title: T-41/16. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2016. április 13-i végzése – Cyprus Turkish Chamber of Industry és társai kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés — Oltalom alatt álló eredetmegjelölés bejegyzési eljárása — »Halloumi« vagy »Hellim« — A felszólalás elutasítása — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/33

         A Törvényszék elnökének 2016. április 13-i végzése – Cyprus Turkish Chamber of Industry és társai kontra Bizottság
   (T-41/16. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés - Oltalom alatt álló eredetmegjelölés bejegyzési eljárása - »Halloumi« vagy »Hellim« - A felszólalás elutasítása - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
   (2016/C 191/45)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nicosia, Ciprus), Animal Breeders Association (Nicosia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd (Nicosia), Süt Ürünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nicosia) és Fatma Garanti (Güzelyurt, Ciprus) (képviselők: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel és E. Bertolotto, ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, J. Guillem Carrau és P. Aalto, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján, a „halloumi/hellim” nevű sajtnak a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről bejegyzési eljárására vonatkozó, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 343, 1. o.) értelmében vett, oltalom alatt álló eredetmegjelölésként történő bejegyzésére irányuló eljárásra vonatkozó ideiglenes intézkedések elrendelése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-444/09. sz. ügy: 2009. október 29-én benyújtott kereset — La City kontra OHIM — Bücheler és Ewert (citydogs)

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/34

         2009. október 29-én benyújtott kereset — La City kontra OHIM — Bücheler és Ewert (citydogs)
   (T-444/09. sz. ügy)
   2010/C 11/63
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: La City (La Courneuve, Franciaország) (képviselő: S. Bénoliel-Claux ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Andreas Bücheler és Konstanze Ewert (Engelskirchen, Németország)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2009. augusztus 5-i, R 233/2008-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Andreas Bücheler és Konstanze Ewert.

      Az érintett közösségi védjegy: a „citydogs” szóvédjegy a 16., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében (4 692 381. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a francia „CITY” szóvédjegy a 9., 14., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében, a felszólalás a 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében történő lajstromozás ellen irányul.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a megtámadott határozatott hatályon kívül helyezte és a felszólalást elutasította.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (helyébe lépett a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja), mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.


title: C-45/06. sz. ügy: A Finanzgericht des Landes Brandenburg (Németország) által  2006. január 30-án  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Campina GmbH & Co., korábban TUFFI Campina emzett GmbH kontra Hauptzollamt Frankfurt (Oder)

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/4

         A Finanzgericht des Landes Brandenburg (Németország) által 2006. január 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Campina GmbH & Co., korábban TUFFI Campina emzett GmbH kontra Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (C-45/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/09)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht des Landes Brandenburg (Németország).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Campina GmbH & Co., korábban TUFFI Campina emzett GmbH.

      Alperes: Hauptzollamt Frankfurt (Oder).
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Az 1998. május 13-i 1001/98/EK bizottsági rendelettel (1) módosított, 1993. március 9-i 536/93/EGK bizottsági rendelet (2) 3. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében foglalt szankcióra vonatkozó szabályozás sérti-e az arányosság elvét olyan esetekben, amelyek során a határidőt csak csekély mértékben mulasztották el, és ez ráadásul semmilyen érzékelhető következménnyel nem járt?

      (1)  HL L 142., 22. o.

      (2)  HL L 57., 12. o.


title: T-325/07. sz. ügy: 2007. szeptember 3-án benyújtott kereset – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe kontra OHIM (SURFCARD)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/52

         2007. szeptember 3-án benyújtott kereset – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe kontra OHIM (SURFCARD)
   (T-325/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/94)
   A keresetlevél nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Strasbourg, Franciaország) (képviselők: P. Greffe és J. Schouman ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az OHIM első fellebbezési tanácsa 2007. június 14-i határozatának (R 1130/2006-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezése abban a részében, amelyben az a 9., 36. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások egy része vonatkozásában elutasította 3 837 564. sz. „SURFCARD” közösségi védjegybejelentést;

               —

               a 3 837 564. sz. „SURFCARD” közösségi védjegybejelentés lajstromozása valamennyi kérelmezett áru és szolgáltatás vonatkozásában.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „SURFCARD” közösségi védjegy a 9., 36. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 3 837 564).

      A felszólalási osztály határozata: A lajstromozás részleges elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a felperes szerint a megtámadott határozatban foglalt megállapításokkal ellentétben a „SURFCARD” szó tetszőleges választott és megkülönböztetésre alkalmas a kérelmezett áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-191/06. sz. ügy: 2006. július 18–án benyújtott kereset – FMC Foret kontra Bizottság

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/41

         2006. július 18–án benyújtott kereset – FMC Foret kontra Bizottság
   (T-191/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/71)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az FMC Foret S.A. (Sant Cugat del Vallés, Spanyolország) (képviselő: M. Seimetz ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az EK 81. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.620 hidrogén peroxid és perborát-ügy) 2006. május 3-án hozott C(2006) 1766 végleges bizottsági határozatot annyiban, amennyiben e határozat bírságot szab ki a felperessel szemben;

               —

               másodlagosan: csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírság összegét, valamint

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen keresettel a felperes a COMP/F/38.620 hidrogén peroxid és perborát-ügyben 2006. május 3-án hozott C(2006) 1766 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri az őt érintő részben, amelynek alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az érintett vállalkozások megsértették az EK 81. cikk (1) bekezdését és az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 53. cikkét azzal, hogy a hidrogén peroxid és a nátrium perborát termékekkel kapcsolatosan az EGT egész területét érintő egységes és folyamatos jogsértés követtek el, amely nagyrészt a versenytársak közötti árakról és eladási mennyiségekről szóló információcserére, valamint ármegállapodásokra, a termelési kapacitások EGT-n belüli csökkentéséről szóló megállapodásokra és e versenyellenes megállapodások felügyeletére terjedt ki.
   A bírság összegének csökkentésére vonatkozó kérelme alátámasztására a felperes legfőképpen a Bizottság által felhozott bizonyítékokra vonatkozó követelményeket vitatja, másodsorban pedig a védelemhez való jogának megsértésére hivatkozik.
   A felperes először is arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem tett eleget indokolási kötelezettségének, és nem nyújtott ésszerű értékelést a kartell létezésével kapcsolatos bizonyítékokra vonatkozóan. A felperes így azt kifogásolja, hogy a Bizottság a meghallgatási tisztviselő kételyei ellenére más vállalkozások által benyújtott engedékenység iránti kérelmekben foglalt bizonytalan és nem megerősített állításokra támaszkodott.
   A felperes továbbá azt állítja, hogy az eljárás különböző szakaszaiban az ellene felhozott állítások téves voltának bizonyítása érdekében tett tanúvallomását és az általa benyújtott bizonyítékokat nem kérdőjelezték meg, mégis az eljárás végén a Bizottság azokat indokolás nélkül elutasította.
   A felperes másodszor azt kifogásolja, hogy a Bizottság jogellenesen tartott vissza bizonyítékokat a felperessel szemben. Ezzel kapcsolatosan állítólag a felperesnek a Bizottság kifogásközléseire adott válaszokba való betekintéssel kapcsolatos védelmez való jogát elutasították, miközben a felperes állítása szerint saját válaszában bizonyította, hogy nem ismerte be a kartell-tevékenységekben való részvételt.
   Végül az FMC Foret úgy véli, hogy a Bizottság által vele szemben – a forgalmára, valamint a kartellben játszott, állítólag teljesen passzív szerepére tekintettel – kiszabott bírság túlzott és aránytalan.


title: C-132/08. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. április 30-i ítélete (a Fővárosi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lidl Magyarország Kereskedelmi bt kontra Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa (Áruk szabad mozgása — Rádióberendezések és távközlő végberendezések — A megfelelőség kölcsönös elismerése — Más tagállamban székhellyel rendelkező gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozat el nem ismerése)

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/12

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. április 30-i ítélete (a Fővárosi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lidl Magyarország Kereskedelmi bt kontra Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa
   (C-132/08. sz. ügy) (1)

   (Áruk szabad mozgása - Rádióberendezések és távközlő végberendezések - A megfelelőség kölcsönös elismerése - Más tagállamban székhellyel rendelkező gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozat el nem ismerése)
   2009/C 153/23
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lidl Magyarország Kereskedelmi bt

      Alperes: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsa

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fővárosi Bíróság — Az EK 30. cikknek, a rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 91., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 23. kötet, 254. o.) 8. cikkének, valamint az általános termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2002. L 11., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 447. o.) 2. cikke e) és f) pontjának, 6. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az Európai Közösség egészében nem harmonizált használatú frekvenciasávot használó és CE-jelöléssel ellátott rádióberendezés importőrét a nemzeti jog rendelkezései szerinti megfelelőségi nyilatkozat kiállítására akkor is kötelező nemzeti szabályozás, ha a szóban forgó készülékhez a más tagállamban székhellyel rendelkező gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozatot mellékelnek

      Rendelkező rész

               1)

               A rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében a tagállamok nem írhatják elő a rádióberendezést forgalomba hozó személy számára, hogy megfelelőségi nyilatkozatot nyújtson be, ha az adott berendezést annak valamely másik tagállamban székhellyel rendelkező gyártója ellátta CE-jelöléssel, és kiállította róla a megfelelőségi nyilatkozatot.

