title: T-47/16. sz. ügy: 2016. február 2-án benyújtott kereset – Sigma Orionis kontra REA

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/58

         2016. február 2-án benyújtott kereset – Sigma Orionis kontra REA
   (T-47/16. sz. ügy)
   (2016/C 098/74)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Sigma Orionis SA (Valbonne, Franciaország) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

      Alperes: Kutatási végrehajtó ügynökség (REA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
   Állapítsa meg és határozzon úgy, hogy:

               —

               a REA megsértette a H2020 támogatási szerződésből eredő szerződéses kötelezettségeit azáltal, hogy az OLAF jogellenesen elkészített jelentése alapján felfüggesztett a felperesnek járó minden kifizetést,

               —

               másodlagosan rendelje el szakértő kirendelését a felperesnek a vitatott támogatási szerződés alapján vitathatatlanul járó összegek meghatározása céljából.

         Ebből következően az alperest:

               —

               kötelezze a H2020 támogatási szerződés címén járó összegek, vagyis 425 406,25 euró megfizetésére, a 21.11.1. cikknek megfelelően az összeg lejáratától kezdődően az Európai Központi Bank (EKB) által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamat 3,5 százalékponttal növelt mértékével számolt kamattal együtt,

               —

               kötelezze a felperest ért további károk megtérítésére, amelyek összegét a felperes jelenleg 1 500 000 euróra becsüli, de az eljárás során emelkedhet vagy csökkenhet,

               —

               kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a Kutatási végrehajtó ügynökség (REA) nem támaszkodhat jogellenesen beszerzett bizonyítékok alapján elkészített jelentésre annak érdekében, hogy igazolja a felperesnek járó kifizetések felfüggesztését, mégpedig teljes egészükben. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy mivel a REA jogellenesen beszerzett bizonyítékokra támaszkodott, mind a kifizetések felfüggesztése, mind a támogatási szerződések megszüntetése jogellenes.

               2.

               A második jogalap arra vonatkozik, hogy megsértették az arányosság elvét azáltal, hogy a különböző műszaki ellenőrzésekről készült jelentések egyöntetűen arra a következtetésre jutottak, hogy a forrásokat a felperes a gazdaságosság, a hatékonyság és a hatékony pénzügyi gazdálkodás elveinek megfelelően használta fel. Ebből következően a REA sem a vitatott támogatási szerződések megszüntetésének, sem az e szerződésekből eredő összes kifizetés felfüggesztésének igazolása érdekében nem hivatkozhat annak érvényes megállapítására, hogy a felperes szabálytalanságokat követett el más támogatások felhasználása során. Másfelől a támogatási megállapodásokban való részvétel a felperes egyedüli pénzügyi forrása és a további uniós projektek hiánya elkerülhetetlenül a felperes csődjéhez vezetne.


title: T-391/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Arcandor kontra OHIM — dm drogerie markt (S-HE) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A S-HE közösségi szóvédjegy bejelentése — SHE korábbi nemzeti szóvédjegy, She korábbi nemzeti ábrás védjegy és She korábbi nemzetközi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — A megjelölések hasonlóságának hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] )

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/55

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Arcandor kontra OHIM — dm drogerie markt (S-HE)
   (T-391/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A „S-HE” közösségi szóvédjegy bejelentése - „SHE” korábbi nemzeti szóvédjegy, „She” korábbi nemzeti ábrás védjegy és „She” korábbi nemzetközi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A megjelölések hasonlóságának hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
   2009/C 267/94
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Arcandor AG, korábban Karstadt Quelle AG (Essen, Németország) (képviselők: V. von Bomhard, W. Renek és T. Dolde ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: R. Pethke meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: dm drogerie markt GmbH (Wals, Ausztria) (képviselők: N. Dick és M. Dyck ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsa által az R 301/2006-1. sz. ügyben 2006. szeptember 26-án a Karstadt Quelle AG és a dm drogerie markt GmbH közötti felszólalási eljárásban hozott határozat ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság az Arcandor AG-t, korábbi Karstadt Quelle AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 42., 2007.2.24.


title: C-276/05. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof 2005. május 24-i végzésével a The Wellcome Foundation Ltd. kontra Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/29

         Az Oberster Gerichtshof 2005. május 24-i végzésével a The Wellcome Foundation Ltd. kontra Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-276/05. sz. ügy)
   (2005/C 217/58)
   Az eljárás nyelve: német
   Az Oberster Gerichtshof 2005. május 24-i végzésével, amely 2005. július 6-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a The Wellcome Foundation Ltd. kontra Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Oberster Gerichtshof a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

                           a)

                           Úgy kell-e értelmezni a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (1) 7. cikkét és a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatát, hogy nemcsak az újracsomagolás tényét illetően, hanem az új csomagolás kialakítására vonatkozóan is bizonyítani kell azt, hogy a védjegy használata elősegíti a piac mesterséges lezárását?

                     Amennyiben erre a kérdésre nemleges a válasz:

                           b)

                           Az új csomagolás kialakítását a lehető legkisebb beavatkozás elve alapján kell mérlegelni, vagy (csak) aszerint, hogy alkalmas-e a védjegy és a védjegyjogosult jó hírnevének megsértésére?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv 7. cikkét és a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatát, hogy a párhuzamos importőr csak akkor tesz eleget közlési kötelezettségének, ha a kivitel államát és az újracsomagolás közelebbi okát is közli a védjegyjogosulttal?

      (1)  HL L 40., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.


title: C-212/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. április 25-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jyske Bank Gibraltar Ltd kontra Administración del Estado (A pénzügyi rendszernek a pénzmosás, valamint a terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzése — 2005/60/EK irányelv — A 22. cikk (2) bekezdése — 2000/642/IB határozat — A hitelintézeteknek a gyanús pénzügyi műveletekre vonatkozó bejelentési kötelezettsége — A szolgáltatásnyújtás szabadsága rendszerében működő intézmény — Az információk gyűjtéséért felelős országos pénzügyi hírszerző egység azonosítása — EUMSZ 56. cikk — A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása — Közérdeken alapuló kényszerítő okok — Arányosság)

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. április 25-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jyske Bank Gibraltar Ltd kontra Administración del Estado
   (C-212/11. sz. ügy) (1)

   (A pénzügyi rendszernek a pénzmosás, valamint a terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzése - 2005/60/EK irányelv - A 22. cikk (2) bekezdése - 2000/642/IB határozat - A hitelintézeteknek a gyanús pénzügyi műveletekre vonatkozó bejelentési kötelezettsége - A szolgáltatásnyújtás szabadsága rendszerében működő intézmény - Az információk gyűjtéséért felelős országos pénzügyi hírszerző egység azonosítása - EUMSZ 56. cikk - A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása - Közérdeken alapuló kényszerítő okok - Arányosság)
   2013/C 171/09
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jyske Bank Gibraltar Ltd

      Alperes: Administración del Estado

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Supremo — A pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 309., 15. o.) 22. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy az állandó telephely nélkül a tagállam területén működő hitelintézeteknek a kért információkat kötelezően és közvetlenül a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak kell átadniuk.

      Rendelkező rész

   A pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes valamely tagállam olyan szabályozása, amely előírja a hitelintézeteknek, hogy a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelem érdekében a kért információkat közvetlenül e tagállam pénzügyi hírszerző egységével közöljék, ha ezen intézmények a tevékenységüket a szolgáltatásnyújtás szabadsága rendszerében a tagállam területén fejtik ki, amennyiben e szabályozás nem ássa alá az említett irányelv és a tagállamok pénzügyi hírszerző egységeinek az információcsere terén folytatott együttműködésére vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2000. október 17-i 2000/642/IB tanácsi határozat hatékony érvényesülését.
   Az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes egy ilyen szabályozás, ha azt közérdeken alapuló kényszerítő indok igazolja, alkalmas a kitűzött célok megvalósításának biztosítására, nem haladja meg az elérni kívánt cél megvalósításához szükséges mértéket, és hátrányos megkülönböztetéstől mentesen alkalmazzák, ezeket a nemzeti bíróságnak kell a következő megfontolásokra tekintettel ellenőriznie:

               —

               az ilyen szabályozás alkalmas a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozásának megelőzése mint cél elérésre, amennyiben lehetővé teszi az érintett tagállam számára, hogy a területén szolgáltatást nyújtó hitelintézetek által végrehajtott gyanús pénzügyi műveleteket hatékonyan felügyelje és felfüggessze, valamint adott esetben a felelősöket felelősségre vonja és megbüntesse.

               —

               a tevékenységüket a szolgáltatásnyújtás szabadsága rendszerében gyakorló hitelintézeteket e szabályozás szerint terhelő kötelezettség e cél elérése tekintetében arányos intézkedésnek minősülhet, amennyiben az alapeljárás tényállásának időpontjában semmilyen hatékony mechanizmus nem állt rendelkezésre a pénzügyi hírszerző egységek teljes mértékű és mindenre kiterjedő együttműködésének a biztosítására.

