title: C-317/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített kilencedik tanács) T-346/14. sz., Yanukovych kontra Tanács ügyben 2015. március 11-én hozott végzése ellen Ukrajna által 2016. június 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/23

         A Törvényszék (kibővített kilencedik tanács) T-346/14. sz., Yanukovych kontra Tanács ügyben 2015. március 11-én hozott végzése ellen Ukrajna által 2016. június 2-án benyújtott fellebbezés
   (C-317/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 006/29)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Ukrajna (képviselő: M. Kostytska ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Viktor Fedorovych Yanukovych, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság
   2016. október 5-i végzésével a Bíróság (nyolcadik tanács) a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-62/08. sz. ügy: A Hof van Cassatie van België által 2008. február 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UDV North America Inc kontra Brandtraders NV

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/18

         A Hof van Cassatie van België által 2008. február 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UDV North America Inc kontra Brandtraders NV
   (C-62/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/26)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van Cassatie van België
   Az alapeljárás felei

      Felperes: UDV North America Inc

      Alperes: Brandtraders NV
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Szükséges-e egy megjelölésnek a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (1) 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja és (2) bekezdésének d) pontja értelmében vett használatához, hogy a rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett harmadik fél („bárki”)

                           a)

                           a megjelölést saját javára használja?

                           b)

                           a megjelölést érdekelt félként használja árukkal történő kereskedelem során, amelyben ő maga is szerződéses fél?

               2)

               Tekinthető-e a közvetítő, aki saját nevében, de nem saját javára jár el, harmadik félnek, aki a megjelölést a hivatkozott rendelkezések értelmében használja?

      (1)  HL 1994, L 11., 1. o.


title: C-378/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. december 14-i ítélete (a Commissione tributaria regionale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mercedes Benz Italia SpA kontra Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3 (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó — 77/388/EK irányelv — A 17. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésének d) pontja — Hatály — Az adóalany által felhasznált termékek és szolgáltatások összességét terhelő hozzáadottérték-adóra vonatkozó levonási hányad alkalmazása — Kiegészítő ügyletek — Az árbevétel támpontként való használata)

text:
               13.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. december 14-i ítélete (a Commissione tributaria regionale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mercedes Benz Italia SpA kontra Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3
   (C-378/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó - 77/388/EK irányelv - A 17. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésének d) pontja - Hatály - Az adóalany által felhasznált termékek és szolgáltatások összességét terhelő hozzáadottérték-adóra vonatkozó levonási hányad alkalmazása - Kiegészítő ügyletek - Az árbevétel támpontként való használata))
   (2017/C 046/06)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria regionale di Roma

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mercedes Benz Italia SpA

      Alperes: Agenzia delle Entrate Direzione Provinciale Roma 3

      Rendelkező rész

   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikke (5) bekezdése harmadik albekezdésének d) pontját és 19. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás és gyakorlat, mint amelyről az alapügyben szó van, amely az adóalanyt arra kötelezi,

               —

               hogy az általa beszerzett, illetve igénybe vett valamennyi termékre és szolgáltatásra egy árbevételen alapuló levonási hányadot alkalmazzon, anélkül hogy olyan számítási módszert írna elő, amely az egyes beszerzett, illetve igénybe vett termékek és szolgáltatások jellegén és tényleges rendeltetésén alapul, és amely objektíven tükrözi a felmerült költségeknek az egyes – adóköteles és adómentes – tevékenységekre eső tényleges arányát, és

               —

               hogy az árbevételének összetételét vegye alapul a „kiegészítő jellegűnek” minősülő ügyletek meghatározása érdekében, feltéve hogy az e célból folytatott értékelés figyelembe veszi az ezen ügyletek és az adóalany adóköteles tevékenységei közötti kapcsolatot is, és adott esetben azt, hogy ezen ügyletek mennyiben igénylik hozzáadottértékadó-köteles termékek és szolgáltatások felhasználását.

      (1)  HL C 337., 2015.10.12.


title: C-34/11. sz. ügy: 2011. január 21-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/15

         2011. január 21-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-34/11. sz. ügy)
   2011/C 103/26
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Guerra e Andrade és A. Alcover San Pedro meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság — mivel nem biztosította, hogy a PM10 szintek a környezeti levegőben ne haladják meg a 13. cikkben előírt határértékeket — nem teljesítette a környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 21-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) említett 13. cikkéből eredő kötelezettségeit,

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Tekintettel a Bizottság által a 2009. november 26-i határozatában közölt kifogásokra és a Portugália által adott tájékoztatásra, amelyek azt mutatják, hogy egyes zónákban és agglomerációkban továbbra is meghaladják a PM10 határértékeket, és amelyek egyes esetekben a határértékek hosszú távú túllépésének tendenciájára utalnak, a Bizottság úgy véli, hogy a portugál állam nem teljesíti a 2008/50 irányelv 13. cikkében foglaltakat Braga agglomerációiban és zónáiban, Porto tengerparti részének agglomerációiban és zónáiban, valamint Lisszabon északi és déli fővárosi területén.

      (1)  HL L 152., 1. o.


title: C-591/14. sz. ügy: 2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               2.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/16

      2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság
      (C-591/14. sz. ügy)
      (2015/C 073/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és B. Stromsky meghatalmazottak)

         Alperes: Belga Királyság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel nem tett meg az előírt határidőn belül minden szükséges intézkedést azért, hogy visszatéríttesse a kedvezményezettektől a szarvasmarhaféléket érintő fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE) szűrővizsgálatának finanszírozásához Belgium által nyújtott állami támogatásról szóló, 2011. július 27-i 2011/678/EU bizottsági határozat (1) 1. cikkének (3) és (4) bekezdése értelmében jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított állami támogatásokat, és mivel a megadott határidőn belül a Bizottságot nem tájékoztatta az e határozatnak való megfelelés céljából hozott intézkedésekről – nem teljesítette az EUMSZ 288. cikk negyedik bekezdéséből és az említett határozat 2., 3. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Bíróság a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A szarvasmarhaféléket érintő fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE) szűrővizsgálatának finanszírozásához Belgium által nyújtott állami támogatásról szóló 2011/678 határozatával a Bizottság jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította a Belga Királyság által nyújtott állami támogatásokat.
      A határozat által a jogellenesnek nyilvánított állami támogatások beszedésére megállapított határidő 2011. november 28-án anélkül járt le, hogy e támogatásoknak a teljes mértékű visszatéríttetésére sor került volna.
      Márpedig a jelen kereset benyújtásának időpontjában az alperes még nem fogadta el a nyújtott támogatásoknak a kedvezményezett vállalkozásoktól való visszatéríttetéséhez szükséges intézkedéseket, és nem nyújtotta be a Bizottság részére az összes kért információt sem.

         (1)  HL L 274, 36. o.


title: C-393/16. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. július 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne kontra Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/16

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. július 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne kontra Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd
   (C-393/16. sz. ügy)
   (2016/C 402/18)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne német

      Alperes: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG Süd Error! Reference source not found.

      Az eljárásban részt vesz: Galana N.V.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az 1234/2007/EK rendelet (1) 118m. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, valamint az 1308/2013/EU rendelet (2) 103. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, hogy azok akkor is alkalmazandók, ha az oltalom alatt álló eredetmegjelölést a termékleírásnak nem megfelelő olyan élelmiszer nevének részeként használják, amelyhez a termékleírásnak megfelelő összetevőt adtak hozzá?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Úgy kell-e értelmezni az 1234/2007/EK rendelet 118m. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, valamint az 1308/2013/EU rendelet 103. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, hogy az oltalom alatt álló eredetmegjelölésnek a termékleírásnak nem megfelelő olyan élelmiszer nevének részeként történő használata, amelyhez a termékleírásnak megfelelő összetevőt adtak hozzá, az eredetmegjelölés hírnevével való visszaélésnek minősül, ha az élelmiszer megnevezése megfelel az érintett fogyasztók megnevezéssel kapcsolatos megszokásainak, és az összetevőt kellő mennyiségben adták hozzá az élelmiszerhez ahhoz, hogy az a termék alapvető jellemzőjét képezze?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az 1234/2007/EK rendelet 118m. cikke (2) bekezdésének b) pontját, valamint az 1308/2013/EU rendelet 103. cikke (2) bekezdésének b) pontját, hogy az oltalom alatt álló eredetmegjelölésnek az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésben ismertetett körülmények közötti használata visszaélésszerű használatnak, utánzásnak vagy idézésnek minősül?

               4)

               Úgy kell-e értelmezni az 1234/2007/EK rendelet 118m. cikke (2) bekezdésének c) pontját, valamint az 1308/2013/EU rendelet 103. cikke (2) bekezdésének c) pontját, hogy azok csak azokra a hamis vagy félrevezető jelzésre alkalmazandók, amelyek alkalmasak arra, hogy az érintett fogyasztókban a termék földrajzi származását illetően hamis benyomást keltsenek?

      (1)  A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) HL L 299., 1. o.

      (2)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 347., 671. o.)


title: T-817/16. sz. ügy: 2016. november 21-én benyújtott kereset – Vans kontra EUIPO – Deichmann (V)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/49

         2016. november 21-én benyújtott kereset – Vans kontra EUIPO – Deichmann (V)
   (T-817/16. sz. ügy)
   (2017/C 022/67)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Vans, Inc. (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviselő: M. Hirsch ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Deichmann SE (Essen, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: felperes.

