title: T-150/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset –BNP Paribas kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/59

         2018. március 1-jén benyújtott kereset –BNP Paribas kontra EKB
   (T-150/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/69)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg részlegesen az EKB ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248. sz., 2017. december 19-i határozatának 9. cikkét, amennyiben az előírja az Egységes Szanálási Alap, a nemzeti szanálási alapok és a nemzeti betétbiztosítási rendszerek felé fennálló visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásoknak az elsődleges alapvető tőkéből való, egyedi, összevont és szubkonszolidált szinten való levonását, és semmisítse meg különösen a 9.1, 9.2 és 9.3 pontokat;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap, amelyet a felperes a megtámadott határozat elfogadása jogalapjának a hiányára alapít, mivel az EKB a prudenciális felügyeletet érintő jogkörét alkalmazva olyan, általános hatályú intézkedéseket írt elő, amelyek a jogalkotó hatáskörébe tartoznak, és túllépte azokat a jogköröket, amelyeket számára az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.) 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja és 16. cikke előír.

               2.

               A második jogalap, amelyet a felperes a megtámadott határozat tekintetében felmerült téves jogalkalmazásra alapít, mivel a BKE a jogalkotó szándékával ellentétes módon értelmezte azokat az uniós jogszabályokat, amelyek engedélyezik a hitelintézetek számára, hogy visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat alkalmazzanak annak érdekében, hogy az Egységes Szanálási Alap, a nemzeti szanálási alapok és a nemzeti betétbiztosítási rendszerek felé fennálló kötelezettségeik egy részét teljesítsék, és így az érintett rendelkezéseket megfosztotta a hatékony érvényesüléstől. Az EKB ezenfelül a határozatát a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintő uniós jogi és nemzeti jogi átültetési keret téves értelmezésére alapította.

               3.

               A harmadik jogalap, amelyet a felperes az arányosság elvének a megsértésére alapít.

               4.

               A negyedik jogalap, amelyet a felperes arra alapít, hogy a megtámadott határozat értékelési hibán alapul, és megsérti a megfelelő ügyintézés elvét.


title: T-540/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – De Capitani kontra Parlament („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Folyamatban lévő jogalkotási eljárásra vonatkozó dokumentumok — Háromoldalú egyeztetések — Az Europolról, valamint a 2009/371/IB és 2005/681/IB határozatok hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslattal kapcsolatos, négyoszlopos táblázatok — A hozzáférés részleges megtagadása — Megsemmisítés iránti kereset — Az eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdésének első albekezdése — A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel — A háromoldalú egyeztetések keretében készített, négyoszlopos táblázatokhoz való hozzáférés megtagadására vonatkozó általános vélelem hiánya”)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/46

         A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – De Capitani kontra Parlament
   (T-540/15. sz. ügy) (1)

   ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Folyamatban lévő jogalkotási eljárásra vonatkozó dokumentumok - Háromoldalú egyeztetések - Az Europolról, valamint a 2009/371/IB és 2005/681/IB határozatok hatályon kívül helyezéséről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslattal kapcsolatos, négyoszlopos táblázatok - A hozzáférés részleges megtagadása - Megsemmisítés iránti kereset - Az eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdésének első albekezdése - A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel - A háromoldalú egyeztetések keretében készített, négyoszlopos táblázatokhoz való hozzáférés megtagadására vonatkozó általános vélelem hiánya”))
   (2018/C 161/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Emilio De Capitani (Brüsszel, Belgium) (képviselők: O. Brouwer, J. Wolfhagen és E. Raedts ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők kezdetben: N. Görlitz, A. Troupiotis és C. Burgos, később: N. Görlitz, C. Burgos és I. Anagnostopoulou meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Rebasti, B. Driessen és J.-B. Laignelot meghatalmazottak) és Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Parlament 2015. július 8-i A(2015) 4931. sz. azon határozatának a megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amely megtagadta a felperesnek a LIBE-2013–0091–02. és a LIBE-2013–0091–03. sz. dokumentumhoz való teljes körű hozzáférését.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az Európai Parlament 2015. július 8-i A(2015) 4931. sz. határozatát, amennyiben az megtagadta Emilio De Capitani teljes körű hozzáférését a LIBE-2013–0091–02. és LIBE-2013–0091–03. sz. dokumentumokhoz.

               2)

               A Parlament maga viseli a saját költségeit, valamint az E. De Capitani részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 398., 2015.11.30.


title: C-651/16. sz. ügy: A Bíróság (tízedik tanács) 2018. március 7-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DW kontra Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (Előzetes döntéshozatal — Szociális biztonság — Anyasági támogatás — Az összegnek a biztosított által a tizenkét hónapos referencia-időszak során elért jövedelmek alapján történő kiszámítása — Az ezen időszak alatt az Európai Unió valamely intézményének szolgálatában álló személy — A szóban forgó összeget az átlagos járulékalap 70 %-ában megállapító nemzeti szabályozás — A munkavállalók szabad mozgásának korlátozása — A lojális együttműködés elve)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/11

         A Bíróság (tízedik tanács) 2018. március 7-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DW kontra Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
   (C-651/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Szociális biztonság - Anyasági támogatás - Az összegnek a biztosított által a tizenkét hónapos referencia-időszak során elért jövedelmek alapján történő kiszámítása - Az ezen időszak alatt az Európai Unió valamely intézményének szolgálatában álló személy - A szóban forgó összeget az átlagos járulékalap 70 %-ában megállapító nemzeti szabályozás - A munkavállalók szabad mozgásának korlátozása - A lojális együttműködés elve))
   (2018/C 161/12)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: DW

      Alperes: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 45. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely az anyasági támogatás összegének kiszámításához szükséges átlagos járulékalap meghatározása céljából a referencia-időszak azon hónapjait, amelyek során az érintett személy valamely uniós intézménynél dolgozott, és e tagállam szociális biztonsági rendszerében nem volt biztosított, foglalkoztatás nélküli időszaknak tekinti, és azokra az említett tagállamban meghatározott átlagos járulékalapot alkalmazza, aminek eredményeként az e személy részére megállapított anyasági támogatás összege lényegesen csökken ahhoz képest, amely akkor járt volna neki, ha kizárólag ugyanezen tagállamban folytatott volna keresőtevékenységet.

