title: C-207/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Commissione tributaria di primo grado di Bolzano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rotho Blaas Srl kontra Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (Előzetes döntéshozatal – Közös kereskedelempolitika – A Kínai Népköztársaságból származó bizonyos termékekre vonatkozó végleges dömpingellenes vám – A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) vitarendezési testülete által az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezménnyel összeegyeztethetetlennek ítélt dömpingellenes vám)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/12

      A Bíróság (első tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Commissione tributaria di primo grado di Bolzano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rotho Blaas Srl kontra Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
      (C-207/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös kereskedelempolitika - A Kínai Népköztársaságból származó bizonyos termékekre vonatkozó végleges dömpingellenes vám - A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) vitarendezési testülete által az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezménnyel összeegyeztethetetlennek ítélt dömpingellenes vám))
      (2018/C 455/18)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Commissione tributaria di primo grado di Bolzano

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rotho Blaas Srl

         Alperes: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

         Rendelkező rész

      Az első kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintheti a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet, a 91/2009 rendelet módosításáról szóló, 2012. október 4-i 924/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet vagy a Kínai Népköztársaságból származó, valamint – kiterjesztés alapján – a Malajziában feladott, akár Malajziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az 1225/2009 rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló, 2015. március 26-i (EU) 2015/519 bizottsági végrehajtási rendelet érvényességét.

         (1)  HL C 277., 2017.8.21.


title: C-249/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. október 17-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair Ltd kontra The Revenue Commissioners (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – Az adóalany fogalma – Holdingtársaság – Az előzetesen felszámított adó levonása – Egy másik társaság részvényei megszerzésének céljából kifizetett, tanácsadási szolgáltatásokhoz kapcsolódó költségek – A szerző társaság azon szándéka, hogy a céltársaság számára ügyvezetési szolgáltatásokat nyújtson – E szolgáltatások nyújtásának elmaradása – A nyújtott szolgáltatásokat terhelő héa levonásához való jog)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/13

      A Bíróság (első tanács) 2018. október 17-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair Ltd kontra The Revenue Commissioners
      (C-249/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - Az adóalany fogalma - Holdingtársaság - Az előzetesen felszámított adó levonása - Egy másik társaság részvényei megszerzésének céljából kifizetett, tanácsadási szolgáltatásokhoz kapcsolódó költségek - A szerző társaság azon szándéka, hogy a céltársaság számára ügyvezetési szolgáltatásokat nyújtson - E szolgáltatások nyújtásának elmaradása - A nyújtott szolgáltatásokat terhelő héa levonásához való jog))
      (2018/C 455/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ryanair Ltd

         Alperes: The Revenue Commissioners

         Rendelkező rész

      A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv 4. és 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok az alapügyben szereplőhöz hasonló társaság számára, amely egy másik társaság összes részvényét abból a célból kívánja megszerezni, hogy olyan gazdasági tevékenységet gyakoroljon, amelynek lényege, hogy ez utóbbi társaság részére hozzáadottértékadó-köteles (héa) ügyvezetési szolgáltatásokat nyújtson, biztosítja a tanácsadási szolgáltatásokra vonatkozó, egy nyílt vételi ajánlat keretében felmerült költségek tekintetében előzetesen felszámított teljes héa levonásához való jogot, még akkor is, ha bizonyossá vált, hogy e gazdasági tevékenység nem került megvalósításra, feltéve hogy e költségek kizárólagos oka a tervezett gazdasági tevékenység volt.

         (1)  HL C 221., 2017.7.10


title: C-393/18. PPU. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. október 17-i ítélete (a High Court of Justice, Family Division (England and Wales) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UD kontra XB (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2201/2003/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdése – Szülői felelősséggel kapcsolatos joghatóság – A „gyermek szokásos tartózkodási helye” fogalma – Fizikai jelenlétre vonatkozó követelmény – Az anya és a gyermek harmadik államban, az anya akarata ellenére történő visszatartása – Az anya és a gyermek alapvető jogainak megsértése)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/18

      A Bíróság (első tanács) 2018. október 17-i ítélete (a High Court of Justice, Family Division (England and Wales) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UD kontra XB
      (C-393/18. PPU. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2201/2003/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdése - Szülői felelősséggel kapcsolatos joghatóság - A „gyermek szokásos tartózkodási helye” fogalma - Fizikai jelenlétre vonatkozó követelmény - Az anya és a gyermek harmadik államban, az anya akarata ellenére történő visszatartása - Az anya és a gyermek alapvető jogainak megsértése))
      (2018/C 455/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UD

         Alperes: XB

         Rendelkező rész

      A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a gyermeknek fizikailag jelen kell lennie valamely tagállamban ahhoz, hogy olyannak lehessen tekinteni, mint aki e rendelkezés értelmében az adott tagállamban szokásos tartózkodási hellyel rendelkezik. Az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló körülmények, feltéve hogy bizonyítást nyernek – így egyrészt az, hogy az apa által az anya sérelmére gyakorolt kényszerítés következtében az anya egy harmadik államban szülte meg gyermeküket, és annak születése óta a gyermekkel együtt ott tartózkodik, másrészt hogy az anya, illetve a gyermek alapvető jogai sérültek –, e tekintetben nem relevánsak.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6


title: C-301/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. október 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia (Tagállami kötelezettségszegés – A 2005. évi csatlakozási okmány – A csatlakozó államok kötelezettségei – Környezet – 1999/31/EK irányelv – A 14. cikk b)pontja – Hulladéklerakó – Azon lerakók bezárása, amelyek nem kaptak engedélyt üzemeltetésére – Lezárási és utógondozási eljárás)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/13

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. október 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia
      (C-301/17. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - A 2005. évi csatlakozási okmány - A csatlakozó államok kötelezettségei - Környezet - 1999/31/EK irányelv - A 14. cikk b)pontja - Hulladéklerakó - Azon lerakók bezárása, amelyek nem kaptak engedélyt üzemeltetésére - Lezárási és utógondozási eljárás))
      (2018/C 455/20)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Nicolae és E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

         Alperes: Románia (R.-H. Radu, E. Gane, L. Liţu, O.-C. Ichim és M. Chicu, később C.-R. Canţăr, E. Gane, L. Liţu, O.-C. Ichim és M. Chicu meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Románia, mivel 68 hulladéklerakó tekintetében nem felelt meg arra vonatkozó kötelezettségének, hogy megtegyen minden, ahhoz szükséges intézkedést, hogy azokat a lerakókat, amelyek a működés folytatásához szükséges engedélyt az irányelv 8. cikke szerint nem kapták meg, a 7. cikk g) pontjának és a 13. cikknek megfelelően a lehető legrövidebb időn belül lezárják, nem teljesítette a hulladéklerakókról szóló 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv 13. cikkével összefüggésben értelmezett 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság Romániát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 239., 2017.7.24.


title: C-566/18. sz. ügy: A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2018. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austrian Airlines AG kontra MG, NF

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/19

      A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2018. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austrian Airlines AG kontra MG, NF
      (C-566/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Handelsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Alperes és fellebbező: Austrian Airlines AG

         Felperesek és ellenérdekű felek: MG, NF

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. és 7. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy a légi járatok utasai a rendelet értelmében ugyanazon foglalás alapján egynél több alkalommal is jogosultak lehetnek kártalanításra, ha törlik azt a járatot, amelyre a légifuvarozó az utasokat átfoglalta, vagy a járat több mint három órát késik, ami azt eredményezi, hogy a rendelet 7. cikke szerinti kártalanítás nem átalányjellegű, hanem függ a járattörlések számától, vagy a járattörlés és következésképpen a késedelem terjedelmétől?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó, ez hogyan egyeztethető össze a Bíróság 2009. november 19-i Sturgeon és társai ítéletében (C-402/07 és C-432/07) (2) lefektetett elvvel, amely szerint a rendelet 5. cikkét akként kell értelmezni, hogy a késéssel érintett járatok utasait a törölt járatok utasaihoz hasonlóknak lehet tekinteni a kártalanítás szabályai szempontjából, ha a Bíróság 2012. október 23-i Nelson és társai ítéletében (C-581/10 és C-629/10) (3) kimondta, hogy a késedelem három órát meghaladó időtartama nem kerül figyelembevételre az átalánykártalanítás kiszámítása során?