      (1)  HL C 226., 2011.7.30.


title: T-790/16. sz. ügy: 2016. november 11-benyújtott kereset – C & J Clark International kontra Bizottság

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/51

         2016. november 11-benyújtott kereset – C & J Clark International kontra Bizottság
   (T-790/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/61)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: C & J Clark International Ltd (Somerset, Egyesült Királyság) (képviselők: A. Willems és S. De Knop ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a keresetet elfogadhatatlannak;

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó és a Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., a Buildyet Shoes Mfg., a DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, a Dongguan Stella Footwear Co Ltd, a Dongguan Taiway Sports Goods Limited, a Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., a Jianle Footwear Industrial, a Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, a Synfort Shoes Co. Ltd., a Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., a Wei Hao Shoe Co. Ltd., a Wei Hua Shoe Co. Ltd., a Win Profile Industries Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint az Európai Unió Bírósága által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. augusztus 18-i 2016/1395/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 225., 52. o.);

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság jogalap nélkül eljárva megsértette az EUMSZ 5. cikk (1) bekezdése és az EUMSZ 5. cikk (2) bekezdése szerinti hatáskör-átruházás elvét.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság mivel nem tette meg a 2016. február 4-iC & J Clark International ítéletben (C-659/13 és C-34/14, EU:C:2016:74) foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket, megsértette az EUMSZ 266. cikket.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a lábbeliknek a[z „érvénytelentett rendeletek] hatálya alatt történő” behozatalát terhelő dömpingellenes vám kivetésével megsértette az alaprendelet (1) 1. cikkének (1) bekezdését és 10. cikkének (1) bekezdését és a jogbiztonság elvét (a visszaható hatály tilalma);

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy mivel a Bizottság az uniós érdek újbóli értékelése nélkül vetette ki a dömpingellenes vámot, megsértette az alaprendelet 21. cikkét, és mindenesetre nyilvánvalóan téves azon következtetés levonása, hogy a dömpingellenes vám kivetése uniós érdekből történt.

               5.

               Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság, mivel olyak aktust fogadott el, amely meghaladja a céljainak eléréséhez szükséges mértéket, megsértette az EUM 5. cikk (1) bekezdését és az EUM 5. cikk (4) bekezdését.

      (1)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i 2016/1036/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, HL L 176., 21. o.


title: F-122/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék első tanácsa elnökének 2009. október 7-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Vizsgálat tartása iránti kérelem — A határozat felperes által választott nyelvre való lefordításának intézmény általi megtagadása — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság — Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/64

         A Közszolgálati Törvényszék első tanácsa elnökének 2009. október 7-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-122/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Vizsgálat tartása iránti kérelem - A határozat felperes által választott nyelvre való lefordításának intézmény általi megtagadása - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)
   2009/C 282/121
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: képviselők: J. Currall és C. Berardis-Kayser meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése, amelyben megtagadta a felperes azon kérelmének teljesítését, hogy vizsgálatot folytasson bizonyos eseményekre nézve, amelyek a felperes Angolába való kirendelésének időtartama alatt történtek — A vizsgálat eredményének közlése iránti kérelem — Azon határozat megsemmisítése, amelyben megtagadták a feljegyzés felperes által kért nyelvre történő lefordítását — Kártérítési kérelem

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék Luigi Marcuccio keresetét részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék Luigi Marcucciót kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 64., 2008.3.8., 65. o.


title: T-74/05. sz. ügy: Az International Institute for the Urban Environment által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 16-án benyújtott kereset

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/37

         Az International Institute for the Urban Environment által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 16-án benyújtott kereset
   (T-74/05. sz. ügy)
   (2005/C 106/74)
   Az eljárás nyelve: angol
   Az International Institute for the Urban Environment, székhely: Delft (Hollandia), képviseli: Ph. W. M. ter Burg ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, 2005. február 16-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a IIUE-NL 02-BA14-032 sz. pénzügyi ellenőrzéssel kapcsolatos INFSO-R2/RB/SOC/Isc D(2004) 541407. sz. bizottsági határozatot;

               —

               állapítsa meg, hogy a felperes által követelt összeg indokolt és megfelel a szerződéseknek;

               —

               állapítsa meg, hogy az IIUE követelheti a szerződésekre fordított munkaórák megtérítését, és kötelezze a Bizottságot jól indokolt, a gondos ügyintézés érdekében alkalmazandó közösségi szabályoknak megfelelő határozat hozatalára;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az International Institute for the Urban Environment a felperes kizárólagos tulajdonában lévő egyszemélyes üzleti vállalkozás. 1999-ben megkötötte a Bizottsággal az IPS-1999-00016. sz. szerződést, amelynek alapján pénzügyi támogatást kapna a „Innovációfejlesztés és a KKV-k részvételének előmozdítása” technológiafejlesztési programhoz. A Bizottság az ajánlattevők által követelt visszatérítésekkel kapcsolatban pénzügyi ellenőrzést végzett, és a felperes ezen ellenőrzés személyi költségekre vonatkozó megállapításait kifogásolja.
   A felperes először is arra hivatkozik, hogy a szerződés szerint megengedett volt az Institute által a személyi költségek kiszámításához használt módszer, továbbá, hogy a Bizottság figyelmét kifejezetten felhívták ennek a konkrét módszernek a használatára. A felperes szerint a Bizottság soha nem utasította el ennek a módszernek a használatát, amely a felperes szerint az általa előterjesztett más programokkal összefüggésben is használatos volt, amelyekhez a Bizottság szintén nyújtott pénzügyi támogatást. Így a felperes érvelése szerint indokolt volt azon meggyőződése, hogy a Bizottság ezt a módszert elfogadja.
   A felperes ezen kívül azt állítja, hogy a megtámadott határozat nem tartalmaz megfelelő indokolást, valamint a kitűzött célra tekintettel aránytalan, mivel a felperes által követelt teljes összeg álláspontja szerint ésszerű és megfelel a szerződéseknek.


title: C-28/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-590/10. sz., Gabi Thesing és Bloomberg Finance LP kontra Európai Központi Bank ügyben 2012. november 29-én hozott ítélete ellen a Gabi Thesing, Bloomberg Finance LP által 2013. január 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/9

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-590/10. sz., Gabi Thesing és Bloomberg Finance LP kontra Európai Központi Bank ügyben 2012. november 29-én hozott ítélete ellen a Gabi Thesing, Bloomberg Finance LP által 2013. január 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-28/13. P. sz. ügy)
   2013/C 101/21
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Gabi Thesing és Bloomberg Finance LP (képviselők: M. Stephens, R. Lands Solicitors)

      A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-590/10. sz. ügyben hozott ítéletet. Az ítéletet azért kell hatályon kívül helyezni, mert a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a határozathozatal során.

               —

               semmisítse meg az Európai Központi Banknak az EKB dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2004. március 4-i határozat (1) (EKB/2004/3) alapján a felperesek által kért dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó, a 2010. szeptember 17-i és 2010. október 21-i levelekben közölt határozatát. Az említett határozatot a következők alapján kell megsemmisíteni:

                           i.

                           az EKB az említett határozat meghozatalakor nyilvánvaló értékelési hibát követett el és/vagy visszaért hatásköreivel; és

                           ii.

                           az EKB kizárólag akkor járt volna el jogszerűen, ha — a kérelemnek megfelelően — biztosítja az említett dokumentumokhoz való hozzáférést.

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét abban a részében, amelyben az a felpereseket kötelezi az EKB-nál felmerült költségek viselésére. Az ítéletnek ezt a részét azért kell hatályon kívül helyezni, mert a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a határozathozatal során.

               —

               vagylagosan, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az a Bíróságnak az e fellebbezésben előadott jogi körülményekkel kapcsolatos döntésével összhangban hozzon határozatot

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők azzal érvelnek, hogy a Törvényszék az alábbiak miatt alkalmazta tévesen a jogot:

               —

               azzal, hogy tévesen értelmezte az Európai Központi Bank 2004. március 4-i határozata (EKB/2004/3) 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját, amely kivételt ír elő az említett határozat 2. cikkében biztosított hozzáférési jog alól;

               —

               azzal, hogy megállapította, hogy az EKB jogosan vélte úgy, hogy a fellebbezők által kért dokumentumok nyilvánosságra hozatala sértette volna az EU és Görögország gazdaságpolitikáját;

               —

               azzal, hogy tévesen értelmezte az Emberi Jogok Európai Egyezményének 10. cikkét;

               —

               azzal, hogy nem vette figyelembe a felpereseknek az EKB határozata 4. cikkének (2) és (3) bekezdésével kapcsolatos állításait;

               —

               a felperesek továbbá előadják, hogy a Törvényszék a költségekkel kapcsolatban is tévedett.

      (1)  HL L 80., 2004., 42. o., magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 5. kötet, 51. o.


title: C-490/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-389/10. és T-419/10. sz. egyesített ügyekben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen az Ori Martin SA által 2015. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/19

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-389/10. és T-419/10. sz. egyesített ügyekben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen az Ori Martin SA által 2015. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-490/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 406/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Ori Martin SA (képviselők: G. Belotti, P. Ziotti ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               1)

               Elsődlegesen: a Bíróság helyezze hatályon kívül az ítéletet abban a részében, amelyben az Európai Unió Törvényszéke elutasította a T-419/10. sz. ügyben benyújtott keresetének azon részét, amelyben leányvállalata, az SLM által megvalósított tényállás alapján az egyetemleges felelősségnek a felperesre való jogellenes kiterjesztése okán a vitatott határozat megsemmisítését kérte. A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság az Alapjogi Charta 47. cikkének megsértése miatt helyezze hatályon kívül az ítéletet, illetve – másodlagosan – ítéljen meg megfelelő mértékű kártérítést a részére.

