title: C-231/20. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MT kontra Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/8

      A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MT kontra Landespolizeidirektion Steiermark
      (C-231/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: MT

         Ellenérdekű hatóság: Landespolizeidirektion Steiermark

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Egy, valamely monopólium rendszer védelmét szolgáló büntetőeljárásban kell e vizsgálnia a nemzeti bíróságnak az általa alkalmazandó, büntetőjogi szankcióra vonatkozó normát a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján, ha a monopólium rendszert korábban az Európai Unió Bírósága rendelkezéseinek megfelelően már megvizsgálta, és e vizsgálatból az következett, hogy a monopólium rendszer igazolható?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                              2. a)

                              Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként fizetendő pénzbírság kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a kiszabott pénzbírságok együttes összegének abszolút felső határát?

                              2. b)

                              Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként 3 000 euró összegű minimumbírság kiszabását írja elő?

                              2. c)

                              Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére a pénzbírság helyébe lépő szabadságvesztés büntetés játékautomatánkénti kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a pénzbírság helyébe lépő, kiszabott szabadságvesztés büntetések együttes mértékének abszolút felső határát?

                              2. d)

                              Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása miatti büntetés esetén a büntetőeljárás költségeihez való, a kiszabott pénzbírságok 10 % ának megfelelő összegű hozzájárulás előírásáról rendelkezik?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                              3. a)

                              Úgy kell e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Alapjogi Charta) 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként fizetendő pénzbírság kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a kiszabott pénzbírságok együttes összegének abszolút felső határát?

                              3. b)

                              Úgy kell e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként 3 000 euró összegű minimumbírság kiszabását írja elő?

                              3. c)

                              Úgy kell e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére a pénzbírság helyébe lépő szabadságvesztés büntetés játékautomatánkénti kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a pénzbírság helyébe lépő, kiszabott szabadságvesztés büntetések együttes mértékének abszolút felső határát?

                              3. d)

                              Úgy kell e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása miatti büntetés esetén a büntetőeljárás költségeihez való, a kiszabott pénzbírság 10 % ának megfelelő összegű hozzájárulás előírását rendeli el?


title: C-300/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BUND Naturschutz in Bayern e.V. kontra Landkreis Rosenheim

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/9

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BUND Naturschutz in Bayern e.V. kontra Landkreis Rosenheim
      (C-300/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BUND Naturschutz in Bayern e.V.

         Alperes: Landkreis Rosenheim

         Az eljárásban részt vesz: Landesanwaltschaft Bayern, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy már akkor meghatározzák a 2011/92/EU irányelv (2) (KHV-irányelv) I. és II. mellékletében felsorolt projektek végrehajtása jövőbeli engedélyének kereteit, ha egy természet- és tájvédelmi rendelet olyan, mentesülési lehetőséget tartalmazó általános tilalmakat, valamint engedélyezési kötelezettségeket ír elő, amelyek nem mutatnak különös kapcsolatot a KHV-irányelv mellékleteiben felsorolt projektekkel?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy a tervek és programok akkor készülnek a mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, földhasználat, stb. terén, ha arra irányulnak, hogy éppen e területek egyikére vagy több ilyen területre vonatkozó referenciakeretet határozzanak meg? Vagy elegendő, ha a természet és a táj védelme céljából olyan általános tilalmakat és engedélyezési kötelezettségeket írnak elő, amelyeket az engedélyezési eljárásban számos projekt és használat tekintetében vizsgálni kell, és amelyek közvetve („reflexszerűen”) hatást gyakorolhatnak e területek egyikére vagy több ilyen területre?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikkének (4) bekezdését, hogy akkor határozzák meg a projektek végrehajtása jövőbeli engedélyének kereteit, ha a természet- és tájvédelmi célból elfogadott rendelet számos, absztrakt módon leírt, a védett területre vonatkozó projekt és intézkedés tekintetében általános tilalmakat és engedélyezési kötelezettségeket határoz meg, az elfogadásakor azonban konkrét projektek nem várhatók és nincsenek is tervben, és ennélfogva hiányzik a konkrét projektekkel fennálló különös kapcsolat?

         (1)  HL 2001. L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.

         (2)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).


title: C-306/20. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA Visma Enterprise kontra Konkurences padome

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/10

      Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA Visma Enterprise kontra Konkurences padome
      (C-306/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/13)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SIA Visma Enterprise

         Alperes: Konkurences padome

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A jelen ügyben szóban forgó, valamely gyártó és egyes forgalmazók közötti megállapodás (amely értelmében a potenciális ügylet nyilvántartásba vételétől számított 6 – hat – hónapos időtartamban a forgalmazó, akinek részéről a nyilvántartásba vétel a potenciális ügylet előtt megtörtént, elsőbbséget élvez az értékesítési eljárásnak a szóban forgó végfelhasználóval történő lefolytatására, kivéve ha ez utóbbi kifogást emel ellene) – az Európai Unió működéséről szóló szerződés helyes értelmezése alapján – tekinthető-e vállalkozások közötti olyan megállapodásnak, amelynek célja az [EUMSZ] 101. cikk (1) bekezdése értelmében a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása?

                  2)

                  A jelen ügyben szóban forgó, valamely gyártó és egyes forgalmazók közötti, az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett megállapodás hordoz-e olyan elemeket magában, amelyek lehetővé teszik annak értékelését, hogy e megállapodás nem mentesül-e az általános kartelltilalom alól?

                  3)

                  Úgy kell-e tekinteni, hogy a jelen ügyben szóban forgó, valamely gyártó és egyes forgalmazók közötti, az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett megállapodás kivételt jelent? Azon kivétel, amely lehetővé teszi olyan vertikális megállapodások megkötését, amelyek a szállító számára fenntartott, vagy a szállító által más vevőhöz rendelt kizárólagos területen vagy kizárólagos ügyfélcsoportnak történő aktív értékesítés korlátozását írják elő, amennyiben ez a korlátozás nem korlátozza a vevő ügyfelei általi értékesítést, és amennyiben a szállító (a felperes) piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-ot, csak a kizárólagos forgalmazási rendszerekre alkalmazandó?

                  4)

                  A jelen ügyben szóban forgó, valamely gyártó és egyes forgalmazók közötti, az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett megállapodásnak a jogsértés tényállását megvalósító eleme állhat-e csak egyetlen gazdasági szereplő jogellenes magatartásából? A jelen ügynek az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett körülményei között vannak-e az egyetlen gazdasági szereplő kartellben való részvételére utaló valószínűsítő körülmények?

                  5)

                  A jelen ügynek az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett körülményei között vannak-e a forgalmazási rendszeren belüli versenykorlátozásra (torzításra), a felperes javára fennálló előnyre, illetve a versenyre gyakorolt negatív hatásra utaló valószínűsítő körülmények?

                  6)

                  A jelen ügynek az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseivel összhangban értelmezett körülményei között, ha a forgalmazási hálózat piaci részesedése nem haladja meg a 30 %-ot (a felperes egy gyártó, ami miatt a piaci részesedése magában foglalja a forgalmazói értékesítési volumenét is), vannak-e a forgalmazási rendszerben és/vagy azon kívül a versenyre gyakorolt negatív hatásokra utaló valószínűsítő körülmények, és e megállapodás a kartelltilalom hatálya alá tartozik?

