title: T-291/20. sz. ügy: 2020. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/41

      2020. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács
      (T-291/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Viktor Fedorovych Yanukovych (Rostov on Don, Oroszország) (képviselő: M. Anderson Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a (KKBP) 2020/3731 tanácsi határozatot (1) a felperest érintő részében;

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2020/3702 tanácsi rendeletet (2) a felperest érintő részében;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a felperes a releváns időpontban nem felelt meg a jegyzékbe vételre vonatkozó, hivatkozott kritériumoknak.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibákat követett el azáltal, hogy a felperesre alkalmazta a vitatott intézkedéseket. A Tanács nem biztosította, hogy a felperes jegyzékbe vételének kellőképpen szilárd ténybeli alapja legyen, és nem vizsgálta, hogy az ukrán hatóságoknak az általa alapul vett határozatait a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták-e meg.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács nem azonosította a felperes jegyzékbe vételének naprakész és egyedi indokait. A Tanács nem jelölte meg azokat az indokokat sem, amelyek alapján úgy véli, hogy az ukrán hatóságoknak az általa alapul vett határozatait a felperes védelemhez való jogának és hatékony bírói jogvédelemhez való jogának a tiszteletben tartása mellett fogadták el.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy megsértették a felperes védelemhez való jogát és/vagy megtagadták tőle a hatékony bírói jogvédelmet. A Tanács nem konzultált a felperessel a jegyzékben való szerepeltetésének meghosszabbítását megelőzően, nem bocsátotta a felperes rendelkezésére az általa alapul vett valamennyi információt, és nem biztosított a számára megfelelő vagy tisztességes lehetőséget sem a hibák kijavítására, sem információk benyújtására. A felperessel soha nem közöltek komoly, hiteles vagy konkrét bizonyítékokat és indokokat a korlátozó intézkedések előírásának igazolására, és egyetlen bizonyíték sem utal arra, hogy a Tanács a határozatának meghozatala előtt megfelelően figyelembe vette volna a felperes észrevételeit.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Tanácsnak nem állt a rendelkezésére megfelelő jogalap a nyolcadik módosító jogi aktusok elfogadásához.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács visszaélt hatáskörével.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy megsértették az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése által a felperes részére biztosított tulajdonhoz való jogot, mivel többek között a korlátozó intézkedések e jogot indokolatlanul és aránytalanul korlátozták, egyebek mellett a következők miatt: i. semmi nem utal arra, hogy a felperes állítólagos hűtlen kezelésével érintett pénzeszközöket a felperes jogellenesen kivitte Ukrajnából; és ii. nem szükséges, és nem is célszerű a felperes összes pénzeszközének befagyasztása, mivel az ukrán hatóságok mostanra számszerűsítették a felperessel szembeni büntetőeljárásokkal érintett állítólagos veszteségeket.

         (1)  Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkelés szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2020. március 5-i (KKBP) 2020/373 tanácsi határozat (HL 2020. L 71., 10. o.).

         (2)  Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2020. március 5-i (EU) 2020/370 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2020. L 71., 1. o.)


title: T-292/20. sz. ügy: 2020. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/42

      2020. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács
      (T-292/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Szentpétervár, Oroszország) (képviselő: M. Anderson Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a (KKBP) 2020/3731 tanácsi határozatot (1) a felperest érintő részében;

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2020/3702 tanácsi rendeletet (2) a felperest érintő részében;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a felperes a releváns időpontban nem felelt meg a jegyzékbe vételre vonatkozó, hivatkozott kritériumoknak.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibákat követett el azáltal, hogy a felperesre alkalmazta a vitatott intézkedéseket. A Tanács nem biztosította, hogy a felperes jegyzékbe vételének kellőképpen szilárd ténybeli alapja legyen, és nem vizsgálta, hogy az ukrán hatóságoknak az általa alapul vett határozatait a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták-e meg.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács nem azonosította a felperes jegyzékbe vételének naprakész és egyedi indokait. A Tanács nem jelölte meg azokat az indokokat sem, amelyek alapján úgy véli, hogy az ukrán hatóságoknak az általa alapul vett határozatait a felperes védelemhez való jogának és hatékony bírói jogvédelemhez való jogának a tiszteletben tartása mellett fogadták el.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy megsértették a felperes védelemhez való jogát és/vagy megtagadták tőle a hatékony bírói jogvédelmet. A Tanács nem konzultált a felperessel a nevének a jegyzékben való fenntartását megelőzően, nem bocsátotta a felperes rendelkezésére az általa alapul vett valamennyi információt, és nem biztosított a számára megfelelő vagy tisztességes lehetőséget sem a hibák kijavítására, sem információk benyújtására. A felperessel soha nem közöltek komoly, hiteles vagy konkrét bizonyítékokat és indokokat a korlátozó intézkedések előírásának igazolására, és egyetlen bizonyíték sem utal arra, hogy a Tanács a határozatának meghozatala előtt megfelelően figyelembe vette volna a felperes észrevételeit.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Tanácsnak nem állt a rendelkezésére megfelelő jogalap a nyolcadik módosító jogi aktusok elfogadásához.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács visszaélt hatáskörével.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy megsértették az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése által a felperes részére biztosított tulajdonhoz való jogot, mivel többek között a korlátozó intézkedések e jogot indokolatlanul és aránytalanul korlátozták, egyebek mellett a következők miatt: i. semmi nem utal arra, hogy a felperes állítólagos hűtlen kezelésével érintett pénzeszközöket a felperes jogellenesen kivitte Ukrajnából; és ii. nem szükséges, és nem is célszerű a felperes összes vagyonának befagyasztása, mivel az ukrán hatóságok mostanra számszerűsítették a felperessel szembeni büntetőeljárásokkal érintett állítólagos veszteségeket.

         (1)  Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkelés szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2020. március 5-i (KKBP) 2020/373 tanácsi határozat (HL 2020. L 71., 10. o.).

         (2)  Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2020. március 5-i (EU) 2020/370 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2020. L 71., 1. o.)


title: T-293/20. sz. ügy: 2020. május 18-án benyújtott kereset – Ruiz-Ruiz kontra Bizottság

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/43

      2020. május 18-án benyújtott kereset – Ruiz-Ruiz kontra Bizottság
      (T-293/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/47)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Vanesa Ruiz-Ruiz (Alkmaar, Hollandia) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg a következőket:

                  —

                  a 2019. május 23-i határozat, amellyel a szakmai tapasztalat hiánya miatt kizárták az EPSO/AD/371/19. számú versenyvizsgából;

                  —

                  a 2019. szeptember 20-i határozat, amellyel elutasították az EPSO/A/371/19. számú versenyvizsgából való kizárás felülvizsgálata iránti kérelmet;

                  —

                  a 2020. február 7-i határozat, amellyel elutasították a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott igazgatási panaszát.

            A felperes emellett azt kéri, hogy a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik/hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, egy nyilvánvaló értékelési hibára és a versenyvizsga-felhívás megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy az általa kimerített két belső jogorvoslat ellenére (a vizsgabizottsághoz intézett felülvizsgálati kérelem és a 90. cikk 2. bekezdése szerinti igazgatási panasz) továbbra sem világos, hogy a felperes szakmai tapasztalatából milyen konkrét követelmény hiányzott.

                  2.

                  A második, az egyenlőség elvének a megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a versenyvizsga vizsgabizottsága köteles biztosítani, hogy a jelöltekre vonatkozó értékeléseket egyenlő és objektív módon végezzék el, valamint hogy az értékelési kritériumok egységesek legyenek és hogy azokat valamennyi jelölt esetében koherens módon alkalmazzák. Ebben az esetben a vizsgabizottság – eltérve a versenyvizsga-kiírástól – nem biztosította a konkrét feltételek értékelésével kapcsolatban az objektivitást és a pártatlanságot, amely értékelésre a versenyvizsgára vonatkozó különös szabályok megsértésével került sor.

                  3.

