title: C-581/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-292/09. sz., Muhamad Mugraby kontra Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 6-án hozott végzése ellen Muhamad Mugraby által 2011. november 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/37

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-292/09. sz., Muhamad Mugraby kontra Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 6-án hozott végzése ellen Muhamad Mugraby által 2011. november 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-581/11. P. sz. ügy)
      (2012/C 25/72)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Muhamad Mugraby (képviselő: S. Delhaye ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  1.

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Bizottság nem járt el

                              i.

                              a fellebbező azon kérelmét illetően, hogy a Bizottság nyújtson be a Tanácsnak ajánlást a Libanonnak nyújtott közösségi támogatás 1638/2006/EK rendelet (1) 28. cikkének értelmében vett felfüggesztésével kapcsolatban, miközben ilyen intézkedéseket mind megkövetel, mind lehetővé tesz az említett rendelet;

                              ii.

                              a fellebbező azon kérelmét illetően, hogy a Bizottság mint a Libanonnak nyújtott különböző uniós támogatási programok végrehajtásáért közvetlenül felelős szerv, az emberi jogok és konkrétabban a fellebbező emberi jogainak Libanonban zajló folyamatos megsértéséről szóló határozat meghozataláig függessze fel e programok végrehajtását;

                  2.

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy a Tanács mint az EU-Libanon Társulási Tanács tagja nem járt el a fellebbező azon kérelmét illetően, hogy hívja fel a Bizottságot arra, hogy tegyen ajánlást a Tanácsnak arra vonatkozóan, hogy fogadjon el egyedi és hatékony intézkedéseket a Libanon és a Közösség között létrejött Társulási Megállapodás (2) alapján Libanonnak nyújtott uniós támogatást illetően, annak érdekében, hogy a felek eleget tegyenek a Megállapodás alapján fennálló kötelezettségeiknek;

                  3.

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy az EU-nak, a Bizottságnak mint a Szerződések őrének és mint a Libanonnak nyújtott különböző uniós támogatási programok végrehajtásáért közvetlenül felelős szervnek, valamint a Tanácsnak mint az EU-Libanon Társulási Tanács tagjának, szerződésen kívüli felelőssége keletkezett a fellebbező által annak eredményeként elszenvedett károkért, hogy az EU és ezen intézmények 2002 decembere óta következetesen tartózkodnak attól, hogy ténylegesen használják a Társulási Megállapodás emberi jogi záradékának hatékony végrehajtásához rendelkezésre álló forrásokat és eszközöket;

                  4.

                  a Bíróság kötelezze a Bizottságot, hogy az javasolja a Tanácsnak, hogy természetbeni részbeni megtérítés címén függessze fel az EU-Libanon Társulási Megállapodást az arról szóló határozat meghozataláig, hogy Libanon a fellebbező tekintetében nem teljesíti a Társulási Megállapodás 2. cikkét;

                  5.

                  a Bíróság kötelezze a Bizottságot, hogy a jelenlegi (Bizottság által végrehajtott és/vagy felügyelt) támogatási programok végrehajtását az arról szóló határozat meghozataláig, hogy Libanon a fellebbező tekintetében nem teljesíti a Társulási Megállapodás 2. cikkét, csak azon programokra korlátozza, amelyek kimondottan az alapvető jogok elősegítését célozzák, és amelyek nem minősülnek a libanoni hatóságoknak nyújtott pénzügyi támogatásnak;

                  6.

                  a Bíróság kötelezze a Tanácsot, hogy kérje fel a Bizottságot a fenti 4) pontnak megfelelő ajánlás megtételére, és hogy ugyanezen célból járjon el a Társulási Megállapodás intézményein keresztül;

                  7.

                  a Bíróság az EU-t, a Tanácsot és a Bizottságot, vagyis az elsőfokú eljárás alpereseit kötelezze a fellebbező által elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítésére egy méltányosan megállapítandó és minimum 5 000 000 eurós összeg erejéig, valamint kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező előadja, hogy a vitatott végzést a következők miatt hatályon kívül kell helyezni:

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel:

                              —

                              a keresetet elfogadhatatlanságra hivatkozva utasította el, miközben nem állt fenn elfogadhatatlansági ok;

                              —

                              megsértette a felperes arra vonatkozó jogát, hogy valamennyi alperest megnevezze;

                              —

                              megsértette a felperes védelemhez való jogát azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta a felperes által előterjesztett érveket;

                              —

                              nem döntött a felperes által bírói védelem iránt benyújtott valamennyi kérelem tárgyában;

                              —

                              figyelmen kívül hagyta az uniós jogot és az EU nemzetközi jogi kötelezettségeit, valamint a végzést az EU egyik intézménye által kibocsátott rendeletekre alapozta.

                  A fellebbező továbbá azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte az EU-Libanon Társulási Megállapodást, valamint azt állítja, hogy hiányzott a jogi alap a „széles mérlegelési jogkör” Törvényszék által adott értelmezésére és a Törvényszék azon megállapítására, hogy nincs hatásköre meghagyást kibocsátani az EU Tanácsával és az Európai Bizottsággal szemben.

                  A fentiek alapján a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megtagadta tőle az igazságszolgáltatást.

         (1)  Az Európai Szomszédsági és Partnerségi Támogatási Eszköz létrehozására vonatkozó általános rendelkezések meghatározásáról szóló, 2006. október 24-i 1638/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 310., 1. o.)

         (2)  Ideiglenes megállapodás egyrészről az Európai Közösség, és másrészről a Libanoni Köztársaság között a kereskedelemről és a kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről (HL 2002. L 262., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 43. kötet, 56. o.)


title: T-501/10. sz. ügy: 2010. október 22-én benyújtott kereset — TI Media Broadcasting és TI Media kontra Bizottság

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/53

         2010. október 22-én benyújtott kereset — TI Media Broadcasting és TI Media kontra Bizottság
   (T-501/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 346/104
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: TI Media Broadcasting Srl (TI Media Broadcasting) (Róma, Olaszország) és TI Media SpA (TI Media) (Róma, Olaszország) (képviselők: B. Caravati di Toritto, L. Sabelli, F. Pace és A. d'Urbano ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat jogsértő és semmisítse meg annyiban, amennyiben az lehetővé tette a Sky Italia részére, hogy részt vegyen a digitális földfelszíni televíziós frekvenciák elosztására vonatkozó eljárásban;

               —

               másodlagosan a Törvényszék kötelezze a Bizottságot, hogy: (i) határozza meg, hogy a Sky Italia a frekvenciaelosztási eljárás melyik szekciójába adhatja be kérelmét; (ii) hosszabbítsa meg a televíziós frekvenciák használatára vonatkozó ötéves tiltást azon frekvenciák tekintetében is, amelyek a már jelenlevő gazdasági szereplőkkel vagy új belépőkkel kötött megállapodások alapján szerezhetők;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen eljárás felperes vállalkozásai a COMP/M.2876 ügyben 2003. április 2-án hozott bizottsági határozathoz csatolt kötelezettségvállalások listáján szereplő 9.1. kikötés módosítására vonatkozó 2010. július 20-i C(2010) 4976 bizottsági határozat megsemmisítését kérik, amely határozatban a Bizottság megállapította, hogy a SKY Italia (SKY) létrehozatalával megvalósított összefonódás összeegyeztethető a közös piaccal és az EGT-Megállapodással.
   Megjegyzendő ezzel kapcsolatosan, hogy a szóban forgó kikötés kötelezte a SKY-t, hogy tartózkodjon az analóg és digitális frekvenciák megszerzésétől és megtiltotta az utóbbinak, hogy 2011. december 31-e előtt digitális földfelszíni televíziós platformot hozzon létre akár mint hálózatüzemeltető, akár mint tartalomszolgáltató. A Bizottság a megtámadott határozatban helyt adott a SKY kérelmének, és engedélyezte, hogy az utóbbi vállalkozás részt vegyen a digitális földfelszíni televíziós frekvenciák elosztására vonatkozó eljárásban oly módon, hogy egyetlen egy nem kódolt módon történő műsorsugárzásra szolgáló multiplex frekvencia megszerzése iránt a határozat elfogadásától számított öt évben ajánlatot tegyen.
   Kereseti kérelmeik alátámasztására a felperesek a következő jogalapokra támaszkodnak: a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK rendelet (1) 2. és 6. cikkének, valamint 8. cikke (2) bekezdésének megsértése, a 139/2004/EK tanácsi rendelet és a 802/2004/EK bizottsági rendelet alapján elfogadható korrekciós intézkedésekről szóló bizottsági közlemény (2) megsértése, a COMP/M.2876 ügyben 2003. április 2-án hozott bizottsági határozathoz csatolt kötelezettségvállalások listáján szereplő 14.1. kikötés megsértése és az EUMSz 102.cikk megsértése.
   A Bizottság a megtámadott határozatban hatáskörével visszaélt és nem nyújtott megfelelő indokolást azzal, hogy helyt ad egy olyan kérelemnek, amelynek tartalma túlmutat a COMP/M.2876 ügyben 2003. április 2-án hozott bizottsági határozathoz csatolt kötelezettségvállalások listáján szereplő 9.1. kikötés célkitűzésén, és ezzel engedélyezi, hogy a SKY részt vegyen a digitális földfelszíni televíziós frekvenciák elosztására vonatkozó eljárásban.
   A felperesek továbbá arra hivatkoznak, hogy azzal, hogy a Bizottság megsértette az alapvető eljárási követelményeket és eltorzította a tényeket, nyilvánvalóan tévesen értékelte azokat a rendkívüli körülményeket, amelyek igazolhatnák a SKY-jal szemben kikötött kötelezettségvállalások módosítását. Különösen, a Bizottság azzal, hogy a szóban forgó versenyjogi eljárást jellemző rendellenes sajátosságaira vonatkozó érveket hozott fel, a TI Mediát az inkumbens RAI-hoz és Mediasethez hasonlította, miközben a TI Media erőfölényes helyzete soha nem volt bejelentés tárgya. A TI Media állítólagos „erős piaci helyzetének” bizonyítása érdekében a Bizottság az 544/07/CONS határozat téves értelmezésére támaszkodott, és egyáltalán nem vette figyelembe a piaci teszt eredményeit.
   Végül a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat jogsértő, mivel a Bizottság e határozatban nem vizsgálta meg megfelelően a tényállást és nem indokolta meg a tekintetben, hogy a frekvencia-odaítélés kritériumainak meghatározásával kapcsolatosan a 181/09/CONS és 427/09/CONS határozat téves és félrevezető értelmezésére támaszkodott. A Bizottság által felhozott érvekkel ellentétben e határozatok (az A, B. és opcionálisan a C) frekvenciatartományokra odaítélésére vonatkozó kritériumokat határozták meg anélkül, hogy az országos frekvenciaüzemeltetőket kategóriánként meghatározták volna, illetve hogy a TI Mediát vertikálisan integrált frekvenciaüzemeltetőként határozták volna meg.