               2)

               Az általános termékbiztonságról szóló, 2001. december 3-i 2001/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv nem alkalmazható, amikor valamely személynek a rádióberendezésre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat kiállítására irányuló kötelezettségét érintő kérdések megítéléséről van szó. Ami a tagállamok 2001/95 irányelv értelmében vett azon lehetőségét illeti, hogy a megfelelőségi nyilatkozat bemutatásán kívüli egyéb kötelezettségeket írhatnak elő a rádióberendezések forgalmazása során, valamely terméket forgalmazó személy csak ezen irányelv 2. cikkének e) pontjában meghatározott feltételek mellett tekinthető a termék gyártójának, illetve a 2. cikk f) pontjában meghatározott feltételek mellett a termék forgalmazójának. A gyártót és a forgalmazót csak a 2001/95 irányelvben rájuk külön-külön előírt kötelezettségek terhelik.

               3)

               Ha valamely kérdéskört közösségi szinten harmonizáltan szabályoztak, minden erre vonatkozó nemzeti intézkedést e harmonizációs intézkedés rendelkezései, nem pedig az EK 28. és az EK 30. cikk alapján kell megítélni. Az 1999/5/EK irányelv hatálya alá tartozó területeken a tagállamoknak maradéktalanul be kell tartaniuk ezen irányelv rendelkezéseit, és nem tarthatnak fenn azzal ellentétes nemzeti rendelkezéseket. Amennyiben egy tagállam úgy véli, hogy valamely harmonizált szabványnak történő megfelelés nem biztosítja azt, hogy a készülék megfeleljen az 1999/5 irányelvben előírt alapvető követelményeknek, amelyekre az említett szabvány szándékoltan vonatkozik, az érintett tagállam az ezen irányelv 5. cikkében előírt eljárást köteles követni. Ellenben a tagállam valamely korlátozás igazolásaként hivatkozhat az 1999/5 irányelv által harmonizált területen kívüli indokokra. Ilyen esetben a tagállam csak az EK 30. cikkben felsorolt indokok valamelyikére vagy a közérdek feltétlenül érvényesítendő követelményeire hivatkozhat.

      (1)  HL C 183., 2008.7.19.


title: C-69/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. február 13-i ítélete (a Tribunale civile di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mediaset SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Állami támogatások — Digitális dekóderek megvásárlásához vagy bérletéhez nyújtott támogatás — A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító bizottsági határozat — Visszatéríttetés — A visszatéríttetendő összeg számszerűsítése — A nemzeti bíróság szerepe — A Bizottság állásfoglalásainak a nemzeti bíróság általi figyelembevétele a bizottsági határozat végrehajtása keretében — A jóhiszemű együttműködés elve)

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/17

         A Bíróság (második tanács) 2014. február 13-i ítélete (a Tribunale civile di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mediaset SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico
   (C-69/13. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Állami támogatások - Digitális dekóderek megvásárlásához vagy bérletéhez nyújtott támogatás - A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító bizottsági határozat - Visszatéríttetés - A visszatéríttetendő összeg számszerűsítése - A nemzeti bíróság szerepe - A Bizottság állásfoglalásainak a nemzeti bíróság általi figyelembevétele a bizottsági határozat végrehajtása keretében - A jóhiszemű együttműködés elve)
   2014/C 93/27
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale civile di Roma

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mediaset SpA

      Alperes: Ministero dello Sviluppo Economico

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale civile di Roma — Jogellenes állami támogatások visszatéríttetése — A visszatéríttetendő összeg számszerűsítése — Az ezen összeg meghatározására vonatkozó szempontokat meghatározó bizottsági határozat — A Bíróság azon ítélete, amely elismerte a nemzeti bíróság azon lehetőségét, hogy vizsgálja a Bizottság által meghatározott szempontok megfelelőségét — A nemzeti bíróság mérlegelési jogkörének terjedelme

      Rendelkező rész

               1.

               Bár a valamely állami támogatási programot jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító, és a támogatások visszatéríttetését elrendelő, ugyanakkor e támogatás egyéni kedvezményezettjeit nem azonosító, és a visszatéríttetendő pontos összeget meg nem határozó európai bizottsági határozat végrehajtása biztosításának tekintetében e határozat köti a nemzeti bíróságot, az említett intézmény által a hivatkozott határozat végrehajtása során kifejtett állásfoglalások azonban nem kötik. Mindazonáltal a nemzeti bíróság, a jóhiszemű együttműködésnek az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésében rögzített elvére tekintettel, ezeket az állásfoglalásokat mint az értékelés elemeit köteles figyelembe venni az előtte folyó eljárásban.

               2.

               A nemzeti bíróság a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározása során — ha az Európai Bizottság valamely támogatási programot jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozatában nem azonosította a szóban forgó támogatások egyéni kedvezményezettjeit, és a visszatéríttetendő összeget sem határozta meg — juthat olyan a következtetésre, hogy a támogatás összege nullával egyenlő, amennyiben ez a tudomására hozott releváns adatok összessége alapján végzett számításból következik.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-354/09. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2010. július 15-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gaston Schul BV kontra Staatssecretaris van Financiën (Közösségi Vámkódex — 33. cikk — Az áruk vámértéke — A vámok bennfoglaltsága — A „Delivered Duty Paid” szállítási feltétel)

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/11

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2010. július 15-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gaston Schul BV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-354/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi Vámkódex - 33. cikk - Az áruk vámértéke - A vámok bennfoglaltsága - A „Delivered Duty Paid” szállítási feltétel)
   2010/C 246/17
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gaston Schul BV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Tárgy

   A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/1992/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.) 33. cikke (1) bekezdése f) pontjának értelmezése — Vámérték — „Delivered Duty Paid” szállítási feltételt tartalmazó, vámmentességet feltételező szerződés — Nem említett összeg — A vámérték kizárásának kérdése

      Rendelkező rész

   Teljesül a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 33. cikkében említett azon feltétel, miszerint a behozatali vámokat az importált áruk esetében ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő ártól „elkülönítve” kell feltüntetni, amennyiben a szerződő felek megállapodnak abban, hogy ezen árukat DDP („Delivered Duty Paid”) feltétel szerint szállítják, és ezt meg is említik a vámáru-nyilatkozatban, azonban az említett áruk preferenciális származásában való tévedésük miatt semmiféle vámösszeget nem tüntetnek fel.

      (1)  HL C 282., 2009.11.21.


title: T-375/17. sz. ügy: 2017. június 5-én benyújtott kereset – Fenyves kontra EUIPO (Blue)

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/38

         2017. június 5-én benyújtott kereset – Fenyves kontra EUIPO (Blue)
   (T-375/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fenyves Klaudia Patricia (Hevesvezekény, Magyarország) (képviselő: I. Monteiro Alves ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a BLUE szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 15 287 907. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2017. március 27-én hozott határozata (R 1974/2016-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               utalja vissza a védjegybejelentést lajstromozás végett az EUIPO-hoz;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeit is.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikk (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: C-509/10. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. július 5-i ítélete [a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck kontra Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH (Szellemi és ipari tulajdon — A közösségi növényfajta-oltalmi jogok rendszere — 2100/94/EK rendelet — A mezőgazdasági termelő kiváltsága — A „méltányos díjazás” fogalma — Az elszenvedett kár megtérítése — Bitorlás)

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/3

         A Bíróság (első tanács) 2012. július 5-i ítélete [a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck kontra Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
   (C-509/10. sz. ügy) (1)

   (Szellemi és ipari tulajdon - A közösségi növényfajta-oltalmi jogok rendszere - 2100/94/EK rendelet - A mezőgazdasági termelő kiváltsága - A „méltányos díjazás” fogalma - Az elszenvedett kár megtérítése - Bitorlás)
   2012/C 287/05
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Josef Geistbeck, Thomas Geistbeck

      Alperes: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesgerichtshof — A közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet (HL L 227., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 16. kötet, 390. o.) 14. cikke (3) bekezdésének és 94. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint a közösségi növényfajta-oltalomról szóló 2100/94/EK tanácsi rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség [helyesen: biztosított eltérés] érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet (HL L 173., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 63. o.) 5. és 8. cikkének értelmezése — A növényfajták közösségi oltalma — Bitorlás — Az oltalom jogosultja részére történő méltányos díjazás megfizetésének és az általa elszenvedett kár megtérítésének kötelezettsége — A méltányos díjazás és a kár meghatározásának feltételei

      Rendelkező rész

               1.