         (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)

         (2)  ECLI:EU:C:2009:716

         (3)  ECLI:EU:C:2012:657


title: C-100/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. október 18-i ítélete – Gul Ahmed Textile Mills Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés – Dömping – 397/2004/EK rendelet – Pakisztánból származó pamutféle ágyneműk behozatala – Az eljáráshoz fűződő érdek fennállása)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/9

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. október 18-i ítélete – Gul Ahmed Textile Mills Ltd kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
      (C-100/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Dömping - 397/2004/EK rendelet - Pakisztánból származó pamutféle ágyneműk behozatala - Az eljáráshoz fűződő érdek fennállása))
      (2018/C 455/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (képviselők: L. Ruessmann ügyvéd, J. Beck solicitor)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix meghatalmazott, segítője: R. Bierwagen és C. Hipp Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és N. Kuplewatzky meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Gul Ahmed Textile Mills Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 168., 2017.5.29


title: C-145/17. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. október 18-i ítélete – Internacional de Productos Metálicos, SA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Dömping – A Kínai Népköztársaságból származó vagy Malajziából feladott egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala – A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében megkötött dömpingellenes megállapodás megsértése – Már beszedett végleges dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezése – Nem visszaható hatály – Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése – Személyében érintett személy – Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó rendeleti jellegű jogi aktus)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/9

      A Bíróság (első tanács) 2018. október 18-i ítélete – Internacional de Productos Metálicos, SA kontra Európai Bizottság
      (C-145/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Dömping - A Kínai Népköztársaságból származó vagy Malajziából feladott egyes vas vagy acél kötőelemek behozatala - A Kereskedelmi Világszervezet (WTO) keretében megkötött dömpingellenes megállapodás megsértése - Már beszedett végleges dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezése - Nem visszaható hatály - Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése - Személyében érintett személy - Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó rendeleti jellegű jogi aktus))
      (2018/C 455/14)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Internacional de Productos Metálicos, SA (képviselők: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente és A. Monreal Lasheras abogados)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, M. França és G. Luengo meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Internacional de Productos Metálicos, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 195., 2017.6.19.


title: C-149/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG kontra Michael Strotzer (Előzetes döntéshozatal – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29/EK irányelv – A szellemi tulajdonjogok érvényesítése – 2004/48/EK irányelv – Kártérítés a szerzői jogok fájlmegosztással történő megsértése esetén – A jogosult családtagjai számára hozzáférhető internetkapcsolat – A jogosult felelősség alóli mentesülése anélkül, hogy szükséges lenne pontosítani az internetkapcsolat családtag általi használatának jellegét – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 7. cikk)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/10

      A Bíróság (harmadik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bastei Lübbe GmbH & Co. KG kontra Michael Strotzer
      (C-149/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - A szellemi tulajdonjogok érvényesítése - 2004/48/EK irányelv - Kártérítés a szerzői jogok fájlmegosztással történő megsértése esetén - A jogosult családtagjai számára hozzáférhető internetkapcsolat - A jogosult felelősség alóli mentesülése anélkül, hogy szükséges lenne pontosítani az internetkapcsolat családtag általi használatának jellegét - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 7. cikk))
      (2018/C 455/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht München I

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bastei Lübbe GmbH & Co. KG

         Alperes: Michael Strotzer

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv – ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett – 8. cikkének (1) és (2) bekezdését, és a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, az illetékes nemzeti bíróság által értelmezett olyan nemzeti szabályozás, amely szerint nem állapítható meg azon internetkapcsolat jogosultjának felelőssége, amelyen keresztül a szerzői jogok megsértését fájlmegosztással elkövették, ha a kapcsolat jogosultja legalább egy családtagot megnevez, akinek ehhez az internetkapcsolathoz hozzáférési lehetősége volt, anélkül hogy az említett kapcsolat e családtag általi használatának időpontjáról és jellegéről közelebbi részleteket közölne.

         (1)  HL C 213., 2017.7.3


title: C-153/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra Volkswagen Financial Services (UK) Ltd (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – 168. és 173. cikk – Az előzetesen megfizetett adó levonása – Járművek lízingbeadására irányuló ügyletek – Adóköteles és adómentes ügyletekhez egyaránt felhasznált termékek és szolgáltatások – Az adólevonási jog keletkezése és hatálya – Levonási hányad)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/10

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra Volkswagen Financial Services (UK) Ltd
      (C-153/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - 168. és 173. cikk - Az előzetesen megfizetett adó levonása - Járművek lízingbeadására irányuló ügyletek - Adóköteles és adómentes ügyletekhez egyaránt felhasznált termékek és szolgáltatások - Az adólevonási jog keletkezése és hatálya - Levonási hányad))
      (2018/C 455/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court of the United Kingdom

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Alperes: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkét és 173. cikke (2) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy egyrészt még ha az ingó dolgokra vonatkozó olyan lízingbeadási ügyletekhez kapcsolódó általános költségeket, mint amelyekről az alapügyben szó van, nem az ügyfél által az érintett dolog rendelkezésre bocsátása címén fizetendő összegbe, vagyis a ügylet adóköteles részébe, hanem az ügylet „finanszírozási” része címén fizetendő kamat összegébe, vagyis annak adómentes részébe számítják is bele, ezen általános költségeket a hozzáadottérték-adó (héa) szempontjából e rendelkezésre bocsátás ára alkotóelemeinek kell tekinteni, másrészt pedig a tagállamok nem alkalmazhatnak olyan felosztási módszert, amely figyelmen kívül hagyja az érintett dolognak az értékesítésekor fennálló kezdeti értékét, mivel e módszer nem biztosíthat annál pontosabb felosztást, mint amely a forgalmon alapuló felosztási kritérium alkalmazásából adódna.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6.


title: C-570/18. sz. ügy: A Törvényszék (első kibővített tanács) T-218/17. sz., HF kontra Parlament ügyben 2018. június 29-én hozott ítélete ellen HF által 2018. szeptember 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/20

      A Törvényszék (első kibővített tanács) T-218/17. sz., HF kontra Parlament ügyben 2018. június 29-én hozott ítélete ellen HF által 2018. szeptember 10-én benyújtott fellebbezés
      (C-570/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/29)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: HF (képviselő: A. Tymen ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A bíróság helyezze hatályon kívül a T-218/17. sz. ügyben 2018. június 29-én hozott ítéletet;
                  Következésképpen:

                  —

                  adjon helyt a fellebbező elsőfokú eljárásban előadott kérelmeinek, következésképpen

                  —

                  semmisítse meg a Parlament 2016. június 30-i, a fellebbező segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító határozatát;

                  —

                  kötelezze a másik felet az ex aequo et bono90 000 euróra becsült nem vagyoni kára megtérítésére;

                  —

                  a másik felet kötelezze mindkét fokon az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  —

                  A meghallgatáshoz való jog megsértése – A Charta 41. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.

                  —

                  A Charta 41. cikke (1) bekezdésének megsértése – a fellebbező érveinek elferdítése – Az indokolási kötelezettség elsőfokú bíróság általi megsértése.

                  —

                  A Charta 31. cikke (1) bekezdésének megsértése – A személyzeti szabályzat 12a. cikke (1) és (3) bekezdéseinek, valamint 24. cikkének megsértése.

            Egyébiránt a fellebbező vitatja az elsőfokú bíróság azon döntését, hogy a vitatott határozat megsemmisítésének elmaradása miatt nem adott helyt a fellebbező kártérítési kérelmeinek.


title: C-504/17. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. október 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés – Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása – 2003/96/EK irányelv – 4. és 7. cikk – Minimum adómértékek motorüzemanyagok tekintetében való alkalmazása – 95/60/EK irányelv – Gázolaj és kerozin adóügyi jelölőanyaga – Magánjellegű, kedvtelési célú hajók üzemanyaggal való feltöltése)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/15

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. október 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország
      (C-504/17. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása - 2003/96/EK irányelv - 4. és 7. cikk - Minimum adómértékek motorüzemanyagok tekintetében való alkalmazása - 95/60/EK irányelv - Gázolaj és kerozin adóügyi jelölőanyaga - Magánjellegű, kedvtelési célú hajók üzemanyaggal való feltöltése))
      (2018/C 455/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Tomat és J. Tomkin)

         Alperes: Írország (képviselők: M. Browne, G. Hodge, J. Quaney és A. Joyce meghatalmazottak, segítőik: F. Callanan SC és B. Doherty BL)

         Rendelkező rész

                  1.

                  Írország, mivel a magánjellegű, kedvtelési célú hajók motorhajtóanyagaként felhasznált gázolaj tekintetében nem biztosította az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvben előírt minimum adómértékek alkalmazását, és mivel engedélyezte a jelölőanyaggal ellátott üzemanyag magánjellegű, kedvtelési célú hajókban való felhasználását, jóllehet ezen üzemanyag tekintetében nem áll fenn sem adómentesség, sem jövedékiadó-kedvezmény, megsértette a 2003/96 irányelv 4. és 7. cikkéből, valamint a gázolaj és a kerozin adóügyi jelölőanyagáról szóló, 1995. november 27-i 95/60/EK tanácsi irányelvből eredő kötelezettségeit.