                  A harmadik, az indokolási kötelezettség megsértésére és az eljárás felei közötti egyenlőség ehhez kapcsolódó elvének (az Alapjogi Charta 47. cikke) a megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a versenyvizsga vizsgabizottsága igen szűkszavúan indokolta a felperes által benyújtott felülvizsgálati kérelmet elutasító megtámadott határozatot. Ugyanis általános megállapításokon és a kiválasztási szempontokat – az e szempontok tartalmának konkrét meghatározása nélkül – megállapító információkon túlmenően ugyanis semmiféle olyan pontos magyarázatot nem nyújtottak, amely alapján a felperes megérthette volna azokat az okokat, amelyek alapján vele szemben döntést hoztak. Ennélfogva a felperes szerint azt a következtetést lehet levonni, hogy a felülvizsgálatra nem került sor, ezzel pedig megsértették a védelemhez való jogát és magát a versenyvizsga-kiírást, amely a jelöltek védelmét szolgáló eszközként előírta a felülvizsgálatot.

                              —

                              Ugyanígy nem tartalmaz semmiféle indokolást a kinevezésre jogosult hatóság 2019. szeptember 20-i határozata, amely szintén nem fejti ki a vizsgabizottság által meghatározott, a versenyvizsga-kiírást kiegészítő további kritériumokat, továbbá amely – a pályázati dokumentációban szereplő pontos leírás ellenére – egyáltalán nem hivatkozik a felperes konkrét szakmai tapasztalatára. A kinevezésre jogosult hatóság emellett nem a teljes ténybeli és jogi keretre támaszkodott, mert kizárólag a 2019. május 23-i első határozatot vette figyelembe, ekként pedig figyelmen kívül hagyta a felülvizsgálattal kapcsolatos minden elemzést és értékelést.


title: C-262/18. P. és C-271/18. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2020. június 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Szlovák Köztársaság, Union zdravotná poist'ovňa a.s. (Fellebbezés – Állami támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Szociális biztonsági rendszer – Egészségbiztosítási szervezetek – A „vállalkozás” és a „gazdasági tevékenység” fogalma – Szociális célkitűzés – A szolidaritás elve – Az állam által gyakorolt ellenőrzés – Átfogó értékelés – A nyereségre törekvés lehetősége – A minőséggel és az egészségbiztosítási ellátások kínálatával kapcsolatban fennmaradó verseny)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/3

      A Bíróság (nagytanács) 2020. június 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Szlovák Köztársaság, Union zdravotná poist'ovňa a.s.
      (C-262/18. P. és C-271/18. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Szociális biztonsági rendszer - Egészségbiztosítási szervezetek - A „vállalkozás” és a „gazdasági tevékenység” fogalma - Szociális célkitűzés - A szolidaritás elve - Az állam által gyakorolt ellenőrzés - Átfogó értékelés - A nyereségre törekvés lehetősége - A minőséggel és az egészségbiztosítási ellátások kínálatával kapcsolatban fennmaradó verseny)
      (2020/C 271/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         (C-262/18. sz. ügy)

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: F. Tomat és P.-J. Loewenthal meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Finn Köztársaság (képviselő: S. Hartikainen meghatalmazott)

         A többi fél az eljárásban: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. (képviselők: F. Roscam Abbing, A. Pliego Selie és O. W. Brouwer advocaten), Szlovák Köztársaság (képviselők: M. Kianička, D. Kaiserová és B. Ricziová meghatalmazottak), Union zdravotná poist’ovňa a.s. (képviselők: A. M. ter Haar, A. Kleinhout és J. K. de Pree advocaten)

         (C-271/18. sz. ügy)

         Fellebbező: Szlovák Köztársaság (képviselők: M. Kianička, D. Kaiserová és B. Ricziová meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Finn Köztársaság (képviselők: S. Hartikainen meghatalmazott)

         A többi fél az eljárásban: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s. (képviselők: F. Roscam Abbing, A. Pliego Selie és O. W. Brouwer advocaten), Európai Bizottság (képviselők: F. Tomat és M. P.-J. Loewenthal meghatalmazottak), Union zdravotná poist’ovňa a.s. (képviselők: A. M. ter Haar, A. Kleinhout és J. K. de Pree advocaten)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. február 5-i Dôvera zdravotná poist'ovňa kontra Bizottság ítéletét (T-216/15, nem tették közzé, EU:T:2018:64) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Dôvera zdravotná poisťovňa a.s. által a T-216/15. sz. ügyben előterjesztett keresetet elutasítja.

                  3)

                  A Dôvera zdravotná poisťovňa a.s. köteles viselni az Európai Bizottság részéről a jelen fellebbezésekkel és az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárással összefüggésben felmerült költségeket, továbbá maga viseli az ezen eljárásokkal összefüggésben felmerült saját költségeit. Ezenkívül a Dôvera zdravotná poisťovňa köteles viselni a Szlovák Köztársaság részéről a jelen fellebbezésekkel összefüggésben felmerült költségeket.

                  4)

                  A Szlovák Köztársaság maga viseli az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

                  5)

                  Az Union zdravotná poisťovňa a.s. maga viseli a jelen fellebbezésekkel és az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

                  6)

                  A Finn Köztársaság maga viseli a jelen fellebbezésekkel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.

         HL C 259., 2018.7.23.


title: C-276/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – KrakVet Marek Batko sp. K. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – 33. cikk – Az adóköteles ügyletek teljesítési helyének meghatározása – Fuvarozással történő termékértékesítés – Az eladó által vagy megbízásából feladott vagy fuvarozott termékek értékesítése – 904/2010/EU rendelet – 7., 13. és 28–30. cikk – A tagállamok közötti együttműködés – Információcsere)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/4

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – KrakVet Marek Batko sp. K. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-276/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - 33. cikk - Az adóköteles ügyletek teljesítési helyének meghatározása - Fuvarozással történő termékértékesítés - Az eladó által vagy megbízásából feladott vagy fuvarozott termékek értékesítése - 904/2010/EU rendelet - 7., 13. és 28–30. cikk - A tagállamok közötti együttműködés - Információcsere)
      (2020/C 271/04)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: KrakVet Marek Batko sp. K.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet, valamint a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről szóló, 2010. október 7-i 904/2010/EU tanácsi rendelet 7., 13. és 28–30. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha valamely tagállam adóhatóságai valamely ügyletet a héa tekintetében egyoldalúan eltérő adójogi bánásmódban részesíthetnek annál, mint amely alapján valamely másik tagállamban ezen ügylet már megadóztatásra került.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 33. cikkét úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az egyik tagállamban letelepedett eladó által a másik tagállamban lakóhellyel rendelkező vevők részére értékesített termékek ez utóbbiak részére történő elszállítását az eladó által ajánlott társaság végzi, amely társasággal ugyanakkor a vevők szabadon köthetnek szerződést e szállításra, e termékeket úgy kell tekinteni, mint amelyeket az „eladó által vagy megbízásából” adtak fel vagy fuvaroztak el, amennyiben az említett eladó szerepe meghatározó az említett termékek feladásához vagy elfuvarozásához kapcsolódó alapvető lépések kezdeményezése, valamint szervezése tekintetében, aminek a vizsgálata az alapügyben szóban forgó valamennyi körülmény figyelembevétele mellett a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

                  3)

                  Az uniós jogot, különösen pedig a 2006/112 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy nem kell joggal való visszaélésnek minősíteni azon ügyleteket, amelyek révén az eladó által értékesített termékeket az általa ajánlott társaság szállítja el a vevők részére, miközben egyrészt az említett eladó és e társaság között kapcsolat áll fenn abban az értelemben, hogy az említett társaság e szállításon túlmenően ellátja ugyanezen eladó egyes logisztikai szükségleteit, másrészt pedig e vevők ugyanakkor továbbra is szabadon vehetnek igénybe más társaságot, vagy személyesen szállíthatják el a termékeket, mivel e körülmények nem alkalmasak arra, hogy befolyásolják azt a megállapítást, amely szerint az eladó és az általa ajánlott fuvarozó cég független vállalkozások, amelyek a saját javukra valós gazdasági tevékenységet végeznek, és mivel ebből következően ezen ügyletek nem minősíthetők visszaélésszerűnek.

         (1)  HL C 311., 2018.9.3.


title: C-581/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. június 11-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RB kontra TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S. A. (Előzetes döntéshozatal – Európai uniós jog – Általános elvek – EUMSZ 18. cikk – Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – Az uniós jog alkalmazhatósága – Hibás mellimplantátumok – Orvostechnikai eszközök gyártására vonatkozó felelősségbiztosítás – A biztosítási fedezet területi korlátozását előíró biztosítási szerződés)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/5

      A Bíróság (nagytanács) 2020. június 11-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RB kontra TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S. A.
      (C-581/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Európai uniós jog - Általános elvek - EUMSZ 18. cikk - Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Az uniós jog alkalmazhatósága - Hibás mellimplantátumok - Orvostechnikai eszközök gyártására vonatkozó felelősségbiztosítás - A biztosítási fedezet területi korlátozását előíró biztosítási szerződés)
      (2020/C 271/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RB

         Alperesek: TÜV Rheinland LGA Products GmbH, Allianz IARD S. A.

