title: T-408/10. sz. ügy: 2010. szeptember 8-án benyújtott kereset — Roca Sanitario kontra Bizottság

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/55

         2010. szeptember 8-án benyújtott kereset — Roca Sanitario kontra Bizottság
   (T-408/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/88
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: J. Folguera Crespo és M. Merola ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék nyilvánítsa részlegesen semmisnek a 2010. június 23-i bizottsági határozat 1., 2. és 4. cikkét a Roca Sanitarióra vonatkozó részében;

               —

               másodlagosan: a Törvényszék csökkentse a Roca Sanitarióval szemben kiszabott bírság összegét a jelen keresetben felhozott érvekre tekintettel annyiban, amennyiben a Törvényszék a kifejtett vagy más, általa figyelembe vett indokok alapján megfelelőnek ítéli;

               —

               másodlagosan abban az esetben, ha a Törvényszék más, a Roca France vagy a Laufen Austria által benyújtott keresetek tárgyában határoz és csökkenti azt a bírságot, amelyet az Európai Bizottság 2010. június 23-i határozatában e társaságok jogsértése miatt szabott ki, és amelyért a Roca Sanitario egyetemlegesen felel: a Törvényszék állapítsa meg, hogy a Roca Sanitario jogosult az őt egyetemlegesen terhelő bírság megfelelő csökkentésére; és

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a Roca Sanitariónál felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen eljárásban megtámadott határozat megegyezik a T-364/10. sz., Duravit és társai kontra Bizottság, valamint a T-368/10. sz. Rubinetteria Cisal kontra Bizottság ügyben megtámadott határozattal.
   A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak az említett ügyekben felhozottakhoz.
   A felperes különösen úgy érvel, hogy nyilvánvaló mérlegelési hiba merül fel, amennyiben a Bizottság az ő egyetemleges felelősségét állapítja meg olyan jogsértésekért, amelyeket a Roca France és a Laufen Austria követett el, valamint a Bizottság jelentősen túllépte a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (1) 23. cikkének (2) bekezdésében foglalt maximális bírságösszeget.
   A felperes azt is felhozza, hogy a megtámadott határozat a felelősség megállapításakor és a bírságszámítás során indokolás nélkül figyelmen kívül hagy számos, ebben az ügyben felmerült bizonyítékot, amely cáfolja azt a feltételezést, hogy a felperes irányító befolyást gyakorolt a Roca France és a Laufen Austria társaságokra.
   A megtámadott határozat sérti a védelemhez való jogot, miután a felperes felelősségét olyan tényállási elemekre és szubjektív értékelésre alapítja, amelyek nem szerepeltek a kifogásközlésben, és amelyek tekintetében a felperesnek nem nyílott lehetősége arra, hogy észrevételt tegyen.

      (1)  H L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.


title: T-151/05. sz. ügy: A Nederlandse Vakbond Varkenshouders és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. április 14-én benyújtott kereset

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/24

         A Nederlandse Vakbond Varkenshouders és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. április 14-én benyújtott kereset
   (T-151/05. sz. ügy)
   (2005/C 171/40)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Nederlandse Vakbond Varkenshouders (székhely: Lunteren [Hollandia]), Marius Schep (lakhely: Lopik [Hollandia]), a Nederlandse Bond van Handelaren in Vee (székhely: Den Haag [Hollandia]), képviselik: Johannes Kneppelhout és Monique Charlotte van der Kaden ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, 2005. április 14-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a megsemmisítés iránti keresetet;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperesek a Bizottság 2004. december 31-i határozatának megsemmisítését kérik, amely a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánított egy összefonódást (IV/M.3605 – SOVION/HMG ügy).
   A felperesek előadják, hogy Bizottság megsértette a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) („EK-összefonódás-ellenőrzési rendelet”) 2., 6. és 8. cikkét. Jogellenesen döntött úgy, hogy a bejelentett összefonódás nem alapoz meg versenyproblémákat az élő vágósertés- vaddisznó vásárlás piacán, és hogy az érintett piacon nem áll fenn erőfölény. A Bizottság a megtámadott határozat bizonyos preambulumbekezdéseiben a érintett termékpiac rossz meghatározását alkalmazta, amennyiben a vaddisznópiacot a sertéspiac alá vonta. A Bizottság továbbá a földrajzi piacot is rosszul határozta meg.
   A felperesek az indokolási kötelezettség elvének valamint a gondosság elvének megsértésére is hivatkoznak. A Bizottság nem adott kielégítő lehetőséget a felpereseknek álláspontjuk kifejtésére, és az általuk szolgáltatott információt figyelmen kívül hagyta.

      (1)  HL L 24., 1. o.


title: F-13/14. sz. ügy: 2014. február 17 –én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               7.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/46

         2014. február 17–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-13/14. sz. ügy)
   2014/C 102/68
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes fia súlyos betegségének kezelése keretében felmerülő logopédiai költségek megtérítéséhez adott előzetes engedély 2012/2013-as évre történő meghosszabbítása iránti kérelmet elutasító határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes fia súlyos betegségének kezelése keretében felmerülő logopédiai költségek megtérítésének a 2012/2013-as évre történő meghosszabbítása iránti kérelmet elutasító 2013. április 26-i határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-198/06. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2006. december 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 1999/94/EK irányelv – Új személygépkocsik – Üzemanyag-fogyasztásról és CO 2 -kibocsátásról szóló információk)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/21

         A Bíróság (hetedik tanács) 2006. december 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-198/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 1999/94/EK irányelv - Új személygépkocsik - Üzemanyag-fogyasztásról és CO2-kibocsátásról szóló információk)
   (2006/C 331/37)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: C. Schiltz meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az új személygépkocsik forgalmazása alkalmával a tüzelőanyag-fogyasztásról (helyes fordítás: üzemanyag-fogyasztásról) és CO2-kibocsátásról szóló vásárlói információk rendelkezésre állásáról szóló, 1999. december 13-i 1999/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 12., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 3. o.) 9. cikkében előírt jelentés elkészítésének vagy a Bizottsággal való közlésének elmulasztása
   Rendelkező rész

               1)

               A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem juttatta el az új személygépkocsik forgalmazása alkalmával a tüzelőanyag-fogyasztásról (helyes fordítás: üzemanyag-fogyasztásról) és CO2-kibocsátásról szóló vásárlói információk rendelkezésre állásáról szóló, 1999. december 13-i 1999/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkében előírt jelentést – nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 165., 2006.7.15.


title: T-235/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 11-i ítélete – CEDC International kontra OHIM – Underberg (Egy üvegben elhelyezett fűszál formája) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Közösségi térbeli védjegy bejelentése — Egy üvegben elhelyezett fűszál formája — Korábbi nemzeti térbeli védjegy — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009/EK rendelet 75. cikke, valamint 76. cikkének (1) és (2) bekezdése — A bizonyítékokra első alkalommal a fellebbezési tanács előtt történő hivatkozás — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdésében biztosított mérlegelési jogkör — Indokolási kötelezettség” )

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/44

         A Törvényszék 2014. december 11-i ítélete – CEDC International kontra OHIM – Underberg (Egy üvegben elhelyezett fűszál formája)
   (T-235/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Közösségi térbeli védjegy bejelentése - Egy üvegben elhelyezett fűszál formája - Korábbi nemzeti térbeli védjegy - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 75. cikke, valamint 76. cikkének (1) és (2) bekezdése - A bizonyítékokra első alkalommal a fellebbezési tanács előtt történő hivatkozás - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdésében biztosított mérlegelési jogkör - Indokolási kötelezettség”))
   (2015/C 046/54)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: CEDC International sp. z o. o. (Oborniki Wielkopolskie, Lengyelország) (képviselők: M. Siciarek, G. Rząsa és J. Mrozowski ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Underberg AG (Dietlikon, Svájc) (képviselők: V. von Bomhard, A. Renck és J. Fuhrmann ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Przedsiębiorstwo Polmos Białystok (Spółka Akcyjna) és az Underberg AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. március 26-án hozott határozata (R 2506/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2012. március 26-i határozatát (R 2506/2010-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Törvényszék az OHIM-ot kötelezi, saját költségein felül, a CEDC International sp. z o. o. költségeinek viselésére.

               3)

               Az Underberg AG maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 243., 2012.8.11.


title: C-82/09. sz. ügy: A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2009. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dimos Agios Nikalaos Kriti kontra Ypurgos Agrotikis Anaptixis kai Trofinon

text:
               1.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/14

         A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2009. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dimos Agios Nikalaos Kriti kontra Ypurgos Agrotikis Anaptixis kai Trofinon
   (C-82/09. sz. ügy)
   2009/C 102/24
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Dimos Agios Nikalaos Kriti

      Alperes: Ypurgos Agrotikis Anaptixis kai Trofinon

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               A)

               Az erdőnek és a fás területnek a 2152/2003 rendelet 3. cikke a) és b) pontjában szereplő meghatározásai az ezen értelemben vett erdők és fás területek általános jellegű védelmének és kezelésének tárgyát alkotó kérdésekre is alkalmazhatók-e, amely kérdéseket a rendelet nem szabályoz kifejezetten, de amelyeket ugyanakkor előír a nemzeti jogrend?

               B)

               Az A) kérdésre adott igenlő válasz esetén: a nemzeti jogrendben megengedett-e erdőknek vagy fás területeknek minősíteni olyan területeket is, amelyek a 2125/2003 rendelet 3. cikkének a) és b) pontjában szereplő meghatározás értelmében nem minősülnek erdőknek vagy fás területeknek?