                  2.

                  A Bíróság Írországot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 347., 2017. 10. 16.


title: T-610/18. sz. ügy: 2018. október 9-én benyújtott kereset – ZR kontra EUIPO

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/28

      2018. október 9-én benyújtott kereset – ZR kontra EUIPO
      (T-610/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZR (Alicante, Spanyolország) (képviselők: S. Rodrigues és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a kiválasztási bizottság 2017. december 1-jei határozatát, amely nem vette őt fel a „tartaléklistára”, amely az EUIPO/AD/01/17 – AD 6 –tanácsos a szellemi tulajdon területén versenyvizsga sikeres pályázóinak adatbázisa;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a kiválasztási bizottság 2018. március 7-i, a felperes felülvizsgálati kérelmét elutasító határozatát;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg az EUIPO ügyvezető igazgatója által 2018. június 27-én hozott és a felperessel 2018. június 29-én közölt, a felperes panaszát elutasító határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a személyzeti szabályzat 27. és 29. cikkének és e szabályzat III. melléklete 1. cikkének a) és b) pontjának megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat 30. cikkének és e szabályzat III. melléklete 3. cikkének, valamint a versenyvizsga-szabályzat („a nyílt versenyvizsgákra vonatkozó szabályzat”) 3. cikkének megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes e tekintetben a kiválasztási bizottság tagjainak állítólagosan szabálytalan kijelölésére hivatkozik.

                              —

                              A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy nem tették közzé a kiválasztási bizottság tagjait kinevező határozatokat és a kiválasztási bizottság összes tagjának nevét.

                              —

                              A felperes felhozza a személyzeti bizottság és a kinevezésre jogosult hatóság kiválasztási bizottságon belüli egyenlőtlen képviseletét.

                              —

                              A felperes felhozza még a kiválasztási bizottságon belüli, a nemek egyensúlya szempontjából egyenlőtlen képviseletet is.

                              —

                              Végül e jogalap tekintetében a felperes a kiválasztási bizottság stabilitása és folyamatossága elvének megsértésére is hivatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap nyilvánvaló értékelési hibán, az indoklási kötelezettség megsértésén és az átláthatóság hiányán alapul.

                              —

                              A felperes azt állítja, hogy a kiválasztási bizottság bizonyos tekintetben mulasztást követtet el, és e téren a készségeknek a versenyvizsga-kiírásban szereplő, bizottság általi értékelésére hivatkozik.

                              —

                              A felperes azt állítja, hogy a készséglapon feltüntetett egyes eredmények nem feleltek meg a versenyvizsga-kiírásnak és e téren az átláthatóság hiányát kifogásolja.

                              —

                              A felperes azt is kifogásolja, hogy a készséglap ellentmondó állításokat tartalmazott.


title: C-606/17. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IBA Molecular Italy Srl kontra Azienda ULSS n. 3 és társai (Előzetes döntéshozatal – Árubeszerzésre irányuló közbeszerzés – 2004/18/EK irányelv – Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja – Közbeszerzési szerződés odaítélésére vonatkozó eljáráson kívüli odaítélés – A „visszterhes szerződés” fogalma – A „közjogi intézmény” fogalma)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/16

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. október 18-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IBA Molecular Italy Srl kontra Azienda ULSS n. 3 és társai
      (C-606/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Árubeszerzésre irányuló közbeszerzés - 2004/18/EK irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdésének a) pontja - Közbeszerzési szerződés odaítélésére vonatkozó eljáráson kívüli odaítélés - A „visszterhes szerződés” fogalma - A „közjogi intézmény” fogalma))
      (2018/C 455/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IBA Molecular Italy Srl

         Alperesek: Azienda ULSS n. 3, Regione Veneto, Ministero della Salute, Ospedale dell’Angelo di Mestre

         Az eljárásban részt vesz: Istituto Sacro Cuore Don Calabria di Negrar, Azienda ULSS no 22

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a „visszterhes szerződés” fogalma magában foglalja azt a határozatot, amellyel az ajánlatkérő egy meghatározott gazdasági szereplőnek közvetlenül, tehát közbeszerzési eljárás szervezése nélkül ítéli oda a teljes egészében különböző közigazgatási szerveknek szállítandó áruk gyártására fordított finanszírozást, amely szervek az említett szállító felé a szállítmányonkénti 180 euró átalányösszeg szállítási költség címén való megfizetésén kívül semmilyen ellenszolgáltatás fizetésére nem kötelesek.

                  2)

                  A 2004/18 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját és a 2. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabályozás, amely mivel az egészségügyi szolgáltatási ellátó rendszerben részt vevő más magánjogi jogalanyok általános akkreditációs viszonyaitól eltérő sajátos szerződésekkel szabályozott nemzeti közegészségügyi tervezés rendszerébe illesztésük révén a közkórházakkal egyenértékűnek tekinti a „minősített” magánkórházakat, az említett magánkórházakat azokban az esetekben is kivonja a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó nemzeti és uniós szabályozás hatálya alól, amelyekben a szóban forgó jogalanyokat azzal bízzák meg, hogy az egészségügyi szolgáltatás ellátásához szükséges meghatározott árukat ingyenesen gyártsanak és szállítsanak a közegészségügyi intézményeknek az ezen áruk gyártására és szállítására fordított közfinanszírozás fejében.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22


title: C-610/18. sz. ügy: A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2018. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AFMB Ltd és társai kontra Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/21

      A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2018. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AFMB Ltd és társai kontra Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
      (C-610/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/31)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Centrale Raad van Beroep

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AFMB Ltd és társai

         Alperes: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              A.

                              Úgy kell-e értelmezni az 1408/71/EGK rendelet (1) 14. cikke 2. pontjának a) alpontját, hogy olyan körülmények között, mint amilyenek az alapügyben szerepelnek, a munkavállalóként foglalkoztatott nemzetközi tehergépkocsi vezető

                                          a)

                                          azon fuvarozási vállalkozás utazó személyzete tagjának tekintendő, amely őt felvette, amelynek ténylegesen határozatlan ideig korlátlanul rendelkezésére áll, amely vele szemben a tényleges utasítási jogot gyakorolja, és amelynek ténylegesen viselnie kell a bérköltségeket, vagy

                                          b)

                                          azon vállalkozás utazó személyzete tagjának tekintendő, amely formálisan munkaszerződést kötött vele, és amely részére az a) pontban említett fuvarozási vállalkozással kötött megállapodás alapján díjazást fizetett, és ezzel kapcsolatban az e vállalkozás székhelye szerinti tagállamban, nem pedig az a) pontban említett fuvarozási vállalkozás székhelye szerinti tagállamban fizetett járulékokat, vagy

                                          c)

                                          egyaránt tekintendő az a) pontban említett és a b) pontban említett vállalkozás utazó személyzete tagjának?

                              B.

                              Úgy kell-e értelmezni a 883/2004/EK rendelet (2) 13. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy olyan körülmények között, mint amilyenek az alapügyben szerepelnek, a munkavállalóként foglalkoztatott nemzetközi tehergépkocsi-vezető munkáltatójának

                                          a)

                                          azon fuvarozási vállalkozás tekintendő, amely az érintettet felvette, amelynek az érintett ténylegesen határozatlan ideig korlátlanul rendelkezésére áll, amely az érintettel szemben a tényleges utasítási jogot gyakorolja, és amelynek ténylegesen viselnie kell a bérköltségeket, vagy

                                          b)

                                          azon vállalkozás tekintendő, amely formálisan munkaszerződést kötött a tehergépkocsi-vezetővel, és amely részére az a) pontban említett fuvarozási vállalkozással kötött megállapodás alapján díjazást fizetett, és ezzel kapcsolatban az e vállalkozás székhelye szerinti tagállamban, nem pedig az a) pontban említett fuvarozási vállalkozás székhelye szerinti tagállamban fizetett járulékokat, vagy

                                          c)

                                          egyaránt tekintendő az a) pontban említett és a b) pontban említett vállalkozás?

                  2)

                  Ha olyan körülmények között, mint amilyenek az alapügyben szerepelnek, az első kérdés A. pontjának b) alpontjában és az első kérdés B. pontjának b) alpontjában említett vállalkozást kell munkáltatónak tekinteni:
                  Az alapügyekben egészben vagy részben megfelelően alkalmazandók-e az 1408/71/EGK rendelet 14. cikke 2. pontja a) alpontjának és a 883/2004/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazása céljából azok a különleges feltételek, amelyek mellett a munkaerő kölcsönzők és egyéb olyan munkáltatók, mint a közvetítők, az 1408/71/EGK rendelet 14. cikke 1. pontjának a) alpontjában és a 883/2004/EK rendelet 12. cikkében szabályozott, a foglalkoztatás szerinti állam elve alóli kivételekre hivatkozhatnak?