                  7)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének (3) bekezdésével és a 2010. április 20-i 330/2010 bizottsági rendelet (1) 2. cikkével összhangban, e rendelet 4. cikkének b) pontjával együttesen értelmezve:

                              —

                              Alkalmazandó-e a mentesség egy olyan forgalmazási rendszerre, amely értelmében i. maga a forgalmazó (kereskedő) választja meg azt a potenciális ügyfelet, amellyel együtt fog működni; ii. a szállító nem határozta meg előzetesen, objektív, egyértelműen ismert és ellenőrizhető kritériumok alapján az ügyfeleknek egy olyan konkrét csoportját, amely számára az egyes forgalmazók a szolgáltatásaikat nyújtják; iii. a szállító a forgalmazó (kereskedő) kérésére a potenciális ügyfeleket fenntartja az említett forgalmazó számára; iv. a többi forgalmazó nem ismeri, illetve őket korábban nem tájékoztatták a potenciális ügyféllel kapcsolatos fenntartásról; illetve amely értelmében v. a potenciális ügyfél fenntartásának és az ebből eredő, egy konkrét forgalmazó javára szolgáló kizárólagos forgalmazási rendszer létrejöttének egyetlen kritériuma az említett forgalmazó kérése, nem pedig a szállító elhatározása; illetve amely értelmében vi. a fenntartás a potenciális ügylet nyilvántartásba vételétől számított 6 – hat – hónapig marad hatályban (amely időszak leteltével a kizárólagos forgalmazás hatálya megszűnik)?

                              —

                              Úgy kell-e tekinteni, hogy a passzív értékesítések korlátozására nem kerül sor, ha a szállító és a forgalmazó között kötött megállapodás magában foglalja azt a feltételt, hogy a vevő (végfelhasználó) kifogást emelhet a hivatkozott fenntartással szemben, azonban őt erről a feltételről nem tájékoztatták? A vevő (végfelhasználó) magatartása érintheti-e (igazolhatja-e) a szállító és a forgalmazó közötti megállapodás feltételeit?

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (3) bekezdésének vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2010. április 20-i 330/2010/EU bizottsági rendelet (HL 2010. L 102., 1. o.).


title: C-315/20. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regione Veneto kontra Plan Eco S.r.l

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/11

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2020. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regione Veneto kontra Plan Eco S.r.l
      (C-315/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/14)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes(ek): Regione Veneto

         Alperes(ek): Plan Eco S.r.l

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A Bíróság álláspontja szerint: abban az esetben, ha a veszélyes hulladékot nem tartalmazó vegyes települési hulladékot energetikai hasznosítás (a Codice dell’Ambiente [környezetvédelemről szóló törvénykönyv] C) melléklete szerinti R1/R12-es művelet) céljából valamely üzemben mechanikusan kezelték, és e kezelési művelet befejezését követően úgy tűnik, hogy a kezelés feltehetőleg nem változtatta meg alapvetően a vegyes települési hulladék eredeti tulajdonságait, a vegyes települési hulladékot azonban a 19 12 12-es EWC-kód alá sorolják be, amit a felek nem vitatnak; azon kifogások jogszerűségének a származási ország által történő elbírálása céljából, amelyeket ezen ország hatáskörrel rendelkező hatósága emelt a 2008/98/EK irányelvben (1) szereplő elvek alapján a kezelt hulladék együttégetés keretében vagy egyébként energiafejlesztés érdekében valamely uniós országban található üzembe szállításához való előzetes hozzájárulás iránti kérelemmel szemben, különösen pedig a jelen ügyben felhozott kifogásokhoz hasonló olyan kifogások jogszerűségének elbírálása céljából, amelyek alapját a következők képezik:

                  —

                  az emberi egészség és a környezet védelmének elve (13. cikk);

                  —

                  az önellátásnak és a közelségnek a 16. cikk (1) bekezdésében megállapított elve, amelynek értelmében „A tagállamok, amennyiben szükséges vagy tanácsos, a többi tagállammal együttműködésben meghozzák a szükséges intézkedéseket a hulladékártalmatlanító létesítmények és a háztartásokból összegyűjtött vegyes települési hulladékokat – ideértve az egyéb termelőktől származó ilyen hulladékokat is – hasznosító létesítmények integrált és megfelelő hálózatának létrehozása érdekében, figyelembe véve az elérhető legjobb technikákat.”;

                  —

                  a 16. cikk (1) bekezdésének utolsó mondatában megállapított elv, amelynek értelmében „A tagállamok az 1013/2006/EK rendeletben (2) foglaltak szerint környezetvédelmi okokból korlátozhatják a kimenő hulladékszállítmányokat is.”;

                  —

                  a 2008/98/EK irányelv (33) preambulumbekezdése, amelynek értelmében „A hulladékszállításról szóló, […] 1013/2006/EK […] rendelet alkalmazásában a rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében említett vegyes települési hulladék abban az esetben is vegyes települési hulladék marad, ha olyan hulladékkezelési műveletnek vetették alá, amely nem változtatta meg alapvetően a tulajdonságait”,

            az európai hulladékkatalógus (a jelen ügyben a 19 12 12-es EWC-kód: R1/R12-es hasznosítási műveletek céljából mechanikus kezelést végző üzemek által előállított hulladék) és a vonatkozó besorolások érintik-e a mechanikus kezelést megelőzően vegyes települési hulladéknak minősülő hulladék szállításával kapcsolatos [uniós jogi] szabályozást, igenlő válasz esetén pedig milyen határokon belül és milyen mértékben;
      ami különösen a vegyes települési hulladék kezeléséből származó hulladék szállítását illeti, az európai hulladékkatalógusból következő besorolással szemben elsőbbséget élveznek-e vagy sem az említett 200/98/EK irányelv 16. cikkének rendelkezései, valamint (33) preambulumbekezdése, amelyek kifejezetten a hulladékszállításra vonatkoznak;
      amennyiben a Bíróság azt célszerűnek és hasznosnak ítéli meg, tisztázza, hogy a fent említett katalógus normatív jellegű-e vagy – ezzel szemben – pusztán olyan műszaki tanúsítványnak minősül, amely alkalmas valamennyi hulladék egységes nyomon követésére?

         (1)  A hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK irányelv (HL 2008. L 312., 3. o.)

         (2)  A hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 190., 1. o.; helyesbítések: HL 2013. L 334., 46. o., HL 2014. L 283., 65. o., HL 2015. L 277., 61. o.).


title: C-616/18. sz. ügy: A Bíróság második tanácsa elnökének 2020. március 2-i végzése (a Tribunal d'instance Epinal [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cofidis SA kontra YU, ZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/13

      A Bíróság második tanácsa elnökének 2020. március 2-i végzése (a Tribunal d'instance Epinal [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cofidis SA kontra YU, ZT
      (C-616/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 304/15)
      Az eljárás nyelve: francia
      A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: T-444/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – Société générale és társai kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/14

      2020. július 8-án benyújtott kereset – Société générale és társai kontra ESZT
      (T-444/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Société générale (Párizs, Franciaország), Crédit du Nord (Lille, Franciaország), SG Option Europe (Puteaux, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az egyenlő bánásmód elvének megsértésén alapul, amennyiben az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításának az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet által előírt részletes szabályai nem tükrözik sem az intézmények valós méretét, sem a valós kockázatukat.

                  2.

                  A második jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul, amennyiben az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet által előírt mechanizmusa olyan értékelésen alapul, amely mesterségesen súlyosbítja a felperesekhez hasonló nagy méretű francia intézmények kockázati profilját, ezáltal az ugyanezen intézmények által ténylegesen jelentett kockázathoz képest aránytalanul magas hozzájárulási összeghez vezet.

                  3.

                  A harmadik jogalap a jogbiztonság elvének megsértésén alapul, amennyiben az Egységes Szanálási Alapba fizetendő előzetes hozzájárulások összegének az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a felhatalmazáson alapuló rendelet és a végrehajtási rendelet által előírt kiszámítása egyrészt nem látható előre kellő pontossággal, másrészt az nem az intézmények sajátos kockázati helyzetének és profiljának, hanem inkább a hozzájárulást fizető többi intézményhez viszonyított helyzetének a függvénye. Végül a felperesek szerint nem lett volna szabad felhatalmazni a Bizottságot arra, hogy a felhatalmazáson alapuló rendelet keretében meghatározza a kockázati mutatókat, hiszen e kritériumoknak alapvető strukturáló és determináló szerepük van a hozzájárulás összegének meghatározásában (EUMSZ 290. cikk).