               C)

               A B) kérdésre adott igenlő válasz esetén: az erdők és a fás területek azon meghatározása, amelyet a nemzeti jogrend adhat a 2152/1979 rendelet 3. cikkének a) és b) pontjában szereplő meghatározások értelmében erdőnek vagy fás területnek nem minősülő területeknek, eltérhet-e a hivatkozott rendeletben szereplő meghatározástól, akár az erdő vagy a fás terület fogalmát alkotó, a rendeletben szereplő adatok vonatkozásában, akár az, e fogalmat alkotó, e rendeletben szereplőkkel esetlegesen közös adatok numerikus meghatározása vonatkozásában, vagy pedig a nemzeti jogrend által adott ezen meghatározás tartalmazhat-e az erdő vagy a fás terület fogalmát alkotó olyan adatokat, amelyek eltérnek a rendeletben szereplő meghatározásba foglalt adatoktól, illetve a rendelettel közös adatok vonatkozásában a nemzeti jogrendnek kizárólag arra van lehetősége, hogy ezen adatokat ne numerikusan határozza meg, illetve numerikus meghatározás esetén nem térhet el a rendelet szerinti numerikus meghatározástól?


title: C-261/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-254/12. sz., Kühne + Nagel International AG és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 29-én hozott ítélete ellen a Kühne + Nagel International AG és társai által 2016. május 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/18

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-254/12. sz., Kühne + Nagel International AG és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 29-én hozott ítélete ellen a Kühne + Nagel International AG és társai által 2016. május 10-én benyújtott fellebbezés
   (C-261/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 251/19)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (képviselők: U. Denzel, C. von Köckritz és C. Klöppner Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               1.

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (kilencedik tanács) T-254/12. sz. ügyben 2016. február 29-én hozott ítéletét;

               2.

               az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdése alapján a fellebbezőket érintő részében semmisítse meg a COMP/39462 – „szállítmányozás”-ügyben 2012. május 28-án hozott C(2012) 1959 final bizottsági határozat 1. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint 2. és 3. cikkét;

               3.

               az említett határozatban a fellebbezőkkel szemben kiszabott bírságokat törölje vagy jelentőse csökkentse;

               4.

               a Bizottságot kötelezze a fellebbezőknek a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárásban felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők öt jogalapot hoznak fel:
   Először is a Törvényszék jogilag tévesen indul ki abból, hogy a NES-szel és az AMS-szel kapcsolatos magatartások sértik az EUMSZ 101. cikket. Az EUMSZ 101. cikk e magatartásokra nem alkalmazható, mivel azok nem voltak alkalmasak arra, hogy érintsék a tagállamok közötti kereskedelmet.
   Másodszor a fellebbezőkkel szemben kiszabott bírság kiszámítása jogilag hibás. Egyes pótdíjak („fees” vagy „surcharges”) tekintetében állapítottak meg kartelljogba ütköző magatartásokat. A Törvényszék e tekintetben a kiszabandó bírságot csak az adott pótdíj révén elért forgalom alapján számíthatta volna ki. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a Bizottság a bírság kiszámításakor megsértette a bírságkiszabási iránymutatás 13. pontját, mivel további forgalmat is (különösen a fuvardíj) figyelembe vett. Mivel közvetve a Törvényszék is ugyanezen módszert vette alapul korlátlan felülvizsgálati jogkörének gyakorlásakor, ennek során e jogkört maga is tévesen gyakorolta.
   Harmadszor a Törvényszék megsértette az egyenlő bánásmód elvét. A K + N – a többi szállítmányozótól eltérően – nem a konszolidációs modell szerint dolgozik, hanem gazdasági szempontból az ügyletek több mint 90 %-ában klasszikus közvetítőként lép fel. Az üzleti modellt jellemző igen jelentős különbségek miatt a Törvényszéknek differenciált megközelítést kellett volna alkalmaznia, és nem kezelhetett volna különböző tényállásokat ugyanolyan módon. A Törvényszéknek különösen meg kellett volna semmisítenie a bírság Bizottság általi kiszámítását, és csak a szóban forgó „fees”, illetve „surcharges” révén elért forgalom alapján számíthatta volna ki a fellebbezőkkel szembeni bírságot.
   Negyedszer a Törvényszék által kiszabott bírság nagymértékben aránytalan. A Törvényszék által helybenhagyott bírság nyilvánvalóan túlzott mértékű, és az elrettentési célkitűzés által sem igazolható.
   Ötödször a Törvényszék nem vette figyelembe az Air Transport Exemptiont, és ezért a NES és az AMS vonatkozásában tévesen indult ki az EUMSZ 101. cikk alkalmazhatóságából.


title: C-107/17. sz. ügy: A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2017. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „Aviabaltika” kontra AB Ūkio bankas, felszámolás alatt

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/11

         A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2017. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „Aviabaltika” kontra AB Ūkio bankas, felszámolás alatt
   (C-107/17. sz. ügy)
   (2017/C 161/14)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: UAB „Aviabaltika”

      Ellenérdekű fél: AB Ūkio bankas, felszámolás alatt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell e értelmezni a 2002/47 irányelv (1) 4. cikkének (5) bekezdését, mint amely kötelezettséget ró a tagállamokra olyan jogszabály megalkotására, amely kimondja, hogy a pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodás nem képezi részét azoknak az eszközöknek, amelyek a biztosíték elfogadójának fizetésképtelensége esetén (egy bank felszámolása során) megmaradnak? Más szavakkal, kötelesek e a tagállamok olyan jogi szabályok megalkotására, amelyek megkövetelik, hogy a biztosíték elfogadója (egy bank) de facto képes kell legyen azon igényének kielégítésére, amelyet a pénzügyi biztosíték biztosít (legyen pénz a bankszámlán és a banknak legyen joga azt a pénzt lehívni), annak ellenére, hogy a kielégítési jog megnyílása azt követően történt, hogy a biztosíték elfogadója (a bank) elleni felszámolási eljárás már megindult?

               2.

               Következetesen úgy kell e értelmezni a 2002/47 irányelv 4. cikkének (1) és (5) bekezdését, hogy az alapján a biztosíték nyújtója megkövetelheti, hogy a biztosíték elfogadója (a bank) a pénzügyi biztosítékkal (legyen pénz a bankszámlán és a banknak legyen joga azt a pénzt lehívni) biztosított igényének kielégítését elsősorban a pénzügyi biztosíték lehívásával érje el, és ennek megfelelően a biztosíték elfogadója kötelezhető legyen az ilyen igény elfogadására a felszámolási eljárás megindulása ellenére is?

               3.

               Amennyiben a második kérdésre nemleges válasz adandó, és a pénzügyi biztosíték nyújtója egyéb eszközeinek felhasználásával kielégíti a pénzügyi biztosíték elfogadójának pénzügyi biztosítékkal biztosított igényét, úgy kell e értelmezni a 2002/47 irányelv rendelkezéseit, és különösen annak 4. és 8. cikkét, hogy az azt jelenti, hogy a pénzügyi biztosíték nyújtóját ki kellett volna venni a biztosíték elfogadója (a bank) hitelezőire vonatkozó egyenlő elbánás alól a felszámolási eljárás keretében, és a pénzügyi biztosíték visszaszerzése érdekében elsőbbséget kell számára biztosítani a többi hitelezőhöz képest a felszámolási eljárás során?

      (1)  A pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodásokról szóló, 2002. június 6-i 2002/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 168., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet, 3. kötet, 89. o.)


title: T-346/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 18-i végzése – IMS kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset és kártérítési kereset — 98/37/EK irányelv — CE jelöléssel ellátott gépek — A személyek biztonságát érintő kockázatok — Nemzeti tiltó intézkedés — Az intézkedést igazoltnak nyilvánító bizottsági vélemény — Megsemmisítés iránti kereset — A megtámadott aktus visszavonása — Okafogyottság — Kártérítési kereset — Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1.§-ának c) pontja — Elfogadhatatlanság )

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/26

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 18-i végzése – IMS kontra Bizottság
   (T-346/06. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset és kártérítési kereset - 98/37/EK irányelv - »CE« jelöléssel ellátott gépek - A személyek biztonságát érintő kockázatok - Nemzeti tiltó intézkedés - Az intézkedést igazoltnak nyilvánító bizottsági vélemény - Megsemmisítés iránti kereset - A megtámadott aktus visszavonása - Okafogyottság - Kártérítési kereset - Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1.§-ának c) pontja - Elfogadhatatlanság”)
   2009/C 90/42
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Olaszország) (képviselők: F. Colonna és T. Romolotti ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Zadra és D. Lawunmi meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Francia Köztársaság (képviselő: G. de Bergues meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az IMS márkájú egyes mechanikus prések tilalmára vonatkozóan a francia hatóságok által elfogadott intézkedések tárgyában hozott, 2006. szeptember 6-i C (2006) 3914 bizottsági vélemény megsemmisítése iránti kérelem, másrészt az ezen vélemény elfogadásából következően a felperest állítólagosan ért kár megtérítése iránti kártérítési kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A megsemmisítés iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet – mint elfogadhatatlant – ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bizottság viseli az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit. A fennmaradó költségeket a Bizottság és az Industria Masetto Schio Srl (IMS) fele-fele arányban viseli.

               4)

               A Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: T-875/16. sz. ügy: 2016. december 12-én benyújtott kereset – Falcon Technologies International kontra Bizottság

text:
               13.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/23

         2016. december 12-én benyújtott kereset – Falcon Technologies International kontra Bizottság
   (T-875/16. sz. ügy)
   (2017/C 046/26)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Falcon Technologies International LLC (Ras Al Khaimah, Egyesült Arab Emirátusok) (képviselők: R. Sciaudone és G. Arpea ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze a Bizottságot a végleges jelentés benyújtására;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a Bizottság 2016. október 14-i azon határozata ellen irányul, amelyben a Bizottság elutasította a felperesnek a „Final report of an assessment of ICIM (NB 0425), carried out in the framework of the joint assessment process for notified bodies (DG (SANTE) 2015-7552)” című dokumentumhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő három jogalapra hivatkozik:

               1.