                  3)

                  Ha olyan körülmények között, mint az alapügyekben szereplő körülmények, az első kérdés A. pontjának b) alpontjában és az első kérdés B. pontjának b) alpontjában említett vállalkozást kell munkáltatónak tekinteni, a második kérdésre pedig nemleges választ kell adni:
                  Az Unió és/vagy az EFTA jogával való visszaélésnek tekintendő helyzetet képeznek-e a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelemben ismertetett tények és körülmények? Amennyiben igen, milyen következménnyel jár ez?

         (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 1971. L 149, 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. O.).

         (2)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).


title: T-611/18. sz. ügy: 2018. október 9-én benyújtott kereset – Pharmaceutical Works Polpharma kontra EMA

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/29

      2018. október 9-én benyújtott kereset – Pharmaceutical Works Polpharma kontra EMA
      (T-611/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pharmaceutical Works Polpharma S. A. (Starogard Gdański, Lengyelország) (képviselők: M. Martens és N. Carbonnelle ügyvédek, valamint S. Faircliffe Solicitor)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EMA 2018. július 30-i azon határozatát, amely elutasítja a felperes által a Tecfidera generikus változata, a Dimethyl Fumarate Polpharma tekintetében benyújtott, forgalombahozatali engedély iránti kérelmet;

                  —

                  az EMA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik.
      A vitatott határozat elutasítja a felperes által a Dimethyl Fumarate Polpharma tekintetében benyújtott, forgalombahozatali engedély iránti kérelmet azon az alapon, hogy a referenciatermék állítólagosan jogszabályi adatvédelmi időszak hatálya alá tartozik.
      Az EUMSZ 277. cikken alapuló jogellenességi kifogás a referenciagyógyszer forgalomba hozatalát engedélyező határozat ellen irányul, amennyiben e határozat egy „átfogó forgalombahozatali engedély” céljából nyilvánvalóan téves következtetést tartalmaz a termék Fumadermtől való eltérését illetően. Egyetlen jogalapja keretében a felperes arra hivatkozik, hogy mivel a jogellenességi kifogás elfogadható és megalapozott, a forgalombahozatali engedély iránt a felperes által benyújtott kérelmet elutasító vitatott határozat indokolása az EUMSZ 296. cikk alapján jogilag nem elfogadható.


title: C-617/18. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia de Albacete (Spanyolország) által 2018. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Az adósok kontra Globalcaja S. A.

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/22

      A Juzgado de Primera Instancia de Albacete (Spanyolország) által 2018. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Az adósok kontra Globalcaja S. A.
      (C-617/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/32)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia de Albacete

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Az adósok

         Alperes: Globalcaja S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 93/13 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdése szerinti „nem jelent kötelezettséget a fogyasztóra nézve” szövegrész joghatása kizárja-e annak lehetőségét, hogy a hitelező és a fogyasztó magánjogi megállapodás keretében mérsékelhessék az olyan kikötést, amely nem felel meg a 4. cikk (2) bekezdése szerinti világos és érthető megfogalmazás követelményének, akár az említett kikötés összegének csökkentésével, akár a fogyasztó számára kevésbé hátrányos, más kikötéssel való felváltásával?
                  Megváltoztatja-e a jelen kérdésre adandó választ, ha az említett mérséklést a fogyasztó és a hitelező által megkötött megállapodásba foglalják, amelynek célja éppen azon jogvita peren kívüli rendezése, amely a felek közötti korábban létrejött szerződésben foglalt, egyedileg meg nem tárgyalt kikötés átláthatóságának esetleges hiányáról szól?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) bekezdését, hogy a „szerződés elsődleges tárgya” és „az ár vagy díjazás megfelelése az ellenértékként szállított áruval vagy nyújtott szolgáltatással [helyesen: az árnak vagy díjazásnak az ellenértékként szállított árunak vagy nyújtott szolgáltatásnak való megfelelése]” fordulat kiterjed a hitelező és a fogyasztó között létrejött megállapodás során egyedileg meg nem tárgyalt foglalt két azon kikötésre is, amely egyrészt mérsékeli a felek között létrejött korábbi szerződésben foglalt valamely kikötést – azt a fogyasztó számára kevésbé hátrányos kikötéssel váltva fel –, másrészt, amelynek révén a fogyasztó lemond azon jogáról, hogy a szóban forgó kikötés átláthatóságának hiányát és az ebből eredő joghatásokat peres úton vagy peren kívül érvényesítse?

                  3)

                  Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a 93/13 irányelv 4. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy „azon áruk vagy szolgáltatások természet[e] […], amelyekre vonatkozóan a szerződést kötötték [helyesen: a szerződés tárgyát képező áru vagy szolgáltatás természete]” és „a szerződés megkötésének időpontjában az akkor fennálló összes körülmény, amely a szerződés megkötését kísérte [helyesen: a szerződéskötés időpontjában […] a szerződéskötés {tekintetbe vett} valamennyi körülménye]” csak az olyan kikötések tisztességtelen jellegének megítélésénél vehetők figyelembe, amelyek nem a szerződés elsődleges tárgyának meghatározására vonatkoznak? Vagy ellenkezőleg, ugyanezek a kritériumok figyelembe vehetők a 4. cikk (2) bekezdése [által hivatkozott szerződés] elsődleges tárgyára vonatkozó kikötések átláthatóságának megítélésénél is?

                  4)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén, összeegyeztethető-e az irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével – konkrétan, a világos és érthető megfogalmazás, és ebből eredően az átláthatóság követelményeivel – az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely a hitelező és a fogyasztó között egyedileg meg nem tárgyalt olyan megállapodás esetén, amely a felek között korábban létrejött szerződésbe foglalt kikötés alkalmazását mérsékeli, nem tekinti szükségesnek, hogy a hitelező a kikötés átláthatóságának esetleges hiányáról tájékoztassa a fogyasztót, mert az említett nemzeti ítélkezési gyakorlatot úgy értelmezi, hogy az átláthatóság hiányának alapját képező kritériumok közismertek?

                  5)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén, úgy kell-e értelmezni az irányelv 4. cikkének (2) bekezdését, hogy a fogyasztónak az egyedileg meg nem tárgyalt kikötés átláthatóságának esetleges hiányával kapcsolatos követelések peres úton vagy peren kívül történő érvényesítéséről való lemondása csak akkor felel meg a „világos és érthető megfogalmazás” követelményének, ha a hitelező előzetesen tájékoztatta a fogyasztót a lemondásának tárgyát képező konkrét jogokról, különösen azon konkrét összegekről, amelyek követeléséről lemond?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.)


title: T-615/18. sz. ügy: 2018. október 8-án benyújtott kereset – Diesel kontra EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (D)

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/30

      2018. október 8-án benyújtott kereset – Diesel kontra EUIPO – Sprinter megacentros del deporte (D)
      (T-615/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/39)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Diesel SpA (Breganze, Olaszország) (képviselő: A. Parassina ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Spanyolország)

         Az OHIM előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: D európai uniós ábrás védjegy – 11 404 019. sz. védjegybejelentés

         Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. augusztus 3-án hozott határozata (R 2657/2017-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  A 2868/9/EK bizottsági rendelet 22 szabálya (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 72. cikke (6) bekezdésének megsértése.


title: T-618/18. sz. ügy: 2018. október 15-én benyújtott kereset – ZI kontra Bizottság

text:
               17.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 455/30

      2018. október 15-én benyújtott kereset – ZI kontra Bizottság
      (T-618/18. sz. ügy)
      (2018/C 455/40)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: ZI (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
      állapítsa meg és határozzon úgy, hogy:

                  —

                  semmis a Bizottság azon határozata, amelyben megtagadta a felperestől az RCAM tagságot;

                  —

                  a Bizottság köteles a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely az Európai Unió tisztviselőinek egészségbiztosítására vonatkozó közös szabályzat 13. cikkének jogellenességére vonatkozik, mivel e cikk sérti az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 72. cikkét azáltal, hogy korlátozza annak hatályát.


title: A Bíróság ítélete (2018. szeptember 17.) az E-10/17. számú – Nye Kystlink AS kontra Color Group AS és Color Line AS ügyben (Az EGT-megállapodás 53. cikke – Az EGT-megállapodás 54. cikke – Az egyenértékűség elve – A tényleges érvényesülés elve – A kártérítési igények elévülési idejére vonatkozó nemzeti szabályok)

text:
               20.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 459/47

