title: C-264/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. november 29-i ítélete (a Finanzgericht Münster [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Harry Mensing kontra Finanzamt Hamm (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 314. cikk – 316. cikk – 322. cikk – A műalkotások területén alkalmazandó különös szabályozások – Az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás – Adóalany használtcikk-kereskedők – Műalkotásoknak az alkotó vagy jogutódai általi értékesítése – Közösségen belüli ügyletek – Az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás alkalmazásának választásához való jog gyakorlásának valamely adóalannyal szembeni megtagadása a hatóságok által – Alkalmazási feltételek – Az előzetesen felszámított adó levonásához való jog – Műalkotások, régiségek és gyűjteménydarabok)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/4

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. november 29-i ítélete (a Finanzgericht Münster [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Harry Mensing kontra Finanzamt Hamm
      (C-264/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 314. cikk - 316. cikk - 322. cikk - A műalkotások területén alkalmazandó különös szabályozások - Az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás - Adóalany használtcikk-kereskedők - Műalkotásoknak az alkotó vagy jogutódai általi értékesítése - Közösségen belüli ügyletek - Az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás alkalmazásának választásához való jog gyakorlásának valamely adóalannyal szembeni megtagadása a hatóságok által - Alkalmazási feltételek - Az előzetesen felszámított adó levonásához való jog - Műalkotások, régiségek és gyűjteménydarabok))
      (2019/C 35/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Münster

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Harry Mensing

         Alperes: Finanzamt Hamm

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 316. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy adóalany használtcikk-kereskedő választhatja az árrés adóztatására vonatkozó szabályozás alkalmazását olyan műalkotások értékesítésére, amelyeket számára előzetesen egy adómentes, Közösségen belüli ügylet keretében értékesített az alkotó vagy annak jogutódai, amennyiben ez utóbbiak nem tartoznak az ezen irányelv 314. cikkében felsorolt személyek kategóriáiba.

                  2)

                  Egy adóalany használtcikk-kereskedő nem választhatja az árrés adóztatására vonatkozó, a 2006/112 irányelv 316. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt szabályozás alkalmazását olyan műalkotások értékesítésére, amelyeket számára előzetesen adómentes, Közösségen belüli értékesítés keretében értékesítettek, azzal egyidejűleg, hogy követeli az előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó visszatérítéséhez való jogot olyan helyzetekben, amelyekben e jogot kizárja ezen irányelv 322. cikkének b) pontja, még akkor sem, ha ez utóbbi rendelkezést nem ültették át a nemzeti jogba.

         (1)  HL C 283., 2017.8.28


title: T-704/18. sz. ügy: 2018. november 28-án benyújtott kereset – Wacker Chemie kontra Bizottság

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/30

      2018. november 28-án benyújtott kereset – Wacker Chemie kontra Bizottság
      (T-704/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/37)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Wacker Chemie AG (München, Németország) (képviselők: M. Kachel és D. Fouquet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát annyiban, amennyiben az a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában elrendeli a hálózatot évente legalább 7 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 7 500 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 8 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését;

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában teljes egészében semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-693/18. sz., ZY kontra Bizottság ügyben hivatkozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: C-738/18. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-93/17. sz., Duferco Long Products kontra Bizottság ügyben 2018. szeptember 18-án hozott ítélete ellen a Duferco Long Products SA által 2018. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/15

      A Törvényszék (első tanács) T-93/17. sz., Duferco Long Products kontra Bizottság ügyben 2018. szeptember 18-án hozott ítélete ellen a Duferco Long Products SA által 2018. november 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-738/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Duferco Long Products SA (képviselők: J.–F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy az Európai Unió Bírósága:

                  1.

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet (T-93/17, EU:T:2018:558);

                  2.

                  semmisítse meg a Belgium által a Duferco javára folyósított SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP) számú állami támogatásról szóló, 2016. január 20-i bizottsági határozat 1. cikkének f) pontját és 2. cikkét;

                  3.

                  az eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére, valamint a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a fellebbezésében úgy érvel, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel megtagadta azon két számítási hiba vizsgálatát, amelyeket a Bizottság követett el az SA.33926 2013/C (ex 2013/NN, 2011/CP) számú állami támogatásról szóló, 2016. január 20-i bizottsági határozatban foglalt hatodik intézkedés pari passu jellegének vizsgálata keretében, valamint a piacgazdasági magánbefektető kritériumának alkalmazása során.
      A fellebbező különösen a következőket terjeszti elő:

                  —

                  a Törvényszék nem végzett megfelelő bírósági felülvizsgálatot azon mód tekintetében, ahogy a Bizottság a piacgazdasági magánbefektető kritériumát alkalmazta;

                  —

                  a Törvényszéknek elsődlegesen a Bizottság által az e hatodik intézkedés pari passu jellegének vizsgálata keretében elkövetett hibákra alapított jogalapot kellett volna megvizsgálnia, és nem a Belgium által előterjesztett dokumentumok vizsgálatát kellett volna előnyben részesítenie.


title: C-328/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. november 28-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA és társai kontra Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – Jogorvoslati eljárások – 89/665/EGK irányelv – Az 1. cikk (3) bekezdése – 92/13/EGK irányelv – Az 1. cikk (3) bekezdése – Ajánlatnak a közbeszerzési eljárás keretében történő benyújtásától függő jogorvoslati jog)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/5

      A Bíróság (harmadik tanács) 2018. november 28-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA és társai kontra Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria
      (C-328/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Jogorvoslati eljárások - 89/665/EGK irányelv - Az 1. cikk (3) bekezdése - 92/13/EGK irányelv - Az 1. cikk (3) bekezdése - Ajánlatnak a közbeszerzési eljárás keretében történő benyújtásától függő jogorvoslati jog))
      (2019/C 35/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale della Liguria

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Amt Azienda Trasporti e Mobilità SpA, Atc Esercizio SpA, Atp Esercizio Srl, Riviera Trasporti SpA, Tpl Linea Srl

         Alperesek: Atpl Liguria – Agenzia regionale per il trasporto pubblico locale SpA, Regione Liguria

         Rendelkező rész

      Mind a 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (3) bekezdését, mind a 2007/66 irányelvvel módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amely nem teszi lehetővé a gazdasági szereplők számára, hogy jogorvoslati kérelmet terjesszenek elő az ajánlatkérő olyan közbeszerzési eljárással kapcsolatos határozataival szemben, amelyben azzal az indokkal nem vettek részt, hogy az említett eljárásra alkalmazandó szabályozás az érintett szerződésnek a részükre való odaítélését rendkívül valószínűtlenné tette.
      Mindazonáltal a hatáskörrel rendelkező nemzeti bíróság feladata, hogy az előtte folyamatban lévő ügy összefüggéseire jellemző valamennyi releváns körülmény figyelembevételével részletesen értékelje, hogy e jogszabályok konkrét alkalmazása érintheti-e az érintett gazdasági szereplők hatékony bírói jogvédelemhez való jogát.

         (1)  HL C 309., 2017.9.18.


title: T-545/11. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – Stichting Greenpeace Nederland és PAN Europe kontra Bizottság („A dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A »glifozát« hatóanyag forgalomba hozatalára vonatkozó első engedéllyel kapcsolatos dokumentumok – A hozzáférés részleges megtagadása – Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmével kapcsolatos kivétel – Az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (5) bekezdése – Nyomós közérdek – 1367/2006/EK rendelet – Az 1367/2006 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése – 91/414/EGK irányelv”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/17

      A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – Stichting Greenpeace Nederland és PAN Europe kontra Bizottság
      (T-545/11. RENV. sz. ügy) (1)

      ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A »glifozát« hatóanyag forgalomba hozatalára vonatkozó első engedéllyel kapcsolatos dokumentumok - A hozzáférés részleges megtagadása - Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmével kapcsolatos kivétel - Az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (5) bekezdése - Nyomós közérdek - 1367/2006/EK rendelet - Az 1367/2006 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése - 91/414/EGK irányelv”))
      (2019/C 35/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Stichting Greenpeace Nederland (Amszterdam, Hollandia), Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: B. Kloostra és A. van den Biesen ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Buchet, P. Ondrůšek és L. Pignataro-Nolin meghatalmazottak)

         A felpereseket támogató beavatkozó: Svéd Királyság (képviselők: A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev, L. Swedenborg és F. Bergius meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és D. Klebs meghatalmazottak); European Chemical Industry Council (Cefic) (Brüsszel) és Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (Brüsszel) (képviselők: I. Antypas és D. Waelbroeck ügyvédek); CropLife International AISBL (CLI) (Brüsszel) (képviselők: R. Cana és E. Mullier ügyvédek, valamint D. Abrahams barrister); CropLife America Inc. (Washington, DC, Egyesült Államok), National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (Washington) és America Chemistry Council Inc. (ACC) (Washington) (képviselők kezdetben: M. Abenhaïm és K. Nordlander ügyvédek, később: K. Nordlander és M. Zdzieborska solicitor, végül: K. Nordlander, M. Zdzieborska és Y.-A. Benizri ügyvéd); valamint a European Crop Care Association (ECCA) (Brüsszel) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (HL 1991. L 230., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.) alkalmazásában a Németországi Szövetségi Köztársaság mint jelentéstevő tagállam által készített, a „glifozát” hatóanyagra vonatkozó értékelőjelentés-tervezet 4. kötetéhez való hozzáférést megtagadó 2011. augusztus 10-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Stichting Greenpeace Nederlandot és a Pesticide Action Network Europe-ot (PAN Europe) kötelezi a költségek viselésére.

