elvégzésére – a sajátos feladat elvégzéséhez szükséges időre – a személyeket határozott idejű szerződéssel alkalmazzák.
   A negyedik jogalap azon alapul, hogy a 2004. április 28-i határozat megsérti az 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelvet (HL L 175., 43. o.; 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.), az európai munkajog általános elveit, az alkalmazottak szociális jogait, különösen a munkahely stabilitásának elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét. Ez utóbbit illetően a felperes hangsúlyozza, hogy a hat éves felső határ csak az RAA 3b. cikkének hatálya alá tartozó szerződéses alkalmazottakra vonatkozik, míg az RAA 3a. cikkének hatálya alá tartozó szerződéses alkalmazottaknak lehetőségük van határozatlan idejű szerződés kötésére.


               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/3

         Az Elsőfokú Bíróság új tagjainak eskütétele
   (2007/C 269/06)
   Az Európai Közösségek tagállamai kormányai képviselőinek 2007. április 25-i (1) és 2007. május 23-i (2) határozatával az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságára a 2007. szeptember 1-jétől2013. augusztus 31-ig terjedő időszakra bíróvá kinevezett A. Dittrich, S. Soldevila Fragoso és L. Truchot 2007. szeptember 17-én esküt tett a Bíróság előtt.
   Az Európai Közösségek tagállamai kormányai képviselőinek 2007. április 25-i (3) határozatával az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságára a 2007. szeptember 17-től2010. augusztus 31-ig terjedő időszakra bíróvá kinevezett S. Frimodt Nielsen 2007. szeptember 17-én esküt tett a Bíróság előtt.

      (1)  HL L 114., 2007.5.1., 27. o.

      (2)  HL L 139., 2007.5.31., 32. o.

      (3)  HL L 114., 2007.5.1., 26. o.


title: C-419/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. december 17-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WebMindLicenses Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — 2., 24., 43., 250. és 273. cikk — Elektronikus úton nyújtott szolgáltatás teljesítési helye — E hely mesterséges, a valós gazdasági tartalom nélkülözésével történő meghatározása — Joggal való visszaélés — 904/2010/EU rendelet — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — A 7., 8., 41., 47. és 48. cikk, valamint az 51. cikk (1) bekezdése, és az 52. cikk (1) és (3) bekezdése — Védelemhez való jog — Meghallgatáshoz való jog — Párhuzamosan folyó és le nem zárt büntetőeljárás keretében az adóalannyal szemben folytatott titkos adatgyűjtés során beszerzett bizonyítékok adóhatóság általi felhasználása — Távközlési rendszerek útján való kommunikáció lehallgatása és elektronikus levelek lefoglalása)

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/16

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. december 17-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WebMindLicenses Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (C-419/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó - 2006/112/EK irányelv - 2., 24., 43., 250. és 273. cikk - Elektronikus úton nyújtott szolgáltatás teljesítési helye - E hely mesterséges, a valós gazdasági tartalom nélkülözésével történő meghatározása - Joggal való visszaélés - 904/2010/EU rendelet - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A 7., 8., 41., 47. és 48. cikk, valamint az 51. cikk (1) bekezdése, és az 52. cikk (1) és (3) bekezdése - Védelemhez való jog - Meghallgatáshoz való jog - Párhuzamosan folyó és le nem zárt büntetőeljárás keretében az adóalannyal szemben folytatott titkos adatgyűjtés során beszerzett bizonyítékok adóhatóság általi felhasználása - Távközlési rendszerek útján való kommunikáció lehallgatása és elektronikus levelek lefoglalása))
   (2016/C 068/20)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: WebMindLicenses Kft.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Rendelkező rész

               1)