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2018. szeptember 17.)
      az E-10/17. számú
      Nye Kystlink AS kontra Color Group AS és Color Line AS ügyben

         (Az EGT-megállapodás 53. cikke – Az EGT-megállapodás 54. cikke – Az egyenértékűség elve – A tényleges érvényesülés elve – A kártérítési igények elévülési idejére vonatkozó nemzeti szabályok)

      (2018/C 459/16)
      Az E-10/17. számú, Nye Kystlink AS kontra Color Group AS és Color Line AS ügyben – a Bírósághoz a Borgartingi Fellebbviteli Bíróság (Borgarting lagmannsrett) által benyújtott KÉRELEM az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján az egyenértékűség elvének és a tényleges érvényesülés elvének értelmezése iránt a kártérítési igények olyan esetekben irányadó elévülési idejére vonatkozó nemzeti szabályok kontextusában, amikor az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. és 54. cikke alapján bírság kiszabására került sor – a Páll Hreinsson elnökből és előadó-bíróból, Per Christiansen bíróból és Bernd Hammermann bíróból álló Bíróság 2018. szeptember 17-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  Az egyenértékűség elve megköveteli, hogy egy olyan nemzeti elévülési szabályt, amely egyéves különös elévülési időt szab bűnösséget megállapító jogerős ítéletben megállapított bűncselekménnyel okozott kár megtérítése iránti kereset megindítására, megfelelően alkalmazni kell az EGT-megállapodás 53. és 54. cikkének az EFTA Felügyeleti Hatóság bírságot kiszabó jogerős határozatában megállapított megsértéséből eredő kár megtérítése iránti keresetre is, amennyiben az érintett keresetek tárgya, indokai és lényeges elemei hasonlóak.

                  2.

                  A tényleges érvényesülés elve nem korlátozza az EGT-államok azon jogát, hogy hároméves elévülési időt határozzanak meg az EGT-megállapodás 53. és 54. cikkének megsértéséből eredő károk megtérítése iránti keresetek megindítására, amennyiben ez az elévülési idő a károsult fél vizsgálati kötelezettségével párosul és ennek következtében lehetséges, hogy az elévülési idő azt megelőzően telik le, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság a károsult panasza nyomán meghozná határozatát az EGT-megállapodás 53. és 54. cikkének megsértése tárgyában – feltéve, hogy az ilyen elévülési idő alkalmazása nem lehetetleníti el vagy nem teszi rendkívül nehézzé az EGT versenyszabályainak megsértéséből eredő károk megtérítése iránti keresetek megindítását. Az értékelés során figyelembe kell venni a versenyjogi ügyek sajátosságait.


title: C-490/18. sz. ügy: A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SD kontra Agrárminiszter

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/14

      A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SD kontra Agrárminiszter
      (C-490/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/17)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SD

         Alperes: Agrárminiszter

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Bizottság 2015/1366 felhatalmazáson alapuló rendeletének (1) 2. cikke szerinti megbízható módszert, amely a méhkaptárak számának meghatározására szolgál minden év szeptember 1. és december 31. között, úgy kell-e értelmezni, hogy a méhcsaládok számát a támogatást kérőnek kell bejelentenie, és ha igen, ez megbízható módszer-e?

                  2)

                  Ha a 2015/1366 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikke szerint a méhkaptárak számát – ami a méhészeti támogatások alapja – minden év szeptember 1. és december 31. között kell meghatároznia a méhek élettani jellemzői miatt, e rendelkezés értelmezhető-e úgy, hogy a tagállamok eltérhetnek ettől?

                  3)

                  Ha igen, megállapíthat-e a tagállami szabály januárban visszamenőleg a méhcsaládok számának előírásában rendelkezést?

                  4)

                  Az, hogy a 2017–2019 közötti méhészeti programok között a tagállamok által 2013-ban a 2014–2016. évi programokkal kapcsolatban bejelentett méhkaptárak száma alapján kell elosztani az uniós forrásokat, értelmezhető-e úgy, hogy a 2016. december 31. napján lezárult időszakot követően, amely a 2017-es támogatások elosztásának alapjául szolgál, a támogatás elosztásához szükséges méhkaptárak számát másképp is elő lehet írni?

                  5)

                  Értelmezhető-e úgy a hivatkozott EU-rendelet, hogy megengedi olyan tagállami jogszabály megalkotását, amely a de minimis támogatás folyósításához olyan feltételt szab, amely az uniós joggal összhangban nem áll? Az EU által meghatározott támogatásnak gyakorlatilag is alkalmasnak kell lennie arra, hogy a méhészeti tevékenység folytatását elősegítse?

         (1)  A Bizottság (EU) 2015/1366 felhatalmazáson alapuló 2015. május 11-i rendelete az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a méhészeti ágazatban nyújtott támogatások tekintetében történő kiegészítéséről (HL 2015, L 211., 3. o.)


title: C-618/18. sz. ügy: A Giudice di pace di L'Aquila (Olaszország) által 2018. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gabriele di Girolamo kontra Ministero della Giustizia

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/16

      A Giudice di pace di L'Aquila (Olaszország) által 2018. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gabriele di Girolamo kontra Ministero della Giustizia
      (C-618/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/19)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Giudice di pace di L'Aquila

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Gabriele di Girolamo

         Alperes: Ministero della Giustizia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Bíróságának [a 2003. szeptember 30-i Köbler ítéletben, C-224/01, EU:C:2003:513; a 2006. június 1--jei Traghetti del Mediterraneo ítéletben, C-173/03, EU:C:2006:391; a 2011. november 24-i Bizottság kontra Olaszország ítéletben, C-379/10, EU:C:2011:775] foglalt, az olasz államnak a közösségi szabályozás végső fokon eljáró bíróság általi nyilvánvaló megsértéséért fennálló felelősséggel kapcsolatos ítélkezési gyakorlatának tükrében – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 267. cikkével összefüggésben értelmezett – hatályos uniós jognak az uniós jog elsőbbségére, a jogbiztonságra, a jogos bizalom védelmére, az eljárási fegyveregyenlőségre, a hatékony bírói jogvédelemre, a független bírósághoz való jogra és nagyobb általánosságban a méltányos eljáráshoz való jogra vonatkozó, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében meghatározott általános elveit, hogy az említett rendelkezésekkel és a Bíróság hivatkozott ítélkezési gyakorlatával ellentétes az, ha a tagállam – az alapügyben foglaltakhoz hasonlóan – saját maga vagy a közigazgatási szerveinek előnyben részesítése érdekében az Európai Unió Bírósága említett határozatai érvényesítésének hivatalosan kinyilvánított céljából a 18/2015. sz. törvény által bevezetetthez hasonló szabályozást fogad el, miközben az valójában e határozatok joghatásainak megszüntetésére és a nemzeti bíróság eljárásának feltételekhez kötésére irányul, és amely a legge 13 aprile 1988, n.117, sulla responsabilità civile dei magistrati (a bírák polgári jogi felelősségéről szóló, 1988. április 13-i 117. sz. törvény) 2. cikke (3) és (3-bis) bekezdésének új szövegébe „a jogszabályok, valamint az uniós jog nyilvánvaló megsértése esetén” bevezeti a szándékos vagy súlyos kötelezettségszegésért való felelősség fogalmát? Az ilyen belső szabályozás következében ugyanis a szóban forgó ügyben foglaltakhoz hasonlóan a nemzeti bíróságnak választania kell – ami egyébként minden esetben az állammal szembeni polgári jogi és fegyelmi felelősséggel jár olyan ügyekben, amelyekben a közigazgatási szerv félként vesz részt –, hogy a belső szabályozást sértse-e meg, és annak mellőzésével az Európai Unió jogát a Bíróság által követett értelmezésnek megfelelően alkalmazza, vagy inkább az uniós jogot sértse meg azáltal, hogy – a Bíróságnak [a 2012. március 1-jei O’Brien ítéletben, C-393/10, EU:C:2012:110; a 2017. november 29-i King ítéletben, C-214/16, EU:C:2017:914] foglalt ítélkezési gyakorlatában követett értelmezés szerint – a hatékony védelem elismerésével és a 2003/88 irányelv 1. cikkének (3) bekezdésével és 7. cikkével, valamint az 1999/70 irányelvvel végrehajtott, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 2. és 4. szakaszával és az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdésével ellentétes belső szabályozást alkalmazza?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén – tekintettel a Corte costituzionale (alkotmánybíróság, Olaszország) által a [Bíróság 2010. december 5-i M. A. S. és M. B. ítéletét, C-42/17, EU:C:2017:936] követően az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdése és 47. cikke, az EUMSZ 267. cikk és az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikke tükrében a 2017. december 14-i 269/2017. sz. [ítéletében] képviselt álláspontra – a Bíróságnak az 1988. április 13-i 117. sz. törvény 2. cikkének (3) és (3-bis) bekezdése, valamint az uniós jog közötti ellentét megállapítására vonatkozó, a jelen előzetes döntéshozatali eljárásban meghozandó határozata – olyan alapeljárás keretében, amelyben az alperes közigazgatási szerv – egyenértékűnek tekinthető-e valamely, közvetlen hatállyal bíró és a nemzeti bíróság által közvetlenül alkalmazandó uniós jogi rendelkezéssel, lehetővé téve az azzal ellentétes nemzeti rendelkezés alkalmazásának mellőzését?