      (1)  HL 2004. L 24., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. oldal

      (2)  HL 2008. C 267., 1. o.


title: C-539/12. sz. ügy: Az Employment Tribunal (Egyesült Királyság) által 2012. november 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ZJR Lock kontra British Gas Trading Limited

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/13

         Az Employment Tribunal (Egyesült Királyság) által 2012. november 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ZJR Lock kontra British Gas Trading Limited
   (C-539/12. sz. ügy)
   2013/C 46/25
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Employment Tribunal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: ZJR Lock

      Alperesek: British Gas Trading Limited

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.1.

               Abban az esetben, ha

                           i.

                           a munkavállaló éves bére alapbérből és szerződésen alapuló, jutalékhoz való jog alapján fizetett jutalékból áll;

                           ii.

                           a jutalék kifizetésére a munkáltató által a munkavállaló munkája folytán teljesített eladásokra és megkötött szerződésekre tekintettel kerül sor;

                           iii.

                           a jutalék kifizetésére visszamenőleg kerül sor, és az adott referencia-időszakban kapott jutalék összege változik a teljesített eladások és megkötött szerződések értékével és az eladások időpontjával összhangban;

                           iv.

                           az éves szabadság alatt a munkavállaló nem végez olyan munkát, amely ilyen jutalékra jogosítaná, és ennek megfelelően ezen időszak alatt a munkavállaló nem keres jutalékot;

                           v.

                           az éves szabadság idejét magában foglaló fizetési időszak alatt a munkavállaló alapbérre jogosult, és továbbra is megkapja a jutalékot a korábban megkeresett jutalék alapján; és

                           vi.

                           a munkavállaló által kapott átlagos éves jutalék összege alacsonyabb lesz annál, mint amekkora összegű jutalékot akkor kapott volna, ha nem vett volna igénybe szabadságot, mert a szabadság alatt nem végez olyan munkát, amely jutalékra jogosítaná,

                     megköveteli-e a 2003/88/EK irányelvvel (1) módosított 93/104/EK irányelv (2) 7. cikke, hogy a tagállamok intézkedéseket hozzanak annak biztosítására, hogy a munkavállaló az éves szabadság alatt az alapbér mellett azt a jutalékot is megkapja, amelyet ezen időszak alatt keresett volna, ha nem megy szabadságra?

               1.2.

               Mely elvek alapján válaszolandó meg az 1.1. kérdés?

               1.3.

               Az 1.1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén (adott esetben) milyen elveket kell alkalmazniuk a tagállamoknak azon összeg kiszámítása során, amelyet a munkavállaló részére kell fizetni azon jutalékra tekintettel, amelyet a munkavállaló akkor keresett volna, ha nem veszi ki éves szabadságát?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.)

      (2)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK irányelv (HL L 307., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 197. o.)


title: C-616/16. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2016. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai kontra Nello Grassi és társai

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/15

         A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2016. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai kontra Nello Grassi és társai
   (C-616/16. sz. ügy)
   (2017/C 063/22)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gianni Pantuso, Angelo Tralongo, Maria Michela D’Alessandro

      Alperesek: Nello Grassi, Carmela Amato, Università degli Studi di Palermo, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 75/362/EGK (1) és a 75/363/EGK (2) irányelvet egyesítő 82/76/EGK irányelvet (3), hogy azok a teljes és részidejű szakorvosi képzések is annak hatálya tartoznak, amelyek már folyamatban vannak és 1982. december 31. napját követően is folytatódnak, amely határidőt a 82/76/EGK irányelv 16. cikke írta elő a tagállamok számára az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedések elfogadására?
               Az 1) pontban foglalt kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 75/363/EGK koordinációs irányelvhez a 75/362/EGK és a 75/363/EGK irányelvet egyesítő 82/76/EGK 13. cikkével csatolt mellékletet, hogy az 1982. december 31-én már megkezdett szakorvosi képzés esetében a szakorvosi képzést folytató orvosok részére járó megfelelő díjazás megfizetése kötelezettségének keletkezése az újraszervezés kötelezettségének teljesítésétől vagy egyébként az említett irányelvek rendelkezéseivel való összeegyeztethetőség vizsgálatától függ?

               3)

               Azon orvosok tekintetében, akik szakorvosi képzésüket olyan képzés keretében szerezték meg, amely már 1983. január 1-jét megelőzően megkezdődött, de ebben az időpontban még nem fejeződött be, a megfelelő díjazás megfizetésének kötelezettsége a képzés teljes időtartamára vagy csak az 1982. december 31. napját követő időszakra vonatkozóan keletkezik-e, és milyen esetleges feltételek mellett?

      (1)  Az orvosi oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, illetve a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tényleges gyakorlását elősegítő intézkedésekről szóló, 1975. június 16-i 75/362/EGK tanácsi irányelv (HL 1975. L 167., 1. o.).

      (2)  Az orvosok tevékenységével kapcsolatos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1975. június 16-i 75/363/EGK tanácsi irányelvet (HL 1975. L 167., 14. o.).

      (3)  Az orvosi oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, valamint a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadsága eredményes gyakorlásának elősegítésére vonatkozó intézkedésekről szóló 75/362/EGK irányelv, valamint az orvosok tevékenységével kapcsolatos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 75/363/EGK irányelv módosításáról szóló, 1982. január 26-i 82/76/EGK tanácsi irányelvben (HL 1982. L 43., 21. o.).


title: F-64/07. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék 2008. április 2-i végzése – S kontra Parlament

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/63

         Az Közszolgálati Törvényszék 2008. április 2-i végzése – S kontra Parlament
   (F-64/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 223/122)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 199., 2007.8.25., 53. o.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. május 25-én a T-154/01. sz. Distilleria F. Palma SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (822/87/EGK rendelet – A borpiac közös szervezése – 1780/89/EGK rendelet – 2710/93/EGK rendelet – 416/96/EK rendelet – Lepárlási eljárásokból származó alkohol elhelyezése – 3390/90/EK rendelet – Versenytárgyalás motorüzemanyagként való felhasználásra – A versenytárgyalás egyes feltételei módosításának Bizottság általi elutasítása – Vis maior – A Közösség szerződésen kívüli felelőssége – Elfogadhatóság)

text:
               24.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/15

         ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. május 25-én
   a T-154/01. sz. Distilleria F. Palma SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (822/87/EGK rendelet - A borpiac közös szervezése - 1780/89/EGK rendelet - 2710/93/EGK rendelet - 416/96/EK rendelet - Lepárlási eljárásokból származó alkohol elhelyezése - 3390/90/EK rendelet - Versenytárgyalás motorüzemanyagként való felhasználásra - A versenytárgyalás egyes feltételei módosításának Bizottság általi elutasítása - Vis maior - A Közösség szerződésen kívüli felelőssége - Elfogadhatóság)
   (2004/C 190/24)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A T-154/01. sz. Distilleria F. Palma, felszámolás alatt, székhelye Nápoly (Olaszország), képviseli F. Caruso, avocat, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: L. Visaggio, C. Cattabriga, segítője: A. dal Ferro) ügyben, a Bizottságnak az olasz hatóságokkal közölt, az 1996. november 11-i leveléből következő, ezen intézmény magatartásának feltételezett jogellenessége következtében állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránt az EK 235. cikk és az EK 288. cikk (2) bekezdése alapján benyújtott keresete tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung, elnök, és A. W. H. Meij, N. J. Forwood, bírák; hivatalvezető: J. Palacio Gonzalez, főtisztviselő, 2004. május 25-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               A keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2.