      A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy („V” ábrázolása) – 10 263 978. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. szeptember 19-én hozott határozata (R 2030/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               megtámadott határozatot változtassa meg annyiban, hogy hogy a felszólalást teljes egészében utasítsa el;

               —

               másodlagosan: megtámadott határozatot változtassa meg annyiban, hogy a felszólalást a 18. osztályhoz tartozó „áruk bőrből vagy műbőrből; utazótáskák és bőröndök; ernyők, esernyők; napernyők és sétapálcák; levéltárcák; tokok és tasakok; hátizsákok, hátitáskák; övtáskák; diplomatatáskák; satchel táskák; sporthoz használt satchel táskák; strandtáskák; kulcskarikák és a hozzájuk tartozó díszek; övtáskák; kártyatokok” és a 25. osztályhoz tartozó „ruhák; lábbelik; kalapáruk; derékszíjak, övek; kesztyűk” megnevezésű áruk tekintetében is utasítsa el;

               —

               harmadlagosan: helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 2868/95 rendelet 19. szabálya (2) és (3) bekezdésének, valamint 20. szabálya (1) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 60. cikke (1) bekezdése első mondatának, 63. cikke (2) bekezdésének, 75. cikke (1) bekezdése első mondatának és a reformatio in peius elvének, valamint a meghallgatáshoz való jog megsértése.


title: T-281/16. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2016. november 11-i végzése – Solelec és társai kontra Parlament („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Építési beruházásra irányuló közbeszerzések — Közbeszerzési eljárás — Elektromos áram (egyenáram) a luxembourgi Konrad Adenauer épület kibővítését és felújítását érintő projekt keretében — Egy ajánlattevő ajánlatának elutasítása és a szerződés egy másik ajánlattevőnek való odaítélése — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Sürgősség hiánya”)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/38

         A Törvényszék elnökének 2016. november 11-i végzése – Solelec és társai kontra Parlament
   (T-281/16. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Építési beruházásra irányuló közbeszerzések - Közbeszerzési eljárás - Elektromos áram (egyenáram) a luxembourgi Konrad Adenauer épület kibővítését és felújítását érintő projekt keretében - Egy ajánlattevő ajánlatának elutasítása és a szerződés egy másik ajánlattevőnek való odaítélése - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Sürgősség hiánya”))
   (2017/C 006/48)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Solelec SA (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Mannelli & Associés SA (Bertrange), Paul Wagner et fils SA (Luxembourg), Socom SA (Foetz) (képviselő: S. Marx ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: M. Mraz és L. Chrétien meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 278. és az EUMSZ 279. cikken alapuló, és egyrészt a felpereseknek a luxembourgi Konrad Adenauer épület kibővítését és felújítását érintő projekt 75. tételére vonatkozó, az INLO-D-UPIL-T-15-AO6. referenciaszámú közbeszerzési eljárás keretében 2016. január 14-én benyújtott ajánlatának elutasításáról szóló, 2016. május 27-i parlamenti határozat, másrészt e tétel másik ajánlattevőnek történő odaítéléséről szóló határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék elnöke a T–281/16. R. sz. ügyben 2016. június 9-én hozott végzést visszavonja.

               3)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: A Bíróság ítélete (2016. február 1.) az E-20/15. számú – EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – Az aeroszoladagolókra vonatkozó 75/324/EGK irányelv módosításáról szóló 2013/10/EU irányelv)

text:
               19.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 18/26

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2016. február 1.)
   az E-20/15. számú
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – Az aeroszoladagolókra vonatkozó 75/324/EGK irányelv módosításáról szóló 2013/10/EU irányelv)
   (2017/C 18/10)
   Az E-20/15. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete VIII. fejezete 1. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (az aeroszoladagolókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/324/EGK tanácsi irányelv címkézési rendelkezéseinek az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelethez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról szóló, 2013. március 19-i 2013/10/EU bizottsági irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus 3. cikke és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen (előadó-bíró) és Páll Hreinsson bírákból álló Bíróság 2016. február 1-jén ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Megállapítja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete VIII. fejezete 1. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (az aeroszoladagolókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/324/EGK tanácsi irányelv címkézési rendelkezéseinek az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelethez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról szóló 2013/10/EU bizottsági irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus 3. cikke és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: C-485/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. június 27-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások — 2002/20/EK irányelv — Általános felhatalmazással rendelkező vállalkozásokra alkalmazandó igazgatási díjak — Nemzeti szabályozás — Elektronikus hírközlési szolgáltatók — Kiegészítő adó fizetésére vonatkozó kötelezettség)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. június 27-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-485/11. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - 2002/20/EK irányelv - Általános felhatalmazással rendelkező vállalkozásokra alkalmazandó igazgatási díjak - Nemzeti szabályozás - Elektronikus hírközlési szolgáltatók - Kiegészítő adó fizetésére vonatkozó kötelezettség)
   2013/C 225/14
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bordes és G. Braun meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és J.-S. Pilczer meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad meghatalmazott), Magyarország (képviselők: Fehér Z., Szíjjártó K., Molnár K. és Szilágyi A. meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 108., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.) 12. cikkének megsértése — Általános felhatalmazással rendelkező vállalkozásokra alkalmazandó díjak és illetékek — Az elektronikus hírközlési szolgáltatókat sújtó kiegészítő adót bevezető nemzeti jogszabály összeegyeztethetősége

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Spanyol Királyság és Magyarország maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 355., 2011.12.3.


title: T-355/14. sz. ügy: 2014. május 30-án benyújtott kereset – STC kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/64

         2014. május 30-án benyújtott kereset – STC kontra Bizottság
   (T-355/14. sz. ügy)
   (2014/C 223/66)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: STC SpA (Forlì, Olaszország) (képviselők: A. Marelli és G. Delucca ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott intézkedéseket valamennyi jogi és törvényi következményükkel együtt, és e tekintetben különösen:

               —

               kötelezze az ajánlatkérő hatóságot az elfogadott jogellenes intézkedések okán elszenvedett kár megtérítésére, vagy, különös formában, a felperes javára történő új odaítélés útján, vagy, ezzel egyenértékűen, ezen utóbbi esetben, a vállalkozás ún. elmaradt hasznából eredő valamint a jó hírnevét érintő kár, megtérítésére, összességében a felperes ajánlatában szereplő ár 15 %-ának megfelelő mértékben, vagy, másodlagosan, a közbeszerzés értéke összesen 15 %-ának megfelelő mértékben, vagy, egyébiránt, eltérő, kisebb vagy nagyobb, a Törvényszék által – adott esetben – méltányos értékeléssel megállapított – értékben, mindenesetre a késésből eredő kár megtérítése jogcímén kamatokkal növelve, továbbá

               —

               kötelezze az alperest a per valamennyi költségének és kiadásának – a járulékos költségeket és a törvény által megkövetelt illetékeket is beleértve – viselésére, az utólagos számszerűsítés fenntartása mellett.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a felperes által az Európai Bizottság Főigazgatósága, Közös Kutatóközpont, Isprai Irányítási Igazgatóság, Karbantartási és Szolgáltatási Egység által megindított, 2014. április 3-án a Ref. Ares(2014)1041060. sz. dokumentummal közölt közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatot negatívan értékelő intézkedés, a közbeszerzési szerződést egy másik vállalkozásnak odaítélő intézkedés, valamint az eljárás dokumentumaihoz való hozzáférési kérelmet megtagadó intézkedés ellen irányul.
   A szóban forgó közbeszerzési eljárás tárgya végrehajtási terv elkészítése, berendezések szállítása, valamint egy új gázturbinás trigenerációs erőmű építése volt, egy rendszeres és rendkívüli karbantartásra vonatkozó szerződés megkötésével együtt, 6 éves időtartamra, amelyből az első 2 év a jótállási időszak.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a felperesnek az eljárás irataihoz való hozzáférés jogára alapított jogalap. A felperes e tekintetben a következők megsértésére hivatkozik:

                           —

                           az Európai Unió Alapjogi Chartájának 42. és 47. cikke

                           —

                           az eljárás irataihoz való hozzáférés joga a pályázat rangsorolása és a többi ajánlattevő által elért pontok, valamint a felperesre vonatkozó értékelő jelentés teljes szövegének vonatkozásában

                           —

                           a védelemhez és a hatékony jogorvoslathoz való jog

               2.

               A második, a felperes által benyújtott gazdasági ajánlatra alapított jogalap. A felperes e tekintetben a következők megsértésére hivatkozik:

                           —

                           az EUMSZ 296. cikk az ellentmondásos és hiányos indokolás okán

                           —

                           az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke (2) bekezdése értelmében vett, a gondos igazgatáshoz való jog

                           —

                           az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 1. o.) 112. cikkének első bekezdése

                           —

                           az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 362., 1. o.) 160. cikkének harmadik bekezdése

                           —

                           az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elve az ajánlatoknak a közbeszerzési szerződés odaítélésének céljából történő értékelése szakaszában, valamennyi ajánlattevő egyenlő esélyének elismerése

               3.

