title: T-779/19. sz. ügy: 2019. november 12-én benyújtott kereset – Ashtead Financing kontra Bizottság

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/62

      2019. november 12-én benyújtott kereset – Ashtead Financing kontra Bizottság
      (T-779/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ashtead Financing Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: M. Whitehouse és P. Halford solicitors)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egyesült Királyság által a CFC-csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban végrehajtott SA.44896. számú állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i (EU) 2019/1352 vitatott határozatot (HL 2019. L 216., 1. o.);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét annyiban, amennyiben az sérti a felperesnek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát; és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes tizenegy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentességre vonatkozó szabályozás (a vitatott intézkedés) az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett, e rendelkezés hatálya alá tartozó gazdasági előnyt nyújt.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a referencia-rendszernek a „szelektivitás” elemzése céljából való meghatározása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor az általa megállapított referencia-rendszer releváns célkitűzéseit hibásan, illetve hiányosan azonosította, és e célkitűzéseket nem megfelelően értelmezte.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor a vitatott intézkedést az általa megállapított referencia-rendszertől való eltérésnek minősítette.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor a vitatott intézkedést prima facie szelektívnek minősítette, mivel tévesen állapította meg, hogy az jogi és ténybeli szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozásokat eltérő bánásmódban részesít.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a vitatott intézkedés szelektivitásának értékelésekor figyelembe vette az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelvet, (1) noha e jogszabály csak azon időszak végét követően lépett hatályba, amely során a Bizottság megállapította, hogy a vitatott intézkedés állami támogatásnak minősül.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozat meghozatala során az Egyesült Királyság adóztatási szuverenitását megsértve visszaélt hatáskörével.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor megállapította, hogy az állítólagos eltérés nem igazolt azzal kapcsolatosan, hogy a minősített hitelviszonyokból származó nem kereskedési pénzügyi nyereség adóztatása prima facie a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 371EB. szakaszának („egyesült királyságbeli tevékenységek”) hatálya alá tartozik. Ami a „minősített forrásokra” és a „kamatmegfelelési nyereségre” vonatkozó mentességet illeti, a Bizottság határozata továbbá azért is hibás, mert e mentességek igazolását, illetve azok igazolásának hiányát illetően nem ad semmilyen indokolást.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdését és az (EU) 2015/1589 rendelet (2) 6. cikkét, továbbá az Alapjogi Charta 41. cikke szerinti megfelelő ügyintézés elvét. Közelebbről a Bizottság az eljárás megindítását elrendelő határozatában nem jelezte, hogy kétségei vannak a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti „75%-os mentesség” igazolását illetően, annak érdekében, hogy a csoporton belüli hitelezési tevékenységgel összefüggésben elkerülje a jelentős személyi funkciókkal kapcsolatos elemzés elvégzésével járó gyakorlati nehézségeket, továbbá nem adott megfelelő lehetőséget arra, hogy az érdekelt felek ezzel kapcsolatban kifejthessék észrevételeiket; a Bizottság a vizsgálat során e tekintetben nem kért észrevételeket az érdekelt felektől; és a megtámadott határozatban az érdekelt felek által e tekintetben benyújtott észrevételeket inkább figyelmen kívül hagyta. Következésképpen a megtámadott határozat semmis.

                  10.

                  A tizedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az egyesült királyságbeli társaságoknak a külföldi leányvállalatok nyeresége tekintetében „csak a belföldi eszközöknek és tevékenységeknek betudható mértékben” történő megadóztatása nem korlátozza a letelepedési szabadságot, és hogy a vitatott intézkedésnek nem kell megfelelnie a Szerződésben biztosított szabadságoknak.
                  A megtámadott határozat 2. cikkének megsemmisítése iránti (másodlagos) kérelmének alátámasztására a felperes a következő jogalapra hivatkozik:

                  11.

                  A tizenegyedik jogalap azon alapul, hogy még ha a megtámadott határozat állami támogatási programnak minősül is (amiről nincs szó), a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a támogatás visszatéríttetése nem sérti az uniós jog alapelveit, és amikor a visszatéríttetést arra tekintet nélkül rendelte el, hogy az EKT-k letelepedése és a csoporton belüli, külföldi illetőségű társaságok számára való hitelezési tevékenysége valójában a letelepedési szabadság gyakorlásának, illetve a tőke szabad mozgásának körébe tartozik-e. Közelebbről a jelen ügyben a visszatéríttetés sérti a felperesnek az EUMSZ 49. cikk szerinti letelepedési szabadságát és az EUMSZ 63. cikkben biztosított tőke szabad mozgását. E jogsértésre tekintettel a visszatéríttetésnek a megtámadott határozat 2. cikkében való elrendelését meg kell semmisíteni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).

         (2)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: C-582/18. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete – Viscas Corp. kontra Európai Bizottság, Furukawa Electric Co. Ltd (Fellebbezés – Verseny – Kartellek – A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca – Projektek keretében történő piacfelosztás – Bírságok – A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás – A kartell európai és nem európai résztvevői viszonylagos súlyának meghatározása – Az európai vállalkozásoknak a kartell több szintjén történő részvétele – Az egyenlő bánásmód elve)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/13

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete – Viscas Corp. kontra Európai Bizottság, Furukawa Electric Co. Ltd
      (C-582/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca - Projektek keretében történő piacfelosztás - Bírságok - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - A kartell európai és nem európai résztvevői viszonylagos súlyának meghatározása - Az európai vállalkozásoknak a kartell több szintjén történő részvétele - Az egyenlő bánásmód elve)
      (2020/C 61/15)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Viscas Corp. (képviselő: J.-F. Bellis ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet, A. Biolan és I. Zaloguin meghatalmazottak), Furukawa Electric Co. Ltd (képviselők: kezdetben A. Luke és C. Pouncey Solicitors, később A. Luke és K. Fountoukakos-Kyriakakos Solicitors)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Viscas Corp. saját költségein kívül köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  A Furukawa Electric Co. Ltd maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-589/18. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete – Furukawa Electric Co. Ltd kontra Európai Bizottság, Viscas Corp. (Fellebbezés – Verseny – Kartellek – A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca – Projektek keretében történő piacfelosztás – Bírságok – A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás – Az eladások értékének meghatározása – Az egyenlő bánásmód elve)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/14

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. december 19-i ítélete – Furukawa Electric Co. Ltd kontra Európai Bizottság, Viscas Corp.
      (C-589/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca - Projektek keretében történő piacfelosztás - Bírságok - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - Az eladások értékének meghatározása - Az egyenlő bánásmód elve)
      (2020/C 61/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Furukawa Electric Co. Ltd (képviselők: kezdetben A. Luke és C. Pouncey Solicitors, később A. Luke és K. Fountoukakos-Kyriakakos Solicitors)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet, A. Biolan és I. Zaloguin meghatalmazottak), Viscas Corp. (képviselő: J.-F. Bellis ügyvéd)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Furukawa Electric Co. Ltd saját költségein kívül köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  A Viscas Corp. maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-696/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-349/18. sz., Andreas Hauzenberger kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. július 11-jén hozott ítélete ellen Andreas Hauzenberger által 2019. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/17

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-349/18. sz., Andreas Hauzenberger kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. július 11-jén hozott ítélete ellen Andreas Hauzenberger által 2019. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-696/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 61/21)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Andreas Hauzenberger (képviselők: B. Bittner Rechtsanwalt, U. Heinrich Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2019. december 19-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező neve maga viseli saját költségeit


title: C-855/19. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G. Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/18

      A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G. Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy
      (C-855/19. sz. ügy)
      (2020/C 61/22)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: G. Sp. z o.o.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 110. cikkével, valamint a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 73. cikkével az olyan rendelkezés, mint amilyen az ustawa z dnia 11 marca 2004 r. od podatku od towarów i usług (a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó adóról szóló, 2004. március 11-i törvény) (2) 103. cikkének (5a) bekezdése, amely szerint az üzemanyag Közösségen belüli beszerzése esetében az adóalany a vámhatóság vezetőjének felszólítása nélkül köteles az adó összegét kiszámítani, és azt a jövedéki adó megfizetése tekintetében hatáskörrel rendelkező vámhatóság számlájára megfizetni:

                              a)

                              a jövedéki termékek vonatkozó engedélyben meghatározott átvételi helyére való beléptetésének időpontjától számított 5 napon belül, amennyiben a termékeket a bejegyzett címzett a Közösségen belül az ustawa z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (a jövedéki adóról szóló, 2008. december 6-i törvény) rendelkezéseivel összhangban a jövedéki adóra vonatkozó rendelkezések szerinti adófelfüggesztéssel szerzi be;

                              b)

                              az ilyen termékek adóraktár szerinti államtól eltérő tagállam területéről történő beléptetésének időpontjától számított 5 napon belül;

                              c)

                              e termékek ország területére történő beszállításának időpontjában, ha a termékek szállítására a jövedéki adóra vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően adófelfüggesztési eljáráson kívül kerül sor?