               A felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 259., 2001.9.15.


title: C-339/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Luc Vanderborght elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — EUMSZ 56. cikk — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Száj- és fogápolási szolgáltatások — Nemzeti szabályozás, amely abszolút jelleggel tiltja a száj- és fogápolási szolgáltatásokra vonatkozó reklámot — Határokon átnyúló elem megléte — A közegészség védelme — Arányosság — 2000/31/EK irányelv — Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás — Weboldal útján közzétett reklám — Szabályozott szakma képviselője — Szakmai szabályok — 2005/29/EK irányelv — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok — Az egészségre vonatkozó nemzeti rendelkezések — A szabályozott szakmákra irányadó nemzeti rendelkezések)

text:
               3.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Luc Vanderborght elleni büntetőeljárás
   (C-339/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 56. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Száj- és fogápolási szolgáltatások - Nemzeti szabályozás, amely abszolút jelleggel tiltja a száj- és fogápolási szolgáltatásokra vonatkozó reklámot - Határokon átnyúló elem megléte - A közegészség védelme - Arányosság - 2000/31/EK irányelv - Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás - Weboldal útján közzétett reklám - Szabályozott szakma képviselője - Szakmai szabályok - 2005/29/EK irányelv - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - Az egészségre vonatkozó nemzeti rendelkezések - A szabályozott szakmákra irányadó nemzeti rendelkezések))
   (2017/C 213/07)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Luc Vanderborght

      Rendelkező rész

               1)

               A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely a közegészséget és a fogorvosi szakma méltóságát egyrészt azzal védi, hogy általános és abszolút jelleggel tilt a száj- és fogápolási szolgáltatásokra vonatkozó minden reklámot, másrészt azzal, hogy bizonyos egyszerűségi követelményeket ír elő a fogorvosi rendelők hirdetőtáblái tekintetében.

               2)

               A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv”) akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely általános és abszolút jelleggel megtilt minden, száj- és fogápolási szolgáltatásokra vonatkozó reklámot, amennyiben e szabályozás tiltja az elektronikus kereskedelmi tájékoztatás minden formáját, ideértve az, egy fogorvos által létrehozott weboldal útján történő kereskedelmi tájékoztatást is.

               3)

               Az EUMSZ 56. cikket akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező, amely általános és abszolút jelleggel tilt a száj- és fogápolási szolgáltatásokra vonatkozó minden reklámot.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.


title: C-277/08. sz. ügy: A Juzgado de lo Social n o  23 de Madrid (Spanyolország) által 2008. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Francisco Vicente Pereda kontra Madrid Movilidad S.A.

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/29

         A Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Spanyolország) által 2008. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Francisco Vicente Pereda kontra Madrid Movilidad S.A.
   (C-277/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/45)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Francisco Vicente Pereda

      Alperes: Madrid Movilidad S.A.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy amikor a szabadságnak a vállalkozás szabadságolási naptárában feltüntetett időszaka időben megegyezik a munkavállalónak a szabadság tervezett kezdetét megelőzően történt üzemi balesetből eredő átmeneti munkaképtelenségével, az érintett munkavállalónak az orvosi zárójelentés kibocsátását követően joga van a szabadság igénybevételére az eredetileg megállapítottaktól eltérő időpontokban, az azon naptári év elteltétől függetlenül, amelyre e szabadság vonatkozott?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv HL L 299., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.


title: C-267/13. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. április 30-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nutricia NV kontra Staatssecretaris van Financiën (Kombinált Nómenklatúra — Vámtarifaszámok — A KN 3004 vámtarifaszám értelmében vett gyógyszerek — Fogalom — Kizárólag orvosi kezelés alatt álló személyek orvosi felügyelet mellett történő enterális táplálására szánt tápszerkészítmények — A KN 2202 vámtarifaalszám értelmében vett italok — Fogalom — Nem ivásra, hanem enterális táplálásra szánt folyékony tápszerek)

text:
               24.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/8

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. április 30-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nutricia NV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-267/13. sz. ügy) (1)

   ((Kombinált Nómenklatúra - Vámtarifaszámok - A KN 3004 vámtarifaszám értelmében vett gyógyszerek - Fogalom - Kizárólag orvosi kezelés alatt álló személyek orvosi felügyelet mellett történő enterális táplálására szánt tápszerkészítmények - A KN 2202 vámtarifaalszám értelmében vett italok - Fogalom - Nem ivásra, hanem enterális táplálásra szánt folyékony tápszerek))
   2014/C 194/08
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nutricia NV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hoge Raad der Nederlanden – Kombinált Nómenklatúra – Vámtarifaszámok – A KN 3004 vámtarifaszám értelmében vett gyógyszerek – Fogalom – Kizárólag betegség miatt orvosi kezelés alatt álló személyek számára orvosi felügyelet mellett enterális táplálásra szánt tápszerkészítmények – A KN 2202 vámtarifaszám értelmében vett italok – Fogalom – Nem ivásra, hanem enterális táplálásra szánt folyékony tápszerek

      Rendelkező rész

   A 2006. október 17-i 1549/2006/EK bizottsági rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében található Kombinált Nómenklatúrában foglalt 3004 vámtarifaszámot úgy kell értelmezni, hogy a „gyógyszereknek” az e vámtarifaszám értelmében vett fogalmába beletartoznak az olyan élelmiszer-készítmények, amelyeket kizárólag arra szánnak, hogy azokkal orvosi felügyelet mellett enterálisan (gyomorszondán keresztül) tápláljanak orvosi kezelés alatt álló személyeket, mivel e táplálás célja az e személyek esetében kialakult betegség vagy fertőzés elleni küzdelem keretében e személyek alultápláltságának a megelőzése vagy megszüntetése.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: T-435/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. május 2-i ítélete — Universal Display kontra OHIM (UniversalPHOLED (Közösségi védjegy — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — A UniversalPHOLED közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/21

         A Törvényszék 2012. május 2-i ítélete — Universal Display kontra OHIM (UniversalPHOLED
   (T-435/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - A UniversalPHOLED közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
   2012/C 174/33
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Universal Display Corp. (Ewing, New Jersey, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: A. Poulter és C. Lehr, solicitors)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Geroulakos meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2011. május 18-i, a UniversalPHOLED szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában hozott határozata (R 215/2011-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Universal Display Corp.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 298., 2011.10.8.


title: A Bíróság ítélete (második tanács) 2004. december 9-én a C-36/03. sz. (a High Court of Justice [England & Wales], Queen's Bench Division [Administrative Court] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) The Queen (az Approved Prescription Services Ltd kérelmére) kontra Licensing Authority ügyben (Gyógyszerek – Forgalomba hozatali engedély – Alapvetően hasonló termékekre vonatkozó eljárás)

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2004. december 9-én
   a C-36/03. sz. (a High Court of Justice [England & Wales], Queen's Bench Division [Administrative Court] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) The Queen (az Approved Prescription Services Ltd kérelmére) kontra Licensing Authority ügyben (1)

   (Gyógyszerek - Forgalomba hozatali engedély - Alapvetően hasonló termékekre vonatkozó eljárás)
   (2005/C 45/09)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-36/03. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2003. február 3-án érkezett 2002. december 23-i végzésével az előtte The Queen, az Approved Prescription Services Ltd kérelmére és a Licensing Authority, képviseli a Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency, beavatkozó: Eli Lilly & Co. Ltd között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans, a tanács elnöke, C. Gulmann (előadó), J.-P. Puissochet, N. Colneric és J. N. Cunha Rodrigues bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi vezető tisztviselő, 2004. december 9-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   C termék forgalomba hozatali engedélye iránti kérelem az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii) alpontja alapján akkor nyújtható be, ha ez a kérelem annak bizonyítására irányul, hogy C termék alapvetően hasonló B termékhez, míg

               —

               B termék A termék új gyógyszerformája és

               —

               A termék forgalomba hozatalát – B termékével ellentétben – a Közösségben a fenti rendelkezésben előírt hat vagy tíz évnél régebben engedélyezték.

      (1)  HL C 83., 2003.4.5.


title: C-486/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített hatodik tanács) T-425/04. RENV. és T-444/04. RENV. sz., Franciaország és Orange kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. július 2-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/22

         A Törvényszék (kibővített hatodik tanács) T-425/04. RENV. és T-444/04. RENV. sz., Franciaország és Orange kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. július 2-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-486/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 381/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan és T. Maxian Rusche, a jogi szolgálat tagjai)

      A többi fél az eljárásban: Francia Köztársaság, Orange (korábban France Télécom), Németországi Szövetségi Köztársaság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke (kibővített hatodik tanács) T-425/04. sz., Francia Köztársaság kontra Bizottság és T-444/04. sz., France Télécom kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. július 2-án hozott ítéletét, amennyiben az:

                           —

                           megsemmisítette a Franciaország részéről a France Télécom részére biztosított állami támogatásról szóló, 2004. augusztus 2-i 2006/621/EK bizottsági határozat (1) 1. cikkét;

                           —

                           a Bizottságot kötelezte saját költségeinek, valamint a Francia Köztársaság és az Orange részéről a T-425/04. és T-444/04. sz. ügyekben felmerült költségek nyolctizedének a viselésére;

               —

               hozzon végleges határozatot a jogvitában, utasítsa el a felperesek kereseteit, és a felpereseket kötelezze az első- és másodfokú eljárásban felmerült költségek viselésére;