      (1)  HL C 86., 2017.3.20.


title: T-156/18. sz. ügy: 2018. február 26-án benyújtott kereset – Legutko és Poręba kontra Parlament

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/59

         2018. február 26-án benyújtott kereset – Legutko és Poręba kontra Parlament
   (T-156/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/70)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperesek: Ryszard Antoni Legutko (Morawica, Lengyelország), Tomasz Piotr Poręba (Mielec, Lengyelország) (képviselő: M. Mataczyński ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes megsértette az Európai Parlament eljárási szabályzata 130. cikkének, valamint II. mellékletének rendelkezéseit, mivel az Európai Parlament képviselői által P-003358/17. számon nyilvántartásba vett eljárás keretében feltett kérdést elmulasztotta továbbítani az Európai Unió Tanácsának;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet, hogy a P-003358/17. számon nyilvántartásba vett írásbeli kérdést adja át a hatáskörrel rendelkező intézménynek, azaz az Európai Unió Tanácsának;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               —

               A keresetüket alátámasztó jogalapban a felperesek arra hivatkoznak, hogy az Európai Parlament elmulasztotta továbbítani az Európai Parlament képviselői, Ryszard Legutko és Tomasz Poręba által 2017. május 16-án előterjesztett írásbeli kérdést a hatáskörrel rendelkező és a felperesek által megjelölt intézmény számára.


title: T-180/18. sz. ügy: 2018. március 12-én benyújtott kereset – VJ kontra EKSZ

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/69

         2018. március 12-én benyújtott kereset – VJ kontra EKSZ
   (T-180/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/86)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: VJ (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

      Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKSZ által a felperes számára a 2017. június 22-i elektronikus levélben megküldött elszámolási kimutatást, valamint szükség esetén azon illetményelszámolást, amely elismerte/elismeri iskoláztatási támogatás nyújtását gyermekei számára;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás összes költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap jogellenességi kifogáson alapul, mivel a vitatott határozat, a 2016. április 15-i feljegyzés, amelyen a határozat alapul, és az EKSZ Iránymutatásai sértik a tisztviselők személyzeti szabályzatát és annak X. mellékletét.

               2.

               A második jogalap a megtámadott egyedi határozat jogellenességén alapul. E jogalap öt részből áll.

                           —

                           Az első rész az előreláthatóság, a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértésén, valamint a megfelelő ügyintézés elvének és a felperes szerzett jogainak megsértésén alapul.

                           —

                           A második rész az EKSZ által tett kötelezettségvállalások nemteljesítésén, a nem megfelelő ügyintézésen, valamint a jogbiztonság elvének és a felperes jogos elvárásainak megsértésén alapul.

                           —

                           A harmadik rész a családhoz való jog és az oktatáshoz való jog megsértésén alapul.

                           —

                           A negyedik rész az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                           —

                           Az ötödik rész az érdekek mérlegelésének hiányán, valamint a meghozott intézkedés arányossága elve tiszteletben tartásának hiányán alapul.


title: T-163/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/60

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács
   (T-163/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/71)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 2. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 2. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a védelemhez való jog megsértésére, ezen belül az intézkedések igazolására és a hatékony bírói jogvédelem biztosítására alkalmas indokolás nyújtására vonatkozó kötelezettség megsértésére, továbbá a meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított jogalap.

               2.

               A második, a nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap a felperesnek a Kongói Demokratikus Köztársaságban történt, az emberi jogok súlyos megsértésének minősülő cselekményekben való részvételét illetően.

               3.

               A harmadik, a magánélet tiszteletben tartásához való jog, a tulajdonhoz való jog és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. december 12-i (KKBP) 2016/2231 tanácsi határozattal (HL 2016. L 336I., 7. o.) és a Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló, 2005. július 18-i 1183/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 193., 1. o.) 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított, a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2008/369/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. december 20-i 2010/788/KKBP tanácsi határozat (HL 2010. L 336., 30. o.) 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességére alapított jogalap.


title: C-105/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/25

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) kontra Administración General del Estado
   (C-105/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/28)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Associación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: T-242/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – Stavytskyi kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása — Indokolási kötelezettség — Jogellenességi kifogás — Arányosság — Jogalap — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/47

         A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – Stavytskyi kontra Tanács
   (T-242/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása - Indokolási kötelezettség - Jogellenességi kifogás - Arányosság - Jogalap - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2018/C 161/51)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Edward Stavytskyi (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J. Grayston solicitor, valamint P. Gjørtler, G. Pandey és D. Rovetta ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és J.-P. Hix meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: E. Paasivirta és S. Bartelt, később: E. Paasivirta és L. Baumgart meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. március 4-i (KKBP) 2016/318 tanácsi határozat (HL 2016. L 60., 76. o.), valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. március 4-i (EU) 2016/311 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2016. L 60., 1. o.) annyiban történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben a felperes nevét fenntartották azon személyek, szervezetek és szervek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Edward Stavytskyi maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 270., 2016.7.25.


title: T-164/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/61

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács
   (T-164/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/72)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Ilunga Kampete (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 1. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 1. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-163/18. sz. Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-106/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Energía de Galicia (Engasa) S.A. kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/26

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Energía de Galicia (Engasa) S.A. kontra Administración General del Estado
   (C-106/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/29)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Energía de Galicia (Engasa) S.A.

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: T-442/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 20-i ítélete – Šroubárna Ždánice kontra Tanács („Dömpingellenes vámok visszatérítése iránti kérelem — A Kínai Népköztársaságból származó, valamint Malajziában feladott egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala — A 91/2009 /EK rendelet és a 723/2011/EU végrehajtási rendelet — A nemzeti bíróság hatásköre — A Törvényszék hatásköre”)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/47

         A Törvényszék 2018. március 20-i ítélete – Šroubárna Ždánice kontra Tanács
   (T-442/16. sz. ügy) (1)

   ((„Dömpingellenes vámok visszatérítése iránti kérelem - A Kínai Népköztársaságból származó, valamint Malajziában feladott egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala - A 91/2009 /EK rendelet és a 723/2011/EU végrehajtási rendelet - A nemzeti bíróság hatásköre - A Törvényszék hatásköre”))
   (2018/C 161/52)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Šroubárna Ždánice a.s.(Kyjov, Cseh Köztársaság) (képviselők: M. Osladil ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: H. Marcos Fraile és A. Westerhof Löfflerová meghatalmazottak, segítőjük: N. Tuominen ügyvéd)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és P. Němečková meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A cseh vámhatóságok által a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 29.,1. O. ), a 91/2009/EK rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Malajziában feladott, akár Malajziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára történő kiterjesztéséről szóló, 2011. július 18-i 723/2011/EU végrehajtási rendelet (HL 2011. L 194., 6. o.) és a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2012. október 4-i 924/2012/EU végrehajtási rendelet (HL 2012. L 275., 1. o.) elfogadását követően a felperestől állítólag jogellenesen beszedett dömpingellenes vámok és kamatainak visszatérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elutasítja a keresetet, az annak elbírálásával kapcsolatos hatáskörének hiánya miatt.

