title: C-328/20. sz. ügy: 2020. július 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/36

      2020. július 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-328/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/48)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Martin, B.-R. Killmann meghatalmazottak)

         Alperes: Osztrák Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság a családi támogatás és a gyermekek után járó adójóváírás tekintetében az olyan munkavállalókat érintő kiigazítási mechanizmus bevezetésével, akiknek a gyermekei állandó jelleggel egy másik tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, megsértette a 883/2004/EK rendelet (1) 7. és 67. cikkéből, a 883/2004 rendelet 4. cikkéből, valamint a 492/2011/EU rendelet (2) 7. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság ezenkívül a család bónusz plusz, az egyetlen munkajövedelemmel rendelkezőknek járó adójóváírás, a gyermeket egyedül nevelőknek járó adójóváírás, valamint a tartásdíj után járó adójóváírás tekintetében az olyan migráns munkavállalókat érintő kiigazítási mechanizmus bevezetésével, akiknek a gyermekei állandó jelleggel egy másik tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, megsértette a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Ausztria az Ausztriában dolgozó személyek számára gyermekeik javára egységes átalány formájában családi ellátást, a családi támogatás és a gyermekek után járó adójóváírás szociális kedvezményét, valamint a család bónusz plusz, az egyetlen munkajövedelemmel rendelkezőknek járó adójóváírás, a gyermeket egyedül nevelőknek járó adójóváírás, valamint a tartásdíj után járó adójóváírás adókedvezményét biztosítja. Az osztrák szabályok 2019. január 1-je óta előírják, hogy ezeket az állami támogatásokat azon tagállam általános árszintje szerint kell kiigazítani, amelyben a gyermek állandó jelleggel tartózkodik.

         Első jogalap:

      A Bizottság arra hivatkozik, hogy a családi támogatás és a gyermek után járó adójóváírás a 883/2004 rendelet értelmében vett családi ellátásnak minősül. E rendelet 7. és 67. cikke tiltja, hogy valamely tagállam a családi ellátások biztosítását vagy azok mértékét attól tehesse függővé, hogy a kereső tevékenységet folytató személy családtagjai a szolgáltatást nyújtó tagállamban rendelkezzenek lakóhellyel. A kiigazítás bevezetésével azonban Ausztria a gyermekek javára biztosított családi ellátásokat illetően pontosan aszerint dönt, hogy a gyermek melyik tagállamban rendelkezik lakóhellyel. Ausztria ezáltal sérti a 883/2004 rendelet 7. és 67. cikkét.

         Második jogalap:

      A Bizottság továbbá arra hivatkozik, hogy a kiigazítás, ahogyan azt Ausztria bevezette, a jogosult személyeket, akiknek a gyermekei magasabb árszinttel rendelkező tagállamokban rendelkeznek lakóhellyel, kedvezőbb helyzetbe hozza azon személyekhez képest, akiknek a gyermekei Ausztriában rendelkeznek lakóhellyel, miközben azokat a személyeket, akiknek a gyermekei alacsonyabb árszinttel rendelkező tagállamokban rendelkeznek lakóhellyel, kedvezőtlenebb elbánásban részesíti. A kiigazítás bevezetésekor Ausztria azonban a nemzeti költségvetés olyan megtakarításából indult ki, amely csak azt jelentheti, hogy az ilyen ellátásoknak és kedvezményeknek több olyan kedvezményezettje van, akiknek a gyermeke az Ausztriánál alacsonyabb árszinttel rendelkező tagállamokban rendelkezik lakóhellyel.
      A kiigazítási mechanizmussal Ausztria ezért végeredményben a migráns munkavállalók tekintetében közvetett hátrányos megkülönböztetést valósít meg. E hátrányos megkülönböztetés igazolására nem áll fenn jogszerű cél. Ausztria ezáltal megsértette a családi támogatás és a gyermekek után járó adójóváírás tekintetében az egyenlő bánásmód elvét, amit a 883/2004 rendelet 4. cikke és a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése ír elő, továbbá a család bónusz plusz, az egyetlen munkajövedelemmel rendelkezőknek járó adójóváírás, a gyermeket egyedül nevelőknek járó adójóváírás, valamint a tartásdíj után járó adójóváírás tekintetében a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében előírt egyenlő bánásmód elvét.

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).

         (2)  A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 141., 1. o.).


title: C-331/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-607/17. sz., Volotea kontra Bizottság ügyben 2020. május 13-án hozott ítélete ellen a Volotea, SA által 2020. július 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/37

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-607/17. sz., Volotea kontra Bizottság ügyben 2020. május 13-án hozott ítélete ellen a Volotea, SA által 2020. július 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-331/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 297/49)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Volotea, SA (képviselők: M. Carpagnano avvocato, M. Nordmann Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 1) és 2) pontját;

                  —

                  a fellebbezőt érintő részében semmisítse meg az Olaszország által szardíniai repülőterek számára közszolgáltatási kötelezettségekért nyújtott kompenzáció formájában végrehajtott SA.33983 számú állami támogatásról szóló, 2016. július 29-i bizottsági határozat (1) 1. cikkének (2), (3) és (4) bekezdését, valamint az abban elrendelt visszatéríttetést.

            Másodlagosan:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 1) és 2) pontját;

                  —

                  az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé.

            Ezenkívül a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Törvényszék tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatás fogalmát. Konkrétabban a Bíróság tévesen alkalmazta a gazdasági előny fogalmát, túllépte hatáskörét azáltal, hogy az Európai Bizottság indokolását a sajátjával váltotta fel, és tévesen ítélte meg a szelektivitás, az állami források és a versenytorzulás kritériumát.
      A Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja, valamint a repülőterek finanszírozására és a regionális repülőterekről közlekedő légitársaságoknak nyújtott indulási célú állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatások alapján tévesen állapította meg állami támogatás fennállását.
      A Törvényszék a visszatéríttetés elrendelésekor nem vette figyelembe a bizalomvédelem elvét, tévesen nem ismerte el az EUMSZ 296. cikk második bekezdésének az Európai Bizottság által nyújtott megfelelő indokolás hiánya miatti megsértését, és megsértette a fellebbező hatékony jogorvoslathoz való jogát.

         (1)  Az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról – Olaszország – Közszolgáltatási kötelezettségekért [ÁGÉSZ] nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára – szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozat (HL 2017. L 268., 1. o.).


title: C-343/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-8/18. sz., easyJet Airline kontra Bizottság ügyben 2020. május 13-án hozott ítélete ellen az easyJet Airline Co. Ltd által 2020. július 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/38

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-8/18. sz., easyJet Airline kontra Bizottság ügyben 2020. május 13-án hozott ítélete ellen az easyJet Airline Co. Ltd által 2020. július 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-343/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 297/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: easyJet Airline Co. Ltd (képviselők: J. Rivas Andrés avocat és A. Manzaneque Valverde abogada)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet és/vagy semmisítse meg az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról – Olaszország – Közszolgáltatási kötelezettségekért [ÁGÉSZ] nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára – szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozatot (1) a fellebbezőt érintő részében;

                  —

                  másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet és az ügyet újabb határozat meghozatala céljából utalja vissza a Törvényszék elé; és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a jelen eljárásban és az elsőfokú eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező előadja, hogy a megtámadott ítéletet az alábbi négy ok miatt hatályon kívül kell helyezni:
      Először, a megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben az állami támogatás megvalósulására vonatkozó két feltétel (állami források és előny) vizsgálatát összemossa.
      Másodszor, a megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben azt állapítja meg, hogy a piacgazdasági szereplő tesztet a jelen ügyben nem lehetett alkalmazni. A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a repülőtér-üzemeltetők saját forrásokból történő hozzájárulása nem volt jelentős mértékű, és nem piacgazdasági magánszereplőként léptek fel. Továbbá a megtámadott ítéletben a piacgazdasági szereplő teszt alkalmazásának kizárására vonatkozó érvelés sérti az EUMSZ 345. cikket, az egyenlő bánásmód elvét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmát és az easyJet védelemhez való jogát.
      Harmadszor, a megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben azt állapítja meg, hogy a repülőtér-üzemeltetők a Szardínia autonóm régió egyszerű közvetítőiként jártak el.
      Negyedszer, a megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul i. a regionális program végső kedvezményezettjeinek; ii. a közvetett előnynek; és iii. a program másodlagos hatásainak meghatározását illetően.