                  3)

                  A Svéd Királyság és a Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 355., 2011.12.3.


title: C-340/17. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. november 29-i ítélete – Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) („Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Törlési eljárás – Törlés egy korábbi egyesült királysági védjegy alapján – Tényleges használat – Bizonyíték – Az Egyesült Királyság Európai Unióból való kiválásának hatásai a Törvényszék előtti eljárásra és a vitatott határozat jogszerűségére nézve – Hiány”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/6

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. november 29-i ítélete – Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-340/17. P. sz. ügy) (1)

      ((„Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Törlési eljárás - Törlés egy korábbi egyesült királysági védjegy alapján - Tényleges használat - Bizonyíték - Az Egyesült Királyság Európai Unióból való kiválásának hatásai a Törvényszék előtti eljárásra és a vitatott határozat jogszerűségére nézve - Hiány”))
      (2019/C 35/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (képviselők: E. Baud és P. Marchiset ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Botis és S. Hanne meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: C. Brodie és Z. Lavery meghatalmazottak, segítőjük: N. Saunders barrister)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc.-et kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maga viseli a saját költségeit.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: T-508/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 22-i ítélete – Litvánia kontra Bizottság („EMOGA, EMGA és EMVA – A finanszírozásból kizárt kiadások – Litvánia kiadásai – A korkedvezményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás – Az 1257/1999/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése – Az 1698/2005/EK rendelet 23. cikke – A kereskedelmi célú gazdálkodási tevékenység fogalma – A részben önellátó mezőgazdasági üzemek fogalma”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/18

      A Törvényszék 2018. november 22-i ítélete – Litvánia kontra Bizottság
      (T-508/15. sz. ügy) (1)

      ((„EMOGA, EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Litvánia kiadásai - A korkedvezményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás - Az 1257/1999/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése - Az 1698/2005/EK rendelet 23. cikke - A kereskedelmi célú gazdálkodási tevékenység fogalma - A részben önellátó mezőgazdasági üzemek fogalma”))
      (2019/C 35/21)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Felperes: Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas, M. Palionis, T. Lozoraitis, R. Krasuckaitė és A. Petrauskaitė meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Aquilina és J. Jokubauskaitė meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2015. június 22-i (EU) 2015/1119 bizottsági végrehajtási határozat azon részében való megsemmisítése iránti kérelem, amelyben az a Litván Köztársaságot 5 %-os átalányjellegű pénzügyi kiigazításra kötelezte, ily módon kizárva a 2010. október 16-tól2013. október 15-ig terjedő időszak során a „Korkedvezményes nyugdíjra” vonatkozó intézkedés címén kifizetett 1 938 300,08 eurós finanszírozási összeget.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Litván Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 371., 2015. 11. 9.


title: C-717/18. sz. ügy: A Hof van Beroep te Gent (Belgium) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur-generaal kontra X

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/12

      A Hof van Beroep te Gent (Belgium) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur-generaal kontra X
      (C-717/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van Beroep te Gent

         Az alapeljárás felei

         Kérelmező: Procureur-generaal

         Másik fél: X

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Lehetővé teszi-e az EEP-kerethatározat (1) 2. cikkének (2) bekezdése, ahogyan azt az EEP-törvénnyel a belga jogba átültették, hogy annak a végrehajtó tagállam általi vizsgálata során, hogy az abban előírt legalább háromévi szabadságvesztés fennáll-e, azt a büntetőtörvényt vegyék figyelembe, amely a kibocsátó tagállamban az európai elfogatóparancs kibocsátásakor hatályos?

                  2)

                  Lehetővé teszi-e az EEP-kerethatározat 2. cikkének (2) bekezdése, ahogyan azt az EEP-törvénnyel a belga jogba átültették, hogy annak a végrehajtó tagállam általi vizsgálata során, hogy az abban előírt legalább háromévi szabadságvesztés fennáll-e, egy olyan, az európai elfogatóparancs kibocsátásakor hatályos büntetőtörvényt vegyenek figyelembe, amellyel a kibocsátó tagállamban a cselekmény elkövetésekor alkalmazható büntetéshez képest szigorúbbá vált a büntetés mértéke?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: T-587/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – HM kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – EPSO/AST-SC/03/15. sz. versenyvizsga-felhívás – Az értékelő vizsgákra való bocsátás megtagadása – Felülvizsgálati kérelem – E kérelemnek a nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága számára való továbbításának elkésettség miatti megtagadása – Az EPSO és a versenyvizsga-bizottság közötti hatáskörmegosztás”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/18

      A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – HM kontra Bizottság
      (T-587/16. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - EPSO/AST-SC/03/15. sz. versenyvizsga-felhívás - Az értékelő vizsgákra való bocsátás megtagadása - Felülvizsgálati kérelem - E kérelemnek a nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága számára való továbbításának elkésettség miatti megtagadása - Az EPSO és a versenyvizsga-bizottság közötti hatáskörmegosztás”))
      (2019/C 35/22)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: HM (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Bohr és G. Gattinara meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) 2015. augusztus 17-i – a felperesnek az EPSO/AST-SC/03/15 – 3 versenyvizsga következő szakaszára való bocsátását megtagadó vizsgabizottsági határozat felülvizsgálata iránt benyújtott kérelem figyelmen kívül hagyásáról szóló – határozatának, másrészt a vizsgabizottság e kérelemnek helyt nem adó „hallgatólagos határozatának” megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) 2015. augusztus 17-i – a HM-nek az EPSO/AST-SC/03/15 – 3 versenyvizsga következő szakaszára való bocsátását megtagadó vizsgabizottsági határozat felülvizsgálata iránt benyújtott kérelem figyelmen kívül hagyásáról szóló – határozatát megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 191., 2016.5.30. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-17/16. szám alatt nyilvántartásba vett, 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


title: T-705/18. sz. ügy: 2018. november 28-án benyújtott kereset – Air Liquide Industriegase kontra Bizottság

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/31

      2018. november 28-án benyújtott kereset – Air Liquide Industriegase kontra Bizottság
      (T-705/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/38)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Air Liquide Industriegase GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: M. Kachel és D. Fouquet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában teljes egészében semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát annyiban, amennyiben az a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában elrendeli a hálózatot évente legalább 7 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 7 500 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 8 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-693/18. sz., ZY kontra Bizottság ügyben hivatkozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-603/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 22-i ítélete – Brahma kontra az Európai Unió Bírósága („Közszolgálat – Próbaidős tisztviselők – Próbaidő – A próbaidő meghosszabbítása – A próbaidő leteltekor történő elbocsátás – A személyzeti szabályzat 34. cikke – Hatáskörrel való visszaélés – Indokolási kötelezettség – A személyzeti szabályzat 25. cikkének (2) bekezdése – A meghallgatáshoz való jog – A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése – Felelősség – Alaki követelmények – A kereset és a panasz összhangjának szabálya – Elfogadhatóság – Vagyoni kár – Nem vagyoni kár – Okozati összefüggés”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/19