               Az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdése

                           —

                           A felperes elsőként a kereskedelmi érdeknek az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése első francia bekezdése értelmében vett fogalmának hibás alkalmazását kifogásolja. A megfelelően lefolytatott közigazgatási eljárás végén, a kijelölt szervezetekre alkalmazandó 920/2013/EU végrehajtási rendeletre (2) figyelemmel az ICIM által elfogadott zárójelentésből következő értékelés nem tartalmaz hagyományos értelemben vett kereskedelmi információt. Mindenesetre a jóhírnevet ért, a végleges jelentés közzétételéből eredő állítólagos kár önmagában véve nem elegendő az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésében foglalt kivétel alkalmazásához. Másodsorban a megtámadott határozatból nem állapítható meg világosan, alaposan és egyértelműen, hogy a Bizottság mely szempontok alapján tekintette hátrányosnak az ICIM számára, ha az FTI hozzáférést kap a végleges jelentéshez, sem pedig az, hogy milyen eredményre vezetett az ICIM állított üzleti érdekei, illetve az üzleti partnerei – köztük a felperes – ahhoz fűződő érdekeinek mérlegelése, hogy megtudják, mennyire megbízhatóak és hitelesek a kijelölt szervezetek.

               2.

               A nyomós közérdek hibás kizárása és az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése utolsó tagmondatának hibás értelmezése és alkalmazása

                           —

                           A megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, mivel a Bizottság kizárta egyrészt a közzétételhez fűződő nyomós közérdek fennállását, másrészt más olyan közérdek fennállását, amely elsőbbséget élvez az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésében védett érdekekkel szemben. A Bizottság – a Bizottság kontra EnbW (3) ítélkezési gyakorlatot megsértve – figyelmen kívül hagyta azt, hogy a végleges jelentésnek alapvető jelentősége van a nemzeti bíróságok előtti bírói jogvédelem szempontjából. A megtámadott határozat azért is mindenképpen hibás, mert a verseny védelméhez és a közegészséghez fűződő érdeket nem tekintette nyomós közérdeknek.

               3.

               Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének téves értelmezése és alkalmazása

                           —

                           Végül a Bizottság az arányosság elvét megsértve helytelenül ítélte meg azt a lehetőséget, hogy részleges hozzáférést biztosítsanak a végleges jelentéshez. A Bizottság általi, közigazgatási jellegű értékelést a szenzitív és objektíve titkos adatok esetében ki lehetett volna takarni. Semmi nem akadályozta meg, hogy a végleges jelentésből egy olyan, nem bizalmas változatot készítsenek, amelyből kellően megismerhető az ICIM értékelése anélkül, hogy ehhez esetleg (még ha ez valószínűtlen is) kereskedelmi titkot kelljen felfedni.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

      (2)  A kijelölt szervezeteknek az aktív beültethető orvostechnikai eszközökről szóló 90/385/EGK tanácsi irányelv és az orvostechnikai eszközökről szóló 93/42/EGK irányelv alapján történő kijelöléséről és felügyeletéről (EGT-vonatkozású szöveg) szóló, 2013. szeptember 24-i 920/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet.

      (3)  Lásd a Bíróság 2014. február 27-i Bizottság kontra EnBW ítéletét (C-365/12. P., 107. pont).


title: T-224/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 13-i végzése — CEVA kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset — Az Energia, környezetvédelem és fenntartható fejlődés területen végrehajtott kutatási és technológiai fejlesztési egyedi program — Protop-projekt — Támogatási megállapodás — Kutatás finanszírozására kötött szerződés teljesítése céljából kifizetett előlegek visszafizetése iránti kérelem — Alvállalkozás — Emlékeztető levél — Keresettel meg nem támadható aktus — Elfogadhatatlanság )

text:
               12.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/20

         A Törvényszék 2011. szeptember 13-i végzése — CEVA kontra Bizottság
   (T-224/09. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Az »Energia, környezetvédelem és fenntartható fejlődés« területen végrehajtott kutatási és technológiai fejlesztési egyedi program - Protop-projekt - Támogatási megállapodás - Kutatás finanszírozására kötött szerződés teljesítése céljából kifizetett előlegek visszafizetése iránti kérelem - Alvállalkozás - Emlékeztető levél - Keresettel meg nem támadható aktus - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 331/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Franciaország) (képviselő: J.-M. Peyrical ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: V. Joris meghatalmazott, segítője: E. Bouttier ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság 2009. április 6-i azon emlékeztető levelének a megsemmisítése iránti kérelem, amelyben a Bizottság felhívja a felperest, hogy fizesse vissza számára azon előlegek összegét, amelyeket az „Energia, környezetvédelem és fenntartható fejlődés” című kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs egyedi program keretében végrehajtandó projekt céljából kötött támogatási megállapodás teljesítéseként fizetett ki neki.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Centre d’étude et de valorisation des algues SA-t (CEVA) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 205., 2009.8.29.


title: T-27/17. sz. ügy: 2017. január 18-án benyújtott kereset – Jalkh kontra Parlament

text:
               6.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 70/29

         2017. január 18-án benyújtott kereset – Jalkh kontra Parlament
   (T-27/17. sz. ügy)
   (2017/C 070/38)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Jean François Jalkh (Gretz Armainvillers, Franciaország) (képviselő: J.-P. Le Moigne ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlamentnek a felperes parlamenti mentelmi jogát felfüggesztő és M. [X] no A8-3018/2016 jelentését elfogadó 2016. november 22-i határozatát;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítése címén 8 000 euró összeg J.F. Jalkh részére történő megfizetésére;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás teljes összegének a viselésére;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze a költségek megtérítése címén 5 000 euró összegnek J.F. Jalkh részére történő megfizetésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első, az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 9. cikkének megsértésére alapított jogalap. A felperes úgy véli, hogy a Parlament tévesen alkalmazta a francia parlamenti képviselők mentelmi jogára vonatkozó szabályokat, és látszólag összekeveri az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. sz. jegyzőkönyv 8. és 9. cikkét.

               2.

               Második, az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 9. cikkének szükségszerű alkalmazására alapított jogalap. A felperes szerint a francia igazságügyi hatóságok olyan kijelentéseket rónak fel neki, amelyek nem tőle származnak, és amelyek tekintetében az említett hatóságok nem vitatják, hogy azok a felperes politikai tevékenységeinek keretébe illeszkednek.

               3.

               Harmadik, magának a parlamenti mentelmi jog fogalmának a megsértésére alapított jogalap. A felperes úgy véli, hogy a Parlament látszólag nem vesz tudomást arról, hogy parlamenti mentelmi jog egy demokráciában kettős igazságszolgáltatási mentességet biztosít: a felelősség megállapíthatóságának hiányát és a sérthetetlenséget.

               4.

               Negyedik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Parlament Jogi ügyek bizottsága megsértette az alábbi területekre vonatkozó határozathozatali gyakorlatát:

                           —

                           véleménynyilvánítási szabadság,

                           —

                              fumus persecutionis.

               5.

               Ötödik, a közösségi jogbiztonság és a jogos bizalom megsértésére alapított jogalap.

               6.

               Hatodik, a képviselők függetlenségének megsértésére alapított jogalap.

               7.

               Hetedik, az európai parlament eljárási szabályzata a képviselők hivatalától való megfosztását eredményező eljárásra vonatkozó rendelkezéseinek (az említett szabályzat 3. cikkének új (4) bekezdése, 2. albekezdés) megsértésére alapított jogalap. A felperes szerint, jóllehet a neki felrótt bűncselekmény tekintetében a francia törvény – a mandátum visszavonását eredményező – mellékbüntetésként a passzív választójog elvesztését írja elő, a francia kormány erről nem tájékoztatta a Parlament elnökét, noha az eljárás megköveteli, és a Parlament egyetlen illetékes szerve (az elnök, Jogi ügyek bizottsága, a képviselők ülése) sem kért tőle erről tájékoztatást. E lényeges eljárási szabály elmulasztása elegendő lehet ahhoz, hogy a jelentést és a megtámadott határozatot hibás jelleggel ruházza fel.

               8.

               Nyolcadik, a felperes védelemhez való jogának megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy nem hívták meg a mentelmi joga felfüggesztéséről szóló határozattal kapcsolatos parlamenti plenáris ülésen tartott szavazásra. Így csak 10 perc állt rendelkezésére, hogy a védekezéséül felhozott jogalapokat az őt érintő két ügy tekintetében előadhassa a Jogi ügyek bizottsága előtt, miután az munkáját, 18 óra körül, befejezte.

               9.