                  3)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a rendes vagy „hivatásos” bíró az 1999/70 irányelvvel (1) végrehajtott, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának alkalmazásában a határozott időre alkalmazott, a rendes bíróval egyező szolgálati idővel rendelkező „Giudice di Pace” (békebíró) munkavállalóval egyenértékű munkavállalónak minősül-e, ha az ellátott igazságszolgáltatási feladatok azonosak, de az e feladatok ellátása céljából lefolytatandó pályázati eljárás a rendes bírák (végzettség és vizsgák alapján állandó foglalkoztatás oly módon, hogy a határozatlan időtartamra szóló jogviszony lényegében nem szüntethető meg, a hivatali kötelességszegés nem túl gyakori súlyos eseteit kivéve) és a békebírók (végzettség alapján határozott időtartamra szóló foglalkoztatás, amely a Consiglio superiore della magistratura [legfelsőbb igazságügyi tanács, Olaszország] által időszakosan adott kedvező értékelés eredményeként mérlegelési jogkörben újítható meg, és amely a tiszteletbeli bíró tevékenységének kedvezőtlen értékelése esetén azonnal megszüntethető) esetében eltérő?

         (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)


title: C-639/18. sz. ügy: A Landgericht Kiel (Németország) által 2018. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – KH kontra Sparkasse Südholstein

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/17

      A Landgericht Kiel (Németország) által 2018. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – KH kontra Sparkasse Südholstein
      (C-639/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Kiel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: KH

         Alperes: Sparkasse Südholstein

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2002/65/EK irányelv (1) 2. cikkének a) pontja értelmében „szervezett távértékesítés vagy a szolgáltató által működtetett szolgáltatásnyújtó rendszer keretében kötött” szerződés-e az olyan szerződés, amellyel kizárólag a megállapodás szerinti kamatokat módosítják egy fennálló kölcsönszerződés tekintetében (kapcsolódó kamat-megállapodás), amennyiben egy fiókbank ingatlanfinanszírozási kölcsönszerződéseket dologi jogi biztosítékkal csak az üzlethelyiségeiben köt, ugyanakkor fennálló üzleti kapcsolatokban a már megkötött kölcsönszerződéseket módosító szerződéseket részben távközlő eszközök kizárólagos használata útján köt?

                  2)

                  A 2002/65/EK irányelv 2. cikkének a) pontja értelmében vett „pénzügyi szolgáltatásra vonatkozó szerződésről” van-e szó, amennyiben egy meglévő kölcsönszerződést kizárólag a megállapodás szerinti kamatot illetően módosítanak (kapcsolódó kamat-megállapodás), anélkül, hogy a kölcsön futamidejét meghosszabbítanák, vagy annak összegét megváltoztatnák?

         (1)  A fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2002. L 271., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 312. o.).


title: C-641/18. sz. ügy: A Tribunale di Genova (Olaszország) által 2018. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LG és társai kontra Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale kontra

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/18

      A Tribunale di Genova (Olaszország) által 2018. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LG és társai kontra Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale kontra
      (C-641/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Genova

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: LG és társai

         Alperesek: Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni – többek között az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke, az EJEE 6. cikkének (1) bekezdése és a 2009/15/EK irányelv (1) (16) preambulumbekezdése tükrében – a 2000. december 27-i 44/2001/EK rendelet (2) 1. cikkének (1) [bekezdését] és 2. cikkének (1) [bekezdését], hogy azok kizárják, hogy egy utasszállító hajó szerencsétlenségével összefüggésben, halál bekövetkezésével kapcsolatos kártérítésre és személyeknek okozott károk megtérítésére irányuló jogvitával kapcsolatban és a gondatlan magatartásért való felelősségre hivatkozással valamely tagállam bírósága megtagadhassa joghatóságának fennállását, elismerve a joghatóság alóli mentességet az e tagállamban székhellyel rendelkező, besorolási és/vagy minősítési tevékenységet folytató magánjogi szervezetek vagy jogi személyek tekintetében és a Közösségen kívüli állam javára folytatott e besorolási és/vagy minősítési tevékenységre figyelemmel?

         (1)  A hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 131., 47. o.).

         (2)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o.; HL 2011. L 124., 47. o.).


title: T-546/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Haufe-Lexware kontra EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Leshare európai uniós szóvédjegy bejelentése – LEXWARE korábbi nemzetközi szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az összetéveszthetőség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – Megjelölések hasonlósága”)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/39

      A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Haufe-Lexware kontra EUIPO – Le Shi Holdings (Beijing) (Leshare)
      (T-546/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Leshare európai uniós szóvédjegy bejelentése - LEXWARE korábbi nemzetközi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Megjelölések hasonlósága”))
      (2019/C 25/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Haufe-Lexware GmbH & Co. KG (Friburg-en-Brisgau, Németország) (képviselő: N. Hebeis ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: M. Fischer és D. Walicka meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Le Shi Holdings (Beijing) Ltd (Peking, Kína)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Haufe-Lexware és a Le Shi Holdings (Beijing) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. június 15-én hozott határozata (R 1691/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Haufe-Lexware GmbH & Co. KG-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 338., 2017.10.9.


title: C-29/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. november 21-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Novartis Farma SpA kontra Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità (Előzetes döntéshozatal – Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – 2001/83/EK irányelv – A 3. cikk 1. pontja – 6. cikk – 89/105/EGK irányelv – 726/2004/EK rendelet – 3., 25. és 26. cikk – A gyógyszereknek a forgalombahozatali engedélyükben nem említett kezelésre történő (off-label) felhasználás céljából történő újracsomagolása – A nemzeti egészségbiztosítási rendszer által történő finanszírozás)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/4

      A Bíróság (első tanács) 2018. november 21-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Novartis Farma SpA kontra Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità
      (C-29/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - 2001/83/EK irányelv - A 3. cikk 1. pontja - 6. cikk - 89/105/EGK irányelv - 726/2004/EK rendelet - 3., 25. és 26. cikk - A gyógyszereknek a forgalombahozatali engedélyükben nem említett kezelésre történő (off-label) felhasználás céljából történő újracsomagolása - A nemzeti egészségbiztosítási rendszer által történő finanszírozás))
      (2019/C 25/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Novartis Farma SpA

         Alperesek: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Roche Italia SpA, Consiglio Superiore di Sanità

         Az eljárásban részt vesz: Ministero della Salute, Regione Veneto, Società Oftalmologica Italiana (SOI) – Associazione Medici Oculisti Italiani (AMOI), Regione Emilia-Romagna

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2012. október 25-i 2012/26/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy az Avastin, miután azt az alapügy tárgyát képező nemzeti intézkedések által meghatározott feltételek mellett újracsomagolják, a 2012/26 irányelvvel módosított 2001/83 irányelv hatálya alá tartozik.

                  2)

                  A 2012/26 irányelvvel módosított 2001/83 irányelv 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti intézkedések, mint az alapügy tárgyát képező intézkedések, amelyek meghatározzák azokat a feltételeket, amelyek mellett az Avastin – a forgalombahozatali engedélyében nem említett, szemészeti terápiás kezelés érdekében történő felhasználása céljából – újracsomagolható.