                  2)

                  Ellentétes-e a 2006/112/EK irányelv 69. cikkével az olyan rendelkezés, mint amilyen az u.p.t.u. 103. cikkének (5a) bekezdése, amely szerint az üzemanyag Közösségen belüli beszerzése esetében az adóalany a vámhatóság vezetőjének felszólítása nélkül köteles az adó összegét kiszámítani, és azt a jövedéki adó megfizetése tekintetében hatáskörrel rendelkező vámhatóság számlájára megfizetni:

                              a)

                              a jövedéki termékek vonatkozó engedélyben meghatározott átvételi helyére való beléptetésének időpontjától számított 5 napon belül, amennyiben a termékeket a bejegyzett címzett a Közösségen belül az ustawa z dnia 6 grudnia 2008 r. o podatku akcyzowym (a jövedéki adóról szóló, 2008. december 6-i törvény) rendelkezéseivel összhangban a jövedéki adóra vonatkozó rendelkezések szerinti adófelfüggesztéssel szerzi be;

                              b)

                              az ilyen termékek adóraktár szerinti államtól eltérő tagállam területéről történő beléptetésének időpontjától számított 5 napon belül;

                              c)

                              e termékek ország területére történő beszállításának időpontjában, ha a termékek szállítására a jövedéki adóra vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően adófelfüggesztési eljáráson kívül kerül sor,
                              azon értelmezés mellett, amely szerint a fenti összegek nem minősülnek a 2006/112/EK irányelv 206. cikke értelmében vett héaelőlegnek?

                  3)

                  Megszűnik-e jogi szempontból létezni a 2006/112/EK irányelv 206. cikkének értelmében vett, határidőn belül meg nem fizetett héaelőleg azon adómegállapítási időszak végén, amelynek tekintetében azt meg kell fizetni?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.

         (2)  Dz.U., 2016, 710. tétel, későbbi módosításokkal együtt, a továbbiakban: u.p.t.u.


title: C-569/19. sz. ügy: A Tribunale di Potenza (Olaszország) által 2019. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OM kontra Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca és társai

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/2

      A Tribunale di Potenza (Olaszország) által 2019. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OM kontra Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca és társai
      (C-569/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/02)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Potenza

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OM

         Alperesek: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. november 7-i végzésével a Tribunale di Potenza által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-829/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra KLM Cityhopper BV

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/2

      Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra KLM Cityhopper BV
      (C-829/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XY

         Alperes: KLM Cityhopper BV
      A Bíróság a 2020. január 17-i végzésével az ügyet törölte a Bíróság nyilvántartásából.


title: C-836/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Gera (Németország) által 2019. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Toropet Ltd. kontra Landkreis Greiz

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/3

      A Verwaltungsgericht Gera (Németország) által 2019. november 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Toropet Ltd. kontra Landkreis Greiz
      (C-836/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Gera

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Toropet Ltd.

         Alperes: Landkreis Greiz

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az 1069/2009 rendelet (1) 10. cikkének a) pontját, hogy a 3. kategóriába tartozó anyagként való eredeti minősítés megszűnik, ha bomlás vagy állagromlás révén az anyag emberi fogyasztásra alkalmatlanná válik?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni az 1069/2009 rendelet 10. cikkének f) pontját, hogy az állati eredetű termékek, vagy állati eredetű termékeket tartalmazó élelmiszerek tekintetében a 3. kategóriába tartozó anyagként való eredeti minősítés megszűnik, ha az anyag későbbi bomlási vagy állagromlási folyamatai köz- vagy állategészségügyi kockázatot jelentenek?

                  3.

                  Az 1069/2009 rendelet 9. cikkének d) pontjában foglalt rendelkezést megszorítóan úgy kell-e értelmezni, hogy ahhoz, hogy fűrészporhoz hasonló idegen testekkel kevert anyag csak akkor sorolható be a 2. kategóriába, ha olyan feldolgozandó anyagról van szó, amelyet takarmányozási célra szánnak?

         (1)  A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról és az 1774/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 300., 1. o.).


title: C-854/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Köln (Németország) által 2019. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vodafone GmbH kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/3

      A Verwaltungsgericht Köln (Németország) által 2019. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vodafone GmbH kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-854/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vodafone GmbH

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                              a)

                              Abban az esetben, ha az olyan mobiltarifa, amelyet az ügyfelek külföldön is használhatnak, és amely a mobil adatforgalom tekintetében a tarifában foglalt havi adatmennyiséget ír elő, amelynek felhasználását követően az átviteli sebesség korlátozásra kerül, egy olyan ingyenes tarifaopcióval bővíthető, amelynek alapján belföldön anélkül vehetők igénybe bizonyos, a távközlési vállalkozás partnervállalkozásai által nyújtott szolgáltatások, hogy az e szolgáltatások igénybevételével felhasznált adatmennyiséget beszámítanák a mobiltarifában foglalt havi adatmennyiségbe, miközben külföldön az érintett adatmennyiség beszámításra kerül a mobiltarifában foglalt havi adatmennyiségbe, úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendeletnek (1) a 2. cikke (2) bekezdésének m) pontjával összefüggésben értelmezett 6a. cikke értelmében vett szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatás fogalmát, hogy a mobiltarifát és a tarifaopciót egységes, szabályozott barangolásos adatátviteli szolgáltatásnak kell minősíteni, aminek következtében a partnervállalkozások által nyújtott szolgáltatások igénybevételével felhasznált adatmennyiségnek a tarifában foglalt havi adatmennyiségbe történő beszámításának csupán belföldön történő mellőzése nem megengedett?

                              b)

                              Az első kérdés a) pontjára adandó igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendelet 6a. cikkét a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben, hogy a partnervállalkozások által nyújtott szolgáltatások igénybevételével külföldön felhasznált adatmennyiségnek a mobiltarifában foglalt havi adatmennyiségbe történő beszámítása többletdíj felszámításának minősül?

                              c)

                              Az első kérdés a) pontjára és az első kérdés b) pontjára adandó igenlő válasz esetén: Ez akkor is érvényes, ha a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben a tarifaopcióért díjat számítanak fel?

                  2.

                              a)

                              Az első kérdés a) pontjára adandó igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendelet 6b. cikke (1) bekezdésének első albekezdését a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben, hogy magának a tarifaopciónak a tekintetében is előírhatnak méltányos használatra vonatkozó feltételeket („fair use policy”) a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások használatára?

                              b)

                              Az első kérdés a) pontjára adandó igenlő válasz és a második kérdés a) pontjára adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendelet 6b. cikke (1) bekezdésének első albekezdését a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben, hogy a szabályozott kiskereskedelmi barangolási szolgáltatások használatával kapcsolatos, méltányos használatra vonatkozó közös feltételeket („fair use policy”) a mobiltarifa és a tarifaopció tekintetében is előírhatnak, aminek következtében a mobiltarifa teljes belföldi kiskereskedelmi árát, illetve a mobiltarifa és a tarifa opció teljes belföldi kiskereskedelmi árának összegét kell alapul venni a közös „fair use policy” keretében rendelkezésre bocsátandó adatmennyiség meghatározása során?

                              c)

                              Az első kérdés a) pontjára adandó igenlő válasz és a második kérdés a) és b) pontjára adandó nemleges válasz esetén: A jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben alkalmazandó-e analógia útján az 531/2012 rendelet 6b. cikke (1) bekezdésének a 2016/2286 végrehajtási rendelet (2) 4. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett első albekezdése olyan módon, hogy magának a tarifaopciónak a tekintetében is előírhatók méltányos használatra vonatkozó feltételek („fair use policy”)?

                  3.

                              a)

                              A második kérdés a) vagy c) pontjára adandó igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendelet 6b. cikke (1) bekezdésének a 2016/2286 végrehajtási rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével és 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett első albekezdése értelmében vett korlátlan adatcsomag fogalmát, hogy az olyan tarifaopció, amelyért díjat számítanak fel, önmagában véve korlátlan adatcsomagnak minősül?