               2)

               A Šroubárna Ždánice a.s. maga viseli a saját költségeit, valamint az Európai Unió Tanács részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 392., 2016.10.24.


title: C-107/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Duerocanto S.L. kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/27

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Duerocanto S.L. kontra Administración General del Estado
   (C-107/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/30)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Duerocanto S.L.

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: C-31/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cristal Union, a Sucrerie de Toury SA jogutódja kontra Ministre de l'Économie et des Finances (Előzetes döntéshozatal — 2003/96/EK irányelv — Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása — A 14. cikk (1) bekezdésének a) pontja — Villamos energia előállításához felhasznált energiatermékek — Mentesítési kötelezettség — A 15. cikk (1) bekezdésének c) pontja — A hőenergia és a villamos energia kapcsolt előállításához felhasznált energiatermékek — A mentesítésnek, illetve az adómérték csökkentésének lehetősége — Hőenergia és villamos energia kapcsolt előállítására szánt földgáz)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/11

         A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cristal Union, a Sucrerie de Toury SA jogutódja kontra Ministre de l'Économie et des Finances
   (C-31/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2003/96/EK irányelv - Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása - A 14. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Villamos energia előállításához felhasznált energiatermékek - Mentesítési kötelezettség - A 15. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A hőenergia és a villamos energia kapcsolt előállításához felhasznált energiatermékek - A mentesítésnek, illetve az adómérték csökkentésének lehetősége - Hőenergia és villamos energia kapcsolt előállítására szánt földgáz))
   (2018/C 161/13)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cristal Union, a Sucrerie de Toury SA jogutódja

      Alperes: Ministre de l'Économie et des Finances

      Rendelkező rész

   Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt kötelező mentességet alkalmazni kell a villamos energia előállításához felhasznált energiatermékekre, amennyiben e termékeket a villamos energia és a hőenergia ezen irányelv 15. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett kapcsolt előállításához használják fel.

      (1)  HL C 112., 2017.4.10.


title: T-579/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – HJ kontra EMA („Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — Határozott időre szóló szerződés meghosszabbításának elmaradása — Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 8. cikkének első bekezdése — Határozott időre szóló szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé való átminősítése — Nyilvánvaló értékelési hiba — Gondoskodási kötelezettség — Indokolási kötelezettség — Meghallgatáshoz való jog — Értékelő jelentés — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/48

         A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – HJ kontra EMA
   (T-579/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Határozott időre szóló szerződés meghosszabbításának elmaradása - Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 8. cikkének első bekezdése - Határozott időre szóló szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé való átminősítése - Nyilvánvaló értékelési hiba - Gondoskodási kötelezettség - Indokolási kötelezettség - Meghallgatáshoz való jog - Értékelő jelentés - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2018/C 161/53)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: HJ (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselők: F. Cooney és N. Rampal Olmedo meghatalmazottak, segítőjük: A. Duron és D. Waelbroeck)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270, cikken alapuló, egyrészt a felperes 2014. február 16. és december 31. közötti időszakra vonatkozó értékelő jelentésének, az EMA 2015. április 1-jei, a felperes ideiglenes alkalmazotti szerződésének meghosszabbítását mellőző határozatnak, valamint két, az ezen aktusok megsemmisítése iránti panaszokat elutasító 2015. október 26-i határozatnak a megsemmisítésére, másrészt a felperest állítólagosan ért károk megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               HJ köteles a költségek viselésére.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-8/16. szám alatt nyilvántartásba vett ügy).


title: C-64/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. március 8-i ítélete (a Tribunal da Relação do Porto [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saey Home & Garden NV/SA kontra Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben — 1215/2012/EU rendelet — 25. cikk — Joghatósági kikötés fennállása — Írásbeli megerősítés nélküli szóbeli megállapodás — A számlákon említett általános értékesítési feltételekben szereplő kikötés — A 7. cikk 1. pontjának b) alpontja — Két eltérő tagállamban székhellyel rendelkező társaságok között létrejött, egy harmadik tagállam piacára vonatkozó, értékesítési jog átruházására irányuló szerződés — A 7. cikk 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdése — A joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása — Egy ilyen szerződés jellemző kötelezettsége teljesítésének helye)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/12

         A Bíróság (hetedik tanács) 2018. március 8-i ítélete (a Tribunal da Relação do Porto [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saey Home & Garden NV/SA kontra Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA
   (C-64/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben - 1215/2012/EU rendelet - 25. cikk - Joghatósági kikötés fennállása - Írásbeli megerősítés nélküli szóbeli megállapodás - A számlákon említett általános értékesítési feltételekben szereplő kikötés - A 7. cikk 1. pontjának b) alpontja - Két eltérő tagállamban székhellyel rendelkező társaságok között létrejött, egy harmadik tagállam piacára vonatkozó, értékesítési jog átruházására irányuló szerződés - A 7. cikk 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdése - A joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása - Egy ilyen szerződés jellemző kötelezettsége teljesítésének helye))
   (2018/C 161/14)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal da Relação do Porto

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Saey Home & Garden NV/SA

      Alperes: Lusavouga-Máquinas e Acessórios Industriais SA

      Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 25. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – a valamelyik szerződő fél által kiállított számlákon említett általános értékesítési feltételekben szereplő, az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló joghatósági kikötés nem felel meg e rendelkezés követelményeinek.