               A mezőgazdasági termelő által a közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet 94. cikkének (1) bekezdése alapján arra tekintettel fizetendő „méltányos díjazást”, hogy egy oltalom alatt álló fajta vetés révén nyert szaporítóanyagát használta, és nem teljesítette ugyanezen rendeletnek az 1998. december 3-i 2605/98/EK bizottsági rendelettel módosított, a 2100/94 rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség [helyesen: biztosított eltérés] érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet 8. cikkével összefüggésben értelmezett 14. cikkének (3) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeit, az adott területen az érintett növényfaj oltalmazott fajtái szaporítóanyagának engedélyezett előállításáért felszámított díj összege alapján kell kiszámítani.

               2.

               A növényfajta-jogosulti jogok tiszteletben tartásának ellenőrzése miatt felmerült költségek fejében való kártalanítás fizetése nem számít bele a 2100/94 rendelet 94. cikkének (1) bekezdésében előírt „méltányos díjazásba”.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29.


title: C-602/12. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Fellebbezés — Dömping — 384/96/EK rendelet — A 2. cikk (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése — 2026/97/EK rendelet — 91/2009/EK rendelet — A Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala — A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállása — A legfőbb nyersanyagnak a piaci értékeket alapvetően tükröző költsége — Általában az acélágazat javára szóló állami támogatás — Hatás)

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/6

         A Bíróság (hetedik tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete – Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
   (C-602/12. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Dömping - 384/96/EK rendelet - A 2. cikk (7) bekezdése c) pontjának első francia bekezdése - 2026/97/EK rendelet - 91/2009/EK rendelet - A Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala - A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállása - A legfőbb nyersanyagnak a piaci értékeket alapvetően tükröző költsége - Általában az acélágazat javára szóló állami támogatás - Hatás))
   2014/C 409/07
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (képviselők: Y. Melin és V. Akritidis ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és S. Boelaert meghatalmazottak, segítőjük G. Berrisch Rechtsanwalt), Európai Bizottság (képviselők: M. França és T. Maxian Rusche meghatalmazottak), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (képviselő: J. Bourgeois ügyvéd)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Gem-Year Industrial Co. Ltd-t és a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd-t kötelezi az Európai Unió Tanácsa és a European Industrial Fasteners Institute AISLB (EIFI) részéről a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 101., 2013.4.6.


title: C-572/12. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2013. május 7-i végzése — Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/59

         A Bíróság elnökének 2013. május 7-i végzése — Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-572/12. sz. ügy) (1)

   2013/C 225/128
   Az eljárás nyelve: holland
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 38., 2013.2.9.


title: T-83/07. sz. ügy: 2007. március 14-én benyújtott kereset – Kliq Reïntegratie (felszámolás alatt) kontra Bizottság

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/25

         2007. március 14-én benyújtott kereset – Kliq Reïntegratie (felszámolás alatt) kontra Bizottság
   (T-83/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/39)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Dr. Jean Leon Marcel Groenewegen, mint a Kliq Reïntegratie B.V. korlátolt felelősségű társaság felszámolója (Amersfoort, Hollandia) (képviselők: G. van der Wal és T. Boesman, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a Bizottság C 30/2005 sz. ügyben 2006. július 19-én hozott határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a KG Holding NV számára Hollandia által bejelentett támogatásról szóló, 2006. július 19-i, 2006/939/EK bizottsági határozatot (1) támadja.
   A támogatás egy szerkezetátalakítási támogatás, amelyet Hollandia úgy kívánt nyújtani a KG Holding NV számára, hogy egy már nyújtott megmentési célú kölcsönt annak kamataival együtt saját tőkévé szándékozott átalakítani. A megtámadott határozatban a Bizottság a támogatást szerkezetátalakítási támogatás formájában a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította.
   A Bizottság azt is elrendelte, hogy Hollandia a támogatás azon részét, amelyet a KG Holding NV megmentési célú kölcsönként átadott leányvállalatának, a Kliq BV-nek, és amelyet saját tőkéjévé alakítottak, köteles visszakövetelni a KG Holding NV-től és a Kliq BV-től, valamint, hogy Hollandia köteles a KG Holding NV-vel és/vagy a Kliq Reïntegratie-vel szemben fennálló követelését a felszámolási eljárásban a felszámolónál nyilvántartásba vétetni.
   A felperes keresete indokolására először előadja, hogy a Bizottság értékelési hibát követett el, és így a megtámadott határozat nem kielégítően indokolt és sérti az EK 87. cikk (1) bekezdését. A Bizottság különösen akkor határozott hibásan, amikor elrendelte, hogy Hollandia köteles a KG Holding NV-vel és a Kliq Reïntegratie-vel szemben fennálló, 35,75 millió euró követelését a felszámolási eljárásban a felszámolónál nyilvántartásba vétetni.
   A felperes e tekintetben előadja, hogy a holland államnak nincs követelése a Kliq Reïntegratie-vel szemben. A Kliq Reïntegratie ugyanis nem állami támogatás kedvezményezettjének minősülő vállalkozás, és a Bizottság sem nevezi annak a megtámadott határozatban. Nincs ezért alapja az állami visszakövetelésnek a Kliq Reïntegratie-vel szemben, vagy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (2) 23. preambulumbekezdésének d) pontja alkalmazásának vele szemben.
   Az sem világos, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban a KG Holding tekintetében azon az állásponton van-e, hogy 35,75 millió euró összegű jogellenes támogatás áll fenn, amelyet Hollandia köteles visszakövetelni, vagy megmentési támogatásról van szó, amelyet a Bizottság a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás 23. preambulumbekezdésének d) pontja alapján jóváhagyott (3). A Bizottság továbbá 2003. december 16-i határozatával (4) jóváhagyta, hogy ezt az összeget a Kliq Reïntegratie munkavállalóinak elbocsátására és felesleges szerződéseinek megvásárlására fordítsák, és hogy a Kliq Reïntegratie-t ezt követően felszámolják.
   Másodszor a Bizottság jogellenesen mulasztotta el annak megállapítását, hogy a tévesen értelmezett támogatás hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre, legalábbis a Bizottság megfontolásai e tekintetben nem kielégítőek.
   Harmadszor a Bizottság jogellenesen határozott úgy, hogy a feltételezett 35,75 millió euró összegű támogatást a KG Holdintól és vagy a Kliq Reïntegratie-tól e követelésnek a felszámolási eljárásban való nyilvántartásba vételével kell visszakövetelni.
   Negyedszer a Bizottság jogellenesen foglalt állást egy olyan 17 millió eurós folyószámla-hitellehetőség tekintetében, amelyet Hollandia a KG Holdingnak már az alapításánál az állami támogatásokra vonatkozó rendelkezések betartásával nyújtott és nem képezte részét a megtámadott határozatban vizsgált intézkedésnek, és amelyet jogilag helytelenül ítélt meg.

      (1)  HL L 366., 40. o.

      (2)  HL 1999., C 288. 2. o.

      (3)  HL 1999., C 288. 2. o.

      (4)  521/2003. sz. állami támogatás – Megmentési támogatás a Kliq Holding NV számára (HL 2004 C 33., 8. o.).


title: C-324/17. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2017. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ivan Gavanozov elleni büntetőeljárás

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/16

         A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2017. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ivan Gavanozov elleni büntetőeljárás
   (C-324/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/14)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Ivan Gavanozov

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e a büntetőügyekben kibocsátott európai nyomozási határozatról szóló 2014/41/EU irányelv (1) 14. cikkével az a nemzeti jog és nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely szerint sem közvetlenül a bírósági határozattal szemben előterjesztett jogorvoslat iránti kérelemmel, sem kártérítés iránti különös keresettel nem támadhatók meg a lakás és üzlethelyiségek átkutatását és meghatározott tárgyak lefoglalását, illetve tanú meghallgatásának engedélyezését elrendelő európai nyomozási határozat érdemi indokai?

               2)

               Az irányelv 14. cikkének (2) bekezdése közvetlenül biztosít-e jogot az érintett fél számára arra, hogy megtámadja az európai nyomozási határozatról rendelkező bírósági határozatot, ha a nemzeti jog nem biztosít ilyen eljárási lehetőséget?

               3)

               Az irányelv 6. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 14. cikke (2) bekezdésének figyelembevételével a vádlott tekinthető-e az irányelv 14. cikkének (4) bekezdése szerinti érintett félnek, ha a bizonyítékgyűjtési intézkedés címzettje harmadik személy?