               2)

               Másodlagosan: változtassa meg a megtámadott ítéletet, és hozzon jogerős ítéletet a jogvitában, az ügy érdemi vizsgálatára irányuló korlátlan hatáskörének gyakorlása során mérsékelje a fellebbezőre kiszabott bírság összegét a következők figyelembevételével: i. az elsőfokú eljárás keretében előterjesztett bizonyítékok; ii. a tényállás idején hatályos, a szankciókra vonatkozó iránymutatások; iii. a kartellben való részvétel időben korlátozott jellege, amelyre az SLM/ORI esetében 1999 végétől került sor, amely az egyetlen olyan időpontot képezi, amely az iratokban szereplő adatok egyezése okán elfogadható.
               Mindenesetre az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az ORI alapvetően öt fellebbezési jogalapot ad elő annak alátámasztására, hogy a Törvényszék:

               a)

               aránytalanul és az előterjesztett bizonyítékokkal nem koherens módon határozta meg újból a felperesre kiszabott bírságot, ekként pedig megsértette az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, valamint a kartellek területén alkalmazható szankciók arányosságát illetően az uniós jog megszilárdult elveit és az indokolási kötelezettséget;

               b)

               az uniós versenyjog alapjául szolgáló személyes felelősség elvét illetően megsértette az uniós jogot, amennyiben – az állítólagos tényállás teljes figyelmen kívül hagyásával – jogellenesen terjesztette ki az egyetemes felelősséget a felperesre;

               c)

               megsértette az uniós jogot, és különösen az Alapjogi Charta 49. cikkének (1) bekezdését a kedvezőtlen büntetőjogi jogszabály visszaható tilalmának elvét illetően;

               d)

               hiányosan gyakorolta bírósági felülvizsgálati hatáskörét az előterjesztett bizonyítékok nyilvánvalóan nem megfelelő kezelése és az indokolás hiánya miatt;

               e)

               megsértette az Alapjogi Charta 47. cikkét, amennyiben nem ésszerű határidőn belül bírálta el az ügyet.


title: F-40/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2016. június 28-i ítélete – FV kontra Tanács (Közszolgálat — Értékelés — Értékelő jelentés — Az eljáráshoz fűződő érdek — Az analitikus megjegyzések kedvezőtlenebbé válása — Az értékelésekért felelős bizottsághoz fordulás — Az általános értékelést nem érintő megállapításoknak a második értékelő általi módosítása — Nyilvánvaló értékelési hiba — Indokolási kötelezettség — Gondoskodási kötelezettség)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/35

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2016. június 28-i ítélete – FV kontra Tanács
   (F-40/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Értékelés - Értékelő jelentés - Az eljáráshoz fűződő érdek - Az analitikus megjegyzések kedvezőtlenebbé válása - Az értékelésekért felelős bizottsághoz fordulás - Az általános értékelést nem érintő megállapításoknak a második értékelő általi módosítása - Nyilvánvaló értékelési hiba - Indokolási kötelezettség - Gondoskodási kötelezettség))
   (2016/C 287/42)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: FV (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és M. Veiga meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes 2013. évi értékelő jelentésének megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               FV maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Unió Tanácsánál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 178., 2015.6.1., 27. o.


title: C-82/04 P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács)  2006. január 19-i  végzése – Audi AG kontra OHIM (Fellebbezés – Közösségi védjegy – A  TDI  szómegjelölés – A lajstromozás elutasítása – Okafogyottá vált fellebbezés – Nem szükséges határozni)

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/1

         A Bíróság (hatodik tanács) 2006. január 19-i végzése – Audi AG kontra OHIM
   (C-82/04 P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - A „TDI” szómegjelölés - A lajstromozás elutasítása - Okafogyottá vált fellebbezés - Nem szükséges határozni)
   (2006/C 154/01)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Audi AG (képviselő: L. von Zumbusch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-16/02. sz., Audi kontra OHIM ügyben 2003. december 3-án hozott határozata ellen benyújtott fellebbezés, amely határozattal az Elsőfokú Bíróság elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsának 2001. november 8-i, a „TDI” szómegjelölés egyes 12. és 37. osztályba tartozó áruk tekintetében közösségi védjegyként történő lajstromozását elutasító határozata (R 0652/2000-1. sz. ügy) ellen benyújtott keresetet – Leíró jelleg mint feltétlen kizáró ok – A közösségi védjegyről szóló 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11. 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja
   Rendelkező rész

               1)

               Az Audi AG által benyújtott fellebbezésről nem szükséges határozni.

               2)

               A Bíróság az Audi AG-t kötelezi a jelen eljárás során felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 106., 2004. 4. 30.


title: C-29/05. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2007. március 13-i ítélete – Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Kaul GmbH, Bayer AG (Fellebbezés – Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Új tények és bizonyítékok előterjesztése az OHIM fellebbezési tanácsa előtt benyújtott fellebbezés alátámasztása céljából)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/6

         A Bíróság (nagytanács) 2007. március 13-i ítélete – Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Kaul GmbH, Bayer AG
   (C-29/05. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Új tények és bizonyítékok előterjesztése az OHIM fellebbezési tanácsa előtt benyújtott fellebbezés alátámasztása céljából)
   (2007/C 95/08)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: A. von Mühlendahl és G. Schneider meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Kaul GmbH (képviselők: G. Wörtenberger és R. Kunze ügyvédek), BAYER AG
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-164/02. sz. Kaul kntra OHIM és Bayer ügyben 2004. november 10-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Kaul GmbH és a Bayer AG közötti felszólalási eljárásra vonatkozó, 2002. március 4-i R 782/2000-3. sz. határozatát – Felszólalás vizsgálata – A fellebbezési tanács tényekre vonatkozó vizsgálata – Alkalmazási kör – A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94 rendelet (HL L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) 43. cikkének (2) bekezdése és 74. cikkének (2) bekezdése
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának T-164/02. sz., Kaul kontra OHIM – Bayer (ARCOL) ügyben 2004. november 10-én hozott ítéletét.

               2)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) harmadik fellebbezési tanácsának 2002. március 4-én hozott határozatát (R 782/2000-3. sz. ügy).

               3)

               A Bíróság az OHIM-ot kötelezi az elsőfokú eljárással, valamint a fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

      (1)  HL C 282., 2005.4.2.


title: T-69/08. sz. ügy: 2008. február 12-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/42

         2008. február 12-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság
   (T-69/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/83)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Dowgielewicz meghatalmazott)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseitől való eltérésként a Lengyel Köztársaság által az EK-Szerződés 95. cikkének (5) bekezdése szerint bejelentett, a géntechnológiával módosított szervezetekről szóló lengyel törvénytervezet 111. és 172. cikkéről szóló, 2007. október 12-i 2008/62/EK bizottsági határozatot (az értesítés a C(2007) 4697. számú dokumentummal történt) (1);

               —

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes kéri a 2007. október 12-i 2008/62/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezését, amely elutasítja azon nemzeti rendelkezésekre vonatkozó tervezetet, amelyek eltérnek a Lengyel Köztársaság által az EK-Szerződés 95. cikkének (5) bekezdése szerint bejelentett 2001/18/EK irányelvtől (2). A felperes úgy érvel, hogy a Bizottság 2004. december 4-én értesítette őt a megtámadott határozatról, azaz az EK 95. cikk (6) bekezdésében meghatározott határidő lejártát követő 6 hónappal, így a felperes álláspontja szerint a hivatkozott cikk értelmében e rendelkezéseket a hat hónapos határidő lejártakor jóváhagyottnak kell tekinteni.
   A felperes állítja, hogy a határozat elfogadásának időpontja – 2007. október 12. – nem befolyásolja a határidő tiszteletben tartását; a felperes szerint kizárólag a határozatról történő értesítés időpontja bír döntő jelentőséggel.
   Következésképpen a felperes az alábbi panaszokra hivatkozik keresete alátámasztására:

               —

               Az EK 254. cikk (3) bekezdésével együttesen értelmezett EK 95. cikk (6) bekezdésének megsértése;

               —

               az eljárás alapvető feltételének – a címzett jogszabályban meghatározott határidőn belül történő kötelező értesítése a határozatról, ami lehetővé teszi, hogy a címzett megismerje annak tartalmát – megsértése;

               —

               a jogbiztonság elvének megsértése.

      (1)  HL L 16., 17. o.