                  4.

                  A negyedik jogalap a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul, amennyiben az ESZT a kockázati együttható számításakor nem alkalmazta a felhatalmazáson alapuló rendeletben előírt kockázati szempontok összességét. A felperesek szerint a megtámadott határozat egyébiránt nem tartalmazza az ahhoz szükséges kellően egyértelmű és teljeskörű adatokat, hogy a felperesek újraszámíthassák a fizetendő hozzájárulás összegét, ami az EUMSZ 296. cikk megsértését is maga után vonja.


title: T-445/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/15

      2020. július 8-án benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra ESZT
      (T-445/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Crédit agricole SA (Montrouge, Franciaország) és 48 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-444/20. sz., Société générale és társai kontra ESZT ügyben hivatkozott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-447/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/16

      2020. július 8-án benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT
      (T-447/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-444/20. sz., Société générale és társai kontra ESZT ügyben hivatkozott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-448/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – BPCE és társai kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/17

      2020. július 8-án benyújtott kereset – BPCE és társai kontra ESZT
      (T-448/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: BPCE (Párizs, Franciaország) és 44 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-444/20. sz., Société générale és társai kontra ESZT ügyben hivatkozott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-449/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – Banque postale kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/17

      2020. július 8-án benyújtott kereset – Banque postale kontra ESZT
      (T-449/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Banque postale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-444/20. sz., Société générale és társai kontra ESZT ügyben hivatkozott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-455/20. sz. ügy: 2020. július 14-én benyújtott kereset – Roxtec kontra EUIPO – Wallmax (Narancssárga négyzeten elhelyezett fekete körök ábrázolása)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/18

      2020. július 14-én benyújtott kereset – Roxtec kontra EUIPO – Wallmax (Narancssárga négyzeten elhelyezett fekete körök ábrázolása)
      (T-455/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/22)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Roxtec AB (Karlskrona, Svédország) (képviselők: J. Olsson és J. Adamsson ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Wallmax Srl (Milánó, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Narancssárga négyzeten elhelyezett fekete körök ábrázolása) – 14 784 375. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. április 20-án hozott határozata (R 2385/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontja ii. alpontjának megsértése.


title: T-467/20. sz. ügy: 2020. július 22-én benyújtott kereset – Industria de Diseño Textil kontra EUIPO – Ffauf Italia (ZARA)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/19

      2020. július 22-én benyújtott kereset – Industria de Diseño Textil kontra EUIPO – Ffauf Italia (ZARA)
      (T-467/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/23)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Industria de Diseño Textil, SA (Arteixo, Spanyolország) (képviselők: G. Marín Raigal és E. Armero Lavie ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a ZARA európai uniós szóvédjegy bejelentése – 89 29952. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. május 8-án hozott határozata (R 2040/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  részben helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, abban a részében, amelyben az helyt adott a felszólalásnak a 29., 30., 35. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében, és állapítsa meg, hogy nem áll fenn az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett összetéveszthetőség a vitatott áruk és szolgáltatások tekintetében;

                  —

                  az EUIPO-t és adott esetben az EUIPO előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése, valamint a 2868/95/EK bizottsági végrehajtási rendelet 22. szabálya (3) és (4) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-468/20. sz. ügy: 2020. július 24-én benyújtott kereset – LB kontra Parlament

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/20

      2020. július 24-én benyújtott kereset – LB kontra Parlament
      (T-468/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/24)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: LB (képviselő: O. Schmechel ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. július 2-i azon határozatát, amely elrendelte a felperesnek 2020. szeptember 1-jei hatállyal az Európai Parlament luxembourgi kapcsolattartó irodájába való áthelyezését;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap: az indokolás hiánya

                              —

                              Az áthelyezést elrendelő határozat alakilag jogellenes, ugyanis nem tartalmaz indokolást. Az indokolás azonban az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (2) bekezdése, valamint az EUMSZ 296. cikk alapján szükséges lett volna, ugyanis a felperes ehhez fűződő érdeke az alperes számára egyértelműen felismerhető volt.

                  2.

                  A második jogalap: a határozathozatalra vonatkozó szabályok által meghatározott eljárás figyelmen kívül hagyása

                              —

                              A felperes a határozathozatalra vonatkozó szabályok alapján visszautasíthatta az Európai Parlament luxembourgi kapcsolattartó irodájában (EPLO) lévő álláshelyet, és ezt meg is tette. Az ezen álláshelyre való áthelyezés ezért már nem jön számításba.

                  3.

                  A harmadik jogalap: a gondossági kötelezettség megsértése. A valamely másik szolgálati helyre való áthelyezés sérti a munkáltató gondossági kötelezettségét, mivel az az Európai Unió Alapjogi Chartájának több alapvető jogával összeegyeztethetetlen. Különösen a következő jogokat sértették meg:

                              —

                              megsértették a magán és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot (7. és 33. cikk), valamint a kiskorú lánygyermeknek a mindkét szülőjével történő rendszeres, személyes és közvetlen kapcsolat fenntartásához való jogát (24. cikk), mivel a felperes családjának külön kellene élnie, a lánygyermek az apjával Berlinben maradna és a felperes egyedül költözne Luxembourgba.

                              —

                              Megsértették a törvény előtti egyenlőséget (20. cikk) és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát (21. cikk). A felperes az EPLO házas tisztviselőjeként és egy kiskorú lánygyermek anyjaként – aki felett a szülői felügyeleti jogot férjével közösen gyakorolja – a mobilitás hatálya alatt áll, amelyre tekintettel Luxembourgba kell áthelyezni. Az EPLO külön élő és elvált tisztviselői esetében, akik a kiskorú gyermek felett megosztott szülői felügyeleti jogot gyakorolnak, a gyermek nagykorúságáig mentesülnek a mobilitás alól, anékül hogy objektív ok indokolná ezt az eltérő bánásmódot.

                  4.

                  A negyedik jogalap: a valamely másik szolgálati helyre való áthelyezés aránytalansága

                              —

                              Nem került sor a felperes és az alperes érdekeinek mérlegelésére, holott az alperes erre a megfelelő ügyintézésre vonatkozó kötelezettsége (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke) alapján köteles.

                              —

                              A felperes védett érdekei ténylegesen meghaladják az alperesnek az áthelyezéshez fűződő érdekét.

                              —

                              A berlini EPLO-ból a luxembourgi EPLO-ba való áthelyezés nem jelent szolgálati érdeket.

                  5.

                  Az ötödik jogalap: a mérlegelési jogkör megsértése

                              —

                              Az alperes nem ismeri el mérlegelési jogkörét és ezért azt ezért nem is gyakorolja.

                  6.

                  A hatodik jogalap: a bizalomvédelem

                              —

                              A felperes 2001-ben történt kinevezése óta az Európai Parlament elnöksége 2018. évi mobilitási határozatának elfogadásáig az az alapelv érvényesült, hogy az AST besorolású tisztviselőkre – mint a felperes – nem vonatkozik a mobilitás. Ez az alapelv érvényesült az 1998. évi mobilitási határozat óta, és azt meg is erősítette az Európai Parlament elnökségének 2002. és 2004. évi mobilitási határozata.

                              —

                              A felperesnek a mobilitás alóli kivétel fennállásába vetett bizalma védelemben részesült. A szabályozás megváltozása ennélfogva egy indokolt átmeneti szabályozást és indokolt kivételes tényállást teszi szükségessé. Az előírt hároméves átmeneti időszak nem megfelelő, mivel az nem szünteti meg a felperesnek a családjától való különélését. Egy kivételes tényállás a felperes esetében hiányzik.

                  7.

