title: C-185/06. sz. ügy: Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) által  2006. április 14-én  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – The Queen on the application of British Telecommunications plc kontra Commissioners for HM Revenue and Customs

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/9

         Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) által 2006. április 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – The Queen on the application of British Telecommunications plc kontra Commissioners for HM Revenue and Customs
   (C-185/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/20)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: The Queen on the application of British Telecommunications plc

      Alperes: Commissioners for HM Revenue and Customs
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Érvényes-e a közösségi jogból fakadó, az adóhatóságok által jogalap nélkül kivetett összegek visszafizetésére irányuló jog, amelyre a Bíróság is utalt a C-397/98 és C-410/98. sz. Metallgesellschaft és társai valamint Höchst és társai egyesített ügyekben hozott ítéletének 84. pontjában, olyan összegek visszafizetésére is, amelyeket egy adófizető tévedésből önkéntesen fizetett az adóhatóságnak (ha az adóhatóság nem járult hozzá a tévedéshez és nem volt alapja annak felismerésére sem), vagy ez esetben a nemzeti joghoz tartozó kérdésről van szó?

               2)

               Következik-e a közösségi jogból, ha annak alapján jogos az ilyen összegek ilyen körülmények közötti visszafizetése, a visszafizetett összegek utáni kamatfizetési kötelezettség, vagy ebben az esetben, mint az a Bíróság Metallgesellschaft-ítéletének 86. pontjából következik, a nemzeti joghoz tartozó kérdésről van-e szó?

               3)

               Amennyiben a közösségi alapján jogos az ilyen összegek ilyen körülmények közötti visszafizetése, egyszerű vagy kamatos kamatra feljogosító jogról van-e szó?


title: T-116/09. sz. ügy: 2009. március 24-én benyújtott kereset — Whirpool Europe kontra Bizottság

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/42

         2009. március 24-én benyújtott kereset — Whirpool Europe kontra Bizottság
   (T-116/09. sz. ügy)
   2009/C 113/85
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Whirpool Europe BV (Breda, Hollandia) (képviselő: F. Tuytschaever lawyer)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság azon indokkal semmisítse meg a vitatott határozat egészét, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatások egy vagy több (halmozott) feltétele nem teljesül vagy mindenesetre a Bizottság elmulasztotta jogilag elégséges mértékben megállapítani, hogy valamennyi ilyen feltétel teljesül;

               —

               az Elsőfokú Bíróság másodlagosan semmisítse meg a határozat egészét, az EK 253. cikkben meghatározott indokolási kötelezettség megsértése okán;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a francia hatóságok által a FagorBrandt vállalkozás javára kifizetendő szerkezetátalakítási támogatást [C 44/2007 (ex N 460/2007) sz. állami támogatás] bizonyos feltételek tiszteletben tartása esetén a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító 2008. október 21-i C(2008) 5995 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri. A felperes a támogatás kedvezményezettjének versenytársa, és részt vett a vitatott határozat elfogadásához vezető vizsgálati eljárásban.
   A felperes által hivatkozott jogalapok és főbb érvek megegyeznek a T-115/09. sz., Electrolux kontra Bizottság ügyben szereplő jogalapokkal és főbb érvekkel vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-574/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 28-i ítélete – Kozmetika Afrodita kontra EUIPO – Núñez Martín és Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A KOZMeTIKA AFRODITA európai uniós ábrás védjegy bejelentése — EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL korábbi nemzeti szóvédjegy és AFRODITA MYSTIC MUSK OIL korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/43

         A Törvényszék 2016. szeptember 28-i ítélete – Kozmetika Afrodita kontra EUIPO – Núñez Martín és Machado Montesinos (KOZMeTIKA AFRODITA)
   (T-574/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A KOZMeTIKA AFRODITA európai uniós ábrás védjegy bejelentése - EXOTIC AFRODITA MYSTIC MUSK OIL korábbi nemzeti szóvédjegy és AFRODITA MYSTIC MUSK OIL korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 419/56)
   Az eljárás nyelve: szlovén

      Felek

      Felperes: Kozmetika Afrodita d.o.o. (Rogaška Slatina, Szlovénia) (képviselő: B. Grešak ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: M. Rajh meghatalmazott)

      A többi fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Pedro Núñez Martín (Madrid, Spanyolország) és Carmen Guillermina Machado Montesinos (Madrid)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsa által a Núñez Martín, Machado Montesinos és a Kozmetika Afrodita közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. július 28-án hozott ítélet (R 2577/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Kozmetika Afrodita d.o.o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 406., 2015.12.7.


title: C-117/11. sz. ügy: Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2011. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/14

         Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2011. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (C-117/11. sz. ügy)
   2011/C 145/20
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Milyen különleges tényezőket kell figyelembe vennie a kérdést előterjesztő bíróságnak annak eldöntésekor, hogy a jelen ügyhöz hasonló körülmények között az adóalany egységes, adóköteles parkolási szolgáltatásokat, vagy két különálló — egy parkolási és egy személyszállítási — szolgáltatást nyújt?
               Különösen:

                           a)

                           Vonatkozik-e erre az ügyre a Bíróságnak a C-349/96. sz. Card Protection Plan ügyben és a C-41/04. sz. Levob-ügyben hozott ítéletben kifejtett érvelése? Különösképp lehet-e a szóban forgó szállítási szolgáltatásokat a parkolási szolgáltatásokhoz képest járulékosnak vagy a parkolási szolgáltatásokhoz olyan szorosan kapcsolódónak tekinteni, hogy azokkal objektíve egyetlen oszthatatlan gazdasági ügyletet alkotnak, amelynek elemekre bontása erőltetett lenne?

                           b)

                           Az 1. kérdés a) pontjának megválaszolása során a kérdést előterjesztő bíróságnak milyen jelentőséget kell tulajdonítania a szállítási szolgáltatások költségeinek a parkolási szolgáltatásokkal szemben, összhangban a Bíróság C-308/96. és C-94/97. sz., Madgett és Baldwin egyesített ügyekben hozott ítéletének 24–26. pontjával, annak értékelésekor, hogy a szállítási szolgáltatások a parkolási szolgáltatások mellékszolgáltatásai-e?