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy annak értékelése szempontjából, hogy az alapügybelihez hasonló körülmények között valamely licenciaszerződés, amelynek tárgya egy olyan internetes oldal működtetését lehetővé tevő know-how bérbeadása, amelynek segítségével interaktív audiovizuális szolgáltatásokat nyújtottak, amely szerződést egy olyan társasággal kötötték, amely az e licencet bérbe adó társaság székhelye szerinti tagállamétól eltérő, valamely másik tagállam területén telepedett le, joggal való visszaélésből eredt-e, amely annak kihasználására irányult, hogy e másik tagállamban az e szolgáltatásokra alkalmazandó hozzáadottérték-adó mértéke alacsonyabb volt, az a körülmény, hogy az utóbbi társaság vezető tisztségviselője és egyedüli tagja e know-how megalkotója, hogy ugyanezen személy befolyást vagy irányítást gyakorolt az említett know-how fejlesztésére és hasznosítására, valamint a know-how-n alapuló szolgáltatásnyújtásra, hogy az említett szolgáltatások nyújtásához szükséges technikai eszközök, személyi állomány, pénzügyi tranzakciók kezelését alvállalkozók végezték, mint ahogy azok az okok, amelyek arra késztethették a licencbeadó társaságot, hogy licencbe adja a szóban forgó know-how-t az e másik tagállamban letelepedett társaságnak, ahelyett hogy azt maga hasznosította volna, önmagukban nem tűnnek döntő jelentőségűeknek.
               A kérdést előterjesztő bíróság feladata az alapügy összes körülményének vizsgálata annak megállapítása érdekében, hogy e szerződés, amennyiben leplezte azt a tényt, hogy a szóban forgó szolgáltatást ténylegesen nem a licencbevevő társaság, hanem valójában a licencbeadó társaság nyújtotta, teljesen mesterséges megállapodásnak minősül-e, különösen annak tisztázásával, hogy a licencbevevő társaság gazdasági tevékenysége székhelyének vagy állandó telephelyének Madeirára történő áthelyezése nem minősült-e valós letelepedésnek, hogy e társaság az érintett gazdasági tevékenység gyakorlása érdekében üzlethelyiségek, technikai és humán erőforrások formájában nem rendelkezett-e megfelelő struktúrával, továbbá hogy az említett társaság e gazdasági tevékenységet nem a saját nevében, saját javára, saját felelősségére és saját kockázatára végezte-e.

               2)

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy valamely olyan visszaélésszerű gyakorlat megállapítása esetén, amelynek eredményeképpen valamely szolgáltatásnyújtás teljesítési helyét attól eltérő másik tagállamban határozták meg, mint amelyben ezen visszaélésszerű gyakorlat hiányában meghatározták volna, az a körülmény, hogy a hozzáadottérték-adót e másik tagállamban e tagállam jogszabályainak megfelelően megfizették, nem képezi akadályát annak, hogy ezen adó utólagos megállapítására az e szolgáltatás tényleges nyújtásának helye szerinti tagállamban kerüljön sor.

               3)

               A hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló, 2010. október 7-i 904/2010/EU tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam adóhatósága, amely olyan szolgáltatásokra nézve vizsgálja a hozzáadottértékadó-kötelezettség keletkezését, amelyek más tagállamokban már ezen adó alá tartoznak, köteles tájékoztatáskéréssel fordulni ezen más tagállamok adóhatóságaihoz, amennyiben az ilyen kérelem szükséges, sőt elengedhetetlen a hozzáadottérték-adó első tagállamban való felszámíthatóságának megállapításához.

               4)

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésének, az EUMSZ 325. cikknek és a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikkének, 250. cikke (1) bekezdésének és 273. cikkének alkalmazásában azzal nem ellentétes, ha az adóhatóság egy párhuzamosan folyó és még le nem zárt büntetőeljárás keretében a héa területén fennálló visszaélésszerű gyakorlat bizonyítása érdekében az adóalannyal szemben folytatott titkos adatgyűjtés során, például távközlési rendszerek útján való kommunikáció lehallgatásával és elektronikus levelek lefoglalásával beszerzett bizonyítékokat használhat fel, feltéve hogy e bizonyítékoknak az említett büntetőeljárás keretében való beszerzése és azoknak a közigazgatási eljárás keretében való felhasználása nem sérti az uniós jog által biztosított jogokat.