               Kilencedik, a vádak, illetve a mentelmi jog felfüggesztése iránti kérelem minden jogalapjának hiánya, amennyiben:

                           —

                           mindenekelőtt, a felperes nem publikációs igazgatója sem a Front national (FN) és szövetségei papíralapú kiadványainak, sem az FN szövetségei internetes oldalainak, következésképpen nem publikációs igazgatója a fédération FN du 66-nek (Pyrénées Orientales), tehát a Parlament által elfogadott jelentés e tekintetben kétszeresen is valótlan;

                           —

                           továbbá nem ő a szerzője a vitatott kiadványnak, viszont annak szerzői ismertek, és velük szemben mégsem indítottak eljárást, amikor az ő mentelmi jogát felfüggesztették;

                           —

                           továbbá az, hogy választott képviselőkkel szemben eljárást indítanak azon az alapon, hogy programjukban a fennálló szabályozás megváltoztatását követelik, kivételesen veszélyes antidemokratikus kisiklás, amely különösen súlyos mértékben veszélyezteti a véleménynyilvánítás szabadságát.


title: C-324/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. március 21-i végzése (a Handelsgericht Wien (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Novontech-Zala kft kontra LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH (Az eljárási szabályzat 99. cikke — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 1896/2006/EK rendelet — Európai fizetési meghagyásos eljárás — Késedelmes ellentmondás — 20. cikk — Különleges esetekben történő felülvizsgálat — A „rendkívüli” vagy „különleges” körülmények hiánya)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/45

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. március 21-i végzése (a Handelsgericht Wien (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Novontech-Zala kft kontra LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH
   (C-324/12. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 99. cikke - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1896/2006/EK rendelet - Európai fizetési meghagyásos eljárás - Késedelmes ellentmondás - 20. cikk - Különleges esetekben történő felülvizsgálat - A „rendkívüli” vagy „különleges” körülmények hiánya)
   2013/C 225/78
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Handelsgericht Wien

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Novontech-Zala kft

      Alperes: LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Handelsgericht Wien — Az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 399., 1. o.) 20. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (2) bekezdésének értelmezése — Az európai fizetési meghagyással szemben az érintett fél ügyvédjének a mulasztása miatt határidőn túl benyújtott ellentmondás — Vis maior vagy rendkívüli körülmények esetleges fennállása

      Rendelkező rész

   Az európai fizetési meghagyással szemben benyújtható ellentmondásra nyitva álló határidőnek a kötelezett képviselőjének a felróható magatartása miatti elmulasztása nem indokolja e fizetési meghagyás felülvizsgálatát, mivel az ilyen mulasztást nem foglalják magunkban sem az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 20. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett rendkívüli körülmények, sem pedig az ugyanezen cikk (2) bekezdése értelmében vett különleges körülmények.

      (1)  HL C 303., 2012.10.6..


title: T-492/14. sz. ügy: 2014. június 30-án benyújtott kereset – La Perla kontra OHIM – Alva Management (LA PERLA)

text:
               25.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/52

         2014. június 30-án benyújtott kereset – La Perla kontra OHIM – Alva Management (LA PERLA)
   (T-492/14. sz. ügy)
   2014/C 282/68
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: La Perla sp. z o. o. (Varsó, Lengyelország) (képviselő: M. Siciarek ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alva Management GmbH (Icking, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2014. április 28-án az R 626/2013-4. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest és a beavatkozó másik felet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az 5. és 44 osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „LA PERLA” szóvédjegy – 9 8 54  225. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a közösségi és nemzeti védjegyként bejegyzett „PERLAMAR”szóvédjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály részben helyt adott a felszólalásnak.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács részben hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-52/12. sz. ügy: A Giudice di Pace di Revere (Olaszország) által 2012. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ion Beregovoi elleni büntetőeljárás

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/20

         A Giudice di Pace di Revere (Olaszország) által 2012. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ion Beregovoi elleni büntetőeljárás
   (C-52/12. sz. ügy)
   2012/C 98/33
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Giudice di Pace di Revere

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Ion Beregovoi

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A jóhiszemű együttműködés és az irányelvek hatékony érvényesülésének elve fényében a 2008/115/EK irányelv (1) 2., 4., 6., 7. és 8. cikkébe ütközik-e azon lehetőség, amely szerint egy harmadik ország valamely tagállamban jogellenesen tartózkodó állampolgára büntetőjogi szankcióként — pusztán a jogellenes belépése és tartózkodása miatt — pénzbüntetés helyébe lépő lakhelyelhagyási tilalommal büntethető már a hatóság által hozott kiutasítási határozat be nem tartását megelőzően is?

               2.

               A jóhiszemű együttműködés és az irányelvek hatékony érvényesülésének elve fényében a 2008/115/EK irányelv 2., 15. és 16. cikkébe ütközik-e azon lehetőség, amely szerint az irányelv meghozatalát követően a tagállam kiadhat olyan szabályt, amely rögzíti, hogy egy harmadik ország valamely tagállamban jogellenesen tartózkodó állampolgára büntetőjogi szankcióként pénzbüntetés helyébe lépő, azonnal végrehajtható kiutasítással büntethető az irányelv által előírt eljárás és a külföldit az irányelv alapján megillető jogok figyelmen kívül hagyásával?

               3.

               Az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésében szereplő jóhiszemű együttműködés elvébe ütközik-e az irányelv átültetésére előírt határidőn belül elfogadott nemzeti szabály, amely megkerüli, vagy egyébként korlátozza az irányelv alkalmazási körét, és a bíróságnak milyen határozatokat kell hoznia abban az esetben, ha ez a helyzet áll fenn?

      (1)  A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 348., 98. o.)


title: C-118/12 P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-291/04. sz., Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2011. december 16-án hozott ítélete ellen az Enviro Tech Europe Ltd által 2012. március 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               28.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 227/6

         A Törvényszék (első tanács) T-291/04. sz., Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2011. december 16-án hozott ítélete ellen az Enviro Tech Europe Ltd által 2012. március 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-118/12 P. sz. ügy)
   2012/C 227/10
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Enviro Tech Europe Ltd (képviselők: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Enviro Tech International, Inc.

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-291/04. sz. ügyben hozott ítéletét a fellebbező kártérítési kérelme tekintetében;

               —

               a Bíróság mondja ki, hogy a fellebbezési eljárás ellenérdekű fele felelős a fellebbező által elszenvedett károkért; vagy

               —

               másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé a fellebbező kártérítési kérelmének az elbírálása céljából; és

               —

               a Bíróság a fellebbezési eljárás ellenérdekű felét kötelezze ezen eljárások (beleértve a Törvényszék előtti eljárást) költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező azzal érvel, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot azáltal, hogy a fellebbező kártérítési kérelmét elutasította azzal az indokkal, hogy elmulasztotta bizonyítani a Bizottság jogellenes magatartásának a fennállását. Különösen, a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a Bíróság C-425/08. sz. ügyben hozott ítéletét, és ennek következtében tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy nem vizsgálta a fellebbező első jogalapjának harmadik, az „előírásszerű kezelés[sel] és rendeltetésszerű használat[tal]” kapcsolatos jogellenességre vonatkozó részét, és hogy arra a következtetésre jutott, hogy a kártérítés iránti kérelmet el kell utasítani.
   Ezen indokokkal a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék T-291/04. sz. ügyben hozott ítéletét a fellebbező kártérítési kérelme tekintetében hatályon kívül kell helyezni, és meg kell állapítani, hogy a fellebbezés ellenérdekű fele felelős a fellebbező által elszenvedett károkért.


title: T-48/12. sz. ügy: 2012. február 6-án benyújtott kereset — Euroscript — Polska kontra Parlament

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/19

         2012. február 6-án benyújtott kereset — Euroscript — Polska kontra Parlament
   (T-48/12. sz. ügy)
   2012/C 109/43
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Euroscript — Polska Sp. z o.o. (Krakkó, Lengyelország) (képviselő: J.-F. Steichen ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen semmisítse meg a 2011. december 9-i határozatot;

               —

               másodlagosan semmisítse meg a PL/2011/EP. sz. közbeszerzési eljárást;

               —

               a Parlamentet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére;

               —

               tartson fenn a felperes számára minden egyéb jogot, jogalapot és keresetet.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalapot hatáskörrel való visszaélésre alapítja, amennyiben az Európai Parlament a felperessel nem, vagy csak késedelmesen közölte a kért információkat a lengyel nyelvre történő fordítási szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési eljárásban (1) a szerződés újbóli odaítélésekor.

               2.

               A második jogalapot az Európai Unió szabályainak és elveinek, így a költségvetési rendeletnek (2) és a költségvetési rendelet végrehajtási rendeletének (3) megsértésére alapítja, mivel a nyertes ajánlattevőt már kizárták az eljárásból, amikor ajánlatának újbóli elbírálását kérte, így a Parlament nem változtathatta meg a szerződést a felperes részére odaítélő határozatát a közbeszerzési eljárás felfüggesztése vagy törlése nélkül.

      (1)  HL 2011/S 56-090361

      (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.)

      (3)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (HL L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 145. o.)


title: C-372/09 és C-373/09. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2011. március 17-i ítélete (a Cour de cassation — Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Josep Peñarroja Fa által indított eljárások (EK 43. cikk — Letelepedés szabadsága — EK 49. cikk — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Korlátozások — Fordítói minőségben eljáró igazságügyi szakértők — Közhatalom gyakorlása — Az igazságügyi szakértői címet a nemzeti igazságügyi hatóságok által létrehozott jegyzékekben szereplő személyek számára fenntartó nemzeti szabályozás — Igazolás — Arányosság — 2005/36/EK irányelv — A „szabályozott szakma” fogalma)

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/5

         A Bíróság (negyedik tanács) 2011. március 17-i ítélete (a Cour de cassation — Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Josep Peñarroja Fa által indított eljárások
   (C-372/09 és C-373/09. sz. egyesített ügyek) (1)

   (EK 43. cikk - Letelepedés szabadsága - EK 49. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Korlátozások - Fordítói minőségben eljáró igazságügyi szakértők - Közhatalom gyakorlása - Az igazságügyi szakértői címet a nemzeti igazságügyi hatóságok által létrehozott jegyzékekben szereplő személyek számára fenntartó nemzeti szabályozás - Igazolás - Arányosság - 2005/36/EK irányelv - A „szabályozott szakma” fogalma)
   2011/C 139/07
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Cour de cassation — Franciaország

      Az alapeljárást indító fél

   Josep Peñarroja Fa

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatali kérelem — Cour de cassation (Franciaország) — Az EK 43., EK 45., EK 49. és EK 50. cikk értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely az igazságügyi szakértői címet a nemzeti bíróságok által vezetett jegyzékbe felvett személyek részére tartja fenn, és e felvételt az életkorra, a szakértelemre, az erkölcsre és a függetlenségre vonatkozó feltételek teljesítésétől teszi függővé, de nem veszi figyelembe, hogy a jelölt szakértői minőségét más tagállam igazságszolgáltatási szervei már elismerték, továbbá nem vezet be egyéb mechanizmusokat a fent említett feltételek ellenőrzése céljából — E szabályozás összeegyeztethetősége az elsődleges jognak a letelepedés szabadságára és a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó rendelkezéseivel.