                           c)

                           A Bíróság C-572/07. sz. Tellmer-ügyben hozott ítéletének fényében, különös tekintettel annak 21–24. pontjára, a kérdést előterjesztő bíróságnak az 1. kérdés a) pontjának megválaszolása során figyelembe kell-e vennie azt a tényt, hogy az ügyletek szállítási elemét többféle módon lehet biztosítani — bár valójában ez nincsen így — (például az adóalany nyújthatná e szállítási szolgáltatásokat egy harmadik szolgáltató személy által, aki számláz az adóalanynak, vagy egy harmadik szolgáltató személy által, aki közvetlenül az ügyféllel szerződik és külön számít fel díjat a szállítási szolgáltatásokért), és milyen mértékben — ha egyáltalán — releváns az, hogy a szerződés kínál-e az ügyfélnek jogot a választásra azon módok között, ahogyan a szállítási elemet nyújtani lehet?

               2.

               Amikor a kérdést előterjesztő bíróság az 1. kérdés a) pontjának megválaszolása során a felől dönt, hogy egyetlen oszthatatlan gazdasági ügyletről van-e szó, milyen jelentőséget kell tulajdonítania az adósemlegesség elvének?
               Különösen:

                           a)

                           Függ-e a válasz attól, hogy az adóalany nyújt-e parkolási vagy szállítási szolgáltatásokat külön az ügyfelek más csoportjainak?

                           b)

                           Függ-e a válasz attól, hogy hogyan minősítik a nemzeti jogban a többi — nem parkolási szolgáltatások üzemeltetői által nyújtott —, repülőtérre és onnan vissza irányuló szállítási szolgáltatást?

                           c)

                           Függ-e a válasz attól, hogy az adóalanyok által nyújtott parkolási és szállítási szolgáltatások (amelyekbe nem tartozik bele a repülőterekre és onnan vissza történő szállítás) egyéb esetei a nemzeti jog szerint két különálló szolgáltatásnak minősülnek, amelyek közül az egyik adóköteles, a másik pedig nullaszázalékos adókulcs alá tartozik?

                           d)

                           Függ-e a válasz attól, hogy az adóalany ki tudja-e mutatni, hogy az általa nyújtott szolgáltatások versenyben állnak más, hasonló szolgáltatásokkal, amelyek mind parkolási, mind szállítási elemet magukban foglalnak, és amelyeket akár ugyanaz, akár két különálló szolgáltató nyújt? Különösképp függ-e a válasz attól, hogy az adóalany ki tudja-e mutatni, hogy az ügyfelek, akik a repülőtérre vezető út egy részének megtételére az autóikat kívánják használni, független és különálló szolgáltatóktól is igénybe vehetik a parkolási és a repülőtérre történő szállítási szolgáltatásokat, például egy vonatállomáshoz közeli területen történő parkolás és erről a területről a repülőtérre vonattal történő szállítás révén, vagy egy repülőtérhez közeli helyen történő parkolás és a repülőtérre más tömegközlekedési eszközzel történő szállítás révén?

                           e)

                           Hogyan kell a kérdést előterjesztő bíróságnak figyelembe vennie a Bíróság C-94/09. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítéletében az adósemlegesség elvével és az abban az ügyben szereplő szállítási szolgáltatásokkal összefüggésben levont következtetéseit?

               3.

               Kizárja-e a közösségi jog és különösképp az adósemlegesség elve a nemzeti jog olyan rendelkezését, amely a repülőtér és a parkoló közötti szállítási szolgáltatásokat kizárja a nullaszázalékos adókulcs alá történő besorolás alól, ha a szállítási elemet biztosító személy és a parkolási elemet nyújtó személy ugyanaz a személy vagy kapcsolt személyek?


title: T-529/13. sz. ügy: 2013. szeptember 27-én benyújtott kereset — Izsák és Dabis kontra Bizottság

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/21

         2013. szeptember 27-én benyújtott kereset — Izsák és Dabis kontra Bizottság
   (T-529/13. sz. ügy)
   2014/C 24/38
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperesek: Izsák Balázs-Árpád (Marosvásárhely, Románia), Dabis Attila (Budapest, Magyarország) (képviselő: Tordáné dr. Petneházy J., ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a „Kohéziós politika a régiók egyenlőségéért és a regionális kultúrák fenntarthatóságáért” nevű európai polgári kezdeményezés bejegyzése iránti kérelem elutasításáról szóló, 2013. július 25-i C(2013) 4975 final sz. európai bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy jegyezze be a fenti kezdeményezést és rendeljen el minden, a jog által megkövetelt intézkedést;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következő jogalapokra hivatkoznak:

               1.

               A 211/2011/EU rendelet (1) 4. cikke második bekezdésének megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek az első jogalap keretében arra hivatkoznak, hogy a polgári kezdeményezésük teljesíti az összes, bejegyzéshez szükséges feltételt. A felperesek szerint továbbá megalapozatlan a Bizottság azon állítása, miszerint a javasolt polgári kezdeményezés nyilvánvalóan kívül esik a Bizottság azon hatáskörén, hogy a szerződések végrehajtásához uniós jogi aktusra irányuló javaslatot nyújtson be. A felperesek szerint a kezdeményezés az EUMSZ 4. cikk c) pontjában meghatározott hatáskörön belül (gazdasági, társadalmi és területi kohézió) fogalmazta meg a javaslatát.

               2.

               Az EUMSZ 174. cikke harmadik bekezdésének megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek e jogalap keretében előadják, hogy az EUMSZ 174. cikk harmadik bekezdése által meghatározott hátrányok felsorolása, melyek alapján egy régiót kötelező módon kiemelt figyelemmel kell kezelni, ellentétben a Bizottság állításával nem kimerítő (exhausztív), hanem példálózó (exemplifikatív).

               3.

               Az EUMSZ 174. cikke és a 1059/2003/EK rendelet (2) megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek továbbá úgy vélik, hogy a nemzeti, nyelvi, kulturális sajátosságokkal rendelkező régiók mindenképpen az EUMSZ 174. cikkében megjelölt, az Unió kohéziós politikája által érintett „érintett régiók” kategóriájába tartoznak, mivel a kultúra az EU másodlagos joga szerint is a területi, társadalmi, gazdasági kohézió fontos tényezője. A véleményük szerint ezt támasztja alá az 1059/2003 rendelet 3. cikkének ötödik bekezdése, valamint a preambulum 10. cikke.

               4.