                  A hetedik jogalap: jogvesztés

                              —

                              Az alperesnek nincs lehetősége arra, hogy a felperessel szemben elrendelje a mobilitás alkalmazását a szolgálati hely megváltoztatásának következményével, mivel az AST besorolású tisztviselők mobilitás alóli ismételt kivétele által maga is azt a benyomást keltette a felperesben, hogy a szolgálati hely megváltoztatása nem várható el.


title: T-478/20. sz. ügy: 2020. július 28-án benyújtott kereset – Bigben Connected kontra EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/21

      2020. július 28-án benyújtott kereset – Bigben Connected kontra EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)
      (T-478/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/25)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Bigben Connected (Fretin, Franciaország) (képviselő: M. Chaminade ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Forsee Power (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a FORCE POWER európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 541 377. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. május 25-én hozott határozata (R 2184/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t, valamint a felszólalót kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felszólalási osztály és a fellebbezési tanács előtti eljárások költségeit is.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-479/20. sz. ügy: 2020. július 28-án benyújtott kereset – Eurobolt és társai kontra Bizottság

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/22

      2020. július 28-án benyújtott kereset – Eurobolt és társai kontra Bizottság
      (T-479/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Eurobolt BV (‘s-Heerenberg, Hollandia), Fabory Nederland BV (Tilburg, Hollandia), ASF Fischer BV (Lelystad, Hollandia), Stafa Group BV (Maarheeze, Hollandia) (képviselők: S. De Knop, B. Natens és A. Willems ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak;

                  —

                  semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára a 91/2009/EK tanácsi rendelettel kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Malajziában feladott, akár Malajziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára történő újbóli kivetéséről szóló, 2020. április 30-i (EU) 2020/611 bizottsági végrehajtási rendeletet; (1) és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy valamely lényeges eljárási szabály megsértésének visszaható hatályú „orvoslásával” az (EU) 2020/611 rendelet megsérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 266. és 264. cikkét, valamint a hatékony bírói jogvédelem elvét.

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, hogy mivel az (EU) 2020/611 rendeletnek nincs érvényes jogi alapja, e rendelet megsérti az 1225/2009/EK rendelet (2) 13. cikkének (1) bekezdését, az Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) 5. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkének (2) bekezdését, valamint a megfelelő ügyintézés elvét.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy az (EU) 2020/611 rendelet a dömpingellenes vámok visszatérítésének megtiltásával és a visszatérített dömpingellenes vámok beszedésének előírásával megsérti az EUSZ 5. cikk (1) bekezdését és az EUSZ 5. cikk (2) bekezdését.

         (1)  HL 2020. L 141., 1. o.

         (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 343., 51. o.; helyesbítések: HL 2010. L 7., 22. o.; HL 2016. L 44., 20. o.).


title: T-480/20. sz. ügy: 2020. július 28-án benyújtott kereset – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics és Jushi Egypt for Fiberglass Industry kontra Bizottság

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/23

      2020. július 28-án benyújtott kereset – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics és Jushi Egypt for Fiberglass Industry kontra Bizottság
      (T-480/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics SAE (Ain Sukhna, Egyitom), Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna) (képviselők: B. Servais és V. Crochet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vámok kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból és az Egyiptomból származó egyes szőtt és/vagy tűzött üvegrost szövetek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (EU) 2020/492 bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2020. június 12-i (EU) 2020/776 bizottsági végrehajtási rendeletet (1) a felpereseket érintő részében;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot és a Bizottság kérelmeinek támogatása végett esetlegesen beavatkozó feleket a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság által a felperesek támogatáskülönbözetének kiszámítására alkalmazott módszer sérti az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 1. cikkének (1) bekezdését, 5. cikkének (1) bekezdését, 6. cikkét, 12. cikke (1) bekezdésének c) pontját és 24. cikkének (1) bekezdését.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a kínai közjogi szervek által nyújtott pénzügyi hozzájárulások kiegyenlítésére vonatkozó bizottsági határozat sérti az (EU) 2016/1037 rendelet 2. cikkének a) és b) pontját, 3. cikke 1. pontjának a) pontját, valamint 4. cikkének (2) és (3) bekezdését.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Jushi részére rendelkezésre bocsátott földterületekre vonatkozó bizottsági határozat sérti a felperesek védelemhez való jogát, valamint az (EU) 2016/1037 rendelet 30. cikkét, továbbá 3. cikkének 2. pontját, 5. cikkét és 6. cikkének d) pontját.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az importált anyagokra vonatkozó behozatalivám-visszatérítési rendszernek a Jushi vonatkozásában történő kiegyenlítésére vonatkozó bizottsági határozat sérti az (EU) 2016/1037 rendelet 3. cikke 1. pontja a) alpontjának ii. alpontját, 3. cikkének 2. pontját és 5. cikkét.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az árfolyamveszteségek adójogi kezelésének kiegyenlítésére vonatkozó bizottsági határozat sérti az (EU) 2016/1037 rendelet 3. cikkének 2. pontját és 4. cikke (2) bekezdésének c) pontját.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság által a felperesek vonatkozásában az alákínálási különbözet meghatározására alkalmazott módszer sérti az (EU) 2016/1037 rendelet 1. cikkének (1) bekezdését, 2. cikkének d) pontját, valamint 8. cikkének (1), (2) és (5) bekezdését.

         (1)  HL 2020. L 189., 1. o.

         (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (kodifikált szöveg) (HL 2016. L 176., 55. o.).


title: T-481/20. sz. ügy: 2020. július 31-én benyújtott kereset – Magnetec kontra EUIPO (CoolTUBE)

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/24

      2020. július 31-én benyújtott kereset – Magnetec kontra EUIPO (CoolTUBE)
      (T-481/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/28)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Magnetec – Gesellschaft für Magnettechnologie mbH (Langenselbold, Németország) (képviselő:Kloth, R. Briske és D. Habel ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: A CoolTUBE európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 022 606. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. május 15-én hozott határozata (R 1755/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-484/20. sz. ügy: 2020. augusztus 3-án benyújtott kereset – SATSE kontra Bizottság

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/25

      2020. augusztus 3-án benyújtott kereset – SATSE kontra Bizottság
      (T-484/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/29)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Sindicato de Enfermería (SATSE) (Madrid, Spanyolország) (képviselő: M. Sesmero González ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

                  —

                  A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a 2000/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv III. mellékletének a SARS-CoV-2 vírusnak az emberek számára tudvalevőleg fertőző betegségeket okozó biológiai anyagok listájára való felvétele tekintetében történő módosításáról és az (EU) 2019/1833 bizottsági irányelv módosításáról szóló, az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2020. június 4-én közzétett (HL 2020.L 175., 11. o.), 2020. június 3-i (EU) 2020/739 bizottsági irányelvet.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a 2000/54/EK irányelv 2. és 18. cikkének, illetve III. mellékletének megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              E tekintetben azzal érvel, hogy a SARS-CoV-2 biológiai anyaggal szemben nincs hatékony kezelés vagy megelőzés; hogy olyan vírusról van szó, amelyet rendkívül fertőzőként osztályoztak, és amely mutálódik, éppen ezért nagy a valószínűsége annak, hogy a közösségben elterjed, továbbá, hogy a SARS-CoV-2 koronavírus súlyos betegségeket és szimptómákat idéz elő, aminek következtében súlyos emberi megbetegedést okoz és komoly veszélyt jelent a munkavállalók számára.

                  2.