               —

               vagylagosan, az ügyet új eljárás lefolytatása érdekében utalja vissza a Törvényszékhez, a fellebbezési eljárás költségeiről pedig jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a Bizottság négy jogalapra hivatkozik.
   Először is, a Bizottság úgy véli, hogy a Törvényszék ítéletének indokolása elégtelen és ellentmondásos. A Bizottság szerint ugyanis a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbezés alapján hozott ítéletben (2) lefektetett elveket, és nem adott kielégítő választ a visszautalás alapján lefolytatott eljárásban a Bizottság által előadott érvekre.
   Másodszor, a Bizottság azt kifogásolja, hogy a Törvényszék számos módon megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését. E jogsértések azt eredményezték, hogy a hatóságok 2002 júliusa és decembere közötti nyilatkozatait, valamint a 2002. december 4-i bejelentés „piacmegnyugtatási” ágát a Törvényszék kizárta a magánbefektető kritériumának elemzési köréből. Egyrészt ugyanis a Törvényszék azáltal, hogy a körültekintő magánbefektető tesztjének egy konkrét időpontra történő alkalmazásához tartotta magát, megsértette a Bíróság által kialakított azon megoldást, amely szerint azon időszak összefüggéseibe kell belehelyezkedni, amelynek során a támogatási intézkedéseket megtették, továbbá figyelembe kell venni valamennyi releváns körülményt. A Bizottság szerint a Törvényszék úgy tűnik, figyelmen kívül hagyja, hogy valamely támogatási intézkedés több olyan, egymáshoz kapcsolódó beavatkozásból is eredhet, amelyeket nem lehet szétválasztani. Másrészt, a Törvényszék az előny fogalma és a körültekintő magánbefektető kritériumának alkalmazása között fennálló kapcsolatot illetően több szempontból tévesen alkalmazta a jogot. A Bizottság különösen azt kifogásolja, hogy a Törvényszék a körültekintő magánbefektető tesztjét csupán egy korlátozott időtartamra szűkítette azon időszakon belül, amelynek során az előny kifejtette hatásait. Harmadrészt, a Bizottság azt kifogásolja, hogy a Törvényszék a vizsgálatának köréből kizárt bizonyos összefüggésbeli elemeket. Negyedrészt, a Törvényszék több előny együttes vizsgálatát helytelenül ugyanazon jellegű előnyökre korlátozta. Ötödrészt, a Törvényszék nem alkalmazza a Bíróság által annak eldöntéséhez meghatározott kritériumot, hogy az állami intézkedések szétválaszthatatlanul kötődnek-e egymáshoz, és azokat együtt kell-e vizsgálni. Hatodrészt, a Bizottság vitatja, hogy a Törvényszék bizonyos eseményeket akként ismert el, hogy azok a 2002 szeptemberétől decemberéig terjedő időszakban egymást követő állami intézkedések sorában „töréseket” képeztek. A Bizottság szerint az ilyen „törések” nem indokolhatják az ezen időpontot megelőző és azt követő intézkedések elkülönített vizsgálatát. Végül a Bizottság vitatja a jóhírnévvel kapcsolatos kockázatot illetően a Törvényszék által kifejtett indokolást.
   Harmadszor, a Bizottság azt kifogásolja, hogy a Törvényszék túllépte a közigazgatási aktusok jogszerűségének felülvizsgálatával kapcsolatos hatáskörének korlátait.
   A Bizottság végül úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte, sőt el is ferdítette a Bizottság határozatát.

      (1)  HL 2006., L 257., 11. o.

      (2)  Bouygues és társai kontra Bizottság és társai, C-399/10 P és C-401/10 P, EU:C:2013:175.


title: T-308/00. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2013. január 22-i ítélete — Salzgitter kontra Európai Bizottság ( „Állami támogatások — Acélipar — Az egykori NDK-val és az egykori Csehszlovák Köztársasággal határos zóna fejlesztéséhez való hozzájárulásra irányuló adóösztönzők — Be nem jelentett támogatások — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Visszatéríttetés — Késedelem — Jogbiztonság — A visszatérítendő támogatások számítása — Az ESZAK-Szerződés hatálya alá tartozó támogatások — A környezet védelmére irányuló befektetések — Leszámítolási kamatláb” )

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/17

         A Törvényszék 2013. január 22-i ítélete — Salzgitter kontra Európai Bizottság
   (T-308/00. RENV. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Acélipar - Az egykori NDK-val és az egykori Csehszlovák Köztársasággal határos zóna fejlesztéséhez való hozzájárulásra irányuló adóösztönzők - Be nem jelentett támogatások - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Visszatéríttetés - Késedelem - Jogbiztonság - A visszatérítendő támogatások számítása - Az ESZAK-Szerződés hatálya alá tartozó támogatások - A környezet védelmére irányuló befektetések - Leszámítolási kamatláb)
   2013/C 63/32
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Salzgitter AG (Salzgitter, Németország) (képviselők: J. Sedemund és T. Lübbig ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: V. Kreuschitz és M. Niejahr, később: V. Kreuschitz és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és A. Wiedmann meghatalmazottak, segítőjük: U. Karpenstein ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Németország által a jelenleg a Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) név alatt összevont Salzgitter AG, Preussag Stahl AG és a csoport acélipari leányvállalatai javára megvalósított állami támogatásról szóló, 2000. június 28-i 2000/797/ESZAK bizottsági határozat (HL L 323., 5. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Salzgitter AG maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, mind a Törvényszék, mind a Bíróság előtti eljárás vonatkozásában.

               3.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli saját költségeit, mind a Törvényszék, mind a Bíróság előtti eljárás vonatkozásában.

      (1)  HL C 335., 2000.11.25.


title: C-112/10. sz. ügy: A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2010. március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen kontra Zaza Retail BV (Phillippe és Cécile Noelmans a Zaza Retail BV (Belgium) vagyonfelügyelője minőségben), a felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél melletti beavatkozó: Zaza Retail BV (Manon Cordewener a Zaza Retail BV (Hollandia) vagyonfelügyelője minőségben)

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/33

         A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2010. március 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen kontra Zaza Retail BV (Phillippe és Cécile Noelmans a Zaza Retail BV (Belgium) vagyonfelügyelője minőségben), a felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél melletti beavatkozó: Zaza Retail BV (Manon Cordewener a Zaza Retail BV (Hollandia) vagyonfelügyelője minőségben)
   (C-112/10. sz. ügy)
   2010/C 113/51
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van Cassatie van België

      Az alapeljárás felei

               Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél

               :

               Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen

               Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban

               :

               Zaza Retail BV (Philippe és Cécile Noelmans a Zaza Retail BV (Belgium) vagyonfelügyelője minőségben)

               Beavatkozó

               :

               Zaza Retail BV (Manon Cordewener a Zaza Retail BV (Hollandia) vagyonfelügyelője minőségben)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Azokat a feltételeket is felöleli-e a fizetésképtelenségi rendelet (1) 3. cikke (4) bekezdésének a) pontjában foglalt „olyan feltételeket állapít meg” fogalma, amelyek a fizetésképtelenségi eljárás kérelmezéséhez szükséges valamely tulajdonságot vagy valamely személy — mint például egy másik tagállam ügyészsége — ehhez szükséges érdekét érintik, vagy e feltételek csak ezen eljárás megindításának és lefolytatásának anyagi jogi követelményeire vonatkoznak?

               2.

               Értelmezhető-e kiterjesztően a fizetésképtelenségi rendelet 3. cikke (4) bekezdésének b) pontjában foglalt „hitelező” fogalma úgy, hogy a jelen esetben az a nemzeti hatóság is kérelmezheti joghatályosan a fizetésképtelenségi rendelet 3. cikke (4) bekezdésének b) pontja alapján a területi fizetésképtelenségi eljárás megindítását, amely annak a tagállamnak a joga szerint, amelyhez tartozik, hatáskörrel rendelkezik a fizetésképtelenségi eljárás megindítására irányuló kérelem benyújtására, és közérdekből, valamint az összes hitelező képviseletében lép fel?

               3.

               Ha a „hitelező” fogalma a fizetésképtelenségi eljárás megindítására irányuló kérelem benyújtására hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságot is felöleli, szükséges-e a fizetésképtelenségi rendelet 3. cikke (4) bekezdése b) pontjának alkalmazásához, hogy e nemzeti hatóság bizonyítsa, hogy az e nemzeti hatóság országában lakóhellyel, székhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkező hitelezők érdekében jár el?

      (1)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 191. o.).


title: C-562/07. sz. ügy: 2007. december 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/22

         2007. december 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-562/07. sz. ügy)
   (2008/C 64/33)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és I. Martinez del Peral Cagigal meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel 2006. december 31-ig eltérő bánásmódban részesítette a belföldi illetőségűek, illetve a külföldi illetőségűek által Spanyolországban elért tőkejövedelmet – nem teljesítette az EK 39. és az EK 56. cikkből, valamint az EGT-megállapodás 28. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2006. december 31-ig hatályban lévő spanyol szabályozás szerint a külföldi illetőségűek tőkejövedelme 35 %-os arányos kulccsal adózott, míg a belföldi illetőségűek tőkejövedelmére progresszív tarifa vonatkozott, ha a vagyontárgyak egy évnél kevesebb ideig maradtak tulajdonukban, és 15 %-os arányos adó, ha a kérdéses vagyontárgy egy évet meghaladó időtartamban volt a tulajdonukban. Következésképpen a külföldi illetőségűek által viselt adóteher magasabb volt, ha vagyontárgyaikat a megszerzéstől számított egy év eltelte után értékesítették. A vagyontárgyaknak a megszerzést követő éven belül történő elidegenítése esetén is a külföldi illetőségűek magasabb adóterhet viseltek, kivéve, amikor a belföldi illetőségű adóalanyokkal szemben alkalmazott általános adó meghaladta a 35 %-ot (amire csak nagyon jelentős tőkejövedelem esetén került sor).
   A Bizottság azt állítja, hogy nem létezik objektív különbség az adóalanyok e két csoportja között, ily módon a külföldi illetőségűek magasabb adóterhe olyan hátrányos megkülönböztetésnek minősül, amely jogellenesen korlátozza a munkavállalóknak az EK 39. cikkben és az EGT-megállapodás 28. cikkében előírt szabad mozgását, valamint a tőkének az EK 56. cikkben és az EGT-megállapodás 40. cikkében előírt szabad áramlását.


title: C-35/11. sz. ügy: A High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2011. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/15

         A High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2011. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-35/11. sz. ügy)
   2011/C 103/27
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Alperesek: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A Bíróság C-446/04. sz., Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue ügyben 2006. december 12-én hozott ítéletének (EBHT 2006., I-11753. o.) 56. pontjában szereplő, „adómértékekre” és „eltérő adószintre” hivatkozás:

                           a)

                           kizárólag a törvényben meghatározott vagy névleges adómértékekre vonatkozik; vagy

                           b)

                           vonatkozik a ténylegesen megfizetett adómértékekre és a törvényben meghatározott vagy névleges adómértékekre is; vagy

                           c)

                           a hivatkozott kifejezések más jelentéssel bírnak, és ha igen, mit jelentenek?