         (1)  HL 2017. L 268., 1. o.


title: T-371/20. sz. ügy: 2020. június 15-én benyújtott kereset – Pollinis France kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/39

      2020. június 15-én benyújtott kereset – Pollinis France kontra Bizottság
      (T-371/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/51)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pollinis France (Párizs, Franciaország) (képviselő: C. Lepage ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság azon hallgatólagos határozatát, amely az 1049/2001/EK rendelet (1) 8. cikkének (3) bekezdése értelmében elutasította a GESTDEM 2020/0498. nyilvántartási számú dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmet;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot, hogy az eljárási szabályzat 134. cikke (1) bekezdésének megfelelően fizessen a felperesnek költségek címén 3 000 EUR összeget.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdését, mivel az Európai Bizottság nem indokolta a döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel alkalmazását.

                  2.

                  Második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdését, mivel az érintett dokumentumok közzétételéhez nyomós közérdek fűződik, így azokhoz a „jogalkotási dokumentumokhoz” biztosítotthoz hasonló, szélesebb hozzáférést kell biztosítani.

                  3.

                  Harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti az 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 6. cikkének (1) bekezdését, mivel az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében foglalt kivételt még szigorúbban kell értelmezni és alkalmazni, amennyiben a kért információk a környezetbe történő kibocsátásokra vonatkoznak.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

         (2)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 264., 13. o.).


title: T-381/20. sz. ügy: 2020. június 20-án benyújtott kereset – Datax kontra REA

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/39

      2020. június 20-án benyújtott kereset – Datax kontra REA
      (T-381/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Datax sp. z o.o. (Varsó, Lengyelország) (képviselő: J. Bober ügyvéd)

         Alperes: Kutatási Végrehajtó Hivatal

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  Semmisítse meg a 2019. november 13-i határozatot (2019. november 13-i ARES 2019 7018535. sz. határozat), amely részlegesen elutasítja a támogatható költségeket, előírja az uniós hozzájárulás visszafizetését, és kötbér megfizetésére kötelezi a felperest;

                  —

                  a Kutatási Végrehajtó Hivatalt kötelezze az eljárás költségeinek, köztük a felperes részéről a Törvényszék előtti jogi képviselettel összefüggésben felmerülő költségeknek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megállapított tényállással kapcsolatos hibákra és a lengyel munkajog megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az uniós jog alapvető elveinek, különösen a jogállamiság elvének a megsértésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a felperes által elkövetett szabálytalanságok hiányára alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elve alkalmazásának elmulasztására alapított jogalap.

                  5.

                  Az ötödik, a támogatási megállapodások felperes általi megsértésével kapcsolatos téves állításra alapított jogalap.

                  6.

                  A hatodik, másodlagosan előadott, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozatot az Európai Bizottság helyett tévesen bocsátotta ki a REA, azaz egy uniós végrehajtó hivatal.

                  7.

                  A hetedik, harmadlagosan előadott, a Belga Királyság jogának megsértésére alapított jogalap.

                  8.

                  A nyolcadik, negyedlegesen előadott, az alperes pénzügyi követeléseinek elévülésére alapított jogalap.


title: T-392/20. sz. ügy: 2020. június 19-én benyújtott kereset – Flašker kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/40

      2020. június 19-én benyújtott kereset – Flašker kontra Bizottság
      (T-392/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Petra Flašker (Grosuplje, Szlovénia) (képviselő: K. Zdolšek ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.43546 – A Lekarna Ljubljanának nyújtott állítólagos támogatás ügyben 2020. március 24-én hozott európai bizottsági határozatot, amely hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül állapítja meg, hogy a felperes által kifogásolt intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze saját költségei, valamint a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a megtámadott határozat indokolása olyan lényegi ellentmondásokat tartalmaz, amelyek az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettség megsértését valósítják meg.

                  2.

                  A második jogalap a Bizottság azon következtetésével kapcsolatos ténybeli hibákra és téves jogalkalmazásra vonatkozik, amely szerint az intézkedések létező támogatásnak minősülnek.

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság határozata olyan pontatlan és hiányos tényeken, valamint e tények olyan téves jogi minősítésén alapul, amelyek az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 108. cikk megsértését valósítják meg.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy az első két jogalap keretében ismertetett ténybeli hibák és téves jogalkalmazás a Bizottság által ezen ügyre vonatkozóan lefolytatott értékelés, valamint a határozat elfogadása előtt a releváns tények elégtelen vizsgálata tekintetében elegendő olyan nehézséget tárnak fel, amelyek hivatalos vizsgálati eljárást tettek volna indokolttá. E nehézségekhez hozzáadódnak egyéb, a jelen harmadik jogalap keretében előadott eljárási nehézségek. E nehézségek mellett a Bizottság köteles lett volna megindítani a hivatalos vizsgálati eljárást, azáltal pedig, hogy ezt megtagadta, megsértette a felperesnek az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdéséből eredő eljárási jogait.


title: T-404/20. sz. ügy: 2020. június 27-én benyújtott kereset – Global Translation Solutions kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/41

      2020. június 27-én benyújtott kereset – Global Translation Solutions kontra Bizottság
      (T-404/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/54)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Global Translation Solutions (Valletta, Málta) (képviselő: C. Mifsud-Bonnici, ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. április 17-i határozatait, amelyekkel i) a TRAD19 közbeszerzési eljárás keretében a 22. tételt EN> MT a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda, és ii) elutasították a felperesnek a 22. tételre vonatkozóan benyújtott ajánlatát, valamint az alperes minden vonatkozó határozatát;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes 2020. április 17-i határozatai, amelyekkel i) a TRAD19 közbeszerzési eljárás keretében a 22. tételt EN> MT a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda, és ii) elutasították a felperesnek a 22. tételre vonatkozóan benyújtott ajánlatát, jogellenesek, mivel azok a szövegellenőrzés értékelésére szolgáló standard pontozási rendszer megfogalmazásában mutatkozó súlyos és nyilvánvaló értékelési hibákon alapulnak.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperes 2020. április 17-i határozatai, amelyekkel i) a TRAD19 közbeszerzési eljárás keretében a 22. tételt EN> MT a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda, és ii) elutasították a felperesnek a 22. tételre vonatkozóan benyújtott ajánlatát, jogellenesek, mivel a standard pontozási rendszer megfogalmazása jogsértő volt, és sértette többek között a költségvetési rendelet (1) 160. cikkének 81) bekezdését, továbbá ellentétes volt az uniós jog általános elveivel, a közbeszerzést is beleértve, többek között az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvével.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes 2020. április 17-i határozatai, amelyekkel i) a TRAD19 közbeszerzési eljárás keretében a 22. tételt EN> MT a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda, és ii) elutasították a felperesnek a 22. tételre vonatkozóan benyújtott ajánlatát, jogellenesek, mivel az alperes nem indokolta az uniós jog és a Bíróság ítélkezési gyakorlata által megkövetelt módon a felperes ajánlatának elutasítását.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes 2020. április 17-i határozatai, amelyekkel i) a TRAD19 közbeszerzési eljárás keretében a 22. tételt EN> MT a nyertes ajánlattevőnek ítélték oda, és ii) elutasították a felperesnek a 22. tételre vonatkozóan benyújtott ajánlatát, jogellenesek, mivel a felperesnek az ajánlattevővel 2020. április 17-e után folytatott levélváltásában tanúsított magatartása, különösen a standard pontozási rendszert és az „előre meghatározott hibákat” illetően sértette a gondosság és a megfelelő ügyintézés, valamint a közbeszerzés általános elveit.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.).


title: T-415/20. sz. ügy: 2020. július 3-án benyújtott kereset – KT kontra EBB

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/42

      2020. július 3-án benyújtott kereset – KT kontra EBB
      (T-415/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/55)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: KT (képviselő: L. Levi, ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak, az ebben található jogellenességi kifogást is beleértve;

                  —

                  következésképpen:

                              —

                              semmisítse a 2020. március 24-én hozott határozatot, amely rá fegyelmi büntetésként súlyos indokból, előzetes értesítés nélkül, távozási díjjal történő elbocsátást szab ki;

                              —

                              az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a védelemhez való jog, és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az aktus kibocsátója hatáskörének túllépésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, az észszerű határidő, és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a pártatlanság elvének megsértésére alapított jogalap. A felperes egyrészt jogellenességi kifogásra hivatkozik, mivel szerinte az Európai Beruházási Bank (EBB) személyzeti szabályzatának 40. cikke sérti a pártatlanság elvét az objektív pártatlanságot illetően. Másrészt a felperes azt állítja, hogy az EBB által lefolytatott eljárás megsértette a pártatlanság elvét a szubjektív pártatlanságot illetően.