               4)

               Az irányelv 14. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdése szerinti érintett személy-e az a személy, aki a házkutatással és lefoglalással érintett helyiségekben lakik vagy azokat használja, illetve az a személy, akit tanúként kívánnak meghallgatni?

      (1)  HL 2014. L 130., 1. o.; helyesbítés HL 2015. L 143., 16. o.


title: T-237/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 9-i végzése – CityLine Hungary kontra Bizottság

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/58

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 9-i végzése – CityLine Hungary kontra Bizottság
   (T-237/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 223/104)

      Az eljárás nyelve: magyar

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 211., 2007.9.8.


title: C-379/10. sz. ügy: 2010. július 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/6

         2010. július 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-379/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/08
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro és M. Nolin meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság — azzal, hogy az 1988. április 13-i 117. sz. olasz törvény 2. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján kizárta az olasz állam felelősségét az uniós jognak a végső fokon eljáró nemzeti bíróságnak felróható megsértésével magánszemélynek okozott kárért, amennyiben az uniós jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabály-értelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered, valamint azzal, hogy az említett felelősséget a szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza — nem teljesítette az uniós jog végső fokon eljáró nemzeti bíróság általi megsértéséért fennálló állami felelősségnek a Bíróság ítélkezési gyakorlatában kialakított általános elvéből eredő kötelezettségeit.

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A bírósági jogkörben okozott kár megtérítéséről és a bírák polgári jogi felelősségéről szóló, 1988. április 13-i 117. sz. törvény kizárja az olasz állam felelősségét az uniós jognak a végső fokon eljáró nemzeti bíróságnak felróható megsértésével magánszemélynek okozott kárért, amennyiben az uniós jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabály értelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered. Ezenfelül az említett felelősséget a szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza.
   A C-173/03. sz. Traghetti-ügyben hozott ítéletében (1) a Bíróság a következőt állapította meg:

      „Ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás, amely általános szabályként kizárja a tagállam felelősségét a közösségi jognak a végső fokon eljáró nemzeti bíróságnak felróható megsértésével magánszemélynek okozott kárért azzal az indokkal, hogy a közösségi jog megsértése az eljáró bíróság által végzett jogszabály-értelmezésből vagy a tényállási elemek és a bizonyítékok általa végzett értékeléséből ered.
      Ellentétes a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás is, amely a tagállam felelősségét a bíró szándékos vagy súlyosan kötelességszegő károkozására korlátozza, amennyiben az ilyen korlátozás az érintett tagállam felelősségének kizárásához vezetne azokban az esetekben, amikor az alkalmazandó jog — a C-224/01. sz. Köbler-ügyben 2003. szeptember 30-án hozott ítélet (2) 53–56. pontjában kifejtett — nyilvánvaló megsértésére került sor.”

   A Bíróság tehát a saját ítélkezési gyakorlatával összeegyeztethetetlennek tartotta a 117. sz. törvényt. Ez utóbbi azonban még mindig hatályban van, és azt alkalmazzák is. Ennélfogva fennáll az összeegyeztethetetlenség a Bíróság ítélkezési gyakorlatával.

      (1)  EBHT 2006., I-5177. o.

      (2)  EBHT 2003., I-10239. o.


title: C-311/12. sz. ügy: Az Arbeitsgericht Nienburg (Németország) által 2012. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Heinz Kassner kontra Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/19

         Az Arbeitsgericht Nienburg (Németország) által 2012. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Heinz Kassner kontra Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG
   (C-311/12. sz. ügy)
   2012/C 287/36
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Arbeitsgericht Nienburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Heinz Kassner

      Alperes: Mittelweser-Tiefbau GmbH & Co. KG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét, és a 2003/88/EK irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi szabályozás, amelynek értelmében a legalább négy hét éves szabadság időtartama bizonyos ágazatokban kollektív szerződés útján csökkenthető?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét, és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi szabályozás, amelynek értelmében a kollektív szerződésekben előírható, hogy a szabadságra járó bér kiszámításának alapjául szolgáló időszakban csökkentett munkarend, munkakiesés vagy a munkából való, önhibán kívüli távollét folytán bekövetkezett bércsökkenések a számítás során figyelembe veendők, melynek következményeként a munkavállaló a legalább négy hét éves szabadság időtartamára egyáltalán nem kap szabadságra szóló fizetést, illetve a munkaviszony megszűnését követően szabadságmegváltást?

               3.

               A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi szabályozás, amelynek értelmében a kollektív szerződésekben előírható, hogy a szabadságra járó bér kiszámításának alapjául szolgáló időszakban csökkentett munkarend, munkakiesés vagy a munkából való, önhibán kívüli távollét folytán bekövetkezett bércsökkenések a számítás során figyelembe veendők, melynek következményeként a munkavállaló a legalább négy hét éves szabadság időtartamára alacsonyabb összegű szabadságra szóló fizetést, illetve a munkaviszony megszűnését követően alacsonyabb összegű szabadságmegváltást kap annál, mint amelyet akkor kapna, ha azt az átlagkeresetet vennék a szabadságra szóló fizetés kiszámításának alapjául, amelyet a munkavállaló a szabadságra járó bér kiszámításának alapjául szolgáló időszakban a bércsökkenések nélkül kapott volna? Amennyiben igen: a munkavállaló csökkentés nélküli átlagkeresetének legfeljebb hány százalékát teheti ki a szabadságra szóló fizetésnek a nemzeti jogi szabályozásban a szabadságra járó bér kiszámításának alapjául szolgáló időszakban elrendelt csökkentett munkarendre, bekövetkezett munkakiesésre vagy a munkából való, önhibán kívüli távollétre tekintettel lehetővé tett kollektív szerződéses csökkentése ahhoz, hogy az említett nemzeti szabályozás értelmezését az uniós joggal összhangban állónak lehessen tekinteni?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a valamely kollektív szerződésben foglalt olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében nem keletkezik szabadsághoz való jog az év azon időszakai tekintetében, amelyekben a betegség miatt munkaképtelen munkavállaló sem munkabért, sem betegség, illetve üzemi baleset/foglalkozási betegség miatti táppénzt nem kapott, amennyiben ez azzal jár, hogy a munkavállaló csak kevesebb, mint négy hét éves szabadságra jogosult?

               5.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a valamely kollektív szerződésben foglalt olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében nem keletkezik szabadságra szóló fizetéshez — illetve a munkaviszony megszűnését követően a szabadság pénzben való megváltásához — való jog azokban az években, amelyekben munkakiesés vagy a munkából való, önhibán kívüli távollét folytán, különösen betegség miatt, ténylegesen nem kerül sor bruttó munkabér megszerzésére?

               6.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkét és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a valamely kollektív szerződésben foglalt olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a szabadsághoz és a szabadság pénzben való megváltásához való jog megszűnik a szabadsághoz való jog keletkezésének évét követő naptári év végével, és így e szabályozás korlátozza a munkaképtelen munkavállaló több egymást követő referencia-időszak alatti fizetett éves rendes szabadságra való jogosultságának a felhalmozását? Amennyiben igen: akkor hajtja-e végre jobban és hatékonyabban a nemzeti jog az uniós jogot, ha e kollektív szerződésben foglalt rendelkezés alkalmazását teljes mértékben mellőzik, vagy ha az említett rendelkezést az uniós joggal összhangban úgy fejlesztik tovább, hogy az egyéves határidő helyett egy bizonyos hosszabb határidő alkalmazandó?

               7.