               2.

               Van-e jelentősége a Bíróság által a C-446/04. sz. ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett 2. és 4. kérdésre adott válasz tekintetében annak, ha:

                           a)

                           a külföldi társasági adót a belföldi illetőségű társaság részére osztalékot fizető külföldi illetőségű társaság nem (vagy nem teljes mértékben) fizeti meg, hanem az osztalékot a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező közvetlen vagy közvetett leányvállalata által fizetett olyan osztalékokból összetevődő nyereségből juttatták, amelyek után az adott tagállamban már megfizették az adót; és/vagy

                           b)

                           a társaságiadó-előleget (a továbbiakban: ACT) nem a külföldi illetőségű társaságtól osztalékban részesülő belföldi illetőségű társaság fizeti meg, hanem a belföldi illetőségű közvetlen vagy közvetett anyavállalata, az osztalékban részesülő társaság — az osztalékot közvetlenül vagy közvetve magában foglaló — nyereségének további felosztása alapján?

               3.

               A fenti 2.b) kérdésben leírt körülmények esetén az ACT-t fizető társaság a jogosulatlanul kivetett adó visszatérítésére (lásd a San Giorgio–ügyben hozott ítéletet (1)), vagy csupán kártérítésre jogosult (lásd a Brasserie du Pêcheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítéletet (2))?

               4.

               Ha a szóban forgó nemzeti jogszabályok nem kizárólag olyan helyzetekre vonatkoznak, amelyekben az anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol az osztalékot fizető társaság felett, a belföldi illetőségű társaság hivatkozhat-e az EUMSZ 63. cikkre (korábban EK 56. cikk) az olyan leányvállalatától kapott osztalékok tekintetében, amely felett meghatározó befolyást gyakorol, és amely harmadik országban rendelkezik illetőséggel?

               5.

               A Bíróság által a C-446/04. sz. ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett 3. kérdésre adott válasz vonatkozik-e arra az esetre is, ha a külföldi illetőségű leányvállalatok — akikre adófizetési kötelezettség nem ruházható át — nem kötelesek adófizetésre az anyavállalat illetősége szerinti tagállamban?

      (1)  A 199/82. sz., Amministrazione delle Finanze dello Stato kontra SpA San Giorgio ügyben 1983. november 9-én hozott ítélet (EBHT 1983., 3595. o.).

      (2)  A C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du Pêcheur SA kontra Németországi Szövetségi Köztársaság és The Queen kontra Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Ltd és társai egyesített ügyekben 1996. március 5-én hozott ítélet (EBHT 1996., I-1029. o.).


title: C-421/06. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2006. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fratelli Martini & C. SpA. Cargill Srl kontra Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/27

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2006. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fratelli Martini & C. SpA. Cargill Srl kontra Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   (C-421/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/56)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Consiglio di Stato (Olaszország).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Fratelli Martini & C. SpA. Cargill Srl

      Alperes: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A Bíróságnak a C-453/03., C-11/04., C-12/04. és C-194/04. sz. egyesített ügyekben 2005. december 6-án hozott, a 2002/2 irányelv (1) részleges érvénytelenségét megállapító ítéletét követően, az EK-Szerződés (megsemmisített aktusokról szóló) 233. cikke fényében az ezen irányelvet elfogadó közösségi intézmények „kötelesek[-e] megtenni a Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket”;

               2)

               az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, azoknak az intézkedéseknek, amelyeket a közösségi intézményeknek azért kell elfogadniuk, hogy a 2002/2 irányelv megfeleljen a Bíróság ítéletének, először a közösségi jogrendben kell-e hatályba lépniük, hogy lehetővé tegyék a tagállamok számára ezek átültetését saját jogrendjükbe;

               3)

               a második kérdésben szereplő intézkedéseket a közösségi intézményeknek és a tagállamoknak az időközben elfogadott 183/2005 irányelvre (2) figyelemmel kell-e elfogadniuk, illetve átültetniük;

               4)

               a 183/2005 rendeletet, a 178/2002 rendelet (3) 8. és 16. cikkével együttes olvasatban úgy kell-e értelmezni, hogy ez megtiltja a takarmánytermelők számára, hogy termékeiken olyan címkéket alkalmazzanak, amelyek alkalmasak a fogyasztók megtévesztésére;

               5)

               a fogyasztók számára megtévesztőnek minősülnek-e a takarmányokon alkalmazott olyan címkék, amelyeken az összetevők százalékos arányát a termelők szándékosan 15 %-os eltérésekkel tüntethetik fel, a termékben található valamennyi összetevő vonatkozásában?

      (1)  HL L 63., 23. o. magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 35. kötet 245. o.

      (2)  HL L 35., 1. o.

      (3)  HL L 31., 1. o. magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 6. kötet 463. o.


title: F-103/08. sz. ügy: 2008. december 23-án benyújtott kereset – Katrakasas kontra Bizottság

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/77

         2008. december 23-án benyújtott kereset – Katrakasas kontra Bizottság
   (F-103/08. sz. ügy)
   (2009/C 44/139)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Nicolas Katrakasas (Brüsszel, Belgium) (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   Az EPSO/AD/116/08 versenyvizsga vizsgabizottságának a felperes írásbeli vizsgán való részvételre elfogadott jelöltek jegyzékére történő felvételét elutasító határozatának, valamint az ezt követően hozott valamennyi határozatának a megsemmisítése, ideértve a tartaléklistát és valamennyi kinevezési határozatot is.
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/116/08 versenyvizsga vizsgabizottságának 2008. szeptember 23-i határozatát, amelyben elutasította a felperesnek az írásbeli vizsgán való részvételre elfogadott jelöltek jegyzékére történő felvételét;

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítsen meg valamennyi, a 2008. szeptember 23-i határozatot követően hozott határozatot, ideértve a tartaléklistát és a kinevezési határozatokat is;

               —

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.


title: C-190/17. sz. ügy: Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanyolország) által 2017. április 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lu Zheng kontra Ministerio de Economía y Competitividad

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/8

         Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Spanyolország) által 2017. április 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lu Zheng kontra Ministerio de Economía y Competitividad
   (C-190/17. sz. ügy)
   (2017/C 221/11)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lu Zheng

      Alperes: Ministerio de Economía y Competitividad

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 9. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, és amely az e rendelet 3. cikke szerinti nyilatkozattételi kötelezettség megsértésének szankcionálása céljából lehetővé teszi a használt pénzeszközök kétszeres értékét elérő bírság szankciójának előírását?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, és amely a nyilatkozattételi kötelezettség megsértése esetén súlyosbító körülménynek tekinti a fizetés eszközök jogszerű eredete igazolásának hiányát, valamint az érdekelt által végzett tevékenység [és a pénzmozgás összege] közötti összefüggés hiányát?

               3)

               A fenti két kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az arányosság követelményének eleget tesz az olyan pénzbeli szankció előírása, amely a pénzmozgás összegétől függetlenül eléri a nyilatkozatba nem foglalt készpénz 25 %-át?

      (1)  HL 2005. L 309., 9. o.


title: C-439/04. sz. ügy: A Cour de cassation de Belgique (első tanács) 2004. október 7-i határozatával az Axel Kittel kontra belga állam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/25

         A Cour de cassation de Belgique (első tanács) 2004. október 7-i határozatával az Axel Kittel kontra belga állam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-439/04. sz. ügy)
   (2005/C 6/47)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Cour de cassation de Belgique (első tanács) a Bíróság hivatalához 2004. október 19-én érkezett, 2004. október 7-i határozatával az előtte az Axel Kittel és a belga állam között folyamatban lévő eljárásban előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Cour de cassation de Belgique (első tanács) a következő a kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Abban az esetben, ha a termékértékesítés olyan adóalany részére történik, aki az eladó által elkövetett adókijátszás tudta nélkül jóhiszeműen kötött szerződést, a hozzáadottérték-adó semlegességének elvéből következik-e az, hogy az adásvételi szerződésnek egy belső polgári jogi – az eladó által elérni kívánt cél törvénytelensége miatt közérdekbe ütköző szerződéshez a semmisség jogkövetkezményét fűző – szabály folytán fennálló érvénytelensége következtében ezen adóalany elveszti az adó levonásának jogát?

               2)

               Eltérő-e a válasz akkor, ha a semmisséget maga a hozzáadottérték-adó kijátszása okozza?