                  5.

                  Az ötödik, nyilvánvaló értékelési hibákra, valamint a személyes adatok védelmére vonatkozó szabályok megsértésére alapított jogalap.

                  6.

                  A hatodik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.


title: T-425/20. sz. ügy: 2020. július 3-án benyújtott kereset – KU kontra EKSZ

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/43

      2020. július 3-án benyújtott kereset – KU kontra EKSZ
      (T-425/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/56)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: KU (képviselő: R. Wardyn ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKSZ 2019. szeptember 17-i, a felperes segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt elutasító 2020. április 3-i határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest arra, hogy fizessen a felperesnek 15 000 eurót az őt ért zaklatásért való megfelelő kártérítésként;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az indokolás elégtelenségére és a bizonyítékok megvizsgálásának elmulasztására vonatkozik.

                              —

                              A felperes arra hivatkozik, hogy az EKSZ 2019. szeptember 17-i és 2020. április 3-i határozatai nem megfelelően indokoltak, ami ellentétes az adminisztráció azon kötelezettségével, hogy határozatait indokolja (az Európai Unió alapjogi chartája 41. cikkének (2) bekezdése és a helyes hivatali magatartás európai kódexének 18. cikke).

                  2.

                  A második jogalap jogban való tévedésre vonatkozik: a személyzeti szabályzat 12a. cikkének megsértésére.

                              —

                              Az EKSZ megsértette a személyzeti szabályzat 12a. cikkét azáltal, hogy megtagadta, hogy X-nek a segítségnyújtás iránti kérelemben ismertetett magatartását az e cikk értelmében vett lelki zaklatásnak minősítse.

                  3.

                  A harmadik jogalap nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére vonatkozik.

                              —

                              Az EKSZ nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el azáltal, hogy megtagadta, hogy X-nek a segítségnyújtás iránti kérelemben ismertetett magatartását az e cikk értelmében vett lelki zaklatásnak minősítse.

                  4.

                  A negyedik jogalap a segítségnyújtási kötelezettség megsértésére vonatkozik: a személyzeti szabályzat 24. cikkének megsértésére.

                              —

                              A felperes arra hivatkozik, hogy 16 hónap észszerűtlen időtartam a vizsgálat lefolytatására és az EKSZ az IDOC-kal együtt megsértette az észszerű határidő elvét, valamint a gyors eljárás kötelezettségét, ebből következően pedig a személyzeti szabályzat 24. cikkét.


title: T-435/20. sz. ügy: 2020. július 7-én benyújtott kereset – JR kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/44

      2020. július 7-én benyújtott kereset – JR kontra Bizottság
      (T-435/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: JR (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  következésképpen:

                              —

                              semmisítse meg a 2020. április 15-i határozatot, amennyiben az elutasítja a felperes által a vizsgabizottság 2019. december 16-i határozatának felülvizsgálata iránt benyújtott kérelmet, amely utóbbi határozat mellőzte a felperes nevének a COM/03/AD/18 (AD6) – 1 – Administrators belső versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét, valamint szükség esetén semmisítse meg e 2019. december 16-i határozatot;

                              —

                              az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a nyilvánvaló értékelési hibán és a versenyvizsga-bizottság működésére vonatkozó szabályok megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén, valamint a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul.


title: T-441/20. sz. ügy: 2020. július 10-én benyújtott kereset – Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/45

      2020. július 10-én benyújtott kereset – Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság
      (T-441/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/59)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Jindal Saw Ltd (Újdelhi, India), Jindal Saw Italia SpA (Trieszt, Olaszország) (képviselők: R. Antonini, E. Monard és B. Maniatis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Törvényszék T-300/16. sz. ügyben hozott ítéletét követően az Indiából származó alakítható öntöttvasból (más néven gömbgrafitos öntöttvasból) készült csövek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámnak a Jindal Saw Limited tekintetében történő ismételt kivetéséről szóló, 2020. április 15-i (EU) 2020/526 bizottsági végrehajtási rendeletet;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot ezen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az 597/2009/EK rendelet 16. cikke (1) bekezdésének és a visszaható hatály tilalma általános elvének megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a visszaható hatály tilalma általános elvének és a jogbiztonság általános elvének megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az EUMSZ 266. és EUMSZ 264. cikk megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap az arányosság elvének, valamint az EUSZ 5. cikk (1) és (4) bekezdésének megsértésén alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a hatékony jogorvoslathoz való jognak és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének megsértésén alapul.

                  6.

                  A hatodik jogalap az Uniós Vámkódex 103. cikkének és az EUMSZ 296. cikknek a megsértésén alapul.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottságnak nincs hatásköre a Jindal behozatalai nyilvántartásba vételének elrendelésére, valamint azon, hogy a Bizottság megsértette az 597/2009/EK rendelet 24. cikkének (5) bekezdését.


title: T-442/20. sz. ügy: 2020. július 13-án benyújtott kereset – Grangé és Van Strydonck kontra EUIPO – Nema (âme)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/46

      2020. július 13-án benyújtott kereset – Grangé és Van Strydonck kontra EUIPO – Nema (âme)
      (T-442/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/60)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Isaline Grangé (Edegem, Belgium) és Alizée Van Strydonck (Strombeek-Bever, Belgium) (képviselő: M. De Vroey ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nema Srl (San Lazzaro di Savena, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentői: a felperesek

         A vitatott védjegy: az âme európai uniós szóvédjegy bejelentése – 17 895 139. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. június 4-én hozott határozata (R 2960/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és adott esetben a beavatkozó feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-443/20. sz. ügy: 2020. július 13-án benyújtott kereset – Sanford kontra EUIPO – Avery Zweckform (Címkék)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/46

      2020. július 13-án benyújtott kereset – Sanford kontra EUIPO – Avery Zweckform (Címkék)
      (T-443/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/61)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sanford LP (Atlanta, Georgia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: J. Zecher, ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Avery Zweckform GmbH (Oberlaindern/Valley, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: 141999–0002. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. május 15-én hozott határozata (R 2413/2018-3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el az EUIPO megsemmisítési osztályának 2018. október 25-i határozata ellen a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél által 2018. december 11-én benyújtott fellebbezést;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárás költségeinek viselését is.

         Jogalapok

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 6. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a 6/2002/EK tanácsi rendelet 63. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-440/20. sz. ügy: 2020. július 10-én benyújtott kereset – Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/44

      2020. július 10-én benyújtott kereset – Jindal Saw és Jindal Saw Italia kontra Bizottság
      (T-440/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Jindal Saw Ltd (Újdelhi, India), Jindal Saw Italia SpA (Trieszt, Olaszország) (képviselők: R. Antonini, E. Monard és B. Maniatis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Törvényszék T-301/16. sz. ügyben hozott ítéletét követően az Indiából származó alakítható öntöttvasból (más néven gömbgrafitos öntöttvasból) készült csövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak a Jindal Saw Limited tekintetében történő ismételt kivetéséről szóló, 2020. április 15-i (EU) 2020/527 bizottsági végrehajtási rendeletet;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az 1225/2009/EK rendelet 10. cikke (1) bekezdésének és a visszaható hatály tilalma általános elvének megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a visszaható hatály tilalma általános elvének és a jogbiztonság általános elvének megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az EUMSZ 266. és EUMSZ 264. cikk megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap az arányosság elvének, valamint az EUSZ 5. cikk (1) és (4) bekezdésének megsértésén alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a hatékony jogorvoslathoz való jognak és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének megsértésén alapul.

                  6.