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 18. cikk első bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható a valamely biztosítótársaság és az orvostechnikai eszközök gyártója között létrejött szerződésben szereplő olyan kikötésre, amely az ezen eszközökre vonatkozó felelősségbiztosítás fedezetének területi hatályát egyetlen tagállam területén bekövetkezett károkra korlátozza, mivel az ilyen helyzet az uniós jog jelenlegi állapotában nem tartozik az uniós jog hatálya alá.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-634/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Słupsku [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a JI elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2004/757/IB kerethatározat – A tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok – A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja – A 4. cikk (2) bekezdésének a) pontja – A „nagy mennyiségű kábítószer” fogalma – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – Egyenlő bánásmód – 20. és 21. cikk – A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve – 49. cikk)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/5

      A Bíróság (első tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Słupsku [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a JI elleni büntetőeljárás
      (C-634/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2004/757/IB kerethatározat - A tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok - A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A 4. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A „nagy mennyiségű kábítószer” fogalma - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Egyenlő bánásmód - 20. és 21. cikk - A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve - 49. cikk)
      (2020/C 271/06)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy w Słupsku

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      JI

         Az eljárásban részt vesz: Prokuratura Rejonowa w Słupsku

         Rendelkező rész

      A tiltott kábítószer-kereskedelem területén a bűncselekmények tényállási elemeire és a büntetésekre vonatkozó minimumszabályok megállapításáról szóló, 2004. október 25-i 2004/757/IB tanácsi kerethatározat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 4. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20., 21. és 49. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha valamely tagállam a jelentős mennyiségű kábítószer vagy pszichotróp anyag – akár személyes fogyasztás, akár pedig kábítószer-kereskedelem céljából történő – birtoklását bűncselekménynek minősíti, amellett hogy a „jelentős mennyiségű kábítószer vagy pszichotróp anyag” fogalmának értelmezését a nemzeti bíróságok eseti alapon történő értékelésére hagyja, feltéve hogy ez az értelmezés észszerűen előrelátható.

         (1)  HL C 65., 2019.2.18.


title: C-639/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Landgericht Kiel [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – KH kontra Sparkasse Südholstein (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – Pénzügyi szolgáltatások távértékesítése – 2002/65/EK irányelv – 1. cikk – Hatály – Pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szerződések, amelyek az első megállapodást követően egymást követő műveleteket foglalnak magukban – A 2002/65/EK irányelvnek az első megállapodásra való alkalmazása – A 2. cikk a) pontja – A „pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szerződések” fogalma – Az eredetileg rögzített kamatláb módosítására vonatkozó módosító záradék)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/6

      A Bíróság (első tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Landgericht Kiel [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – KH kontra Sparkasse Südholstein
      (C-639/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - Pénzügyi szolgáltatások távértékesítése - 2002/65/EK irányelv - 1. cikk - Hatály - Pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szerződések, amelyek az első megállapodást követően egymást követő műveleteket foglalnak magukban - A 2002/65/EK irányelvnek az első megállapodásra való alkalmazása - A 2. cikk a) pontja - A „pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó szerződések” fogalma - Az eredetileg rögzített kamatláb módosítására vonatkozó módosító záradék)
      (2020/C 271/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Kiel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: KH

         Alperes: Sparkasse Südholstein

         Rendelkező rész

      A fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a hitelszerződést módosító záradék az e rendelkezés értelmében vett „pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződés” fogalma alá tartozik, ha a módosító záradék az eredetileg meghatározott kamatláb módosítására korlátozódik, az említett hitel időtartamának meghosszabbítása vagy összegének módosítása nélkül, és ha a hitelszerződés eredeti záradékai előírták ilyen módosító záradék elfogadását vagy ennek hiányában változó kamatláb alkalmazását.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-754/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair Designated Activity Company kontra Országos Rendőr-főkapitányság (Előzetes döntéshozatal – Európai uniós polgárság – 2004/38/EK irányelv – 5., 10. és 20. cikk – Valamely uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező családtagjának beutazási joga – Az ilyen joggal való rendelkezés bizonyítéka – Uniós polgár családtagja számára kiállított tartózkodási kártya birtoklása – Huzamos tartózkodási kártya birtoklása)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/7

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair Designated Activity Company kontra Országos Rendőr-főkapitányság
      (C-754/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Európai uniós polgárság - 2004/38/EK irányelv - 5., 10. és 20. cikk - Valamely uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező családtagjának beutazási joga - Az ilyen joggal való rendelkezés bizonyítéka - Uniós polgár családtagja számára kiállított tartózkodási kártya birtoklása - Huzamos tartózkodási kártya birtoklása)
      (2020/C 271/09)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ryanair Designated Activity Company

         Alperes: Országos Rendőr-főkapitányság

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ezen irányelv 20. cikke szerinti huzamos tartózkodási kártya birtoklása mentesíti a tagállamok területére való beutazáshoz szükséges vízumkötelezettség alól az olyan személyt, aki nem valamelyik tagállam állampolgára, de uniós polgár családtagja, és ilyen kártya jogosultja.

                  2)

                  A 2004/38 irányelv 5. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ezen irányelv 20. cikke szerinti huzamos tartózkodási kártya birtoklása akkor is mentesíti a vízumkötelezettség alól az uniós polgár e kártyával rendelkező családtagját, ha e kártyát a schengeni térség részét nem képező tagállam állította ki.

                  3)

                  A 2004/38 irányelv 20. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikk szerinti tartózkodási kártya birtoklása elégséges bizonyítékát képezi annak, hogy e kártya jogosultja uniós polgár családtagjának minősül, így az érintett – anélkül, hogy további vizsgálatra vagy igazolásra lenne szükség – jogosult valamely tagállam területére beutazni, és ezen irányelv 5. cikkének (2) bekezdése alapján mentesül a vízumkötelezettség alól.

         (1)  HL C 131., 2019.4.8.


title: C-786/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ratiopharm GmbH kontra Novartis Consumer Health GmbH (Előzetes döntéshozatal – A közegészség védelme – Belső piac – Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – 2001/83/EK irányelv – Reklámozás – 96. cikk – Orvosi rendelvényre kiadható gyógyszerek ingyenes termékmintájának terjesztése kizárólag a gyógyszerek felírására jogosult személyek részére – A gyógyszerészek kizárása e terjesztésből – A rendelvény nélkül kiadható gyógyszerek ingyenes termékmintájának terjesztésére való alkalmazhatatlanság – A tagállamokat érintő következmények)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/8

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ratiopharm GmbH kontra Novartis Consumer Health GmbH
      (C-786/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A közegészség védelme - Belső piac - Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - 2001/83/EK irányelv - Reklámozás - 96. cikk - Orvosi rendelvényre kiadható gyógyszerek ingyenes termékmintájának terjesztése kizárólag a gyógyszerek felírására jogosult személyek részére - A gyógyszerészek kizárása e terjesztésből - A rendelvény nélkül kiadható gyógyszerek ingyenes termékmintájának terjesztésére való alkalmazhatatlanság - A tagállamokat érintő következmények)
      (2020/C 271/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ratiopharm GmbH

         Alperes: Novartis Consumer Health GmbH

         Rendelkező rész

      A 2004. március 31-i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 96. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé a gyógyszeripari vállalkozások számára, hogy az orvosi rendelvényre kiadható gyógyszerek termékmintáit ingyenesen terjesszék a gyógyszerészek részére. Ezzel szemben az említett rendelkezés nem akadályozza a rendelvény nélkül kiadható gyógyszerek termékmintáinak a gyógyszerészek részére történő ingyenes terjesztését.