                  3)

                  A 2012. október 25-i 1027/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3., 25. és 26. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti intézkedés, mint a decreto-legge del 20 marzo 2014, n. 36, convertito dalla legge del 16 maggio 2014, n. 79 (a 2014. május 16-i 79. sz. törvénnyel törvénnyé alakított 2014. március 20-i 36. sz. rendelettörvény) által módosított decreto-legge 21 ottobre 1996, n. 536, recante „Misure per il contenimento della spesa farmaceutica e la rideterminazione del tetto di spesa per l'anno 1996”, convertito dalla legge del 23 dicembre 1996, n. 648 (az 1996. december 23-i 648. sz. törvénnyel törvénnyé alakított, „A gyógyszerágazat kiadásainak ellenőrzésére vonatkozó intézkedésekről és az 1996. évi kiadások felső határának újbóli meghatározásáról” szóló, 1996. október 21-i 536. sz. rendelettörvény) 1. cikkének (4a) bekezdéséből következő intézkedés, amely feljogosítja az Agenzia Italiana del farmaco-t (AIFA) (olasz gyógyszerügynökség [AIFA]) arra, hogy olyan gyógyszerek felügyeletét végezze, mint az Avastin, amelynek off-label felhasználását a Servizio Sanitario Nazionale (nemzeti egészségügyi szolgálat, Olaszország) finanszírozza, és hogy adott esetben a betegek biztonságának megőrzéséhez szükséges intézkedéseket fogadjon el.

         (1)  HL C 195., 2017.6.19


title: C-687/18. sz. ügy: A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2018. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SY kontra Associated Newspapers Ltd

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/27

      A Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) által 2018. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SY kontra Associated Newspapers Ltd
      (C-687/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SY

         Alperes: Associated Newspapers Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Összeegyeztethetők-e a 95/46/EK irányelv (1) 9. 22. és 23. cikkével és az Alapjogi Charta 7., 8. és 47. cikkével azok a nemzeti jogi rendelkezések, mint a Data Protection Act 1998 (1998. évi adatvédelmi törvény, DPA) 32. cikkének (4) és (5) bekezdése, amelyek előírják, hogy ha valamely adatkezelő azt állítja, hogy bármely személyes adatot, amellyel kapcsolatban az adatkezelővel szemben eljárás van folyamatban: i. kizárólag újságírás céljából, vagy irodalmi, illetve művészi célból; és ii. olyan újságírói, irodalmi vagy művészi anyag bármely személy által történő közzététele végett kezel, amelyet az adatkezelő korábban nem tett közzé, az ilyen eljárást, amennyiben még közzé nem tett személyes adatra vonatkozik, mindaddig fel kell függeszteni, amíg a) az Information Commissioner (információügyi biztos, Egyesült Királyság) meg nem állapítja, hogy az i. vagy a ii. pontban szereplő feltételek nem teljesülnek, b) az adatkezelő a kérelmét vissza nem vonja, vagy c) a személyes adatokat közzé nem teszik?

         (1)  A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. Október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.).


title: C-147/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. november 20-i ítélete (a Curtea de Apel Constanţa [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas és társai kontra Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa (Előzetes döntéshozatal – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő-szervezés – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 31. cikk – 2003/88/EK irányelv – Hatály – Eltérés – Az 1. cikk (3) bekezdése – 89/391/EGK irányelv – A 2. cikk (2) bekezdése – Nevelőszülői tevékenység)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/5

      A Bíróság (nagytanács) 2018. november 20-i ítélete (a Curtea de Apel Constanţa [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas és társai kontra Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa
      (C-147/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - Munkaidő-szervezés - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 31. cikk - 2003/88/EK irányelv - Hatály - Eltérés - Az 1. cikk (3) bekezdése - 89/391/EGK irányelv - A 2. cikk (2) bekezdése - Nevelőszülői tevékenység))
      (2019/C 25/06)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Constanţa

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sindicatul Familia Constanţa, Ustinia Cvas, Silvica Jianu, Dumitra Bocu, Cader Aziz, Georgeta Crângaşu, Sema Cutlacai

         Alperes: Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa

         Rendelkező rész

      A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének (3) bekezdését a munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben akként kell értelmezni, hogy nem tartozik a 2003/88 irányelv hatálya alá a nevelőszülői tevékenység, amely abból áll, hogy a nevelőszülő állami hatósággal fennálló munkaviszony keretében egy gyermeket befogad és integrál otthonába, és folyamatos jelleggel gondoskodik e gyermek harmonikus fejlődéséről és neveléséről.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17


title: C-295/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. november 22-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – Hatály – Adóköteles ügyletek – Ellenérték fejében nyújtott szolgáltatás – Károk és nem adóköteles kamatok, valamint „kártérítés” fizetésének formájában nyújtott adóköteles szolgáltatások közötti különbségtétel)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/8

      A Bíróság (ötödik tanács) 2018. november 22-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-295/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Hatály - Adóköteles ügyletek - Ellenérték fejében nyújtott szolgáltatás - Károk és nem adóköteles kamatok, valamint „kártérítés” fizetésének formájában nyújtott adóköteles szolgáltatások közötti különbségtétel))
      (2019/C 25/09)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia SA

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azt az előre meghatározott összeget, amelyet valamely gazdasági szereplő a minimális hűségidőt előíró, szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésnek az ügyfele általi vagy ez utóbbinak felróható okból történő megszüntetése esetén szed be, és amely összeg azon összegnek felel meg, amelyet e gazdasági szereplő e megszüntetés hiányában az említett időszak fennmaradó idejére szedett volna be – aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata –, ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtás díjazásának kell minősíteni, és mint ilyet, ezen adó hatálya alá tartozónak kell tekinteni.

                  2)

                  Egy szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésben előre meghatározott, az ügyfél által e szerződés lejárat előtti megszüntetése esetén fizetendő összeg minősítése tekintetében nem meghatározó az a tény, hogy az átalányösszeg célja arra irányul, hogy elrettentse az ügyfeleket attól, hogy ne tartsák tiszteletben a minimális hűségidőt, és hogy megtérüljön az a kár, amelyet a gazdasági szereplő szenved el ezen idő tiszteletben nem tartása miatt, az a tény, hogy egy kereskedelmi ügynök által egy minimális hűségidőt előíró szerződés megkötéséért kapott díjazás magasabb, mint az ilyen időt elő nem író szerződés esetén, illetve az a tény, hogy a kiszámlázott összeg a nemzeti jogban szankciónak minősül.

         (1)  HL C 256., 2017.8.7


title: T-681/18. sz. ügy: 2018. november 16-án benyújtott kereset – „Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/55

      2018. november 16-án benyújtott kereset – „Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
      (T-681/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/71)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZAO „Korporaciya „Masternet” (Moszkva, Oroszország) (képviselő: N. Bürglen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: STAYER európai uniós ábrás védjegy – 4 675 881. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az R 1940/2017-5. sz. ügyben 2018. szeptember 7-én hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének megsértése.


title: C-661/18. sz. ügy: A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2018. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CTT – Correios de Portugal kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/22

      A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2018. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CTT – Correios de Portugal kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-661/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/26)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CTT – Correios de Portugal

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a semlegesség, a hatékony érvényesülés, az egyenértékűség és az arányosság elvével a CIVA (1) (héatörvénykönyv) 98. cikke (2) bekezdésének olyan értelmezése, amely e rendelkezés alkalmazását kizárja a már elvégzett levonások módosítása vagy kiigazítása tekintetében?

                  2)

                  Ellentétes-e az említett elvekkel a CIVA 23. cikke (1) bekezdésének b) pontjához és (6) bekezdéséhez hasonló szabályozás azon értelmezésben, miszerint az az adóalany, amely a vegyes használatú termékek és szolgáltatások után felszámított adó levonásához való jog gyakorlása során a levonási hányad szerinti módszert vagy a felosztási kritériumot választotta a számításhoz, és a levonás szerinti évre vonatkozó végleges értékek alapján kiigazításokat végzett a szóban forgó rendelkezés (6) bekezdése szerint, visszamenőleges hatállyal nem módosíthatja az említett elemeket a hivatkozott szabály alapján már kiigazított eredeti levonás újraszámításával olyan tevékenységre vonatkozó héa visszamenőleges hatályú megállapítása keretében, amely eredetileg héamentesnek minősült?