               A harmadik, a felperes által benyújtott műszaki ajánlatra alapított jogalap. A felperes e tekintetben a következők megsértésére hivatkozik:

                           —

                           az EUMSZ 296. cikk az ellentmondásos és hiányos indokolás okán

                           —

                           az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 1. o.) 112. cikkének első bekezdése

                           —

                           az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 362., 1. o.) 139. cikkének harmadik bekezdése és 160. cikkének harmadik bekezdése

                           —

                           az átláthatóság elve, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. cikke.

         A felperes ezenkívül az írásbeli bizonyítékok elferdítésére is hivatkozik.


title: C-144/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2005. március 30-án benyújtott kereset

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/24

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2005. március 30-án benyújtott kereset
   (C-144/05. sz. ügy)
   (2005/C 143/35)
   Az eljárás nyelve: holland.
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Knut Simonsson és Wouter Wils, meghatalmazotti minőségben, 2005. március 30-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Belga Királyság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis nem közölte ezeket a Bizottsággal, a Belga Királyság nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére előírt határidő 2004. február 5-én lejárt.

      (1)  HL L 208., 2002.8.5., 10. o.


title: C-659/11. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2011. december 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TVI Televisão Independente, S.A. kontra Fazenda Pública

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/21

         A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2011. december 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TVI Televisão Independente, S.A. kontra Fazenda Pública
   (C-659/11. sz. ügy)
   2012/C 49/35
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal Administrativo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: TVI Televisão Independente, S.A.

      Alperes: Fazenda Pública

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 77/388/EK irányelv (1) 11. cikke A. része (1) bekezdésének a) pontjával (jelenleg a 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (2) 73. cikke), és különösen azon „ellenérték” fogalmával, „amelyet az átadó (helyesen: eladó) vagy a szolgáltatást teljesítő ezért az értékesítésért az átvevőtől (helyesen: vevőtől) (…) kap vagy kapnia kell”, összeegyeztethető-e a CIVA (hozzáadottérték–adóról szóló törvény) 16. cikke (1) bekezdésének a fellebbezéssel megtámadott ítélet által elfogadott értelmezése (amely szerint a kereskedelmi reklámokat terhelő reklámdíj a nyújtott reklámszolgáltatás lényegéhez tartozik, és erre tekintettel be kell számítani a HÉA alapjába)?

               2.

               A 77/388/EK irányelv 11. cikke A. része (3) bekezdésének c) pontjával (jelenleg a 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv 79. cikkének c) pontja), és különösen azon „költségtérítési összegek” fogalmával, „amelyeket valamely adóalany a vevőjétől, illetve a szolgáltatás megrendelőjétől annak nevében vagy (helyesen: és) a javára kifizetett összegek megtérítéseként kap, és amelyeket a könyvelésében átmenő tételként könyvel”, összeegyeztethető-e a CIVA 16. cikke (6) bekezdése c) pontjának a fellebbezéssel megtámadott ítélet által elfogadott értelmezése (amely szerint a kereskedelmi reklámokat terhelő reklámdíj nem a szolgáltatás megrendelőjének nevében és javára megfizetett összeg, annak ellenére, hogy azt harmadik személyeket megillető átmenő tételként könyvelik és közintézmények javát szolgálják, és erre tekintettel be kell számítani a HÉA alapjába)?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó–rendszer: egységes adóalap–megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)

      (2)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.)


20150731015616672015/C 270/022262013CJC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL201506112211C-226/13., C-245/13., C-247/13. és C-578/13. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2015. június 11-i ítélete (a Landgericht Wiesbaden és a Landgericht Kiel [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13) kontra Hellenische Republik (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Bírósági és a bíróságon kívüli iratok kézbesítése – 1393/2007/EK rendelet – 1. cikk, (1) bekezdés – A „polgári és kereskedelmi ügy” fogalma – Az államnak az „acta iure imperii” miatt fennálló felelőssége)
 ---documentbreak--- C2702015HU210120150611HU00022121A Bíróság (első tanács) 2015. június 11-i ítélete (a Landgericht Wiesbaden és a Landgericht Kiel [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13) kontra Hellenische Republik
   (C-226/13., C-245/13., C-247/13. és C-578/13. sz. egyesített ügyek) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Bírósági és a bíróságon kívüli iratok kézbesítése — 1393/2007/EK rendelet — 1. cikk, (1) bekezdés — A „polgári és kereskedelmi ügy” fogalma — Az államnak az „acta iure imperii” miatt fennálló felelőssége)”2015/C 270/02Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Wiesbaden, Landgericht Kiel

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Stefan Fahnenbrock (C-226/13), Holger Priestoph (C-245/13), Matteo Antonio Priestoph (C-245/13), Pia Antonia Priestoph (C-245/13), Rudolf Reznicek (C-247/13), Hans-Jürgen Kickler (C-578/13), Walther Wöhlk (C-578/13), Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk (C-578/13)

      Alperes: Hellenische Republik

      Rendelkező rész

   A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről („iratkézbesítés”), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelet hatálya alá tartoznak az államkötvény-tulajdonos magánszemélyek által a kibocsátó állammal szemben indított, birtokháborítás és tulajdonzavarás miatti kártérítésre, szerződés teljesítésére és kártérítésre irányuló olyan bírósági keresetek, mint amelyekről az alapügyekben szó van, kivéve ha azok nyilvánvalóan nem tartoznak a polgári vagy kereskedelmi ügyek körébe.
   (
         1
      )	HL C 215., 2013.7.27.

      HL C 24., 2014.1.25.


title: T-354/15. sz. ügy: 2015. július 2-án benyújtott kereset – Allergopharma kontra Bizottság

text:
               5.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/11

         2015. július 2-án benyújtott kereset – Allergopharma kontra Bizottság
   (T-354/15. sz. ügy)
   (2015/C 328/10)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Allergopharma GmbH & Co. KG (Reinbek, Németország) (képviselők: T. Müller-Ibold és F.-C. Laprévote ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a pénzügyi nehézségekkel küzdő német gyógyszeripari vállalatok számára a kötelező gyártói engedmények alóli mentesítés révén nyújtott állami támogatás (SA.34881 (2013/C) (korábbi 2013/NN) (korábbi 2012/CP)) engedélyezéséről szóló 2015. március 27-i bizottsági határozatot;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (1) figyelmen kívül hagyása miatti téves jogalkalmazás, valamint a Szerződésnek, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és a bizalomvédelem elvének megsértése

                           —

                           Az első jogalap azon alapul, hogy a határozat sérti az egyenlő bánásmód és a bizalomvédelem általános elvét, és tévesen alkalmazza a jogot, mivel meg nem engedhető módon eltér a kötelező megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatástól, noha ilyen eltérést az iránymutatás nem irányoz elő. Azon indokolás, miszerint a mentesítések nem arra irányulnak, hogy mesterségesen a piacon tartsanak nem hatékony vállalkozásokat, téves, mivel az indokolás i. különbséget tesz hatékony és nem hatékony vállalkozások között, noha az iránymutatás ezt nem teszi, és ii. a „hatékonyságnak” az indokolás alapjául szolgáló Bizottság általi felfogása összeegyeztethetetlen a támogatásokra vonatkozó jog alapelveivel.

               2.

               A második jogalap: az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának alkalmazása során elkövetett téves jogalkalmazás, ténybeli hibák és nyilvánvaló mérlegelési hibák

                           —

                           A második jogalap azon alapul, hogy a végzés, még azon előfeltevés esetén is, hogy a Bizottság a mentesítéseket vizsgálhatja közvetlenül az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján, számos tekintetben tévesen alkalmazza a jogot, és nyilvánvaló mérlegelési hibákat tartalmaz, mivel nem határozza meg egyértelműen a támogatások célját, és ezáltal nem fejti ki azt, hogy a támogatások miért szükségesek a cél eléréséhez. A felperes szerint a Bizottság figyelmen kívül hagyta különösen, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott, engedélyezett működési támogatások az ítélkezési gyakorlat értelmében főszabály szerint nem alkalmasak közérdekű célok elérésére, és hogy a mentesítések semmilyen ösztönző hatással nem bírnak.

               3.

               A harmadik jogalap: lényeges eljárási garanciáknak, valamint a meghallgatáshoz való jognak a megsértése

                           —

                           A harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat – a meghallgatáshoz való jogot és a 659/1999/EK rendelet (2) 6. cikkének (1) bekezdését megsértve – messze túllép az eljárást megindító határozatban felvetett kérdések tisztázásán. Egyrészt a megtámadott határozat arra a megállapításra jut, hogy nem megfelelő a támogatásokat a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás alapján vizsgálni, miközben az eljárást megindító határozat azt hangsúlyozza, hogy az iránymutatás „a támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének egyetlen jogi alapja”. Másrészt a megtámadott határozat arra az eredményre jut, hogy kivételesen megfelelő, ha a támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálatára közvetlenül az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján kerül sor, noha az eljárást megindító határozat e lehetőségre egyáltalán nem utal. Ez megfosztotta a felperest annak lehetőségétől, hogy ezen, a Bizottság számára végül is döntő jelentőségű kérdésekkel kapcsolatosan állást foglaljon.

               4.

               A negyedik jogalap: az indokolási kötelezettség megsértése

                           —

                           A negyedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat indokolása súlyosan hiányos, mivel a Bizottság számos kérdést illetően nem fejtett ki elfogadható megfontolásokat. Különösen a következőket illetően hiányzik az elfogadható indokolás i. az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontjában szereplő, kivételt tartalmazó rendelkezés alkalmazása, és ii. azon rendkívüli körülmények, amelyek a jelen ügyben indokolják a működési támogatások engedélyezését.