      A Törvényszék 2018. november 22-i ítélete – Brahma kontra az Európai Unió Bírósága
      (T-603/16. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Próbaidős tisztviselők - Próbaidő - A próbaidő meghosszabbítása - A próbaidő leteltekor történő elbocsátás - A személyzeti szabályzat 34. cikke - Hatáskörrel való visszaélés - Indokolási kötelezettség - A személyzeti szabályzat 25. cikkének (2) bekezdése - A meghallgatáshoz való jog - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése - Felelősség - Alaki követelmények - A kereset és a panasz összhangjának szabálya - Elfogadhatóság - Vagyoni kár - Nem vagyoni kár - Okozati összefüggés”))
      (2019/C 35/23)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Zoher Brahma (Thionville, Franciaország) (képviselő: A. Tymen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Bírósága (képviselők kezdetben: J. Inghelram és L. Tonini Alabiso, később: J. Inghelram és Á. Almendros Manzano meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt a 2015. július 17-i határozat megsemmisítése iránt, amellyel az Európai Unió Bírósága úgy határozott, hogy nem véglegesíti a felperest, és 2015. július 31-i hatállyal elbocsátja őt, valamint a panaszok elbírálásával megbízott bizottságnak a 2015. július 17-i határozattal szemben a felperes által benyújtott panaszt elutasító, 2016. március 16-i határozata megsemmisítése iránt, másrészt pedig a felperest az e határozatok miatt állítólagosan ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Bírósága hivatalvezetőjének – a kinevezésre jogosult hatóság minőségében – a Zoher Brahmát 2015. július 31-i hatállyal próbaidejének végén elbocsátó, 2015. július 17-i határozatát megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Unió Bírósága hivatalvezetőjének – a kinevezésre jogosult hatóság minőségében – a Zoher Brahmát 2015. július 31-i hatállyal próbaidejének végén elbocsátó, 2015. július 17-i határozatával szembeni panasznak a panaszok elbírálásával megbízott bizottság általi elutasításáról szóló, 2016. március 16-i határozatot megsemmisíti.

                  3)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4)

                  A Törvényszék az Európai Unió Bíróságát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 296., 2016.8.16. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-33/16. szám alatt nyilvántartásba vett és az Európai Unió Törvényszékéhez 2016. szeptember 1-jén áttett ügy).


title: C-506/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 28-i ítélete – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Környezet – Hulladéklerakás – 1999/31/EK irányelv – A 14. cikk b) és c) pontja – Működési engedély – Az engedéllyel nem rendelkező telepek lezárása – A jóváhagyott telep rendezési terve alapján szükséges munkák engedélyezése – A terv végrehajtásához szükséges átmeneti időszak meghatározása)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/6

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 28-i ítélete – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
      (C-506/17. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - Környezet - Hulladéklerakás - 1999/31/EK irányelv - A 14. cikk b) és c) pontja - Működési engedély - Az engedéllyel nem rendelkező telepek lezárása - A jóváhagyott telep rendezési terve alapján szükséges munkák engedélyezése - A terv végrehajtásához szükséges átmeneti időszak meghatározása))
      (2019/C 35/08)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben E. Sanfrutos Cano és M. M. Žebre, később E. Sanfrutos Cano, B. Rous Demiri és F. Thiran, végül E. Sanfrutos Cano, B. Rous Demiri, F. Thiran és C. Hermes meghatalmazottak)

         Alperes: Szlovén Köztársaság (képviselők: J. Morela és N. Pintar Gosenca meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

      A Szlovén Köztársaság, mivel:

                  1)

                  nem tette meg az ahhoz szükséges intézkedéseket,

                              —

                              hogy a Dragonja, Dvori, Rakek-Pretržje, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec-Steklarna, Tuncovec-OKP és Bočna-Podhompour hulladéklerakókat a hulladéklerakókról szóló 1999. április 26-i 1999/31/EK irányelv 7. cikkének g) pontja és 13. cikke értelmében legkésőbb 2006. július 16-áig lezárja, amely lerakók ugyanezen irányelv 8. cikke értelmében nem kaptak engedélyt a működés folytatására, és

                              —

                              hogy az Ostri vrh hulladéklerakó legkésőbb 2009. július 16-ig megfeleljen az 1999/31 irányelv követelményeinek, az irányelv I. mellékletének 1. pontjában szereplő követelmények kivételével,
                              nem teljesítette az 1999/31 irányelv 14. cikkének b) pontjából, illetve 14. cikkének c) pontjából eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a Szlovén Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 357., 2017. 10.23


title: T-82/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – PepsiCo kontra EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – Exxtra Deep európai uniós szóvédjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja]”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/20

      A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – PepsiCo kontra EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep)
      (T-82/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Exxtra Deep európai uniós szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja]”))
      (2019/C 35/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PepsiCo, Inc. (New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: M. Rajh és D. Walicka meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: T. Lampel és M. Pfaff ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a PepsiCo és az Intersnack Group közötti törlési eljárással kapcsolatban 2016. november 24-én hozott határozata (R 482/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának 2016. november 24-i határozatát (R 482/2016-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  Az EUIPO a saját költségein felül viseli a PepsiCo, Inc. részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Az Intersnack Group GmbH & Co. KG maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 121., 2017.4.18.


title: C-724/18. sz. ügy: Cour de cassation (Franciaország) által 2018. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cali Apartments SCI kontra Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/12

      Cour de cassation (Franciaország) által 2018. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cali Apartments SCI kontra Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris
      (C-724/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cali Apartments SCI

         Alperesek: Procureur général près la cour d'appel de Paris, Ville de Paris

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Figyelemmel a 2006. december 12-i 2006/123/EK irányelv (1) tárgyának és hatályának az irányelv 1. és 2. cikke szerinti meghatározására, alkalmazni kell-e ezen irányelvet a magánlakás céljára szolgáló, a bérbeadó állandó lakóhelyének nem minősülő, valamely bútorozott helyiség ismételt és rövid tartamú, akár nem üzletszerű, olyan átmenetileg tartózkodó vendégek számára történő visszterhes bérbeadására, akik azt nem választják állandó lakóhelyül, különös tekintettel a szolgáltató és a szolgáltatás fogalmára?

                  2)

                  Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, az építési és lakásügyi törvénykönyv L. 631-7. cikkében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozás a fent említett tevékenység engedélyezési rendszerének minősül-e a 2006. december 12-i 2006/123/EK irányelv 9–13. cikke értelmében, vagy csak a 14. és 15. cikk rendelkezéseinek hatálya alá tartozó követelménynek tekinthető?
                  Abban az esetben, ha a 2006. december 12-i 2006/123/EK irányelv 9–13. cikke alkalmazandó:

                  3)

                  Ezen irányelv 9. cikkének b) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a bérbeadásra szánt lakások hiánya elleni küzdelem célkitűzése olyan közérdekű kényszerítő indoknak minősül, amely alátámaszthatja, hogy bizonyos földrajzi övezetekben a nemzeti szabályozás engedélyhez köti a magánlakás céljára szolgáló valamely bútorozott helyiség ismételt és rövid tartamú bérbeadását olyan átmenetileg tartózkodó vendégek számára, akik azt nem választják állandó lakóhelyül?

                  4)

                  Igenlő válasz esetén, az ilyen intézkedés arányos-e a kitűzött céllal?

                  5)

                  Az irányelv 10. cikke (2) bekezdésének d) és e) pontjával ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás, amely a magánlakás céljára szolgáló valamely bútorozott helyiség „ismételt” és „rövid tartamú”, olyan átmenetileg tartózkodó vendégek számára történő bérbeadását, akik azt nem választják állandó lakóhelyül, engedélytől teszi függővé?

                  6)

                  Az irányelv 10. cikke (2) bekezdésének d)-g) pontjával ellentétes-e az olyan engedélyezési rendszer, amely előírja, hogy az engedély kiadásának feltételeit az önkormányzati képviselő-testület döntése határozza meg a társadalmi sokféleség céljának szempontjából, különösen a lakóhelyiségek piaca jellegzetességeinek és a lakáshiány romlásának elkerülése függvényében?