         (1)  Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado


title: C-575/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. november 22-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA kontra Ministre de l’Action et des Comptes publics (Előzetes döntéshozatal – A tőke szabad mozgása – A külföldi illetőségű társaságoknak fizetett, belföldről származó osztalék bruttó összegére kivetett forrásadó – A belföldi illetőségű társaságoknak fizetett osztalék adóztatásának veszteséges adóév esetén történő elhalasztása – Eltérő bánásmód – Igazolás – Összehasonlíthatóság – Az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztása – Az adó hatékony beszedése – Arányosság – Hátrányos megkülönböztetés)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/10

      A Bíróság (ötödik tanács) 2018. november 22-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA kontra Ministre de l’Action et des Comptes publics
      (C-575/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A tőke szabad mozgása - A külföldi illetőségű társaságoknak fizetett, belföldről származó osztalék bruttó összegére kivetett forrásadó - A belföldi illetőségű társaságoknak fizetett osztalék adóztatásának veszteséges adóév esetén történő elhalasztása - Eltérő bánásmód - Igazolás - Összehasonlíthatóság - Az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztása - Az adó hatékony beszedése - Arányosság - Hátrányos megkülönböztetés))
      (2019/C 25/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sofina SA, Rebelco SA, Sidro SA

         Alperes: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 63. és EUMSZ 65. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint amelyről az alapügyben szó van, amely alapján a belföldi illetőségű társaság által fizetett osztalék után forrásadót kell fizetni, ha azt külföldi illetőségű társaság kapja, míg ha abban egy belföldi illetőségű társaság részesül, ezen osztaléknak a társasági adóra vonatkozó általános jogi rendszer szerinti adóztatására csak azzal a feltétellel kerül sor azon pénzügyi év végén, amelyben azt megszerezték, hogy e társaság eredménye e pénzügyi év során nyereséges volt, és adott esetben előfordulhat, hogy ilyen adóztatásra soha nem kerül sor, amennyiben az említett társaság anélkül szünteti meg tevékenységeit, hogy ezen osztalékok megszerzése óta nyereséges eredményt ért volna el.

         (1)  HL C 437., 2017.12.18.


title: C-619/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 21-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministerio de Defensa kontra Ana de Diego Porras (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 1999/70/EK irányelv – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 4. szakasz – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Igazolás – 5. szakasz – Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések – Határozatlan időre szóló munkaszerződés objektív okból történő megszüntetése esetén járó végkielégítés – A helyettesítés céljából létrejött, határozott időre szóló munkaszerződés lejártakor a végkielégítés hiánya)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/10

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 21-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministerio de Defensa kontra Ana de Diego Porras
      (C-619/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 4. szakasz - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Igazolás - 5. szakasz - Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések - Határozatlan időre szóló munkaszerződés objektív okból történő megszüntetése esetén járó végkielégítés - A helyettesítés céljából létrejött, határozott időre szóló munkaszerződés lejártakor a végkielégítés hiánya))
      (2019/C 25/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ministerio de Defensa

         Alperes: Ana de Diego Porras

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely nem írja elő végkielégítés folyósítását az álláshelyének megtartására jogosult munkavállaló helyettesítése céljából létrejött határozott időre szóló, az alapeljárásban szereplőhöz hasonló munkaszerződésekkel alkalmazott munkavállalók számára az e szerződésekben megállapított idő lejártakor, míg a határozatlan időre alkalmazott munkavállalókat végkielégítés illeti meg a munkaszerződésük objektív okból történő megszüntetése esetén.

                  2)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakaszát akként kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróságnak kell – az alkalmazandó nemzeti jogi szabályok összességének megfelelően – értékelni azt, hogy egy, az alapeljárásbelihez hasonló olyan intézkedés, amely előírja végkielégítés kötelező folyósítását a határozott időre szóló bizonyos munkaszerződésekkel alkalmazott munkavállalók számára az e szerződésekben megállapított idő lejártakor, az egymást követő, határozott időre létrejött munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozásához és adott esetben szankcionálásához megfelelő intézkedést, illetve az e rendelkezés értelmében vett megfelelő jogi intézkedést képez-e.

                  3)

                  Abban az esetben, ha a nemzeti bíróság megállapítja, hogy alapeljárásbelihez hasonló olyan intézkedés, amely előírja végkielégítés kötelező folyósítását a határozott időre szóló bizonyos munkaszerződésekkel alkalmazott munkavállalók számára az e szerződésekben megállapított idő lejártakor, az egymást követő, határozott időre létrejött munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozásához és adott esetben szankcionálásához megfelelő intézkedést, illetve az 1999/70 irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakasza értelmében vett megfelelő jogi intézkedést képez, akkor ezt a rendelkezést akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárásbelihez hasonló azon nemzeti szabályozás, amely szerint a bizonyos kategóriákba tartozó határozott időre szóló munkaszerződések lejárta végkielégítés folyósítását eredményezi az e szerződésekkel alkalmazott munkavállalók számára, míg a más kategóriákba tartozó határozott időre szóló munkaszerződések lejárta nem von maga után semmiféle végkielégítést az ezen utóbbi szerződésekkel alkalmazott munkavállalók számára, kivéve ha a nemzeti jogrendben nem létezik semmilyen más hatékony intézkedés az ezen utóbbi munkavállalókkal szembeni visszaélések elkerülésére és szankcionálására, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22


title: T-683/18. sz. ügy: 2018. november 20-án benyújtott kereset – Conte kontra EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/56

      2018. november 20-án benyújtott kereset – Conte kontra EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
      (T-683/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/73)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Santa Conte (Nápoly, Olaszország) (képviselők: C. Demichelis, E. Ortaglio és G. Iorio Fiorelli ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a CANNABIS STORE AMSTERDAM szóelemeket magában foglaló, fekete, olajzöld, világoszöld és fehér színű, európai uniós ábrás védjegy – 16 176 968. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. augusztus 31-én hozott határozata (R 2181/2017-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a jelen keresettel kapcsolatos költségek viselésére, ideértve a felperes részéről az elbíráló és az EUIPO második fellebbezési tanácsa előtti eljárásban felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 71. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 95. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a vitatott védjegy lajstromozása szempontjából releváns tény figyelmen kívül hagyása;

                  —

                  a vitatott védjegy jelentésének és a releváns vásárlóközönség észlelésének értékelésével kapcsolatos pártatlanság és gondosság hiánya;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése;

                  —

                  a releváns vásárlóközönség és a vitatott védjegy észlelésének téves beazonosítása;

                  —

                  a közrendbe ütközés hiánya.


title: C-670/18. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Olaszország) által 2018. október 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CO kontra Comune di Gesturi

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/23

      A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna (Olaszország) által 2018. október 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CO kontra Comune di Gesturi
      (C-670/18. sz. ügy)
      (2019/C 25/28)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CO

         Alperes: Comune di Gesturi

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 1. és 2. cikke szerinti elvével (a legge 7 agosto 2012, n. 135 [a 2012. augusztus 7-i 135. sz. törvény] által módosításokkal törvénnyé alakított) decreto-legge 6 luglio 2012, n. 95 (2012. július 6 i 95. sz. rendelettörvény) 5. cikkének (9) bekezdésében foglalt rendelkezés (a legge 11 agosto 2014 n. 114 [a 2014. augusztus 11-i 114. sz. törvény] által módosításokkal törvénnyé alakított decreto-legge 24 giugno 2014 n. 90 [2014. június 24-i 90. sz. rendelettörvény] 6. cikke által módosított szövege), amely megtiltja a közigazgatási szervek számára, hogy kutatási és tanácsadási feladatokkal bízzanak meg már nyugállományban lévő munkavállalókat vagy közalkalmazottakat?

         (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.)


title: T-239/11. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Sigma Alimentos Exterior kontra Bizottság („Állami támogatások – Társasági adóra vonatkozó olyan rendelkezések, amelyek a spanyolországi adózási illetőségű vállalkozásoknak lehetővé teszik a külföldi adózási illetőségű vállalkozásokban való részesedésszerzésből eredő üzleti és cégérték amortizációját – A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat – Az állami támogatás fogalma – Szelektivitás – Referencia-rendszer – Eltérés – Eltérő bánásmód – Az eltérő bánásmód igazolása”)

text:
               21.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/34

      A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Sigma Alimentos Exterior kontra Bizottság
      (T-239/11. sz. ügy) (1)

      ((„Állami támogatások - Társasági adóra vonatkozó olyan rendelkezések, amelyek a spanyolországi adózási illetőségű vállalkozásoknak lehetővé teszik a külföldi adózási illetőségű vállalkozásokban való részesedésszerzésből eredő üzleti és cégérték amortizációját - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - Az állami támogatás fogalma - Szelektivitás - Referencia-rendszer - Eltérés - Eltérő bánásmód - Az eltérő bánásmód igazolása”))
      (2019/C 25/43)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Sigma Alimentos Exterior, SL (Madrid, Spanyolország) (képviselők: kezdetben A. Morillo Méndez és M. Ferre Navarrete, később A. Morillo Méndez, J. Igual Gorgonio és C. Cañizares Pacheco ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben R. Lyal, C. Urraca Caviedes és P. Němečková, később R. Lyal és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén Spanyolország által az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációról szóló, C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), 2011. január 12-i 2011/282/EU bizottsági határozat (HL 2011. L 135., 1. o.) 1. cikke (1) bekezdésének és 4. cikkének megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Sigma Alimentos Exterior, SL a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 204., 2011.7.9.