      (1)  A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (HL 2004. C 244., 2. o.).

      (2)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-55/06. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2008. április 24-i ítélete (a Verwaltungsgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Arcor AG & Co. KG. kontra Bundesrepublik Deutschland (Távközlés – 2887/2000 EK rendelet – A helyi hurok átengedése – A díjak költségalapúságának elve – Költségek – A befektetett tőke kamatai – A befektetett eszközök értékcsökkenése – A helyi távközlési infrastruktúra értékelése – Jelenlegi költségek és múltbeli költségek – A számítás alapja – Tényleges költségek – Már megfizetett költségek és előrelátható költségek – A költségek igazolása – Alulról felfelé és felülről lefelé építkező analitikus modell – Részletes nemzeti szabályozás – A nemzeti szabályozó hatóságok mérlegelési mozgástere – Bírósági felülvizsgálat – A tagállamok autonóm eljárása – Az egyenértékűség elve és a tényleges érvényesülés elve – A bejelentett üzemeltető díjait engedélyező határozatok kedvezményezettek általi, bíróság előtti vitatása – Bizonyítási teher – Felügyeleti eljárás és bírósági eljárás)

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/3

         A Bíróság (negyedik tanács) 2008. április 24-i ítélete (a Verwaltungsgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Arcor AG & Co. KG. kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-55/06. sz. ügy) (1)

   (Távközlés - 2887/2000 EK rendelet - A helyi hurok átengedése - A díjak költségalapúságának elve - Költségek - A befektetett tőke kamatai - A befektetett eszközök értékcsökkenése - A helyi távközlési infrastruktúra értékelése - Jelenlegi költségek és múltbeli költségek - A számítás alapja - Tényleges költségek - Már megfizetett költségek és előrelátható költségek - A költségek igazolása - Alulról felfelé és felülről lefelé építkező analitikus modell - Részletes nemzeti szabályozás - A nemzeti szabályozó hatóságok mérlegelési mozgástere - Bírósági felülvizsgálat - A tagállamok autonóm eljárása - Az egyenértékűség elve és a tényleges érvényesülés elve - A bejelentett üzemeltető díjait engedélyező határozatok kedvezményezettek általi, bíróság előtti vitatása - Bizonyítási teher - Felügyeleti eljárás és bírósági eljárás)
   (2008/C 142/03)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Köln
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Arcor AG & Co. KG.

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      A következő részvételével: Deutsche Telekom AG
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verwaltungsgericht Köln – A helyi hurok átengedéséről szóló, 2000. december 18-i 2887/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 336., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 83. o.) 1. cikke (4) bekezdésének, 3. cikke (3) bekezdésének és 4. cikkének értelmezése
   Rendelkező rész

               1.

               A befektetett tőkéhez kapcsolódó kamatok és a helyi hurok létesítéséhez használt befektetett eszközök értékcsökkenése beletartoznak azokba a költségekbe, amelyeket figyelembe kell venni a helyi hurok hozzáférési díjai költségalapúságának a helyi hurok átengedéséről szóló, 2000. december 18-i 2887/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt elvének megfelelően.

               2.

               A helyi hurok hozzáférési díja költségalapúságának a 2887/2000 rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt elvének alkalmazása keretében a nemzeti szabályozó hatóságoknak a bejelentett üzemeltető költségei számítási alapjának meghatározása érdekében a tényleges költségeket kell figyelembe venniük, vagyis a bejelentett üzemeltető által már megfizetett költségeket, valamint az előrelátható költségeket, mely utóbbiak adott esetben a hálózat, illetve annak egyes elemei újrabeszerzési költségeinek értékelésén alapulnak.

               3.

               A 2887/2000 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján a nemzeti szabályozó hatóság kérheti, hogy a bejelentett üzemeltető közölje a szükséges információkat a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúsága elvének alkalmazása keretében figyelembe vett költségeket igazoló dokumentumokra vonatkozóan. Mivel a közösségi jog nem rendelkezik az ellenőrizendő számviteli dokumentumokra vonatkozóan, egyedül a nemzeti szabályozó hatóságok feladata az alkalmazandó jog szerint megvizsgálni, hogy a bemutatott dokumentumok a legmegfelelőbbek-e a költségszámítás érdekében.

               4.

               A közösségi jog nem zárja ki, hogy a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúsága elvének alkalmazása keretében, teljes és ellenőrizhető számviteli dokumentumok hiányában a nemzeti szabályozó hatóságok határozzák meg a költségeket az alulról felfelé illetve felülről lefelé építkező analitikus költségmodell alapján.

               5.

               A tagállamoknak a 2887/2000 rendelet 1. cikkének (4) bekezdésében biztosított azon lehetőség, hogy részletesebb nemzeti intézkedéseket hozzanak, nem teheti alkalmazhatatlanná a helyi hurok hozzáférési díja költségalapúságának az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított elvét.

               6.

               A 2887/2000 rendelet 4. cikke (1) és (2) bekezdésének rendelkezéseiből következik, hogy a bejelentett üzemeltetők a helyi hurok átengedéséért felszámított díjainak vizsgálata során, tekintettel az említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvre, a nemzeti szabályozó hatóságok az e díjak különböző szempontjainak értékelését lefedő, és az árak, azaz a javasolt díjak módosítására is kiterjedő jogkörrel rendelkeznek. E kiterjedt jogkör vonatkozik a bejelentett üzemeltetők által viselt költségekre is, mint például a befektetett tőkével kapcsolatos kamatok és a befektetett eszközök értékcsökkenése, azok számítási alapjára, valamint az említett költségek számviteli igazolási modelljeire is.

               7.

               A bejelentett üzemeltető helyi hurokja átengedéséért felszámított díjaira vonatkozó nemzeti szabályozó hatósági határozatok tekintetében egyedül a tagállamok feladata – az őket megillető eljárási autonómia keretében, az egyenértékűség elvének és a bírói jogvédelem hatékonysága elvének tiszteletben tartása mellett – meghatározni a hatáskörrel rendelkező bíróságot, a jogvita jellegét és következésképpen a bírósági felülvizsgálat szabályait. Ilyen körülmények között a nemzeti bíróságnak biztosítania kell a helyi hurok említett rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében megállapított díjazási elvnek megfelelő szabályok szerinti átengedését illetően a 2887/2000 rendeletből eredő kötelezettségek átlátható, tisztességes és megkülönböztetéstől mentes feltételek közötti tényleges teljesítését.

               8.

               A 2887/2000 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése az 1997. október 6-i 97/51/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított 90/387 irányelv 5a. cikkének (3) bekezdésével együtt értelmezve megköveteli, hogy a nemzeti bíróságok oly módon értelmezzék és alkalmazzák a jogorvoslat gyakorlására vonatkozó belső szabályokat, hogy a helyi hurok hozzáférési díjainak engedélyezését bíróság előtt ne csak az ilyen határozat címzettjének minősülő vállalkozás vitathassa, hanem az említett rendelet értelmében vett, a határozat által jogaikban potenciálisan érintett kedvezményezettek is.

               9.

               A 2887/2000 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy a helyi hurok hozzáférési díjaira vonatkozó, a nemzeti szabályozó hatóság által az említett rendelet 4. cikke szerint folytatott felügyeleti eljárás során a bejelentett üzemeltetőre hárul azon bizonyítási teher, hogy a díjai tiszteletben tartják a költségalapúság elvét. A tagállamok feladata viszont megállapítani a bizonyítási tehernek a bejelentett üzemeltető díjainak engedélyezésére vonatkozóan határozatot hozó nemzeti szabályozó hatóság és az e határozatot vitató kedvezményezett közötti megosztását. Szintén a tagállamok feladata – az eljárási szabályaiknak megfelelően, valamint az egyenértékűség és a bírói jogvédelem hatékonysága közösségi elvének tiszteletben tartásával – megállapítani e bizonyítási teher megosztásának a bejelentett üzemeltető helyi hurokjához való hozzáférésért felszámított díjai engedélyezésére vonatkozó nemzeti szabályozó hatósági határozat bíróság előtti vitatása során alkalmazandó szabályait.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22.


title: C-319/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített nyolcadik tanács) által a T-297/02. sz., ACEA S.p.A. kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. június 11-én hozott ítélet ellen az ACEA SpA által 2009. augusztus 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/38

         Az Elsőfokú Bíróság (kibővített nyolcadik tanács) által a T-297/02. sz., ACEA S.p.A. kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. június 11-én hozott ítélet ellen az ACEA SpA által 2009. augusztus 11-én benyújtott fellebbezés
   (C-319/09. P. sz. ügy)
   2009/C 267/69
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: ACEA SpA (képviselők: L. Radicati di Brozolo, A. Giardina és T. Ubaldi, avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-297/02. sz. ügyben hozott ítéletet, amennyiben az nem szankcionálja a társasági adó alóli hároméves mentesség hatálya alá tartozó különféle helyzetekre irányuló, differenciált vizsgálat elmulasztását, és megerősíti, hogy az említett hároméves mentesség általánosságban és elvontan is állami támogatásnak minősül;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az ítéletet, amennyiben az a társasági adó alóli hároméves mentességet nem a 659/1999/EK rendelet (1) 1. cikke b) pontjának v. alpontja szerinti, létező támogatásnak ismeri el;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az ítéletet, amennyiben az a visszatéríttetés határozat (2) 3. cikkében előírt elrendelésének jogszerűségét megerősíti;