         (1)  A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 376., 36. o.; helyesbítés: HL 2014. L 287., 33. o.)


title: T-706/18. sz. ügy: 2018. november 28-án benyújtott kereset – Air Liquide Deutschland kontra Bizottság

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/32

      2018. november 28-án benyújtott kereset – Air Liquide Deutschland kontra Bizottság
      (T-706/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/39)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Air Liquide Deutschland GmbH (Düsseldorf, Németország) (képviselők: M. Kachel és D. Fouquet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában teljes egészében semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg az alperes C(2018) 3166 ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatát annyiban, amennyiben az a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában elrendeli a hálózatot évente legalább 7 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 7 500 órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább 8 000 órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-693/18. sz., ZY kontra Bizottság ügyben hivatkozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-460/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – Bopp kontra EUIPO (Egy egyenlő oldalú nyolcszög ábrázolása) („Európai uniós védjegy – Egy nyolcszögletű kék keretet ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, és 75. cikke [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, és 94. cikke]”)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/23

      A Törvényszék 2018. november 21-i ítélete – Bopp kontra EUIPO (Egy egyenlő oldalú nyolcszög ábrázolása)
      (T-460/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Egy nyolcszögletű kék keretet ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, és 75. cikke [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, és 94. cikke]”))
      (2019/C 35/28)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Carsten Bopp (Glashütten, Németország) (képviselő: F. Pröckl ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder és D. Walicka meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának egy nyolcszögletű kék keretet ábrázoló megjelölés európai uniós ábrás védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. május 8-án hozott határozata (R 1954/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Carsten Boppot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11.


title: T-711/18. sz. ügy: 2018. november 27-én benyújtott kereset – Wyld kontra EUIPO – Kaufland Warenhandel (wyld)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/32

      2018. november 27-én benyújtott kereset – Wyld kontra EUIPO – Kaufland Warenhandel (wyld)
      (T-711/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/40)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Wyld GmbH (München, Németország) (képviselő: M. Douglas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a wyld európai uniós szóvédjegy bejelentése – 14 525 562. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. szeptember 24-én hozott határozata (R 2621/2017-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és utasítsa el a 14 525 562. sz. „wyld” európai uniós védjegybejelentést oly módon, hogy azt ne lehessen lajstromozni;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-677/18. sz. ügy: 2018. november 19-én benyújtott kereset – Galletas Gullón kontra EUIPO – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/23

      2018. november 19-én benyújtott kereset – Galletas Gullón kontra EUIPO – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH)
      (T-677/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/29)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperesek: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spanyolország) (képviselő: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Intercontinental Great Brands LLC (East Hanover, New Jersey, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: gullón TWINS COOKIE SANDWICH európai uniós ábrás védjegy – 13 877 543. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. szeptember 5-én hozott határozata (R 2378/2017-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és adott esetben a beavatkozó felet kötelezze a Törvényszék előtti eljárás és a fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-603/18. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez (HL C 436., 2018.12.3.)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/34

      Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-603/18. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez
      (
            Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 436., 2018. december 3.
         )
      (2019/C 35/41)
      A T-603/18. sz. ZE kontra Parlament ügyben a Hivatalos Lapban megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

               „2018. október 9-én benyújtott kereset – ZE kontra Parlament
               (T-603/18. sz. ügy)
               ()
               Az eljárás nyelve: görög

                  Felek

                  Felperes: ZE (képviselő: P. Giatagantzidis ügyvéd)

                  Alperes: Európai Parlament

                  Kérelmek

               A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                           —

                           semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának 2018. szeptember 25-i azon határozatát, amely 2018. október 31-ig felfüggeszti feladatainak elvégzése alól, továbbá semmisítsen meg minden más kapcsolódó jogi aktust,

                           —

                           az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

                  Jogalapok és fontosabb érvek

               Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                           1.

                           Az első jogalapban a felperes a vele szemben elfogadott megtámadott határozattal összefüggésben a meghallgatáshoz való jogának megsértésére hivatkozik.

                           2.

                           A második jogalapban a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatot információgyűjtési módszerrel fogadták el a felperes – Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke szerinti – megfelelő ügyintézéshez való jogának megsértésével.

                           3.

                           A harmadik jogalapban a felperes a főtitkár részéről a pártatlanság elvének megsértésére hivatkozik, amennyiben ezen utóbbi adminisztratív vizsgálatot rendelt el a felperessel szemben, továbbá mivel elfogadta a megtámadott határozatot.

                           4.

                           A negyedik jogalapban a felperes azzal érvel, hogy súlyosan megsértették a magánéletének védelméhez való jogát, mivel nem juthatott be abba az épületbe, amelyben dolgozik, és személyes dokumentumaihoz sem fért hozzá.

                           5.

                           Az ötödik jogalapban a felperes azzal érvel, hogy az eljárás megsértette az ártatlanság vélelmét és az eljárás titkosságát a parlamenti tisztviselők által tett sajtónyilatkozatok miatt.”


title: T-684/18. sz. ügy: 2018. november 20-án benyújtott kereset – ZV kontra Bizottság

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/24

      2018. november 20-án benyújtott kereset – ZV kontra Bizottság
      (T-684/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: ZV (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2018, február 12-én közölt határozatait, amelyekben elutasította a felperes helyettes mediátori álláshirdetésre benyújtott pályázatát és egy másik pályázót nevezett ki ezen álláshelyre;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap hatáskörrel és az eljárással való visszaélésre vonatkozik. Ezzel kapcsolatban a felperes arra hivatkozik, hogy a COM/2017/1739 álláshirdetés nem tette lehetővé annak biztosítását, hogy a kiválasztott pályázó valóban rendelkezik a betöltendő álláshelyhez kapcsolódó feladatok ellátásához elengedhetetlen képesítéssel és tapasztalattal. Másfelől a felperes azt állítja, hogy a kiválasztott pályázó nem rendelkezik az összes szükséges jellemzővel, többek között mediátori tapasztalattal és az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának alapos jogi ismeretével.

                  2.

                  A második jogalap a megerősített mediátori szolgálatról szóló, 2002. március 4-i C(2002/601) bizottsági határozat megsértésére vonatkozik annyiban, amennyiben a 6. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a Bizottság elnöke a mediátor javaslata alapján kinevezi a helyettes mediátorokat, azonban nem ír elő sem előválogatási eljárást, sem a sikeres pályázók listájának létrehozását. Márpedig a jelen ügyben a kinevezésekkel foglalkozó tanácsadó bizottság előválogatási eljárást szervezett és három sikeres pályázatot terjesztett a mediátor elé. Ebből a felperes szerint az következik, hogy a mediátor nem vizsgálta meg az összes pályázatot, vagyis a hivatkozott rendelkezés megsértésével tett javaslatot a Bizottság elnökének a kiválasztott pályázó kinevezésére.

                  3.

                  A harmadik jogalap az indokolási kötelezettség megtámadott határozatok általi megsértésére vonatkozik.

                  4.

                  A negyedik jogalap a COM/2017/1739 álláshirdetés megsértésére és nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére vonatkozik. E tekintetben a felperes azzal érvel, hogy vele ellentétben a kiválasztott pályázó nem felel meg a vitatott álláshely betöltéséhez szükséges fent említett követelményeknek, vagyis többek között nem rendelkezik a tisztviselők személyzeti szabályzatának és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek alapos ismeretével és a vitarendezésben szerzett tapasztalattal.


title: T-690/18. sz. ügy: 2018. november 22-én benyújtott kereset – Sony Interactive Entertainment Europe kontra EUIPO – Vieta Audio (Vita)

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/25

      2018. november 22-én benyújtott kereset – Sony Interactive Entertainment Europe kontra EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (T-690/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/31)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz QC)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Vieta Audio, SA (Barcelona, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: Vita európai uniós szóvédjegy – 9 993 361. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. szeptember 10-én hozott határozata (R 695/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a saját költségeik és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 72. cikke (6) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-691/18. sz. ügy: 2018. november 22-én benyújtott kereset – KPN kontra Bizottság

text:
               28.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/25

      2018. november 22-én benyújtott kereset – KPN kontra Bizottság
      (T-691/18. sz. ügy)
      (2019/C 35/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: KPN BV (Rotterdam, Hollandia) (képviselők: P. van Ginneken és G. Béquet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Ziggo NV feletti kizárólagos irányításnak a Liberty Global plc általi megszerzésére irányuló összefonódási műveletet a belső piaccal és az EGT-megállapodással összeegyeztethetőnek nyilvánító, 2018. május 30-i C(2018) 3569 final bizottsági határozatot (M.7000 – Liberty Global/Ziggo ügy);

                  —

                  az ügyet az összefonódás-ellenőrzési rendelet (1) 10. cikkének (5) bekezdése alapján újbóli vizsgálat céljából utalja vissza a Bizottsághoz, és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el a fizetős prémium televíziós sport- és filmcsatornákkal kapcsolatos piac-meghatározás során

                              —

                              E tekintetben a felperes azt állítja, hogy a közigazgatási eljárás során előadta, hogy a Ziggo Sport Totaal (a továbbiakban: ZST) „kihagyhatatlan” a kiskereskedelmi televízió-, széles sávú és mobilszolgáltatásokat, valamint az e szolgáltatások közül egyiket vagy másikat magában foglaló csomagokat kínáló szolgáltatók esetében ahhoz, hogy a kiskereskedelmi piacon versenyezhessenek. Ezt állítólag megerősítette a Bizottság által lefolytatott piacvizsgálat. Következésképpen a két fizetős prémium televíziós sportcsatorna, vagyis a ZST és a FOX Sports egymással nem helyettesíthető.