               2)

               Az 1215/2012 rendelet 7. cikkének 1. pontját akként kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében a két eltérő tagállamban székhellyel rendelkező és tevékenységet folytató két társaság által termékeknek valamely olyan harmadik tagállam piacán való forgalmazása tekintetében kötött, értékesítési jog átruházására irányuló szerződés felmondásával kapcsolatos kártérítés iránti kérelem elbírálására, amely harmadik tagállam területén e társaságok egyike sem rendelkezik sem fiókteleppel, sem telephellyel, azon tagállam bírósága rendelkezik joghatósággal, ahol a szolgáltatásnyújtásnak a szerződéses rendelkezésekből következő elsődleges helye, valamint – ilyen rendelkezések hiányában – e szerződés tényleges teljesítésének helye található, és ha a kérdéses hely ezen az alapon nem határozható meg, ahol a szolgáltatás nyújtójának lakóhelye található.

      (1)  HL C 112., 2017.4.10.


title: T-734/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 20-i ítélete – Argyraki kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Nyugdíjak — A nyugdíjra jogosító szolgálati idő számítása — Kisegítő alkalmazottként teljesített szolgálati idők figyelembevétele — Feltételek — Jogalap)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/49

         A Törvényszék 2018. március 20-i ítélete – Argyraki kontra Bizottság
   (T-734/16. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Nyugdíjak - A nyugdíjra jogosító szolgálati idő számítása - Kisegítő alkalmazottként teljesített szolgálati idők figyelembevétele - Feltételek - Jogalap))
   (2018/C 161/54)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Vassilia Argyraki (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: G. Berscheid, G. Gattinara és A.-C. Simon, később: G. Berscheid, G. Gattinara és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság „Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatala” (PMO) azon 2016. január 29-i határozatának megsemmisítése iránt benyújtott, az EUMSZ 270. cikken alapuló kérelem, amellyel ez az utóbbi elutasította a felperes azon kérelmét, hogy nyugdíjjogosultságainak kiszámítása során a kisegítő alkalmazottként teljesített szolgálati időket ideiglenes alkalmazottként teljesített időként vegyék figyelembe.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság „Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatala” (PMO) azon 2016. január 29-i határozatát, amellyel ez az utóbbi elutasította Vassilia Argyraki azon kérelmét, hogy nyugdíjjogosultságainak kiszámítása során a kisegítő alkalmazottként teljesített szolgálati időket ideiglenes alkalmazottként teljesített időként vegyék figyelembe.

               2)

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 462., 2016.12.12.


title: C-108/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U. kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/28

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U. kontra Administración General del Estado
   (C-108/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/31)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) S.L.U.

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: T-181/18. sz. ügy: 2018. március 9-én benyújtott kereset – Multifit Tiernahrungs kontra EUIPO (TAKE CARE)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/70

         2018. március 9-én benyújtott kereset – Multifit Tiernahrungs kontra EUIPO (TAKE CARE)
   (T-181/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/87)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Németország) (képviselők: N. Weber és L. Thiel ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „TAKE CARE” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 16 254 898. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. január 4-én hozott határozata (R 845/2017-5. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-109/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associació de Productors i Usuaris d'Energia Elèctrica kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/29

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associació de Productors i Usuaris d'Energia Elèctrica kontra Administración General del Estado
   (C-109/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/32)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Associació de Productors i Usuaris d'Energia Elèctrica

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését megállapító 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosítva?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt tilalmával az olyan adó, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőkre vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy tiltott állami támogatásnak minősül az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtő területén történő hidroelektromos energiatermelésre, valamint a víz [fogyasztási célú] egyéb felhasználására vonatkozó, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség, ha csak a villamosenergia-termelésre irányuló használatot terheli adó?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: C-159/17. sz. ügy: A Bíróság (tízedik tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Curtea de Apel Constanţa [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius kontra Ministerul Finanţelor Publice – A. N. A. F. – D. G. R. F. P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A. N. A.F – D. G. R. F. P. Galaţi – A. J. F. P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa (Előzetes döntéshozatal — Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) — 2006/112/EK irányelv — A héanyilvántartásból való törlés — Az azon időszakban kapott héa megfizetésének kötelezettsége, amelyben a héaazonosító számot törölték — Az ezen időszakban megvalósított beszerzések utáni héa levonásához való jog elismerésének megtagadása)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/13

         A Bíróság (tízedik tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Curtea de Apel Constanţa [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius kontra Ministerul Finanţelor Publice – A. N. A. F. – D. G. R. F. P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A. N. A.F – D. G. R. F. P. Galaţi – A. J. F. P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa
   (C-159/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) - 2006/112/EK irányelv - A héanyilvántartásból való törlés - Az azon időszakban kapott héa megfizetésének kötelezettsége, amelyben a héaazonosító számot törölték - Az ezen időszakban megvalósított beszerzések utáni héa levonásához való jog elismerésének megtagadása))
   (2018/C 161/15)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Constanţa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Întreprinderea Individuală Dobre M. Marius

      Alperesek: Ministerul Finanţelor Publice – A. N. A. F. – D. G. R. F. P. Galaţi – Serviciul Soluţionare Contestaţii, A. N. A.F – D. G. R. F. P. Galaţi – A. J. F. P. Constanţa – Serviciul Inspecţie Fiscală Persoane Fizice 2 Constanţa

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 167–169. és 179. cikkét, 213. cikkének (1) bekezdését, 214. cikkének (1) bekezdését és 273. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amelyről az alapügyben szó van, amely lehetővé teszi az adóhatóság számára, hogy valamely adóalanytól megtagadja a hozzáadottértékadó-levonási jogot, ha megállapításra kerül, hogy az adóalanynak felrótt kötelezettségszegés miatt az adóhatóság nem rendelkezhetett az annak megállapításához szükséges adatokkal, hogy teljesülnek az említett adóalany által előzetesen megfizetett hozzáadottérték-adó levonásához való jog anyagi jogi követelményei, vagy hogy ez utóbbi csalárd módon járt el a célból, hogy e jogban részesülhessen, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

      (1)  HL C 221., 2017.7.10.


title: T-185/18. sz. ügy: 2018. március 14-én benyújtott kereset – Lucchini kontra Bizottság

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/70

         2018. március 14-én benyújtott kereset – Lucchini kontra Bizottság
   (T-185/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/88)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Lucchini SpA (Livorno, Olaszország) (képviselő: G. Belotti ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               miután tudomásul vette az azon ítéletekben megállapított jogsértéseket, amelyekben a Bíróság megsemmisítette az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/37.956 – „betonvasrúd”-ügy, újbóli elfogadás) 2009. szeptember 30-án hozott C(2009) 7492 végleges bizottsági határozatot, semmisítse meg a 2018. január 17-i levélben foglalt bizottsági elutasító határozatot, egyidejűleg kötelezze a Bizottságot a jogellenesen kiszabott és megfizetett bírság visszatérítésére, valamint a felmerült kamatok megfizetésére.