               3)

               Eltérő-e a válasz akkor, ha az adásvételi szerződés semmisségét a belső jog szerint maga után vonó törvénytelen cél a hozzáadottérték-adó mindkét fél által tudott kijátszása?


title: C-438/10. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 13-i végzése (a Curtea de Apel Bacău (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău kontra Lilia Druțu (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése — Belső adók — EUMSZ 110. cikk — A gépjárműveket az első nyilvántartásba vételükkor terhelő környezetszennyezési adó)

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/13

         A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 13-i végzése (a Curtea de Apel Bacău (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău kontra Lilia Druțu
   (C-438/10. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése - Belső adók - EUMSZ 110. cikk - A gépjárműveket az első nyilvántartásba vételükkor terhelő környezetszennyezési adó)
   2011/C 311/19
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Bacău

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Alperes: Lilia Druțu

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Korábban más tagállamban nyilvántartásba vett használt gépjárművek nyilvántartásba vétele — A gépjárműveket valamely tagállamban történő első nyilvántartásba vételükkor terhelő környezetszennyezési adó — A nemzeti szabályozásnak az EUMSZ 110. cikkel való összeegyeztethetősége — A szóban forgó tagállam területén már nyilvántartásba vett azon használt gépjárművekhez viszonyított hátrányos megkülönböztetés, amelyekre nem vonatkozik az említett adó további értékesítés és újabb forgalomba helyezés esetén

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 110. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, ha valamely tagállam a gépjárműveket az e tagállamban történő első nyilvántartásba vételük során terhelő környezetszennyezési adót vezet be, ha ez az adójogi intézkedés oly módon kerül bevezetésre, hogy kevésbé vonzóvá teszi a más tagállamokban vásárolt használt gépjárműveknek az említett tagállamban történő forgalomba helyezését, anélkül azonban, hogy kevésbé vonzóvá tenné az azonos korú és azonos műszaki állapotú használt gépjárműveknek a belföldi piacon történő vásárlását.

      (1)  HL C 328., 2010.12.04.


title: C-508/08. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. október 28-i ítélete — Európai Bizottság kontra Máltai Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — A szolgáltatásnyújtás szabadsága tengeri fuvarozás terén — 3577/92/EGK rendelet — 1. és 4. cikk — A tagállamon belüli kabotázsszolgáltatások — A közszolgáltatási szerződések hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon történő megkötésének kötelezettsége — Kizárólagos szerződésnek valamely tagállam Unióhoz történő csatlakozásának időpontja előtt, előzetes közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül történő megkötése)

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/7

         A Bíróság (második tanács) 2010. október 28-i ítélete — Európai Bizottság kontra Máltai Köztársaság
   (C-508/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A szolgáltatásnyújtás szabadsága tengeri fuvarozás terén - 3577/92/EGK rendelet - 1. és 4. cikk - A tagállamon belüli kabotázsszolgáltatások - A közszolgáltatási szerződések hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon történő megkötésének kötelezettsége - Kizárólagos szerződésnek valamely tagállam Unióhoz történő csatlakozásának időpontja előtt, előzetes közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül történő megkötése)
   2010/C 346/11
   Az eljárás nyelve: máltai

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Aquilina és K. Simonsson, meghatalmazottak)

      Alperes: Máltai Köztársaság (képviselők: S. Camilleri, L. Spiteri és A. Fenech, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri fuvarozásra (tengeri kabotázs) történő alkalmazásáról szóló, 1992. december 7-i 3577/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 364., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 10. o.) megsértése — A Málta és Gozo közötti tengeri közlekedés biztosítására vonatkozó kizárólagos szerződés előzetes közbeszerzési eljárás nélküli megkötése

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 32., 2009.2.7.


title: C-206/10. sz. ügy: 2010. április 30-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/22

         2010. április 30-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-206/10. sz. ügy)
   2010/C 179/37
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: V. Kreuschitz meghatalmazott)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság — mivel a vakok és a fogyatékossággal élők — a siketeket is ideértve — ellátásainak biztosítását (Blindengeld ill. Landesblindengeld, Blindenbeihilfe ill. Landesblindenbeihilfe, Pflegegeld an Blinde und Gehörlose, Hilfe für Blinde und Gehörlose, Blinden- und Gehörlosengeld, stb. [vakoknak nyújtott pénzjáradék, ill. vakoknak nyújtott tartományi pénzjáradék, vakoknak nyújtott támogatás ill. vakoknak nyújtott tartományi támogatás, vakoknak és siketeknek nyújtott gondozási pénzjáradék ill. támogatás, vakoknak és siketeknek nyújtott pénzjáradék stb.]) tartományi jogszabályi előírások alapján az olyan személyek esetében, akik tekintetében a Németországi Szövetségi Köztársaság az illetékes tagállam, attól az előfeltételtől teszi függővé, hogy a kedvezményezettnek az érintett szövetségi tartományban lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel kell rendelkeznie — a nemzeti szabályozása alapján nem teljesítette a munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendelet (1) 7. cikkének (2) bekezdéséből, és a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdésének a III. címének I. fejezetével (Betegség és anyaság) összefüggésben értelmezett a) pontjából eredő kötelezettségeit.

               —

               A Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset tárgya az, hogy azon német tartományi jogszabályi előírások, amelyek a vakok és a fogyatékossággal élők ellátásait azon feltételtől teszik függővé, hogy a kedvezményezettnek az érintett szövetségi tartományban lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel kell rendelkeznie, ellentétesek az 1408/71/EGK és 1612/68/EGK rendelettel.
   Az 1408/71/EGK rendelet célja, hogy a mozgás szabadságának keretében az EK-Szerződés 42. cikkében (jelenleg EUMSZ 48. cikk) foglalt célok szerint összehangolja a tagállami szociális biztonsági rendelkezéseket. A rendelet 4. cikkének (2b) bekezdése értelmében a rendelet nem alkalmazható egy tagállam jogszabályainak a II. melléklet III. szakaszában említett, különleges, nem járulékalapú ellátásokkal kapcsolatos rendelkezéseire, amelyek hatálya azon tagállam területének egy részére korlátozott. A kérdéses német ellátások a rendelet II. mellékletének III. szakaszában különleges ellátásként felsorolásra kerülnek.
   A Bizottság ennek ellenére úgy véli, hogy az, hogy egy ellátás szerepel az 1408/71/EGK rendelet II. mellékletének listáján, nem elég ahhoz, hogy az „különleges, nem járulékalapú ellátásként” kikerüljön a rendelet alkalmazási köréből. A rendelet 4. cikkének (2b) bekezdése, amely kivételt előíró rendelkezés, megszorítóan értelmezendő: csak azokra az ellátásokra alkalmazandó, amelyek az e rendelkezésben felsorolt feltételek közül valamennyit teljesítik. Ezért a rendelkezés csak azokra az ellátásokra terjed ki, amelyek különleges ellátásnak minősülnek, nem járulékalapúak, a rendelet II. mellékletének III. szakaszában felsorolásra kerülnek, és amelyeket olyan jogszabályi előírások vezetnek be, amelyeknek a hatálya a tagállam területének egy részére korlátozott.
   A kérdéses, német tartományi törvényekben foglalt ellátások azonban nem teljesítik ezen összes feltételt: a következőkben kifejtett okokból ugyanis nem „különleges, nem járulékalapú ellátásoknak”, hanem „egészségbiztosítási ellátásoknak” minősülnek.
   Egyrészt a tartományok szóban forgó ellátásait a törvényben meghatározott tényállás alapján, az egyéni rászorultság vizsgálata nélkül nyújtják. Ezek az ellátások a fogyatékossághoz kapcsolódó többletköltségeket hivatottak fedezni, és a céljuk a fogyatékossággal élők egészségi állapotának és életfeltételeinek a javítása. Következésképpen az ellátások lényegében az egészségbiztosítási ellátások kiegészítésére irányulnak. Az, hogy a szövetségi jogszabályi előírások alapján nyújtott gondozási segély a vakoknak és a fogyatékossággal élőknek nyújtott tartományi ellátásokba beszámít, szintén azt bizonyítja, hogy mindkét ellátás ugyanazon kockázat — nevezetesen a betegséghez kapcsolódó többletköltségek — fedezését célozza, és nem a kockázattal szembeni „járulékos, pótlólagos vagy kiegészítő védelemről” van szó.
   Ezenfelül valamely meghatározott ellátásnak a tagállami alkotmány szerinti besorolása nem befolyásolja azt, hogy azt az 1408/71 rendelet értelmében szociális biztonsági ellátásnak kell-e tekinteni.
   Ezenfelül a jelen keresetben kifogásolt tartományi törvények anyagi szempontból nem minősülnek kiegészítő, csak regionális kedvezményeknek. Ez az ellátás a betegséghez kapcsolódó többletköltségeket érintő kockázatok elleni biztosítás rendszerébe illeszkedik, amelyet Németország teljes területén nyújtanak, és a kölcsönös beszámítás miatt a szövetségi joghoz szorosan kapcsolódik.
   Ebből következően a kérdéses tartományi ellátások egészségbiztosítási ellátásoknak minősülnek, és nem különleges ellátásoknak. Az ezen ellátásoknak az 1408/71/EGK rendelet II. mellékletének III. szakaszában való felsorolása ezért jogellenes, és az ellátások a rendelet hatálya alá tartoznak.
   A német jogszabályi előírások által támasztott, lakóhelyre vonatkozó feltétel az 1612/68/EGK rendelettel is ellentétes, mivel megakadályozza, hogy a határmenti ingázók és családtagjaik ezekben az ellátásokban részesülhessenek.
   A Bíróság egyértelműen megerősítette, hogy a tagállam valamely szociális kedvezmény nyújtását nem teheti függővé attól, hogy a kedvezményezett ezen államban rendelkezik-e lakóhellyel. A Bíróság ezen megállapítása az 1612/68 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében vett valamennyi szociális kedvezményre vonatkozik.
   A „szociális kedvezmény” fogalma széles: nem csak azok a kedvezmények tartoznak ide, amelyek munkaszerződéshez kapcsolódnak, hanem minden olyan kedvezmény, amelyet a tagállam az állampolgárainak — és így a munkavállalóknak is — nyújt. A Bizottság álláspontja szerint az, hogy a kérdéses ellátások nyújtása nem igazodik foglalkoztatás gyakorlásához, sem pedig az érintettnek vagy annak családjának a pénzeszközeihez, és ezért arra kizárólag az érintett tartományban fennálló lakóhely alapján kerül sor, nem igazolja azoknak a következményeknek a figyelmen kívül hagyását, amelyek ezáltal a Németországban dolgozó, és más tagállamban lakóhellyel rendelkező munkavállalók tekintetében bekövetkeznek. Következésképpen nincs megfelelő indok arra, hogy ezek az ellátások ne minősüljenek az 1612/68 rendelet értelmében vett szociális kedvezményeknek.
   A Németországban dolgozó határmenti ingázóknak és családtagjaiknak tehát jogosultaknak kell lenniük a tartományi jogszabályi előírások által a fogyatékossággal élőknek és vakoknak nyújtott ellátásokra akkor is, ha e tagállamban nem rendelkeznek lakóhellyel. Az a feltétel tehát, amely szerint az érintett tartományban lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel kell rendelkezniük, ellentétes az 1612/68 rendelettel.