                  A hatodik jogalap az Uniós Vámkódex 103. cikkének és az EUMSZ 296. cikknek a megsértésén alapul.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottságnak nincs hatásköre a Jindal behozatalai nyilvántartásba vételének elrendelésére, valamint azon, hogy a Bizottság megsértette az 1225/2009/EK rendelet 14. cikkének (5) bekezdését.


title: T-457/20. sz. ügy: 2020. július 13-án benyújtott kereset – VeriGraft kontra Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/47

      2020. július 13-án benyújtott kereset – VeriGraft kontra Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség
      (T-457/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/62)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: VeriGraft AB (Gothenburg, Svédország) (képviselő: P. Hansson és M. Persson ügyvédek)

         Alperes: Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az összesen 258 588,80 euró összeget kitevő költségekkel kapcsolatban a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség által kibocsátott visszafizetési felszólítás érvénytelen;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az összesen 258 588,80 euró összeget kitevő, a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség által (egészben vagy részben) elutasított költségek elszámolható költségeknek minősülnek;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség 106 928,74 összegű terhelési értesítése érvénytelen, valamint

                  —

                  a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökséget kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három fő jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a visszafizetési felszólítás sérti a megfelelő ügyintézéshez való jogot:

                              —

                              a visszafizetési felszólítás – ideértve annak mellékleteit is – nem teszi lehetővé annak megértését, hogy a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség konkrétan mely költségeket utasította el, továbbá hogy e költségek milyen alapon kerültek elutasításra. Ezáltal sérült a megfelelő ügyintézéshez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében biztosított jog, konkrétabban pedig az indokolási kötelezettség.

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, hogy az elutasított költségek a támogatási megállapodás értelmében elszámolhatók:

                              —

                              az elutasított költségek a VERIGRAFT és Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség között létrejött támogatási megállapodásban foglalt feltételek értelmében mindenképp elszámolhatók, mivel azok szerepelnek a támogatási megállapodásban, továbbá a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség által jóváhagyott időszakos beszámolók is említést tesznek róluk.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy a terhelési értesítés mindenképp érvénytelen, mivel a VERIGRAFT elutasított költségei a támogatási megállapodás értelmében elszámolhatók:

                              —

                              a VERIGRAFT részéről olyan költségek merültek fel, amelyek meghaladják azokat a költségeket, amelyeket a Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség a visszafizetési felszólítás útján próbál visszafizettetni, a terhelési értesítés tehát ezen az alapon is mindenképp érvénytelen.


title: T-464/20. sz. ügy: 2020. július 21-én benyújtott kereset – Eggy Food kontra EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/48

      2020. július 21-én benyújtott kereset – Eggy Food kontra EUIPO (YOUR DAILY PROTEIN)
      (T-464/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/63)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Németország) (képviselő: J. Eberhardt ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a YOUR DAILY PROTEIN európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 17 953 235. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. május 8-án hozott határozata (R 2235/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  rendelje el a 17 953 235. sz. védjegybejelentés közzétételét;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-474/20. sz. ügy: 2020. július 24-én benyújtott kereset – LD kontra Bizottság

text:
               7.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/48

      2020. július 24-én benyújtott kereset – LD kontra Bizottság
      (T-474/20. sz. ügy)
      (2020/C 297/64)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: LD (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a következőket:

                  —

                  a 2019. június 20-i határozat, amellyel a felperest kizárták az EPSO/AD/371/19. sz. versenyvizsga értékelőközpontjában sorra kerülő vizsgákban való részvételből;

                  —

                  a 2019. október 31-i határozat, amellyel elutasították az EPSO/AD/371/19. sz. versenyvizsgából való kizárás felülvizsgálatára irányuló kérelmet;

                  —

                  a kinevezésre jogosult hatóság 2020. április 22-i határozata, amelyben elutasította a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott igazgatási panaszt.

            A felperes emellett kéri, hogy a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a T-456/20. sz., LA kontra Bizottság ügyben hivatkozottakhoz.


title: A Bíróság ítélete (2018. november 16.) az E-8/17. számú – Henrik Kristoffersen kontra A Norvég Síszövetség (Norges Skiforbund), és a Norvég Olimpiai és Paralimpiai Bizottság és Sportszövetség (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) ügyben (Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Az EGT-megállapodás 36. cikke – 2006/123/EK irányelv – Hivatásos sportolók – Sportszövetségek – Marketing jogok – Korlátozás – Arányosság – Megfelelőség – Szükségesség)

text:
               21.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/9

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2018. november 16.)
      az E-8/17. számú
      Henrik Kristoffersen
      kontra
      A Norvég Síszövetség (Norges Skiforbund), és a Norvég Olimpiai és Paralimpiai Bizottság és Sportszövetség (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) ügyben

         (Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Az EGT-megállapodás 36. cikke – 2006/123/EK irányelv – Hivatásos sportolók – Sportszövetségek – Marketing jogok – Korlátozás – Arányosság – Megfelelőség – Szükségesség)

      (2019/C 107/04)
      Az E-8/17. sz., Henrik Kristoffersen kontra a Norvég Síszövetség (Norges Skiforbund) és a Norvég Olimpiai és Paralimpiai Bizottság és Sportszövetség (Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité) ügyben – az oslói kerületi bíróság (Oslo tingrett) által előterjesztett, az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 36. cikke és a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmezésével kapcsolatos KÉRELEM tárgyában a Páll Hreinsson elnökből és előadó bíróból, Per Christiansen és Martin Ospelt (ad hoc) bírákból álló Bíróság 2018. november 16-án ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következőképpen szól:

                  1.

                  Az annak értékelésére vonatkozó jogi kritérium, hogy a nemzeti sportszövetségeknek az előzetes ellenőrzésre és az egyéni szponzorszerződésekkel kapcsolatos hozzájárulásra vonatkozó rendszere az EGT-megállapodás 36. cikke szerinti korlátozásnak minősül-e, attól függ, hogy a rendszer kevésbé vonzóvá teszi-e a sportolói szabadság gyakorlását a marketingszolgáltatás nyújtása tekintetében.

                  2.

                  Amennyiben az egyéni szponzorszerződésekre vonatkozó előzetes ellenőrzés és hozzájárulás rendszere korlátozásnak minősül, akkor ugyanez vonatkozik a szóban forgó rendszer keretében egy konkrét egyéni szponzorszerződés megkötésének elutasítására.

                  3.

                  Az egyéni szponzorszerződésekre vonatkozó előzetes ellenőrzési és hozzájárulási rendszer – és az e rendszer szerinti konkrét elutasítás – jogszerűnek minősül, feltéve, hogy a rendszer és az elutasítás olyan jogos célt szolgál, amelyet a közérdeken alapuló kényszerítő indok indokol, ezek alkalmasak e cél elérésére, és nem haladják meg a cél eléréséhez szükséges mértéket. Ebben az értékelésben a rendszer és a konkrét elutasítás önmagában nem vizsgálható, hanem azokat a sportolók vagy sportoló egyéni marketing tevékenységben való részvételére vonatkozó általános lehetőségeinek fényében kell vizsgálni.

                  4.

                  A nemzeti sportszövetség előzetes ellenőrzési rendszere és az egyéni szponzorszerződések jóváhagyása során hozott konkrét határozatnak a szövetség és az érintett sportoló érdekei közötti tisztességes egyensúlyon kell alapulnia. A határozatot meg kell indokolni, és arról észszerű határidőn belül tájékoztatni kell a sportolót. Ezenkívül a szövetségtől független testület általi felülvizsgálati eljárás lehetőségét kell biztosítani. Ezen eljárási garanciák mellett a sportszövetség mérlegelési jogkört gyakorolhat az egyéni szponzorszerződések iránti kérelmek elbírálása során. Az e követelményeknek való megfelelés elmulasztásának következményeit – az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve alapján – a nemzeti bíróságnak kell meghatároznia.


               21.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/10

      A Norges Høyesterett 2018. november 19-i tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a Fosen-Linjen AS és a Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) kontra AtB AS ügyben
      (E-7/18. sz. ügy)
      (2019/C 107/05)
      A Norges Høyesterett (Norvégia Legfelsőbb Bírósága) 2018. november 19-i, a Bíróság Hivatalához 2018. november 19-én beérkezett kérelmében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a Fosen-Linjen AS és Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) kontra AtB AS ügyben, az alábbi kérdést illetően:
      A jogorvoslati irányelv 2. cikke (1) bekezdésének c) pontja előírja-e, hogy a közbeszerzési szabályok bárminemű megsértése önmagában is elegendő ahhoz, hogy a pozitív szerződéses kamattal kapcsolatos felelősséget megalapozza?


               16.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/10

      A Borgarting lagmannsrett 2018. szeptember 10-i, az EFTA-Bírósághoz az Andreas Gyrre kontra Norvégia Kormánya ügyben tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme
      (E-1/19. sz. ügy)
      (2019/C 167/06)
      A Borgarting lagmannsrett (Borgarting fellebbviteli bíróság) 2018. szeptember 10-én kelt, a Bíróság Hivatalához 2019. január 3-án beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz az Andreas Gyrre kontra Norvégia Kormánya ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

                  1.