               —

               semmisítse meg a 2018. március 9-i levélben foglalt bizottsági elutasító határozatot, és kötelezze a Bizottságot arra, hogy tegye lehetővé a felperes részvételét a COMP/37.956 eljárásban, amelyet a Bizottságnak az ítéleteknek való megfelelés érdekében újra kell indítania.

               —

               másodlagosan: állapítson meg kártérítést a felperes javára legalább 10 millió euró összegben, vagy más olyan összegben, amelyet az eljárás folyamán határoz meg, vagy amelyet a Törvényszék méltányosnak ítél abból a célból, hogy megfelelően szankcionálja a Charta 41. cikkének megállapított megsértését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes arra emlékeztet, hogy a Bíróság megsemmisítette az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/37.956 – „betonvasrúd”-ügy) 2009. szeptember 30-án hozott C(2009) 7492 bizottsági határozatot (1), és kifejti, hogy e megsemmisítés rendelkezései ellenére, az alperes megtagadta a megfizetett bírság visszatérítését, és nem kérte fel a felperest az időközben újraindított közigazgatási eljárásban való részvételre.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               A Bizottság által az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (EGT vonatkozású szöveg) (2) 10–14. cikkének megsértése, különösen a felperesnek – a jogszabályi rendelkezéseket tiszteletben tartó – tisztességes eljáráshoz való jogának, valamint elsősorban a védelemhez való jogának a megsértése.

                           —

                           E tekintetben úgy érvel, hogy a tagállamok részvétele a meghallgatásokon nem puszta formalitás, mivel a versenyhatóságok részt vesznek abban a tanácsadó bizottságban, amellyel a Bizottságnak egyeztetnie kell bármely határozat meghozatala előtt. Az említett versenyhatóságoknak mindig részt kell venniük valamennyi plenáris meghallgatáson, amely fontos eljárási szakaszt képez, ahol a vállalkozások védelmi erőfeszítései összpontosulnak a Bizottság részéről felhozott vádakkal szemben.

               2.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének, konkrétan a megfelelő ügyintézéshez való jognak a megsértése.

      (1)  Feralpi kontra Bizottság, C-85/15 P (EU:C:2017:709); C-86/15 P, Ferriera Valsabbia kontra Bizottság és C-87/15 P, Alfa Acciai kontra Bizottság egyesített ügyek (EU:C:2017:717), C-88/15, Ferriere Nord kontra Bizottság (EU:C:2017:716) és C-89/15 P, Riva Fire (EU:C:2017:713).

      (2)  HL 2004. L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.


title: C-642/17 P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-454/16. sz., Arrigoni kontra EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio) ügyben 2017. szeptember 22-én hozott ítélete ellen az Arrigoni SpA által 2017. november 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/14

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-454/16. sz., Arrigoni kontra EUIPO – Arrigoni Battista (Arrigoni Valtaleggio) ügyben 2017. szeptember 22-én hozott ítélete ellen az Arrigoni SpA által 2017. november 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-642/17 P. sz. ügy)
   (2018/C 161/16)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Arrigoni SpA (képviselő: P. Di Gravio ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Arrigoni Battista SpA
   A Bíróság (tizedik tanács) 2018. március 22-i végzésével elutasította a fellebbezést, és az Arrigoni SpA-t kötelezte saját költségeinek a viselésére.


title: T-191/18. sz. ügy: 2018. március 16-án benyújtott kereset – Rietze kontra EUIPO – Volkswagen (gépjárművek)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/71

         2018. március 16-án benyújtott kereset – Rietze kontra EUIPO – Volkswagen (gépjárművek)
   (T-191/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/89)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Németország) (képviselő: M. Krogmann)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott formatervezési minta: 762851-0001. sz. közösségi formatervezési minta

      A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2018. január 11-én hozott határozata (R 1203/2016-3. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a harmadik fellebbezési tanács határozatát, és törölje a 762851-0001. sz. közösségi formatervezési mintát;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 6/2002 rendelet 4. cikkének ugyanezen rendelet 6. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett b) pontjának megsértése;

               —

               a 6/2002 rendelet 6. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: C-110/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – José Manuel Burgos Pérez és María del Amor Guinea Bueno kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/30

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – José Manuel Burgos Pérez és María del Amor Guinea Bueno kontra Administración General del Estado
   (C-110/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/33)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: José Manuel Burgos Pérez és María del Amor Guinea Bueno

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a 0villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: T-192/18. sz. ügy: 2018. március 16-án benyújtott kereset – Rietze kontra EUIPO – Volkswagen (gépjárművek)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/72

         2018. március 16-án benyújtott kereset – Rietze kontra EUIPO – Volkswagen (gépjárművek)
   (T-192/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/90)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Németország) (képviselő: M. Krogmann)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott formatervezési minta: az Európai Uniót megjelölő nemzetközi formatervezési minta– DM/073118-3. sz. bejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2018. január 11-én hozott határozata (R 1244/2016-3. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a harmadik fellebbezési tanács határozatát, és nyilvánítsa érvénytelennek az Európai Uniót megjelölő DM/073118-3. sz. nemzetközi formatervezési minta–bejelentés joghatásait;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 6/2002 rendelet 4. cikkének ugyanezen rendelet 6. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett b) pontjának megsértése;

               —

               a 6/2002 rendelet 6. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: C-67/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-633/16. sz., Bilde kontra Parlament ügyben 2017. november 29-én hozott ítélete ellen Dominique Bilde által 2018. január 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/14

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-633/16. sz., Bilde kontra Parlament ügyben 2017. november 29-én hozott ítélete ellen Dominique Bilde által 2018. január 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-67/18. P. sz. ügy)
   (2018/C 161/17)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Dominique Bilde (képviselő: G. Sauveur ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

      A fellebbező kérelmei

               —

               Változtassa meg a megtámadott ítéletet; ebből következően

               —

               Semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának a 2016. július 6-án bejelentett, 2016. június 23-i„40 320 euró Dominique Bilde részére történt jogalap nélküli kifizetéséről” szóló és az illetékes engedélyezésre jogosult és az intézmény számvitelért felelős tisztviselőjével szemben ezen összeg visszatéríttetését előíró határozatot.