               Ha az első, második, harmadik, negyedik és ötödik kérdés közül egy vagy több kérdésre igenlő választ kell adni: megkívánja-e a jogbiztonság általános uniós jogi elve és a visszaható hatály általános uniós jogi tilalma, hogy annak lehetőségét, hogy az érintettek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkében és a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek a jelen eljárásban hozandó előzetes döntés útján történő, Bíróság általi értelmezésére hivatkozzanak, időben valamennyi érintett tekintetében korlátozzák, mert a korábbi nemzeti legfelsőbb bírósági ítélkezési gyakorlat szerint a vonatkozó nemzeti jogi és kollektív szerződéses rendelkezések nem értelmezhetők az uniós joggal összhangban? Amennyiben a Bíróság erre nemleges választ ad: összeegyeztethető-e az uniós joggal, ha a nemzeti bíróságok a nemzeti legfelsőbb bírósági ítélkezési gyakorlatban bízó munkáltatóknak a nemzeti jog alapján bizalomvédelmet biztosítanak, vagy a bizalomvédelem biztosítása az Európai Unió Bíróságának hatáskörébe tartozik?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299, 9. o.; magyar nyelvű különkiadás magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.)


title: T-471/04. sz. ügy: Georgios Karatzoglou által az Európai Újjáépítési Ügynökség ellen 2004. december 6-án benyújtott kereset

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/28

         Georgios Karatzoglou által az Európai Újjáépítési Ügynökség ellen 2004. december 6-án benyújtott kereset
   (T-471/04. sz. ügy)
   (2005/C 57/48)
   Az eljárás nyelve: angol
   Georgios Karatzoglou, lakóhelye: Ioannina (Görögország), képviseli: S. A. Pappas, ügyvéd, 2004. december 6-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Újjáépítési Ügynökség ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a felperes panaszának hallgatólagos elutasítását és következésképpen szerződésének megszüntetését;

               —

               kötelezze az Ügynökséget az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperest az Európai Közösségek egyéb alkalmazottai alkalmazási feltételeinek 2. cikke (a) pontja alapján ideiglenes alkalmazottként vette fel az alperes. Szerződését 2003. május 7-én határozatlan időre meghosszabbították. A felperes vitatja szerződésének ezt követő, az alkalmazási feltételek 47. cikkének (2) bekezdése alapján történt megszüntetését.
   Keresetének alátámasztására a felperes a munkaszerződés megszüntetésének hiányos indoklására hivatkozik. A felperes szerint az alperes kötelezte magát, hogy csak létszámleépítés vagy tevékenységének megszüntetése esetén szünteti meg a szerződést. A felperes állítása szerint egyik eset sem állt fenn, és arra még csak nem is hivatkoztak. A felperes ezen kívül arra hivatkozik, hogy megsértették jogos feltevését és az alkalmazási feltételek 47. cikkét, valamint hatáskörrel való visszaélés történt. A felperes végül a gondos ügyintézés elvének megsértésére is hivatkozik, mivel szerinte a létszámleépítés feltételezett szükségességét a helytelen vezetés idézte elő.


title: T-110/17. sz. ügy: 2017. február 18-án benyújtott kereset – Jiangsu Seraphim Solar System kontra Bizottság

text:
               18.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/43

         2017. február 18-án benyújtott kereset – Jiangsu Seraphim Solar System kontra Bizottság
   (T-110/17. sz. ügy)
   (2017/C 121/63)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd (Changzhou, Kína) (képviselő: Y. Melin ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről szóló 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás elfogadásának két exportáló gyártó tekintetében történő visszavonásáról szóló, 2016. december 7-i (EU) 2016/2146 bizottsági végrehajtási rendeletet (HL 2016. L 333., 4. o.) a felperest érintő részében, és

               —

               a Bizottságot, valamint bármely olyan beavatkozót kötelezzen az eljárás költségeinek a viselésére, aki számára a Bizottság támogatásai végett való beavatkozást megengedték.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik.
   A felperes álláspontja szerint a Bizottság megsértette az (EU) 2016/1036 rendelet (1) 8. cikkének (1), (9) és (10) bekezdését, valamint 10. cikkének (5) bekezdését, és az (EU) 2016/1037 rendelet (2) 13. cikkének (1), (9), (10) bekezdését, és 16. cikkének (5) bekezdését, mivel vállalati számlákat érvénytelenített, majd úgy állapította meg a vámokat, mintha nem állítottak volna ki érvényes vállalati számlákat, és azokat nem nyújtották volna be az áruknak a szabd forgalomba bocsátás céljából való bejelentésekor.
   A felperes ezt az érvet az 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (3) 3. cikke (2) bekezdésének a jogellenességére, valamint az 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (4) 2. cikke (2) bekezdésének a jogellenességére alapítja, mely rendelkezések a Bizottságot feljogosítják arra, hogy vállalati számlákat érvénytelennek nyilvánítson.

      (1)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.).

      (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 55. o.).

      (3)  A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2013. december 2-i 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2013. L 325., 1. o.).

      (4)  A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2013. december 2-i 1239/2013/EU végrehajtási rendelet (HL 2013. L 325., 66. o.).


title: T-437/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. február 2-i ítélete — Oyster Cosmetics kontra OHIM — Kadabell (Oyster cosmetics) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az Oyster cosmetics közösségi ábrás védjegy bejelentése — A Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION korábbi közösségi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/18

         A Törvényszék 2011. február 2-i ítélete — Oyster Cosmetics kontra OHIM — Kadabell (Oyster cosmetics)
   (T-437/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az Oyster cosmetics közösségi ábrás védjegy bejelentése - A Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION korábbi közösségi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 80/34
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Olaszország) (képviselők: A. Perani és P. Pozzi ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Kadabell GmbH Co. KG (Darmstadt, Németország) (képviselő: K. Sandberg ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az R 1367/2008-1. sz. ügyben, a Kadabell GmbH Co. KG és az Oyster Cosmetics SpA közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2009. augusztus 5-én hozott határozatával szemben benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Oyster Cosmetics SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 11., 2010.1.16.


title: C-64/12. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2012. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A. Schlecker, a „Firma Anton Schlecker” nevében kontra M. J. Boedeker

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/5

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2012. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A. Schlecker, a „Firma Anton Schlecker” nevében kontra M. J. Boedeker
   (C-64/12. sz. ügy)
   2012/C 126/09
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A. Schlecker, a „Firma Anton Schlecker” nevében

      Alperes: M. J. Boedeker

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a Római Egyezmény (1) 6. cikkének (2) bekezdését, hogy abban az esetben, ha a munkavállaló a szerződés teljesítéseként nem csak rendszerint, hanem huzamosan és megszakítás nélkül egy és ugyanazon országban végzi a munkáját, kivétel nélkül ezen ország joga az irányadó, akkor is, ha minden egyéb körülmény arra utal, hogy a szerződés egy másik országgal szorosabb kapcsolatban áll?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válaszhoz szükség van-e arra, hogy a munkáltatónak és a munkavállalónak a munkaszerződés megkötésekor vagy legalább a munka megkezdésekor arra irányuljon a szándéka, vagy legalábbis tisztában legyenek azzal, hogy a munkavégzésre huzamosan és megszakítás nélkül egy és ugyanazon országban fog sor kerülni?

      (1)  A szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, Rómában, 1980. június 19-én aláírásra megnyitott egyezmény (HL 1980. L 266., 1. o.; HL 2005. C 334., 1. o.).


title: T-12/09. sz. ügy: 2009. január 13-án benyújtott kereset – Gruber kontra OHIM (Run the globe)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/46

         2009. január 13-án benyújtott kereset – Gruber kontra OHIM (Run the globe)
   (T-12/09. sz. ügy)
   (2009/C 69/102)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Alexander Gruber (Ulm, Németország) (képviselők: T. Kienle és M. Krinke)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2008. november 6-i határozatát (R 1779/2007-1. sz. ügy);

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Run the globe” szóvédjegy a 41. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében (5 154 521. sz. bejelentés).

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a bejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK tanácsi rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a bejelentett védjegy rendelkezik a szükséges megkülönböztető képességgel.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-102/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. április 29-i ítélete (a Tribunale di Firenze (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Camar Srl kontra Presidente del Consiglio dei Ministri (Nemzetközi megállapodások — Yaoundéi egyezmény — A negyedik loméi AKCS-EGK egyezmény — „Standstill” — záradék — Belső adóztatás — Banán)

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/12

      A Bíróság (harmadik tanács) 2010. április 29-i ítélete (a Tribunale di Firenze (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Camar Srl kontra Presidente del Consiglio dei Ministri
      (C-102/09. sz. ügy) (1)

      (Nemzetközi megállapodások - Yaoundéi egyezmény - A negyedik loméi AKCS-EGK egyezmény - „Standstill” - záradék - Belső adóztatás - Banán)
      (2010/C 161/16)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Firenze

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Camar Srl

         Alperes: Presidente del Consiglio dei Ministri

         Tárgy

      Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Firenze — Közös piacszervezés — Banán — A szomáliai eredetű banán vonatkozásában fogyasztási adót előíró nemzeti törvénynek az első yaoundéi egyezmény 14. cikkével és a loméi AKCS–EGK egyezmény behozatali rendszerével való összeegyeztethetősége

         Rendelkező rész

                  1.

                  Az 1963. július 20-án Yaoundéban aláírt, az Európai Gazdasági Közösség és az e Közösséggel társult afrikai államok és Madagaszkár közötti társulási egyezmény 14. cikkével nem ellentétes a szomáliai eredetű banán olyan adóztatása, mint amilyet az 1964. október 9-i 986/1964. sz. törvény vezetett be.

                  2.