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot a mind az elsőfokú, mind pedig a másodfokú eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező négy fellebbezési jogalapra hivatkozik kérelmének alátámasztása érdekében.
   Az első jogalap az EK-Szerződés 88. cikke és a 659/1999/EK rendelet alkalmazásával kapcsolatos téves jogalkalmazáson, valamint a megtámadott ítélettel kapcsolatban — az 549/1995. sz. törvény 3. cikkének (70) bekezdése, valamint a 331/1993. sz. törvényrendelet 66. cikkének (14) bekezdése szerinti, a társasági adó alóli hároméves mentesség különféle alkalmazási helyzeteire irányuló, differenciált vizsgálat elmulasztása tekintetében — az indokolási kötelezettség elmulasztásán alapul. Az Elsőfokú Bíróság ugyanis tévesen alkalmazta a jogot és elmulasztotta megindokolni határozatát, amennyiben az adómentesség hatálya alá tartozó különféle helyzetek tekintetében — az ügy különös körülményei, valamint a Bizottság rendelkezésére álló információk fényében — nem kifogásolta a vizsgálat, valamint a Bizottság által a megtámadott határozatban levont következtetések elvont és hiányos jellegét.
   A második jogalap az EK 87. cikk (1) bekezdésének Elsőfokú Bíróság általi téves alkalmazásán, valamint az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, amennyiben megerősítette, hogy a hároméves mentességet általános és elvont állami támogatásnak kell minősíteni. Az Elsőfokú Bíróság különösen nem igazolta helytállóan sem az ügy körülményeit, sem pedig azokat az előfeltevéseket, amelyek alapján a Bizottság a kérdéses intézkedést támogatásnak minősítette, ahogyan ezt a rendelkezésére álló teljes felülvizsgálati hatáskörének alkalmazásával tennie kellett volna. Az Elsőfokú Bíróság tehát helyben hagyta a Bizottság határozatát, mivel legalábbis a mentességgel érintett bizonyos ágazatok tekintetében nem bizonyosodott be a következő két, az EK 87. cikk (1) bekezdésében előírt követelmény megléte: a verseny torzításával és a tagállamok közötti kereskedelem érintettségével való fenyegetés.
   A harmadik jogalap a társasági adó alóli hároméves mentesség új támogatásnak minősítése miatt az indokolási kötelezettség megsértésén és annak ellentmondásos jellegén, valamint az EK 88. cikk (1) bekezdésének és a 659/1999/EK rendelet 1. cikke b) pontjának v. alpontja értelmezése és alkalmazása tekintetében a téves jogalkalmazáson alapul, mivel. Az Elsőfokú Bíróság ugyanis nem szankcionálta, hogy a szóban forgó ügyben mellőzték a 659/1999/EK rendelet 1. cikke b) pontjának v. alpontja szerinti, létező támogatásként történő minősítést, jóllehet az ügy összefüggéseiből és körülményeiből kiderül, hogy nem indokolt az új támogatásként történő minősítés, legalábbis hároméves mentességgel érintett bizonyos ágazatok tekintetében.
   A negyedik jogalap a visszatéríttetés megtámadott határozat 3. cikkében előírt elrendelésének jogszerűségével kapcsolatban a téves jogalkalmazáson és az indokolási kötelezettség megsértésén alapul. Az ügy körülményeiből ugyanis kiderül, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen vélte úgy, hogy a visszatérítettésnek a határozat rendelkező részében előírt elrendelése teljes hatállyal bírhatna és teljes egészében feltétel nélküli lehetne, mivel az említett határozat az adómentességre vonatkozóan csupán elvont, általános és hiányos értékelést tartalmazott.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1999.3.27., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)

      (2)  Az Olaszország által többségi köztulajdonban lévő, közszolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára adómentességek és kedvezményes kölcsönök formájában nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. június 5-i 2003/193/EK bizottsági határozat (HL L 77., 2003., 21. o.)


title: C-280/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. július 11-én benyújtott kereset

text:
               17.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 229/8

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. július 11-én benyújtott kereset
   (C-280/05. sz. ügy)
   (2005/C 229/16)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: V. Di Bucci és E. Righini, meghatalmazotti minőségben) 2005. július 11-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel a kitűzött határidőn belül nem fogadott el minden szükséges intézkedést ahhoz, hogy megszüntesse az Olaszország által létrehozott, a foglalkoztatásra vonatkozó sürgős rendelkezéseket illető állami támogatások rendszeréről szóló 2004. március 30-i 2004/800/EK bizottsági határozatban (az értesítés a B(2004) 930. számú dokumentummal történt, HL L 352., 2004.11.27., 10. o.) jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatási rendszert, és hogy visszaszerezze a kedvezményezettektől az e rendszer értelmében nyújtott támogatásokat, és a Bizottságot egyébiránt nem értesítette ezekről az intézkedésekről, az Olasz Köztársaság megszegte a határozat 2., 3. és 4. cikkéből, valamint az EK-Szerződésből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze az Olasz Köztársaság a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság határozata arra kötelezi Olaszországot, hogy szüntesse meg az 1. cikk szerinti támogatások rendszerét, valamint arra, hogy tegyen meg „minden szükséges intézkedést (…) annak érdekében, hogy visszaszerezze a kedvezményezettektől az 1. cikkben említett rendszerben nyújtott támogatást, amelyet előzőleg jogtalanul bocsátott a rendelkezésükre”, és hogy „a jelen határozat keltétől kezdve [szüntesse meg] az összes függőben lévő támogatás folyósítását”. A határozat közlésétől számított két hónapon belül Olaszországnak tájékoztatnia kell a Bizottságot, „hogy milyen intézkedéseket foganatosított a határozat teljesítése érdekében”.
   Tekintve, hogy a határozat közlése 2004. április 1-én történt meg, a határidő 2004. június 1-én járt le.
   A jogtalanul nyújtott támogatások visszaszerzésének kötelezettségét illetően meg kell állapítani, hogy a határidő lejártakor az Olasz Köztársaság még nem tájékoztatta a Bizottságot a kötelezettség teljesítése érdekében elfogadott intézkedésekről, és a Bizottság ezirányú kéréseire nem érkezett válasz.
   Egyértelműnek tűnik tehát, hogy mivel a kitűzött határidőn belül nem fogadott el minden szükséges intézkedést ahhoz, hogy megszüntesse a Bizottság határozata által jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatási rendszert, és hogy visszaszerezze a kedvezményezettektől az e rendszer értelmében nyújtott támogatásokat, és a Bizottságot egyébiránt nem értesítette ezekről az intézkedésekről, az Olasz Köztársaság megszegte az EK 249. cikk negyedik bekezdéséből, valamint a határozat 2., 3. és 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.


title: T-265/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 12-i ítélete – Lee/DE kontra OHIM – Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A PIAZZA del SOLE közösségi ábrás védjegy bejelentése – A PIAZZA és PIAZZA D'ORO korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A megjelölések hasonlóságának hiánya )

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/23

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 12-i ítélete – Lee/DE kontra OHIM – Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE)
   (T-265/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A PIAZZA del SOLE közösségi ábrás védjegy bejelentése - A PIAZZA és PIAZZA D'ORO korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A megjelölések hasonlóságának hiánya’)
   (2009/C 82/40)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Sara Lee/DE NV (Utrecht, Hollandia) (képviselő: C. Hollier-Larousse ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Cooperativa italiana di ristorazione Soc. coop. Rl (Reggio d'Emilia, Olaszország) (képviselő: D. Caneva ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2006. július 5-i, a Sara Lee/DE NV és a Cooperativa italiana di ristorazione Soc. coop. rl közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 235/2005-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Sara Lee/DE NV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 294., 2006.12.2.


title: C-389/17. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2017. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „EVP International” kontra Lietuvos Bankas

text:
               18.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 309/28

         A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2017. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „EVP International” kontra Lietuvos Bankas
   (C-389/17. sz. ügy)
   (2017/C 309/36)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Az alapeljárás felei

      Felperes: UAB „EVP International”

      Alperes: Lietuvos Bankas

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az elektronikuspénz-kibocsátó intézmények tevékenységének megkezdéséről, folytatásáról és prudenciális felügyeletéről, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról, valamint a 2000/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. szeptember 16-i európai parlamenti és tanácsi 2009/110/EK irányelv (1) 5. cikkének (2) bekezdése, a 6. cikke (1) bekezdésének a) pontjával együtt úgy értelmezendő-e hogy olyan körülmények között, mint amelyek jelen ügyben fennállnak, az alábbiak elektronikuspénz-kibocsátáshoz kapcsolódó pénzforgalmi szolgáltatásnak minősülnek-e, vagy sem:

               a)

               olyan pénzforgalmi tranzakció, amelynek során az elektronikuspénz-birtokosnak az elektronikuspénz-kibocsátó intézmény felé intézett kérelmére (utasítására) az elektronikus pénzt (a visszaváltandó összeget) névértéken visszaváltva átutalják harmadik fél bankszámlájára;

               b)

               olyan pénzforgalmi tranzakció, amelynek során az áruk, illetve szolgáltatások vevője (a fizető fél) az eladó utasítására úgy fizet az árukért, illetve szolgáltatásokért, hogy az elektronikuspénz-kibocsátó intézménynek (az elektronikuspénz-kibocsátónak) pénzt utal át, amely az összeg fogadását követően névértéken elektronikus pénzt bocsát ki a fogadott összegért az eladó részére (az elektronikuspénz-birtokosnak).