               A 211/2011 rendelet 4. cikke első bekezdésének és az EUMSZ 167. cikkének megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek arra hivatkoznak, hogy a kezdeményezőknek nem a törvénykezdeményezés jogi alapját kell megadniuk, amint azt a Bizottság állítja, hanem a 211/2011 rendelet 4. cikke első bekezdésének értelmében a szerződések azon rendelkezéseit, amelyek a szervezők megítélése szerint a javasolt fellépésre vonatkoznak. Továbbá az EUMSZ 167. cikk értelmében az Unió hozzájárul a tagállamok kultúrájának virágzásához, tiszteletben tartva regionális és kulturális sokszínűségüket.

               5.

               Az EUMSZ 19. cikke első bekezdésének megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek szerint a Bizottság megalapozatlanul állítja a megtámadott határozatában, hogy az Unió intézményei, bár kötelesek tiszteletben tartatni a kulturális és nyelvi sokszínűséget, és tartózkodni a kisebbségek hátrányos megkülönböztetésétől, viszont ezen előírások az intézmények semmilyen cselekvésének nem szolgáltatnak jogi alapot. A felperesek többek között kifogásolják, hogy a Bizottság állítása ellentétes az EUMSZ 19. cikk első bekezdésével.

               6.

               Az EUMSZ 174. cikke második bekezdésének megsértésére alapozott jogalap
               A felperesek szerint a Bizottság tévesen értelmezi a kezdeményezést, azt állítva, hogy a nemzeti kisebbségek helyzetének előmozdítása nem érthető úgy, mintha az segítene csökkenteni a régiók közti fejlődési egyenlőtlenségeket és egyes régiók elmaradottságát, ahogy azt az EUMSZ 174. cikk második bekezdése meghatározza. A felperesek előadják, hogy a kezdeményezők nem a nemzeti kisebbségek helyzetének a javítását javasolták, azt viszont igen, hogy az Unió kohéziós politikáját ne lehessen e régiók nemzeti, nyelvi, kulturális jellegzetességeik felszámolására, vagy gyengítésére használni, és ne lehessen az Unió gazdasági eszközeit és céljait kisebbségellenes politikák akár közvetett eszközeivé tenni.

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 211/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a polgári kezdeményezésről (HL L 65., 1. o.).

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 1059/2003/EK rendelete (2003. május 26.) a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról (HL L 154., 1. o.).


title: C-315/12. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) által 2012. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Metro Cash & Carry Danmark ApS kontra Skatteministeriet

text:
               25.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/13

         A Højesteret (Dánia) által 2012. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Metro Cash & Carry Danmark ApS kontra Skatteministeriet
   (C-315/12. sz. ügy)
   2012/C 258/20
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Højesteret

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Metro Cash & Carry Danmark ApS

      Ellenérdekű fél: Skatteministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 92/12 irányelvet (1) és a 3649/92 rendeletet (2), hogy valamely tagállam azon kereskedőjének, aki az e tagállamban szabadforgalomba bocsátott, és az eladó üzlethelyiségében — az eladónak a szállítás biztosításában vagy megszervezésében való közreműködése nélkül — egy másik tagállambeli ügyfélnek átadandó jövedéki termékeket értékesít, az alapügyben felmerült körülmények között gondoskodnia kell annak ellenőrzéséről, hogy i. a jövedéki termékek vásárlása a második tagállamba való importálás szándékával történt-e, valamint, hogy ii. a termékeket magán, vagy kereskedelmi célra importálják-e?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén a kereskedőnek a jövedéki termékek eladásának időpontjában az alapügyben felmerült körülmények között a hivatkozott ellenőrzések elvégzése során vélelmeznie kell-e a vevő megvásárolt termékkel kapcsolatos szándékát?

               3.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 92/12 irányelvet és a 3649/92 rendeletet, hogy az első kérdésben hivatkozott eladónak az alapügyben felmerült körülmények között nem értékesíthet jövedéki terméket a vevő részére akkor, ha a vevő nem adja át a 3649/92 rendelet 4. cikke szerinti egyszerűsített kísérőokmány 1. példányát, amennyiben a vásárlás feltételezhetően az adóköteles termékeknek a vevő származási országában való kereskedelmi célú használatára szolgál? Ez a kérdés arra az esetre is vonatkozik, ha fennáll a második kérdésben hivatkozott vélelem.

               4.

               A 2008/118 irányelv (3) hatálybalépése és a 92/12 hatályon kívül helyezése változtatott-e a jogi helyzeten a 92/12 irányelvnek az első, második és harmadik kérdésre adott válaszok tekintetében való alkalmazása szempontjából?

               5.

               Úgy kell-e értelmezni a 92/12 irányelv 8. cikke szerinti „magánszemélyek által saját használatra beszerzett” fordulatot (lásd a 2008/118 irányelv 32. cikkének (1) bekezdését), hogy az alapügyben felmerült körülmények között abba beletartozik vagy beletartozhat a jövedéki termékek vásárlása? Az e kérdésre adandó nemleges válasz esetén a vásárlásnak a 92/12 irányelv 7. cikkének és/vagy a 2008/118 irányelv 33. cikkének hatálya alá kell tartoznia?

      (1)  A jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.).

      (2)  A feladási tagállamban szabadforgalomba bocsátott jövedéki termékek Közösségen belüli szállításának egyszerűsített kísérőokmányáról szóló, 1992. december 17-i 3649/92/EGK bizottsági rendelet (HL L 369., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 216. o.).

      (3)  A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (HL L 9., 12. o.).


title: T-776/14. sz. ügy: 2014. november 24-én benyújtott kereset – Red Lemon kontra OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/55

         2014. november 24-én benyújtott kereset – Red Lemon kontra OHIM – Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
   (T-776/14. sz. ügy)
   (2015/C 046/71)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Red Lemon Inc. (Hong Kong, Kína) (képviselők: T. Wieland és S. Müller ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője / jogosultja: Felperes

      A vitatott védjegy: Az „ABTRONICX2” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy - 8 534 943. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2014. szeptember 4-én hozott határozata (R 2078/2013-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és utasítsa el a felszólalást;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-570/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – Laverana kontra OHIM (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG) („Közösségi védjegy — A BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/35

         A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – Laverana kontra OHIM (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)
   (T-570/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2015/C 354/41)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Németország) (képviselők: J. Wachinger, M. Zöbisch és D. Chatterjee ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik tanácsának a BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2014. május 27-i határozata (R 124/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Laverana GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 361., 2014.10.13.