      Rendelkező rész

               1.

               Az eseti alapon valamely bíróság által az előtte folyamatban lévő jogvita keretében igazságügyi szakfordítói minőségben eljáró szakemberre bízott tevékenység a — jelenleg az EUMSZ 57. cikknek megfelelő — EK 50. cikk szerinti szolgáltatásnyújtásnak minősül.

               2.

               Az igazságügyi szakértők fordítás területén végzett, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló feladatai nem képeznek a — jelenleg az EUMSZ 51. cikknek megfelelő — EK 45. cikk első bekezdése értelmében vett, közhatalom gyakorlásához kapcsolódó tevékenységeket.

               3.

               A — jelenleg az EUMSZ 56. cikknek megfelelő — EK 49. cikkel ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló azon nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az igazságügyi szakfordítók valamely jegyzékébe való felvételt anélkül kötik a képesítésre vonatkozó feltételekhez, hogy az érdekeltek megismerhetnék a velük kapcsolatban hozott határozat alapjául szolgáló indokokat, és anélkül, hogy azzal szemben olyan hatékony bírósági jogorvoslati lehetőséget vehetnének igénybe, amely lehetővé teszi a határozat különösen az uniós jogból eredő azon követelmény tiszteletben tartása tekintetében meglévő jogszerűségének ellenőrzését, hogy a más tagállamokban megszerzett és elismert képesítésüket megfelelően figyelembe vették-e.

               4.

               A — jelenleg az EUMSZ 56. cikknek megfelelő — EK 49. cikkel ellentétes a 2004. február 11-i 2004-130. sz. törvénnyel módosított, az igazságügyi szakértőkről szóló, 1971. június 29-i 71-498. sz. törvény 2. cikkében előírthoz hasonló azon követelmény, amelynek értelmében az igazságügyi szakértők nemzeti jegyzékébe fordítói minőségben csak az a személy vehető fel, aki igazolja, hogy az igazságügyi szakértőknek a valamely cour d’appel által vezetett jegyzékében egymást követő három évig szerepelt, amennyiben kitűnik, hogy az említetthez hasonló követelmény megakadályozza, hogy a valamely más tagállamban letelepedett és a jegyzékben való szereplést nem igazoló személy kérelmének elbírálása keretében az e személy által megszerzett és valamely más tagállamban elismert képesítést megfelelően figyelembe vegyék annak megállapítása céljából, hogy e képesítés egyenértékűnek tekinthető-e — és milyen mértékben — az igazságügyi szakértők valamely cour d’appel által vezetett jegyzékében három egymást követő évig szereplő személytől rendesen elvárható képességekkel.

               5.

               Az igazságügyi szakfordítóknak az igazságügyi szakértők Cour de cassation által vezetett nemzeti jegyzékéhez hasonló jegyzékbe felvett szakértők által ellátott tevékenységei nem tartoznak a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti „szabályozott szakma” fogalmába.

      (1)  HL C 282., 2009.11.21.


title: C-139/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2014. március 20-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona kontra Generalidad de Cataluña (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem  — Hatodik héairányelv  — Adómentességek  — Értékpapír értékesítésére irányuló olyan ügyletek, amelyek ingatlanok tulajdonjogának átruházására is kiterjednek  — A héától eltérő közvetett adóval terhelés  — EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 63. cikk  — Tisztán belső jellegű helyzet)

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/5

         A Bíróság (tizedik tanács) 2014. március 20-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona kontra Generalidad de Cataluña
   (C-139/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Hatodik héairányelv - Adómentességek - Értékpapír értékesítésére irányuló olyan ügyletek, amelyek ingatlanok tulajdonjogának átruházására is kiterjednek - A héától eltérő közvetett adóval terhelés - EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 63. cikk - Tisztán belső jellegű helyzet))
   2014/C 142/05
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona

      Alperes: Generalidad de Cataluña

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunal Supremo – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke B. része d) pontjának értelmezése – A 13. cikk B. része d) pontjának 5. alpontjában foglalt, értékpapírra vonatkozó ügyletek adómentessége – Kivétel – Értékpapír értékesítésére irányuló olyan ügyletek, amelyek ingatlanok tulajdonjogának átruházására is kiterjednek – Alapvetően ingatlanvagyonnal rendelkező társaságok tőkéjében való többségi részesedés megszerzését a héától eltérő, közvetett adóval terhelő nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

   Az 1991. december 16-i 91/680/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint a természetes személyek jövedelemadójáról szóló, 1991. június 6-i 18/1991. sz. törvénnyel (Ley 18/1991 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas) módosított, az értékpapírok kereskedelméről szóló, 1988. július 28-i 24/1988. sz. törvény (Ley 24/1988 del Mercado de Valores) 108. cikke, amely az alapvetően ingatlanvagyonnal rendelkező társaságok tőkéje többségi részesedésének megszerzését az alapeljárásban szereplőhöz hasonló, a héától eltérő, közvetett adóval terheli.

      (1)  HL C 174., 2012.6.16.


title: C-360/05. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2003/96/EK irányelv – Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása – Az előírt határidőn belüli át nem ültetés)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/18

         A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-360/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2003/96/EK irányelv - Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása - Az előírt határidőn belüli át nem ültetés)
   (2006/C 294/29)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: K. Gross és M. Velardo meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. De Bellis és I. Braguglia meghatalmazottak)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.) előírt határidőn belüli át nem ültetése
   Rendelkező rész

               1)

               Az Olasz Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvnek – nem teljesítette a fenti irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 281., 2005.11.12.


title: T-207/14. sz. ügy: 2014. március 28-án benyújtott kereset – Aluwerk Hettstedt kontra ECHA

text:
               30.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/24

         2014. március 28-án benyújtott kereset – Aluwerk Hettstedt kontra ECHA
   (T-207/14. sz. ügy)
   2014/C 202/31
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Aluwerk Hettstedt GmbH (Hettstedt, Németország) (képviselők: M. Ahlhaus és J. Schrotz ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa érvénytelennek az Európai Vegyianyag-ügynökség 2014. január 21-én hozott SME(2013) 4525. sz. határozatát, valamint 2014. január 23-i 10046841. sz. számláját;

               —

               kötelezze az alperest az összes költség viselésére, ideértve az alperes költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az alperes hatáskörének hiányára alapított jogalap.

                           —

                           Az alperesnek nem volt hatásköre a megtámadott SME(2013) 4525. sz. határozat elfogadására. Sem az 1907/2006/EK rendelet (1), sem pedig a 340/2008/EK rendelet (2) nem jogosítja fel az alperest, hogy külön határozatot fogadjon el arra vonatkozóan, hogy a regisztráló megfelel-e a kkv-kra vonatkozó feltételnek.

               2.

               A második, az 1958. április 15-i rendelet megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperessel folytatott teljes kapcsolattartás során az alperes figyelmen kívül hagyta azon kötelezettségét, hogy a valamely tagállam szuverenitása alá tartozó személlyel e tagállam hivatalos nyelvén érintkezzen. E jogsértés megakadályozta a felperest abban, hogy teljesítse a kisvállakozáskénti jogállás biztosításával kapcsolatban számára előírt követelményeket.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozatok jogellenesek, és a felperesre kivetett igazgatási díj aránytalan.

                           —

                           A megtámadott határozatok alapvetően jogellenesek. A felperes jogosult volt arra, hogy a 340/2008/EK rendelet szerinti díjcsökkentésben részesüljön. Az alperes igazgatási díjra vonatkozó számlája nem igazolt, mivel a felperesre téves eljárásban vetették ki e díjat. Az igazgatási díj nem rendelkezik megfelelő jogalappal és aránytalan.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.).

      (2)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az Európai Vegyianyag-ügynökség részére fizetendő díjakról szóló, 2008. április 16-i 340/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 107., 6. .).


title: C-557/14. sz. ügy: 2014. december 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/28

         2014. december 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-557/14. sz. ügy)
   (2015/C 046/35)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Braga da Cruz és E. Manhaeve meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel nem tette meg a C-530/07. sz., Bizottság kontra Portugál Köztársaság ügyben 2009. május 7-én hozott ítéletében (1) foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikkből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot, hogy fizessen 20  196 euró összegű kényszerítő bírságot a fent hivatkozott C-530/07. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésével kapcsolatos késedelem minden egyes napjára a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének napjától a fent hivatkozott C-530/07. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének napjáig;

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot, hogy fizessen 2  244 euró napi átalányösszeget a fent hivatkozott C-530/07. sz. ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének napjáig, vagy a fent hivatkozott C-530/07. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének napjáig, amennyiben annak végrehajtására korábban kerül sor;

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               I.

                  A szankció meghatározása, amelynek három kritériumon kell alapulnia:

               1.