      (1)  HL 2009. L 267., 7. o.


title: C-518/06. sz. ügy: 2006. december 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/15

         2006. december 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-518/06. sz. ügy)
   (2007/C 42/25)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Traversa és N. Yerrell meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               1.

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság:

                           —

                           mivel olyan jogszabályokat alkotott és tart hatályban, amelyek alapján a gépjármű-felelősségbiztosítás díjait meghatározott paraméterek szerint kell számítani;

                           —

                           mivel a gépjármű-felelősségbiztosítás díjait visszaható hatályú ellenőrzésnek veti alá,

                     nem teljesítette az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 73/239/EGK irányelv, valamint a 88/357/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelv (harmadik nem életbiztosítási irányelv) (1) (a továbbiakban: 92/49 irányelv) 6., 29. és 39. cikkének a díj-meghatározási szabadságról szóló rendelkezéseiből eredő, a biztosítási termékek szabad forgalmazásával kapcsolatos kötelezettségeit;

                           —

                           mivel a más tagállambeli székhelyű, de a letelepedési szabadság vagy a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján Olaszországban működő biztosító vállalkozások díjszámításának részletes szabályait ellenőrzésnek veti alá;

                           —

                           mivel a más tagállambeli székhelyű, de a letelepedési szabadság vagy a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján Olaszországban működő biztosító vállalkozásokat is szankcióval fenyegeti a díjszámítás részletes szabályait meghatározó olasz jogszabályok megsértése esetére,

                     nem teljesítette a 92/49 irányelv 9. cikkének rendelkezéseiből eredő kötelezettségeit;

                           —

                           mivel minden biztosító vállalkozást, így más tagállambeli székhelyű, de a letelepedési szabadság vagy a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján Olaszországban működő biztosító vállalkozásokat is gépjármű-felelősségbiztosítási szerződés kötésére kötelez;

                     nem teljesítette az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 43. és 49. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A biztosítási vállalkozások kötelezettsége, hogy nettó díjaikat „kellően átfogó és legalább öt működési évet felölelő megfelelő biztosítástechnikai alapon” határozzák meg és meghatározott piaci átlaghoz igazítsák, valamint e díjak visszaható hatályú ellenőrzésnek való alávetése és az olasz felügyeleti hatóságok jogosultsága, hogy e kötelezettségek megsértése esetén jelentős összegű szankciót alkalmazzanak, sérti a díj-meghatározási szabadság 92/49 irányelvben szereplő alapelvét. E szabályozás ugyanis szabályozott biztosítási díjak rendszerét eredményezi, és akadályozza a biztosító vállalkozásokat szolgáltatásaik általuk célszerűnek tartott módon történő forgalmazásában, díjaik szabad meghatározásában, és így a biztosítási ágazat belső piacának létrehozatalát gátolja.
   Az olasz állam nem hivatkozhat arra, hogy a díj-meghatározási szabadság közösségi szabályozásban előírt elvétől történő eltérést a nemzeti rendelkezések alapját képező közérdek igazolja, mert ez az eltérés nem tartozik a 92/49 irányelv 29. cikkének (2) bekezdésében és 39. cikkének (3) bekezdésében kifejezetten említett kivételek közé.
   Az olasz felügyeleti hatóság, azaz a fogadó tagállam felügyeleti hatósága által a letelepedési szabadság vagy a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján Olaszországban működő biztosító vállalkozások díjszámításának részletes szabályai felett gyakorolt ellenőrzés, valamint az olasz szabályozás megsértése esetén ezen olasz felügyeleti hatóság általi szankciókiszabás ellentétes a 92/49 irányelv 9. cikkében a származási tagállam (a biztosító vállalkozás székhelye szerinti tagállam) és a fogadó tagállam között megállapított hatáskörmegosztással.
   A gépjármű-biztosítással foglalkozó valamennyi biztosító vállalkozás szerződéskötésre való kötelezése székhelyének helyszínétől függetlenül, minden biztosítotti csoportra és Olaszország minden régiójára kiterjedően, valamint az olasz felügyeleti hatóság jogosultsága e kötelezettség megsértése esetén szankció alkalmazására a letelepedési szabadság EK-Szerződés 43. cikke alapján tiltott korlátozásának, egyben a szolgáltatásnyújtási szabadság EK-Szerződés 49. cikkével össze nem egyeztethető korlátozásának minősül. A gépjármű-felelősségbiztosítási szerződések megkötésére az olasz szabályozásban előírt kötelezettség ugyanis a biztosító vállalkozások számára az olaszországi tevékenység komoly akadálya, mert e kötelezettség visszatartja a más tagállamban letelepedett biztosító vállalkozásokat az olaszországi letelepedéstől és szolgáltatásnyújtástól, így akadályozza az olasz piacra történő belépésüket.
   A szerződéskötési kötelezettség olyan akadály, amely céljára tekintettel nem indokolt és nem is arányos. „[A] közrend fogalmára [ugyanis csak] a közrend alapvető társadalmi érdekeket érintő valós és kellően komoly fenyegetettsége esetén lehet hivatkozni”, és „[…] a közrenddel kapcsolatos kivételt – a Szerződés alapvető elvei alóli összes kivételhez hasonlóan – megszorítóan kell értelmezni” (a C-348/96. sz. Donatella Calfa elleni büntetőeljárásban 1999. január 19-én hozott ítélet [EBHT 1999., I-11. o.] 21. és 23. pontja).
   Ezen kívül e korlátozás még alkalmatlan is a vele elérni kívánt cél elérésére, mivel az általános szerződéskötési kötelezettség gátolja a biztosító vállalkozások olyan különleges ágazatainak tevékenységét és fejlődését, amelyek a fogyasztói szükségleteket éppen a szakosodás miatt tudják megfelelőbben és hatékonyabban kielégíteni.
   Végül e korlátozás meghaladja a közrend fenntartásához és a fogyasztóvédelemhez szükséges mértéket: mind földrajzilag, mivel a közrendi problémák az olasz hatóságok állítása szerint az államterületen belül csupán „meghatározott földrajzi térséget” érintenek, mind tartalmilag, mivel az Olaszországban működő biztosító vállalkozások bármely gépjármű-tulajdonossal és -üzembentartóval kötelesek szerződést kötni, függetlenül attól a konkrét kockázattól, amit e tulajdonos vagy üzembentartó a harmadik személyeknek okozott károkért fennálló polgári jogi felelősség tekintetében jelent.

      (1)  HL L 228., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 346. o.


title: T-322/07. sz. ügy: 2007. augusztus 27-én benyújtott kereset – Kenitex Química kontra OHIM – Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/51

         2007. augusztus 27-én benyújtott kereset – Kenitex Química kontra OHIM – Chemicals International (Kenitex TINTAS A qualidade da cor)
   (T-322/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/92)
   A keresetlevél nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: Kenitex Química, S.A. (Manique, Estoril, Portugália) (képviselő: M. Pardete Reis, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Chemicals International Establishment
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az R 330/2006-4. sz. ügyben, a 879 C 001553742/1. számú törlési eljárásban (1553742. sz. közösségi védjegy) 2007. június 19-én hozott – és a felperessel 2007. június 25-én faxon közölt – határozatát, és ebből következően állapítsa meg a 2000. március 13-án bejelentett és 2001. május 22-én lajstromozott, 1553742. sz. „Kenitex TINTAS A qualidade da cor” közösségi védjegy érvényességét;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes kérelmére 2001. május 22-én lajstromozták a „Kenitex TINTAS A qualidade da cor” közösségi ábrás védjegyet a Nizzai Megállapodás 1., 2. és 19. osztályába tartozó áruk (ipari vegyi termékek, műgyanták, festékek, kencék, lakkok, természetes gyanták, fémek festők részére, nem fém építőanyagok, aszfalt útburkolatok, burkolatok, út menti biztonsági korlátok, építési üveg) tekintetében.
   A Chemicals International Establishment a közösségi védjegy törlését kérelmezte a következő, korábbi nemzeti ábrás védjegyek alapján: a Portugáliában a 2. osztályba tartozó áruk (dekorfestékek) tekintetében lajstromozott „Kenitex”, a Franciaországban a 2. és 19. osztályba tartozó áruk (színes épületburkolatok) tekintetében lajstromozott „Kenitex”, és a Benelux-államokban az 1., 2., 17. és 19. osztályba tartozó áruk (nem gyúlékony és vízhatlan termékek, festékek és burkolatok) tekintetében lajstromozott „Kenitex” védjegy.
   A törlési osztály helyt adott a törlési kérelemnek, a fellebbezési tanács pedig elutasította a felperes által az e határozattal szemben benyújtott fellebbezést, megállapítva, hogy fennáll az összetévesztés veszélye, tekintettel a termékek és a megjelölések közötti hasonlóságra.
   A felperes azt állítja, hogy megsértették a 40/94 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, mivel nem áll fenn az összetévesztés veszélye a két megjelölés között, továbbá mivel a bejelentett megjelölés megegyezik cégnevével, és a Portugáliában az Országos Ipari Tulajdonjogi Intézetnél (INPI) bejegyzett kereskedelmi névvel.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-178/13. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2013. november 22-i végzése – Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság

text:
               7.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/29

         A Bíróság elnökének 2013. november 22-i végzése – Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság
   (C-178/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 102/44
   Az eljárás nyelve: finn
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 156., 2013.6.1.


title: C-191/07. sz. ügy: A T-276/06. sz., Sellier kontra Bizottság ügyben 2007. január 15-én hozott ítélet ellen Jean Yves Sellier által 2007. április 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/15

         A T-276/06. sz., Sellier kontra Bizottság ügyben 2007. január 15-én hozott ítélet ellen Jean Yves Sellier által 2007. április 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-191/07. sz. ügy)
   (2008/C 64/23)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Jean Yves Sellier (képviselő: J.Y. Leeman ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A Bíróság (hatodik tanács) 2007. szeptember 18-i végzésével elutasította a fellebbezést, és Jean Yves Sellier-t kötelezte saját költségei viselésére.


title: C-346/09. sz. ügy: A Gerechtshof ’s-Gravenhage (Hollandia) által 2009. augusztus 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A holland állam kontra Denkavit Nederland b.v., Cehave Landbouwbelang Voeders b.v., Arie Blok b.v., Internationale Handelsmaatschappij Demeter b.v.