         (1)  HL C 112., 2019.3.25.


title: C-831/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra RQ (Fellebbezés – Közszolgálat – Tisztviselők – Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) főigazgatója – Bírósági eljárás alóli mentesség – Mentesség felfüggesztéséről szóló határozat – Sérelmet okozó aktus – Védelemhez való jog)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/8

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra RQ
      (C-831/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) főigazgatója - Bírósági eljárás alóli mentesség - Mentesség felfüggesztéséről szóló határozat - Sérelmet okozó aktus - Védelemhez való jog)
      (2020/C 271/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J.-P. Keppenne és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: RQ (képviselő: É. Boigelot avocat)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. október 24-i RQ kontra Bizottság ítéletét (T-29/17, EU:T:2018:717) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság elutasítja az Európai Unió Törvényszéke előtti kereset ötödik jogalapjának első részét.

                  3)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé, hogy az határozzon a kereset első, második, harmadik és negyedik jogalapjáról, valamint a kereset ötödik jogalapjának második és harmadik részéről.

                  4)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 65., 2019.2.18.


title: C-833/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal de l'entreprise de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SI, Brompton Bicycle Ltd kontra Chedech/Get2Get (Előzetes döntéshozatal – Szellemi és ipari tulajdon – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29/EK irányelv – 2 – 5. cikk – Hatály – Használati tárgy – A „mű” fogalma – A művek szerzői jogi védelme – Feltételek – Valamely árunak a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges formája – Összecsukható kerékpár)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/9

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal de l'entreprise de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SI, Brompton Bicycle Ltd kontra Chedech/Get2Get
      (C-833/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi és ipari tulajdon - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - 2 – 5. cikk - Hatály - Használati tárgy - A „mű” fogalma - A művek szerzői jogi védelme - Feltételek - Valamely árunak a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges formája - Összecsukható kerékpár)
      (2020/C 271/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Alperes: Chedech/Get2Get

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2–5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikkekben említett szerzői jogi védelem kiterjed az olyan termékre is, amelynek formája, legalábbis részben, valamely műszaki hatás eléréséhez szükséges, amennyiben e termék szellemi alkotás eredményeként létrejövő, eredeti művet képez annyiban, hogy e formán keresztül annak alkotója az alkotókészségét eredeti módon fejezi ki, szabad és kreatív döntések meghozatalával, és így az említett forma a személyiségét tükrözi, aminek megítélése – az alapeljárás tárgyát képező jogvita releváns elemei összességének figyelembevételével – a nemzeti bíróság feladata.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-19/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Cour de cassation [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – État belge kontra Pantochim SA, felszámolás alatt (Előzetes döntéshozatal – A követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtás – 76/308/EGK irányelv – A 6. cikk (2) bekezdése és a 10. cikk – 2008/55/EK irányelv – A 6. cikk második bekezdése és a 10. cikk – A megkereső tagállamnak a megkeresett tagállam által behajtott adókövetelése – E követelés minősége – A „kedvezményes bánásmód” fogalma – Az említett követelés és a megkeresett tagállam adótartozása közötti, jogszabály szerinti beszámítás)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/10

      A Bíróság (első tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Cour de cassation [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – État belge kontra Pantochim SA, felszámolás alatt
      (C-19/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtás - 76/308/EGK irányelv - A 6. cikk (2) bekezdése és a 10. cikk - 2008/55/EK irányelv - A 6. cikk második bekezdése és a 10. cikk - A megkereső tagállamnak a megkeresett tagállam által behajtott adókövetelése - E követelés minősége - A „kedvezményes bánásmód” fogalma - Az említett követelés és a megkeresett tagállam adótartozása közötti, jogszabály szerinti beszámítás)
      (2020/C 271/13)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: État belge

         Alperes: Pantochim SA, felszámolás alatt

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (2) bekezdését és az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv 6. cikkének második bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a megkereső tagállam követelése nem tekinthető a megkeresett tagállam követelésének, és nem szerzi meg ez utóbbi tagállam követelésének minőségét.

                  2)

                  A 76/308 irányelv 10. cikkét és a 2008/55 irányelv 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy:

                              —

                              az e rendelkezésekben szereplő „kedvezményes bánásmód” kifejezés bármely olyan mechanizmust magában foglal, amelynek eredményeként párhuzamos követelések esetén a követelés preferenciális kifizetésére kerül sor;

                              —

                              a megkeresett tagállam azon lehetősége, hogy párhuzamos követelések esetén beszámítással éljen, az e rendelkezések értelmében vett kedvezményes bánásmódnak minősül, amennyiben e lehetőség igénybevétele azzal jár, hogy e tagállamnak preferenciális vagy elsőbbségi jogot biztosít a követelései kielégítése tekintetében, amely joggal a többi hitelező nem rendelkezik, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18.


title: C-43/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vodafone Portugália – Comunicações Pessoais, SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja – Hatály – Adóköteles ügyletek – Ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtás – A szerződéses kötelezettségvállalás minimális időtartamának ügyfelek általi be nem tartása esetén fizetett térítés – Minősítés)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/10

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vodafone Portugália – Comunicações Pessoais, SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-43/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Hatály - Adóköteles ügyletek - Ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtás - A szerződéses kötelezettségvállalás minimális időtartamának ügyfelek általi be nem tartása esetén fizetett térítés - Minősítés)
      (2020/C 271/14)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vodafone Portugália – Comunicações Pessoais, SA

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azokat az összegeket, amelyeket valamely gazdasági szereplő kap az előnyös kereskedelmi feltételek ügyfélnek történő biztosítása ellenében hűségidő betartását előíró, szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésnek ezen ügyfél érdekkörében felmerült okokból történő, idő előtti felmondása esetén, úgy kell tekinteni, mint amelyek az e rendelkezés értelmében vett, ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtás díjazásának minősülnek.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15.


title: C-74/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa [Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 – Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LE kontra Transportes Aéreos Portugueses SA (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – Az 5. cikk (3) bekezdése – A 7. cikk (1) bekezdése – Az utasoknak nyújtandó kártalanítás visszautasított beszállás és a légi járat törlése vagy jelentős késése esetén – Mentesség – A „rendkívüli körülmények” fogalma – „Erőszakos utasok” („Unruly passengers”) – Rendkívüli körülmény fennállására való hivatkozás lehetősége másik járat tekintetében, mint amelyen e körülmény felmerült – Az „észszerű intézkedések” fogalma)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/11

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa [Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18 – Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LE kontra Transportes Aéreos Portugueses SA
      (C-74/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - Az 5. cikk (3) bekezdése - A 7. cikk (1) bekezdése - Az utasoknak nyújtandó kártalanítás visszautasított beszállás és a légi járat törlése vagy jelentős késése esetén - Mentesség - A „rendkívüli körülmények” fogalma - „Erőszakos utasok” („Unruly passengers”) - Rendkívüli körülmény fennállására való hivatkozás lehetősége másik járat tekintetében, mint amelyen e körülmény felmerült - Az „észszerű intézkedések” fogalma)
      (2020/C 271/15)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Judicial da Comarca de Lisboa – Juízo Local Cível de Lisboa – Juiz 18

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LE

         Alperes: Transportes Aéreos Portugueses SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, e rendelet (14) preambulumbekezdésével összefüggésben, akként kell értelmezni, hogy egy utas erőszakos magatartása, amely indokolttá tette, hogy a repülőgép parancsnoka az érintett járattal kitérjen az érkezési repülőtértől eltérő repülőtérre ezen utas kiszállítása és poggyászának kirakása érdekében, az e rendelkezés értelmében vett „rendkívüli körülmény” fogalma alá tartozik, kivéve ha az üzemeltető légi fuvarozó hozzájárult e magatartás kialakulásához, vagy elmulasztotta az ilyen magatartás előjeleire tekintettel megfelelő intézkedések meghozatalát, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

                  2)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, e rendelet (14) preambulumbekezdésével összefüggésben, akként kell értelmezni, hogy az üzemeltető légi fuvarozó az utasoknak egy járat jelentős késése vagy törlése esetén nyújtandó kártalanításra vonatkozó kötelezettsége alóli mentesülés érdekében hivatkozhat olyan „rendkívüli körülményre”, amely az általa ugyanezen repülőgéppel teljesített előző járat során merült fel, feltéve hogy közvetlen okozati viszony áll fenn e körülmény felmerülése és a későbbi járat késése vagy törlése között, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia, figyelembe véve többek között a szóban forgó repülőgép érintett üzemeltető légi fuvarozó általi üzemeltetésének módját.