                  A második, a lényeges eljárási szabályoknak a SARS-CoV-2 biológiai anyag 3. kockázati csoportba történő besorolására vonatkozó indokolás hiánya miatti megsértésre alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben azt állítja, hogy bár a Bizottság elismeri, hogy nincs oltóanyag vagy hatékony kezelés, mégis a 2000/54/EK irányelv 2. cikkében foglaltakkal ellentétben a SARS-CoV-2 biológiai anyagot a 4. csoport helyett a 3. csoportba sorolja be.


title: T-485/20. sz. ügy: 2020. augusztus 5-én benyújtott kereset – Junqueras i Vies kontra Parlament

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/25

      2020. augusztus 5-én benyújtott kereset – Junqueras i Vies kontra Parlament
      (T-485/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/30)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Spanyolország) (képviselő: A. Van den Eynde Adroer ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának a Képviselői Fizetések és Szociális Jogosultságok Osztálya által hozott, Didier KLETHI 2020. május 7-i levelében közölt azon határozatát, amely megállapítja, hogy Oriol Junqueras i Vias európai parlamenti képviselő illetménye az európai parlamenti képviselők statútuma 10. cikkének megfelelően csak a 2019. szeptember 25. és 2020. január 2. közötti időszakra fizethető ki, és kéri, hogy kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió Bíróságának nagytanácsa által a C-502/19. sz. Junqueras Vies ügyben lefolytatott előzetes döntéshozatali eljárásban 2019. december 19-én hozott ítélet megsértésén alapul, mivel ezen ítélet elismeri, hogy O. Junqueras európai parlamenti képviselői jogállása 2019. június 13-tól kezdődően fennállt, így ezen ítélet alapján nem merül fel az 1976. évi európai választási okmány 7. cikkének (2) bekezdése szerinti összeférhetetlenségi ok.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a jelen ügyben az 1976. évi európai választási okmány 7. cikkének (2) bekezdését nem formálisan kell értelmezni, mivel – tekintettel a Parlament által O. Junqueras mentelmi jogának biztosításával kapcsolatban tanúsított tétlenségre – ez utóbbi az akarata ellenére ténylegesen és fizikailag akadályoztatva volt abban, hogy lemondjon a Congreso de los Diputadosban (képviselőház, Spanyolország) betöltött képviselői tisztségről, és teljes jogú európai parlamenti képviselőként járhasson el.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a jelen ügyben az 1976. évi európai választási okmány 7. cikkének (2) bekezdését nem formálisan, hanem tartalmilag kell értelmezni, mivel gyakorlatilag nem állt fenn összeférhetetlenségi ok, ugyanis O. Junqueras mindvégig fel volt függesztve a képviselőházi képviselői tisztségéből, az ahhoz kapcsolódó valamennyi jog és járandóság tekintetében is, továbbá akarata ellenére tartották fenn az említett tisztségben, mivel akarata ellenére fizikailag és ténylegesen megakadályozták abban, hogy e tisztségről lemondjon annak érdekében, hogy teljes jogú európai parlamenti képviselőként járhasson el.


title: C-614/20. sz. ügy: A Tallinna Halduskohus (Észtország) által 2020. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS Lux Express Estonia kontra Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/40

      A Tallinna Halduskohus (Észtország) által 2020. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS Lux Express Estonia kontra Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
      (C-614/20. sz. ügy)
      (2021/C 35/52)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tallinna Halduskohus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AS Lux Express Estonia

         Alperes: Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 2. cikkének e) pontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett közszolgáltatási kötelezettség előírásaként kell-e kezelni azt az esetet, hogy minden, belföldön üzletszerűen menetrend szerinti közúti, vízi és vasúti személyszállítást végző magánjogi vállalkozást egyaránt arra köteleznek, hogy az utasok meghatározott csoportját (a még nem tanköteles korú gyermekeket, a 16. életévüket még be nem töltött, fogyatékossággal élő személyeket, a 16. életévüket betöltött, súlyos fogyatékossággal élő személyeket, a jelentős mértékben látássérült személyeket, a súlyosan vagy jelentős mértékben látássérült személy kísérőit, valamint a fogyatékossággal élő személy vakvezető, illetve segítő kutyáját) díjmentesen szállítsák?

                  2)

                  Ha az 1370/2007 rendelet értelmében vett közszolgáltatási kötelezettségről van szó: Az 1370/2007 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontja alapján jogosult-e a tagállam arra, hogy nemzeti törvényben kizárja az említett kötelezettség teljesítése fejében a fuvarozónak fizetendő ellentételezést?
                  Ha a tagállam jogosult kizárni a fuvarozónak fizetendő ellentételezést, milyen feltételek mellett teheti meg ezt?

                  3)

                  Az 1370/2007 rendelet 3. cikkének (3) bekezdése alapján kizárhatók-e e rendelet alkalmazási köréből az utasok e rendelkezésben említett csoportjaitól eltérő csoportjai számára maximált díjak meghatározására vonatkozó általános szabályok?
                  Akkor is fennáll-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkében foglalt, az Európai Bizottság értesítésére vonatkozó kötelezettség, ha a maximált díjak meghatározására vonatkozó általános szabályok nem írnak elő a fuvarozónak fizetendő ellentételezést?

                  4)

                  Ha az 1370/2007 rendelet nem alkalmazható a jelen ügyben: Alapozható-e az ellentételezés az Európai Unió valamely másik jogi aktusára (például az Európai Unió Alapjogi Chartájára)?

                  5)

                  Milyen feltételeknek kell megfelelnie az adott esetben a fuvarozónak nyújtandó ellentételezésnek ahhoz, hogy megfeleljen az állami támogatási szabályoknak?

         (1)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315., 1. o.)


title: T-714/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Adraces kontra Bizottság („Választottbírósági kikötés – Partnerségi keretmegállapodás – Helyi Europe Direct tájékoztató központ – A megállapodás indok megjelölése nélküli megszüntetése – Jogbiztonság – A jóhiszeműség elve – Arányosság – A szerződő fél törvényes jogainak és érdekeinek tiszteletben tartása – A gondos ügyintézéshez való jog”)

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/42

      A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Adraces kontra Bizottság
      (T-714/18. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - Partnerségi keretmegállapodás - Helyi Europe Direct tájékoztató központ - A megállapodás indok megjelölése nélküli megszüntetése - Jogbiztonság - A jóhiszeműség elve - Arányosság - A szerződő fél törvényes jogainak és érdekeinek tiszteletben tartása - A gondos ügyintézéshez való jog”)
      (2021/C 35/53)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Felperes: Adraces – Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro-Sul (Vila Velha de Ródão, Portugália) (képviselők: G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe, J. Whyte et M. Barros Silva ügyvédek)

         Alperes: Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és M. Ilkova meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikken alapuló, egyrészt a COM/LIS/ED/2018–2020_1 számú partnerségi keretmegállapodás megszüntetése érvénytelenségének megállapítására, másrészt a Bizottság arra való kötelezésére irányuló kérelem, hogy a felperes e megszüntetést megelőző helyzetét állítsa vissza.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Az Adraces – Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro-Sult kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 54., 2019.2.11.


title: T-620/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Ace of spades kontra EUIPO – Krupp és Borrmann (JC JEAN CALL Champagne ROSÉ) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – JC JEAN CALL Champagne ROSÉ európai uniós térbeli védjegy bejelentése – Korábbi európai uniós térbeli védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Megjelölések hasonlósága – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – A jóhírnév sérelmének hiánya – A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/44

      A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Ace of spades kontra EUIPO – Krupp és Borrmann (JC JEAN CALL Champagne ROSÉ)
      (T-620/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - JC JEAN CALL Champagne ROSÉ európai uniós térbeli védjegy bejelentése - Korábbi európai uniós térbeli védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - A jóhírnév sérelmének hiánya - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)
      (2021/C 35/57)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselő: A. Gómez López ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Gerhard Ernst Krupp (München, Németország) és Elmar Borrmann (Reith, Ausztria)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az Ace of spades Holdings, valamint G. E. Krupp és E. Borrmann közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. június 26-án hozott határozata (R 1/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának a 2019. június 26-án hozott határozatát (R 1/2019-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben az elutasította az Ace of spades Holdings LLC fellebbezését, és a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjára alapított felszólalást.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: T-190/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Almea kontra EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Almea európai uniós ábrás védjegy bejelentése – MEA korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/49