                  A nemzeti bíróság nem köteles az 1976. április 1-je előtti helyzet szempontjából megvizsgálni a szomáliai eredetű banánbehozatalra kivetett, az alapügyben szereplő szabályozás által bevezetetthez hasonló adó megemeléseinek konkrét hatásait annak megítélése érdekében, hogy ezen adóemelések összeegyeztethetők-e az 1989. december 15-én Loméban aláírt negyedik AKCS-EGK egyezményhez csatolt, banánra vonatkozó 5. jegyzőkönyv 1. cikkében szereplő „standstill”-záradékkal. Mindazonáltal az ilyen adó azon emelései, amelyek az adó inflációhoz való igazítására korlátozódnak, nem ellentétesek e záradékkal.

         (1)  HL C 129., 2009.6.6.


title: C-105/12. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staat der Nederlanden kontra Essen N.V és Essen Nederland B.V.

text:
               26.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/15

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staat der Nederlanden kontra Essen N.V és Essen Nederland B.V.
   (C-105/12. sz. ügy)
   2012/C 151/26
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Staat der Nederlanden

      Alperesek: Essen N.V és Essen Nederland B.V.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 345. cikket, hogy „a tagállamokban fennálló tulajdoni rend(…)” fogalma a jelen ügyben szóban forgó — az 1998. évi Elektriciteitswet 93. cikkével és a Gaswet 85. cikkével összefüggésben értelmezett, a rendszerüzemeltetői részesedésekről szóló rendelet értelmében vett — abszolút jellegű privatizációs tilalom olyan szabályozását is magában foglalja, amely szerint a rendszerüzemeltetőkben fennálló részesedések kizárólag az állami szférán belül ruházhatók át?

               2.

               Az 1) kérdésre adandó igenlő válasz esetén azt eredményezi-e ez, hogy a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezések nem alkalmazhatók a csoport- és melléktevékenység-tilalomra, vagy legalábbis hogy a csoport- és melléktevékenység-tilalom nem vizsgálható a tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezések alapján?

               3.

               Tisztán gazdasági érdeknek minősül-e az energiapiac átláthatósága megteremtésének és a verseny torzulása elkerülésének a tág értelemben vett keresztfinanszírozások (többek között a stratégiai információcsere) megakadályozása útján történő megvalósításának a Won által is kitűzött célja, vagy e cél nem gazdasági jellegű érdeknek is tekinthető abban az értelemben, hogy bizonyos körülmények között nyomós közérdekként igazolhatja a tőke szabad mozgásának korlátozását?


title: C-495/09. sz. ügy: A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) által 2009. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nokia Corporation kontra Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/22

         A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) által 2009. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nokia Corporation kontra Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
   (C-495/09. sz. ügy)
   2010/C 37/26
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nokia Corporation

      Alperes: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A közösségi védjeggyel ellátott, valamely tagállamban vámhatósági felülvizsgálat alatt álló olyan nem közösségi tranzitáruk, amelyeket egy harmadik országból egy másik harmadik országba továbbítanak, az 1383/2003/EK rendelet (1) 2. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett „hamisított árunak” minősülhetnek-e, amennyiben nincs arra utaló bizonyíték, hogy ezen árukat az Európai Közösség területén fogják forgalomba hozni akár a vámeljárás betartásával, akár jogellenes forgalomba hozatal útján.

      (1)  Az egyes szellemi tulajdonjogokat feltehetően sértő áruk elleni vámhatósági intézkedésekről és az ilyen jogokat ténylegesen sértő áruk ellen hozandó intézkedésekről szóló, 2003. július 22-i 1383/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 196., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 13. kötet, 469. o.)


title: T-241/03. REV. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 11-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság ( „Eljárás — Perújítási kérelem — A Törvényszék későbbi ítéletének következményei — Új tény — Hiány — Elfogadhatatlanság” )

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/23

      A Törvényszék 2012. szeptember 11-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
      (T-241/03. REV. sz. ügy) (1)

      (Eljárás - Perújítási kérelem - A Törvényszék későbbi ítéletének következményei - Új tény - Hiány - Elfogadhatatlanság)
      (2012/C 331/43)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és J. Baquero Cruz meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      A Törvényszék T-241/03. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2006. május 17-én hozott végzése (EBHT-KSZ 2006., I-A-2-111. o. és II-A-2-517. o.) ellen benyújtott perújítási kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1.

                  A Közszolgálati Törvényszék a kérelmet elutasítja.

                  2.

                  L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 200., 2003.8.23.


title: C-149/05. sz. ügy: A cour d'appel de Paris 2005. március 23-i határozatával a Harold Price kontra Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/17

         A cour d'appel de Paris 2005. március 23-i határozatával a Harold Price kontra Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-149/05. sz. ügy)
   (2005/C 132/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   A cour d'appel de Paris (Franciaország) 2005. március 23-i határozatával, amely 2005. április 4-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Harold Price kontra Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A cour d'appel de Paris a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               A 89/48/EGK irányelvet kiegészítve, a szakoktatás és szakképzés elismerésének második általános rendszeréről szóló, 1992. június 18-i 92/51/EGK tanácsi irányelv (1) alkalmazandó-e az önkéntes nyilvános árverések ingóság-eladási igazgatójának a code de commerce L.321-1—L.321-3., L.321-8. és L-321.9. cikkeiben szabályozott tevékenységére?

               2)

               Ha igen, eltérhet-e a fogadó tagállam az irányelv 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatodik albekezdése alapján az irányelv 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának második albekezdésétől?

      (1)  HL L 209., 1992.7.24., 25. o.


title: C-476/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. június 3-i végzése (a Landgericht Berlin – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M.C.O. Congres kontra Suxess GmbH

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/11

         A Bíróság elnökének 2008. június 3-i végzése (a Landgericht Berlin – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M.C.O. Congres kontra Suxess GmbH
   (C-476/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 247/21)

      Az eljárás nyelve: német

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 22., 2008.1.26.


title: C-286/07. sz. ügy: 2007. június 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/17

         2007. június 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-286/07. sz. ügy)
   (2007/C 211/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: B. Stromsky, meghatalmazott)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel az előzőleg más tagállamban nyilvántartásba vett gépjárművek nyilvántartásba vételét a jármű eladójának a kereskedelmi nyilvántartásba vételéről szóló kivonat bemutatásának feltételéhez köti, miközben a korábban Luxemburgban nyilvántartásba vett gépjárművek esetében ilyen kivonatra nincs szükség – nem teljesítette az Európai Közösséget létrehozó szerződés 28. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság keresete azon feltételek ellen irányul, amelyeket az alperes előír a korábban más tagállamban nyilvántartásba vett használt gépjárművek nyilvántartásba vételét illetően.
   Álláspontja szerint azáltal, hogy ezen járművek Luxembourgban történő nyilvántartásba vételéhez kiegészítő okiratok vizsgálata és a jármű eladójának a kereskedelmi nyilvántartásba vételéről szóló hivatalos kivonat bemutatása szükséges, az alperes a gyakorlatban kevésbé vonzóvá teszi a korábban más tagállamban nyilvántartásba vett gépjárművek behozatalának lehetőségét, és ezáltal akadályozza az áruk szabad mozgását.
   Ez az EK 28. cikk által tiltott akadályozás annál inkább súlyos, mivel mindenekelőtt a behozott járműveket érinti, míg úgy tűnik, a korábban Luxemburgban nyilvántartásba vett használt gépjárművek esetében nincs szükség ilyen okirati vizsgálatra.
   Az alperes által ezen akadályozás igazolására felhozott okok egyébként alig hihetők, különösen, mert az alperes már fontos ellenőrzési lehetőségekkel rendelkezik a tekintetben, hogy a szóban forgó járművek nem csempészett áruk-e, és mindenképpen lehetséges volna a jelenleg megkövetelt kereskedelmi nyilvántartási kivonat bemutatásának elmaradása esetére a bejegyzés megtagadásánál kevésbé radikális intézkedéseket előírni, így például a nyilvántartásba vételi eljárás felfüggesztését a közigazgatási hatóságok által végzett vizsgálathoz szükséges időszakra.


title: T-99/10. sz. ügy: 2010. március 2-án benyújtott kereset — Meica kontra OHIM — Tofutown.com (TOFUKING)

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/66

         2010. március 2-án benyújtott kereset — Meica kontra OHIM — Tofutown.com (TOFUKING)
   (T-99/10. sz. ügy)
   2010/C 113/99
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Frith Meinen GmbH & Co. KG (Edewecht, Németország) (képviselő: S. Russlies ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Tofutown.com GmbH (Wiesbaum/Vulkaneifel, Németország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 63/2009-4. sz. ügyben 2010. január 7-én hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék az OHIM-ot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Tofutown.com GmbH.