                  3)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, ugyanezen rendelet (14) preambulumbekezdésével összefüggésben, akként kell értelmezni, hogy az, hogy a légi fuvarozó egy utasnak azzal az indokkal, hogy az őt szállító repülőgépen rendkívüli körülmény merült fel, egy másik, általa üzemeltetett járatra biztosít átfoglalást, aminek folytán ezen utas az eredetileg tervezetthez képest egy nappal később érkezik meg, nem tekinthető olyan „észszerű intézkedésnek”, amely e légi fuvarozót mentesíti az e rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 7. cikkének(1) bekezdése szerinti kártalanítási kötelezettsége alól, kivéve ha nem volt egyetlen más átfoglalási lehetőség sem egy saját maga vagy valamely másik légi fuvarozó által üzemeltetett közvetlen vagy csatlakozást magában foglaló járatra, amely kisebb késéssel érkezik, mint az érintett légi fuvarozó következő járata, vagy ha ezen átfoglalás megvalósítása e légi fuvarozó számára az adott időpontban a vállalkozásának kapacitását tekintve elviselhetetlen áldozatokkal járt volna, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 148., 2019.4.29.


title: C-115/19. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. június 11-i ítélete – China Construction Bank Corp. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Groupement des cartes bancaires (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Felszólalás – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Az ütköző megjelölések hasonlóságának értékelése – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének értékelése)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/13

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. június 11-i ítélete – China Construction Bank Corp. kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Groupement des cartes bancaires
      (C-115/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Felszólalás - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - Az ütköző megjelölések hasonlóságának értékelése - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének értékelése)
      (2020/C 271/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: China Construction Bank Corp. (képviselők: A. Carboni és J. Gibbs solicitors)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: J. Ivanauskas és D. Botis meghatalmazottak), Groupement des cartes bancaires (képviselő: C. Herissay Ducamp avocate)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. december 6-i China Construction Bank kontra EUIPO – Groupement des cartes bancaires (CCB) ítéletét (T-665/17, EU:T:2018:879) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2017. június 14-i határozatát (R 2265/2016-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  3)

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) saját költségein felül viseli a China Construction Bank Corp. részéről a jelen fellebbezés keretében felmerült költségeket és a China Construction Bank Corp. részéről az elsőfokú eljárás keretében felmerült költségek felét.

                  4)

                  A Groupement des cartes bancaires saját költségein felül viseli a China Construction Bank Corp. részéről az elsőfokú eljárás keretében felmerült költségek felét.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: C-142/19. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 18 -i ítélete – Dovgan GmbH kontra Monolith Frost GmbH, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – A PLOMBIR európai uniós szóvédjegy törlése iránti kérelem – A törlési kérelem elutasítása – Indokolási kötelezettség – A tények és bizonyítékok elferdítése)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/13

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 18 -i ítélete – Dovgan GmbH kontra Monolith Frost GmbH, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-142/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A PLOMBIR európai uniós szóvédjegy törlése iránti kérelem - A törlési kérelem elutasítása - Indokolási kötelezettség - A tények és bizonyítékok elferdítése)
      (2020/C 271/18)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Dovgan GmbH (képviselő: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: Monolith Frost GmbH (képviselők: E. Liebich és S. Labesius Rechtsanwälte), az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2.

                  A Dovgan GmbH saját költségein felül viseli a Monolith Frost GmbH részéről felmerült költségeket is.

                  3.

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 263., 2019.8.5.


title: C-146/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SCT, d.d, csődeljárás alatt kontra Szlovén Köztársaság (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 90. és 273. cikk – Adóalap – Csökkentés – Megtagadás – Nemfizetés – A követelését az adóssal szemben indított csődeljárásban be nem jelentő adóalany – Az adósemlegesség és az arányosság elve – Közvetlen hatály)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/14

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SCT, d.d, csődeljárás alatt kontra Szlovén Köztársaság
      (C-146/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 90. és 273. cikk - Adóalap - Csökkentés - Megtagadás - Nemfizetés - A követelését az adóssal szemben indított csődeljárásban be nem jelentő adóalany - Az adósemlegesség és az arányosság elve - Közvetlen hatály)
      (2020/C 271/19)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SCT, d.d, csődeljárás alatt

         Alperes: Szlovén Köztársaság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkének (1) bekezdését és 273. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében megtagadják az adóalanytól a behajthatatlan követelés után felszámított hozzáadottérték-adó csökkentéséhez való jogot, amennyiben a hitelezőjével szemben indított csődeljárásban nem jelentette be e követelést, még akkor is, ha ezen adóalany bizonyítja, hogy az említett követelés még annak bejelentése esetén sem került volna behajtásra.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 90. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróságnak – arra vonatkozó kötelezettsége alapján, hogy megtegye a megfelelő intézkedéseket e rendelkezés végrehajtásának biztosítása érdekében – a nemzeti jogot e rendelkezéssel összhangban kell értelmeznie, vagy ha az ilyen összhangban álló értelmezés lehetetlen, mellőznie kell a nemzeti jog bármely rendelkezésének alkalmazását, amelynek alkalmazása az említett rendelkezéssel ellentétes eredményre vezetne.

         (1)  HL C 148., 2019.4.29.


title: C-206/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 11-i ítélete (az Administratīvā rajona tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „KOB” SIA kontra Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk – A letelepedés szabadsága és a tőke szabad mozgása – 2006/123/EK irányelv – Mezőgazdasági földterületek gazdálkodás céljából történő megszerzése Lettországban – Előzetes engedélyezési rendszer a jogi személyek számára – Kizárólag a más tagállam állampolgárainak irányítása alatt álló vagy ilyenek által képviselt jogi személyekre alkalmazandó különös feltételek – Lakóhelyre és a Lett Köztársaság hivatalos nyelvének ismeretére vonatkozó követelmény – Az állampolgárság alapján történő közvetlen hátrányos megkülönböztetés)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/15

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 11-i ítélete (az Administratīvā rajona tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „KOB” SIA kontra Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija
      (C-206/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk - A letelepedés szabadsága és a tőke szabad mozgása - 2006/123/EK irányelv - Mezőgazdasági földterületek gazdálkodás céljából történő megszerzése Lettországban - Előzetes engedélyezési rendszer a jogi személyek számára - Kizárólag a más tagállam állampolgárainak irányítása alatt álló vagy ilyenek által képviselt jogi személyekre alkalmazandó különös feltételek - Lakóhelyre és a Lett Köztársaság hivatalos nyelvének ismeretére vonatkozó követelmény - Az állampolgárság alapján történő közvetlen hátrányos megkülönböztetés)
      (2020/C 271/20)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā rajona tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„KOB” SIA

         Alperes: Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

         Rendelkező rész

      A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9., 10. és 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az olyan jogi személynek az e tagállam területén található mezőgazdasági földterület megszerzéséhez való jogát, amelynek a tagja vagy az együttesen a szavazati jogok több mint felét képviselő tagjai, illetve amelynek a képviseletére jogosult személyek más tagállamok állampolgárai, annak rendeli alá, hogy e tagok és képviselők egyrészt az említett tagállam lakosaként való nyilvántartásba vételükről igazolást, és másrészt olyan okiratot nyújtsanak be, amely igazolja, hogy ugyanezen tagállam hivatalos nyelvét ismerik annyira, hogy legalább képesek legyenek a mindennapi és a szakmai élet témáiban beszélgetést folytatni.