               —

               Semmisítse meg egyben az ugyanazon pénzügyekért felelős főigazgató által 2016. június 29-én aláírt 2016–889. sz. terhelési értesítést.

               —

               Határozzon a felperes részére a vizsgálat következtetéseit megelőző alaptalan vádaskodásból, a jó hírnevén esett sérelemből és a megtámadott határozat által a magán és a politikai életében okozott jelentős zavarból eredő nem vagyoni kár megtérítéseként fizetendő összeg tekintetében.

               —

               Határozzon a felperest az eljárási költségek címén megillető összeg tekintetében.

               —

               Az Európai Parlamentet kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az első, az aktus kibocsátója hatáskörének hiányára alapított jogalap

                           —

                           A pénzügyi kérdések az Európai Parlament Elnökségének, nem pedig a főtitkárnak a hatáskörébe tartoznak

                           —

                           A főtitkár hatáskörrel való felruházásának hiánya

                           —

                           A parlamenti képviselők függetlenségének és a pártatlan elbíráláshoz való jognak a megsértése miatti jogellenességi kifogás

               2.

               A második, az electa una via elv megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Parlament elnöke az OLAF-hoz és a francia igazságszolgáltatáshoz fordult

               3.

               A harmadik, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Az ártatlanság vélelmének a Parlament elnöke által való megsértése

                           —

                           A Parlament adminisztráció egyszerre bíró és fél

                           —

                           A Parlament által hivatkozott kifogások az eljárás során változtak

                           —

                           A fellebbező meghallgatásának a főtitkár részéről való elutasítása

               4.

               A negyedik, a bizonyítási teher megfordítására alapított jogalap

                           —

                           A Parlament annak bizonyítására kötelezte a fellebbezőt, hogy az nem követett el semmilyen mulasztást, jóllehet semmiféle bizonyítékkal nem rendelkezett, amely alapján komolyan valamely mulasztás fennállására hivatkozhatott volna

               5.

               Az ötödik, az indokolás hiányára alapított jogalap

                           —

                           Az egyetlen indok egy szervezeti ábra közzétételén alapul, jóllehet ez utóbbi semmire sem szolgál bizonyítékul

               6.

               A hatodik, a jogbiztonság és a jogos bizalom elveinek a megsértésén alapuló jogalap

                           —

                           Semmilyen jogszabály nem állapítja meg a benyújtandó dokumentumok listáját, a fellebbező ennélfogva a Parlament önkényének van kitéve

               7.

               A hetedik, a parlamenti asszisztensek állampolgári jogainak megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Parlament tiltja, hogy az asszisztensek politikai tevékenységet folytassanak

               8.

               A nyolcadik, a hátrányosan megkülönböztető bánásmódra a Fumus persecutionisra és a hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap

                           —

                           Az Európai Parlament elnökének politikai rosszindulata miatt indították ezen eljárást a fellebbezővel szemben

               9.

               A kilencedik, a képviselők függetlenségének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A parlamenti asszisztens munkája nem korlátozódik a jogalkotási munkára

               10.

               A tizedik, a ténybeli alap hiányára alapított jogalap

                           —

                           A Parlament válaszában annak megállapítására szorítkozott, hogy a fellebbező által átadott iratok semmit sem bizonyítottak, jóllehet e dokumentumok az asszisztens munkáját támasztották alá

                           —

                           A Parlament nem képes állításainak a bizonyítására

               11.

               A tizenegyedik, az arányosság elvének a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A szervezeti ábrát (amely a Parlament elnöke által indított eljárások kiindulóponjaként szolgált) 2015 februárjában tették közzé, a jogalap nélküli kifizetések visszatérítése azonban 2014 októberére nyúlik vissza


title: C-70/18. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2018. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid kontra A és társai

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/16

         A Raad van State (Hollandia) által 2018. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid kontra A és társai
   (C-70/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/18)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

      Alperesek: A, B, P

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a.

                           Úgy kell-e értelmezni a 2/76 határozat (1) 7. cikkét, illetve az 1/80 határozat1 13. cikkét, hogy e rendelkezésekkel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a harmadik országbeli – többek között török – állampolgárok biometrikus adatainak a személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1995. L 281.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.) 2. cikkének a) és b) pontja értelmében vett nyilvántartó rendszerben történő általános kezelését és tárolását írja elő, mivel e nemzeti szabályozás nem lépi túl az általa követett törvényes cél – vagyis a személyazonossággal és okmányokkal kapcsolatos csalások megelőzése és az ilyen csalások elleni küzdelem – eléréséhez szükséges mértéket?

                           b.

                           Jelentőséggel bír-e e tekintetben az, hogy a biometrikus adatok tárolásának időtartama a harmadik országbeli – többek között török – állampolgárok jogszerű és/vagy jogellenes tartózkodásának időtartamához van kötve?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 2/76 határozat 7. cikkét, illetve az 1/80 határozat 13. cikkét, hogy a nemzeti szabályozás nem jelent az e rendelkezések értelmében vett korlátozást, ha a nemzeti szabályozás által az említett rendelkezések szerinti munkavállalásra gyakorolt hatások túlságosan bizonytalanok és közvetettek ahhoz, hogy a munkavállalás akadályozását lehessen feltételezni?

               3)

                           a.

                           Ha a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi harmadik országbeli – többek között török – állampolgárok biometrikus adatainak valamely adatbázisból bűncselekmények – akár terrorcselekmények, akár nem terrorcselekmények – megelőzése, felderítése és kivizsgálása céljából harmadik személyek részére történő rendelkezésre bocsátását, új korlátozást jelent, úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 52. cikkének (1) bekezdését annak 7. és 8. cikkével összefüggésben, hogy az említett rendelkezéssel ellentétes az ilyen nemzeti szabályozás?

                           b.

                           Jelentőséggel bír-e e tekintetben az, hogy e harmadik országbeli állampolgár a bűncselekmény elkövetésének gyanúja miatti őrizetbe vétel időpontjában birtokában volt a biometrikus adatait tároló tartózkodási okmánynak?