      A Törvényszék 2020. december 9-i ítélete – Almea kontra EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)
      (T-190/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Almea európai uniós ábrás védjegy bejelentése - MEA korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2021/C 35/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Almea Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: R. Furneaux és E. Humphreys Solicitors)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Mrozowski, J. Crespo Carrillo és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Sanacorp Pharmahandel GmbH (Planegg, Németország) (képviselők: I.-M. Helbig, S. Rengshausen és S. Cobet-Nüse ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sanacorp Pharmahandel és az Almea közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. január 15-én hozott határozata (R 246/2019-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Almea Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 191., 2020.6.8.


title: A Bíróság ítélete (2020. december 10.) az E-11/19 sz. és az E-12/19 sz. Adpublisher AG kontra J és K egyesített ügyekben ((EU) 2016/679 rendelet – Adatvédelem – A felügyeleti hatóságnál történő panasztételhez való jog – A felügyeleti hatósággal szembeni hatékony bírósági jogorvoslathoz való jog – Névtelenség – A fellebbezési eljárás során felmerült költségek) 2021/C 113/04

text:
               2021.3.31.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/9

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2020. december 10.)
      az E-11/19 sz. és az E-12/19 sz.
      Adpublisher AG kontra J és K egyesített ügyekben

            ((EU) 2016/679 rendelet – Adatvédelem – A felügyeleti hatóságnál történő panasztételhez való jog – A felügyeleti hatósággal szembeni hatékony bírósági jogorvoslathoz való jog – Névtelenség – A fellebbezési eljárás során felmerült költségek)

      (2021/C 113/04)
      Az E-11/19. és az E-12/19. számú, Adpublisher AG kontra J és K egyesített ügyekben – a liechtensteini Közigazgatási Ügyek Fellebbviteli Tanácsa (Beschwerdekommission für Verwaltungsangelegenheiten) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendeletet (általános adatvédelmi rendelet) értelmezésével kapcsolatos KÉRELEM tárgyában a Páll Hreinsson elnökből (előadó bíró), Per Christiansen és Bernd Hammermann bírákból álló Bíróság 2020. december 10-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet 77. cikke alapján benyújtott panaszon alapuló vagy az említett rendelet 78. cikkének (1) bekezdésén alapuló eljárás során a panaszos személyes adatainak közlését sem e rendelet, sem az EGT-jog más rendelkezése nem zárja ki. A panaszos személyes adatai közlésének mellőzése kérdését a személyes adatok kezelésére vonatkozó, az (EU) 2016/679 rendelet 5. és 6. cikke szerinti elvek fényében kell megvizsgálni. A közlés mellőzése nem engedélyezhető, ha az akadályozná az (EU) 2016/679 rendeletben előírt kötelezettségek teljesítését vagy az 58. cikk (4) bekezdésében meghatározott hatékony bírósági jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a hatékony bírósági jogorvoslathoz való alapvető jog gyakorlását.

                  2.

                  Az (EU) 2016/679 rendelet 77. cikkének (1) bekezdéséből és 57. cikkének (3) bekezdéséből következik, hogy amennyiben az érintett a 78. cikk (1) bekezdése szerinti eljárásban féllé válik annak következtében, hogy az adatkezelő fellebbezett a felügyeleti hatóság határozata ellen, és amennyiben a nemzeti jog ezt a jogállást automatikusan előírja az érintett számára, az érintett nem tehető felelőssé az említett eljárással kapcsolatban felmerült költségekért.


title: C-64/20. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. március 17-i ítélete (az Ard-Chúirt [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UH kontra An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 288. cikk – 2001/82/EK irányelv – Állatgyógyászati készítmények közösségi kódexe – 58., 59. és 61. cikk – Az állatgyógyászati készítmények külső csomagolásán, közvetlen csomagolásán és használati utasításán feltüntetendő információk – Az információknak a forgalomba hozatal szerinti tagállam valamennyi hivatalos nyelvén való feltüntetésének kötelezettsége – Az információknak csak a tagállam egyik vagy másik hivatalos nyelvén való feltüntetését előíró nemzeti jogszabály – Annak megállapítására irányuló kereset tárgyában eljáró nemzeti bíróság, hogy a tagállam nem megfelelően ültette át a 2001/82/EK irányelvet, és az illetékes hatóságok kötelesek a nemzeti jogszabályok módosítására)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/2

      A Bíróság (első tanács) 2021. március 17-i ítélete (az Ard-Chúirt [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UH kontra An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne
      (C-64/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 288. cikk - 2001/82/EK irányelv - Állatgyógyászati készítmények közösségi kódexe - 58., 59. és 61. cikk - Az állatgyógyászati készítmények külső csomagolásán, közvetlen csomagolásán és használati utasításán feltüntetendő információk - Az információknak a forgalomba hozatal szerinti tagállam valamennyi hivatalos nyelvén való feltüntetésének kötelezettsége - Az információknak csak a tagállam egyik vagy másik hivatalos nyelvén való feltüntetését előíró nemzeti jogszabály - Annak megállapítására irányuló kereset tárgyában eljáró nemzeti bíróság, hogy a tagállam nem megfelelően ültette át a 2001/82/EK irányelvet, és az illetékes hatóságok kötelesek a nemzeti jogszabályok módosítására)
      (2021/C 180/02)
      Az eljárás nyelve: ír

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Ard-Chúirt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UH

         Alperes: An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne

         Rendelkező rész

      A EUMSZ 288. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az a nemzeti bíróság, amely a belső jog által e célból előírt eljárás keretében megállapítja, hogy a tagállama nem teljesítette a 2004. március 31-i 2004/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv megfelelő átültetésére vonatkozó kötelezettségét, azzal az indokkal tagadja meg olyan bírósági nyilatkozat elfogadását, amely szerint e tagállam nem megfelelően ültette át az említett irányelvet, és e helyzetet orvosolni köteles, hogy a nemzeti szabályozás számára összeegyeztethetőnek tűnik az ezen irányelvet hatályon kívül helyező és 2022. január 28-tól alkalmazandó, az állatgyógyászati készítményekről és a 2001/82/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. december 11-i (EU) 2019/6 európai parlamenti és tanácsi rendelettel.

         (1)  HL C 162., 2020.5.11.


title: C-344/19. sz. ügy: A Bíróság (Nagytanács) 2021. március 9-i ítélete (a Vrhovno sodišče [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. J. kontra Radiotelevizija Slovenija (Előzetes döntéshozatal – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő szervezés – 2003/88/EK irányelv – 2. cikk – A „munkaidő” fogalma – Készenléti rendszerben teljesített rendelkezésre állási időszak – A lakott területektől távol elhelyezkedő televízióadók karbantartásával kapcsolatos szakmunka – 89/391/EGK irányelv – 5. és 6. cikk – Pszichoszociális kockázatok – Megelőzési kötelezettség)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/3

      A Bíróság (Nagytanács) 2021. március 9-i ítélete (a Vrhovno sodišče [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. J. kontra Radiotelevizija Slovenija
      (C-344/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - Munkaidő szervezés - 2003/88/EK irányelv - 2. cikk - A „munkaidő” fogalma - Készenléti rendszerben teljesített rendelkezésre állási időszak - A lakott területektől távol elhelyezkedő televízióadók karbantartásával kapcsolatos szakmunka - 89/391/EGK irányelv - 5. és 6. cikk - Pszichoszociális kockázatok - Megelőzési kötelezettség)
      (2021/C 182/03)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vrhovno sodišče

         Az alapeljárás felei

         Felperes: D. J.