         (1)  HL C 155., 2019.5.6.


title: C-219/19. Sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) (Előzetes döntéshozatal – Építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – 2014/24/EU irányelv – Szolgáltatási szerződés odaítélésére irányuló eljárás – Építészeti és mérnöki szolgáltatások – A 19. cikk (1) bekezdése és a 80. cikk (2) bekezdése – A részvétel lehetőségét kizárólag bizonyos jogi formában létrejött gazdasági szereplőkre korlátozó nemzeti szabályozás)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/15

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)
      (C-219/19. Sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - 2014/24/EU irányelv - Szolgáltatási szerződés odaítélésére irányuló eljárás - Építészeti és mérnöki szolgáltatások - A 19. cikk (1) bekezdése és a 80. cikk (2) bekezdése - A részvétel lehetőségét kizárólag bizonyos jogi formában létrejött gazdasági szereplőkre korlátozó nemzeti szabályozás)
      (2020/C 271/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

         Alperesek: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Rendelkező rész

      A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 19. cikkének (1) bekezdését és 80. cikkének (2) bekezdését ezen irányelv (14) preambulumbekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely kizárja annak lehetőségét, hogy nonprofit jogalanyok mérnöki és építészeti szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési eljárásban vegyenek részt, noha a nemzeti jog értelmében e jogalanyok jogosultak az érintett szerződés tárgyát képező szolgáltatások nyújtására.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-242/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunalul Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CHEP Equipment Pooling NV kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 17. cikk (2) bekezdésének g) pontja – Birtokba vehető dolog Európai Unión belül szolgáltatásnyújtás céljából való továbbítása – 170. és 171. cikk – A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok héa-visszatérítéshez való joga – 2008/9/EK irányelv – A „nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalany” fogalma – A visszatérítés helye szerinti tagállamban héanyilvántartásba nem vett adóalany)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/16

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunalul Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CHEP Equipment Pooling NV kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (C-242/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 17. cikk (2) bekezdésének g) pontja - Birtokba vehető dolog Európai Unión belül szolgáltatásnyújtás céljából való továbbítása - 170. és 171. cikk - A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok héa-visszatérítéshez való joga - 2008/9/EK irányelv - A „nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalany” fogalma - A visszatérítés helye szerinti tagállamban héanyilvántartásba nem vett adóalany)
      (2020/C 271/22)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CHEP Equipment Pooling NV

         Alperesek: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Serviciul Soluţionare Contestaţii, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2008. február 12-i 2008/8/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 17. cikke (2) bekezdésének g) pontját úgy kell értelmezni, hogy nem tekinthető Közösségen belüli termékértékesítésnek az adóalany által valamely tagállamból származó termékeknek a visszatérítés helye szerinti tagállamba a célból való továbbítása, hogy ezen adóalany e termékek ez utóbbi tagállamban történő bérbeadására irányuló szolgáltatásokat nyújtson, amennyiben az említett termékek ilyen szolgáltatásnyújtásra való felhasználása ideiglenes, és azokat az említett adóalany letelepedési helye szerinti tagállamból adták fel vagy szállították el.

                  2)

                  A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottérték-adóvisszatérítés [helyesen: hozzáadottértékadó-visszatérítés] részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az, hogy valamely tagállam egy másik tagállamban letelepedett adóalanytól pusztán azzal az indokkal tagadja meg a hozzáadottértékadó-visszatérítéshez való jogot, hogy ezen adóalany a visszatérítés helye szerinti tagállamban a hozzáadottértékadó-nyilvántartásban szerepel, vagy abban szerepelnie kell.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-328/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Porin kaupunki által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – 2004/18/EK irányelv – Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja – Közbeszerzési szerződések a szállítási szolgáltatások területén – Önkormányzatok közötti, szociális és egészségügyi szolgáltatások szervezésére és nyújtására vonatkozó, a finn jog értelmében vett úgynevezett „felelős önkormányzat” modelljén alapuló együttműködési megállapodás – A szervezés felelősségének átruházása az egyik önkormányzatra az érintett együttműködés övezetében – In house szerződés – Szállítási szolgáltatások ajánlattételi felhívás közzététele nélküli odaítélése a teljes mértékben a felelős önkormányzat tulajdonában lévő társaságnak)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/17

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. június 18-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Porin kaupunki által indított eljárás
      (C-328/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - 2004/18/EK irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja - Közbeszerzési szerződések a szállítási szolgáltatások területén - Önkormányzatok közötti, szociális és egészségügyi szolgáltatások szervezésére és nyújtására vonatkozó, a finn jog értelmében vett úgynevezett „felelős önkormányzat” modelljén alapuló együttműködési megállapodás - A szervezés felelősségének átruházása az egyik önkormányzatra az érintett együttműködés övezetében - In house szerződés - Szállítási szolgáltatások ajánlattételi felhívás közzététele nélküli odaítélése a teljes mértékben a felelős önkormányzat tulajdonában lévő társaságnak)
      (2020/C 271/23)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein hallinto-oikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Porin kaupunki

         Az eljárásban részt vesz: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan megállapodás, amelynek értelmében az abban részes önkormányzatok maguk közül az egyikre bízzák valamely, ezen önkormányzatok javára nyújtandó szolgáltatás megszervezésének felelősségét, azon okból nem tartozik a 2004/18 irányelv hatálya alá, hogy az az EUSZ 4. cikk (2) bekezdése értelmében vett és a 2016. december 21-i Remondis ítéletben (C-51/15, EU:C:2016:985) értelmezett hatáskör-átruházásnak minősül.

                  2)

                  A 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan megállapodás, amelynek értelmében az abban részes önkormányzatok maguk közül az egyikre bízzák valamely, ezen önkormányzatok javára nyújtandó szolgáltatás megszervezésének felelősségét, lehetővé teszi, hogy ezt az önkormányzatot az említett átruházást követő odaítélések során ajánlatkérő hatóságnak lehessen minősíteni, és amely feljogosíja arra, hogy az olyan szolgáltatások nyújtását, amelyek nem csak a saját, hanem más önkormányzatok szükségleteit is kielégítik, egy in house szervezetre bízza, míg e hatáskör-átruházás nélkül az említett önkormányzatoknak maguknak kellett volna kielégíteniük saját szükségleteiket.

         (1)  HL C 220., 2019.7.1.


title: C-340/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 18-i ítélete (az Augstākā tiesa [Senāts] [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Hydro Energo” (Előzetes döntéshozatal – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 7407 vámtarifaszám – Rézrúd és -profil – Melegen hengerelt, téglalap alakú, rézből vagy rézötvözetből készült ingot)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/18

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. június 18-i ítélete (az Augstākā tiesa [Senāts] [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Hydro Energo”
      (C-340/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 7407 vámtarifaszám - Rézrúd és -profil - Melegen hengerelt, téglalap alakú, rézből vagy rézötvözetből készült ingot)
      (2020/C 271/24)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Valsts ieņēmumu dienests

         Alperes: SIA „Hydro Energo”

         Rendelkező rész

      A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletnek a 2011. szeptember 27-i 1006/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletből eredő változata I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 7407 vámtarifaszámát úgy kell értelmezni, hogy a téglalap alakú, rézből vagy rézötvözetből készült ingot, amelynek vastagsága meghaladja a szélessége egytizedét, és amelyet melegen hengereltek, ugyanakkor keresztmetszetében szabálytalan pórusok, üregek és repedések vannak, e vámtarifaszám alá tartozhat.

         (1)  HL C 220., 2019.7.1.


title: C-448/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WT kontra Subdelegación del Gobierno en Guadalajara (Előzetes döntéshozatal – Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása – 2003/109/EK irányelv – 12. cikk – Kiutasítási határozat huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személlyel szemben történő meghozatala – Figyelembe veendő elemek – Nemzeti ítélkezési gyakorlat – Ezen elemek figyelembevételének hiánya – Összeegyeztethetőség – 2001/40/EK irányelv – A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismerése – Relevancia)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/19

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WT kontra Subdelegación del Gobierno en Guadalajara
      (C-448/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása - 2003/109/EK irányelv - 12. cikk - Kiutasítási határozat huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező személlyel szemben történő meghozatala - Figyelembe veendő elemek - Nemzeti ítélkezési gyakorlat - Ezen elemek figyelembevételének hiánya - Összeegyeztethetőség - 2001/40/EK irányelv - A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismerése - Relevancia)
      (2020/C 271/26)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WT

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Guadalajara

         Rendelkező rész

      A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv 12. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely – ahogyan azt a nemzeti ítélkezési gyakorlat a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelvre való hivatkozással értelmezi – előírja bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező olyan harmadik országbeli állampolgár kiutasítását, aki legalább egy év szabadságvesztés-büntetéssel büntetendő bűncselekményt követett el, anélkül hogy meg kellene vizsgálni, hogy e harmadik országbeli állampolgár tényleges és kellően súlyos veszélyt jelent-e a közrendre vagy a közbiztonságra, és hogy figyelembe kellene venni az e tagállam területén való tartózkodása időtartamát, életkorát, az érintett személyre és családtagjaira gyakorolt következményeket, valamint a tartózkodási helye szerinti tagállamhoz való kötődését vagy a származási országához fűződő kapcsolatok hiányát.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-472/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vert Marine SAS kontra Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances (Előzetes döntéshozatal – Koncessziós szerződések odaítélési eljárásai – 2014/23/EU irányelv – A 38. cikk (9) bekezdése – Valamely kizárási ok által érintett gazdasági szereplő megbízhatósága helyreállításának bizonyítására irányuló korrekciós intézkedések rendszere – A valamely kötelező kizárási ok által érintett gazdasági szereplőnek a koncessziós szerződések odaítélési eljárásaiban való részvételét öt évre megtiltó nemzeti szabályozás – A megtett korrekciós intézkedésekre vonatkozó bizonyíték szolgáltatása bármely lehetőségének kizárása e gazdasági szereplők tekintetében)