      (1)  Az Európai Gazdasági Közösség és a Török Köztársaság közötti társulást létrehozó megállapodás alapján létrehozott társulási tanács határozata.


title: C-111/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Endesa Generación S.A. kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/30

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Endesa Generación S.A. kontra Administración General del Estado
   (C-111/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/34)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Endesa Generación S.A.

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: C-112/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associación de Productores de Energías Renovables (APPA) kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/31

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Associación de Productores de Energías Renovables (APPA) kontra Administración General del Estado
   (C-112/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/35)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Associación de Productores de Energías Renovables (APPA)

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


title: C-113/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Parc de Segre S.A. és társai kontra Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/32

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Parc de Segre S.A. és társai kontra Administración General del Estado
   (C-113/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/36)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Parc del Segre S.A., Electra Irache S.L., Genhidro Generación Hidroeléctrica S.L., Hicenor, S.L., Hidroeléctrica Carrascosa, S.L., Hidroeléctrica del Carrión, S.L., Hidroeléctrica del Pisuerga, S.L., Hidroeléctrica Santa Marta, S.L., Hyanor, S.L. és Promotora del Rec dels Quatre Pobles, S.A.

      Alperes: Administración General del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt „szennyező fizet” környezetvédelmi elvét és a 2000. október 23-i 2000/60/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését, amely megállapítja a vízszolgáltatás költségei megtérülésének elvét, valamint a vízhasználat megfelelő gazdasági mérlegelését, hogy azzal ellentétes a szárazföldi vizeknek az energiatermeléshez való felhasználása után kivetett, a jelen ügyben vitatotthoz hasonló olyan díj bevezetése, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízmű megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízművet érintő károkozási képességtől, egyedül és kizárólag a termelők bevételteremtő képességére összpontosít?

               2)

               Összeegyeztethető-e az üzemeltetők hátrányos megkülönböztetésének a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésében foglalt, tilalmával az olyan díj, mint az eljárás tárgyát képező, vízerőműveket terhelő díj, amely az önkormányzatok területén belüli vízgyűjtőkkel kapcsolatos koncessziók jogosult termelőivel szemben kizárólag a több önkormányzat területéhez tartozó vízgyűjtő területeken működő, vízerőműben előállított villamos energia termelőire vonatkozik, illetve a hidroelektromos technológiát alkalmazó termelőket érinti az egyéb energiatechnológiát alkalmazó termelőkkel szemben?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy a vitatotthoz hasonló, vízerőműveket terhelő díj alóli mentesség az önkormányzatok területén belül működő, hidroelektromos energia termelői rovására történő tiltott állami támogatásnak minősül azzal, hogy ugyanazon technológia területén aszimmetrikus adózást előíró szabályozást vezet be az erőmű elhelyezkedésétől függően, és a más forrásokból származó energiát termelőkkel szemben azt nem követelik meg?

      (1)  A vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2000. L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.)

      (2)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.)


201805250261897462018/C 200/282072018CJC20020180611HU01HUINFO_JUDICIAL20180322222321C-207/18. sz. ügy: 2018. március 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
 ---documentbreak--- C2002018HU2210120180322HU00282212322018. március 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-207/18. sz. ügy)2018/C 200/28Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier, G. von Rintelen és J. Samnadda meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

            —

            állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel 2016. április 10-ig nem fogadta el a szerzői és szomszédos jogokra vonatkozó közös jogkezelésről és a zeneművek belső piacon történő online felhasználásának több területre kiterjedő hatályú engedélyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/26/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (
                  1
               ) végrehajtásához szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, vagy legalábbis e rendelkezésekről nem értesítette a Bizottságot – megszegte az említett irányelv 43. cikkéből eredő kötelezettségeit;

            —

            kötelezze a Spanyol Királyságot az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdésének megfelelően a kötelezettségszegést megállapító ítélet kihirdetésének napjától számítva napi 123928,64 EUR összegű kényszerítő bírság megfizetésére mindaddig, amíg nem fogadja el a 2014/26/EU irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket vagy azokról nem értesíti a Bizottságot;

            —

            a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2014/26/EU irányelv 43. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamoknak legkésőbb 2016. április 10-ig el kellett fogadniuk és közzétenniük az említett irányelvben foglaltak végrehajtásához szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és ezekről haladéktalanul értesíteniük kellett a Bizottságot.
   Mivel a Spanyol Királyság nem ültette át teljes mértékben a 2014/26/EU irányelvet és nem értesítette a Bizottságot az átültető intézkedésekről, a Bizottság úgy határozott, hogy a Bíróság elé terjeszti a jelen keresetet.
   A Bizottság azt javasolja, hogy a Bíróság kötelezze a Spanyol Királyságot az ítélet kihirdetésének napjától számítva napi 123928,64 EUR összegű kényszerítő bírság megfizetésére, amely bírság összegét a kötelezettségszegés súlyára, fennállásának időtartamára és az említett tagállam fizetőképességéhez mért elrettentő hatásra figyelemmel számították ki.
   (
         1
      )	HL 2014. L 84., 72. o.


201805250051897382018/C 200/17652017CJC20020180611HU01HUINFO_JUDICIAL20180419141411C-65/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oftalma Hospital Srl kontra C. I. O. V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte (Előzetes döntéshozatal — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Egészségügyi és szociális szolgáltatások — A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével történő odaítélés — Az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elve tiszteletben tartásának szükségessége — Az „egyértelműen határokon átnyúló érdek” fogalma — 92/50/EGK irányelv — 27. cikk)
 ---documentbreak--- C2002018HU1410120180419HU0017141141A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. április 19-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oftalma Hospital Srl kontra C. I. O. V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte
   (C-65/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Egészségügyi és szociális szolgáltatások — A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével történő odaítélés — Az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elve tiszteletben tartásának szükségessége — Az „egyértelműen határokon átnyúló érdek” fogalma — 92/50/EGK irányelv — 27. cikk)”2018/C 200/17Az eljárás nyelve: olasz
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Oftalma Hospital Srl

      Alperesek: C. I. O. V. – Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, Regione Piemonte
   Az eljárásban részt vesz: Azienda Sanitaria Locale di Torino (TO1)

      Rendelkező rész

            1)

            Az ajánlatkérő hatóság, ha az 1997. október 13-i 97/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv 9. cikkének hatálya alá tartozó szolgáltatás nyújtására irányuló közbeszerzési szerződést ítél oda, amelyre következésképpen kizárólag ezen irányelv 14. és 16. cikke vonatkozik, akkor is köteles megfelelni az EUMSZ-Szerződés alapvető szabályainak és általános elveinek, különösen az egyenlő bánásmód és az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének, valamint az átláthatóság ezekből eredő követelményének, feltéve hogy a szerződés odaítélésének időpontjában e közbeszerzési szerződés egyértelműen határokon átnyúló jellegű, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

            2)

            A 92/50 irányelv 27. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható az ezen irányelv I. B. mellékletének hatálya alá tartozó szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződésekre.