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/25

         A Gerechtshof ’s-Gravenhage (Hollandia) által 2009. augusztus 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A holland állam kontra Denkavit Nederland b.v., Cehave Landbouwbelang Voeders b.v., Arie Blok b.v., Internationale Handelsmaatschappij „Demeter” b.v.
   (C-346/09. sz. ügy)
   2009/C 282/44
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Gerechtshof ’s-Gravenhage

      Az alapeljárás felei

      Felperes: a holland állam

      Alperesek: Denkavit Nederland b.v., Cehave Landbouwbelang Voeders b.v., Arie Blok b.v., Internationale Handelsmaatschappij „Demeter” b.v.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a közösségi jogot, különösen a 90/425/EGK irányelvet (1), a 94/381/EK határozatot (2) és a 2000/766/EK határozatot (3), hogy azzal összeegyeztethetetlen az ideiglenes rendelet 2. cikkében foglalthoz hasonló olyan nemzeti tilalom, amely a BSE elleni védelem érdekében a haszonállatok takarmányozására szolgáló feldolgozott állati fehérjék előállítására és az azokkal való kereskedelemre vonatkozik, amennyiben az ilyen nemzeti tilalom

               —

               már 2000. december 15-én (vagyis a 2000/766/EK határozatot megelőzően) hatályba lépett, és

               —

               átmenetileg (a 2000/766/EK határozat (4)2000. december 29-i elfogadásáig) a hallisztre és a dikalcium-foszfátra is vonatkozott?

      (1)  Az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelv (HL L 224., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 10. kötet, 138. o.)

      (2)  A szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmára és az emlősökből nyert fehérjéket tartalmazó takarmányokra vonatkozó védekezési intézkedésekről szóló, 1994. június 27-i 94/381/EK bizottsági határozat (HL L 172., 23. o.)

      (3)  A fertőző szivacsos agyvelőbántalmakkal szembeni egyes védőintézkedésekről és az állati fehérjének állati takarmányként történő felhasználásáról szóló, 2000. december 4-i 2000/766/EK tanácsi határozat (HL L 306., 32. o.)

      (4)  2001/9/EK: a fertőző szivacsos agyvelőbántalmakkal szembeni egyes védőintézkedésekről és az állati fehérjének állati takarmányként történő felhasználásáról szóló 2000/766/EK tanácsi határozat végrehajtásához szükséges ellenőrző intézkedésekről szóló, 2000. december 29-i bizottsági határozat (HL 2001., L 2., 32. o.)


title: T-516/17. sz. ügy: 2017. augusztus 4-én benyújtott kereset – Imasa, Ingeniería y Proyectos kontra Bizottság és ESZT

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/20

         2017. augusztus 4-én benyújtott kereset – Imasa, Ingeniería y Proyectos kontra Bizottság és ESZT
   (T-516/17. sz. ügy)
   (2017/C 357/26)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Imasa, Ingeniería y Proyectos S. A. (Oviedo, Spanyolország) (képviselők: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín és B. Fernández García ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság és Egységes Szanálási Testület

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a következő aktusokat:

               —

               az Egységes Szanálási Testület által a 2017. június 7-i ügyvezető ülésen hozott, a Banco Popular Español S. A. jogalanyt érintő szanálási intézkedés elfogadásáról szóló határozatot (SRB/EES/2017/08),

               —

               a Banco Popular Español S. A. szanálási programjának jóváhagyásáról szóló, 2017. június 7-i (EU) 2017/1246 bizottsági határozatot.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A hivatkozott jogalapok és főbb érvek hasonlóak a T-478/17. sz. Mutualidad General de la Abogacía és Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-481/17. sz. Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno és SFL kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-482/17. sz. Comercial Vascongada Recalde kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-483/17. sz. García Suárez és társai kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, T-484/17. sz. Fidesban és társai kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, T-497/17. sz. Sáchez del Valle és Calatrava Real State 2015 kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, valamint a T-498/17. sz. Pablo Álvarez de Linera Granda kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben hivatkozott jogalapokhoz és főbb érvekhez.


title: C-214/13. sz. ügy: A Curtea de Apel București (Románia) által 2013. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria kontra George Ciocoiu

text:
               29.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 189/8

         A Curtea de Apel București (Románia) által 2013. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria kontra George Ciocoiu
   (C-214/13. sz. ügy)
   2013/C 189/16
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel București

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Alexandria

      Ellenérdekű fél: George Ciocoiu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e az EUMSZ 110. cikkel a más európai uniós tagállamból származó használt gépjárművekre vonatkozó környezetszennyezési adó valamely tagállam által történő olyan alkalmazása, amelyre az ez utóbbi tagállamban történő első nyilvántartásba vétel alkalmával kerül sor, miközben ezen adó kivetését és megfizetését, bár jogszabály írta elő, hogy az a tulajdonjog első átruházásával összefüggésben a nemzeti piacon jelenlévő hasonló életkorú, futásteljesítményű és műszaki állapotú használt gépjárművekre is vonatkozik, egy törvényerejű jogszabály később felfüggesztette?


title: T-435/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. augusztus 31-i végzése — IEM kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset — A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó negyedik keretprogram — Kutatásfinanszírozási szerződés végrehajtásakor kifizetett előlegek visszatérítése iránti kérelem — Választottbírósági kikötés — Tartozásról szóló értesítést közlő levél kibocsátása — Emlékeztető levél — A szerződéstől el nem választható aktusok — Elfogadhatatlanság )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/21

         A Törvényszék 2011. augusztus 31-i végzése — IEM kontra Bizottság
   (T-435/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó negyedik keretprogram - Kutatásfinanszírozási szerződés végrehajtásakor kifizetett előlegek visszatérítése iránti kérelem - Választottbírósági kikötés - Tartozásról szóló értesítést közlő levél kibocsátása - Emlékeztető levél - A szerződéstől el nem választható aktusok - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 319/45
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: IEM — Erga — Erevnes — Meletes perivallontos kai chorotaxias AE (Athén, Görögország) (képviselő: N. Sofokleous ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és A. Sauka meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a 2010. május 7-i bizottsági levél megsemmisítése iránti kérelem, amely levél tartozásról szóló értesítést bocsátott ki 105 416,47 euró összeg visszatérítése tekintetében, amely összeg a megfelelt a felperes számára a Parthénon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion által a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó negyedik keretprogram keretében megkötött FAIR-CT98-9544 szerződés végrehajtása során kifizetett előlegeknek, másrészt a ki nem fizetett, a 3241004968. sz. tartozásról szóló értesítéssel követelt főkövetelésre emlékeztető 2010. július 14-i bizottsági levél megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az IEM — Erga — Erevnes — Meletes perivallontos kai chorotaxias AE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: C-73/06. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2007. június 28-i ítélete (a Finanzgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Planzer Luxembourg Sàrl kontra Bundeszentralamt für Steuern (Hatodik HÉA-irányelv – A 17. cikk (3) és (4) bekezdése – HÉA-visszatérítés – Nyolcadik HÉA-irányelv – HÉA-visszatérítés az ország területén nem honos adóalanyok részére – A 3. cikk b) pontja és a 9. cikk második bekezdése – B. melléklet – Az adóalanyiságra vonatkozó tanúsítvány – Joghatás terjedelme – Tizenharmadik HÉA-irányelv – HÉA-visszatérítés a Közösség területén nem honos adóalanyok részére – Az 1. cikk 1. pontja – A gazdasági tevékenység szerinti székhely fogalma)

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/10

         A Bíróság (negyedik tanács) 2007. június 28-i ítélete (a Finanzgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Planzer Luxembourg Sàrl kontra Bundeszentralamt für Steuern
   (C-73/06. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 17. cikk (3) és (4) bekezdése - HÉA-visszatérítés - Nyolcadik HÉA-irányelv - HÉA-visszatérítés az ország területén nem honos adóalanyok részére - A 3. cikk b) pontja és a 9. cikk második bekezdése - B. melléklet - Az adóalanyiságra vonatkozó tanúsítvány - Joghatás terjedelme - Tizenharmadik HÉA-irányelv - HÉA-visszatérítés a Közösség területén nem honos adóalanyok részére - Az 1. cikk 1. pontja - A gazdasági tevékenység szerinti székhely fogalma)
   (2007/C 199/16)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Köln
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Planzer Luxembourg Sàrl