                              b)

                              A harmadik kérdés a) pontjára adandó igenlő válasz esetén: Ez a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben is érvényes, amikor a tarifaopcióért nem számítanak fel díjat?

                  4.

                  A második kérdés a) vagy c) pontjára adandó igenlő válasz és a harmadik kérdés a) vagy b) pontjára adandó nemleges válasz esetén: A jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben úgy kell-e értelmezni az 531/2012 rendelet 6b. cikke (1) bekezdésének a 2016/2286 végrehajtási rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett első albekezdését, hogy a mobiltarifa belföldi kiskereskedelmi árát azon mennyiség meghatározása során is figyelembe kell venni, amelyet a külön csak a tarifaopcióra vonatkozó „fair use policy” keretében a barangolást végző ügyfél számára biztosítani kell?

         (1)  Az (EU) 2015/2120 rendelettel módosított, az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló, 2012. június 13–i 531/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 172., 10. o.).

         (2)  A méltányos használatra vonatkozó feltételek alkalmazására és a kiskereskedelmi barangolási többletdíjak eltörlése fenntarthatóságának értékelési módszertanára, valamint a barangolásszolgáltatók által az értékelés céljából benyújtandó kérelemre vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2016. december 15-i 2016/2286 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 344., 46. o.).


title: C-869/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L kontra Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/5

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L kontra Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.
      (C-869/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: L

         Alperes: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, S.A.U.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e a 93/13/EGK irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével az olyan eljárási elvek alkalmazása, mint a rendelkezési elv, a jogvesztés, a kérelemhez kötöttség, valamint a reformatio in peius tilalmának elve,, amely elvek azt a bíróságot, amely előtt a bank keresetet indított egy olyan ítélet ellen, amely időben korlátozta a fogyasztó által, egy semmisnek nyilvánított „küszöbkikötés” következményeként jogalap nélkül megfizetett összegek visszafizetését, megakadályozzák abban, hogy az említett összegek teljes visszafizetését rendelje el, és ezzel gyengítse a fellebbező helyzetét, mivel az említett korlátozás ellen a fogyasztó nem nyújtott be fellebbezést?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993 L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


title: C-873/19. sz. ügy: A Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2019. november 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Umwelthilfe eV kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/5

      A Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2019. november 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Umwelthilfe eV kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-873/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Umwelthilfe eV

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Beavatkozó fél: Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, Aarhusban 1998. június 25-én aláírt, az Európai Közösség nevében a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal (1) jóváhagyott egyezménynek az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének összefüggésében értelmezett 9. cikkének (3) bekezdését, hogy a környezetvédelmi egyesületeknek főszabály szerint lehetővé kell tenni az olyan határozat bíróság előtti megtámadását, amellyel a hatástalanító berendezéssel rendelkező dízelüzemű személygépjárművek gyártását – a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 5. cikke (2) bekezdésének esetleges megsértésével –jóváhagyják?

                  2.

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, hogy azon kérdés tekintetében, hogy a hatástalanító berendezés használata a motor sérülés vagy baleset elleni védelme és a jármű biztonságos üzemeltetése szempontjából indokolt-e, alapvetően a technikának – az EK-típusjóváhagyás megadásának időpontjában fennálló műszaki megvalósíthatóság szerinti – aktuális állása az irányadó?

                              b)

                              A technika állásán kívül más olyan körülményeket is figyelembe kell-e venni, amelyek a hatástalanító berendezés megengedhetőségéhez vezethetnek, miközben az a technika mindenkori aktuális állása alapján a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontja értelmében nem „indokolt”?

         (1)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében való megkötéséről szóló, 2005. február 17-i tanácsi határozat (HL 2005. L 124., 1. o.)

         (2)  HL 2007. L 171., 1. o.


title: C-880/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZ és társai kontra Eurowings GmbH

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/6

      Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZ és társai kontra Eurowings GmbH
      (C-880/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: VZ és társai

         Alperes: Eurowings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontját, hogy az e rendelkezésben említett átfoglalást, amely lehetővé teszi az utas számára, hogy legfeljebb egy órával a menetrend szerinti indulás időpontja előtt induljon, a foglalt légi járatéval azonos indulási pontra kell végrehajtani, vagy egy másik repülőtérről történő indulás is lehetséges?

                  2.

                  Amennyiben egy másik repülőtérről történő indulás is lehetséges, csupán az bír jelentőséggel, hogy az indulásra legfeljebb egy órával a menetrend szerinti indulás időpontja előtt kerüljön sor, függetlenül attól a kérdéstől, hogy milyen messziről utazik az utas a repülőtérre, vagy az időbeli eltérést az utasnak a repülőtérre történő utazásával összefüggésben is számításba kell venni?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).


title: C-882/19. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2019. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sumal, S.L. kontra Mercedes Benz Trucks España, S.L.

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/7

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2019. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sumal, S.L. kontra Mercedes Benz Trucks España, S.L.
      (C-882/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/09)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Sumal, S.L.

         Alperes: Mercedes Benz Trucks España, S.L.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  A)

                  A gazdasági egység elve, amely az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlatából ered, igazolja-e az anyavállalat felelősségének a leányvállalatra történő kiterjesztését, vagy ezen elv csak a leányvállalatok felelősségének az anyavállalatra történő kiterjesztése céljából alkalmazandó?

                  B)

                  A gazdasági egység fogalmát a cégcsoporton belüli kapcsolatok terén csak az irányítással összefüggő tényezők alapján lehet kiterjeszteni, vagy ez a kiterjesztés alapulhat más kritériumokon is, többek között azon, hogy a leányvállalat haszonra tehetett szert a jogsértő magatartásokból?

                  C)

                  Az anyavállalat felelősségének a leányvállalatra történő kiterjesztésére vonatkozó lehetőség elfogadása esetén melyek az azt lehetővé tevő követelmények?

                  D)

                  Abban az esetben, ha az előző kérdésekre adott válaszok alapján elfogadható az anyavállalat magatartása miatti felelősségnek a leányvállalatokra történő kiterjesztése, ezzel a közösségi elvvel összeegyeztethető-e az olyan nemzeti szabályozás, mint a Ley de Defensa de la Competencia (versenyvédelmi törvény) [71. cikkének 2. bekezdése], amely csak a leányvállalat felelősségének az anyavállalatra történő kiterjesztését tartalmazza, feltéve hogy az anyavállalat irányítást gyakorol a leányvállalat felett?


title: C-901/19. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) által 2019. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CF, DN kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/7

      A Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) által 2019. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CF, DN kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-901/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: CF, DN

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ellentétes-e a 2011/95/EU irányelv (1) 15. cikkének c) pontjával és 2. cikkének f) pontjával az olyan nemzeti jogi rendelkezés értelmezése és alkalmazása, amely alapján fegyveres konfliktushelyzetekben felmerülő megkülönböztetés nélküli erőszak következtében polgári személy életének vagy testi épségének súlyos és egyedi fenyegetettsége (abban az értelemben, hogy a polgári személy pusztán az érintett területen való tartózkodása miatt az említett fenyegetettség tényleges veszélyének van kitéve) azokban az esetekben, amelyekben a polgári személy a személyes helyzetére jellemző tényezők miatt konkrétan nem érintett, csak akkor állapítható meg, ha megállapítást nyert a már elszenvedett polgári áldozatok (halottak és sebesültek) egy bizonyos legkisebb száma?

                  2.

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: az adott ügy összes körülményének átfogó figyelembevételére kell-e alapozni annak megítélését, hogy az említett fenyegetettség felmerül-e? Amennyiben nem: milyen más uniós jogi követelmények vonatkoznak a szóban forgó kérdés megítélésre?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.; helyesbítés: HL 2017. L 167., 58. o.)


title: C-914/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. december 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministero della Giustizia, a hivatalban lévő miniszter személyében kontra GN

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/9

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. december 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministero della Giustizia, a hivatalban lévő miniszter személyében kontra GN
      (C-914/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/12)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Ministero della Giustizia, a hivatalban lévő miniszter személyében

         Ellenérdekű fél: GN

         Beavatkozó felek: HM, JL, JJ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikkével, az EUMSZ 10. cikkel és a 2000. november 27 i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 6. cikkével – abban a részükben, amelyben a foglalkoztatáshoz való hozzájutás terén tiltják az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetést – az, ha valamely tagállam a közjegyzői hivatás gyakorlását korhatárhoz köti?