      (1)  HL L 257., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 15. o.

      (2)  HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.


title: T-479/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. április 11-i végzése — Département du Gers kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránti kereset — Környezet és az emberi egészség védelme — Géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok — Személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság” )

text:
               11.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 173/10

         A Törvényszék 2011. április 11-i végzése — Département du Gers kontra Bizottság
   (T-479/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Környezet és az emberi egészség védelme - Géntechnológiával módosított élelmiszerek és takarmányok - Személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 173/24
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Département du Gers (Franciaország) (képviselők: S. Mabile és J.-P. Mignard ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Bianchi és L. Pignataro meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A géntechnológiával módosított MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6) kukoricát tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2010. július 28-i 2010/420/EU bizottsági határozat (HL L 197., 15. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A Département du Gers maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               3.

               Az Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa, a Région Centre, a Région Picardie, a Département de la Haute–Garonne, a Région Bretagne, a Région Poitou–Charentes, a Région Provence–Alpes–Côte d’Azur, a Région Bourgogne, a Région Midi–Pyrénées, a Région Auvergne, a Région Pays de la Loire, a Région Rhône–Alpes, a Département des Côtes d’Armor, a Région Île de France és a Région Nord–Pas–de–Calais beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: T-18/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 5-i végzése – Deutsche Telekom kontra OHIM (Alles, was uns verbindet)

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/46

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 5-i végzése – Deutsche Telekom kontra OHIM (Alles, was uns verbindet)
   (T-18/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 212/80)

      Az eljárás nyelve: német

   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 86., 2006.4.8.


title: T-406/08. sz. ügy: 2008. szeptember 19-én benyújtott kereset – ICF kontra Bizottság

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/47

         2008. szeptember 19-én benyújtott kereset – ICF kontra Bizottság
   (T-406/08. sz. ügy)
   (2009/C 44/83)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Industries Chimiques du Fluor SA (ICF) (Tunisz, Tunézia) (képviselők: M. van der Woude és T. Hennen ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot a felperest érintő részében;

               —

               az Elsőfokú Bíróság másodlagosan lényegesen mérsékelje a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen keresettel a felperes a COMP/39.180 – Alumínium-fluorid-ügyben 2008. június 25-én hozott C (2008) 3043 végleges határozat részleges megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság azt állapította meg, hogy néhány vállalkozás, köztük a felperes megsértette az EK 81. cikk (1) bekezdését és az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 53. cikkét azáltal, hogy az alumínium-fluorid világpiacán áremelésre vonatkozó célkitűzésben állapodtak meg, megvizsgálva a világ különböző régióit, Európát is beleértve, új általános ár megállapítása és bizonyos esetekben a piac felosztásról való megállapodás érdekében, valamint a kereskedelmi szempontból kényes információk cseréjével.
   Keresete alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyeket az alábbiakra alapít:

               —

               a védelemhez való jognak és az 1/2003 rendelet (1) 27. cikkének megsértésére, amennyiben a kifogásközlésben leírt jogsértés különbözik a megtámadott határozatban végül megállapított jogsértéstől, és a megtámadott határozat a kifogásközlésben nem említett bizonyítékokon alapszik;

               —

               az EK 81. cikk megsértésére, mivel a megtámadott határozat a felperesnek felrótt tények téves jogi minősítését tartalmazza, azáltal hogy tévesen minősíti az eseti információcserét az EK 81. cikk (1) bekezdésének értelmében vett megállapodásnak és/vagy összehangolt magatartásnak. Továbbá a vitatott tények a felperes szerint egyik esetben sem minősíthetők egységes és folyamatos jogsértésnek;

               —

               az 1/2003 rendelet 23. cikkének és a bizalomvédelem elvének a bírság összegének meghatározása során történő megsértésére, amennyiben a Bizottság tévesen alkalmazta a bírságkiszabási iránymutatást i) mivel nem auditált forgalomra hivatkozott, és ii) mivel nem értékelte a termékértékesítések és szolgáltatások teljes értékét a jogsértéssel összefüggésben a földrajzi szektorban. Ezenkívül a Bizottság tévesen minősítette a tényállást. Végül a felperes a bírságmérséklési kérelem alátámasztása végett a kartellben részt vevő felek csekély halmozott piaci részesedésére és a végrehajtás hiányára hivatkozik;

               —

               A Tunéziával kötött euro-mediterrán megállapodás (2) megsértésére azon indokkal, hogy a Bizottság kizárólag a közösségi versenyrendelkezéseket alkalmazta, holott az euro-mediterrán megállapodás versenyszabályait is alkalmaznia kellett volna a közösségi versenyszabályokkal párhuzamosan. A felperes szerint a Bizottságnak konzultálnia kellett volna az EU-Tunézia társulási tanáccsal, ahogyan azt a megállapodás 36. cikke megköveteli. A felperes továbbá úgy érvel, hogy a Bizottság által követett egyoldalú megközelítés ellentétes a nemzetközi udvariasság elvével, valamint a Bizottság gondoskodási kötelezettségével.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  Egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulást létrehozó euro-mediterrán megállapodás (HL 1998. L 97., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 28. kötet, 187. o.).


title: C-411/10. és C-493/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2011. december 21-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland (Egyesült Királyság, Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — N. S. (C-411/10. sz. ügy) kontra Secretary of State for the Home Department és M. E. (C-493/10. sz. ügy), A. S. M., M. T., K. P., E. H. kontra Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform (Uniós jog — Elvek — Alapvető jogok — Az uniós jog végrehajtása — Embertelen vagy megalázó bánásmód tilalma — Közös európai menekültügyi rendszer — 343/2003/EK rendelet — „Biztonságos ország” fogalma — Menedékkérő felelős tagállamnak való átadása — Kötelezettség — Az alapvető jogok felelős tagállam általi tiszteletben tartására vonatkozó megdönthető vélelem)

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/8

         A Bíróság (nagytanács) 2011. december 21-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland (Egyesült Királyság, Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — N. S. (C-411/10. sz. ügy) kontra Secretary of State for the Home Department és M. E. (C-493/10. sz. ügy), A. S. M., M. T., K. P., E. H. kontra Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (C-411/10. és C-493/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Uniós jog - Elvek - Alapvető jogok - Az uniós jog végrehajtása - Embertelen vagy megalázó bánásmód tilalma - Közös európai menekültügyi rendszer - 343/2003/EK rendelet - „Biztonságos ország” fogalma - Menedékkérő felelős tagállamnak való átadása - Kötelezettség - Az alapvető jogok felelős tagállam általi tiszteletben tartására vonatkozó megdönthető vélelem)
   2012/C 49/13
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: N. S. (C-411/10), M. E., A. S. M., M. T., K. P., E. H. (C-493/10. sz. ügy),

      Alperesek: Secretary of State for the Home Department (C-411/10. sz. ügy), Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform (C-493/10. sz. ügy)

      Az eljárásban részt vesz: Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK) (C-411/10. sz. ügy), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (UK) (C-411/10. sz. ügy), Equality and Human Rights Commission (EHRC) (C-411/10. sz. ügy), Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe (IRL)(C-493/10. sz. ügy), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (IRL)(C-493/10. sz. ügy)

      Tárgy

   (C-411/10. sz. ügy)
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Court of Appeal (England & Wales) — (Egyesült Királyság) — Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.) 3. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint III. fejezete rendelkezéseinek értelmezése — A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelv (HL L 31., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 101. o.), a harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (HL L 304., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.) és a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv (HL L 326., 13. o.) rendelkezései által előírt, a menedékkérők befogadása minimumszabályainak értelmezése — Afgán állampolgár által benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó eljárás — Az alapvető jogok megsértésének veszélye a korábban felelős tagállam általi visszavétel esetén — Az Alapjogi Charta és az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény rendelkezései által a menedékkérőnek biztosított védelem jellege és terjedelme
   (C-493/10. sz. ügy)
   Előzetes döntéshozatal irányi kérelem — High Court of Ireland — Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.) 3. cikke (2) bekezdésének és 18. cikkének értelmezése — Harmadik országok (Afganisztán, Irán és Algéria) állampolgárai által benyújtott menedékjog iránti kérelmek megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó eljárás — Valamely tagállam arra vonatkozó kötelezettsége, hogy a 343/2003/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdése alapján vállalja a felelősséget valamely menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért a kérelmező alapvető jogai megsértésének kockázata és/vagy annak kockázata esetén, hogy az említett rendeletben megállapított feltételek szerint a kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam nem alkalmazza a 2003/9/EK, a 2004/83/EK és a 2005/85/EK irányelvek által előírt minimumszabályokat

      Rendelkező rész

               1.