                  Úgy értelmezendő-e a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének 9. pontja, hogy az azokra az esetekre is vonatkozik, ahol a kereskedő azt állítja, vagy olyan benyomás kelt, hogy jogszabályi rendelkezés – mint például a londoni olimpiai és paralimpiai játékokról szóló 2006. évi törvény – megléte esetén a termék jogszerűen forgalmazható egy olyan EGT-államban, amelynek a nemzeti jog szerint végrehajtott jogszabályi rendelkezései szerint a termék nem forgalmazható jogszerűen?

                              a)

                              Hatással van-e az értékelésre az, hogy a tilalom arra az EGT-államra vonatkozik, ahol a terméket használni akarják, de arra az EGT-államra nem, ahol a terméket értékesítik?

                              b)

                              Hatással van-e az értékelésre az, ha az értékesítés után megállapítják, hogy a tilalom ellentétes az EGT-joggal?

                  2.

                  Amennyiben annak megállapítása, hogy a tilalom ellentétes az EGT-joggal, hatással van a 2005/29/EK irányelv I. mellékletének 9. pontja szerinti értékelésre:

                              a)

                              A belépőjegyek újraértékesítésére vonatkozó, például a londoni olimpiai és paralimpiai játékokról szóló 2006. évi törvényben meghatározott tilalom olyan kereskedelmi gyakorlatok szabályozását jelenti-e, amelyek a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló 2005/29/EK irányelv hatálya alá tartoznak?

                              b)

                              Ellentétes-e az irányelvvel az újraértékesítésre vonatkozóan nemzeti jogszabályban – például a londoni olimpiai és paralimpiai játékokról szóló 2006. évi törvényben – meghatározott tilalom, amennyiben az ilyen tilalom nemcsak fogyasztóvédelmi, hanem más egyéb, például biztonsági célokat is szolgál?

                              c)

                              Amennyiben szükséges értékelni azt, hogy az olyan sporteseményekre, mint például a londoni olimpiai és paralimpiai játékokra szóló belépőjegyek újraértékesítésére vonatkozó korlátozások ellentétesek-e az EGT-megállapodás szerinti alapvető szabadságokkal, többek között az EGT-megállapodás 11. és 36. cikkével, mely kritériumok alapján kell a nemzeti bíróságnak értékelnie, hogy az ilyen korlátozások megfelelőek-e és szükségesek-e az olyan jogszerű célok, mint például a fogyasztóvédelem és a biztonság megvalósításához?


title: T-779/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — United Wineries kontra EUIPO — Compañía de Vinos MiguelMartín (VIÑA ALARDE) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A VIÑA ALARDE európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi ALARDE nemzeti szóvédjegy — A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) és (3) bekezdése] — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Az áruk azonossága — A megjelölések hasonlósága — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               20.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 172/32

      A Törvényszék 2019. április 4-i ítélete — United Wineries kontra EUIPO — Compañía de Vinos Miguel Martín (VIÑA ALARDE)
      (T-779/17. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A VIÑA ALARDE európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi ALARDE nemzeti szóvédjegy - A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) és (3) bekezdése] - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az áruk azonossága - A megjelölések hasonlósága - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2019/C 172/44)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: United Wineries, SA (Cenicero, Spanyolország) (képviselő: J. Oria Sousa-Montes ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Compañía de Vinos Miguel Martín, SL (Cigales, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Compañía de Vinos Miguel Martín és a United Wineries közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. szeptember 25-én hozott határozata (R 281/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a United Wineries, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 42., 2018.2.5.


title: C-643/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. március 7-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugália, Unipessoal Lda, korábban GE Power Controls Portugália Unipessoal, Lda kontra Fazenda Pública (Előzetes döntéshozatal — Vámunió — 2913/92/EGK rendelet — 37. cikk — Közösségi Vámkódex — 2454/93/EGK rendelet — 313. cikk — Az áruk vámjogi helyzete — Az áruk közösségi jellegének vélelme)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/4

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. március 7-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Suez II Water Technologies & Solutions Portugália, Unipessoal Lda, korábban GE Power Controls Portugália Unipessoal, Lda kontra Fazenda Pública
      (C-643/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió - 2913/92/EGK rendelet - 37. cikk - Közösségi Vámkódex - 2454/93/EGK rendelet - 313. cikk - Az áruk vámjogi helyzete - Az áruk közösségi jellegének vélelme)
      (2019/C 148/04)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Suez II Water Technologies & Solutions Portugália, Unipessoal Lda, korábban GE Power Controls Portugália Unipessoal, Lda

         Alperes: Fazenda Pública

         Rendelkező rész

      Az 1998. január 12-i 75/98/EK bizottsági rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 313. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az olyan árukat, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, amelyeket harmadik országokban letelepedett társaságok szállítottak és számláztak ki az Európai Unió vámterületén letelepedett valamely társaság részére abból a célból, hogy azokat ott használják, úgy kell tekinteni, mint amelyeket az 1996. december 19-i 82/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 37. cikke értelmében e területre beléptettek, és amelyek ezért a 75/98 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 313. cikke (2) bekezdésének a) pontjában szereplő kivétel hatálya alá tartoznak, és ezért csak azon áruk közösségi jellegét kell elismerni, amelyek tekintetében bizonyították, hogy azokat az Unió vámterületén szabad forgalomba bocsátási eljárás alá vonták.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12


title: C-693/17. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. március 6-i ítélete — BMB sp. z o.o. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Ferrero SpA (Fellebbezés — Közösségi formatervezési minta — 6/2002/EK rendelet — A 25. cikk (1) bekezdésének e) pontja — Megsemmisítési eljárás — Egy cukorkásdobozt ábrázoló formatervezési minta — Megsemmisítés)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/5

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. március 6-i ítélete — BMB sp. z o.o. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Ferrero SpA
      (C-693/17. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közösségi formatervezési minta - 6/2002/EK rendelet - A 25. cikk (1) bekezdésének e) pontja - Megsemmisítési eljárás - Egy cukorkásdobozt ábrázoló formatervezési minta - Megsemmisítés)
      (2019/C 148/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: BMB sp. z o.o. (képviselő: K. Czubkowski, radca prawny)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Hanne és D. Walicka meghatalmazottak), Ferrero SpA (képviselő: M. Kefferpütz, Rechtsanwalt)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a BMB sp. z o.o.-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 142., 2018.04.23.


title: C-175/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-631/15. sz., Stena Line Scandinavia kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Stena Line Scandinavia AB által 2019. február 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/37

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-631/15. sz., Stena Line Scandinavia kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Stena Line Scandinavia AB által 2019. február 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-175/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 148/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Stena Line Scandinavia AB (képviselő: L. Sandberg-Mørch advokat, P. Alexiadis solicitor)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Dán Királyság, Föreningen Svensk Sjöfart

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-631/15. sz. ügyben 2018. december 13-án hozott ítéletét, amennyiben az elutasította a fellebbező első és harmadik jogalapját a Femern Landanlæg részére nyújtott intézkedések tekintetében, valamint a második és a harmadik jogalapját azon állítás tekintetében, amely szerint a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot vagy komoly nehézségekkel szembesült a következők vonatkozásában: a támogatás ösztönző hatása; az a kontrafaktuális forgatókönyv, amelyre a Bizottság a támogatás szükségességének értékelése során támaszkodott, valamint az a következtetés, amely szerint a Femern A/S részére nyújtott támogatás nem okoz indokolatlan versenytorzulást;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze a saját költségei, valamint a fellebbező részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a megtámadott ítélettel szemben hat jogalapot hoz fel:

                  —

                  Először is, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot és nem tapasztalt komoly nehézségeket annak megállapítása során, hogy az A/S Femern Landanlæg részére a mögöttes országrészekkel fennálló dán vasúti kapcsolódási pontok céljára nyújtott állami kezességvállalások és állami kölcsönök nem voltak alkalmasak a verseny torzítására, mivel az érintett piac nincs megnyitva a verseny előtt.
                  A fellebbező azzal érvel, hogy a Törvényszék e téves következtetése négy téves jogalkalmazáson alapul, amelyek e jogalapon belül a következő részeknek felelnek meg:

                              a)

                              A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az A/S Femern Landanlæg részére nyújtott állami kezességvállalások és állami kölcsönök nem voltak alkalmasak arra, hogy hátrányosan érintsék a versenyt, jóllehet az állandó összeköttetés (amelyet a Femern A/S üzemeltet) és a mögöttes országrészekkel fennálló dán vasúti kapcsolódási pontok (amelyeket a Femern Landanlæg üzemeltet) együttesen egyetlen integrált projektet alkotnak, a Femern A/S részére nyújtott állami kezességvállalásokról és állami kölcsönökről pedig már megállapítást nyert, hogy azok alkalmasak a verseny torzítására.