         (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.)


title: C-919/19. sz. ügy: A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2019. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY elleni büntetőeljárás

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/9

      A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2019. december 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY elleni büntetőeljárás
      (C-919/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/13)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Az alapeljárásban részt vevő fél

      Generálna prokuratúra Slovenskej republiky

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2008/909/IB kerethatározat (1) 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját, hogy az ott előírt feltételek csak abban az esetben teljesülnek, ha az elítélt személy az állampolgársága szerinti tagállamban olyan családi, társadalmi, szakmai vagy más jellegű kötelékekkel rendelkezik, amelyek alapján megalapozottan feltételezhető, hogy a büntetés e tagállamban való végrehajtása elősegítheti társadalmi beilleszkedését, ennélfogva azzal ellentétes az 549/2011. sz. törvény 4. § -a (1) bekezdése a) pontjának 2019. december 31-ig hatályos változatában foglalthoz hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely ilyen esetekben a határozat elismerését és végrehajtását csak a végrehajtó államban hivatalosan nyilvántartásba vett állandó lakóhely vagy ideiglenes tartózkodási hely alapján teszi lehetővé, figyelmen kívül hagyva azt, hogy az elítélt személy ezen államban rendelkezik-e olyan tényleges kötelékekkel, amelyek növelhetik a társadalmi beilleszkedésének esélyét?

                  2.

                  Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a kerethatározat 4. cikkének (2) bekezdését, hogy a kibocsátó állam illetékes hatósága a kerethatározat 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szabályozott esetben, még az ítélet és tanúsítvány továbbítását megelőzően köteles megvizsgálni, hogy az ítéletnek a végrehajtó állam általi végrehajtása az elítélt személy társadalmi beilleszkedése elősegítésének célját szolgálja-e, és ezzel egyidejűleg a tanúsítvány d) részének 4. pontjában fel kell tüntetnie az ezzel összefüggésben megszerzett információkat is, különösen ha az elítélt személy a kerethatározat 6. cikkének (3) bekezdése szerinti véleményében azt állította, hogy a kibocsátó államban tényleges családi, társadalmi vagy szakmai kötelékekkel rendelkezik?

                  3.

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a kerethatározat 9. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy akkor is indokolt a határozat elismerésének és végrehajtásának megtagadása, ha a kerethatározat 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti esetben az e rendelkezés (3) bekezdése szerinti egyeztetés és az egyéb szükséges információk esetleges benyújtása ellenére sem nyer bizonyítást az olyan családi, társadalmi, szakmai vagy más jellegű kötelékek fennállása, amelyek figyelembevételével megalapozottan feltételezhető lenne, hogy a büntetés végrehajtó államban történő végrehajtása elősegítheti az elítélt személy társadalmi beilleszkedését?

         (1)  A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal (HL 2009. L 81., 24. o.) módosított, a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározat (HL 2008. L 327., 27. o.).


title: C-931/19. sz. ügy: A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2019. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Titanium Ltd

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/10

      A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2019. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Titanium Ltd
      (C-931/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Panaszos: Titanium Ltd

         Alperes hatóság: Finanzamt Wien 1/23

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés (1)

      Azt az értelmet kell-e tulajdonítani az „állandó telephely” fogalomnak, hogy a személyi és tárgyi erőforrások fennállásának mindig adottnak kell lennie, és ennélfogva a telephelyen feltétlenül rendelkezésre kell állnia a szolgáltatásnyújtó saját személyzetének, vagy a belföldi ingatlan adóköteles bérbeadásának konkrét esetében, amely bérbeadás pusztán tűrésre irányuló passzív szolgáltatásnak minősül, ezen ingatlan személyi erőforrások hiányában is „állandó telephelynek” tekintendő?

         (1)  A 2008/8/EK tanácsi irányelvvel (HL 2008. L 44., 11. o.) módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.) és a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló, 2011. március 15-i 282/2011/EU végrehajtási rendelet (HL 2011. L 77., 1. o.) értelmezése tárgyában.


title: C-933/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-778/17. sz., Autostrada Wielkopolska S.A. kontra Bizottság ügyben 2019. október 24-én hozott ítélete ellen az Autostrada Wielkopolska S.A. által 2019. december 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/11

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-778/17. sz., Autostrada Wielkopolska S.A. kontra Bizottság ügyben 2019. október 24-én hozott ítélete ellen az Autostrada Wielkopolska S.A. által 2019. december 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-933/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 87/15)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Autostrada Wielkopolska S.A. (képviselők: O. Geiss Rechtsanwalt, T. Siakka dikigoros)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  semmisítse meg a Lengyelország által az Autostrada Wielkopolska S.A. javára nyújtott SA.35356 (2013/C) (korábbi 2013/NN, korábbi 2012/N) számú állami támogatásról szóló, 2017. augusztus 25-i (EU) 2018/556 bizottsági határozatot, illetve másodlagosan az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé; és mindenesetre

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a fellebbező részéről a fellebbezési eljárással és a Törvényszék előtt a T-778/17. sz. ügyben lefolytatott eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező a következő négy jogalapra hivatkozik.

            Első jogalap:
          a Törvényszék nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította a fellebbező keresetének első jogalapját, mivel – miután helyesen megállapította, hogy a Bizottságnak lehetőséget kellett volna adnia a fellebbezőnek arra, hogy a közigazgatási eljárásban újból észrevételeket tegyen (amely megállapítást a jelen fellebbezés nem vitatja) – helytelen jogi kritériumot alkalmazott (megkövetelve a határozatra gyakorolt potenciális hatás bizonyítását), és elferdítette a vitatott határozat tartalmát, továbbá nem indokolta meg megfelelően azt a megállapítást, hogy a (hibás) kritérium nem teljesült.

            Második jogalap:
          a Törvényszék nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot többek között akkor, amikor az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését megsértve nem vizsgálta meg a helyes jogi követelményekre tekintettel a magánbefektető kritériumának a Bizottság általi alkalmazását; amikor túllépte a felülvizsgálati jogkörét azáltal, hogy a vitatott határozatban szereplő indokolást a sajátjával helyettesítette; megfordította a bizonyítási terhet; nem adott megfelelő indokolást; elferdítette a bizonyítékokat, megsértette a bizonyítási szabályokat (saját megállapításaival és azon kötelezettségével kapcsolatban, hogy a Bizottság értékelését az alkalmazandó jogi követelmények alapján megvizsgálja), és megsértette az uniós jog elsőbbségének alapelvét. Konkrétabban a hibák ahhoz kapcsolódnak, hogy a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság nem volt köteles figyelembe venni és értékelni az infláció és az árfolyamkockázat változását; hogy a Törvényszék szerint a 2005. július 28-i törvény korlátozza a magánbefektető kritériumát; hogy megállapította, hogy a Bizottság nem volt köteles figyelembe venni és értékelni a szerződés megszűnésének és a peres eljárásnak a kockázatát, és a Törvényszék hibákat követett el a (152) preambulumbekezdésben szereplő harmadik elem értékelésekor.

            Harmadik jogalap:
          a második jogalap második részének elutasításakor a Törvényszék nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, mivel tévesen alkalmazta az alkalmazandó kritériumot, a Bizottság indokolását jogellenesen a saját indokolással helyettesítette, megfordította a bizonyítási terhet, nem adott megfelelő indokolást, és megsértette a bizonyítási szabályokat.