      (2)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/08/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77–114. o.).


title: F-68/13. sz. ügy: 2013. július 9-én benyújtott kereset — ZZ kontra EKB

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/31

         2013. július 9-én benyújtott kereset — ZZ kontra EKB
   (F-68/13. sz. ügy)
   2013/C 274/51
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Európai Központi Bank

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Európai Központi Bank belső közigazgatási vizsgálatot lezáró határozatának, valamint a vizsgálati jelentésnek a megsemmisítése, továbbá a felperest ért nem vagyoni kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Igazgatóságnak a végleges jelentés elfogadásáról és a belső közigazgatási vizsgálat lezárásáról szóló 2013. január 7-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék következésképpen semmisítse meg a vizsgálatot és a vizsgálati jelentést, valamint indítson új vizsgálatot a tények rendes értékelése érdekében;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az elszenvedett vagyoni kár megtérítése érdekében ítéljen meg méltányosan 50 000 euróban meghatározott kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.


title: T-88/07. sz. ügy: 2007. március 22-én benyújtott kereset – Fabryka Samochodów Osobowych kontra Bizottság

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/28

         2007. március 22-én benyújtott kereset – Fabryka Samochodów Osobowych kontra Bizottság
   (T-88/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/44)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: Fabryka Samochodów Osobowych (Varsó, Lengyel Köztársaság) (képviselők: W. Radzikowski, R. A. Kozłowski és G. Dźwigała)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a Bizottság határozata 2. cikkének (2), (3) és (4) bekezdését, amelyben a következő formákban rendeltek el kompenzációs intézkedéseket: a) az éves gépjárműtermelés korlátozása 2011. július végéig a felperessel, és minden most és a jövőben tőle függő társaságokkal valamint az FSO részvényese által ellenőrzött minden társasággal szemben, és b) 2011. július végéig megtiltotta, hogy újabb engedélyért folyamodjon;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes az Európai Közösségek Bizottsága 2006. december 20-i, C 3/2005 (korábbi N 592/2004 [korábbi PL 51/2004]) számú állami támogatásra vonatkozó határozatának megsemmisítését kéri, amellyel a felperes számára a határozat szövege szerint Lengyelország által részben már nyújtott támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította, amennyiben azzal arra kötelezik a felperest, a támogatás kedvezményezettjét, hogy 2011-ig korlátozza a gépjárművek éves termelését és értékesítését a Közösségben. A határozat indokolásában megtiltja továbbá a felperesnek, hogy 2011. július végéig új engedélyért folyamodjon.
   A felperes a határozat megsemmisítését kéri, és előadja, hogy az az EK-Szerződés rendelkezéseit és alkalmazásának alapvető szabályait sérti. Ezt meghaladóan a megtámadott határozatot lényeges eljárási szabályok megsértésével hozták.
   A felperes keresetét az alábbiakra alapozza:

               —

               a Bizottság azáltal, hogy a támogatások egy részét már nyújtottnak tekintette, megsértette az EK 88. cikk (3) bekezdését és a 659/1999 rendelet (1) 3. cikkét, és a tényállás értékelése során nyilvánvaló hibát követett el;

               —

               a kompenzációs intézkedések terjedelmének meghatározása során a Bizottság megsértette az arányosság elvét, a gazdasági tevékenység szabad gyakorlására irányuló elvet, az EK 253. cikket valamint a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (2) 11., 32., 37., 39. és 54. preambulumbekezdését, és nyilvánvaló hibát követett el a tényállás értékelése során, mégpedig azáltal, hogy: a támogatás összegét helytelenül határozta meg, mivel túlértékelte azt; a támogatás formáját figyelmen kívül hagyta; az érintett piacot helytelenül határozta meg; a felperes és a támogatás kedvezményezettje piaci részesedését helytelenül állapította meg; fontos tényezőket hagyott figyelmen kívül a felperesnek nyújtott támogatás hatásainak vizsgálata során; olyan kompenzációs intézkedéseket rendelt el, amelyek hátrányos hatásúak a felperes termelőképességének visszaállítására a szerkezetátalakítás befejezését követően; figyelmen kívül hagyta azt a tényt, hogy a felperes olyan régióban tevékenykedik, amely regionális támogatásokra jogosult;

               —

               a Bizottság a jogbiztonság elvének és az EK 253. cikk megsértésével további, olyan kompenzációs intézkedést nevezett meg az indokolásban, amelyet a határozat rendelkező része nem tartalmaz;

               —

               a Bizottság megsértette az EK 253. cikket azáltal, hogy nem nyújtott kielégítő adatokat az elrendelt kompenzációs intézkedések jellegéről és terjedelméről, és az ebben a kérdésben előterjesztett egyetlen javaslatra sem utalt.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás, 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).

      (2)  HL 1999., C 288. 2. o.


title: C-214/10. sz. ügy: A Landesarbeitsgericht Hamm (Németország) által 2010. május 4-én /benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KHS AG kontra Winfried Schulte

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/20

         A Landesarbeitsgericht Hamm (Németország) által 2010. május 4-én/benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KHS AG kontra Winfried Schulte
   (C-214/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 234/31
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Az alapeljárás felei

      Felperes: KHS AG

      Alperes: Winfried Schulte

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal akkor is ellentétesek az olyan nemzeti jogszabályok és/vagy gyakorlat, amelyek szerint a minimális időtartamú éves fizetett szabadságra való jogosultság a referencia-időszak és/vagy átviteli időszak végén megszűnik, ha a munkavállaló hosszabb ideig munkaképtelen (és e hosszabb ideig tartó munkaképtelenségnek az a következménye, hogy a munkavállaló több évre járó szabadságot halmozhatna fel, ha az ilyen jogosultságok átvitelének lehetősége nem lenne időben korlátozott)? Nemleges válasz esetén: az átvitel lehetőségének legalább 18 hónapon át fenn kell-e állnia?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.)


title: T-108/15. sz. ügy: 2015. február 27-én benyújtott kereset – Bundesverband Glasindustrie és társai kontra Bizottság

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/63

         2015. február 27-én benyújtott kereset – Bundesverband Glasindustrie és társai kontra Bizottság
   (T-108/15. sz. ügy)
   (2015/C 138/82)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Németország), Gerresheimer Lohr GmbH (Lohr, Németország), Gerresheimer Tettau GmbH (Tettau, Németország), Noelle + von Campe Glashütte GmbH (Boffzen, Németország), Odenwald Faserplattenwerk GmbH (Amorbach, Németország), O-I Glasspack GmbH & Co. KG (Düsseldorf), Pilkington Deutschland AG (Gelsenkirchen, Németország), Schott AG (Mainz, Németország), SGD Kipfenberg GmbH (Kipfenberg, Németország), Thüringer Behälterglas GmbH Schleusingen (Schleusingen, Németország), Neue Glaswerke Großbreitenbach GmbH & Co. KG (Großbreitenbach, Németország), HNG Global GmbH (Gardelegen, Németország) (képviselők: U. Soltész és C. von Köckritz ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatással és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíjjal kapcsolatos SA.33995 (2013/C) (korábbi NN 2013/NN) támogatásra vonatkozó ügyben 2014. november 25-én hozott C(2014) 8786 végleges európai bizottsági határozat 1. cikkét és 3. cikkének (1) bekezdését, amennyiben azok megállapítják, hogy

                           i.

                           a megújuló energiaforrások elsőbbségéről szóló német törvényen (a 2012. január 1-jétől alkalmazandó módosított szöveg szerinti, 2008. október 25-i Erneuerbare-Energien-Gesetz, EEG 2012) alapuló, a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás, ideértve annak finanszírozási mechanizmusát is, és

                           ii.

                           az EEG 2012 40. és azt követő § -ai szerinti, az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíjjal kapcsolatos támogatás (külön kompenzációs rendszer) 2013-ban és 2014-ben jogellenes, az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésébe ütközően végrehajtott, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét, 3. cikkének (2) bekezdését, valamint 6., 7. és 8. cikkét, amennyiben azok megállapítják, hogy a külön kompenzációs rendszer a belső piaccal összeegyeztethetetlen, és elrendelik a támogatás visszatéríttetését; és

               —

               a Bizottságot kötelezze a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

               1.

               A külön kompenzációs rendszer nem tartalmaz az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást, mivel nem áll fenn előnyben részesítés. A Bizottság tévesen indul ki abból, hogy a külön kompenzációs rendszer az energiaigényes vállalkozások számára a támogatásokra vonatkozó jog alapján releváns előnyt biztosít.

               2.

               Az EEG-pótdíjrendszer és a külön kompenzációs rendszer nem tartalmaz állami támogatást, mivel nem áll fenn állami források megterhelése. A rendszer kizárólag magánforrásokat érint. A megtámadott határozat nem egyeztethető össze a Bíróságnak különösen a PreussenElektra-ügyben kialakított ítélkezési gyakorlatával.

               3.

               A Bizottság az indokolásában tévesen állapította meg, hogy a külön kompenzációs rendszer szelektív jelleget mutat. A releváns hivatkozási rendszertől való eltérés azonban nem áll fenn. A külön kompenzációs rendszert mindenesetre igazolja az EEG 2012 jellege és belső felépítése.

               4.

               A Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor kizárólag a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló új iránymutatás alapján értékelte a külön kompenzációs rendszer engedélyezhetőségét.

               5.

               Amennyiben a Bizottság arra a megállapításra jut, hogy a külön kompenzációs rendszer nem engedélyezhető támogatásnak minősül, a visszatéríttetés mindenképpen megengedhetetlen, mivel „létező támogatásról” van szó.

               6.

               Ezenkívül a visszatéríttetést a bizalomvédelem is kizárja. A Bizottság egy korábbi határozatában különösen megállapította, hogy az EEG-rendszer nem tartalmaz támogatást.

               7.