                              —

                              A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság mégis azt állapította meg, hogy a fizetős prémium televíziós sportcsatornák nagykereskedelmi szolgáltatásának és beszerzésének egyetlen piaca van, amely magában foglalja a ZST-t és a FOX Sports-t, és hogy nem volt szükség további piaci szegmentációra.

                              —

                              A felperes szerint a piac meghatározásával kapcsolatos e hibák érintik a Bizottság által lefolytatott további értékelést, végső soron pedig azt a következtetést, hogy engedélyezze az összefonódást.

                  2.

                  Második jogalap: a Bizottság a fizetős prémium televíziós sport- és filmcsatornákat illetően hiányosan indokolta meg a piac-meghatározást

                              —

                              E tekintetben a felperes előadja, hogy terjedelmes magyarázatot követelt volna a Bizottság azon feltételezése, amely szerint a FOX Sports és ZST ugyanazon piac részét képezi, mivel e feltételezés ellentétes a Bizottság által lefolytatott piacvizsgálattal, amely kimutatta, hogy a ZST „kihagyhatatlan”, továbbá ellentétes a Bizottság korábbi határozataival.

                              —

                              A felperes továbbá előadja, hogy a Bizottság nem indokolta meg a fizetős prémium televíziós filmcsatornák piacának meghatározását.

                              —

                              A felperes szerint a piac-meghatározás indokolásának ezen elmaradása érinti a Bizottság által lefolytatott további értékelést, végső soron pedig azt a következtetést, hogy engedélyezze az összefonódást.

                  3.

                  Harmadik jogalap: a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el a ZST kiszorításával kapcsolatos képességet és ennek a ZST nagykereskedelmi szolgáltatási és beszerzési piacára gyakorolt hatását illetően

                              —

                              E tekintetben a felperes előadja, hogy az összefonódás kiterjesztette az összefonódó feleknek a ZST piaca vonatkozásában fennálló piaci erejét az egész holland területre.

                              —

                              A felperes továbbá előadja, hogy az összefonódó feleknek azáltal, hogy megtagadják, hogy harmadik személy részére gazdaságilag életképes feltételek mellett hozzáférést biztosítsanak a ZST-hez, módjukban áll kiszorítani a ZST-t a downstream piaci versenytársaik közül.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a Bizottság hiányosan indokolta meg a ZST kiszorításával kapcsolatos képességre és ennek a ZST nagykereskedelmi szolgáltatási és beszerzési piacára gyakorolt hatására vonatkozó értékelést

                              —

                              E tekintetben a felperes előadja, hogy a Bizottság a megtámadott határozat 5.1.2.1. szakaszában foglalt piac-meghatározása alapján utasítja el azt az érvet, hogy a ZST „kihagyhatatlan”, következésképpen pedig kiszorítható. A felperes abból az állításából kiindulva, hogy a megtámadott határozat nem szolgál piac-meghatározással, illetve tévesen határozza meg a piacot, akként érvel, hogy a Bizottság által lefolytatott értékelésnek téves a kiindulópontja.

                              —

                              A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság hiányosan indokolta meg az összefonódó feleknek a ZST kiszorításával kapcsolatos képessége hiányára és ennek a hatására vonatkozó értékelését.

                  5.

                  Ötödik jogalap: a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el az HBO-tartalom kiszorításával kapcsolatos képességet illetően
                  E tekintetben a felperes előadja, hogy a Bizottság a hiányzó piac-meghatározás és téves feltételezések alapján helytelenül értékelte azt, hogy az összefonódó felek nem rendelkeznek jelentős piaci erővel.

                  6.

                  Hatodik jogalap: a Bizottság hiányosan indokolta meg az HBO-tartalom kiszorításával kapcsolatos képességre vonatkozó értékelést
                  E tekintetben a felperes előadja, hogy a filmtartalommal kapcsolatos megbízható piac-meghatározás nélkül az összefonódás említett piacra gyakorolt hatásait illetően a Bizottság által lefolytatott értékelésnek automatikusan hiányos az indokolása.

         (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 24., 2004.,1 29., 1. o.).


title: C-778/18. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2018. december 11-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Association française des usagers de banques kontra Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/14

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2018. december 11-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Association française des usagers de banques kontra Ministre de l'Économie et des Finances
      (C-778/18. sz. ügy)
      (2019/C 54/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Association française des usagers de banques

         Alperes: Ministre de l'Économie et des Finances

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  —

                  A lakóingatlanokhoz kapcsolódó fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2014. február 4-i 2014/17/EU irányelv (1) 2. cikke a) pontjának és 12. cikkének rendelkezései – figyelembe véve különösen az azok által megnyitni és vezetni engedélyezett fizetési számlához vagy betétszámlához kapcsolódó célkitűzést is – illetve ugyanezen cikk (3) bekezdésének rendelkezései lehetővé teszik-e a hitelező számára egyrészt, hogy valamely személyre szabott előny ellentételezéseként megkövetelje az adóstól, hogy valamennyi munkabérét vagy hasonló jövedelmét a hitelmegállapodásban meghatározott időszak alatt valamely fizetési számlára utalja, függetlenül a hitel összegétől, esedékességétől és futamidejétől, és másrészt, hogy az így meghatározott időtartam elérheti a tíz évet vagy – amennyiben az rövidebb – a megállapodás futamidejét?

                  —

                  A korábban alkalmazandó, és később a 2015. november 25-i (EU) 2015/2366 irányelv (2) 55. cikke által átvett 2007. november 13-i 2007/64/EK irányelv (3) 45. cikke, valamint a 2014. július 23-i 2014/92/EU irányelvnek (4) a banki mobilitás könnyítésével és a fizetési számla megszüntetésének költségeivel kapcsolatos 9–14. cikkébe ütközik-e, hogy az adós által a hitelezőnél – a hitelmegállapodás keretében valamely személyre szabott előny ellentételezéseként a jövedelmei jóváírása érdekében – megnyitott számla megszüntetése ezen előny elvesztését eredményezze, amennyiben arra a megállapodásban meghatározott időszak lejártát megelőzően kerül sor, ideértve azt is, ha a megszüntetésre több, mint egy évvel a számlanyitást követően kerül sor, illetve másrészt attól is függ, hogy ugyanezen rendelkezésekkel ellentétes-e az, hogy ezen időszak hossza elérheti a tíz évet vagy a hitel teljes futamidejét?

         (1)  A lakóingatlanokhoz kapcsolódó fogyasztói hitelmegállapodásokról, valamint a 2008/48/EK és a 2013/36/EU irányelv és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. február 4-i 2014/17/ЕU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL 2014. L 60., 34. o.).

         (2)  A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 2002/65/EK, a 2009/110/EK és a 2013/36/EU irányelv és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról, valamint a 2007/64/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2366 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 337., 35. o.).

         (3)  A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 319., 1. o.).