            Negyedik jogalap:
          az ötödik jogalap első részének elutasításakor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel elferdítette a bizonyítékok egyértelmű jelentését, és nem adott megfelelő indokolást.


title: C-934/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-2/19. sz., Algebris (UK) és Anchorage Capital Group kontra ESZT ügyben 2019. október 10-én hozott végzése ellen az Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC által 2019. december 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/12

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-2/19. sz., Algebris (UK) és Anchorage Capital Group kontra ESZT ügyben 2019. október 10-én hozott végzése ellen az Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC által 2019. december 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-934/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 87/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Algebris (UK) Ltd, Anchorage Capital Group LLC (képviselők: T. Soames avocat, N. Chesaites advocaat, R. East Solicitor, D. Mackersie Barrister)

         A másik fél az eljárásban: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzés rendelkező részének 1. pontját;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzés rendelkező részének 2. pontját, valamint kötelezze az ESZT-et saját költségeinek és a fellebbezők költségeinek viselésére mind az elsőfokú eljárást, mint pedig e fellebbezési eljárást illetően, és

                  —

                  ismerje el, hogy a fellebbezők kereshetőségi joggal rendelkeznek a Törvényszék előtt vitatott határozat megsemmisítése iránt.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalappal a fellebbezők azt állítják, hogy annak megállapításával, hogy a fellebbezők esetében hiányzik a közvetlen érintettség, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy tévesen értelmezte a 806/2014/EU rendelet (SRMR) 20. cikke (11) bekezdésének első albekezdését, valamint a fellebbezők tulajdonhoz való jogát.
      A Törvényszék által végzett értelmezés ezen ítélkező testületet tévesen arra a következtetésre juttatta, hogy olyan körülmények között, amelyek a jelen ügyben szerepelnek: (1) az olyan, tulajdonuktól megfosztott felek, mint a fellebbezők csak annak kifogásolására rendelkeznek kereshetőségi joggal, hogy nem végeztek utólagos, végleges értékelést olyan esetben, ahol kompenzációt kaphatnak az SRMR 20. cikke (11) bekezdése második albekezdésének b) pontja alapján; (2) kompenzáció a 20. cikk (11) bekezdése második albekezdésének b) pontja alapján csak akkor fizetendő, ha az alkalmazott szanálási rendszer az SRMR 27. cikke szerinti hitelezői feltőkésítési eszközt, az SRMR 25. cikke szerinti áthidaló intézményi eszközt vagy az SRMR 26. cikke szerinti eszközelkülönítési eszközt veszi igénybe; (3) ezért a hitelezőknek (és részvényeseknek) nincs kereshetőségi joga. Következésképpen olyan körülmények között, amelyek a jelen ügyben szerepelnek, ahol nehézkes a tulajdonuktól megfosztott részvényesektől és hitelezőktől eltérő más olyan felek azonosítása, akiknek kereshetőségi joga lenne annak kifogásolására, hogy az ESZT nem végzett utólagos, végleges értékelést, az ESZT jogosult arra, hogy rendkívül hiányos és megbízhatatlan ideiglenes értékelésekre támaszkodjon. A fellebbezőket közvetlenül érinti a végleges értékelés mellőzéséről szóló határozat, mivel nagyon valószínű, hogy az 1. és 2. utólagos, végleges értékelés igazolná, hogy a bankot tévesen értékelték, ami annak megfontolására késztetné az ESZT-et, hogy kompenzálja-e a fellebbezőket a hitelezők követeléseinek visszaírása és/vagy a Santander által az SRMR 20. cikkének (12) bekezdése alapján kifizetett ellentételezés növelése útján. Ha az ESZT a kompenzációt mellőzve gyakorolta mérlegelési jogkörét, e határozat szintén kifogási és kártérítési igényt alapoz meg.
      A Törvényszéknek a 20. cikk (11) bekezdésére vonatkozó értelmezése szintén sérti az Alapjogi Charta 17. cikkében rögzített, tulajdonhoz való jogot, mivel az utólagos, végleges értékelés szükséges annak biztosítására, hogy: (1) a fellebbezők AT1 és T2 kötvényeinek kisajátítását a jogszabályban meghatározott feltételek mellett végezzék, és (2) méltányos kompenzációt fizessenek, vagyis a bank értékének egy utólagos, végleges értékelésen alapuló meghatározása útján.
      2. A második jogalappal a fellebbezők azt kifogásolják, hogy mindenestre a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a fellebbezők nem jogosultak kompenzációra az SRMR 20. cikke (12) bekezdésének a) pontja alapján, ezzel tévesen értelmezte e rendelkezést és megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvét.
      A fellebbezők előadják, hogy a bankszanálással összefüggésben a 20. cikk (12) bekezdése a) pontjának olyan körülményeket kell magában foglalnia, amelyek között a releváns tőkeinstrumentumokat (vagyis az AT1 és T2 kötvényeket) 100 %-ban leírják (mint a jelen esetben), akár az SRMR 22. cikk (1) bekezdése alapján, akár a hitelezői feltőkésítési eszköz keretében, két okból. Először is ez a megközelítés összhangban áll azzal a ténnyel, hogy az AT1 és T2 kötvények 100 %-os „hitelezői feltőkésítése” és a 100 %-os „leírása”/„átalakítása” ténylegesen és lényegében ugyanaz a dolog (azonos gazdasági hatásokkal), miután mindkettő leírja a banknak a hitelezőivel szemben fennálló tartozását, vagy azt saját tőkévé alakítja. Másodszor hátrányosan megkülönböztető és visszás lenne, ha azon hitelezők/részvényesek, akiknek hitelviszonyt megtestesítő instrumentumait leírták és átalakították az SRMR 22. cikkének (1) bekezdése alapján, nem kaphatnának kompenzációt, miközben azok, akik az SRMR 27. cikke alapján hitelezői feltőkésítés alanyai, kompenzációban részesülnének, függetlenül attól, hogy: (1) az SRMR 21. cikke szerinti leírás és átalakítás, valamint az SRMR 27. cikke szerinti hitelezői feltőkésítés jogi mechanizmusa és gyakorlati hatása azonos, és (2) mindkét intézkedés ugyanazon ideiglenes értékelésen alapul.


title: C-947/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-557/17. sz., Liaño Reig kontra ESZT ügyben 2019. október 24-én hozott végzése ellen Carmen Liaño Reig által 2019. december 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/13

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-557/17. sz., Liaño Reig kontra ESZT ügyben 2019. október 24-én hozott végzése ellen Carmen Liaño Reig által 2019. december 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-947/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 87/17)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Carmen Liaño Reig (képviselő: F. López Antón ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Egységes Szanálási Testület

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  (i)

                  adjon helyt a jelen fellebbezésnek és helyezze hatályon kívül a Törvényszék végzését (nyolcadik tanács, a T-557/17. sz. Carmen Liaño Reig kontra Egységes Szanálási Testület ügyben 2019. október 24-én hozott végzés) abban a részében, amelyben az elutasítja a felperes által a Törvényszékhez benyújtott keresetet, illetve abban, amelyben a felperest kötelezi az ESZT költségeinek viselésére, és amely részek a végzés rendelkező részének 1) és 3) pontjában találhatók;

                  (ii)

                  Az Európai Bíróság alapokmánya 61. cikkének első bekezdésében előírtak értelmében a bíróság határozzon véglegesen a felperes által a Törvényszékhez benyújtott keresetről és fogadja el teljes egészében a felperes általa Törvényszékhez benyújtott keresetében foglalt kereseti kérelmeket, amennyiben úgy ítéli meg, hogy az ügy állapota megengedi, ha pedig nem, akkor utalja vissza a Törvényszékhez az ügyet, hogy az határozzon, és jelenleg ne határozzon a költségekről.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A)   A kereset elutasításának azon okát illetően, amelynek alapján a végzés megállapította, hogy a szanálási határozatnak a felperes által kért részleges megsemmisítése nem választható el a határozat rendelkező részének többi elemeitől anélkül, hogy ne érintené a szanálási határozat lényegét

                  1.

                  A végzés 40. pontjában foglalt jogi alap nem indokolt

                  2.

                  A végzés 40. pontjában található megállapítás téves és megalapozatlan, mivel nem veszi figyelembe a 2. szintű tőkeeszközök összegeire vonatkozó adatokat, amelyekre a szanálási határozat 6. cikke (1) bekezdésének d) pontja vonatkozik, a Banco Popular részvényeivé történő átalakításának tárgya.

                  3.

                  A végzés nem veszi figyelembe a Bíróságnak az arra vonatkozó ítélkezési gyakorlatát, hogy az aktus lényegének módosítását objektív kritérium alapján kell értékelni.

                  4.

                  A végzés 30. és 35. pontja sérti az indokolási kötelezettséget a minden 2. szintű tőkeeszköz átalakításának feltételezett szükségességét, mint az üzlet értékesítésében álló, szanálási eszköz végrehajtásához szükséges előzetes követelmény illetően.

                  5.

                  A végzés tévesen alkalmazza a jogot, mivel a Banco Santander által bemutatott vételi ajánlaton alapul, amely nem alkotja részét az ügy iratainak.

                  6.

                  A végzés tévesen alkalmazza a jogot, mivel 31. és 32. pontja nem veszi figyelembe a felperes azon hivatkozásait, amelyek a 2. értékelés hatékonyságára vonatkoznak, és nem értékeli az e hivatkozásokat alátámasztó dokumentumokat.