                              b)

                              A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dán vasúti infrastruktúra kezelésének piaca „de lege”nincs megnyitva a verseny előtt.

                              c)

                              A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dán vasúti infrastruktúra kezelésének piaca„de facto”nincs megnyitva a verseny előtt.

                              d)

                              A vasúti infrastruktúra kiépítésének és karbantartásának piacai — amelyek meg vannak nyitva a verseny előtt — elkülönülnek a vasúti infrastruktúra szigorú értelemben vett kezelésének és üzemeltetésének piacától.

                  —

                  Másodszor, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot és nem tapasztalt komoly nehézségeket annak megállapítása során, hogy az A/S Femern Landanlæg részére a mögöttes országrészekkel fennálló dán vasúti kapcsolódási pontok finanszírozása céljából nyújtott állami kezességvállalások és állami kölcsönök nem voltak alkalmasak arra, hogy érintsék a tagállamok közötti kereskedelmet.

                  —

                  Harmadszor, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése b) pontjának és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a mögöttes országrészekkel fennálló kapcsolódási pontok költségeit figyelembe lehet venni az állandó összeköttetés maximális megengedhető támogatási intenzitásának számítása során (az összeegyeztethetőségi elemzéssel összefüggésben), jóllehet a Törvényszék szerint a mögöttes országrészekkel fennálló kapcsolódási pontoknak biztosított forrás nem minősül állami támogatásnak.

                  —

                  Negyedszer, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése b) pontjának és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot és nem tapasztalt komoly nehézségeket, amikor akként határozott, hogy a Femern A/S részére nyújtott támogatásnak ösztönző hatása volt;

                  —

                  Ötödször, a Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése b) pontjának és az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértésével tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot és nem tapasztalt komoly nehézségeket, amikor akként határozott, hogy a dán hatóságok megfelelő kontrafaktuális forgatókönyvet terjesztettek elő a Bizottság által a támogatás szükségességét illetően végzett értékeléshez.

                  —

                  Hatodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Femern A/S részére nyújtott támogatás nem okoz indokolatlan versenytorzulásokat.


title: C-183/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-290/16. sz., Fruits de Ponent kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Fruits de Ponent, S. C. C. L. által 2019. február 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/38

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-290/16. sz., Fruits de Ponent kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Fruits de Ponent, S. C. C. L. által 2019. február 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-183/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 148/35)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Fruits de Ponent, S. C. C. L. (képviselők: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset és A. Sellés Marco ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék harmadik tanácsa által a T-290/16. sz., Fruits de Ponent kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítéletet; (1)

                  —

                  elsődlegesen az Európai Unió Bírósága alapokmánya 61. cikkének első bekezdése alapján, és amennyiben megállapítja, hogy az ügy állása megengedi: i. határozzon az elsőfokú kérelemről, és adjon helyt a felperes kereseti kérelmeinek; valamint ii. a Bizottságot kötelezze a két eljárásban felmerült költségek viselésére; vagy

                  —

                  másodlagosan, amennyiben megállapítja, hogy az ügy állása nem engedi meg, hogy azt a Bíróság döntse el: i. az ügyet határozathozatalra utalja vissza a Törvényszékhez; és ii. a költségekről egyelőre ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Először is a felperes azt állítja, hogy a megtámadott ítélet megsérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés (2) (EUMSZ) 39. cikkét, mivel: i. a kellően súlyos jogsértés fennállásának értékelésekor nem releváns kritériumokat alkalmaz; ii. elutasítja azt, hogy amikor a Bizottság a KAP keretében súlyos piaci zavarokat kezel, a céljai között szerepelnie kell a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonala biztosításának (EUMSZ 39. cikk (1) bekezdésének b) pontja); iii. elutasítja, hogy a Bizottságnak a jogszabályokban előírttól eltérő adatokat kelljen beszereznie; valamint iv. azt állítja, hogy a Bizottságnak nem kell beszereznie a mezőgazdasági termelők által kapott árra vonatkozó információkat.

                  2.

                  Másodszor a felperes úgy véli, hogy a megtámadott ítélet: i. elferdíti a tényeket azzal, hogy a benyújtott bizonyítékokat formailag nyilvánvalóan hibásnak értékeli; ii. megsérti a bizonyítási teherre vonatkozó elveket azzal, hogy bizonyítottnak nyilvánít bizonyos tényeket, noha a benyújtott bizonyítékokkal ellentételesnek bizonyultak; iii. megsérti a venire contra factum propium non valet elvet, mivel elfogadja a Bizottság azon állításait, amelyek ellentmondanak az ezen intézmény által az átláthatóság elve keretében az állampolgároknak adott válaszoknak.

                  3.

                  Harmadszor a felperes azt állítja, hogy a megtámadott ítélet megsérti az EUMSZ 296. cikket és a Charta 47. cikkét, mivel: i. figyelmen kívül hagyja a felperes arra vonatkozó érveit, hogy a Bizottságnak a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonalának biztosítására szolgáló információt kellett volna beszereznie; valamint ii. figyelmen kívül hagyja és eltorzítja a felperes azon állításait, hogy a Bizottságnak követnie kell a mezőgazdasági népesség megfelelő életszínvonalának biztosítására célt, megakadályozva így azt, hogy az érveire bíróság előtt kapjon választ.

                  4.

                  Negyedszer a felperes szerint a jelen ügyben sérült az EUMSZ 39. cikk és az 1308/2013 rendelet (3) 219. cikke, mivel válság esetén a rendkívüli válságmechanizmus alkalmazása kizárólag a Bizottság, nem pedig a kérelmezők vagy a termelői társulások hatásköre.

         (1)  ECLI:EU.T:2018:934

         (2)  HL 2012. C 326., 1. o.

         (3)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 671. o.).


title: C-236/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. március 27-i ítélete — Canadian Solar Emea GmbH és társai kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Dömping — Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala — Végleges dömpingellenes vám — 1225/2009/EK rendelet — A 3. cikk (7) bekezdése — A 9. cikk (4) bekezdése — Az 1168/2012/EU rendelet időbeli hatálya)

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/9

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. március 27-i ítélete — Canadian Solar Emea GmbH és társai kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
      (C-236/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Dömping - Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala - Végleges dömpingellenes vám - 1225/2009/EK rendelet - A 3. cikk (7) bekezdése - A 9. cikk (4) bekezdése - Az 1168/2012/EU rendelet időbeli hatálya)
      (2019/C 187/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power Group Co. Ltd, korábban Csi Solar Power (China), Inc. (képviselők: J. Bourgeois és A. Willems ügyvédek, S. De Knop, M. Meulenbelt és B. Natens advocaten)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: H. Marcos Fraile meghatalmazott, segítője: N. Tuominen, avocată), Európai Bizottság (képviselők: N. Kuplewatzky, J.-F. Brakeland és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Canadian Solar Emea GmbH-t, a Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc.-et, a Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc.-et, a Csi Cells Co. Ltd-t és a Csi Solar Power Group Co. Ltd-t kötelezi a fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

                  3)

                  Az Európai Bizottság maga viseli a fellebbezéssel kapcsolatos saját költségeit.

                  4)

                  A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a csatlakozó fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

                  5)

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a csatlakozó fellebbezéssel kapcsolatos saját költségeit.

         (1)  HL C 239., 2017.7.24


title: C-311/19. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2019. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BONVER WIN, a. s. kontra Ministerstvo financí

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/19

      A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2019. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BONVER WIN, a. s. kontra Ministerstvo financí
      (C-311/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/18)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BONVER WIN, a. s.