               Az EUSZ 6. cikk és/vagy az Európai Unió Alapjogi Chartája 51. cikke vonatkozásában az uniós jog végrehajtásának minősül valamely tagállamnak az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (2) bekezdése alapján arról hozott határozata, hogy megvizsgál-e egy olyan menedékjog iránti kérelmet, amelynek megvizsgálásáért az e rendelet III. fejezetében szereplő feltételek alapján nem felelős.

               2.

               Ellentétes az uniós joggal egy olyan megdönthetetlen vélelem alkalmazása, amely szerint a 343/2003 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján felelősként meghatározott tagállam tiszteletben tartja az európai uniós alapvető jogokat.
               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok — ideértve a nemzeti bíróságokat — kötelessége, hogy ne adják át a menedékkérőt a 343/2003 rendelet értelmében „felelős tagállamnak”, ha tudomással kell bírniuk arról, hogy a felelős tagállamban a menekültügyi eljárást és a menedékkérők befogadásának feltételeit illetően tapasztalható rendszeres zavarok miatt alapos okkal, bizonyítottan feltételezhető, hogy a kérelmező e rendelkezés értelmében embertelen vagy megalázó bánásmód tényleges veszélyének lesz kitéve.
               Amennyiben nem lehetséges a kérelmező átadása a 343/2003 rendelet III. fejezetében foglalt feltételek szerint felelős tagállamként meghatározott másik európai uniós tagállamnak, akkor annak a tagállamnak, amelynek ezt az átadást végre kellett hajtania, — fenntartva a 343/2003 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében foglalt azon lehetőséget, hogy maga vizsgálja meg a kérelmet — folytatnia kell az említett fejezetben foglalt feltételek vizsgálatát annak megállapítása érdekében, hogy a rangsorban következő valamelyik feltétel alapján meg lehet-e egy másik tagállamot határozni felelősként a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért.
               Annak a tagállamnak, amelyben a menedékkérő tartózkodik, ügyelnie kell azonban arra, hogy a kérelmező alapvető jogának megsértésével járó helyzetet ne súlyosbítsa a felelős állam meghatározására irányuló, aránytalanul hosszú ideig tartó eljárással. Szükség esetén magának a tagállamnak kell a 343/2003 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a kérelmet megvizsgálnia.

               3.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 1., 18. és 47. cikke alapján sem lehet más választ adni.

               4.

               Amennyiben az előző kérdések Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának kötelezettségei kapcsán merülnek fel, az Európai Unió Alapjogi Chartájának Lengyelországra és az Egyesült Királyságra történő alkalmazásáról szóló (30.) jegyzőkönyv figyelembevétele nem befolyásolja a C-411/10. sz. ügyben előterjesztett második, harmadik, negyedik, ötödik és hatodik kérdésre adott válaszokat.

      (1)  HL C 274., 2010.10.9.

      HL C 13., 2011.1.15.


title: F-108/11. sz. ügy: 2011. október 24-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/69

      2011. október 24-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
      (F-108/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/133)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZZ (képviselők: A. Fratini és F. Filpo ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         A jogvita tárgya és leírása

      A versenyvizsga–bizottság azon határozatának megsemmisítése, amely a szakmai tapasztalatra vonatkozó követelmények állítólagos nem teljesítése miatt megtagadta a felperesnek az EPSO/AD/198/10 nyílt versenyvizsgára bocsátását.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO azon határozatát, amely megtagadta a felperesnek az EPSO/AD/198/10 nyílt versenyvizsgára bocsátását;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot minden szükséges intézkedés annak érdekében való megtételére, hogy a felperes ahhoz hasonló helyzetbe kerüljön, amelyben akkor lenne, ha versenyvizsgára bocsátották volna;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-309/12. sz. ügy: A Tribunal Central Administrativo Norte (Portugália) által 2012. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maria Albertina Gomes Viana Novo és társai kontra Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/19

         A Tribunal Central Administrativo Norte (Portugália) által 2012. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maria Albertina Gomes Viana Novo és társai kontra Fundo de Garantia Salarial, IP
   (C-309/12. sz. ügy)
   2012/C 287/35
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias és Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

      Alperes: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A munkáltató fizetésképtelensége miatt fennálló bérkövetelések biztosításának területén úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen a 80/987/EGK irányelv (1) 4. és 10. cikkét, hogy azzal ellentétes a nemzeti jog olyan rendelkezése, amely kizárólag a munkáltató fizetésképtelenségének megállapítása iránti kereset megindítását megelőző hat hónapon belül esedékessé vált követeléseket biztosítja, még abban az esetben is, ha a munkavállalók a Tribunal do Trabalho előtt fellépnek a munkáltatóval szemben a tartozás összegének bírósági megállapítása és annak végrehajtása céljából?

      (1)  A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv (HL L 283., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 217. o.)


title: C-392/11. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2012. szeptember 27-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Field Fisher Waterhouse LLP kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Héa — Az ingatlanok bérbeadásának adómentessége — Ingatlanok bérbeadása — Az említett bérbeadáshoz kapcsolódó szolgáltatások — Az ügylet héa szempontjából történő minősítése — Egyetlen egységes szolgáltatásból vagy több független szolgáltatásból álló ügylet)

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/15

         A Bíróság (hatodik tanács) 2012. szeptember 27-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Field Fisher Waterhouse LLP kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (C-392/11. sz. ügy) (1)

   (Héa - Az ingatlanok bérbeadásának adómentessége - Ingatlanok bérbeadása - Az említett bérbeadáshoz kapcsolódó szolgáltatások - Az ügylet héa szempontjából történő minősítése - Egyetlen egységes szolgáltatásból vagy több független szolgáltatásból álló ügylet)
   2012/C 366/24
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Field Fisher Waterhouse LLP

      Alperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) értelmezése — Egyéb tevékenységekre nyújtott adómentesség — Az ingatlanok bérbeadására vonatkozó HÉA-mentesség terjedelme — Az ingatlan és annak közös részei üzemeltetésével és karbantartásával kapcsolatos egyes szolgáltatások díjának belefoglalása — Az ügylet HÉA szempontjából történő, egységes szolgáltatásként vagy önálló szolgáltatásokként történő minősítése — A Bíróság C-572/07. sz., RLRE Tellmer Property ügyben 2009. június 11-én hozott ítéletének értelmezése

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az ingatlanok bérlete és az ehhez kapcsolódó, az alapügyben szereplőhöz hasonló szolgáltatások a héa szempontjából egyetlen, egységes szolgáltatásnak minősülhetnek. E tekintetben a bérbeadónak a bérleti szerződésbe foglalt azon lehetősége, hogy megszüntetheti a szerződést, ha a bérlő nem fizeti a rezsiköltséget, azt támasztja alá, hogy egységes szolgáltatásról van szó, jóllehet e tény nem minősül szükségszerűen meghatározó elemnek annak értékelése során, hogy ilyen szolgáltatásról van-e szó. Ezzel szemben, azon körülményből, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló szolgáltatásokat főszabály szerint harmadik személy is nyújthatná, nem vonható le az a következtetés, hogy e szolgáltatások az alapügy körülményei között nem minősülhetnek egységes szolgáltatásnak. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak meghatározása, hogy a Bíróság által a jelen ítéletben nyújtott értelmezési szempontok fényében és a szóban forgó ügy egyedi körülményeire figyelemmel az érintett ügyletek oly módon kapcsolódnak-e egymáshoz, hogy azokat egyetlen ingatlan-bérbeadási szolgáltatásnak kell tekinteni.

      (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: T-38/12. sz. ügy: 2012. január 23-án benyújtott kereset — Pips kontra OHIM — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/28

         2012. január 23-án benyújtott kereset — Pips kontra OHIM — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)
   (T-38/12. sz. ügy)
   2012/C 89/47
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pips BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselő: J. A. K. van den Berg ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2011. október 20-án az R 2420/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               adjon helyt az „ISABELLA OLIVER”szóvédjegyre vonatkozó, 7024961. számú közösségi védjegybejelentésnek a fellebbezési tanács előtti eljárás tárgyát képező valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „ISABELLA OLIVER” szóvédjegy a 3., 4., 12., 14., 16., 18., 20., 21., 24. és 25. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 7024961 sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 6819908. számú, „S.Oliver” közösségi szóvédjegyre vonatkozó bejelentés a 4., 16., 20., 21 és 24. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 4504569. számú „s.Oliver” közösségi ábrás védjegy a 3., 6., 9., 14., 18., 20., 25., 28. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában; a 30734710.9. számú „S.Oliver” német szóvédjegy a 10., 12. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 181875. számú „s.Oliver” közösségi szóvédjegy a 3., 6., 9., 14., 18., 20., 25. és 26. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; 959255. számú „S.Oliver” nemzetközi szóvédjegy a 10., 12. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a közösségi védjegybejelentést részben elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 76. cikkének megsértése, mivel a fellebbezési tanács (i) olyan tények illetve körülmények alapján értékelte a védjegyek közötti hasonlóságot, amelyek nem szerepeltek a felek előadásában, ennek következményeképpen a megjelölések közötti hasonlóságra vonatkozó megállapítás téves; és (ii) tévesen alkalmazta az összetéveszthetőség átfogó értékelésére vonatkozóan a Bíróság által megfogalmazott elveket.