                  7.

                  A végzés 42. pontja tévesen alkalmazza a jogot, mivel indokolása megalapozatlan.

                  8.

                  A végzés nem veszi figyelembe a felperes azon hivatkozását, amely a rendelet 21. cikke (1) bekezdése c) pontjának alkalmazására vonatkozik, az elválaszthatóság követelményének teljesítését illetően, és ezért a végzés 42. pontja téves.

            B)   A keresetnek a végzés által azon okból megállapított elfogadhatatlanságát illetően, hogy a felperes által kért szanálási rendelet ellentétes az ugyanazon kategóriába tartozó hitelezők közötti egyenlő bánásmód elvével

                  9.

                  A végzés 48. és 51. pontja tévesen értékeli a felperes hivatkozásait.

                  10.

                  A végzés 45. és 46. pontja téves, mivel nem megfelelően alkalmazza a Bonos BPEF-fel kapcsolatban a szanálásnak a rendelet 15. cikke (1) bekezdése f) pontjában rögzített elvét.

                  11.

                  A végzés 44-46. pontja téves, mivel a Bonos BPEF-fel kapcsolatban helytelenül alkalmazza az egyenlő bánásmód elvét, és indokolása is téves.

            C)   A keresetnek a végzés által az 1. és 2. értékelés megsemmisítésére irányuló kérelem okán megállapított elfogadhatatlanságát illetően

                  12.

                  A végzés (55. pont) az 1. és 2. értékelés megsemmisítése iránti kérelem elutasítását kizárólag a szanálási határozatnak a felperes által kért részleges megsemmisítése elutasításával indokolja.

            D)   A kompenzáció iránti kérelemnek a végzés általi elutasítását illetően

                  12.

                  A végzés (60. pont) a felperes által benyújtott, kompnezáció iránti kérelem elutasítását kizárólag a Bonos BPEF-nek a Banco Popular részvényeivé való átalakítására vonatkozó, megsemmisítés iránti kérelem elutasításával indokolja.


title: C-6/20. sz. ügy: A Tallinna Ringkonnakohus (Észtország) által 2020. január 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sotsiaalministeerium kontra Innove SA

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/15

      A Tallinna Ringkonnakohus (Észtország) által 2020. január 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sotsiaalministeerium kontra Innove SA
      (C-6/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/18)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tallinna Ringkonnakohus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Sotsiaalministeerium

         Alperes: Innove SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. és 46. cikkét, hogy azokkal ellentétesek – a Riigihangete seadus (a közbeszerzésről szóló törvény, a továbbiakban: RHS) 41. § -ának (3) bekezdésében szereplőhöz hasonló – olyan nemzeti jogszabályok, amelyek szerint – ha törvény különös követelményeket rögzít a közbeszerzési szerződés alapján elvégzendő tevékenységek tekintetében – az ajánlatkérő szervnek az ajánlati felhívásról szóló hirdetményben meg kell jelölnie, hogy milyen nyilvántartásba vétel vagy tevékenységi engedélyek szükségesek az ajánlattevő képesítésére vonatkozóan, a különös törvényi követelmények teljesítése felülvizsgálatának céljából az ajánlati felhívásról szóló hirdetményben meg kell követelnie a tevékenységi engedélyre vagy a nyilvántartásba vételre vonatkozó igazolás benyújtását, és ha az ajánlattevő nem rendelkezik a megfelelő tevékenységi engedéllyel vagy nincs nyilvántartásba véve, akkor el kell utasítania az ajánlattevőt mint képesítéssel nem rendelkezőt?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. és 46. cikkét, hogy azokkal ellentétes, hogy az ajánlatkérő szerv a nemzetközi értékhatárt meghaladó, élelmiszersegély beszerzésére irányuló szerződés esetében olyan kiválasztási szempontot határoz meg az ajánlattevők tekintetében, amely szerint valamennyi ajánlattevőnek – az addigi tevékenységi helyétől függetlenül – már az ajánlatok benyújtásakor tevékenységi engedéllyel kell rendelkeznie vagy szerepelnie kell a nyilvántartásban az élelmiszersegély nyújtásának helye szerinti országban akkor is, ha az ajánlattevő addig nem folytatott tevékenységet ebben a tagállamban?

                  3)

                  A fenti kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                              a)

                              Olyan rendelkezésnek minősül-e az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. és 46. cikke, amely olyan egyértelmű, hogy azzal szemben nem lehet a bizalomvédelem elvére hivatkozni?

                              b)

                              Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. és 46. cikkét, hogy az olyan helyzet, amelyben az ajánlatkérő szerv élelmiszersegélyre vonatkozó közbeszerzési eljárás esetében az élelmiszerekről szóló törvény alapján megköveteli az ajánlattevőktől, hogy már az ajánlat benyújtásának időpontjában tevékenységi engedéllyel rendelkezzenek, a hatályos jogszabályok nyilvánvaló megsértésének, gondatlanságnak vagy olyan szabálytalanságnak minősülhet, amely kizárja a bizalomvédelem elvére való hivatkozást?

         (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.; helyesbítés: HL 2014. L 339., 14. o.).


title: C-8/20. sz. ügy: A Schleswig Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L. R. kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/15

      A Schleswig Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L. R. kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-8/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: L. R.

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Összeegyeztethető-e a 2013/32/EU irányelv (1) 33. cikke (2) bekezdésének d) pontjával és 2. cikkének q) pontjával az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatatlanság miatt ismételt kérelem elutasítható, ha az eredménytelen első menekültügyi eljárást nem az Európai Unió valamely tagállamában, hanem Norvégiában folytatták le?

         (1)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.)


title: C-13/20. sz. ügy: A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2020. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Top System SA kontra État belge

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/16

      A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2020. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Top System SA kontra État belge
      (C-13/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Bruxelles

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Top System SA

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 1991. május 14-i 91/250/EGK irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy az lehetővé teszi a számítógépi programot jogszerűen megszerző személy számára, hogy visszafejtse a program egészét vagy részét, ha e visszafejtés azért szükséges, hogy lehetővé tegye számára az említett program működését befolyásoló hibák kijavítását, ideértve azt is, ha a javítás az azon alkalmazás megfelelő működését befolyásoló funkció kiiktatását jelenti, amelynek e program is részét képezi?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén e személynek ezenkívül meg kell-e felelnie az irányelv 6. cikkében előírt vagy bármely más feltételeknek?

         (1)  HL 1991. L 122., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás: 17. fejezet, 1. kötet 114. o.


title: C-51/20. sz. ügy: 2020. január 29-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/18

      2020. január 29-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
      (C-51/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/22)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouchagiar és B. Stromsky)

         Alperes: Görög Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság – mivel elmulasztotta megtenni a Bíróság 2017. november 9-i Bizottság kontra Görögország ítéletének (C481/16, EU:C:2017:845) végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az ezen ítéletből és az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit,

                  —

                  kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy a Bíróság által a C-481/16. sz. ügyben 2017. november 9-én hozott ítélet végrehajtásában tanúsított minden nap késedelem után fizessen meg a Bizottság részére 26 697,89 euró kényszerítő bírságot, azon időszak során, amely a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjától addig a napig terjed, amikor a 2017. november 9-i ítéletben foglaltaknak teljes körűen eleget tesznek,

                  —

                  kötelezze a Görög Köztársaságot, hogy fizessen meg a Bizottság részére olyan átalányösszeget, amely a 3 709,23 euró összegű napi tétel azon napok számával történő megszorzásából ered, amelyek a 2017. november 9-i ítélet kihirdetésétől a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjáig telnek el,

                  —

                  a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Bizottság által az SA.34572. sz. ügyben 2014. március 27-én hozott határozat értelmében a Görög Köztársaságnak négy hónapon belül vissza kellett volna téríttetnie a Larco részére nyújtott összeegyeztethetetlen támogatást, és a jogilag megkövetelt módon tájékoztatnia kellett volna a Bizottságot arról, hogy ennek érdekében megtette a szükséges intézkedéseket. A támogatás a 2008., a 2010. és a 2011. év vonatkozásában a Larco részére nyújtott állami kezességvállalásokból és társaság 2009. évi tőkeemelésében való állami részvételből állt.
      A Bizottság 2016. szeptember 2-án keresetet indított a Bíróság előtt az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésének megsértése miatt (C-481/16. sz. ügy). A Bíróság 2017. november 9-én megállapította, hogy a Görög Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem tett meg minden, a Bizottság határozatának végrehajtásához szükséges intézkedést, továbbá mivel nem tájékoztatta a Bizottságot az e határozat alapján megtett intézkedésekről – nem teljesítette az említett határozat 3–5. cikkéből, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésből eredő kötelezettségeit.
      A Görög Köztársaság – mivel elmulasztotta megtenni a Bíróság 2017. november 9-i ítéletének végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az e határozatból és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 260. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.