               5)

               Az alapügyben szereplőhöz hasonló körülmények között az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. cikke, 47. cikke és 52. cikkének (1) bekezdése alapján az ilyen bizonyítékokon alapuló, a hozzáadottérték-adó utólagos megállapítására irányuló határozat jogszerűségét vizsgáló nemzeti bíróság feladata, hogy megvizsgálja egyrészt, hogy a távközlési rendszerek útján való kommunikáció lehallgatása és az elektronikus levelek lefoglalása olyan nyomozati eszköz volt-e, amelyet törvény írt elő, és amely szükséges volt a büntetőeljárás keretében, másrészt pedig az ilyen eszközökkel beszerzett bizonyítékoknak az említett hatóság általi felhasználását szintén törvény írta-e elő, és az szükséges volt-e. Ezenkívül e bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a védelemhez való jog tiszteletben tartása általános elvének megfelelően az adóalanynak a közigazgatási eljárás keretében lehetősége volt-e arra, hogy e bizonyítékokhoz hozzáférjen, és azokkal kapcsolatban meghallgassák. Amennyiben e bíróság azt állapítja meg, hogy ezen adóalany számára nem biztosították e lehetőséget, vagy hogy e bizonyítékokat az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. cikkének megsértésével szerezték be a büntetőeljárás keretében vagy használták fel a közigazgatási eljárásban, az említett nemzeti bíróságnak ki kell zárnia e bizonyítékokat, és amennyiben ebből következően az említett határozat megalapozatlanná válik, azt hatályon kívül kell helyeznie. Ugyancsak ki kell zárni e bizonyítékokat, ha e bíróság nem jogosult annak ellenőrzésére, hogy e bizonyítékokat a büntetőeljárás keretében az uniós joggal összhangban szerezték-e be, vagy valamely büntetőbíróság által kontradiktórius eljárás keretében már lefolytatott vizsgálat alapján legalább nem győződhet meg arról, hogy azokat e joggal összhangban szerezték be.

      (1)  HL C 439., 2014.12.8.


title: C-78/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-117/12. sz., ANKO kontra Bizottság ügyben 2013. december 12-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2014. február 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/26

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-117/12. sz., ANKO kontra Bizottság ügyben 2013. december 12-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2014. február 13-án benyújtott fellebbezés
   (C-78/14. P. sz. ügy)
   2014/C 102/36
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és B. Conte)

      A másik/többi fél az eljárásban: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét;

               —

               az ellenérdekű felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság két különböző egyesüléssel – amelyeknek az ellenérdekű fél ANKO is tagja volt – a „PERFORM” és az „OASIS” projektek finanszírozására vonatkozó támogatási szerződéseket kötött az Európai Közösségben a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram keretében.
   A szóban forgó szerződést illetően a Bizottság arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a szerződés általános feltételeit, különösen a II 5. cikk (3) bekezdése d) pontját [és, egyébként, II 14. cikke (1) bekezdésének második albekezdését].
   A szerződés általános feltételeinek téves értelmezése elsősorban az következő fellebbezési jogalapok támasztják alá:

               1.

               A szabálytalanságok – mint a felfüggesztés indokai – súlyos és rendszeres jellegének téves értékelése.

               2.

               A szabálytalanságok megismétlődése valószínűségének/kockázatának téves értékelése.

               3.

               Az ad hoc kiigazításokból tévesen levont következtetés.

               4.

               Az átlagköltségek alkalmazása lehetőségének téves értelmezése és ugyanennek téves alkalmazása a nem valós költségekre – a bizonyítékok elferdítése.

               5.

               A felfüggesztés feltételeinek (gyanú) és az elfogadhatóság feltételeinek (bizonyosság) összetévesztése.


title: C-596/13. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-465/11. sz., Globula kontra Európai Bizottság ügyben 2013. szeptember 6-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. november 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/2

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-465/11. sz., Globula kontra Európai Bizottság ügyben 2013. szeptember 6-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. november 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-596/13. sz. ügy)
   2014/C 61/03
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann, L. Armati, meghatalmazotti minőségben)

      A másik fél az eljárásban: Globula a.s.