         (4)  A fizetési számlákhoz kapcsolódó díjak összehasonlíthatóságáról, a fizetésiszámla-váltásról és az alapszintű fizetési számla nyitásáról, illetve használatáról szóló, 2014. július 23-i 2014/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 257., 214. o.).


title: T-703/18. sz. ügy: 2018. november 27-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/21

      2018. november 27-én benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság
      (T-703/18. sz. ügy)
      (2019/C 54/36)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság végső auditjelentésében megjelölt fellépések és ajánlások végrehajtását előíró 2018. szeptember 17-i határozatának a 04.01 ajánlás g) pontjára vonatkozó részét – amely a héával kapcsolatos kiadások tekintetében pénzügyi korrekciók alkalmazására vonatkozik azokban az esetekben, amelyekben a támogatásban részesülő résztvevők héaköteles személyek voltak, következésképpen a héa-visszatérítésre jogosultak voltak, de ezzel a jogukkal nem éltek – az Európai Szociális Alapból (ESZA) társfinanszírozott valamennyi olyan operatív program keretében végrehajtott projektben, amelyek kiadásait az Európai Bizottság általi visszatérítés céljából bejelentették,

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet az 1303/2013 rendelet (1) 2. cikkének 10. pontjával együttesen értelmezett 65. cikke (2) bekezdésének és 69. cikke (3) bekezdése c) pontjának megsértésére alapít, mivel szerinte azokat a Bizottság helytelenül értelmezte, és tévesen azt állapította meg azt, hogy a 1303/2013 rendelet 69. cikke (3) bekezdésének c) pontja alkalmazandó az Európai Szociális Alap támogatásainak végső kedvezményezettjeire, jóllehet azok e rendelet 2. cikkének 10. pontja alapján nem minősülnek kedvezményezettnek.
      E jogalap keretében a Lengyel Köztársaság kifejti, hogy az 1303/2013 rendelet 65. cikke (2) bekezdésében meghatározott, az Európai Szociális Alap projektjeiben a kiadások elszámoltathatóságára vonatkozó általános elvnek megfelelően az e rendelet 69. pontjából eredő, a kiadások elszámolhatóságára vonatkozó követelmények a projektet megvalósító kedvezményezett kötelezettségei közé tartoznak.
      A felperes szerint a 200 000 eurónál alacsonyabb értékű támogatás esetében az 1303/2013 rendelet 2. cikkének 10. pontja egyértelműen meghagyja a tagállamok lehetőségét annak megválasztására, hogy a támogatásban részesülő, vagy a támogatást nyújtó szervezetet minősítsék kedvezményezettnek.
      A jelen ügyben a lengyel hatóságok választásának megfelelően a támogatást nyújtó szervezet minősül kedvezményezettnek, nem pedig az, aki abban részesül. A végső kedvezményezettek nem minősülnek kedvezményezettnek, következésképpen a felperes szerint rájuk nem alkalmazandó az 1303/2013 rendelet 69. cikke (3) bekezdésének c) pontja.
      Ezenkívül a Lengyel Köztársaság úgy érvel, hogy a jelen ügyben a kedvezményezetti státusz elismerése a támogatásban részesülő jogalanyok számára – akik munkanélküli személyek – számos kötelezettséget róna rájuk a megszerzett finanszírozás elszámolásával, a projekt előrehaladási jelentéseinek elkészítésével, a projekt ellenőrzésével és az operatív programok végrehajtására szánt informatikai rendszerekbe történő adatbevitellel kapcsolatban. Az ilyen megoldás lehetetlenné tenné az 1303/2013 rendelet céljainak elérését.

         (1)  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 320. o.).


title: T-71/19. sz. ügy: 2019. február 6-án benyújtott kereset — BMC kontra Európai Bizottság és Tiszta Égbolt 2 közös vállalkozás

text:
               1.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 122/24

      2019. február 6-án benyújtott kereset — BMC kontra Európai Bizottság és Tiszta Égbolt 2 közös vállalkozás
      (T-71/19. sz. ügy)
      (2019/C 122/27)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: BMC Srl (Medicina, Olaszország) (képviselők: S. Dindo és L. Picotti ügyvédek)

         Alperesek: Európai Bizottság és Tiszta Égbolt 2 közös vállalkozás

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a Tiszta Égbolt 2 egység 2018. december 6-i határozatát, amely megerősíti a 2018. október 10-i azon határozatot, amelyben a Tiszta Égbolt 2 nem találta finanszírozhatónak a H2020-CS2-CFP08–2018–01, motorszellőztető-rendszerek és a forgószárnyak jegesedése elleni védelmi rendszerekre vonatkozó ajánlattételi felhívással kapcsolatos 831874. sz. ajánlatot.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes benyújtotta részvételi jelentkezését a H2020-CS2-Fp08–2018–01 ajánlattételi felhívásra (Clean Sky 2 Call for proposals 08), amelyet a Tiszta Égbolt 2 vezetett, és amelynek tárgya egy motorszellőztető-rendszer és a forgószárnyak jegesedése elleni védelmi rendszerek kifejlesztése volt (integrating a removable anti-ice system).
      A felperes azt állítja, hogy jelenleg ő az egyetlen olyan vállalkozás a világon, amely megoldotta a helikopterek jeges környezetben történő repülése biztonságának egyik kérdését.
      E tekintetben arra hivatkozik, hogy bár a hirdetmény éppen azon igényt tartalmazta, hogy a jégmentesítő rendszer kifejlesztésére irányuló ajánlatokat nyújtsanak be, a Tiszta Égbolt 2 (vagyis a pályázattal megbízott egysége) úgy ítélte meg, hogy a felperes ajánlata nem éri el a hirdetményben előírt küszöbértéket.
      E határozat az eljárási szabályoknak a következő okok miatt történő megsértése miatt hibás:

                  1.

                  Az 1290/2013/EU rendelet „Kiválasztási és odaítélési kritériumok” című 15. cikkének megsértése (a tekintetben is, hogy a jogszabályban előírtakhoz viszonyítva köztes pontozást is alkalmaztak), valamint az EUMSZ 296. cikk és az Alapjogi Charta 41. cikke szerinti indokolási kötelezettség megsértése.

                  2.

                  A jelen ügyben fennáll a hatáskörrel való visszaélés, mivel a három kritérium közül mindegyik tekintetében olyan (köztes) pontozást alkalmaztak, amelyet nem ír elő a beérkezett ajánlatok értékelésére szolgáló pontozási rendszer.

                  3.

                  A jelen ügyben fennáll a hatáskörrel való visszaélés, mivel hibás volt a vizsgálat és elferdítésre kerültek a tények, és különösen nem garantálták azokat a célkitűzéseket, amelyeket a jogi aktusnak meg kellett volna valósítania.


title: C-168/19. sz. ügy: A Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la regione Puglia (Olaszország) által 2019. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — HB kontra Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/20

      A Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la regione Puglia (Olaszország) által 2019. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — HB kontra Istituto Nazionale della Previdenza Sociale
      (C-168/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la regione Puglia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: HB

         Alperes: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 18. cikket és az EUMSZ 21. cikket, hogy azokkal ellentétes azzal, ha egy tagállami szabályozás a teljes jövedelmét az egyik tagállamban megszerző, egy másik tagállamban lakóhellyel, azonban e másik tagállam állampolgárságával nem rendelkező személy jövedelemének az ezen utóbbi tagállam által biztosított kedvezmények nélküli megadóztatását írja elő?


title: C-580/17. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mittetulundusühing Järvelaev kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Előzetes döntéshozatal — Közös agrárpolitika — A vidékfejlesztés támogatása az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) — 1698/2005/EK rendelet — Időbeli alkalmazhatóság — 72. cikk — A beruházással kapcsolatos műveletek tartóssága — A társfinanszírozás tárgyát képező beruházási művelet jelentős módosulása — Az EMVA általi társfinanszírozás segítségével megvalósuló beruházási műveletnek köszönhetően beszerzett és a támogatás kedvezményezettje által harmadik személy részére bérbe adott tárgyi eszköz — A közös agrárpolitika finanszírozása, irányítása és monitoringja — 1306/2013/EU rendelet — 54. és 56. cikk — A tagállamok arra vonatkozó kötelezettsége, hogy elvégezzék a szabálytalanságból vagy gondatlanságból eredően jogosulatlanul kifizetett összegek visszatéríttetését — A „szabálytalanság” fogalma — A visszatéríttetésre irányuló eljárás megindítása)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/8

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mittetulundusühing Järvelaev kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
      (C-580/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös agrárpolitika - A vidékfejlesztés támogatása az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) - 1698/2005/EK rendelet - Időbeli alkalmazhatóság - 72. cikk - A beruházással kapcsolatos műveletek tartóssága - A társfinanszírozás tárgyát képező beruházási művelet jelentős módosulása - Az EMVA általi társfinanszírozás segítségével megvalósuló beruházási műveletnek köszönhetően beszerzett és a támogatás kedvezményezettje által harmadik személy részére bérbe adott tárgyi eszköz - A közös agrárpolitika finanszírozása, irányítása és monitoringja - 1306/2013/EU rendelet - 54. és 56. cikk - A tagállamok arra vonatkozó kötelezettsége, hogy elvégezzék a szabálytalanságból vagy gondatlanságból eredően jogosulatlanul kifizetett összegek visszatéríttetését - A „szabálytalanság” fogalma - A visszatéríttetésre irányuló eljárás megindítása)
      (2019/C 230/09)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Riigikohus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Mittetulundusühing Järvelaev

         Alperes: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Egy olyan beruházási művelet tartósságát, amelyet — mint az alapügyben is — a 2007-től 2013-ig terjedő programidőszakban az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) hagyott jóvá és társfinanszírozott, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet 72. cikkének rendelkezéseire figyelemmel kell értékelni. Amennyiben az e művelet keretében jogosulatlanul kifizetett összegek visszatéríttetésére az említett programidőszak végét — azaz 2014. január 1-jét — követően kerül sor, azt a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 56. cikke alapján kell elrendelni.