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/20

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. június 11-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vert Marine SAS kontra Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances
      (C-472/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Koncessziós szerződések odaítélési eljárásai - 2014/23/EU irányelv - A 38. cikk (9) bekezdése - Valamely kizárási ok által érintett gazdasági szereplő megbízhatósága helyreállításának bizonyítására irányuló korrekciós intézkedések rendszere - A valamely kötelező kizárási ok által érintett gazdasági szereplőnek a koncessziós szerződések odaítélési eljárásaiban való részvételét öt évre megtiltó nemzeti szabályozás - A megtett korrekciós intézkedésekre vonatkozó bizonyíték szolgáltatása bármely lehetőségének kizárása e gazdasági szereplők tekintetében)
      (2020/C 271/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vert Marine SAS

         Alperesek: Premier ministre, Ministre de l'Économie et des Finances

         Rendelkező rész

                  1)

                  A koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 38. cikkének (9) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely egy olyan gazdasági szereplő számára, akit jogerősen elítéltek az ezen irányelv 38. cikkének (4) bekezdésében felsorolt bűncselekmények egyike miatt, és ezen okból automatikusan kizárják a koncessziós szerződések odaítélési eljárásaiban való részvételből, nem teszi lehetővé, hogy az arra vonatkozó bizonyítékkal szolgáljon, hogy megtette azokat a megfelelési intézkedéseket, amelyek alkalmasak megbízhatósága helyreállításának igazolására.

                  2)

                  A 2014/23 irányelv 38. cikkének (9) és (10) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, hogy a gazdasági szereplő által tett korrekciós intézkedések megfelelő jellegének vizsgálatát az igazságügyi hatóságokra bízzák, feltéve hogy az e tekintetben bevezetett nemzeti szabályozás tiszteletben tartja az ezen irányelv 38. cikkének (9) bekezdésében előírt valamennyi követelményt, és az alkalmazandó eljárás összeegyeztethető a koncessziós szerződések odaítélésére irányuló eljárásban kitűzött határidőkkel. Egyébiránt a 2014/23 irányelv 38. cikkének (9) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az igazságügyi hatóságok számára, hogy egy személyt mentesítsenek a koncessziós szerződések odaítélésére irányuló eljárásokban való részvételre vonatkozó, valamely büntetőügyben történő elítélését követő automatikus tilalom alól, megszüntessék e tilalmat, illetve e személyt mentesítsék a büntetett előéletnek a bűnügyi nyilvántartásban történő megemlítése alól, feltéve hogy ezek a bírósági eljárások ténylegesen megfelelnek az e szabályozás által támasztott feltételeknek és az általa követett célkitűzéseknek, és amennyiben egy gazdasági szereplő részt kíván venni valamely, koncessziós szerződések odaítélésére irányuló eljárásban, különösen azt teszik lehetővé, hogy e személy hasznos időben mentesüljön az őt sújtó tilalom alól, kizárólag az e szereplő által hivatkozott, és a hatáskörrel rendelkező igazságügyi hatóság által önmagában az e rendelkezésben előírt követelményeknek megfelelően értékelt korrekciós intézkedések megfelelő jellegére tekintettel, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19.


title: C-128/20. sz. ügy: A Landesgericht Klagenfurt (Ausztria) által 2020. február 19-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GSMB Invest GmbH & Co. KG kontra Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/21

      A Landesgericht Klagenfurt (Ausztria) által 2020. február 19-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GSMB Invest GmbH & Co. KG kontra Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.
      (C-128/20. sz. ügy)
      (2020/C 271/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Klagenfurt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GSMB Invest GmbH & Co. KG

         Alperes: Auto Krainer Gesellschaft m.b.H.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a 715/2007 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése értelmében nem elfogadható a jármű olyan felszerelése, amely szerint a kipufogógáz-visszavezető szelep, tehát egy, a kibocsátásokat valószínűsíthetően befolyásoló alkatrész úgy van megtervezve, hogy a kipufogógáz-visszavezetési szintet, tehát a visszavezetett kipufogógáz mértékét úgy szabályozzák, hogy csak 15 oC és 33 oC között és csak 1 000 méter alatt biztosít károsanyagszegény üzemmódot, e hőmérsékleti tartományon kívül pedig 10 oC hőmérsékletváltozás, 1 000 méter felett pedig 250 méter magasságváltozás alatt csökkentik lineárisan 0-ra, tehát az NOx-kibocsátások meghaladják a 715/2007 rendeletben megállapított határértéket?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében szereplő „a motor sérülés vagy baleset elleni védelme” kifejezést, hogy a különösen a kipufogógáz-visszavezető szelephez, a kipufogógáz-visszavezető hűtőhöz és a dízelrészecske-szűrőhöz hasonló alkatrészek kímélését szolgáló kipufogógáz-stratégia nem felel meg az eltérést megengedő rendelkezéseknek?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a kibocsátáscsökkentő berendezések teljes mértékű működését csak 15 oC és 33 oC közötti hőmérsékleti tartományban és 1 000 méter alatt biztosító (úgynevezett „hőtartomány”) és ezért Európában, különösen Ausztriában az év nagy részében nem teljes mértékben működő kipufogógáz-stratégia nem felel meg az 5. cikk (1) bekezdése szerinti előírásnak (a jármű működése rendes használat során), és tiltott hatástalanító berendezésnek minősül?

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.


title: C-134/20. sz. ügy: A Landesgericht Eisenstadt (Ausztria) által 2020. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IR kontra Volkswagen AG

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/21

      A Landesgericht Eisenstadt (Ausztria) által 2020. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IR kontra Volkswagen AG
      (C-134/20. sz. ügy)
      (2020/C 271/29)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Eisenstadt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IR

         Alperes: Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  a)

                  Úgy kell-e értelmezni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a 715/2007 rendelet 1. cikkének (1) bekezdése értelmében nem elfogadható a jármű olyan felszerelése, amely szerint a kipufogógáz-visszavezető szelep, tehát egy, a kibocsátásokat valószínűsíthetően befolyásoló alkatrész úgy van kialakítva, hogy az a kipufogógáz-visszavezetési szintet, tehát a visszavezetett kipufogógáz mértékét úgy szabályozza, hogy csak 15 oC és 33 oC között és csak 1 000 méter magasság alatt biztosít károsanyag-szegény üzemmódot, e hőmérsékleti tartományon kívül pedig 10 oC hőmérsékletváltozás, – 1 000 méter magasság felett pedig 250 méter magasságváltozás – alatt lineárisan 0-ra csökkenti, tehát az NOx-kibocsátások meghaladják 715/2007 rendeletben megállapított határértéket?

                  b)

                  Lényeges-e az a) kérdés értelésének szempontjából, hogy a járműnek az a) kérdésben említett felszerelésére a motor károsodástól való megóvása érdekében van szükség?

                  c)

                  Lényeges-e továbbá a b) kérdés értékelésének szempontjából, hogy a motor azon alkatrésze, amelyet a károsodástól meg kell óvni, a kipufogógáz-visszavezető szelep?

                  d)

                  Lényeges-e az a) kérdés értékelése szempontjából, hogy a járműnek az a) kérdésben említett berendezését már a jármű gyártásakor beépítették-e, vagy a kipufogógáz-visszavezető szelepnek az első kérdésben említett szabályozóját a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 3. cikke (2) bekezdésének értelmében kijavításként kell a járműbe építeni?

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.