title: C-57/20. sz. ügy: 2020. február 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/18

      2020. február 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-57/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/23)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Pethke és J. Jokubauskaitė meghatalmazottak)

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság – mivel valamennyi mezőgazdasági termelőre főszabály szerint átalányrendszert alkalmazott függetlenül attól, hogy az általános héaszabályozás vagy a kisvállalkozásokra vonatkozó különös szabályozás esetükben való alkalmazása számukra nehézségeket okozna-e, valamint mivel azokra olyan térítési átalánymértéket alkalmazott, amely az előzetesen megfizetett adó strukturális túlkompenzációjához vezet – nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 296. cikkének (1) bekezdéséből és 299. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  —

                  a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap: a 2006/112/EK irányelv 296. cikke (1) bekezdésének a megsértése
      Első jogalapjával a Bizottság azzal érvel, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság megsértette a 2006/112 irányelv 296. cikkének (1) bekezdését, mivel valamennyi mezőgazdasági termelőre átalányrendszert alkalmazott e termelők azon esetleges nehézségeitől függetlenül, amelyekkel az általános héaszabályozás vagy a kisvállalkozásokra vonatkozó különös szabályozás alkalmazása során szembesülhetnek.
      A 2006/112 irányelv 296. cikke megköveteli, hogy megfelelően megkülönböztessék azokat a mezőgazdasági termelőket, akik az átalányrendszerben részesülhetnek. Így a mezőgazdasági termelők számára az e rendszerben való részesülés kritériuma az, hogy számukra nehézséget okozzon az általános héaszabályozás vagy az 1. fejezetben említett különös szabályozás alkalmazása. A Németországi Szövetségi Köztársaság elmulasztotta az átalányrendszerben részesülő mezőgazdasági termelők ilyen minőségi kiválasztását.
      A második jogalappal a Bizottság azzal érvel, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság megsértette a 2006/112 irányelv 299. cikkét, mivel olyan térítési átalánymértéket állapított meg, amely az átalányrendszer alá tartozó termelők által előzetesen ténylegesen megfizetett adó strukturális túlkompenzációjához vezet.
      A számítás során egyrészt levonták az üzleti vállalkozások általi mezőgazdasági szolgáltatásnyújtásokat a teljes mezőgazdasági ágazat forgalmából, másrészt azonban a teljes mezőgazdasági ágazat előzetesen megfizetett adóterhét csak az általános szabályozás alá tartozó termelők előzetesen megfizetett adójával csökkentették, az üzleti vállalkozások előzetesen felszámított adójával azonban nem. Ez az átalányrendszer alá tartozó termelők előzetesen megfizetett adójának átalánymértékben történő visszatérítése révén strukturális túlkompenzációt eredményezett.

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.


title: T-619/19. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. december 12-i végzése – KF kontra Satcen („Igazgatási vizsgálatot indító határozat – Határozat felfüggesztése iránti kérelem – Ideiglenes intézkedések iránti kérelem – Elfogadhatatlanság – A sürgősség hiánya”)

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/20

      A Törvényszék elnökének 2019. december 12-i végzése – KF kontra Satcen
      (T-619/19. R. sz. ügy)
      („Igazgatási vizsgálatot indító határozat - Határozat felfüggesztése iránti kérelem - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - Elfogadhatatlanság - A sürgősség hiánya”)
      (2020/C 87/24)
      Az eljárás nyelve: angol.

         Felek

         Felperes: KF (képviselők: A. Kunst ügyvéd és N. Macaulay barrister)

         Alperes: az Európai Unió Műholdközpontja (képviselő: A. Guillerme meghatalmazott)

         Tárgy

      Az Európai Unió Műholdközpontja igazgatója által 2019. július 3-án elfogadott, KF-el szembeni igazgatási vizsgálatot újból megindító határozat végrehajtásának felfüggesztése iránt az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-873/19. sz. ügy: 2019. december 11-én benyújtott kereset – Multi-Service kontra Bizottság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/20

      2019. december 11-én benyújtott kereset – Multi-Service kontra Bizottság
      (T-873/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/25)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Multi-Service S. A. (Kwidzyn, Lengyelország) (képviselő: P. Jankowski ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2019/661 bizottsági végrehajtási rendelet szerinti nyilvántartásba történő felvétel állapotáról szóló, 2019. október 3-i ARES(2019) 6103796 bizottsági határozatot (Registry ID 9920), és állítsa vissza a vállalkozás nyilvántartásba vételét;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  fogadja el bizonyítékként a 2019. október 23-i levelet.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik.
      A felperes arra hivatkozik, hogy az alperes megsértette az 517/2014 rendelet 17. cikkét, összefüggésben a 2019/661 végrehajtási rendelet 6. cikkével, mivel megalapozatlanul törölte a felperes vállalkozást a fluorozott szénhidrogének (HFC) nyilvántartásából.


title: T-881/19. sz. ügy: 2019. december 31-én benyújtott kereset – GABO:mi kontra Bizottság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/21

      2019. december 31-én benyújtott kereset – GABO:mi kontra Bizottság
      (T-881/19. sz. ügy)
      (2020/C 87/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Németország) (képviselő C. Mayer ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az alperest kötelezze arra, hogy a felperesnek fizessen 1 680 681,82 eurót és 76 552,60 euró kamatokat;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az elszámolható költségeket az alperesnek vissza kell térítenie.

                              —

                              A felperes a hatodik és a hetedik keretprogramban kötött támogatási megállapodások szerint nyújtott szolgáltatásokat. 2015. augusztus 1. és 2016. április 30. között a felperes összesen 37 kutatási projektben vett részt. 2016. május 1. és 2016. június 30. között a felperes összesen 38 kutatási projekthez nyújtott szolgáltatásokat. Az ezen időszakokban felmerült valamennyi költség megfelel a felek között megkötött támogatási megállapodásokban meghatározott támogathatósági feltételeknek (II.14.1. cikk). Ezeket a költségeket az alperes még nem térítette vissza. Az alperes a támogatási megállapodások értelmében köteles ezeket a költségeket visszatéríteni.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a 2015. augusztus és 2016. április közötti időszakban végzett beszámítások hatálytalanok.

                              —

                              A 2015. augusztus és 2016. április közötti időszakban végzett beszámítások a német fizetésképtelenségi jog értelmében hatálytalanok. A 274 248,27 euró részösszegnek a felperes követeléseibe történő beszámítása a német fizetésképtelenségről szóló rendelet (InsO) 95. § -a (1) bekezdésének 3. mondata következtében hatálytalan. Ami a fennmaradó 1 144 394,33 euró összeg beszámítását illeti, a 2018. szeptember 25-iGABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG kontra Bizottság ítélet értelmében (T-10/16, EU:T:2018:600) a beszámítás az InsO (korábbi változata) 133. § -ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 96. § -a (1) bekezdésének 3. pontja alapján hatálytalannak tekintendő.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az előzetes fizetésképtelenségi eljárás alatt végzett beszámítások (2016. májustól júniusig) hatálytalanok.