                  A jogsértés súlya: A Bizottság 3-as súlyossági együtthatót javasol az 1-től 20-ig terjedő skálán. Az EK-szerződés 228. cikkének végrehajtásáról szóló bizottsági közlemény (a továbbiakban: 2005-ös közlemény) értelmében a Bizottság a következők figyelembevételével számítja ki ezen együtthatót:

                           a)

                              A jogsértés tárgyát képező uniós jogszabályok fontossága: A települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: 91/271 irányelv) 1., 2. cikkéből, a 3. cikkének (1) és (4) bekezdéséből, valamint az I. mellékletéből kitűnik, hogy a kezeletlen települési szennyvíz befogadó vizekbe való kibocsátása olyan szennyezést okoz, amely jelentősen befolyásolja az ilyen vizek minőségét, és a hozzájuk kapcsolódó ökoszisztémákat. Valamennyi, 15  000 lakosegyenértéknél (LE) nagyobb agglomerációkból származó települési szennyvíz összegyűjtése és kezelése alapvető jelentőségű a befogadó vizek, a vízi ökoszisztémák és az e víztömegtől közvetlenül függő szárazföldi ökoszisztémák minőségének megőrzése és javítása, valamint az uniós irányelvek teljes és megfelelő alkalmazása szempontjából.

                           b)

                              Az említett jogsértésnek az egyéni és közérdekre gyakorolt hatásai:

                                       —

                                       A környezetvédelem és emberi egészség védelme közérdeken alapul. A Bíróság C-530/07. sz. ügyben hozott ítéletében (a továbbiakban: ítélet) foglaltak hiányos teljesítése jelentős környezetszennyezési veszéllyel és az emberi egészséget érintő következményekkel jár.

                                       —

                                       Az ítéletben foglaltak hiányos teljesítése ugyanígy érintheti más európai uniós irányelv alkalmazását, és közvetlenül befolyásolja a lakosság azon lehetőségét, hogy nem szennyezett, szabadidős tevékenységek végzését lehetővé tévő befogadó víztömeghez jussanak, ami következménnyel járhat az idegenforgalom ágazatára, és a hozzá kapcsolódó gazdasági tevékenységre.

                           c)

                              Egyéb, súlyosbító és enyhítő körülmények:

                                       —

                                          Enyhítő körülmények:

                                                   i)

                                                   A 15  000 lakosegyenértéknél (LE) nagyobb és a 91/271 irányelv 4. cikkének nem megfelelő agglomerációk száma az EUMSZ 258. cikk alapján hozott ítélet kihirdetése óta 15-ről 2-re csökkent.

                                                   ii)

                                                   Ami Vila Real de Santo António agglomerációt illeti, 2009 óta működik egy új kezelőtelep, és ezen agglomerációban csupán három terület nem csatlakozott még az említett telephez; ami Matosinhost illeti, a jelenlegi kezelőtelep az agglomeráció szennyvizeinek elsődleges tisztítását teszi lehetővé, amely vizeket aztán a tengerbe engedik a tengerparttól több mint két kilométer távolságra, tengeralatti kibocsátáson keresztül.
                                                   A portugál hatóságok szerint, e körülmény nem befolyásolja a fürdővizek minőségét.

                                       —

                                          Súlyosbító körülmények:

                                                   i)

                                                   Az ítéletben foglaltak maradéktalan teljesítése nem bizonyítható 2018 előtt, miközben a jelen ügy tárgyát képező összegyűjtési és kezelési kötelezettségeket legkésőbb 2000. december 31-ig kellett volna teljesíteni.

                                                   ii)

                                                   A 91/271 irányelv szóban forgó rendelkezései, amelyeket a Portugál Köztársaság továbbra sem teljesít, egyértelmű kötelezettséget fogalmaznak meg.

                                                   iii)

                                                   A portugál hatóságok az általuk több ízben a Bizottság elé terjesztett időpontokat oly módon nem tartották be, amelyet a Bizottság súlyosnak ítél.

                                                   iv)

                                                   A kifejezetten a települési szennyvizek kezelésével kapcsolatos, Portugáliával szembeni kötelezettségszegési eljárások – beleértve a Bírósági ítéleteket is – magas száma az ismétlődő jogsértő magatartást tesz nyilvánvalóvá, amelyet ráadásul olyan ágazatban tanúsítanak, ahol az emberi egészségre és környezetre gyakorolt hatás különösen jelentős.

               2.

                  A jogsértés időtartama: Az ítélet meghozatala óta eltelt időt figyelembe véve a Bizottság a legmagasabb, vagyis a 3-as, időtartamra vonatkozó együttható alkalmazását javasolja.

               3.

                  A szankció visszatartó ereje biztosításának szükségessége: Ahogy azt a 2005-ös közlemény kifejti, a visszatartó erő nagyságát az „n” együttható segítségével fejezik ki, amely két tényező átlaga: egyrészt az érintett tagállam bruttó hazai terméké, másrészt a szavazatok súlyozásáé a Tanácsban. Portugália esetében az alkalmazandó „n” együttható 3,40.

         II.   A szankció összegének számítása:

               a)

                  A késedelmes napokra vonatkozó kényszerítő bírság:

                           —

                           A 2005-ös közlemény értelmében a következő képlet alapján számítandó ki:

                              egységes átalányösszeg x súlyossági együttható x a mulasztás időtartamát tükröző együttható x „n” együttható, vagyis a jelen esetben 660 x 3 x 3 x 3,40 = 20  196 euró/nap.

                           —

                           A késedelmes napokra vonatkozó kényszerítő bírság fokozatos csökkentésének biztosítása érdekében a Bizottság javasolja a késedelmes napokra vonatkozó kényszerítő bírság összegének (20  196 euró/nap) az ítéletet még nem teljesítő lakosegyenérték számával való osztását. A legutóbbi adatok szerint a 91/271 irányelvet még nem teljesítő lakosegyenérték száma 3 21  950. Következésképpen a Bizottság javasolja az egységes átalányösszeg (20  196 euró/nap) 3 21  950-nel való osztását.

                           —

                           Ezen osztás eredménye (20  196: 3 21  950), vagyis 0,06 euró/nap levonandó az egységes átalányösszegből minden olyan lakosegyenérték után, amely időközben jogkövető helyzetbe kerül.

               b)

                  Az átalányösszeg:

                           —

                           Az átalányösszeg meghatározásához szükséges napi összeg kiszámítása nagymértékben megegyezik a kényszerítő bírság meghatározásánál alkalmazott napi összeg kiszámításával: az egységes átalányösszeget meg kell szorozni a súlyossági együtthatóval, majd a kapott eredményt meg kell szorozni az ország állandó együtthatójával („n” együttható), ami egyszerre figyelembe veszi az érintett tagállam fizetési képességét és a Tanácsban az e tagállam rendelkezésére álló szavazatok számát.

                           —

                           Az átalányösszeghez azonban a Bizottság a kényszerítő bírsághoz alkalmazottnál alacsonyabb átalányalapból indul ki, mivel a jogsértő tagállam magatartása elítélendőbb az EUMSZ 260. cikk alapján hozott ítélet meghozatalakor, hiszen a jogsértés a Bíróság egymást követő ítéleteinek ellenére fennáll. Az átalányösszeg megfizetéséhez szükséges egységes átalányösszeg jelenleg 220 euró/nap; a Bizottság nem tesz javaslatot mulasztás időtartamát tükröző együtthatóra.

                           —

                           Így figyelembe véve az egységes átalányösszeget, a súlyossági együtthatót és az „n” együtthatót, az átalányösszeg meghatározására szolgáló napi összeg: 220 x 3 x 3,40 = 2  244 euró.

               c)

                  A legalacsonyabb átalányösszeg vizsgálata:

                           —

                           Meg kell vizsgálni, hogy az adott tagállam tekintetében megállapított minimális átalányösszegre tekintettel napi összeget vagy egy állandó összeget kell-e javasolni a Bíróság számára. E tekintetben össze kell hasonlítani egyrészt az átalányösszeg meghatározásához szükséges napi összeg összértékét, amelyet a (az EUMSZ 260. cikk szerinti kereset benyújtásáról szóló) bizottsági határozat napjáig kell számítani, másrészt az adott tagállamra meghatározott minimális átalányösszeget.

                           —

                           Az ítélet meghozatalától (2009. május 7.) és az EUMSZ 260. cikk szerinti kereset benyújtásáról szól bizottsági határozat elfogadásáig (2014. október 16.) eltelt napok száma 1987. Következésképpen az említett bizottsági határozat elfogadásának napján az átalányösszeg meghatározásához szükséges napi összeg összértéke 2  244 euró x 1987 nap = 4 4 58  828 euró.

                           —

                           A Portugália tekintetében megállapított minimális átalányösszeg jelenleg 1 8 75  000 euró.

                           —

                           Ennek következtében, mivel az átalányösszeg meghatározásához szükséges napi összeg 2014. október 16-i összértéke magasabb, mint a Portugália tekintetében megállapított minimális átalányösszeg, a Bizottság azt javasolja, hogy a Bíróság az átalányösszeg meghatározásához szükséges napi összeg, vagyis napi 2  244 euró megfizetésére kötelezze Portugáliát az ítélet kihirdetésének napjától az EUMSZ 260. cikk alapján meghozandó ítélet kihirdetésének napjáig, vagy az első ítéletben foglaltak Portugália általi teljesítésének napjáig, amennyiben annak végrehajtására korábban kerül sor.

      (1)  EU:C:2009:292.