         Alperes: Ministerstvo financí

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Alkalmazandó-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikke és az azt követő cikkek arra a nemzeti jogszabályra (általános hatályú önkormányzati rendeletre), amely egy önkormányzat egy részén megtilt egy bizonyos szolgáltatást, egyszerűen azért, mert az említett jogszabállyal érintett szolgáltatók ügyfeleinek némelyike esetlegesen vagy ténylegesen valamely más európai uniós tagállamból származik?
                  Ha igen, önmagában a más tagállamból származó ügyfelek esetleges jelenlétére vonatkozó állítás elegendő-e ahhoz, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikke alkalmazhatóvá váljon, vagy a szolgáltató köteles bizonyítani, hogy a más tagállamból származó ügyfeleknek ténylegesen szolgáltatást nyújt?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó válasz szempontjából jelentőséggel bír-e, hogy:

                              a)

                              a szolgáltatásnyújtás szabadságának potenciális korlátozása mind földrajzilag, mind pedig tartalmilag jelentősen korlátozott (a de minimis kivétel potenciális alkalmazhatósága);

                              b)

                              nem tűnik úgy, mintha a nemzeti szabályozás de jure vagy de facto eltérően szabályozná egyrészt az elsősorban az Európai Unió más tagállamainak állampolgárai részére szolgáltatást nyújtó jogalanyok, másrészt a hazai klientúrára összpontosító jogalanyok helyzetét?


title: C-348/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-414/16. sz., Drex Technologies kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen a Drex Technologies SA által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/21

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-414/16. sz., Drex Technologies kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen a Drex Technologies SA által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-348/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Drex Technologies SA (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  következésképpen semmisítse meg a 2019. február 28-i ítéletet (T-414/16).

            Emellett hozzon új határozatot, amelyben:

                  —

                  a fellebbezőre vonatkozó részében semmisítse meg a 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 határozatot (1) és a későbbi végrehajtási jogi aktusait;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék megsértette a fellebbezőnek az Alapjogi Charta 41. cikkében biztosított, az új korlátozó intézkedések elfogadását megelőzően történő meghallgatáshoz való jogát.
      A második jogalap a téves jogalkalmazáson és a tények elferdítésén alapul, amennyiben a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbező által a megsemmisítés iránti keresetének alátámasztása és annak bizonyítása érdekében benyújtott elemeket, hogy nem támogatta a szíriai rezsimet.
      A harmadik jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék nem állapította meg a 2013/255/KKBP határozat 27. és 28. cikkének jogellenességét, amelyek szerint az Al-Assad vagy a Makhlouf családhoz tartozás önmagában igazolja a szankció kiszabását, egyúttal megfordítva a bizonyítási terhet.

         (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozat (HL 2016. L 141., 125. o.).


title: C-297/19. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2019. április 11 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein és társai kontra Kreis Nordfriesland

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/21

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2019. április 11 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein és társai kontra Kreis Nordfriesland
      (C-297/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Naturschutzbund Deutschland — Landesverband Schleswig-Holstein

         Alperes: Kreis Nordfriesland

         Érdekelt: Deich- und Hauptsielverband Eiderstedt, Körperschaft des öffentlichen Rechts

         Az eljárásban részt vesz: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a)

                              Magában foglalja-e a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) I. melléklete (2) bekezdésének második francia bekezdése értelmében vett „gazdálkodás” fogalma a közvetlen termőtalajkénti felhasználással elválaszthatatlanul összefüggő tevékenységeket?
                              Amennyiben igen:

                              b)

                              Mely feltételekkel tekinthető a gazdálkodás a 2004/35/EK irányelv értelmében véve „normálisnak” az élőhely nyilvántartásban vagy a céldokumentumban meghatározottak szerint?

                              c)

                              Mely időtartamot kell figyelembe venni azon kérdés tekintetében, hogy a gazdálkodás megfelel-e a 2004/35/EK irányelv értelmében vett, a tulajdonosok, illetve gazdasági szereplők által „korábban” folytatott gyakorlatnak?

                              d)

                              Az élőhely nyilvántartásban vagy a céldokumentumokban meghatározottaktól független-e annak a kérdésnek a megválaszolása, hogy a gazdálkodás megfelel-e a 2004/35/EK irányelv értelmében vett, a tulajdonosok, illetve gazdasági szereplők által „korábban” folytatott gyakorlatnak?

                  2)

                  A 2004/35/EK irányelv 2. cikkének 7. pontja értelmében vett „keresőtevékenységnek” minősül-e a törvényen alapuló feladatátruházás alapján, közérdekből gyakorolt tevékenység?

         (1)  HL 2004. L 143., 56. o.


title: T-795/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 14-i ítélete — Moreira kontra EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — NEYMAR európai uniós szóvédjegy — Törlés — Rosszhiszeműség — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/33

      A Törvényszék 2019. május 14-i ítélete — Moreira kontra EUIPO — Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)
      (T-795/17. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - NEYMAR európai uniós szóvédjegy - Törlés - Rosszhiszeműség - A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2019/C 230/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Carlos Moreira (Guimarães, Portugália) (képviselő: T. Soares Faria ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Neymar Da Silva Santos Júnior (Barcelona, Spanyolország) (képviselők kezdetben: T. de Haan, H. Abraham és P. Péters, később T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a N. Da Silva Santos Júnior és C. Moreira közötti törlési eljárással kapcsolatban 2017. szeptember 6-án hozott határozata (R 80/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                     A Törvényszék Carlos Moreirat kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 63., 2018.2.19.


title: C-324/19. sz. ügy: A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — eurocylinder systems AG kontra Hauptzollamt Hamburg

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/18

      A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — eurocylinder systems AG kontra Hauptzollamt Hamburg
      (C-324/19. sz. ügy)
      (2019/C 255/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: eurocylinder systems AG

         Alperes: Hauptzollamt Hamburg

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Érvényes-e a Kínai Népköztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- vagy acélcsövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2009. szeptember 24-i 926/2009/EK tanácsi rendelet (1)?

         (1)  HL 2009. L 262., 19. o.


title: T-355/19. sz. ügy: 2019. június 13-án benyújtott kereset — CE kontra Régiók Bizottsága

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/56

      2019. június 13-án benyújtott kereset — CE kontra Régiók Bizottsága
      (T-355/19. sz. ügy)
      (2019/C 255/69)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CE (képviselő: Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         Alperes: Régiók Bizottsága

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. április 16-i határozatot, és másodlagosan a 2019. május 16-i határozatot;

                  —

                  rendelje el a 19 200 euró plusz héa összegű vagyoni kár megtérítését, és a 83 208,24 euróra becsült összegű nem vagyoni kár megtérítését;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az eljárással való visszaélésre és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47. és 49. pontjának, és az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata IX. mellékletének 23. és 24. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jog, a megfelelő ügyintézés elve, és a lelki zaklatás bármely formájára vonatkozó tilalom megsértésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a lényeges pontatlanságra és a nyilvánvaló értékelési hiba fennállására alapított jogalap.


title: C-38/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. június 5-i ítélete (a Budai Központi Kerületi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — GT kontra HS (Előzetes döntéshozatal — Fogyasztóvédelem — A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek — 93/13/EGK irányelv — A 3. cikk (1) bekezdése — A 4. cikk (2) bekezdése — A 6. cikk (1) bekezdése — Devizában nyilvántartott kölcsönszerződés — A belföldi pénznemben rendelkezésre bocsátott összegre alkalmazandó árfolyamnak a szerződés megkötését követően történő közlése a fogyasztóval)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/3

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. június 5-i ítélete (a Budai Központi Kerületi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — GT kontra HS
      (C-38/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - 93/13/EGK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - A 4. cikk (2) bekezdése - A 6. cikk (1) bekezdése - Devizában nyilvántartott kölcsönszerződés - A belföldi pénznemben rendelkezésre bocsátott összegre alkalmazandó árfolyamnak a szerződés megkötését követően történő közlése a fogyasztóval)
      (2019/C 263/03)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Budai Központi Kerületi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GT

         Alperes: HS

         Rendelkező rész

      A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését, 4. cikkének (2) bekezdését és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes valamely tagállam azon szabályozása, amelynek alapján — ahogyan azt e tagállam legfelső szintű bírósága értelmezi — nem minősül semmisnek a devizában nyilvántartott azon kölcsönszerződés, amely jóllehet megjelöli a fogyasztó finanszírozási kérelmének megfelelő, belföldi pénznemben kifejezett összeget, nem tartalmazza a devizakölcsön végleges összegének meghatározása szempontjából ezen összegre alkalmazandó árfolyamot, ezzel együtt pedig az egyik feltételében előírja, hogy ezt az árfolyamot a hitelező a szerződés megkötését követően külön dokumentumban fogja meghatározni,