         (2)  HL 1999. L 171., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 223. o.


title: C-167/20. P sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-320/18. sz., WD kontra EFSA ügyben 2020. február 12-én hozott ítélete ellen WD által 2020. április 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/22

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-320/18. sz., WD kontra EFSA ügyben 2020. február 12-én hozott ítélete ellen WD által 2020. április 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-167/20. P sz. ügy)
      (2020/C 271/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: WD (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2020. február 12-i, T-320/18. sz. ügyben hozott ítéletét;

                  —

                  következésképpen adjon helyt a fellebbező elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmeinek;

                  —

                  semmisítse meg az AESE ügyvezető igazgatója által szerződéskötésre jogosult hatóság minőségében 2017. július 14-én hozott azon határozatot, amelyből kitűnik, hogy a fellebbező nem szerepel a 2017. évi átsorolási időszakban előléptetett alkalmazottak között;

                  —

                  semmisítse meg a szerződéskötésre jogosult hatóság 2018. február 9-i azon határozatát, amely elutasítja a 2017. július 14-i határozattal szemben 2017. október 10-én benyújtott panaszt;

                  —

                  semmisítse meg az AESE ügyvezető igazgatója által szerződéskötésre jogosult hatóság minőségében 2017. augusztus 9-én hozott, a fellebbezővel 2017. augusztus 10-én közölt, a fellebbező munkaszerződésének meghosszabbítását mellőző határozatot;

                  —

                  semmisítse meg a szerződéskötésre jogosult hatóság 2018. március 12-i, a 2017. augusztus 9-i határozattal szemben 2017. november 10-én benyújtott panaszt elutasító határozatát;

                  —

                  ítéljen meg kártérítést a keletkezett károkért;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze mindkét eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az EFSA által 2017. július 14-én hozott, a fellebbezőnek a 2017. évi átsorolási időszakban az AST 6 besorolási fokozatba való átsorolására vonatkozó határozattal kapcsolatban az első jogalap az alkalmazandó eljárási szabályok megsértésére és különösen a jogalapok elfogadhatóságával kapcsolatos szabályok és az indokolási kötelezettség megsértésére, valamint az iratok elferdítésére vonatkozik. A második jogalap az alkalmazandó szabályozási keret (az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 54. cikke, a 2008. április 22-i határozat és a 2010. június 30-i iránymutatás) megsértésére, a bizonyítékok felvételére vonatkozó szabályok megsértésére és az indokolási kötelezettség megsértésére vonatkozik.
      Az EFSA által 2017. augusztus 9-én hozott, a fellebbező szerződése meghosszabbításának elmaradására vonatkozó határozattal kapcsolatban az első jogalap a 2012. december 8-i határozat megsértésére vonatkozik. A második jogalap a gondoskodási kötelezettség megsértésére és a 2017. március 7-i utasítás megsértésére, valamint az iratok elferdítésére vonatkozik. A harmadik jogalap a nyilvánvaló értékelési hiba és a hatáskörrel való visszaélés fogalmának megsértésére, az iratok elferdítésére és a bizonyítékok felvételére vonatkozó szabályok megsértésére vonatkozik.


title: C-188/20. sz. ügy: A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. április 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JG és társai, törvényes képviselői: MI és LH kontra OP, az Azurair GmbH felszámolója

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/23

      A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. április 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JG és társai, törvényes képviselői: MI és LH kontra OP, az Azurair GmbH felszámolója
      (C-188/20. sz. ügy)
      (2020/C 271/31)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Fellebbezők: JG, LH, MI és NJ, törvényes képviselői: MI és LH

         A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: OP, az Azurair GmbH felszámolója

         Beavatkozó: alltours flugreisen gmbh

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Rendelkezik-e az utas a 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett „megerősített helyfoglalással”, ha a vele szerződéses jogviszonyban álló utazásszervezőtől a 261/2004 rendelet 2. cikkének g) pontja értelmében vett „más olyan igazolást” kapott, amellyel egy bizonyos, indulási és érkezési hely, indulási és érkezési időpont, valamint járatszám szerint meghatározott légi járattal történő szállításra vállalnak kötelezettséget anélkül, hogy az utazásszervező e járatra vonatkozó helyfoglalást végzett volna az érintett légifuvarozónál, és e légifuvarozó a helyfoglalást megerősítette volna?

                  2)

                  Valamely légifuvarozó már akkor a 261/2004 rendelet 2. cikkének b) pontja értelmében vett üzemeltető légifuvarozónak minősül az utas vonatkozásában, ha ezen utas szerződéses jogviszonyban áll ugyan egy olyan utazásszervezővel, amely egy bizonyos, indulási és érkezési hely, indulási és érkezési időpont, valamint járatszám szerint meghatározott légi járattal történő szállításra vállalt kötelezettséget az utas felé, az utazásszervező azonban nem foglalt ülőhelyet az utas részére, és azáltal e járat tekintetében nem hozott létre a légifuvarozóval fennálló szerződéses jogviszonyt?

                  3)

                  Járat törlése vagy jelentős késéssel történő érkezés miatt nyújtandó kártalanítás tekintetében következhet-e a járatnak a 261/2004 rendelet 2. cikkének h) pontja, 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja, 7. cikke (1) bekezdésének második mondata és (2) bekezdése értelmében vett „eredetileg tervezett érkezési ideje”„más olyan igazolásból”, amelyet egy utazásszervező állított ki egy utas részére, vagy e tekintetben a 261/2004 rendelet 2. cikkének f) pontja szerinti jegyet kell figyelembe venni?

                  4)

                  A 261/2004 rendelet 2. cikkének l) pontja és 5. cikkének (1) bekezdése értelmében vett járattörlésről van-e szó, ha az üzemeltető légifuvarozó a szervezett utazás keretében foglalt járatot ugyanazon napra legalább két óra tíz perccel előrehozza?

                  5)

                  Csökkentheti-e az üzemeltető légifuvarozó a 261/2004 rendelet 7. cikkének (1) bekezdése szerinti kártalanítást a rendelet 7. cikkének (2) bekezdése alapján, ha a járat előrehozásának időtartama az ott megjelölt időtartamokon belül marad?

                  6)

                  A járat előrehozásáról az utazás kezdete előtt adott tájékoztatás esetében a 261/2004 rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja és 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett átfoglalás felajánlásáról van-e szó?

                  7)

                  Kötelezi-e a 2004. február 11-i 261/2004 rendelet 14. cikkének (2) bekezdése az üzemeltető légifuvarozót arra, hogy tájékoztatást adjon az utasnak arról, hogy pontosan milyen cégnév és cím alatt milyen – a távolság alapján lépcsőzetesen megállapított – összeget követelhet, és hogy adott esetben milyen dokumentumokat kell mellékelnie a kérelméhez?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.)


title: C-196/20. sz. ügy: A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. május 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eurowings GmbH kontra Flightright GmbH

text:
               17.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/24

      A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. május 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eurowings GmbH kontra Flightright GmbH
      (C-196/20. sz. ügy)
      (2020/C 271/32)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Eurowings GmbH

         A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: Flightright GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Rendelkezik-e az utas a 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett „megerősített helyfoglalással”, ha a vele szerződéses jogviszonyban álló utazásszervezőtől a 261/2004 rendelet 2. cikkének g) pontja értelmében vett „más olyan igazolást” kapott, amellyel egy bizonyos, indulási és érkezési hely, indulási és érkezési időpont, valamint járatszám szerint meghatározott légi járattal történő szállításra vállalnak kötelezettséget anélkül, hogy az utazásszervező e járatra vonatkozó helyfoglalást végzett volna az érintett légifuvarozónál, és e légifuvarozó a helyfoglalást megerősítette volna?

                  2)

                  Valamely légifuvarozó már akkor a 261/2004 rendelet 2. cikkének b) pontja értelmében vett üzemeltető légifuvarozónak minősül az utas vonatkozásában, ha ezen utas szerződéses jogviszonyban áll ugyan egy olyan utazásszervezővel, amely egy bizonyos, indulási és érkezési hely, indulási és érkezési időpont, valamint járatszám szerint meghatározott légi járattal történő szállításra vállalt kötelezettséget az utas felé, az utazásszervező azonban nem foglalt ülőhelyet az utas részére, és azáltal e járat tekintetében nem hozott létre a légifuvarozóval fennálló szerződéses jogviszonyt?

                  3)

                  Járat törlése vagy jelentős késéssel történő érkezés miatt nyújtandó kártalanítás tekintetében következhet-e a járatnak a 261/2004 rendelet 2. cikkének h) pontja, 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja, 7. cikke (1) bekezdésének második mondata és (2) bekezdése értelmében vett „eredetileg tervezett érkezési ideje”„más olyan igazolásból”, amelyet egy utazásszervező állított ki egy utas részére, vagy e tekintetben a 261/2004 rendelet 2. cikkének f) pontja szerinti jegyet kell figyelembe venni?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.)