      Alperes: Bundeszentralamt für Steuern
   Tárgy
   A Finanzgericht Köln előzetes döntéshozatal iránti kérelme – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – a hozzáadottérték-adónak az ország területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1979. december 6-i 79/1072/EGK nyolcadik tanács irányelv (HL L 331., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 79. o.) 3. cikke b) pontjának és B. mellékletének, valamint a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – a hozzáadottérték-adónak az ország [helyesen: a Közösség] területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1986. november 17-i 86/560/EGK tizenharmadik tanács irányelv (HL L 326., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 129. o.) 1. cikke 1. pontjának értelmezése – Más tagállam területén honos olyan adóalany számára történő HÉA-visszatérítés, amely valamely harmadik államban honos társaság leányvállalata – A telephellyel szemben támasztott azon követelmények, amelyek alapján az belföldi illetőségűnek minősül – A „gazdasági tevékenység[…] székhely[e]” és az „állandó telephely […], ahonnan üzleti tevékenységet végeznek” kifejezés
   Rendelkező rész

               1)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – a hozzáadottérték-adónak az ország területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1979. december 6-i 79/1072/EGK nyolcadik tanácsi irányelv 3. cikkének b) pontját és 9. cikkének második bekezdését akként kell értelmezni, hogy az ezen irányelv B. mellékletében szereplő mintának megfelelő tanúsítvány alapján fő szabályként nem csak az vélelmezhető, hogy az adóalany HÉA-alany azon tagállamban, amelynek hatósága a tanúsítványt kiállította, hanem az is, hogy e tagállamban honos.
               E rendelkezések azonban nem jelentik azt, hogy ha a visszatérítés szerinti tagállam adóhatóságának kétségei támadnának a tanúsítványban említett címen létesített telephely valós gazdasági tartalmát illetően, e hatóság számára tilos lenne a hozzáadottérték-adó területére vonatkozó közösségi szabályozásban ennek érdekében rögzített közigazgatási intézkedések alkalmazásával meggyőződnie arról, hogy a telephely valós gazdasági tartalommal bír-e.

               2)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – a hozzáadottérték-adónak az ország [helyesen: a Közösség] területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1986. november 17-i 86/560/EGK tizenharmadik tanácsi irányelv 1. cikkének 1. pontját akként kell értelmezni, hogy valamely társaság gazdasági tevékenység szerinti székhelye az a hely, ahol meghozzák e társaság általános irányítására vonatkozó alapvető döntéseket, és ahol ellátják annak központi ügyviteli feladatait.

      (1)  HL C 201., 2004.8.7.


title: C-342/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. június 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 92/43/EGK irányelv – A természetes élőhelyek védelme – Vadon élő állatok és növények – Farkasvadászat)

text:
               4.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/5

         A Bíróság (második tanács) 2007. június 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság
   (C-342/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/43/EGK irányelv - A természetes élőhelyek védelme - Vadon élő állatok és növények - Farkasvadászat)
   (2007/C 183/08)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. van Beek és I. Koskinen, meghatalmazottak)

      Alperes: a Finn Köztársaság (képviselő: E. Bygglin, meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 12. cikke (1) bekezdésének és 16. cikke (1) bekezdésének megsértése – Farkasvadászat
   Rendelkező rész

               1)

               A Finn Köztársaság nem teljesítette a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdéséből, valamint a 16. cikke (1) bekezdésének b) pontjából eredő kötelezettségeit, mivel annak megállapítása nélkül engedélyezte megelőzés címén a farkasvadászatot, hogy az alkalmas a jelentős károk megelőzésére az élőhely-irányelv 16. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága és a Finn Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 281., 2005.11.12.


title: T-457/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 24-i végzése — Stromberg Menswear kontra OHIM — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG) (Közösségi védjegy — STORMBERG közösségi szóvédjegy — Közösségi védjegy nemzeti védjegybejelentésekké történő átalakítása iránti kérelemmel szembeni fellebbezés — A fellebbezési tanácshoz benyújtott fellebbezés elfogadhatatlansága — Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/28

         A Törvényszék 2013. október 24-i végzése — Stromberg Menswear kontra OHIM — Leketoy Stormberg Inter (STORMBERG)
   (T-457/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - STORMBERG közösségi szóvédjegy - Közösségi védjegy nemzeti védjegybejelentésekké történő átalakítása iránti kérelemmel szembeni fellebbezés - A fellebbezési tanácshoz benyújtott fellebbezés elfogadhatatlansága - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)
   2013/C 367/51
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Stromberg Menswear Ltd (Leeds, Egyesült Királyság) (képviselők: A. Tsoutsanis ügyvéd és C. Tulley solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Leketoy Stormberg Inter AS (Kristiansand S, Norvégia) (képviselők: kezdetben T. Mølsgaard, később J. Løje ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Leketoy Stormberg Inter AS. által egy közösségi védjegy nemzeti védjegybejelentésekké történő átalakítása iránt benyújtott kérelme tárgyában 2012. augusztus 3-án hozott határozata (R 428/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Stromberg Menswear Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 63., 2013.3.2.


title: T-188/15. sz. ügy: 2015. április 17-én benyújtott kereset – Compagnia Trasporti Pubblici és társai kontra Bizottság

text:
               15.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 198/42

         2015. április 17-én benyújtott kereset – Compagnia Trasporti Pubblici és társai kontra Bizottság
   (T-188/15. sz. ügy)
   (2015/C 198/57)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Arzano, Olaszország); Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Olaszország); Actv SpA (Velence, Olaszország); Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Olaszország); Asstra Associazione Trasporti (Róma, Olaszország): és Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Róma) (képviselő: M. Malena ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot a kereset tárgyát képező kérelmek és részek terjedelmében.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-187/15. sz., Compagnia Trasporti Pubblici és társai kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.


title: T-450/12. sz. ügy: 2012. október 11-én benyújtott kereset — Anagnostakis kontra Bizottság

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/24

         2012. október 11-én benyújtott kereset — Anagnostakis kontra Bizottság
   (T-450/12. sz. ügy)
   2012/C 399/47
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Alexios Anagnostakis (Athén, Görögország) (képviselő: A. Anagnostakis ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az „EGYMILLIÓ ALÁÍRÁS A SZOLIDÁRIS EURÓPÁÉRT” nevű civil kezdeményezés bejegyzése iránti kérelem elutasításáról szóló, 2012. szeptember 6-i európai bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy a törvényesség tiszteletben tartásával jegyezze be a fenti kezdeményezést, és rendeljen el minden, a jog által megkövetelt intézkedést;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               A felperes az első jogalapot az EUMSZ 122. cikkre alapítja.

                           —

                           A felperes szerint az Európai Bizottság megalapozatlanul állítja, hogy nincs hatásköre a „szükségállapot elvének” elfogadására irányuló, javasolt kezdeményezésre vonatkozó jogi aktus elfogadására irányuló javaslat benyújtására. Az EUMSZ 122. cikk (1) bekezdése (korábban EK 100. cikk) értelmében a tagállamok közötti szolidaritás szellemében a Bizottság a gazdasági helyzetnek megfelelő intézkedéseket javasol (a Tanács határoz ezekről). A szükségállapot elvének beillesztése az Európai Unió szerződéseibe ilyen intézkedésnek minősül, az ilyen értelmű intézkedések és politikák elfogadásához hasonlóan.

               2.

               A felperes a második jogalapot az EUMSZ 136. cikk (1) bekezdésére alapítja.

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a Bizottság megalapozatlanul állítja határozatában, hogy az EUMSZ 136. cikk (1) bekezdése csak akkor szolgálhat jogi alapul, ha az intézkedések a költségvetési fegyelem megszilárdítására vonatkoznak, és csak erre szorítkoznak. Ugyanezen cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében a javasolt intézkedések gazdaságpolitikai iránymutatások megállapítására is vonatkozhatnak azon tagállamok tekintetében, amelyek pénzneme az euró. A szükségállapot elve ilyen iránymutatásnak minősül az említett politika gyakorlása során.

               3.

               A felperes a harmadik jogalapot az EUMSZ 136. cikk (1) bekezdésére alapítja.

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a Bizottság megalapozatlanul állítja határozatában, hogy az EUMSZ 136. cikk (1) bekezdése nem jogosítja fel az Európai Uniót arra, hogy a tagállamok helyébe lépjen költségvetési szuverenitásuk, valamint az állam bevételeihez és kiadásaihoz kapcsolódó feladatok gyakorlása tekintetében. A Tanács az EUMSZ 121-126. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően azon tagállamokat érintő intézkedéseket fogadhat el, amelyek pénzneme az euró. Ez egyértelműen következik az EUMSZ 136. cikk (1) bekezdéséből. E cikk semmiféle, a tagállamok feltételezett költségvetési szuverenitásán alapuló korlátozást nem ír elő az intézkedések alkalmazása terén.

               4.

               A felperes a negyedik jogalapot az EUMSZ 222. cikkre alapítja.

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság határozata teljességgel ellentétes az EUMSZ 222. cikkben foglalt szolidaritási záradékkal.