               Egyebekben a külön kompenzációs rendszer esetében lehetetlen lenne végrehajtani a visszatéríttetés elrendelését.


title: T-383/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i végzése – Drazdansky kontra OHIM – Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/43

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i végzése – Drazdansky kontra OHIM – Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)
   (T-383/04. sz. ügy) (1)

   (2006/C 281/78)

      Az eljárás nyelve: német

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 314., 2004.12.18.


title: T-365/11. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-45/10. sz., AO kontra Bizottság ügyben 2011. április 4-én hozott végzése ellen AO által 2011. július 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/27

         A Közszolgálati Törvényszék F-45/10. sz., AO kontra Bizottság ügyben 2011. április 4-én hozott végzése ellen AO által 2011. július 5-én benyújtott fellebbezés
   (T-365/11. P. sz. ügy)
   2011/C 282/56
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: AO (Brüsszel, Belgium) (képviselő: P. Lewisch ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-45/10. sz., AO kontra Bizottság ügyben 2011. április 4-én hozott végzését

               —

               A mennyiben a Törvényszéknek módjában áll az ügy érdemében határozni, adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek, vagyis:

                           —

                           zaklatás, eljárási hibák és a meghallgatáshoz való alapvető jog megsértése miatt semmisítse meg az Európai Bizottság 2009. július 23-i, CMS 07/046. sz. határozatát;

                           —

                           zaklatás és a meghallgatáshoz való alapvető jog megsértése miatti eljárási hibák okán semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság által a 2003 szeptembere és a felperes állásából való elmozdítása közötti időszakban a felperessel szemben hozott minden határozatot;

                           —

                           a személyzeti szabályzat (1) 7. cikke (1) bekezdésének és 24. cikkének megfelelően tegye lehetővé a felperes meghallgatását és utaljon a 2008 februárjában és 2008 márciusában benyújtott kérelmekre;

                           —

                           ítéljen meg 1 (egy) euró jelképes kártérítést a fellebbezőnek a keresetben előadott, őt ért nem vagyoni és szakmai károk megtérítéseként, amennyiben a jelen kereset célja nem a kártérítés, hanem a felperes méltóságának és szakmai hírnevének elismerése, és

               —

               a másik felet kötelezze az eljárás összes költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 76. cikkében előírt, végzéssel való határozathozatalra vonatkozó feltételek nem teljesültek, és a kereset nem volt nyilvánvalóan elfogadhatatlan, mivel:

                           —

                           a Közszolgálati Törvényszék nem vett figyelembe számos olyan állítást és bizonyítékot, amelyeket a fellebbező az őt ért zaklatás alátámasztására hozott fel,

                           —

                           a fellebbező számára nem biztosították a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 36. cikkében előírt, hiánypótláshoz szükséges időt, a kinevezésre jogosult hatóság azon két határozatára tekintettel, amelyekre a fellebbező keresetében hivatkozott.

               2.

               A második jogalap arra vonatkozik, hogy az F-45/10. sz. ügyben hozott végzés sérti az uniós jogot, ahogyan az az Európai Unió Bírósága alapokmányának I. melléklete 11. cikkének (1) bekezdéséből következik, mivel a fellebbező az őt ért zaklatás miatt kártérítésre jogosult.

               3.

               A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék megsértette a fellebbező meghallgatáshoz való jogát, amelyet az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. cikkének (1) bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének (2) bekezdése biztosít.

      (1)  Az Európai Közösség és az Európai Atomenergia-közösség tisztviselőinek személyzeti szabályzatáról, és egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeiről szóló, 1961. december 18-i 31. EGK és 11. Euratom tanácsi rendelet (HL 1962. 45., 1385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 2. kötet, 5. o.)


title: C-109/07. sz. ügy: A Prud'homie de pêche de Martigues (Franciaország) által 2007. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jonathan Pilato kontra Jean-Claude Bourgault

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/27

         A Prud'homie de pêche de Martigues (Franciaország) által 2007. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jonathan Pilato kontra Jean-Claude Bourgault
   (C-109/07. sz. ügy)
   (2007/C 95/50)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Prud'homie de pêche de Martigues
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Jonathan Pilato

      Alperes: Jean-Claude Bourgault
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

               1)

               Az 1997. április 29-i, 894/97/EK tanácsi rendeletnek (1) az 1998. június 8-i, 1239/98/EK rendelettel (2) beiktatott 11a. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az tiltja az úszó horgonyhoz rögzítettségük miatt nem vagy alig elsodródó kopoltyúhálókat is?

               2)

               Az 1997. április 29-i, 894/97/EK tanácsi rendeletnek az 1998. június 8-i, 1239/98/EK rendelettel beiktatott 11a. cikke (1) és (2) bekezdése érvényes-e, minthogy:

                           a)

                           úgy tűnik, hogy tisztán környezetvédelmi célt szolgál, miközben megalkotására az Európai Közösség létrehozásáról szóló, Rómában 1957. március 25-én kelt szerződés korábban 43., jelenleg 37. cikke alapján került sor;

                           b)

                           nem határozza meg az eresztőháló fogalmát, tehát nem határozza meg a tárgyi hatályát;

                           c)

                           nem ad világos indokolást;

                           d)

                           nem veszi kellőképpen figyelembe a rendelkezésre álló tudományos és műszaki ismereteket, illetőleg a Közösség különböző térségeinek környezeti feltételeit, sem pedig az általa elrendelt tilalomból származó előnyöket és terheket;

                           e)

                           a kitűzött célhoz képest aránytalan;

                           f)

                           hátrányos megkülönböztetést tartalmaz, mert ugyanúgy kezel egymástól nagyon eltérő földrajzi, gazdasági és társadalmi helyzeteket;

                           g)

                           nem enged semmilyen eltérést a kis mértékű halászati tevékenységet, mint például a „thonaille”-jal való halászatot gyakorló halászok javára, amely azon felül, hogy a Földközi-tenger jól meghatározható részén hagyományként él, életbevágó fontosságú az ezt gyakorló népesség számára, továbbá a nem halászott állatfajok tekintetében nagyon szelektív?

      (1)  A halászati erőforrások megóvását biztosító egyes technikai intézkedésekről szóló, 1997. április 29-i 894/97/EK tanácsi rendelet (HL L 132., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 3. kötet, 156. o.).

      (2)  A halászati erőforrások megóvását biztosító egyes technikai intézkedésekről szóló 894/97/EK rendelet módosításáról szóló, 1998. június 8-i 1239/98/EK tanácsi rendelete (HL L 71., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 3. kötet, 256. o.).


title: C-188/06. P. sz. ügy: A Bíróság 2007. március 9-i végzése – Schneider Electric SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – Vállalkozások összefonódásai – Villamosenergia-elosztó piac – Az eljárást megindító, illetve befejező határozat)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/22

         A Bíróság 2007. március 9-i végzése – Schneider Electric SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-188/06. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Vállalkozások összefonódásai - Villamosenergia-elosztó piac - Az eljárást megindító, illetve befejező határozat)
   (2007/C 96/39)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Schneider Electric SA (képviselők: A. Winckler, I.-Girgenson és M. Pittie ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Bouquet és O. Beynet meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (negyedik tanács) a T-48/03. sz., Schneider Electric SA kontra Bizottság ügyben 2006. január 31-én hozott, egyrészt a Schneider és a Legrand közötti összefonódás második fázisú vizsgálati eljárásának megindítására vonatkozó 2002. december 4-i bizottsági határozat (COMP/M.2283. sz. ügy – Schneider/Legrand II), és másrészt az ezen összefonódás ellenőrzésére vonatkozó eljárást lezáró 2002. december 13-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelmet, mint elfogadhatatlant elutasító végzése elleni fellebbezés
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Schneider Electric SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 165., 2006.7.15.


title: T-323/05. sz. ügy: 2005. augusztus 24-én benyújtott kereset – Coffee Store kontra OHIM

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/26

         2005. augusztus 24-én benyújtott kereset – Coffee Store kontra OHIM
   (T-323/05. sz. ügy)
   (2005/C 281/49)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: The Coffee Store GmbH (Mannheim, Deutschland) (képviselő: M. Buddeberg Rechtsanwalt)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az OHIM második fellebbezési tanácsának 2005. június 15-i R 855/2004-2 sz. határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság rendelje el a 3 346 228. sz., THE COFFEE STORE védjegybejelentés lajstromozását;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „THE COFFEE STORE” szóvédjegy a 30., 32., 41. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      Az elbíráló határozata: A bejelentés elutasítása a 30., 32. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A bejelentett védjegy nem tekinthető kizárólag leíró jellegű megjelölésnek a 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében. Ezen túlmenően a bejelentett védjegy nem alkalmatlan a megkülönböztetésre a 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében.


title: C-180/10. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyel Köztársaság) által 2010. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jarosław Słaby kontra Minister Finansów

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/17

         A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyel Köztársaság) által 2010. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jarosław Słaby kontra Minister Finansów
   (C-180/10. sz. ügy)
   2010/C 179/28
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jarosław Słaby

      Alperes: Minister Finansów

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2006/112/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdése értelmében, valamint a 77/388/EGK hatodik irányelv (2) 4. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében kereskedelmi tevékenység okán hozzáadottérték-adó elszámolásra köteles adóalanynak minősül-e az a természetes személy, aki valamely telken mezőgazdasági tevékenységet folytatott, ezt a tevékenységet azonban később a beépítési tervek akaratától függetlenül bekövetkezett módosulása miatt beszüntette, a vagyont magánvagyonná minősítette át, azt kisebb részekre (hétvégi házzal beépíthető telkekre) osztotta fel, és értékesíteni kezdte?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.)