         Alperes: Radiotelevizija Slovenija

         Rendelkező rész

      A munkaidő szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy az a készenléti rendszerben teljesített rendelkezésre állási időszak, amelynek során a munkavállalónak egyszerűen csak hívásra azonnal elérhetőnek kell lennie, és szükség esetén egy órán belül el kell tudnia érni munkavégzési helyét, miközben a munkáltatója által e munkavégzési helyen rendelkezésére bocsátott szolgálati szálláson tartózkodhat, de nem köteles ott maradni, csak akkor minősül teljes egészében az ezen rendelkezés értelmében vett munkaidőnek, ha az adott ügy összes körülményének – többek között az ilyen határidő következményeinek és adott esetben a beavatkozások ezen időszak alatti átlagos gyakoriságának – általános mérlegeléséből az következik, hogy az ezen munkavállalóra az említett időszak során háruló kötöttségek jellegükből adódóan objektív és igen jelentős módon korlátozzák e munkavállaló azon lehetőségét, hogy ugyanezen időszak során szabadon ossza be azt az időt, amely alatt nem hívják fel munkavégzésre, és hogy ezen idő során magánügyeivel foglalkozzon. Az ilyen mérlegelés szempontjából nincs jelentősége annak, hogy az érintett hely közvetlen környezete jellegéből fakadóan kevéssé kedvez a szabadidős tevékenységeknek.

         (1)  HL C 263., 2019.8.5


title: C-365/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 10-i ítélete (a Verwaltungsgericht Schwerin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FD kontra Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg (Előzetes döntéshozatal – Közös agrárpolitika – Közvetlen kifizetések – 1307/2013/EU rendelet – 24. cikk – Az első kiosztás során támogatási jogosultságban már részesülő fiatal mezőgazdasági termelő – A 30. cikk (6) bekezdése – 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet – A 28. cikk (2) bekezdése – Támogatási jogosultság nemzeti tartalékból történő további kiosztása)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/4

      A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 10-i ítélete (a Verwaltungsgericht Schwerin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FD kontra Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg
      (C-365/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös agrárpolitika - Közvetlen kifizetések - 1307/2013/EU rendelet - 24. cikk - Az első kiosztás során támogatási jogosultságban már részesülő fiatal mezőgazdasági termelő - A 30. cikk (6) bekezdése - 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - A 28. cikk (2) bekezdése - Támogatási jogosultság nemzeti tartalékból történő további kiosztása)
      (2021/C 182/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Schwerin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FD

         Alperes: Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg

         Rendelkező rész

      A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 30. cikkének az 1307/2013 rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról szóló, 2014. március 11-i 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 28. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az 1307/2013 rendelet 50. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 30. cikke (11) bekezdésének a) pontja szerinti fiatal mezőgazdasági termelő, aki az említett rendelet 24. cikke alapján a kérelme benyújtásának időpontjában bejelentett támogatható hektárszámra tekintettel már részesült támogatási jogosultságban az első kiosztás során, jogosult ezt követően a nemzeti tartalékból származó további, a rendelkezésére álló további támogatható hektárszámnak – amely vonatkozásában nem rendelkezik támogatási jogosultsággal – megfelelő támogatási jogosultságra. E jog feltétele, hogy a nemzeti vagy regionális tartalékban elegendő pénzeszköz álljon rendelkezésre. Amennyiben nem ez az eset áll fenn, a kiosztásra az 1307/2013 rendelet 30. cikkének (6) bekezdése alapján támogatható mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmód, valamint a piac és a verseny torzulása megakadályozásának biztosítása mellett kerül sor.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26


title: C-388/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. március 18-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD][Portugália]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MK kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Közvetlen adózás – Az ingatlanból származó tőkenyereséget terhelő adó – A tőke szabad mozgása – Adóalap – Hátrányos megkülönböztetés – A belföldi illetőségűekkel azonos módon történő adózás választásának lehetősége – Az uniós joggal való összeegyeztethetőség)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/4

      A Bíróság (első tanács) 2021. március 18-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD][Portugália]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MK kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-388/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közvetlen adózás - Az ingatlanból származó tőkenyereséget terhelő adó - A tőke szabad mozgása - Adóalap - Hátrányos megkülönböztetés - A belföldi illetőségűekkel azonos módon történő adózás választásának lehetősége - Az uniós joggal való összeegyeztethetőség)
      (2021/C 182/05)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: MK

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 63. cikket az EUMSZ 65. cikkel összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely annak lehetővé tétele érdekében, hogy az e tagállamban fekvő ingatlanoknak a valamely más tagállamban illetőséggel rendelkező adóalany általi átruházásából származó tőkenyereséget ne terhelje nagyobb adóteher, mint amelyet az ilyen típusú ügylet esetében az előbbi tagállamban illetőséggel rendelkező személy által elért tőkenyereségre alkalmaznának, az alkalmazandó adózási rendszert az említett adóalany választásától teszi függővé.

         (1)  HL C 270., 2019.8.12


title: C-392/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. március 9-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VG Bild-Kunst kontra Stiftung Preußischer Kulturbesitz (Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – Szerzői és szomszédos jogok az információs társadalomban – 2001/29/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – A „nyilvánossághoz közvetítés” fogalma – Valamely szerzői jog által védett mű áthivatkozási [framing] eljárás révén harmadik fél honlapjába történő beágyazása – Az engedélyes honlapján a szerzői jogi jogosult engedélyével szabadon hozzáférhető mű – A felhasználási szerződés azt előíró feltétele, hogy az engedélyes hatásos műszaki intézkedéseket alkalmazzon az áthivatkozással szemben – Megengedhetőség – Alapvető jogok – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11. cikke és 17. cikkének (2) bekezdése)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/5

      A Bíróság (nagytanács) 2021. március 9-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VG Bild-Kunst kontra Stiftung Preußischer Kulturbesitz
      (C-392/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi tulajdon - Szerzői és szomszédos jogok az információs társadalomban - 2001/29/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - A „nyilvánossághoz közvetítés” fogalma - Valamely szerzői jog által védett mű áthivatkozási [framing] eljárás révén harmadik fél honlapjába történő beágyazása - Az engedélyes honlapján a szerzői jogi jogosult engedélyével szabadon hozzáférhető mű - A felhasználási szerződés azt előíró feltétele, hogy az engedélyes hatásos műszaki intézkedéseket alkalmazzon az áthivatkozással szemben - Megengedhetőség - Alapvető jogok - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11. cikke és 17. cikkének (2) bekezdése)
      (2021/C 182/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VG Bild-Kunst

         Alperes: Stiftung Preußischer Kulturbesitz

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett nyilvánossághoz közvetítésnek minősül a szerzői jogi védelem alatt álló, a nyilvánosság számára valamely internetes honlapon a szerzői jogok jogosultjának engedélyével szabadon hozzáférhetővé tett műveknek valamely harmadik fél internetes oldalába az áthivatkozás technikája útján történő beágyazása, ha arra az e jogosult által az áthivatkozás ellen hozott vagy kezdeményezett védelmi intézkedések megkerülésével kerül sor.