title: T-273/04. sz. ügy: A Brandt Industries által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 7-én benyújtott kereset

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/23

         A Brandt Industries által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. július 7-én benyújtott kereset
   (T-273/04. sz. ügy)
   (2004/C 251/42)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Brandt Industries, székhelye: Rueil-Malmaison (Franciaország), képviselik: Niels Dejean ügyvéd és Christophe Delrieu ügyvéd, 2004. július 7-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Franciaország által bevezetett, a nehéz helyzetben lévő vállalkozások átvételéhez nyújtott támogatások rendszeréről szóló, 2003. december 16-i bizottsági határozatot, minthogy az nem tartalmaz az EK-Szerződés 253. cikkében foglaltaknak megfelelő indokolást, és sérti az 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelet (1) 14. cikkét;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság 2003. december 16-i határozatában arra a következtetésre jutott, hogy a francia Code Général des Impôts (Általános Adótörvénykönyv) 44. septies cikke a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást valósított meg, kivéve annyiban, amennyiben de minimis támogatások, valamint a regionális célú támogatásokra vonatkozó iránymutatásokkal vagy a kis- és közepes vállalkozásokra vonatkozó kivételek szabályozásával összhangban lévő támogatások valósultak meg.
   A felperes vitatja a Bizottság határozatát. Azt állítja, hogy a határozatot meg kell semmisíteni amiatt, hogy az – az EK-Szerződés 253. cikkében megfogalmazott követelményekre figyelemmel – nincs kellőképpen megindokolva. A Bizottság – a felperes szerint – maga is elismerte határozatában, hogy nem rendelkezett konkrét adatokkal arra nézve, hogy mely vállalkozások voltak a Code Général des Impôts 44. septies cikke szerinti rendszer tulajdonképpeni kedvezményezettjei.
   A felperes hivatkozik továbbá arra is, hogy a megtámadott határozat sérti a 659/1999/EK rendelet 14. cikkét. Szerinte a Bizottság nem vette figyelembe, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozások átvételére létrehozott társaságoknak nyújtott adókedvezmények hatásaként a nehéz helyzetben lévő vállalkozások magasabb árat határozhattak meg eszközeikre, mint abban az esetben, ha e támogatási forma nem létezett volna. Ennek következtében a támogatások egésze vagy legalábbis egy része, az eszközök eladási árának növekedése révén átáramlott a reorganizáció alatti vállalkozás hitelezőihez, így az átvevő társaságok nem tekinthetők a támogatások teljes összege tényleges kedvezményezettjeinek. Az átvevő társaságoknak nyújtott támogatások visszafizetése tehát nem a támogatás nyújtása előtti versenyhelyzet helyreállítását jelentené, hanem épp ellenkezőleg: az átvevő társaságokat hozná hátrányosabb helyzetbe annál, mint amelybe a támogatások elmaradása esetén kerültek volna, és ez ellentétes lenne a tisztességes verseny és az arányosság elvével.

      (1)  Az EK-Szerződés 88. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelet (HL L 83., 1. o.).


title: T-830/14. sz. ügy: 2014. december 29-én benyújtott kereset – Farahat kontra Tanács

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/22

         2014. december 29-én benyújtott kereset – Farahat kontra Tanács
   (T-830/14. sz. ügy)
   (2015/C 096/28)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mohamed Farahat (Kairó, Egyiptom) (képviselők: P. Saini QC, B. Kennelly barrister és N. Sheikh solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 2014/730/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot (1), valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 1105/2014/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (2), amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak; és

               —

               kötelezze az alperest a felperes költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a határozat és a rendelet mellékletébe történő felvétel feltételei nem teljesültek. A felperes azt állítja, hogy:

                           —

                           a Tanács arra hivatkozik, hogy a felperes a Tri-Ocean Energy ügyviteli és pénzügyi igazgatóhelyettese, valamint hogy álláspontja szerint a felperest felelősség terheli azért, hogy a szervezet olajat biztosít a rezsim számára;

                           —

                           nincs bizonyíték ezen állítás alátámasztására, és a Tanács semmilyen bizonyítékot sem mutatott be.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felperes védelemhez való jogát, valamint a hatékony bírói jogvédelemhez való jogát tekintettel arra, hogy a megtámadott intézkedéseket az annak biztosítását szolgáló eljárási garanciák nélkül fogadták el, hogy a felperesnek teljes indokolást szolgáltattak volna, valamint annak biztosítása nélkül, hogy érvényesen meghallgatták volna.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Tanács nem szolgáltatott kellő indokokat a felperesnek a felvétele tekintetében. A felperes azt állítja, hogy az indok elégtelen számára annak a lehetővé tételéhez, hogy hatékonyan cáfolhassa a vele szemben felhozott állításokat, vagy lehetővé tegye a bíróság számára a megtámadott határozat jogszerűségének a felülvizsgálatát.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felperesnek a tulajdonhoz, valamint a jóhírnévhez való alapvető jogát. A felperes úgy véli, hogy a Tanács nem bizonyította, hogy a felperes tulajdonhoz való jogába történő nagyon jelentős beavatkozás igazolt és arányos.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát követett el a felperes felvétele tekintetében. A felperes arra hivatkozik, hogy:

                           —

                           nincs elérhető információ vagy bizonyíték annak alátámasztására, hogy a Tri Ocean Energy ténylegesen támogatta a szíriai rezsimet;

                           —

                           nincs azt sugalmazó információ vagy bizonyíték, hogy a felperes csupán a betöltött szerepe alapján volt felelős a Tri Ocean Energy állítólagos cselekményeiért.

      (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 2014/730/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL 2014. L 301., 36. o.)