      (2)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: T-287/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. október 15-i végzése – cApStAn kontra Bizottság

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/44

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. október 15-i végzése – cApStAn kontra Bizottság
   (T-287/07. sz. ügy) (1)

   (2007/C 315/84)

      Az eljárás nyelve: francia

   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 223., 2007.9.22.


title: T-560/12. sz. ügy: 2012. december 17-én benyújtott kereset — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej kontra Európai Vegyianyag-ügynökség

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/18

         2012. december 17-én benyújtott kereset — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej kontra Európai Vegyianyag-ügynökség
   (T-560/12. sz. ügy)
   2013/C 79/33
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Brzesko, Lengyelország) (képviselő: T. Dobrzyński ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Vegyianyag-ügynökség 2012. október 15-i SME(2012) 3538 határozatát, amely a felperesre 20 700 euró összegű igazgatási díjat vetett ki;

               —

               megelőző jelleggel, helyezze hatályon kívül az ECHA igazgatóságának a díjfizetés ellenében nyújtott szolgáltatások osztályozásáról szóló, 2010. november 12-i MB/D/29/2010 határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a 340/2008/EK bizottsági rendelettel és az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel való összeegyeztethetetlenség, valamint a hatáskör-átruházás elvének a megsértése

                           —

                           A megtámadott határozat összeegyeztethetetlen a díjakról szóló rendelettel, mert az alperes csak igazgatási díjak beszedésére jogosult, miközben a visszatartó erejű bírságok megállapítására a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel. Az igazgatási díjaknak arányban kell állnia az ECHA által elvégzett munka terjedelmével. A vállalkozás méretének helytelen megadása miatti 20 700 euró összegű igazgatási díjnak büntető jellege van, és a bírsággal egyenértékű. Ezáltal az alperes beavatkozott a tagállamok hatáskörébe, ami összeegyeztethetetlen az EUSZ 5. cikkében rögzített hatáskör-átruházás elvével, és az EUMSZ 263. cikk értelmében vett, hatáskör hiányában való eljárást valósít meg.

               2.

               Második jogalap: az egyenlőség elvének megsértése

                           —

                           Az, hogy az igazgatási díj összegét a vállalkozás méretétől teszik függővé, sérti a helyes közigazgatási gyakorlatról szóló európai kódex 5. cikkében és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében rögzített egyenlőség elvét. Mivel az igazgatási díj a fogalmánál fogva az igazgatási szolgáltatások költségeinek fedezésére szolgál, objektíve nem igazolható, hogy különbségtételt vezessenek be a regisztrált vállalkozások méretétől függően. A vállalkozások méretének ellenőrzésével összefüggő igazgatási ráfordítások ugyanis összehasonlíthatók. E körülmények között azon nagyvállalkozások, amelyek tévesen jelölték meg magukat kis- vagy középvállalkozásként, olyan díjat fizetnek, amely nem csupán a saját méretük ellenőrzésére vonatkozó eljárással összefüggő szolgáltatás költségeit fedezi, hanem a más vállalkozások méretének ellenőrzésével összefüggő költségeket is, sőt akár az ECHA más szolgáltatásainak költségeit is.

               3.

               Harmadik jogalap: a jogbiztonság elvének megsértése

                           —

                           A felperes úgy nyilatkozott, hogy ő kisvállalkozás, mivel vétlenül tévedett a társaság méretének helyes besorolását illetően. A REACH nemzeti információs szolgálatának internetes honlapján a „Díjak” cím alatt található információk szerint a vállalkozás méretének fogalmát a gazdasági tevékenység szabad gyakorlásáról szóló nemzeti törvény határozza meg. E törvény szerint a vállalkozás méretének megállapításakor nem a vállalkozás részesedési szerkezetét kell alapul venni, hanem a foglalkoztatott munkavállalók számának és az éves nettó forgalomnak van jelentősége, és a felperes ezen adatokat vette figyelembe. Az érintetteket nem tájékoztatták megfelelően azon kötelezettségről, hogy a vállalkozás méretének megállapításakor figyelembe kell venni a 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlást. Ezenkívül az ECHA nem tájékoztatta a vállalkozásokat a vállalkozás méretének hibás besorolása esetén fenyegető igazgatási díjak nagyságáról, és ezáltal megsértette a jogbiztonság elvét.

               4.

               Negyedik jogalap: hatáskörrel való visszaélés

                           —

                           Az alperes visszaélt hatáskörével, mivel az MB/D/29/2010 határozatban rendkívül magas díjtételeket állapított meg, és igen messzire nyúló hatáskörökkel ruházta fel magát a díjbeszedés számos jogi lehetőségének alkalmazása, valamint a díj elkerülésének hiányzó lehetősége formájában. A 340/2008 rendelet 13. cikkének (4) bekezdése nem igazolhatja e hatásköröket. Az igazgatási díj beszedése valójában a 340/2008 rendelet (2) preambulumbekezdésében említett céltól (az ECHA szolgáltatási költségeinek fedezésétől) eltérő célt követ, és nem felel meg az alperes munkaráfordításának, hanem a felperessel szemben jogosulatlanul kiszabott bírságot jelent.


title: C-396/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. október 20-i ítélete (a Tribunale ordinario di Bari (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Interedil Srl felszámolás alatt kontra Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti SpA (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Alacsonyabb szintű bíróság ahhoz fűződő joga, hogy előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjesszen a Bíróság elé — 1346/2000/EK rendelet — Fizetésképtelenségi eljárás — Nemzetközi joghatóság — Az adós fő érdekeltségeinek központja — A létesítő okirat szerinti székhely másik tagállamba történő áthelyezése — A telephely fogalma)

text:
               10.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 362/3

         A Bíróság (első tanács) 2011. október 20-i ítélete (a Tribunale ordinario di Bari (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Interedil Srl felszámolás alatt kontra Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti SpA
   (C-396/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Alacsonyabb szintű bíróság ahhoz fűződő joga, hogy előzetes döntéshozatal céljából kérdést terjesszen a Bíróság elé - 1346/2000/EK rendelet - Fizetésképtelenségi eljárás - Nemzetközi joghatóság - Az adós fő érdekeltségeinek központja - A létesítő okirat szerinti székhely másik tagállamba történő áthelyezése - A telephely fogalma)
   2011/C 362/04
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale ordinario di Bari

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Interedil Srl felszámolás alatt

      Alperesek: Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti SpA

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Bari — A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 191. o.) 3. cikkének értelmezése — Az adós fő érdekeltségeinek központja — A létesítő okirat szerinti székhely vélelme — Letelepedés valamely más tagállamban — Közösségi vagy nemzeti fogalmak

      Rendelkező rész

               1.

               Az uniós jogba ütközik, ha a nemzeti bíróságot olyan nemzeti eljárásjogi szabály köti, amely alapján magasabb szintű nemzeti bíróság megállapításai rá nézve kötelezőek, és úgy tűnik, hogy a magasabb szintű bíróság megállapításai nem felelnek meg a Bíróság által értelmezett uniós jognak.

               2.

               Az adós „fő érdekeltségei központjának” a fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EGK tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében szereplő fogalmát az uniós jog alapján kell értelmezni.

               3.

               Az adós társaság fő érdekeltségei központjának meghatározása során az 1346/2000 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének második mondatát a következőképpen kell értelmezni:

                           —

                           az adós társaság fő érdekeltségei központját a társaság központi ügyintézési helye alapján kell meghatározni, amennyiben azt objektív és harmadik személyek részéről megállapítható körülmények támasztják alá. Abban az esetben, ha a társaság irányító és ellenőrző szervei a társaság létesítő okirat szerinti székhelyén találhatók, és e társaság tekintetében az ügyvezetési döntéseket harmadik személyek részéről megállapítható módon ezen a helyen hozzák, nem dönthető meg az e rendelkezésben foglalt vélelem. Abban az esetben, ha a társaság központi ügyintézésének helye nem a társaság létesítő okirat szerinti székhelyén található, az, hogy a társaság vagyoni eszközökkel rendelkezik, és az ezekre vonatkozó pénzügyi tevékenységekkel kapcsolatban szerződéseket kötött a társaság létesítő okirat szerinti székhelyétől eltérő tagállamban, csak azzal a feltétellel tekinthető elegendőnek e vélelem megdöntéséhez, ha az összes releváns körülmény átfogó vizsgálata alapján kijelenthető, hogy harmadik személyek részéről megállapítható módon az említett társaság tényleges irányítási és ellenőrzési központja, valamint érdekeltségei kezelésének központja e másik tagállamban található;

                           —

                           ha pedig az adós társaság létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezésére a fizetésképtelenségi eljárás megindítása iránti kérelem benyújtása előtt kerül sor, azt kell vélelmezni, hogy a társaság új létesítő okirat szerinti székhelyén van a fő érdekeltségeinek központja.

               4.

               Ugyanezen rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti „telephely” fogalmát akként kell értelmezni, hogy az gazdasági tevékenység végzése céljából minimális szintű szervezeti felépítés és bizonyos mértékű állandóság meglétét feltételezi. Önmagában egyes vagyontárgyak, illetve bankszámlák megléte főszabály szerint nem felel meg e fogalommeghatározásnak.