      (
         1
      )	HL C 144., 2017.5.8.


201805250061897522018/C 200/18752017CJC20020180611HU01HUINFO_JUDICIAL20180419141522C-75/17. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. április 19-i ítélete – Fiesta Hotels & Resorts, SL kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Residencial Palladium, SL (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (4) bekezdése — A 65. cikk — GRAND HOTEL PALLADIUM lajstromozatlan kereskedelmi név — A „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA” szóelemeket magában foglaló ábrás védjegy — A nemzeti jog értelmében megszerzett, korábbi jogon alapuló törlési kérelem — Feltételek — Olyan megjelölés, amelynek a jelentősége nem csak helyi mértékű — A későbbi védjegy használatának megtiltására vonatkozó jog)
 ---documentbreak--- C2002018HU1420120180419HU0018142152A Bíróság (hetedik tanács) 2018. április 19-i ítélete – Fiesta Hotels & Resorts, SL kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Residencial Palladium, SL
   (C-75/17. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (4) bekezdése — A 65. cikk — GRAND HOTEL PALLADIUM lajstromozatlan kereskedelmi név — A „PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA” szóelemeket magában foglaló ábrás védjegy — A nemzeti jog értelmében megszerzett, korábbi jogon alapuló törlési kérelem — Feltételek — Olyan megjelölés, amelynek a jelentősége nem csak helyi mértékű — A későbbi védjegy használatának megtiltására vonatkozó jog)”2018/C 200/18Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Fellebbező: Fiesta Hotels & Resorts, SL (képviselők: J.-B. Devaureix és J. C. Erdozain López abogados)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és D. Botis meghatalmazottak), Residencial Palladium, SL (képviselő: D. Solana Giménez abogado)

      Rendelkező rész

            1)

            A Bíróság a keresetet elutasítja.

            2)

            A Bíróság a Fiesta Hotels & Resorts SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 151., 2017.5.15.


201806150591955012018/C 231/482682018TC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180427383811T-268/18. sz. ügy: 2018. április 27-én benyújtott kereset – Sandrone kontra EUIPO – J. Garcia Carrion (Luciano Sandrone)
 ---documentbreak--- C2312018HU3810120180427HU00483813812018. április 27-én benyújtott kereset – Sandrone kontra EUIPO – J. Garcia Carrion (Luciano Sandrone)
   (T-268/18. sz. ügy)2018/C 231/48A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Luciano Sandrone (Barolo, Olaszország) (képviselő: A. Borra ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: J. Garcia Carrion, SA (Jumilla, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: Luciano Sandrone európai uniós szóvédjegy – 14 416 598. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. február 26-án hozott határozata (R 1207/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

            —

            Nem igazolták a korábbi védjegy tényleges használatát a 2017/1001 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdésével összhangban;

            —

            a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


201806150851955162018/C 231/225842013TC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180517192021T-584/13. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 17-i ítélete – BASF Agro és társai kontra Bizottság („Növényvédő szerek — Fipronil hatóanyag — A jóváhagyás felülvizsgálata — Az 1107/2009/EK rendelet 21. cikke — A szóban forgó hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerrel kezelt vetőmagok használatának és értékesítésének tilalma — Az 1107/2009 rendelet 49. cikkének (2) bekezdése — Az elővigyázatosság elve — Hatásvizsgálat”)
 ---documentbreak--- C2312018HU1910120180517HU0022191202A Törvényszék 2018. május 17-i ítélete – BASF Agro és társai kontra Bizottság
   (T-584/13. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Növényvédő szerek — Fipronil hatóanyag — A jóváhagyás felülvizsgálata — Az 1107/2009/EK rendelet 21. cikke — A szóban forgó hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerrel kezelt vetőmagok használatának és értékesítésének tilalma — Az 1107/2009 rendelet 49. cikkének (2) bekezdése — Az elővigyázatosság elve — Hatásvizsgálat”)”2018/C 231/22Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperesek: BASF Agro BV (Arnhem, Hollandia) és az ítélet mellékletében megnevezett többi hat felperes (képviselők: J.-P. Montfort és M. Peristeraki ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Ondrůšek és G. von Rintelen meghatalmazottak)

      A felpereseket támogató beavatkozók: Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: I. de Seze, É. Mullier ügyvédek és D. Abrahams barrister), European Seed Association (ESA) (Brüsszel) (képviselők kezdetben: P. de Jong, P. Vlaemminck és B. Van Vooren, később: P. de Jong, K. Claeyé és E. Bertolotto ügyvédek)

      Az alperest támogató beavatkozók: Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV (Soltau, Németország), Österreichischer Erwerbsimkerbund (Großebersdorf, Ausztria), Österreichischer Imkerbund (ÖIB) (Bécs, Ausztria) (képviselők: A. Willand és B. Tschida ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a fipronil hatóanyag jóváhagyási feltételei, valamint az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerrel kezelt vetőmagok használatának és értékesítésének tilalma tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. augusztus 14-i 781/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2013. L 219., 22. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a fipronil hatóanyag jóváhagyási feltételei, valamint az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerrel kezelt vetőmagok használatának és értékesítésének tilalma tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. augusztus 14-i 781/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet 1., 3. és 4. cikkét megsemmisíti.

            2)

            A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

            3)

            Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, továbbá köteles viselni a BASF Agro BV és a mellékletben megnevezett többi felperes költségeit, valamint az Association européenne pour la protection des cultures (ECPA) és a European Seed Association (ESA) költségeit.

            4)

            A Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, az Österreichischer Erwerbsimkerbund és az Österreichischer Imkerbund (ÖIB) maguk viselik saját költségeiket.

      (
         1
      )	HL C 9., 2014.1.11.