      (2)  A szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 1105/2014/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2014. L 301., 7. o.)


title: T-422/16. sz. ügy: 2016. július 29-én benyújtott kereset – sheepworld kontra EUIPO (Beste Mama)

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/45

         2016. július 29-én benyújtott kereset – sheepworld kontra EUIPO (Beste Mama)
   (T-422/16. sz. ügy)
   (2016/C 343/61)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: sheepworld AG (Ursensollen, Németország) (képviselő: S. von Rüden ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „Beste Mama” európai uniós szóvédjegy – 14 169 304. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. május 13-án hozott határozata (R 95/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-193/08. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-46/06. sz., Skareby kontra Bizottság ügyben 2008. március 6-án hozott ítélete ellen Carina Skareby által 2008. május 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/26

         A Közszolgálati Törvényszék F-46/06. sz., Skareby kontra Bizottság ügyben 2008. március 6-án hozott ítélete ellen Carina Skareby által 2008. május 21-én benyújtott fellebbezés
   (T-193/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 197/47)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Carina Skareby (Leuven, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének 2008. március 6-án hozott ítéletét;

               —

               az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a fellebbező által a Közszolgálati Törvényszékhez benyújtott, megsemmisítés és kártérítés iránti kérelmeknek;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot mind a jelen eljárás, mind pedig a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező a jelen fellebbezéssel a Közszolgálati Törvényszék F-46/06. sz., Skareby kontra Bizottság ügyben 2008. március 6-án hozott ítéletének hatályon kívül helyezését kéri, amely elutasította a fellebbező által benyújtott, egyrészt a 2004. évi szakmai előmeneteli jelentésének megsemmisítése, másrészt pedig kártérítés iránti keresetet.
   Fellebbezésének alátámasztásaként a fellebbező két jogalapra hivatkozik, amelyeket nyilvánvaló értékelési hibákra (a megtámadott ítélet 66., 98. és 113. pontja), valamint bizonyíték elferdítésére (68. pont) alapít.


title: T-329/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – URS Nederland kontra Bizottság

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/53

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – URS Nederland kontra Bizottság
   (T-329/02. sz. ügy) (1)

   (2006/C 224/112)

      Az eljárás nyelve: holland

   A kibővített harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 323., 2002.12.21.


title: T-176/11. sz. ügy: 2011. március 14-én benyújtott kereset — Carbunión kontra Tanács

text:
               21.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 152/26

         2011. március 14-én benyújtott kereset — Carbunión kontra Tanács
   (T-176/11. sz. ügy)
   2011/C 152/47
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) (Madrid, Spanyolország) (képviselők: K. Desai, Solicitor, S. Cisnal de Ugarte és M. Peristeraki ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megsemmisítés iránti keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               a megsemmisítés iránti keresetet nyilvánítsa megalapozottnak, és ennek megfelelően semmisítse meg a versenyképtelen szénbányák bezárását elősegítő állami támogatásról szóló, 2010. december 10-i 2010/787/EU tanácsi határozat (1) 3. cikke (1) bekezdésének a), b) és f) pontját; valamint

               —

               a Tanácsot kötelezze a felperesnek a jelen eljárással összefüggésben felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a vonatkozó jogi aktusokkal kapcsolatos nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, mivel az alperes a vitatott határozatot a következő megállapításokra alapozta:

                           —

                           a szénnek az EU energiaellátásához való hozzájárulása alacsony;

                           —

                           a versenyképtelen szénbányák bezárása és az EU széntermelésének leállítása ösztönözni fogja a megújuló energiaforrások használatát;

                           —

                           az EU, illetve különösen Spanyolország széntermelésének versenyképessé válása semmiképpen sem várható 2018-ig.

               2.

               A második, az indokolás hiányára alapított jogalap, mivel a Tanács

                           —

                           nem foglalkozott az eljárás előkészítő szakaszában a más intézmények és egyéb érdekeltek által előterjesztett, az EU széniparának az EU energiaellátásának biztonságával kapcsolatos jelentőségét bemutató bőséges bizonyítékokkal és megállapításokkal;

                           —

                           nem indokolta (i) a 2002-es szénrendeletben (2) bevezetett állami támogatási keretszabályozástól és politikától való eltérést, amely utóbbi ellátásbiztonsági megfontolásokon alapult, illetve azt, hogy (ii) ehelyett a kizárólag versenyképességi megfontolásokon alapuló vitatott határozatot fogadta el.

               3.

               A harmadik, a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a vitatott határozat

                           —

                           éles és váratlan fordulatot jelent az EU-nak az EU, illetve különösen Spanyolország hagyományos széniparával kapcsolatos álláspontját illetően;

                           —

                           sérti a bizalomvédelem elvét, mivel nem ír elő átmeneti időszakot, amely lehetővé tenné a felperes számára, hogy e jelentős politikai fordulathoz alkalmazkodjon.

               4.

               A negyedik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a vitatott határozat nem igazolható és túlzott korlátozásokat vezet be a spanyolországi hagyományos szénbányák működtetésére vonatkozóan, ami nem felel meg a Tanács célkitűzéseinek. Pontosabban a felperes álláspontja szerint a vitatott határozatban elfogadott intézkedések nem a Tanács által hangoztatott környezetvédelmi megfontolásokat célozzák, hiszen az EU területén működő elektromos energiát előállító erőművek továbbra is „égetik” az import szenet. A vitatott határozat ugyanis túlzott terheket tartalmazó kötelezettségeket ír elő a felperes számára, amelyek egyáltalán nincsenek összefüggésben a környezetvédelmi célkitűzésekkel. Ezen túlmenően a felperes előadja, hogy a hagyományos szén támogatásából eredő, a versennyel kapcsolatos megfontolások szintén túlzottak a vitatott határozatban.

               5.

               Az ötödik, hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap. E tekintetben a felperes előadja, hogy a vitatott határozatban elfogadott intézkedések az EU szénbányászati ágazatára gyakorolt negatív hatásukra tekintettel nem felelnek meg azoknak a stratégiai céloknak és politikai célkitűzéseknek, amelyeket az EU-nak az EUMSZ 194. cikk alapján követnie kell. A vitatott határozat veszélyezteti az energiapiac megfelelő működését az EU-ban, valamint az energiaellátás biztonságát az EU-ban és különösen Spanyolországban. Ezért a Tanács visszaélt hatáskörével, amikor elfogadta az EU energiaellátásának biztosításához szükséges nyersanyagok közül az egyik legfontosabbnak a kiküszöbölését célzó vitatott határozatot.

               6.

               A hatodik, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a megsértésére alapított jogalap. A felperes álláspontja szerint a vitatott határozat hátrányosan megkülönböztető a hagyományos széntermelőkkel szemben (i) egyfelől az EU szénimportőreihez képest, (ii) másfelől más energiaforrások termelőihez képest.

               7.

               A hetedik jogalap, amely szerint a vitatott határozatot nem megfelelő jogi alapra támaszkodva fogadták el. A felperes előadja, hogy a vitatott határozatot kizárólag az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének e) pontja alapján fogadták el, miközben azt az EUMSZ 109. cikkre is alapítani kellett volna, és az ennek megfelelő eljárást kellett volna követni.