      (2)  HL L 135,p. 40.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 26. o.


title: C-367/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. február 13-i ítélete (az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Susanne Sokoll-Seebacher által indított eljárás (Letelepedés szabadsága — Közegészség — EUMSZ 49. cikk — Gyógyszertárak — A lakosság megfelelő gyógyszerellátása — Működési engedély — A gyógyszertárak területi megoszlása — Alapvetően demográfiai kritériumon alapuló határértékek bevezetése — A gyógyszertárak közötti minimális távolság)

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/9

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. február 13-i ítélete (az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Susanne Sokoll-Seebacher által indított eljárás
   (C-367/12. sz. ügy) (1)

   (Letelepedés szabadsága - Közegészség - EUMSZ 49. cikk - Gyógyszertárak - A lakosság megfelelő gyógyszerellátása - Működési engedély - A gyógyszertárak területi megoszlása - Alapvetően demográfiai kritériumon alapuló határértékek bevezetése - A gyógyszertárak közötti minimális távolság)
   2014/C 93/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Az alapeljárás felei

   Susanne Sokoll-Seebacher

      Az eljárásban részt vesz: Agnes Hemetsberger mint Susanna Zehetner jogutódja

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Ausztria) — Az EUMSZ 49. cikknek és az Európai Unió Alapjogi Chartája 16. és 47. cikkének az értelmezése — Olyan tagállami szabályozás, amely egy gyógyszertár működési engedélyének a megadását a piac igényeinek számos bonyolult és szinte átláthatatlan kritériumra alapított értékelésétől teszi függővé

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 49. cikket és különösen a megvalósítani kívánt cél koherens elérésének követelményét akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló tagállami jogszabály, amely az új gyógyszertár létrehozása iránti igény vizsgálatához szükséges alapvető kritériumként szigorú határt rögzít a „továbbra is ellátandó személyek” száma tekintetében, amennyiben az illetékes nemzeti hatóságoknak nincs lehetőségük a helyi adottságok figyelembevételével eltérni e határtól.

      (1)  HL C 331., 2012.10.27.


title: C-165/09. sz. ügy: A Raad Van Staate (Hollandia) által 2009. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals kontra College van Gedeputeerde Staten van Groningen, érintett harmadik személy: RWE Power AG

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/2

         A Raad Van Staate (Hollandia) által 2009. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals kontra College van Gedeputeerde Staten van Groningen, érintett harmadik személy: RWE Power AG
   (C-165/09. sz. ügy)
   2009/C 193/02
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   A Raad Van Staate

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals.

      Alperes: College van Gedeputeerde Staten van Groningen

      Érintett harmadik személy: RWE Power AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Azt jelenti-e az irányelvnek megfelelő értelmezés kötelezettsége, hogy úgy lehet és kell értelmezni a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló 96/61/EK irányelvből (1) (jelenleg a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló 2008/1/EK irányelv (2)) fakadó, a Wet milieubeheer által átültetett kötelezettségeket, hogy valamely környezetvédelmi engedély megadása iránti kérelem elbírálása során teljes mértékben figyelembe kell venni az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékéről szóló 2001/81/EK irányelv (3) (a továbbiakban: NEC-irányelv) szerinti nemzeti SO2 kibocsátási határértékeket, különösen, amennyiben a 96/61/EK irányelv, jelenleg 2008/1/EK irányelv 9. cikkének (4) bekezdése szerinti kötelezettségről van szó?

               2.

                           a)

                           Vonatkozik-e a NEC-irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti 2002. november 27. és 2010. december 31. közötti időszakra is a tagállam azon kötelezettsége, hogy tartózkodjon olyan előírások meghozatalától, amelyek komolyan veszélyeztetik a szóban forgó irányelv által meghatározott cél megvalósítását?

                           b)

                           A korábban említett tartózkodási kötelezettség mellett vagy helyett a 2002. november 27. és 2010. december 31. közötti releváns időszakban vonatkoznak-e tevőleges kötelezettségek az érintett tagállamra abban az esetben, ha ezen időszak letelte után várhatóan vagy valóban túllépik a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2 kibocsátási határértéket?

                           c)

                           A 2. a) és a 2. b) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2kibocsátási határérték túllépéséhez vagy ennek veszélyéhez hozzájáruló létesítmény környezetvédelmi engedély iránti kérelem szerint a létesítményt legkorábban 2011-ben helyezik üzembe?

               3.

                           a)

                           A második kérdés szerinti kötelezettségekből következik-e az, hogy a tagállamnak meg kell tagadnia a kérelmezett környezetvédelmi engedély megadását, vagy további feltételekhez vagy korlátozásokhoz kell kötnie az engedélyt, ha nem biztosított, hogy a környezetvédelmi engedély iránti kérelemmel érintett létesítmény nem járul hozzá a nemzeti SO2 kibocsátási határérték túllépéséhez vagy ennek veszélyéhez? Ennek a kérdésnek a megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a létesítmény milyen mértékben járul hozzá ehhez a túllépéshez vagy ennek veszélyéhez?

                           b)

                           Vagy az következik-e a NEC-irányelvből, hogy valamely tagállam a nemzeti SO2 kibocsátási határérték túllépése vagy ennek veszélye esetén is rendelkezik mérlegelési jogkörrel arra vonatkozóan, hogy az ezen irányelvben előírt célok eléréséhez az engedély megtagadása vagy további feltételekhez és korlátozásokhoz kötése helyett más intézkedéseket hozzon, például másfajta kiegyenlítést alkalmazzon?

               4.

               Amennyiben a tagállammal szemben fennállnak a második és a harmadik kérdés szerinti kötelezettségek, hivatkozhat-e magánszemély a nemzeti bíróság előtt ezen kötelezettségek betartására?

               5.

                           a)

                           Hivatkozhat-e magánszemély közvetlenül a NEC-irányelv 4. cikkére?

                           b)

                           Ha igen, a közvetlen hivatkozás 2002. november 27-e vagy csak 2010. december 31-e után lehetséges? Ennek a kérdésnek a megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a környezetvédelmi engedély iránti kérelemből kitűnik, hogy az engedélyezett létesítményt legkorábban 2011-ben helyezik üzembe?

               6.

               Amennyiben valamely környezetvédelmi engedély megadása és/vagy más intézkedések meghozatala hozzájárul a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2 kibocsátási határérték túllépéséhez vagy annak veszélyéhez, akkor magánszemély ezen irányelv 4. cikkéből

                           a)

                           levezetheti-e az arra vonatkozó általános igényét, hogy az érintett tagállam olyan intézkedéscsomagot állítson össze, amellyel legkésőbb 2010-ig a NEC-irányelv szerinti nemzeti kibocsátási határértéknél alacsonyabb szintre korlátozza a nemzeti SO2 kibocsátást, vagy ha ez nem sikerül, akkor olyan intézkedéscsomagot állítson össze, amellyel a kibocsátás a lehető leggyorsabban erre a szintre korlátozható;

                           b)

                           levezetheti-e az arra vonatkozó konkrét igényét, hogy az érintett tagállam egy meghatározott létesítmény vonatkozásában olyan egyedi intézkedéseket hozzon — például az engedély megtagadása formájában vagy az engedély megadásának további feltételekhez vagy korlátozásokhoz kötésével —, amelyek hozzájárulnak az éves nemzeti SO2kibocsátásnak a NEC-irányelv szerinti nemzeti kibocsátási határértéknél alacsonyabb szintre korlátozásához, vagy ha ez nem sikerül, akkor olyan intézkedéseket hozzon, amelyek hozzájárulnak ahhoz, hogy a kibocsátás a lehető leggyorsabban erre a szintre legyen korlátozható?

                           c)

                           A 6. a) és a 6. b) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a létesítmény milyen mértékben járul hozzá a túllépéshez vagy annak veszélyéhez?

      (1)  A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 1996. szeptember 24-I 96/61/EK tanácsi irányelv (HL L 257., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 80. o.)

      (2)  A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről (kodifikált változat) szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 24., 8. o.)

      (3)  Az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeiről szóló, 2001. október 23-i 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 309., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 320. o.)


title: T-128/09. sz. ügy: 2009. március 31-én benyújtott kereset — Meridiana és Eurofly kontra Bizottság

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/46

         2009. március 31-én benyújtott kereset — Meridiana és Eurofly kontra Bizottság
   (T-128/09. sz. ügy)
   2009/C 141/97
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Meridiana SpA (Olbia, Olaszország) és Eurofly SpA (Milánó, Olaszország) (képviselők: N. Green QC, K. Bacon Barrister, C. Osti és A. Prastaro, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a C (2008) 6745. sz., 2008. november 12-én hozott végleges bizottsági határozatot;

               —

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek a C (2008) 6745. sz., 2008. november 12-én hozott végleges bizottsági határozat megsemmisítését kérik, amely határozat megállapítja, hogy az Alitalia eszközeinek az olasz hatóságok által bejelentett elidegenítési eljárása nem minősül a vevő számára nyújtott állami támogatásnak (N 510/2008. sz. állami támogatás) (1). A felperesek a légi szállítás piacán versenytársak, és a Bizottságnál panaszt nyújtottak be az olasz hatóságok bejelentett intézkedéseit illetően.
   A felperesek az alábbi jogalapokra hivatkoznak keresetük alátámasztása érdekében:
   Elsősorban arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat jogban való tévedéseket és nyilvánvaló ténybeli hibákat tartalmaz, az indokolása pedig hiányos, mivel a Bizottság megállapította, hogy az Alitalia eszközei piaci áron kerülnek értékesítésre. A felperesek különösen arra hivatkoznak, hogy a Bizottság által meghatározott eljárás jellegzetességei nem támasztják azt alá, hogy az Alitalia eszközeinek elidegenítéséről folytatott tárgyalásokat megelőzően ezen eszközöket független szakértők értékelték volna. A felperesek véleménye szerint a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem tulajdonított megfelelő súlyt annak, hogy az Alitalia eszközei elidegenítésére irányuló eljárás nem nyílt és átlátható.
   Másodsorban a felperesek úgy érvelnek, hogy a Bizottság azon következtetése, miszerint az eszközök átruházásával kapcsolatos megállapodás célja nem az állami támogatás visszafizetésére vonatkozó kötelezettség megkerülése volt, a jog téves alkalmazásán, nyilvánvaló ténybeli hibákon és az indokolás hiányosságán alapul.
   Harmadsorban a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és megsértette az indokolási kötelezettségét, amikor nem vizsgálta meg, hogy az Olaszországban 2008-ban a különleges fizetésképtelenségi eljárásra vonatkozóan bevezetett szabályozás nem jelent-e önmagában az Alitalia és a vevő részére nyújtott állami támogatást, amint azt a felperesek panaszukban benyújtották, mivel az volt e szabályozás célja, hogy az Alitalia eszközeinek átruházását lehetővé tegye.
   Negyedsorban a felperesek szerint a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és megsértette az indokolási kötelezettségét, amikor nem vizsgálta meg, hogy a felperesek panaszának bizonyos elemei alátámasztják-e az állami támogatás létét, többek között az Alitalia eszközeinek olyan körülmények között történő elidegenítése, amelyek között egy átlagos magánbefektető ezt nem tette volna, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése, egy másik vállalkozás eszközeinek az értékesítésbe történő bevonása, egy másik vállalkozás megszerzése az Alitalia vevője által.
   Végül a felperesek úgy érvelnek, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem indított hivatalos vizsgálatai eljárást az EK 88. cikk (2) bekezdésének értelmében, és inkább az előzetes vizsgálat alapján hozott határozatot az ügyben.