      Az érintett közösségi védjegy: a „TOFUKING” szóvédjegy a 29., 30. és a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében (5 027 016. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „King” német szóvédjegy (30 404 434. sz. védjegy), a „Curry King” közösségi szóvédjegy (2 885 077. sz. védjegy) és a „Curry King” német szóvédjegy (39 902 969. sz. védjegy), mindhárom védjegyet a 29. és 30. osztályba tartozó árukra vonatkozóan lajstromozták.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-81/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen  2006. február 8-án  benyújtott kereset

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/17

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2006. február 8-án benyújtott kereset
   (C-81/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/31)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: F. Simonetti és D. Recchia) 2006. február 8-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy mindenesetre azokat nem közölte a Bizottsággal – nem teljesítette a fenti irányelv 13. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv átültetésének határideje 2004. július 21-én lejárt.

      (1)  HL L 197., 2001.7.21, 30.o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.


title: T-138/07. sz. ügy: 2007. május 4-én benyújtott kereset – Schindler Holding és társai kontra Bizottság

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/27

         2007. május 4-én benyújtott kereset – Schindler Holding és társai kontra Bizottság
   (T-138/07. sz. ügy)
   (2007/C 155/52)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperesek: Schindler Holding (Hergiswil, Svájc), Schindler Management AG (Ebikon, Svájc), S.A. Schindler N.V. (Brüsszel, Belgium), Schindler Sàrl (Luxembourg, Luxemburg), Schindler Liften B.V. ('s-Gravenhage, Hollandia) és a Schindler Deutschland Holding GmbH (Berlin, Németország) (képviselők: R. Bechtold, W. Bosch, U. Soltész és S. Hirsbrunner, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               az EK 231. cikke (1) bekezdése értelmében semmisítse meg a 2007. február 21-i határozatot (COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators ügy);

               —

               másodlagosan csökkentse a határozatban kiszabott bírság összegét;

               —

               az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 87. cikke (2) §-a értelmében kötelezze a Bizottságot a felperesek költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek a 2007. február 21-i COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators ügyben hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozatot támadják. A megtámadott határozatban a felperesekkel és más vállalkozásokkal szemben liftek és mozgólépcsők Belgiumban, Németországban, Luxemburgban és Hollandiában való beépítése és karbantartása kapcsán létrejött kartellben való részvétel miatt bírságot szabtak ki. A Bizottság álláspontja szerint az érintett vállalkozások megsértették az EK 81. cikket.
   Keresetük megalapozására a felperesek az alábbi jogalapokat adják elő:

               —

               a meghatározottság elvének az 1/2003/EK rendelet (1) 23. cikke (2) bekezdése általi megsértése, mivel ez a rendelkezés a Bizottságnak korlátlan mérlegelési jogkört biztosít a bírságok megállapítása során;

               —

               a visszaható hatály tilalmának megsértése a Bizottság által kiszabott bírságok során;

               —

               a bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás (a továbbiakban: az 1998-as iránymutatás) (2) hatástalansága, mivel a kiindulási összegnek a jogsértéshez való kapcsolása során nem különböztet megfelelően és túlságosan nagy mérlegelési jogkört enged a Bizottság számára a bírság kiszabása során;

               —

               a koronatanúk általi bizonyítási eljárás jogellenessége a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény (3) alapján a nemo tenetur elvének valamint a beismerő vallomás megtagadására irányuló jog megsértése miatt, a dubio pro reo elv és az arányosság elvének megsértése miatt, valamint azért, mert a Bizottság túllépte mérlegelési jogkörét, amikor elfogadta ezt a szabályozást;

               —

               a hatalommegosztás elvének és a jogállami eljárás követelményeinek megsértése;

               —

               a megtámadott határozat nemzetközi jogi jogellenessége a kiszabott bírság kisajátító jellege miatt;

               —

               az 1998-as iránymutatás megsértése a tényleges jogsértésre való tekintettel túl magas alap- és kiindulási összegek miatt;

               —

               az 1998-as iránymutatás megsértése az enyhítő körülmények nem megfelelő figyelembe vétele, illetve figyelmen kívül hagyása miatt;

               —

               a 2002-es engedékenységi közlemény megsértése az együttműködés miatti túl alacsony engedékenység, illetve az engedékenység jogellenes elutasítása miatt;

               —

               a bírság nagyságának aránytalansága;

               —

               a megtámadott határozat jogellenessége, amennyiben az a Schindler Holding Ltd és a Schindler Management AG ellen irányul, mivel azt a Svájccal való nemzetközi jogi megállapodás hiányában nem közölték velük hatályosan;

               —

               a Schindler Holding Ltd egyetemleges felelőssége feltételeinek hiánya;

               —

               az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének megsértése, mivel túllépték a bírságok legmagasabb összegének határát.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás, 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  Iránymutatás a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK-Szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről (HL 1998., C 9., 3. o.).

      (3)  A kartell ügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL 2002., C 45., 3. o.).


title: C-188/07. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2007. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mesquer önkormányzata kontra Total France SA, Total International Ltd

text:
               9.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/9

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2007. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mesquer önkormányzata kontra Total France SA, Total International Ltd
   (C-188/07. sz. ügy)
   (2007/C 129/16)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour de cassation
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Mesquer önkormányzata

      Alperes: Total France SA, korábbi elnevezése Total raffinage distribution és a Total International Ltd
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A nehéz fűtőolaj – amely az olajfinomítási eljárásból származó, a felhasználó előírásainak megfelelő termék, amelyet a termelő tüzelőanyagként való értékesítésre szánt, és amelyet az EGK tagállamainak minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről szóló, 1968. december 20-i 68/414/EGK irányelv (1) módosításáról szóló, 1998. december 14-i 98/93/EK tanácsi irányelv (2) megemlít – az 1991. március 18-i 91/156/EGK irányelvvel (3) módosított és a 2006/12/EK irányelvvel (4) egységes szerkezetbe fogalt, 1975. július 15-i 75/442/EGK irányelv (5) 1. cikke értelmében hulladéknak minősíthető-e?

               2)

               Az a rakomány nehéz fűtőolaj, amelyet hajón szállítanak és véletlenül a tengerbe ömlik, önmagában vagy a vízzel és az üledékkel összekeveredve hulladéknak minősül-e a 2006/12/EK rendelet I. mellékletének a Q 4. rovata értelmében?

               3)

               Az első kérdésre adott negatív és a második kérdésre adott pozitív válasz esetén a nehéz fűtőolaj termelője (Total raffinage) és/vagy az eladója és a hajó bérlője (Total international Ltd) a 2006/12/EK irányelv 1. cikkének b) és c) pontja értelmében és ezen irányelv 15. cikkének alkalmazásában a hulladék termelőjének és/vagy birtokosának tekinthetők-e, ha a nehéz fűtőolajat hulladékká átalakító baleset időpontjában a terméket harmadik személy szállította?

      (1)  Az EGK tagállamainak minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről szóló, 1968. december 20-i 68/414/EGK tanácsi irányelv (HL L 308., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 1. kötet, 29. o.).

      (2)  Az EGK tagállamainak minimális kőolaj- és/vagy kőolajtermék-készletezési kötelezettségéről szóló 68/414/EGK irányelv módosításáról szóló, 1998. december 14-i 98/93/EK tanácsi irányelve (HL L 358., 100. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 68. o.).

      (3)  A hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelv (HL L78., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 3. o.).

      (4)  A hulladékokról szóló, 2006. április 5-i 2006/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelve (EGT vonatkozású szöveg) (HL L 114., 9. o.).

      (5)  A hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 78., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: C-589/14. sz. ügy: 2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               2.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/15

      2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság
      (C-589/14. sz. ügy)
      (2015/C 073/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és W. Roels meghatalmazottak)

         Alperes: Belga Királyság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel olyan rendelkezéseket tart hatályban, amelyek szerint

                              —

                              a nem értékpapírban megtestesülő követelések után járó kamatok esetében az Unió valamely más tagállamában vagy az EGT valamely tagállamában illetőséggel rendelkező befektetési társaság az e kamatokat terhelő forrásadó (précompte mobilier) alanya, miközben a belgiumi illetőségű befektetési társaságok mentességet élveznek ezen adó alól, és

                              —

                              a belga eredetű, értékpapírban megtestesülő követelések után járó kamatok esetében e kamatokat forrásadóval terhelik, amennyiben az értékpapírokat letétbe helyezték vagy jóváírták az Unió valamely más tagállamában vagy az EGT valamely tagállamában illetőséggel rendelkező pénzügyi intézménynél, miközben e kamatok mentesek a forrásadó alól, amennyiben az értékpapírokat valamely belgiumi illetőségű pénzügyi intézménynél helyezték letétbe vagy írták jóvá –,
                              nem teljesítette az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. és 63. cikkéből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 36. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  —