      (1)  HL L 336., 24. o.

      (2)  A szénipar részére nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. július 23-i 1407/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 205., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 170. o.)


title: T-235/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. január 31-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság ( „Kohéziós Alap — A francia határt Madriddal összekötő nagysebességű vonal bizonyos szakaszainak építésére vonatkozó négy projektszakasz javára a Kohéziós Alapból eredetileg odaítélt pénzügyi támogatás csökkentése — Határozat elfogadásának határideje — Az 1164/94/EK rendelet III. melléklete H cikkének (2) bekezdése — Az 1386/2002/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdése — Kiegészítő munkálatok vagy szolgáltatások — Az »előre nem látható körülmény« fogalma — A 93/38/EGK irányelv 20. cikke (2) bekezdésének f) pontja” )

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/14

         A Törvényszék 2013. január 31-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-235/11. sz. ügy) (1)

   (Kohéziós Alap - A francia határt Madriddal összekötő nagysebességű vonal bizonyos szakaszainak építésére vonatkozó négy projektszakasz javára a Kohéziós Alapból eredetileg odaítélt pénzügyi támogatás csökkentése - Határozat elfogadásának határideje - Az 1164/94/EK rendelet III. melléklete H cikkének (2) bekezdése - Az 1386/2002/EK rendelet 18. cikkének (3) bekezdése - Kiegészítő munkálatok vagy szolgáltatások - Az »előre nem látható körülmény« fogalma - A 93/38/EGK irányelv 20. cikke (2) bekezdésének f) pontja)
   2013/C 79/25
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: kezdetben M. Muñoz Pérez, később A. Rubio González abogados del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: S. Pardo Quintillán és D. Recchia meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen a Kohéziós Alap támogatását a „Pályaépítési anyagok szállítása és szerelése a Madrid-Zaragoza-Barcelona-francia határ nagysebességű vonalon. Madrid-Lleida szakasz” (CCI 1999.ES.16.CPT.001). „Nagysebességű vasútvonal Madrid-Barcelona. Lleida-Martorell szakasz (Peron, 1. szakasz).” (CCI 2000.ES.16.C.PT.001). „Nagysebességű vonal Madrid-Zaragoza-Barcelona-francia határ. Csatlakozások Zaragozához” (CCI 2000.ES.16.C.P.T.003). „Nagysebességű vonal Madrid-Zaragoza-Barcelona-francia határ. Lleida-Martorell szakasz X-A alszakasz (Olérdola-Avinyonet del Penedés)” (CCI 2001.ES.16.C.PT.007) és „Új nagysebességű vasúti csatlakozás Levantéhoz. La Gineta-Albacete alszakasz (Peron)” (CCI 2004.ES.16.C.P.T.014).projektszakaszok tekintetében csökkentő 2011. február 18-i C(2011) 1023 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, másodlagosan az említett határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem a Bizottság által végzett kiigazításokat illetően.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 186., 2011.06.25.


title: T-146/09. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2016. július 14-i ítélete – Parker Hannifin Manufacturing és Parker-Hannifin kontra Bizottság („Verseny — Kartellek — A tengeri tömlők európai piaca — Árrögzítésre, piacfelosztásra és kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréjére irányuló megállapodások — A jogsértő magatartás betudhatósága — A gazdasági folytonosság elve — A személyes felelősség elve — Bírságok — Súlyosító körülmények — Irányítói szerep — 10 %-os felső határ — Korlátlan felülvizsgálat”)

text:
               29.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/17

         A Törvényszék 2016. július 14-i ítélete – Parker Hannifin Manufacturing és Parker-Hannifin kontra Bizottság
   (T-146/09. RENV. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A tengeri tömlők európai piaca - Árrögzítésre, piacfelosztásra és kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréjére irányuló megállapodások - A jogsértő magatartás betudhatósága - A gazdasági folytonosság elve - A személyes felelősség elve - Bírságok - Súlyosító körülmények - Irányítói szerep - 10 %-os felső határ - Korlátlan felülvizsgálat”))
   (2016/C 314/23)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Parker Hannifin Manufacturing Srl, korábban Parker ITR Srl (Corsico, Olaszország), és Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Ohio, Egyesült Államok) (képviselők: B. Amory, F. Marchini Camia és É. Barbier de La Serre ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: Bottka V., S. Noë és R. Sauer meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK 81. cikk] és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39406 – „tengeri tömlők”-ügy) 2009. január 28-án hozott C(2009) 428 végleges bizottsági határozat annyiban történő megsemmisítése iránti, az EUMSZ 263. cikkre alapított kérelem, amennyiben e határozat a felpereseket érinti, másodlagosan pedig az említett határozattal velük szemben kiszabott bírság törlése vagy összegének lényeges csökkentése iránti, az EUMSZ 263. cikkre alapított kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az [EK 81. cikk] és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39406 – „tengeri tömlők”-ügy) 2009. január 28-án hozott C(2009) 428 végleges bizottsági határozat 2. cikke első bekezdésének e) pontját megsemmisíti annyiban, amennyiben az Európai Bizottság a Parker-Hannifin Corp. által egyetemlegesen megfizetendő bírság összege tekintetében az ITR SpA által 1999. június 11. és 2001. szeptember 30. között játszott irányítói szerepen alapuló súlyosító körülmény címén 30 %-os növelést alkalmazott, továbbá amennyiben az Európai Bizottság az [EK 81. cikkben] és [az EK 82. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében előírt, a forgalom 10 %-ában meghatározott felső határt nem csupán a Parker ITR Srl forgalma alapján számította ki a bírság azon részét illetően, amelynek megfizetéséért a 2002. január 1-jét megelőző időszak vonatkozásában kizárólag a Parker ITR-t nyilvánította felelősnek.

               2)

               A Törvényszék a Parker Hannifin Manufacturing Srl-lel, korábban Parker ITR-rel szemben kiszabott bírság összegét 19 945 728 euróban állapítja meg, amelynek megfizetéséért a Parker-Hannifin 6 400 000 euró erejéig egyetemlegesen felel.