      (1)  HL 2009. C 46., 6. o.


title: C-280/15. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2016. június 22-i ítélete (a Harju Maakohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Irina Nikolajeva kontra Multi Protect OÜ (Előzetes döntéshozatal — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 9. cikk (3) bekezdése és a 102. cikk (1) bekezdése — Az európai uniós védjegybíróságok arra vonatkozó kötelezettsége, hogy harmadik személyeket a védjegybitorlástól eltiltó végzést hozzanak — Az ilyen végzés meghozatala iránti kérelem hiánya — A „nyomós ok” fogalma, amely alapján el lehet tekinteni az ilyen eltiltástól — A „megfelelő összegű kártérítés” fogalma olyan tények esetében, melyekre az európai uniós védjegybejelentés meghirdetését követően és a védjegy lajstromozásának meghirdetését megelőzően került sor)

text:
               29.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/6

         A Bíróság (hetedik tanács) 2016. június 22-i ítélete (a Harju Maakohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Irina Nikolajeva kontra Multi Protect OÜ
   (C-280/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 9. cikk (3) bekezdése és a 102. cikk (1) bekezdése - Az európai uniós védjegybíróságok arra vonatkozó kötelezettsége, hogy harmadik személyeket a védjegybitorlástól eltiltó végzést hozzanak - Az ilyen végzés meghozatala iránti kérelem hiánya - A „nyomós ok” fogalma, amely alapján el lehet tekinteni az ilyen eltiltástól - A „megfelelő összegű kártérítés” fogalma olyan tények esetében, melyekre az európai uniós védjegybejelentés meghirdetését követően és a védjegy lajstromozásának meghirdetését megelőzően került sor))
   (2016/C 314/09)
   Az eljárás nyelve: észt

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Harju Maakohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Irina Nikolajeva

      Alperes: Multi Protect OÜ

      Rendelkező rész

               1)

               Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet 102. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, ha a nemzeti eljárási jog bizonyos elveinek alkalmazásában egy európai uniós védjegybíróság nem hoz harmadik személyeket a védjegybitorlástól eltiltó végzést, azon indokkal, hogy a védjegy jogosultja e bíróság előtt nem terjesztett elő erre irányuló kérelmet.

               2)

               A 207/2009 rendelet 9. cikke (3) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az európai uniós védjegy jogosultja a védjegybejelentés meghirdetését megelőző cselekményekért harmadik féltől kártérítést kérhet. Az e védjegybejelentés meghirdetését követő, azonban e védjegy lajstromozásának meghirdetését megelőző időszakban harmadik felek által elkövetett cselekmények esetében az e rendelkezésben szereplő „megfelelő összegű kártérítés” fogalmába beletartozik a harmadik személyek által az említett védjegy használatából húzott tényleges hasznok visszatérítése. Ezzel szemben a „megfelelő összegű kártérítés” fogalmába nem tartozik bele az említett védjegy jogosultja által esetleg elszenvedett súlyosabb, adott esetben nem vagyoni kár megtérítése.

      (1)  HL C 262., 2015.8.10.


title: C-500/07. P. sz. ügy: A Bíróság 2008. november 25-i végzése – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – Megsemmisítés iránti kereset – A keresetindítás határideje – Kiindulópont – Az Elsőfokú Bírósághoz valamely bizottsági határozat személyi hatályának megállapítása iránt benyújtott kereset – Hatáskör nyilvánvaló hiánya)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/11

         A Bíróság 2008. november 25-i végzése – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-500/07. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Megsemmisítés iránti kereset - A keresetindítás határideje - Kiindulópont - Az Elsőfokú Bírósághoz valamely bizottsági határozat személyi hatályának megállapítása iránt benyújtott kereset - Hatáskör nyilvánvaló hiánya)
   (2009/C 69/18)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (képviselők: E. Coffrini és F. Tesauro avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Righini és G. Conte meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (negyedik tanács) a T-175/07. sz., Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) kontra Bizottság ügyben 2007. szeptember 17-én hozott végzése ellen benyújtott fellebbezés, amely végzésében az Elsőfokú Bíróság elutasította azt a kérelmet, amely elsődlegesen annak megállapítására irányult, hogy a felperesre nem vonatkozik az Olaszország által a többségi állami tulajdonban lévő, közszolgáltatást nyújtó vállalkozásoknak nyújtott adómentességekre és kedvezményes kölcsönökre vonatkozó állami támogatásról szóló, 2002. június 5-i 2003/193/EK bizottsági határozat (HL 2003. L 77., 21. o.), másodlagosan pedig annak megállapítására, hogy a felperes nem részesült jogellenes támogatásban, következésképpen e határozat szükséges mértékben történő megsemmisítésére
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Territorio Energia Ambiente SpA (TEA)-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: C-521/12. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2012. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — T.C. Briels és társai kontra Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               23.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/3

         A Raad van State (Hollandia) által 2012. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — T.C. Briels és társai kontra Minister van Infrastructuur en Milieu
   (C-521/12. sz. ügy)
   2013/C 55/04
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: T.C. Briels, M. Briels-Loermans, R.L.P. Buchholtz, Stichting A2-Platform Boxtel e.o. és társai, H.W.G. Cox, G.P.A. Damman, P.A.M. Goevaers e.a., J.H. van Haaren en L.S.P. Dijkman, R.A.H.M. Janssen, M.M. van Lanschot, J.E.A.M. Lelijveld e.a., A. Mes e.a., A.J.J. Michels, VOF Isphording és társai, M. Peijnenborg en S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte en P.M. Punte-Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W.C.M.A.J.G. van Rijckevorsel en M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant en Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e.o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A.C.M.W. Teulings en Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I e.a., M.C.T. Veroude, E.J.A.M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV és társai, M.A.A. van Kessel, Bricorama BV és társai

      Alperes: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Az eljárás további résztvevői: Burgemeester en wethouders van Best, Burgemeester en wethouders van Boxtel

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (3) bekezdésében szereplő „nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét” szövegrészt, hogy abban az esetben, ha a projekt hátrányosan befolyásolja valamely védett élőhelytípus természeti területen lévő területének épségét, nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, ha a projekt keretében a természeti területen az említett élőhelytípus azonos nagyságú vagy nagyobb területét alakítják ki?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre az a válasz adandó, hogy úgy kell értelmezni a „nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét” szövegrészt, hogy a projekt hátrányosan fogja befolyásolni az érintett Natura 2000 természeti terület épségét, úgy az élőhelytípus új területének kialakítása az irányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett kiegyenlítő intézkedésnek tekintendő-e ebben az esetben?

      (1)  HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.


title: T-55/09. sz. ügy: 2009. február 13-án benyújtott kereset – Swarovski kontra OHIM – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

text:
               1.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/18

         2009. február 13-án benyújtott kereset – Swarovski kontra OHIM – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)
   (T-55/09. sz. ügy)
   2009/C 102/30
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Daniel Swarovski (Volders, Ausztria) (képviselő: R. Küppers ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Swarovski AG (Triesen, Liechtenstein)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanács R 0348/2008-1. sz. fellebbezési ügyben 2008. november 9-én hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a fellebbezést utasítsa el;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a beavatkozót kötelezze az eljárás költségeinek – ideértve a fellebbezési eljárás költségeit is – viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a 3., 4., 8., 9., 15., 16., 18., 20., 21., 26., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 39. és 44. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „Daniel Swarovski Privat” szóvédjegy (3 981 099. sz. bejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Swarovski AG.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 16., 18., 21., 25. és 41. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „DANIEL SWAROVSKI” szóvédjegy (3 895 133. sz. közösségi védjegy); a 2., 3., 6., 8., 9., 11., 16., 18., 19., 20., 21., 24., 25., 28., 34., 35. és 41. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „Swarovski” szóvédjegy (3 895 091. sz. közösségi védjegy); a 36. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó „Swarovski” szóvédjegy (218 795. sz. osztrák szóvédjegy); a 11., 16., 21. és 34. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Swarovski” szóvédjegy (96 389. sz. osztrák szóvédjegy), valamint a 8., 9., 11., 14., 18., 21., 25. és 26. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Swarovski” szóvédjegy (528 189. sz. nemzetközi lajstromozás Olaszország vonatkozásában).

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést részben elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (5) bekezdésének megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye, nem állnak fenn a korábbi védjegyek szükséges sérelmei, továbbá a korábbi védjegyeket megillető oltalmat helytelenül állapították meg.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).