      (1)  HL C 312., 2009.12.19.


title: C-254/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2005. június 16-án benyújtott kereset

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/11

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2005. június 16-án benyújtott kereset
   (C-254/05. sz. ügy)
   (2005/C 205/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: Bruno Stromsky, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. június 16-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Belga Királyság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               állapítsa meg, hogy mivel a más tagállamban jogszerűen előállított és forgalomba hozott, CE-jelöléssel nem rendelkező pontszerű érzékelőkkel ellátott automata tűzérzékelő rendszerek esetében:

                           —

                           megkövetelte, hogy megfeleljenek a NBN S21-100 belga szabványnak;

                           —

                           típusengedélyt követelt meg, a jelen esetben a BOSEC részéről, amely korlátozást az ezen engedéllyel járó aránytalan költségek tovább növelik;

                           —

                           megkövetelte, hogy e típusengedélyezés keretében azokat teszteknek és ellenőrzéseknek vessék alá, amelyek lényegében a más tagállamban más eljárások keretében már elvégzett ellenőrzések megismétlésének tekinthetőek;

                     a Belga Királyság nem teljesítette az EK-Szerződés 28. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

         Hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság szerint a belga szabályozás korlátozásokat vezetett be azon tűzérzékelők használatára vonatkozóan, amelyeket más tagállamban gyártottak és hoztak forgalomba, ennélfogva ez a szabályozás összeegyeztethetetlen az EK 28. cikkével és az EK 30. cikk szempontjából sem indokolható.


title: C-622/10. sz. ügy: Tribunal de première instance de Namur (Belgium) által 2010. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rémi Paquot kontra État belge — SPF Finances

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/12

         Tribunal de première instance de Namur (Belgium) által 2010. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rémi Paquot kontra État belge — SPF Finances
   (C-622/10. sz. ügy)
   2011/C 80/24
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de première instance de Namur

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Rémi Paquot

      Alperes: État belge [a belga állam] — SPF Finances

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető-e az Európai Unióról szóló, 1992. február 7-én Maastrichtban aláírt szerződést módosító, 2007. december 13-án aláírt és 2009. december 1-je óta hatályos Lisszaboni Szerződés (amely jórészt az Európai Unióról szóló, 1992. február 7-én Maastrichtban aláírt és 1993. november 7-én hatályba lépett szerződés első címének 6. cikkében szereplő rendelkezéseket vette át) „Közös rendelkezések” című 1. címének 6. cikkével, valamint az Európai Közösségeket létrehozó, 1957. március 25-i szerződés 234. cikkével (korábbi 177. cikk), és/vagy az Európai Unió 2000. december 7-i alapjogi chartájának 47. cikkével az, hogy nemzeti törvényi rendelkezések, a jelen esetben a Cour d’arbitrage-ról (jelenlegi nevén Cour constitutionnelle) szóló 1989. január 6-i belga törvény 9. cikke (2) bekezdésének rendelkezései, kötelezővé teszik a nemzeti bíróságok számára a valamely nemzeti felsőbíróság (a jelen esetben az említett Cour constitutionnelle) ítéletein alapuló, a belső jogi rendelkezések megsemmisítése iránt hozzá benyújtott keresetekre vonatkozó ítélkezési gyakorlat követését, amikor e keresetek az Európai Unió közvetlenül és elsődlegesen alkalmazandó joga rendelkezéseinek megsértésére hivatkoznak?

               2.

               Összeegyeztethető-e az Európai Unióról szóló, 1992. február 7-én Maastrichtban aláírt szerződést módosító, 2007. december 13-án aláírt és 2009. december 1-je óta hatályos Lisszaboni Szerződés (amely jórészt az Európai Unióról szóló, 1992. február 7-én Maastrichtban aláírt és 1993. november 7-én hatályba lépett szerződés első címének 6. cikkében szereplő rendelkezéseket vette át) „Közös rendelkezések” című 1. címének 6. cikkével, valamint az Európai Közösségeket létrehozó, 1957. március 25-i szerződés 234. cikkével (korábbi 177. cikk), és/vagy az Európai Unió 2000. december 7-i alapjogi chartájának 47. cikkével az, hogy nemzeti törvényi rendelkezések, a jelen esetben a Cour d’arbitrage-ról (jelenlegi nevén Cour constitutionnelle) szóló, a 2009. július 12-i törvénnyel módosított 1989. január 6-i belga törvény 26. cikke (4) bekezdése rendelkezéseinek önálló vagy az említett 1989. január 6-i különös törvény 9. cikkének (2) bekezdésével való együttes olvasata kötelezővé teszik a nemzeti bíróságok számára, hogy valamely nemzeti felsőbíróság (a jelen esetben az említett Cour constitutionnelle) elé terjesszenek minden, az Európai Unió közvetlenül és elsődlegesen alkalmazandó joga rendelkezéseinek értelmezésére vonatkozó előzetes kérdést abban az esetben, ha e rendelkezéseket a nemzeti alkotmány is tartalmazza, és ha az említett bíróságok úgy vélik, hogy e rendelkezéseket az eléjük terjesztett jogvitákban megsértették, ami azt eredményezi, hogy az említett bíróságokat megfosztják az uniós jog közvetlen alkalmazásának lehetőségétől, legalábbis abban az esetben, amikor az említett felsőbíróság hasonló kérdésben már határozatot hozott?


title: C-55/06. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Köln  2006. január 26-i  végzésével az Arcor AG & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland, beavatkozó: Deutsche Telekom AG ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/3

         A Verwaltungsgericht Köln 2006. január 26-i végzésével az Arcor AG & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland, beavatkozó: Deutsche Telekom AG ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-55/06. sz. ügy)
   (2006/C 96/05)
   Az eljárás nyelve: német
   A Verwaltungsgericht Köln [Németország] 2006. január 26-i végzésével, amely 2006. február 2-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az Arcor AG & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland, beavatkozó: Deutsche Telekom AG ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Verwaltungsgericht Köln a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Akként kell-e értelmezni a 2887/2000/EK rendelet (1) 1. cikkének (4) bekezdését, hogy az ugyanezen rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében írt költségalapúság követelménye olyan minimumkövetelményt jelent, amelynek szintjétől a tagállamok nemzeti joga a kedvezményezett terhére nem térhet el?

               2)

               A 2887/2000/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében írt költségalapúság követelménye a számított kamatra és a számított értékcsökkenésre is kiterjed?

               3)

               Ha a 2. kérdésre adandó válasz igenlő:

                           a)

                           E kamat és értékcsökkenés számítási alapja a befektetett eszközök újrabeszerzési értéke az értékelés időpontjáig már megtörtént értékcsökkenés levonásával, vagy pedig kizárólag az értékelés időpontjában irányadó napi árban kifejezett újrabeszerzési érték?

                           b)

                           A számított kamat és a számított értékcsökkenés számítási alapjaként hivatkozott költségeket, és különösen a szolgáltatással közvetlen kapcsolatban nem álló költségeket (általános költségeket) a bejelentett üzemeltetőnek minden esetben ellenőrizhető bizonylatokkal kell-e igazolnia?

                           c)

                           Ha a b) kérdésre adandó válasz részben vagy egészben nemleges:
                           Bizonyíthatók-e a költségek analitikus költségmodellen alapuló értékeléssel is?
                           Melyek az ezen értékelési alternatívával szembeni módszertani és egyéb tartalmi követelmények?

                           d)

                           Rendelkezik-e a nemzeti szabályozó hatóság a 2887/2000/EK rendelet 4. cikkének (1)–(3) bekezdése szerinti hatásköre keretében, a költségalapúság vizsgálatakor olyan mérlegelési jogkörrel, amelynek a bírósági felülvizsgálata csupán korlátozott?

                           e)

                           Ha a d) kérdésre adandó válasz igenlő:
                           Vonatkozik-e ez a mérlegelési jogkör különösen a költségszámítás módszerére, valamint a megfelelő (idegen tőke és/vagy saját tőke után) számított kamat és a megfelelő értékcsökkenési időtartam meghatározásának kérdésére?
                           Hol húzódnak e mérlegelési jogkör határai?

                           f)

                           A költségalapúság követelménye szolgálja-e a versenytársak, mint kedvezményezettek jogainak védelmét is, méghozzá azzal a következménnyel, hogy e versenytársak a nem költségalapú hozzáférési díjjal szemben jogvédelmet vehetnek igénybe?

                           g)

                           A bejelentett üzemeltetőt sújtja-e a bizonyítás sikertelensége (bizonyítási teher), ha a költségek egésze vagy egy része a 2887/2000/EK rendelet 4. cikke szerinti felügyeleti eljárásban vagy az azt követő bírósági eljárásban nem bizonyítható?

                           h)

                           Ha az f) és a g) kérdésre adandó válasz igenlő:
                           Akkor is a bejelentett üzemeltetőre hárul-e a bizonyítás terhe, ha valamely versenytárs, mint kedvezményezett azzal az indokkal támadja meg keresetben a szabályozó hatóság által a nemzeti jog szerint kiadott díjengedélyt, hogy az engedélyezett hozzáférési díj a költségalapúság hiánya miatt túl magas?