               3)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               A Parker Hannifin Manufacturing, a Parker-Hannifin és a Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 141., 2009.6.20.


title: T-414/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 7-i ítélete — NHL Enterprises kontra OHIM — Glory & Pompea (LA KINGS) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A LA KINGS közösségi ábrás védjegy bejelentése — A KING korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 7-i ítélete — NHL Enterprises kontra OHIM — Glory & Pompea (LA KINGS)
   (T-414/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A LA KINGS közösségi ábrás védjegy bejelentése - A KING korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   2009/C 153/64
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: NHL Enterprises BV (Rijswijk, Hollandia) (képviselők: G. Llewelyn solicitor, V. Barresi avocat, majd M. Collins solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: J. Novais Gonçalves és D. Botis meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Glory & Pompea, SA (Mataró, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2005. július 6-i, a Glory & Pompea, SA és az NHL Enterprises BV közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 371/2003-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2005. július 6-i (R 371/2003-4. sz. ügy) határozatát.

               2)

               Az OHIM viseli saját költségeit, valamint az NHL Enterprises BV részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 36., 2006.2.11.


title: T-194/06. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 16-i ítélete — SNIA kontra Bizottság (Verseny — Kartellek — Hidrogén-peroxid és nátrium-perborát — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A jogsértő magatartás betudhatósága — A jogsértésért felelős társaság egyesülése — Védelemhez való jog — A kifogásközlés és a megtámadott határozat összhangja — Indokolási kötelezettség)

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/21

         A Törvényszék 2011. június 16-i ítélete — SNIA kontra Bizottság
   (T-194/06. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Hidrogén-peroxid és nátrium-perborát - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A jogsértő magatartás betudhatósága - A jogsértésért felelős társaság egyesülése - Védelemhez való jog - A kifogásközlés és a megtámadott határozat összhangja - Indokolási kötelezettség)
   2011/C 226/41
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: SNIA SpA (Milánó, Olaszország) (képviselők: A. Santa Maria és C. Biscaretti di Ruffia ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: V. Di Bucci és F. Amato, később: V. Di Bucci és Bottka V. meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EK 81. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.620 hidrogén peroxid és perborát-ügy) 2006. május 3-án hozott C(2006) 1766 végleges bizottsági határozatnak a felperest érintő részében történő részleges megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a SNIA SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: T-391/09. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — Evonik Degussa és AlzChem kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az EGT-ben, Írországon, Spanyolországon, Portugálián és az Egyesült Királyságon kívül, az acél- és a földgázágazatban való alkalmazásra szánt kálciumkarbid és magnézium piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése és a piac felosztása — A jogsértő magatartás betudhatósága — Bírságok — Együttműködés a közigazgatási eljárás során — Súlyosító körülmények — Visszaesés — Enyhítő körülmények — Arányosság — A jogsértés időtartama — A bírság megfizetéséért való egyetemleges felelősség — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás” )

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/14

      A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — Evonik Degussa és AlzChem kontra Bizottság
      (T-391/09. sz. ügy) (1)

      (Verseny - Kartellek - Az EGT-ben, Írországon, Spanyolországon, Portugálián és az Egyesült Királyságon kívül, az acél- és a földgázágazatban való alkalmazásra szánt kálciumkarbid és magnézium piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése és a piac felosztása - A jogsértő magatartás betudhatósága - Bírságok - Együttműködés a közigazgatási eljárás során - Súlyosító körülmények - Visszaesés - Enyhítő körülmények - Arányosság - A jogsértés időtartama - A bírság megfizetéséért való egyetemleges felelősség - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás)
      (2014/C 71/24)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: az Evonik Degussa GmbH (Essen, Németország); és az AlzChem AG, korábban AlzChem Trostberg GmbH, korábban AlzChem Hart GmbH (Trostberg, Németország) (képviselők: C. Steinle, O. Andresen és I. Bodenstein ügyvédek)

         Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: N. von Lingen és A. Antoniadis, meghatalmazottak, segítőjük A. Böhlke ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az [EK] 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.396 — „kálciumkarbid- és magnéziumalapú reagensek az acél- és a földgázágazatban”-ügy) 2009. július 22-én hozott C(2009) 5791 végleges bizottsági határozat felpereseket érintő részének megsemmisítése, illetve másodlagosan az említett határozat — egyfelől a felperesekkel szemben kiszabott bírság megsemmisítése vagy összegének csökkentése, másfelől az említett bírság teljes összegéért a SKW Stahl-Technik GmbH & Co. KG a felperesekkel együttes és egyetemleges felelősségének megállapítása tekintetében történő — megváltoztatása iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék megsemmisíti az [EK] 81. cikke és az EGT Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.396 — „kálciumkarbid- és magnéziumalapú reagensek az acél- és a földgázágazatban” ügy) 2009. július 22-én hozott C(2009) 5791 végleges bizottsági határozat 2. cikkének g) és h) pontját az Evonik Degussa GmbH-ra és az AlzChem AG-ra vonatkozó részében, megállapítva azonban, hogy e megsemmisítés nem érinti az említett határozat 1. cikkének f) pontjában megállapított jogsértés miatt e két társasággal szemben egyetemlegesen kiszabott bírság bármelyik társaság általi megfizetésének mentesítő hatását a SKW Stahl-Technik GmbH & Co. KG tekintetében, és az utóbbival szemben ugyanezen határozat 2. cikkének g) pontjában kiszabott bírságot.

                  2.

                  Az Evonik Degussa és az AlzChem vállalkozásokkal szemben a C(2009) 5791 végleges határozat 1. cikkének f) pontjában megállapított jogsértéssel kapcsolatban az alábbi bírságok kerülnek kiszabásra:

                              —

                              az Evonik Degussa és az AlzChem tekintetében egyetemlegesen 2,49 millió euró, megállapítva, hogy úgy tekintendő, hogy az Evonik Degussa és az AlzChem megfizették e bírságokatl a SKW Stahl-Technik által a vele szemben ugyanezen határozat 2. cikkének f) és g) pontjában kiszabott bírság címén megfizetett összegek erejéig;

                              —

                              az Evonik Degussa tekintetében 1,24 millió euró melynek megfizetéséért e vállalkozás egyedül felelős.

                  3.

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4.

                  Az Evonik Degussa és az AlzChem viselik a saját költségeik kétharmadát, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek kétharmadát. A Bizottság viseli a saját költségeinek egyharmadát, valamint az Evonik Degussa és az AlzChem részéről felmerült költségek egyharmadát.