                              —

                              Az alperes által a 2016. május és június során végzett beszámítások az InsO 130. § -a (1) bekezdésének 2. pontjával összefüggésben értelmezett 96. § -a (1) bekezdésének 3. pontja értelmében hatálytalanok. Az InsO 96. § -a (1) bekezdésének 3. pontja meghatározza, hogy a fizetésképtelenséggel kapcsolatban történő beszámítások hatálytalanok, amennyiben azokat a fizetésképtelenségi eljárás megindítása előtt jelentették be, illetve ha azt követően, amennyiben a beszámítás lehetőségét a hitelező megtámadható jogi aktus útján szerezte meg.


title: T-4/20. sz. ügy: 2020. január 3-án benyújtott kereset – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii kontra Bizottság

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/22

      2020. január 3-án benyújtott kereset – Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii kontra Bizottság
      (T-4/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii (Wrocław, Lengyelország) (képviselő: Ł. Stępkowski ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az alperes 2019. november 12-én kelt, 2019. november 13-i levelében (hiv.: Ares (2019)6993009) és az alperes által kibocsátott további hat, kísérőlevéllel együtt kiállított terhelési értesítésben felsorolt szerződéses követelés, amelyek együttes összege 180 893,90 euró, amely 164 449 euró összegű tőketartozásból és 16 444,90 euró kötbérből tevődik össze, nem áll fenn, ebből következően pedig:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a kereset tárgyát képező személyi költségek elszámolható költségek, amelyeket az alperes köteles viselni; és

                  —

                  kötelezze az alperest 180 893,90 eurónak a 2019. december 24-től a tőketartozás megfizetése időpontjáig a belga jog alapján számított éves törvényes késedelmi kamattal növelt összege felperes részére történő megfizetésére; és

                  —

                  másodlagos kereseti kérelemként, amennyiben a felperes 2019. november 13-i levele (hiv.: Ares (2019)6993009) megtámadható aktusnak minősül, semmisítse meg a Bizottságnak az e levélben szereplő határozatát.

                  —

                  a fenti esetek mindegyikében a felperest kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, állítólagos szerződésszegésre alapított, elsődlegesen felhozott jogalap: a 248577-C2POWER, 257626-ACROPOLIS és 215669-EUWB számú támogatási megállapodások II.14 cikke (1) bekezdésének az ezen megállapodások II. melléklete II.6 cikke (6) bekezdésével, II.22 cikke (6) bekezdésével és II.24. cikke (1) bekezdésével együttesen értelmezett (a) és (b) pontja megsértése.

                  2.

                  A második, az alkalmazandó, nevezetesen a belga jog állítólagos megsértésén alapuló, elsődlegesen felhozott jogalap: a belga polgári törvénykönyv 1134., 1135. és 1315. cikkének megsértése.

                  3.

                  A harmadik, az alkalmazandó, nevezetesen a lengyel jog állítólagos megsértésén alapuló, elsődlegesen felhozott jogalap: a lengyel munka törvénykönyvének a 113 cikkének, a 18. cikke 2. § -ának és a 140. cikkének az állítólagos megsértése.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított elsődlegesen felhozott jogalap, hogy az alperes a késedelmi kamatokra vonatkozó általános elv alapján és a belga jog szerint köteles törvényes kamat fizetésére.

                  5.

                  Az ötödik, a bizalomvédelem elvének állítólagos megsértésén alapuló, elsődlegesen felhozott jogalap, amennyiben az alperes pontos és feltétel nélküli biztosítékokat nyújtott, amelyeket megsértett.

                  6.

                  A hatodik, költségekhez kapcsolódó, elsődlegesen felhozott jogalap, amelyre vonatkozóan a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes pervesztes félként köteles viselni a költségeket.

                  7.

                  Az első, a védelemhez való jog állítólagos megsértésén alapuló, másodlagosan felhozott jogalap, amennyiben az alperes nem hozott fel bizonyítékokat, és nem hallgatta meg a felperest.

                  8.

                  A második, nyilvánvaló értékelési hibán alapuló, másodlagosan felhozott jogalap, amennyiben az alperes ténybeli hibákat követett el, és nem szolgált egybehangzó bizonyítékokkal.

                  9.

                  A harmadik, az indokolási kötelezettség állítólagos megsértésén alapuló, másodlagosan felhozott jogalap, amennyiben az alperes nem szolgált indokolással, és elutasította álláspontja kifejtését.

                  10.

                  A negyedik, a bizalomvédelem állítólagos megsértésén alapuló, másodlagosan felhozott jogalap, amennyiben az alperes pontos és feltétel nélküli biztosítékokat nyújtott, amelyeket megsértett.

                  11.

                  Az ötödik, költségekhez kapcsolódó, másodlagosan felhozott jogalap, amelyre vonatkozóan a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes pervesztes félként köteles viselni a költségeket.


title: T-7/20. sz. ügy: 2020. január 7-én benyújtott kereset – Global Translation Solutions kontra Parlament

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/23

      2020. január 7-én benyújtott kereset – Global Translation Solutions kontra Parlament
      (T-7/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Global Translation Solutions ltd. (Valetta, Málta) (képviselő: C. Mifsud-Bonnici lawyer)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperesnek a felperes TRA/EU19/2019 (1) közbeszerzési eljárás keretében a 15. tétel tekintetében benyújtott ajánlatának elutasításáról szóló, 2019. október 28-i határozatát;

                  —

                  másodlagosan, semmisítse meg az alperesnek, a TRA/EU19/2019 közbeszerzési eljárás keretében a 15. tétel egyetlen gazdasági szereplőnek történő odaítéléséről szóló, 2019. december 5-i határozatát; és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperesnek a felperes TRA/EU19/2019 közbeszerzési eljárás keretében a 15. tétel tekintetében benyújtott ajánlatának elutasításáról szóló, 2019. október 28-i határozata jogellenes volt, mivel azon a téves ténymegállapításon alapul, hogy a „.doc” fájlkiterjesztés nem tett eleget a közbeszerzési dokumentumokban megjelölt feltételeknek, mivel

                              —

                              közbeszerzési dokumentumok szövege nem volt kellően világos, pontos és egyértelmű; és/vagy,

                              —

                              „.doc” fájlkiterjesztés funkcionálisan megegyezik a „.docx” fájlkiterjesztéssel.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperesnek a felperes TRA/EU19/2019 közbeszerzési eljárás keretében a 15. tétel tekintetében benyújtott ajánlatának elutasításáról szóló, 2019. október 28-i határozata jogellenes volt, mivel:

                              —

                              az alperes magatartása sértette többek között a Bizottság felhatalmazáson alapuló rendelete (2) 106. cikkének (3) bekezdését és ellentétes volt az általános uniós – a közbeszerzést is ideértve – elvekkel, többek között az arányosság elvével; és/vagy,

                              —

                              az alperes magatartása sértette a költségvetési rendelet (3) 96. cikkének (2) bekezdését és az általános uniós – a szabályszerű közigazgatást is ideértve – elveket, többek között a gondossági kötelezettség elvét.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperesnek, a TRA/EU19/2019 közbeszerzési eljárás keretében a 15. tételt egyetlen gazdasági szereplőnek történő odaítéléséről szóló, 2019. december 5-i határozata, mivel ellentétes az általános uniós – a közbeszerzést is ideértve – elvekkel, ellentétes a közbeszerzési eljárás feltételeivel.

         (1)  HL 2019/S 54-123613

         (2)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2012. L 362., 1. o.)

         (3)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.)


title: T-31/20. sz. ügy: 2020. január 20-án benyújtott kereset – West End Drinks kontra EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/24

      2020. január 20-án benyújtott kereset – West End Drinks kontra EUIPO – Pernod Ricard (The King of SOHO)
      (T-31/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/29)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: West End Drinks Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: C. Hawkes solicitor és C. Hall barrister)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Pernod Ricard SA (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: az arany, sötétsárga, világossárga és krémszínben igényelt The King of SOHO európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 11 539 103. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. október 16-án hozott határozata (R 1543/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a felszólalási osztály határozatát;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 42. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-48/20. sz. ügy: 2020. január 28-án benyújtott kereset – Sahaj Marg Spirituality Foundation kontra EUIPO (Heartfulness)

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/26

      2020. január 28-án benyújtott kereset – Sahaj Marg Spirituality Foundation kontra EUIPO (Heartfulness)
      (T-48/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sahaj Marg Spirituality Foundation (Manapakkam, India) (képviselő: E. Manresa Medina ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a Heartfulness ábrás megjelölés tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás -1 433 232. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az R 1266/2019-4. sz. ügyben 2019. november 26-án hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-49/20. sz. ügy: 2020. január 29-én benyújtott kereset – Rothenberger kontra EUIPO – Paper Point (ROBOX)

text:
               16.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 87/26

      2020. január 29-én benyújtott kereset – Rothenberger kontra EUIPO – Paper Point (ROBOX)
      (T-49/20. sz. ügy)
      (2020/C 87/32)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Rothenberger AG (Kelkheim, Németország) (képviselő: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Paper Point Snc di Daria Fabbroni e Simone Borghini (Arezzo, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: ROBOX európai uniós szóvédjegy – 16 462 971. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. október 31-én hozott határozata (R 210/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő fél bevatakozása esetén a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.