      A fellebbező kérelmei

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (negyedik tanács) T-465/11. sz., Globula kontra Európai Bizottság ügyben, 2013. szeptember 6-án hozott ítéletét, amelyről 2013. szeptember 1-jén értesítették a Bizottságot;

               —

               állapítsa meg, hogy az első fokon előadott első jogalap nem megalapozott, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé az első fokon előadott második és harmadik jogalap vizsgálata céljából; és

               —

               jelenleg ne határozzon az elsőfokú eljárás és a jelen eljárás költségeiről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint a megtámadott ítéletet az alábbi okok miatt kell hatályon kívül helyezni:

               Előszor is az EMUSZ 288. cikk és az EUMSZ 297. cikk (1) bekezdésének megsértése, amennyiben az Törvényszék megállapította, hogy a második gázirányelv (1) szabályait alkalmazni kell a jelen ügyre: a Bizottság ezen első érve azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy a Törvényszék helyesen állapította-e meg (hallgatólagosan), hogy a Bizottság a harmadik gázirányelvet (2) visszaható hatállyal alkalmazta.

               Másodszor a Törvényszék hibát követett el a tényállás jogi minősítésében, és helytelenül alkalmazta azt a jogi követelményt, amelyet maga állított fel: abban a nem várt esetben, ha a Törvényszék helyesen állapította volna meg, hogy a harmadik gázirányelv anyagi jogi szabályait visszaható hatállyal alkalmazták, annak értékeléséhez, hogy a Törvényszék szintén helyesen mondta-e ki, hogy az ezen irányelvben foglalt eljárási szabályok visszaható hatállyal történő alkalmazása hasonlóképpen nem volt megengedett, meg kell vizsgálni azt a kérdést, hogy a harmadik gázirányelv 36. cikkében foglalt szabályok időbeli hatályuk szempontjából elválaszthatatlan egészet képeznek-e.

               A Bizottság álláspontja szerint a szóban forgó közölt mentességet engedélyező határozatnak a harmadik gázirányelvben lefektetett eljárásjogi és anyagi jogi jogszabályok alapján történő értékelése nem járt e jogi aktus visszaható hatályú alkalmazásával, hanem megfelel az azonnali alkalmazás elvének, amely alapján valamely uniós jogszabályi rendelkezés a hatálybalépésétől kezdve alkalmazandó a korábbi jogszabály hatálya alatt keletkezett helyzetek jövőbeli hatásaira.

      (1)  A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 176., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 12. kötet,. 230. o.).

      (2)  A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55 irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 94. o.).


title: C-503/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. december 21-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — EUMSZ 21. cikk, EUMSZ. 45. cikk és EUMSZ 49. cikk — Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 28. és 31. cikke — Személyek szabad mozgása — Munkavállalók szabad mozgása — Letelepedés szabadsága — A társaságokban fennálló részesedések cseréje során az értéknövekedés természetes személyeknél történő megadóztatása — A vállalkozási és szakmai tevékenység gyakorlására rendelt vagyon egészének átruházása során az értéknövekedés természetes személyeknél történő megadóztatása — Tőkekivonási adó magánszemélyek esetében — Az adó azonnali beszedése — Olyan természetes személyek közötti eltérő bánásmód, akik társasági részesedéseket cserélnek, és megtartják belföldi lakóhelyüket, illetve akik végrehajtják e cserét, és lakóhelyüket az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség valamely más tagállamába helyezik át — Azon személyek közötti eltérő bánásmód, akik valamely, önálló vállalkozóként folytatott tevékenységhez kapcsolódó vagyont egy olyan társaságra ruháznak át, amelynek székhelye és tényleges ügyvezetési helye portugál területen található, illetve akik e vagyont egy olyan társaságra ruházzák át, amelynek székhelye vagy tényleges ügyvezetési helye az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség valamely más tagállamában található — Arányosság)