                  2)

                  Az a tény, hogy valamely támogatás olyan kedvezményezettje, mint az alapügy kedvezményezettje, akinek a számára e támogatást az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által az 1698/2005 rendeletben említett Leader-tengely keretében társfinanszírozott beruházási művelet keretében utalták át, bérbe adja egy olyan harmadik személy részére az e támogatás segítségével beszerzett tárgyi eszközt, amely személy ugyanazon tevékenység céljából használja azt, mint amelynek a céljából azt az említett támogatás kedvezményezettjének kellett volna használnia, e társfinanszírozott beruházási művelet lényeges módosulását képezheti e rendelet 72. cikkének (1) bekezdése értelmében, aminek a vizsgálata — a jelen ügy valamennyi ténybeli és jogi elemének figyelembevételével — a kérdést előterjesztő bíróság feladata, az e rendelkezés a) és b) pontjában említett vagylagos feltételekre tekintettel. A valamely vállalkozásnak vagy közhasznú szervezetnek juttatott, e rendelet 72. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett jogtalan előny fennállásának megállapításánál az illetékes nemzeti hatóságra hárul — az illetékes nemzeti bíróságok felülvizsgálata mellett — annak meghatározása, hogy konkrétan miben áll a jogtalan előny. Az a kérdés, hogy figyelemmel a ténybeli és jogi körülményekre, a támogatás tényleges felhasználója részesülhetett volna-e a támogatásban, ha saját maga nyújt be támogatási kérelmet, még ha releváns is, nem döntő jelentőségű az említett 72. cikk (1) bekezdése a) pontjának alkalmazása szempontjából.

                  3)

                  Az 1698/2005 rendelet 72. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező szabályozás, amely az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által társfinanszírozott beruházási művelet keretében átutalt támogatás kedvezményezettjének kötelezettségévé teszi, hogy az e beruházási művelet keretében beszerzett tárgyi eszközt a támogatás utolsó részletének átutalásától számított legalább öt évig megtartsa és saját maga használja.

                  4)

                  Az 1306/2013 rendelet 56. cikkének első albekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében szabálytalanságot képez, ha az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által társfinanszírozott és az 1698/2005 rendeletben említett Leader-tengely hatálya alá tartozó beruházási művelet keretében odaítélt támogatás kedvezményezettje nem hajtja végre az általa a támogatási kérelmében megjelölt művelet egyik olyan elemét, amely egyike volt azon kritériumoknak, amelyek alapján a támogatási kérelmeket rangsorolásuk céljából értékelték, még akkor is, ha a vonatkozó nemzeti szabályozás értelmében e kritérium nem volt követelmény, amennyiben ezen elem végrehajtásának elmaradása eredményezi a társfinanszírozásra jóváhagyott beruházási művelet egyik elengedhetetlen elemének az 1698/2005 rendelet 72. cikke (1) bekezdésének értelmében vett jelentős módosulását, aminek értékelése a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

                  5)

                  Az 1306/2013 rendelet 56. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha a jogszerűtlenül átutalt támogatás visszatéríttetésére irányuló eljárást az irányító hatóság finanszírozást elrendelő határozatának keltétől számított ötéves határidő letelte előtt megindítják. E rendelkezéssel nem ellentétes az sem, ha az ilyen visszatéríttetésre irányuló eljárást annak ellenére tovább folytatják, hogy a támogatás kedvezményezettje az eljárás folyamán véget vet az említett eljárás megindításának alapját képező kötelezettségszegésnek.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4


title: T-836/16. és T-624/17. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2019. május 16-i ítélete — Lengyelország kontra Bizottság („Állami támogatások — A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adó — A forgalomra kivetett progresszív adó — A hivatalos eljárás megindítását elrendelő határozat — Az intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősítő végleges határozat — Az állami támogatás fogalma — A szelektivitásra vonatkozó feltétel”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/28

      A Törvényszék 2019. május 16-i ítélete — Lengyelország kontra Bizottság
      (T-836/16. és T-624/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      („Állami támogatások - A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adó - A forgalomra kivetett progresszív adó - A hivatalos eljárás megindítását elrendelő határozat - Az intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősítő végleges határozat - Az állami támogatás fogalma - A szelektivitásra vonatkozó feltétel”)
      (2019/C 230/34)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz és A. Kramarczyk-Szaładzińska meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann és P.-J. Loewenthal meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Magyarország (képviselők: a T-836/16. sz. ügyben: Fehér M., Koós G. Tóth E., a T-624/17. sz. ügyben: Fehér M. és Koós G. meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az SA.44351 (2016/C) (korábbi 2016/NN) számú állami támogatásról — Lengyelország — A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adóról szóló, 2016. szeptember 19-i (2016) 5596 final bizottsági határozatnak — amely ezen intézkedésre vonatkozóan az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében előírt hivatalos vizsgálat megindítását elrendelte —, másrészt pedig a Lengyelország által a kiskereskedelmi adó tekintetében nyújtott SA.44351. (2016/C, korábbi 2016/NN) számú állami támogatásról szóló, az eljárást lezáró 2017. június 30-i (EU) 2018/160 bizottsági határozatnak (HL 2018. L 29., 38. o.) — amely szerint az említett intézkedés a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül és azt jogellenesen hajtották végre — a megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelmek.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az SA.44351 (2016/C) (korábbi 2016/NN) számú állami támogatásról — Lengyelország — A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adóról szóló, 2016. szeptember 19-i (2016) 5596 final bizottsági határozatot megsemmisíti.

                  2)

                     A Törvényszék a Lengyelország által a kiskereskedelmi adó tekintetében nyújtott SA.44351. (2016/C, korábbi 2016/NN) számú állami támogatásról szóló, 2017. június 30-i (EU) 2018/160 bizottsági határozatot megsemmisíti.

                  3)

                     Az Európai Bizottság viseli saját költségeit, valamint a Lengyel Köztársaság részéről a T-836/16. és T-624/17. sz. ügyben felmerült költségeket.

                  4)

                     Magyarország maga viseli a T-836/16. és T-624/17. sz. ügyben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: T-734/18. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. május 8-i végzése — Sumitomo Chemical és Tenka Best kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés — Biocid termékek — Empentrin hatóanyag — A felhasználás elutasítása — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/53

      A Törvényszék elnökének 2019. május 8-i végzése — Sumitomo Chemical és Tenka Best kontra Bizottság
      (T-734/18. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Biocid termékek - Empentrin hatóanyag - A felhasználás elutasítása - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2019/C 230/67)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Sumitomo Chemical (UK) plc (London, Egyesült Királyság), Tenka Best, SL (Aiguafreda, Spanyolország) (képviselők: K. Van Maldegem ügyvéd és V. McElwee solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Haasbeek és R. Lindenthal meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Belga Királyság (képviselők: L. Van den Broeck és P. Cottin meghatalmazottak, segítőik: A. Poppe és E. Jacubowitz ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikk és az EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott, az empentrin létező hatóanyag 18. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának elutasításáról szóló, 2018. szeptember 18-i (EU) 2018/1251 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2018. L 235., 24. o.) végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-245/19. sz. ügy: 2019. április 10-én benyújtott kereset — Uzina Metalurgica Moldoveneasca kontra Bizottság

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/54

      2019. április 10-én benyújtott kereset — Uzina Metalurgica Moldoveneasca kontra Bizottság
      (T-245/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/68)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Uzina Metalurgica Moldoveneasca OAO (Rîbnița, Moldova) (képviselők: P. Vander Schueren és E. Gergondet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a kereset elfogadható;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. január 31-i (EU) 2019/159 bizottsági végrehajtási rendeletet (1) a felperesre vonatkozó részében;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a 2019/159 bizottsági végrehajtási rendelet nyilvánvaló értékelési hibán alapul, és megsértette az egyenlőség elvét, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét azzal, hogy a Moldovából származó importra végleges védintézkedéseket alkalmazott, míg az Európai Gazdasági Térségben tagsággal rendelkező országokból származó hasonló importokat kizárta azok alkalmazásából.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a 2019/159 bizottsági végrehajtási rendelet sérti a 2015. március 11-i (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 18. cikkét azzal, hogy a Moldovából származó importra végleges védintézkedéseket alkalmazott, jóllehet a Moldovához hasonló fejlődő országokból származó importot az ilyen intézkedések alkalmazásából ki kellett volna zárni.