                  —

                  amennyiben e feltételt a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban világosan és érthetően fogalmazták meg, vagyis a kölcsön tárgyát képező teljes összeg számítási mechanizmusát, valamint az alkalmazandó árfolyamot átlátható módon feltüntették annak érdekében, hogy a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztó pontos és érthető szempontok alapján értékelhesse a szerződésből eredően őt érintő gazdasági következményeket, köztük különösen a kölcsönének teljes költségét, vagy ha előtűnik, hogy az említett feltételt nem világosan és érthetően fogalmazták meg,

                  —

                  amennyiben az említett feltétel ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében nem tisztességtelen, vagy ha tisztességtelen, az érintett szerződés a 93/13 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően e feltétel kihagyásával is teljesíthető.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6


title: C-58/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. június 6-i ítélete (a Justice de Paix du canton de Visé [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Michel Schyns kontra Belfius Banque SA (Előzetes döntéshozatal — Fogyasztóvédelem — 2008/48/EK irányelv — A szerződéskötést megelőző kötelezettségek — Az 5. cikk (6) bekezdése — A hitelező azon kötelezettsége, hogy megkeresse a legmegfelelőbb hitelt — A 8. cikk (1) bekezdése — A hitelező azon kötelezettsége, hogy tartózkodjon a hitelmegállapodás megkötésétől abban az esetben, ha a fogyasztó hitelképességét illetően kétségek merülnek fel — A hitelező azon kötelezettsége, hogy a hitel célszerűségét értékelje)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/12

      A Bíróság (első tanács) 2019. június 6-i ítélete (a Justice de Paix du canton de Visé [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Michel Schyns kontra Belfius Banque SA
      (C-58/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2008/48/EK irányelv - A szerződéskötést megelőző kötelezettségek - Az 5. cikk (6) bekezdése - A hitelező azon kötelezettsége, hogy megkeresse a legmegfelelőbb hitelt - A 8. cikk (1) bekezdése - A hitelező azon kötelezettsége, hogy tartózkodjon a hitelmegállapodás megkötésétől abban az esetben, ha a fogyasztó hitelképességét illetően kétségek merülnek fel - A hitelező azon kötelezettsége, hogy a hitel célszerűségét értékelje)
      (2019/C 263/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Justice de Paix du canton de Visé

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Michel Schyns

         Alperes: Belfius Banque SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely előírja a hitelezők vagy a hitelközvetítők számára az általuk rendszerint ajánlott hitelmegállapodások keretein belül a legmegfelelőbb típusú és összegű hitel megkeresésének kötelezettségét, figyelembe véve a fogyasztónak a hitelmegállapodás megkötése időpontjában fennálló pénzügyi helyzetét és a hitel célját.

                  2)

                  A 2008/48 irányelv 5. cikkének (6) bekezdését, valamint 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a hitelező számára előírja, hogy tartózkodjon a hitelmegállapodás megkötésétől, amennyiben a fogyasztó hitelképességére vonatkozó ellenőrzés végén nem tudja észszerűen megítélni, hogy a fogyasztó képes a tervezett megállapodásból eredő kötelezettségek teljesítésére.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-236/19. sz. ügy: 2019. április 8-án benyújtott kereset — Le Comité de Douzelage de Houffalize kontra Bizottság és EACEA

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/30

      2019. április 8-án benyújtott kereset — Le Comité de Douzelage de Houffalize kontra Bizottság és EACEA
      (T-236/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Le Comité de Douzelage de Houffalize (Houffalize, Belgium) (képviselő: A. Kettels ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság és Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg és/vagy módosítsa a megtámadott aktust;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a felperes jogosult arra, hogy a jogi személyiséget igazoló űrlapját érvényesítsék, és ebből következően jogosult arra, hogy hozzájusson a vitatott finanszírozáshoz.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes egyetlen jogalapra hivatkozik keresete alátámasztása érdekében, amely a Bizottság 2019. február 4-i C(2019) 572 final határozata ellen irányul, amely elutasítja a felperes által az EACEA 2018. június 25-i határozatával szemben előterjesztett közigazgatási jogorvoslati kérelmet, amely határozat megtagadja a „Testvértelepülések 2017, második határidő” (EACEA 36/2014) pályázati felhívás keretében a felperes által benyújtott pályázat támogatását. E jogalap a következőkön alapul:

                  —

                  az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 131. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértése;

                  —

                  az arányosság elvének és az önkényes eljárás tilalmának megsértése;

                  —

                  nyilvánvaló értékelési hiba;

                  —

                  valamint a megfelelő, elegendő és releváns indokolás hiánya, amennyiben a megtámadott határozat úgy véli, hogy nem sérült a felperes jogos bizalma és jogbiztonsága.

            Ugyanakkor a felperes szerint a határozat nem ad választ azokra a pontos kifogásokra, amelyeket ő e tekintetben kifejtett. Ugyanis a megfogalmazott válaszok vagy egyáltalán nem kapcsolódnak a felperes által a felülvizsgálati kérelmében kifejtett érvhez, vagy nyilvánvalóan elégtelenek arra, hogy igazolják azon érv elutasítását, amely a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértésén alapul, vagy legalábbis ellentétesek ezen elv alkalmazási körével.
      A felperes úgy véli, hogy jogos bizalomra hivatkozhat abban a tekintetben, hogy jogi személyiséggel nem rendelkező támogatható szervezetként elismerjék, ezt azonban vele szemben megtagadták. E jogos bizalmat azokra a támogatásnyújtásról szóló határozatokra alapítja, amelyeket vele olyan időszakban közöltek, amelyben ugyanezen jogi formával, mégpedig egyesületi formával bírt, mivel ténybeli és jogi helyzete azonos volt, és azóta nem változtak a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek támogathatóságát szabályozó normák. Szerinte tehát nem volt semmi indoka annak, hogy megsértsék e jogos bizalmat és a múltban elfogadott állásponttól eltérő álláspontot fogadjanak el.


title: T-297/19. sz. ügy: 2019. május 6-án benyújtott kereset — Dragomir kontra Bizottság

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/31

      2019. május 6-án benyújtott kereset — Dragomir kontra Bizottság
      (T-297/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/33)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Daniel Dragomir (Bukarest, Románia) (képviselő: R. Chiriță ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság megszegte az annak biztosításával kapcsolatos kötelezettségeit, hogy Románia tartsa tiszteletben a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből eredő kötelezettségeket;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság megszegte az annak biztosításával kapcsolatos kötelezettségeit, hogy Románia tartsa tiszteletben a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvből eredő kötelezettségeket;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság megszegte az annak biztosításával kapcsolatos kötelezettségeit, hogy Románia tartsa tiszteletben a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendeletből (általános adatvédelmi rendelet) eredő kötelezettségeket;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság megszegte az annak biztosításával kapcsolatos kötelezettségeit, hogy Románia tartsa tiszteletben a jogállamiság elvét és az igazságszolgáltatási szervek függetlenségének elvét, valamint az e szervek eljárása alá vont személyek alapvető jogait;

                  —

                  kötelezze az alperest az okozott nem vagyoni kár megtérítésére, amelynek mértékét a felperes 2 euróban jelöli meg;

                  —

                  kötelezze az alperest, hogy a jövőre nézve orvosolja a jelen kötelezettségszegéseket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: az Európai Bizottság nem teljesítette az igazságszolgáltatási szervek függetlenségével kapcsolatos azon kötelezettségeit, amelyek az együttműködési és ellenőrzési mechanizmus kialakításáról szóló határozatból, a Szerződésekből és a Chartából erednek

                              —

                              Az Európai Bizottság szándékosan nem teljesítette a jogállamiság védelmével, továbbá a romániai igazságszolgáltatási szerveknek a Serviciul Român de Informații (a román nemzetbiztonsági szolgálat) általi támadásokkal szembeni függetlenségével, valamint a felek tisztességes eljáráshoz való jogával kapcsolatos kötelezettségeit.

                  2.

                  Második jogalap: az Európai Bizottság nem teljesítette a személyes adatok védelme tárgyában fennálló kötelezettségeit

                              —

                              Az Európai Bizottság nem teljesítette, vagy csupán formálisan teljesítette azt a kötelezettséget, hogy ellenőrizze a személyes adatok védelme tárgyában elfogadott európai irányelvek és rendeletek végrehajtásának módjait.