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. december 21-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-503/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 21. cikk, EUMSZ. 45. cikk és EUMSZ 49. cikk - Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 28. és 31. cikke - Személyek szabad mozgása - Munkavállalók szabad mozgása - Letelepedés szabadsága - A társaságokban fennálló részesedések cseréje során az értéknövekedés természetes személyeknél történő megadóztatása - A vállalkozási és szakmai tevékenység gyakorlására rendelt vagyon egészének átruházása során az értéknövekedés természetes személyeknél történő megadóztatása - Tőkekivonási adó magánszemélyek esetében - Az adó azonnali beszedése - Olyan természetes személyek közötti eltérő bánásmód, akik társasági részesedéseket cserélnek, és megtartják belföldi lakóhelyüket, illetve akik végrehajtják e cserét, és lakóhelyüket az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség valamely más tagállamába helyezik át - Azon személyek közötti eltérő bánásmód, akik valamely, önálló vállalkozóként folytatott tevékenységhez kapcsolódó vagyont egy olyan társaságra ruháznak át, amelynek székhelye és tényleges ügyvezetési helye portugál területen található, illetve akik e vagyont egy olyan társaságra ruházzák át, amelynek székhelye vagy tényleges ügyvezetési helye az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség valamely más tagállamában található - Arányosság))
   (2017/C 053/02)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Braga da Cruz és W. Roels meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes, M. Rebelo és J. Martins da Silva meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselik: T. Henze és K. Petersen meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Portugál Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartotta a Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (a természetes személyek jövedelemadójáról szóló törvénykönyv) 10. cikke (9) bekezdésének a) pontját, amelynek értelmében egy olyan adóalany tekintetében, aki elveszíti belföldi illetőségét portugál területen, az ezen illetőség elveszítésének évére vonatkozó adózás érdekében az értéknövekedés kategóriájába kell beszámítani azt az összeget, amely az említett törvénykönyv 10. cikkének (8) bekezdése értelmében nem került megadóztatásra társasági részesedések cseréje során – nem teljesítette az EUMSZ 21. cikkből, az EUMSZ 45. cikkből és az EUMSZ 49. cikkből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló 1992. május 2-i megállapodás 28. és 31. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Portugál Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartotta ugyanezen törvénykönyv 38. cikke (1) bekezdésének a) pontját, amely az adófizetés halasztásának az e rendelkezésben előírt kedvezményét azon természetes személyek számára tartja fenn, akik valamely vállalkozási és szakmai tevékenység gyakorlására rendelt vagyon egészét valamely olyan társaságra ruházzák át, amelynek a létesítő okirat szerinti székhelye és tényleges ügyvezetésének helye portugál területen található – nem teljesítette az EUMSZ 49. cikkből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 31. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               3)

               A Portugál Köztársaság a saját költségein kívül az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is viseli.

               4)

               A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 16., 2015.1.19.


title: T-316/11. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 16-i ítélete — Kadio Morokro kontra Tanács ( Közös kül- és biztonságpolitika — Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Indokolási kötelezettség )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/19

         A Törvényszék 2011. szeptember 16-i ítélete — Kadio Morokro kontra Tanács
   (T-316/11. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Indokolási kötelezettség)
   2011/C 319/39
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Mathieu Kadio Morokro (Cocody, Elefántcsontpart) (képviselő: S. LeDamany ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen és G. Étienne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2011. április 6-i 2011/221/KKBP tanácsi határozat (HL L 93., 20. o.), másrészt pedig az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. április 6-i 330/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 93., 10. o.) a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2011. április 6-i 2011/221/KKBP tanácsi határozatot, valamint az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. április 6-i 330/2011/EU tanácsi rendeletet a Mathieu Kadio Morokrót érintő részében.

               2.

               A Törvényszék a 2011/221 határozat joghatásait M. Kadio Morokro tekintetében a 330/2011 rendelet megsemmisítésének hatálybalépéséig fenntartja.

               3.

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi saját költségei viselésén túl az M. Kadio Morokro részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 226., 2011.7.30.


title: C-259/13. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. február 6-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elena Recinto-Pfingsten kontra Swiss International Air Lines AG

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/26

         A Bíróság elnökének 2014. február 6-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Elena Recinto-Pfingsten kontra Swiss International Air Lines AG
   (C-259/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 112/33
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.