                  3.

                  A harmadik jogalap keretében a felperes másodlagosan arra hivatkozik, hogy az alperes megsértette a megfelelő ügyintézés és a bizalomvédelem elvét, nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette a 2015/478 rendelet 16. cikkét azáltal, hogy nem értékelte, hogy a védintézkedések előírására vonatkozó feltételek a terméket alkotó egyes termékkategóriák esetében külön-külön történő mérlegelés esetén teljesültek volna-e.

                  4.

                  A negyedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, megsértette a gondossági kötelezettségét, és megsértette a 2015/478 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontját annak megállapításával, hogy a termék Európai Unióba irányuló importjának a növekedése igazolja a védintézkedések alkalmazását.

                  5.

                  Az ötödik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a komoly kár veszélye fennállásának a megállapításakor nyilvánvaló értékelési hibát követett el, megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, megsértette a gondossági kötelezettségét, és a 2015/478 rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, 9. cikkének (2) bekezdését, valamint 16. cikkét sértő módon járt el.

                  6.

                  A hatodik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette a 2015/478 rendelet 16. cikkét, mivel nem támasztotta alá, hogy az import növekedése olyan mértékű volt, hogy az Európai Unió ágazata tekintetében komoly kár veszélyével fenyegetett, és nem vett figyelembe más olyan tényezőket, amelyek a komoly kár állítólagos veszélyét valószínűleg igazolták volna.

                  7.

                  A hetedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a 2019/159 bizottsági végrehajtási rendelet sérti a 2015/478 rendelet 16. cikkét, mivel az alperes nem rendelkezett hatáskörrel és a 2015/478 rendelet 5. cikkének (1) bekezdését megsértve járt el, amikor hivatalból megindította azt a vizsgálatot, amely a 2019/159 bizottsági végrehajtási rendelet elfogadásához vezetett.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes megsértette a felperes tisztességes meghallgatáshoz való jogát, amikor nem tett a számára hozzáférhetővé olyan alapvető információkat, amelyek az Európai Unió behozatalainak alakulására és az uniós ágazat kárt érintő helyzetére vonatkoztak.

         (1)  Az egyes acéltermékek behozatalára vonatkozó végleges védintézkedések bevezetéséről szóló, 2019. január 31-i (EU) 2019/159 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2019. L 31., 27. o.)

         (2)  A behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2015. március 11-i (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. L 83., 16. o.)


title: T-266/19. sz. ügy: 2019. április 20-án benyújtott kereset — gastivo portal kontra EUIPO — La Fourchette (Villa zöld háttéren való ábrázolása)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/55

      2019. április 20-án benyújtott kereset — gastivo portal kontra EUIPO — La Fourchette (Villa zöld háttéren való ábrázolása)
      (T-266/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/69)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: gastivo portal GmbH (Bréma, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich és N. Achilles ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: La Fourchette SAS (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Villa zöld háttéren való ábrázolása) — 15 474 356. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. február 20-án hozott határozata (R 1213/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére, a felperesnél a fellebbezési tanácsi előtti eljárásban felmerült szükséges költségeket is beleértve.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 46. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-267/19. sz. ügy: 2019. április 20-án benyújtott kereset — gastivo portal kontra EUIPO — La Fourchette (Villa zöld háttéren való ábrázolása)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/56

      2019. április 20-án benyújtott kereset — gastivo portal kontra EUIPO — La Fourchette (Villa zöld háttéren való ábrázolása)
      (T-267/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/70)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: gastivo portal GmbH (Bréma, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich és N. Achilles ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: La Fourchette SAS (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Villa zöld háttéren való ábrázolása) — 15 474 356 sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. február 20-án hozott határozata (R 1211/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére, a felperesnél a fellebbezési tanácsi előtti eljárásban felmerült szükséges költségeket is beleértve.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  z (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 46. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-294/19. sz. ügy: 2019. május 4-án benyújtott kereset — Vanhoudt és társai kontra EBB

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/57

      2019. május 4-án benyújtott kereset — Vanhoudt és társai kontra EBB
      (T-294/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/71)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) és kilenc további felperes (képviselő: A. Haines Barrister)

         Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB)

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EBB 2019. január 31-i határozatát, amely megtagadta a felperesek nem kompenzált veszteségének megtérítését, és megtagadta a SPAC szimulációs eszköznek és ezen eszköz eredményeinek megosztását;

                  —

                  továbbá, másodlagosan, kötelezze az EBB-t a felperesek abból eredő nem vagyoni kárának megtérítésére, hogy az EBB a határozatában megtagadta a SPAC szimulációs eszköz és/vagy ezen eszköz eredményeinek rendelkezésre bocsátását;

                  —

                  kötelezze az EBB-t, hogy bocsássa a felperesek rendelkezésére a SPAC aktuáriusi szimulációs eszközt, és ezen eszköz kinyomtatott eredményeit annak érdekében, hogy a felperesek fel tudják mérni a nem kompenzált veszteségüket, és ezáltal a nyugdíjukra és díjazásukra vonatkozó reformokat követően az EBB által velük szemben alkalmazott kompenzációs intézkedések megfelelő vagy nem megfelelő jellegét;

                  —

                  az EBB-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a megsemmisítés iránti kereseti kérelmüket illetően négy jogalapra hivatkoznak, az említett szimulációs eszköz és eredményei rendelkezésre bocsátásának Törvényszék általi elrendelése iránti kereseti kérelmüket illetően pedig a lentebb kifejtett további jogalapokra.

                  1.

                  A megsemmisítés iránti kereseti kérelemmel kapcsolatos első jogalap, amely az EBB és a személyi állomány képviselői között 2009. május 18-án létrejött egyetértési megállapodás és kísérőlevele 9., 10. és 14–18. pontjának megsértésén alapul.

                  2.

                  A megsemmisítés iránti kereseti kérelemmel kapcsolatos második jogalap, amely a bizalomvédelem elvének megsértésén alapul.

                  3.

                  A megsemmisítés iránti kereseti kérelemmel kapcsolatos harmadik jogalap, amely a hatékony jogorvoslathoz való jog, a megfelelő ügyintézés és az átláthatóság elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A megsemmisítés iránti kereseti kérelemmel kapcsolatos negyedik jogalap, amely a személyes adatokhoz való hozzáférés megsértésén alapul.

            Az említett szimulációs eszköz és eredményei rendelkezésre bocsátásása iránti kereseti kérelemmel kapcsolatban a felperesek az alábbi érveket terjesztik elő:

                  —

                  Az EBB — azáltal, hogy nem bocsátotta rendelkezésre a SPAC szimulációs eszközt — megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41., 42. és 47. cikkét és az EUMSZ 15. cikk (1) és (3) bekezdését;

                  —

                  Az EBB figyelmen kívül hagyta a felperesek személyes adathoz fűződő jogait, megsértve ezáltal az (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 14. és 17. cikkét.

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és az 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. október 23-i (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 295., 39. o.).


title: T-299/19. sz. ügy: 2019. május 9-én benyújtott kereset — VG kontra Bizottság

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/58

      2019. május 9-én benyújtott kereset — VG kontra Bizottság
      (T-299/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/72)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: VG (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Törvényszék T-314/16. és T-435/16. sz., VG kontra Bizottság egyesített ügyekben 2018. november 27-én hozott ítéletében foglaltak teljesítése érdekében elfogadott 2019. március 6-i határozatot annyiban, amennyiben az megtagadja bizonyos személyes adatok felperes számára való továbbítását;

                  —

                  kötelezze az alperest a méltányosan 20 000 euróra becsült nem vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely az EUMSZ 266. cikk és a Törvényszék VG kontra Bizottság ügyben 2018. november 27-én hozott ítéletéhez (T-314/16 és T-435/16, EU:T:2018:841) kapcsolódó jogerő megsértésén alapul.
      A felperes ezenfelül a 2019. március 6-i határozatban foglalt megtagadásból fakadóan őt ért nem vagyoni kár megtérítését kéri.