         (1)  HL C 270., 2019.8.12.


title: C-400/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. március 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország (Tagállami kötelezettségszegés – Mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése – 1308/2013/EU rendelet – EUMSZ 34. cikk – Élelmiszeripari termékek értékesítési ára – E termékek kiskereskedelmében alkalmazandó minimális árrés)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/6

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. március 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-400/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - Mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése - 1308/2013/EU rendelet - EUMSZ 34. cikk - Élelmiszeripari termékek értékesítési ára - E termékek kiskereskedelmében alkalmazandó minimális árrés)
      (2021/C 182/07)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Sipos A., X. Lewis és E. Manhaeve meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország (képviselők: kezdetben Fehér M. Z. , G. Koós és Wagner Zs., később Fehér M. Z. és Koós G. meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Magyarország – a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló 2009. évi XCV. törvény 3. § -a (2) bekezdése u) pontjának elfogadásával, és ezáltal a mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek értékesítési árai megállapítására vonatkozó feltételek korlátozásával – nem teljesítette a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság Magyarországot kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 255., 2019.7.29.


title: C-440/19. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. március 18-i ítélete – Pometon SpA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Kartellek – Az acél koptatóanyagok európai piaca – Kétoldalú és többoldalú kapcsolatfelvételekben való részvétel az árak Európai Gazdasági Térség területén történő összehangolása céljából – Egymást követően egy vitarendezési határozat és egy rendes eljárás végén hozott határozat elfogadásához vezető „hibrid” eljárás – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 41. cikk – Az Európai Bizottság pártatlanságra vonatkozó kötelezettsége – 48. cikk – Az ártatlanság vélelme – Indokolási kötelezettség – Egységes és folyamatos jogsértés – A jogsértés időtartama – Egyenlő bánásmód – Korlátlan felülvizsgálati jogkör)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/6

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. március 18-i ítélete – Pometon SpA kontra Európai Bizottság
      (C-440/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Kartellek - Az acél koptatóanyagok európai piaca - Kétoldalú és többoldalú kapcsolatfelvételekben való részvétel az árak Európai Gazdasági Térség területén történő összehangolása céljából - Egymást követően egy vitarendezési határozat és egy rendes eljárás végén hozott határozat elfogadásához vezető „hibrid” eljárás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 41. cikk - Az Európai Bizottság pártatlanságra vonatkozó kötelezettsége - 48. cikk - Az ártatlanság vélelme - Indokolási kötelezettség - Egységes és folyamatos jogsértés - A jogsértés időtartama - Egyenlő bánásmód - Korlátlan felülvizsgálati jogkör)
      (2021/C 182/08)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Pometon SpA (képviselők: E. Fabrizi, V. Veneziano és A. Molinaro avvocati)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben par P. Rossi és T. Vecchi, később par P. Rossi és C. Sjödin meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke által 2019. március 28-án hozott Pometon kontra Bizottság ítélet (T-433/16, EU:T:2019:201) rendelkező részének 2) és 4) pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39792 – „acél koptatóanyagok” ügy) 2016. május 25-én hozott C(2016) 3121 final bizottsági határozat 2. cikkében a Pometon SpA-ra kiszabott bírság összegét 2 633 895 euróban állapítja meg.

                  4)

                  A Pometon SpA és az Európai Bizottság maguk viselik mind a jelen eljárásban, mind az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeiket.

         (1)  HL C 255., 2019.7.29


title: C-459/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. március 17-i ítélete (az Upper Tribunal [Tax and Chancery Chamber] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs kontra Wellcome Trust Ltd (Előzetes döntéshozatal – Az adójogszabályok harmonizálása – Hozzáadottérték-adó [héa] – 2006/112/EK irányelv – 43. és 44. cikk – Az adóalanyi minőségben eljáró személy részére nyújtott szolgáltatás teljesítési helye – Karitatív szervezet által az Unión kívül letelepedett szolgáltatóktól nem gazdasági tevékenysége céljára igénybe vett befektetéskezelési szolgáltatások teljesítési helye)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/7

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. március 17-i ítélete (az Upper Tribunal [Tax and Chancery Chamber] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs kontra Wellcome Trust Ltd
      (C-459/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az adójogszabályok harmonizálása - Hozzáadottérték-adó [héa] - 2006/112/EK irányelv - 43. és 44. cikk - Az adóalanyi minőségben eljáró személy részére nyújtott szolgáltatás teljesítési helye - Karitatív szervezet által az Unión kívül letelepedett szolgáltatóktól nem gazdasági tevékenysége céljára igénybe vett befektetéskezelési szolgáltatások teljesítési helye)
      (2021/C 182/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

         Alperes: Wellcome Trust Ltd

         Rendelkező rész

      A 2008. február 12-i 2008/8/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 44. cikkét úgy kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha a nem gazdasági tevékenységet szakmai jelleggel végző adóalany e nem gazdasági tevékenység céljára szolgáltatásokat vesz igénybe, e szolgáltatásokat úgy kell tekinteni, mint amelyeket e cikk értelmében ezen adóalany részére akként nyújtják, mint aki „ilyen minőségében jár el”.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19


title: C-488/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2021. március 17-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a JR ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés – Európai elfogatóparancs – 2002/584/IB kerethatározat – Hatály – A 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja – A „végrehajtható ítélet” fogalma – Harmadik állam bírósága által hozott, bűnösséget megállapító ítélet alapjául szolgáló bűncselekmény – Norvég Királyság – A kibocsátó állam által kétoldalú megállapodás alapján elismert és végrehajtott ítélet – A 4. cikk 7. pontjának b) alpontja – Az európai elfogatóparancs végrehajtása mérlegelhető megtagadásának okai – A bűncselekmény extraterritoriális jellege)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/8

      A Bíróság (első tanács) 2021. március 17-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a JR ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-488/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - Hatály - A 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A „végrehajtható ítélet” fogalma - Harmadik állam bírósága által hozott, bűnösséget megállapító ítélet alapjául szolgáló bűncselekmény - Norvég Királyság - A kibocsátó állam által kétoldalú megállapodás alapján elismert és végrehajtott ítélet - A 4. cikk 7. pontjának b) alpontja - Az európai elfogatóparancs végrehajtása mérlegelhető megtagadásának okai - A bűncselekmény extraterritoriális jellege)
      (2021/C 182/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás résztvevője

      JR

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. február 26 i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13 i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdését és 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az európai elfogatóparancs kibocsátható a kibocsátó tagállamban hozott, valamely harmadik állam bírósága által kiszabott büntetés e tagállamban történő végrehajtását elrendelő bírósági határozat alapján, ha a szóban forgó ítéletet az ezen államok közötti kétoldalú megállapodás alapján a kibocsátó tagállam valamely bírósága határozatban elismerte. Mindazonáltal az európai elfogatóparancs kibocsátása egyrészt azon feltételtől függ, hogy a keresett személyt legalább négy hónap szabadságvesztés büntetésre ítélték, másrészt pedig, hogy a harmadik államban hozott és ezt követően a kibocsátó tagállamban elismert ítélethez vezető eljárás során az alapvető jogokat, különösen pedig az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. és 48. cikkéből eredő kötelezettségeket tiszteletben tartották.

                  2)

                  A 2009/299 kerethatározattal módosított 2002/584 kerethatározat 4. cikke 7. pontjának b) alpontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan európai elfogatóparancs esetében, amelyet a kibocsátó tagállam olyan bírósági határozata alapján bocsátottak ki, amely lehetővé teszi a valamely harmadik állam bírósága által kiszabott büntetés e tagállamban történő végrehajtását abban az esetben, ha a szóban forgó bűncselekményt e harmadik állam területén követték el, azt a kérdést, hogy ez a bűncselekmény „a kibocsátó tagállam területén kívül” elkövetett cselekménynek minősül e, a harmadik állam, a jelen esetben a Norvég Királyság – e bűncselekmény üldözését lehetővé tévő – büntető joghatóságát, nem pedig a kibocsátó tagállam büntető joghatóságát figyelembe véve kell eldönteni.

         (1)  HL C 337., 2019.10.7.


title: C-562/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. március 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság, Magyarország (Fellebbezés – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Állami támogatások – A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adó – Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése – A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat – A referencia rendszer meghatározásának szempontjai – Az adókulcsok progresszivitása – Szelektív jellegű előny fennállása – Bizonyítási teher)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/9

      A Bíróság (nagytanács) 2021. március 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság, Magyarország
      (C-562/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Állami támogatások - A kiskereskedelmi ágazatban kivetett lengyel adó - Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése - A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozat - A referencia rendszer meghatározásának szempontjai - Az adókulcsok progresszivitása - Szelektív jellegű előny fennállása - Bizonyítási teher)
      (2021/C 182/11)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann, P.-J. Loewenthal és Bottka V. meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz és M. Szydło meghatalmazottak), Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Koós G. meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

                  3)

                  Magyarország maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30