                  A Bíróság a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Bizottság úgy véli, hogy a belga jövedelemadóról szóló 1992. évi törvénykönyv végrehajtásáról szóló királyi rendelet egyes rendelkezései a kamatokat terhelő forrásadó alóli mentességet olyan feltételekhez kötik, amelyek nem egyeztethetők össze a Szerződésben biztosított alapvető szabadságokkal, azaz az EUMSZ 56. és az EUMSZ 63. cikkel.
      Először is a nem értékpapírban megtestesülő követelések után járó kamatok esetén az Unió valamely más tagállamában vagy az EGT valamely tagállamában illetőséggel rendelkező befektetési társaság az e kamatokat terhelő forrásadó alanya, noha a belgiumi illetőségű befektetési társaságok mentességet élveznek ezen adó alól.
      Másodszor a belga eredetű, értékpapírban megtestesülő követelések után járó kamatok esetében e kamatokat forrásadóval terhelik, amennyiben az értékpapírokat letétbe helyezték vagy jóváírták az Unió valamely más tagállamában vagy az EGT valamely tagállamában illetőséggel rendelkező pénzügyi intézménynél, noha e kamatok mentesek a forrásadó alól, amennyiben az értékpapírokat valamely belgiumi illetőségű pénzügyi intézménynél helyezték letétbe vagy írták jóvá.


title: C-424/07. sz. ügy: 2007. szeptember 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/19

         2007. szeptember 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-424/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/35)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Braun és A. Nijenhuis meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság – mivel hatályba léptette a távközlési jogszabályok módosításáról szóló 2007. február 19-i törvénnyel a német Telekommunikationsgesetz-be (TKG) újonnan beiktatott 3. § 12b. pontját és 9a. §-t – nem teljesítette az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 6. és 7. cikkéből, 15. cikkének (3) bekezdéséből, 16. cikkéből, 8. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 8. cikkének (4) bekezdéséből, valamint az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 17. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Németországi Szövetségi Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az elektronikus hírközlő hálózatok 2002-ben bevezetett közösségi jogi keretszabályozása a nemzeti szabályozó hatóságok számára megállapítja, hogy mely célok érdekében járnak el, valamint felsorolja azokat az intézkedéseket, amelyeket a hatóságok e célok elérése végett hozhatnak. A keretszabályozás lehetővé teszi a nemzeti szabályozó hatóságok számára, hogy a piac gondos elemzését követően a mérlegelési jogkörük keretében az egyedi esethez igazodó, annak különlegességeit figyelembe vevő módon járjanak el. A közösségi jogi rendelkezések szerint a nemzeti szabályozó hatóságoknak az érintett piacot a nemzeti sajátosságok alapján, a versenyjog alapelveivel összhangban, és a bizottsági ajánlásoknak és iránymutatásoknak a lehető legnagyobb mértékű figyelembevétele mellett kell meghatározniuk. Az érintett piac meghatározása tehát a nemzeti szabályozó hatóságok feladata, és nem a nemzeti jogalkotóé, vagy más nemzeti szerveké. Tekintettel a jogköreiket pártatlanul és átláthatóan gyakorolni köteles nemzeti szabályozó hatóságoknak a függetlenségére, ez központi szerkezeti eleme a jogalkotók mérlegelési jogköre alól kivont piac-meghatározási eljárásnak. A nemzeti szabályozó hatóságok továbbá adott esetben piacelemzéseket végeznek, és meghatározzák, hogy szükségesek-e vitarendezési intézkedések, és ha igen, akkor mely intézkedések alkalmazása indokolt. A piacmeghatározáshoz és a piacelemzéshez konzultációs mechanizmusok kapcsolódnak.
   A közösségi jogi piacmeghatározási és piacelemzési eljárással ellentétben a német jogalkotó előírja az „új piacok” meghatározását, és előzetesen megállapítja, hogy a szabályozó hatóságok mely feltételek mellett jogosultak kivételesen az új piacok szabályozására, ahelyett, hogy ennek értékelését a szabályozó hatóságokra hagyná. A német jogalkotó ezenfelül a szabályozó hatóságok számára egy különösen figyelembe veendő szabályozási célt is előír. A német Telekommunikationsgesetz e rendelkezései sértik a 2002/19/EK, a 2002/21/EK és a 2002/21/EK irányelvek rendelkezéseit abban a tekintetben, hogy a piacszabályozásra az ezen irányelvekben előírt szabályokat megkerülik, és a szabályozó hatóságok mérlegelési jogkörét megengedhetetlen módon korlátozzák.
   A kérdéses német szabályozás ugyanis lehetetlenné teszi a nemzeti szabályozó hatóságok számára, hogy a versenyjog alapelveinek megfelelően az összes piacot meghatározzák, és az egyes piacoknak a törvényben meghatározott általános kizárása útján azt is lehetetlenné teszi, hogy az egyedi esethez igazított érdemi határozatot hozzanak. A szabályozó hatóságnak a közösségi keretszabályozás által előírt konzultációs és együttműködési eljárást csak akkor kell lefolytatnia, és az európai szabályozó hatóságokat, valamint a Bizottságot az „új piac” általuk történő elemzéséről csak akkor kell tájékoztatnia, ha egyidejűleg arra a következtetésre jut, hogy a kiegészítő feltételek teljesültek, és ezért a szabályozást szükségesnek véli. A német Telekommunikationsgesetz-nek a kérdéses rendelkezései következésképpen ahhoz vezethetnek, hogy az előírt konzultációs és együttműködési eljárások betartása nélkül lehetővé válik a piac meghatározása és elemzése, valamint a német szabályozó hatóság olyan döntésének meghozatala, hogy a piacot nem szabályozza.
   A Bizottság álláspontja szerint fennáll tehát annak a veszélye, hogy az említett rendelkezések jelentős mértékben csorbítják az elektronikus hírközlés piacainak a közösségi jogi keretszabályozás által biztosított liberalizációját, valamint a versenynek az e piacokon történő megnyitását. Egyes piacokat – mint például az egykor monopolhelyzetben levő üzemeltetők helyhez kötött hálózatára épülő, és a technológiai fejlesztések szempontjából különösen jelentős szélessávú hozzáférési hálózatok piacát – az újramonopolizálás, azaz, az eddig a közösségi jogi keretszabályozásnak is köszönhető vívmányokhoz képest való visszalépés veszélye fenyegeti.

      (1)  HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.

      (2)  HL L 108., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 323. o.

      (3)  HL L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.


title: T-379/12. sz. ügy: 2012. augusztus 21-én benyújtott kereset — Electric Bike World kontra OHIM — Brunswick (LIFECYCLE)

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/28

         2012. augusztus 21-én benyújtott kereset — Electric Bike World kontra OHIM — Brunswick (LIFECYCLE)
   (T-379/12. sz. ügy)
   2012/C 355/61
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Electric Bike World Ltd (Southampton, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz Barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Brunswick Corp. (Lake Forest, Egyesült Államok)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2012. május 16-i határozatát (R 2308/2011-1. sz. ügy); és

               —

               az OHIM-ot és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „LIFECYCYLE” szóvédjegy a 12., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 8546401. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 1271758. sz. „LIFECYCYLE” spanyol szóvédjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a vitatott határozatot hatályon kívül helyezte annyiban, amennyiben az elutasította a felszólalást a 12. osztályba tartozó áruk vonatkozásában, elutasította a védjegybejelentési kérelmet az említett áruk vonatkozásában és elutasította a fellebbezést a 12. osztályba tartozó fennmaradó áruk vonatkozásában.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 75. cikkének megsértése.


title: C-57/17. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanyolország) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eva Soraya Checa Honrado kontra Fondo de Garantía Salarial

text:
               18.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/16

         A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Spanyolország) által 2017. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eva Soraya Checa Honrado kontra Fondo de Garantía Salarial
   (C-57/17. sz. ügy)
   (2017/C 121/22)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Eva Soraya Checa Honrado

      Alperes: Fondo de Garantía Salarial

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Értelmezhető-e úgy, hogy [a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv] (1) 3. cikkének első bekezdésében hivatkozott, „a munkaviszony megszűnése esetén járó végkielégítésnek” minősül a jogszabály szerint a vállalkozás által a munkavállalónak fizetendő végkielégítés a munkaszerződés olyan lényeges elemének módosulása következtében történő munkaviszony-megszüntetés miatt, mint a munkavállalót a tartózkodási hely megváltoztatására kötelező földrajzi mobilitás?

      (1)  HL 2008., L 283., 36. o.


title: T-65/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. június 1-i végzése — Spanyolország kontra Bizottság

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/51

         A Törvényszék 2010. június 1-i végzése — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-65/08. sz. ügy) (1)

   ()
   2010/C 209/78
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 92., 2008.4.12.