      (1)  HL L 336., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 83. o.


title: T-584/11. sz. ügy: 2011. november 15-én benyújtott kereset — Atlas Transport kontra OHIM — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/27

         2011. november 15-én benyújtott kereset — Atlas Transport kontra OHIM — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (T-584/11. sz. ügy)
   2012/C 32/57
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Németország) (képviselők: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern és B. Weichhaus)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alfred Hartmann (Leer, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy

               —

               a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2011. szeptember 1-jén hozott határozatát (R 2262/2010-1. sz. ügy);

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés megállapítása iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: az „ATLAS TRANSPORT” szóvédjegy a 39. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: Alfred Hartmann.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a megszűnés megállapítása iránti kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési osztály a fellebbezésnek helyt adott.

      Jogalapok: A 2868/95 végrehajtási rendelet 22. szabályával összefüggésben értelmezett 40. szabálya (5) bekezdésének megsértése a bizonyítékok téves értékelése miatt; a 207/2009 rendelet 15. cikkének megsértése, mivel az alperes kizárólag szó szerinti értelmezést vett alapul annál a kérdésnél, hogy a vonatkozó szolgáltatások tekintetében fennáll-e a jogok fenntartására alkalmas használat; a 207/2009 rendelet 76. cikke (1) bekezdésének megsértése, mivel az alperes a „szállítás” fogalmának megállapításához csupán egyetlen hivatkozásra utalt, és azt nem megfelelően, és ezáltal nem kellő gondossággal értékelte; a 207/2009 rendelet 75. cikke első mondatának megsértése, mivel az alperes jogi álláspontját nem támasztotta világosan alá; a 207/2009 rendelet 75. cikke második mondatának és 76. cikke (2) bekezdésének megsértése a meghallgatáshoz való jog megsértése miatt.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. július 8-án a T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Állami támogatás – Megsemmisítés iránti kereset – Magánhitelezői minőség – Nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott támogatások – Védelmi jogok – Indokolás)

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/15

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. július 8-án
   a T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Állami támogatás - Megsemmisítés iránti kereset - Magánhitelezői minőség - Nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott támogatások - Védelmi jogok - Indokolás)
   (2004/C 239/30)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, székhelye Ilmenau (Németország), képviseli kezdetben S. Gerrit és C. Arhold, később C. Arhold és N. Wimmer, ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: V. Kreuschitz és V. Di Bucci, kézbesítési cím: Luxembourg), támogatja: Schott Glas, székhelye: Mainz (Németország), képviseli U. Soltész, ügyvéd, ügyben, a Németországi Szövetségi Köztársaság által a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH részére nyújtott állami támogatásról szóló, 2001. június 12-i 2002/185/EK bizottsági határozat (HL 2002., L 62., 30. o.) megsemmisítése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik kibővített tanács), tagjai: R. García-Valdecasas, elnök, P. Lindh, J. D. Cooke, H. Legal és M. E. Martins Ribeiro, bírák; hivatalvezető: D. Christensen, tisztviselő, 2004. július 8-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               A felperes viseli saját, valamint a Bizottságnak és a beavatkozónak az alapügyben és az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban felmerült költségeit.

      (1)  HL C 303., 2001.10.27.


title: T-154/15. sz. ügy: 2015. március 27-én benyújtott kereset – Jaber kontra Tanács

text:
               8.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/22

         2015. március 27-én benyújtott kereset – Jaber kontra Tanács
   (T-154/15. sz. ügy)
   (2015/C 190/26)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Aiman Jaber (Latakia, Szíria) (képviselők: A. Boesch, D. Amaudruz és M. Ponsard ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               rendelje el a T-653/11. sz. ügy iratainak a jelen eljárásban való bemutatását;

               —

               tartsa fenn a felperesnek a válaszadáshoz, valamint ez alkalommal az új bizonyítékok előterjesztéséhez és a tanúk megnevezéséhez való jogot;

               —

               semmisítse meg a felperest érintő részükben:

                           —

                           a 2015. január 26-i 2015/108/EU tanácsi végrehajtási rendeletet;

                           —

                           a 2015. január 26-i 2015/117/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot;

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-653/11. sz., Jaber kontra Tanács ügyben (1) hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.

      (1)  HL 2012. C 58., 12. o.


title: C-7/07. sz. ügy: 2007. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/5

         2007. január 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-7/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/09)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: W. Wils meghatalmazott)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen az eredeti műalkotás szerzőjét megillető követő jogról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/84/EK parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), és mindenesetre nem tájékoztatta erről a Bizottságot – nem teljesítette a fenti irányelv alapján fennálló kötelezettségeit,

               —

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2001/84/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2005. december 31-én lejárt.

      (1)  HL L 272., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 240. o.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. május 4. a T-22/04. sz., Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Westlife közösségi szóvédjegy bejelentése – West korábbi nemzeti védjegy – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága)

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/19

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. május 4.
   a T-22/04. sz., Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Westlife közösségi szóvédjegy bejelentése - West korábbi nemzeti védjegy - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága)
   (2005/C 171/34)
   Az eljárás nyelve: angol
   A T-22/04. sz., Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH (székhelye: Hamburg [Németország], képviseli: P. Koch Moreno ügyvéd) kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: S. Laitinen) ügyben, másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban a Bluenet Ltd (székhelye: Limerick [Írország]), az OHIM második fellebbezési tanácsának 2003. november 17-i (R 238/2002-2. sz. ügy) a West védjegy jogosultja által a Westlife védjegy lajstromozása ellen benyújtott felszólalásra vonatkozó határozata ellen benyújtott keresete tárgyában az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung tanácselnök, N. J. Forwood és S. Papasavvas bírák; hivatalvezető: B. Pastor hivatalvezető-helyettes, 2005. május 4-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2003. november 17-i határozatát (R 238/2002-2. sz. ügy) megsemmisíti.

               2)

               Az OHIM maga viseli saját és a felperes felmerült költségeit.

      (1)  HL C 94., 2004.4.17.


title: C-615/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-214/11. sz., ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) kontra Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) által 2013. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/6

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-214/11. sz., ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) kontra Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) által 2013. november 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-615/13. P. sz. ügy)
      (2014/C 71/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (képviselő: P. Kirch ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság, Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-214/11. sz. ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítéletét;

                  —

                  az EFSÁ-t kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők három jogalapra hivatkoznak:

                  1.

                  Első jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a „személyes adat” 45/2001 rendelet 2. cikkében meghatározott jogi fogalmát (1).
                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a nevekkel összekapcsolt vélemények személyes adatnak minősülnek. A „személyes adat” fogalma nem terjed ki az olyan szakértők részvételével működő, nyilvános bizottságban kifejtett véleményekre, akik neve, illetve egyéb személyes adataik nyilvánosan hozzáférhetők, és akik a bizottságban elismert szakértelmük folytán vesznek részt.

                  2.

                  Második jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta az 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját, valamint a 45/2001 rendelet 8. cikkének b) pontját, tekintettel e rendelkezések hatályára, az azokban szabályozott eljárásra és a rendelkezések érdemére, különösen, mivel elmulasztotta az ezen intézkedések által védett érdekek vizsgálatát, és nem végezte el az érdekek közötti mérlegelést.
                  A Törvényszék nem vizsgálta teljes körűen az alkalmazandó rendelkezések, vagyis az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának, valamint a 45/2001 rendelet 8. cikke b) pontjának valamennyi vonatkozását. A Törvényszék elmulasztotta az e két intézkedés által védett különböző érdekek vizsgálatát, és azokat nem vette figyelembe.

                  3.

                  Harmadik jogalapjukban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék megsértette az EUSZ 5. cikket, mivel a fellebbezőkre aránytalan bizonyítási terhet rótt azáltal, hogy azt követelte tőlük, hogy bizonyítsák az információ továbbításának szükségességét és azt, hogy mire terjednek ki a védett jogos érdekek.

         (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

         (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-101/12. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Stuttgart (Németország) által 2012. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Herbert Schaible kontra Land Baden-Württemberg

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/19

         A Verwaltungsgericht Stuttgart (Németország) által 2012. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Herbert Schaible kontra Land Baden-Württemberg
   (C-101/12. sz. ügy)
   2012/C 133/35
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Stuttgart

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Herbert Schaible

      Alperes: Land Baden-Württemberg

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e az elsőbbséget élvező uniós joggal, és következésképpen érvényes-e

               a)

               a 21/2004/EK rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdése és 4. cikkének (2) bekezdése értelmében a felperesnek az állatok egyedi azonosítására irányuló kötelezettsége,

               b)

               a 21/2004/EK rendelet 1560/2007/EK rendelettel (2) módosított 9. cikke (3) bekezdésének első mondata értelmében a felperesnek az állatok egyedi, elektronikus azonosítására irányuló kötelezettsége,

               c)

               a 21/2004/EK rendelet melléklete B. szakaszának 2. pontjával összhangban értelmezett 5. cikkének (1) bekezdése értelmében a felperes C. állomány-nyilvántartás vezetésére irányuló kötelezettsége?

      (1)  A juh- és kecskefélék azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet, továbbá a 92/102/EGK és a 64/432/EGK irányelv módosításáról szóló, 2003. december 17-i 21/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 5., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 42. kötet, 56. o.)

      (2)  A 21/2004/EK rendeletnek a juh- és kecskefélék elektronikus azonosítása bevezetésének időpontja tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 17-i 1560/2007/EK rendelet (HL L 340., 25. o.)