         (1)  HL C 297., 2009.12.5.


title: T-749/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. január 24-i ítélete – Nausicaa Anadyomène SAS (Párizs, Franciaország) és Banque d’Escompte kontra EKB („Szerződésen kívüli felelősség — Gazdaság- és monetáris politika — EKB — Nemzeti központi bankok — A görög államadósság átütemezése — Értékpapír-vásárlási program — Értékpapírcsere-megállapodás kizárólag az eurórendszer központi bankjai javára — A magánszektor részvétele — Kollektív fellépési záradékok — Hitelminőség-javítás visszavásárlási rendszer formájában, amelynek célja az értékpapírok fedezeti minőségének az alátámasztása — Magánhitelezők — Kereskedelmi bankok — Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése — Jogos bizalom — Egyenlő bánásmód”)

text:
               6.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 70/19

         A Törvényszék 2017. január 24-i ítélete – Nausicaa Anadyomène SAS (Párizs, Franciaország) és Banque d’Escompte kontra EKB
   (T-749/15. sz. ügy) (1)

   ((„Szerződésen kívüli felelősség - Gazdaság- és monetáris politika - EKB - Nemzeti központi bankok - A görög államadósság átütemezése - Értékpapír-vásárlási program - Értékpapírcsere-megállapodás kizárólag az eurórendszer központi bankjai javára - A magánszektor részvétele - Kollektív fellépési záradékok - Hitelminőség-javítás visszavásárlási rendszer formájában, amelynek célja az értékpapírok fedezeti minőségének az alátámasztása - Magánhitelezők - Kereskedelmi bankok - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése - Jogos bizalom - Egyenlő bánásmód”))
   (2017/C 070/26)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Nausicaa Anadyomène SAS (Párizs, Franciaország) és Banque d’Escompte (Párizs, Franciaország) (képviselők: S. Rodrigues és A. Tymen ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: O. Heinz, G. Varhelyi és F. von Lindeiner meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperesek által többek között a Görög Köztársaság adósságcsere-ajánlatával összefüggésben a Görög Köztársaság által kibocsátott vagy teljes mértékben garantált forgalomképes adósságinstrumentumok elfogadhatóságáról szóló, 2012. március 15-i 2012/153/EU határozatnak (EKB/2012/3) (HL 2012. L 77., 19. o.) az EKB által történő elfogadása okán, valamint a görög államadósság átütemezéséhez kapcsolódóan az EKB által meghozott egyéb intézkedések miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Nausicaa Anadyomène SAS-t és a Banque d’Escompte-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22.


20150731058617092015/C 270/493442015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150701394021T-344/15. sz. ügy: 2015. július 1-jén benyújtott kereset – Franciaország kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2702015HU3910120150701HU00493914022015. július 1-jén benyújtott kereset – Franciaország kontra Bizottság
   (T-344/15. sz. ügy)2015/C 270/49Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas és F. Fize, meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az Európai Bizottság által hozott, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeleten alapuló, iratokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelemről szóló, 2015. április 21-i GESTDEM 2014/6046. sz. határozatot;

            —

            a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első jogalap az 1049/2001/EK rendelet (
                  1
               ) 4. cikke (5) bekezdésének megsértésére vonatkozik, amely kimondja, hogy bármely tagállam kérheti valamely intézménytől, hogy előzetes beleegyezése nélkül az intézmény az illető tagállamtól származó dokumentumot ne tegye közzé.

            2.

            A másodlagosan felhozott második jogalap az indokolási kötelezettség megsértésére vonatkozik az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdésében előírt kivétel alkalmazásának elmulasztását illetően.

            3.

            A harmadlagosan felhozott harmadik jogalap az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdése harmadik francia bekezdésének megsértésére vonatkozik. A felperes azzal érvel, hogy a Bizottság a 98/34/EK irányelvben (
                  2
               ) előírt eljárás keretében megtagadhatta volna a francia hatóságok által továbbított dokumentumokhoz való hozzáférést, ha az említett eljárás a fent hivatkozott cikk értelmében vett vizsgálatnak minősül.

      (
         1
      )	Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).
   (
         2
      )	A műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 20. kötet, 337. o.).


title: T-679/14. sz. ügy: 2014. október 19-én benyújtott kereset – Teva UK és társai kontra Bizottság

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/54

         2014. október 19-én benyújtott kereset – Teva UK és társai kontra Bizottság
   (T-679/14. sz. ügy)
   2014/C 409/74
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Teva UK Ltd (West Yorkshire, Egyesült Királyság), Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht, Hollandia) és Teva Pharmaceutical Industries Ltd (Jeruzsálem, Izrael) (képviselők: D. Tayar és A. Richard ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               adjon helyt a jelen kérelemnek, és a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               semmisítse meg a COMP/AT.39612 – „Perindopril (Servier)”-ügyben 2014. július 9-én hozott határozat 3. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a Teva UK limited, a Teva Pharmaceuticals Europe B.V. és a Teva Pharmaceutical Industries Limited megsértette a Szerződés 101. cikkét;

               —

               törölje a COMP/AT.39612 – „Perindopril (Servier)”-ügyben 2014. július 9-én hozott határozat 7. cikkében a Teva UK limited, a Teva Pharmaceuticals Europe B.V. és a Teva Pharmaceutical Industries Limited társaságokkal szemben kiszabott bírságot;

               —

               amennyiben a Bíróság nem semmisíti meg a határozat 3. cikkét, vagy nem törli teljes egészében a bírságot, lényegesen csökkentse a bírságot; és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság jogilag és ténybelileg tévesen minősítette cél általi korlátozásnak a Teva és a Servier között 2006. június 13-án létrejött megállapodást (a továbbiakban: megállapodás). Jogi szempontból a Bizottság tévesen minősítette cél általi korlátozásnak az összes olyan megállapodást, amely korlátozhatja a versenyt, ahelyett hogy ezt a minősítést csak azon megállapodások esetén alkalmazná, amelyek a verseny szempontjából jellegüknél fogva egyértelműen elegendő károssági fokot mutatnak. Ténybeli szempontból azok a körülmények, amelyek akkor érvényesültek, amikor a megállapodás tárgyalása folyt, különös tekintettel a szellemi tulajdonjoggal kapcsolatos azon tényleges kockázatokra, amelyekkel a Teva szembenézett, azt mutatják, hogy a Teva azért kötötte meg a megállapodást, hogy megfelelően időzített piacra lépést biztosítson, és nem azért, hogy a késleltetett piacra lépésért cserébe jutalmat kapjon.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság jogilag és ténybelileg tévesen minősítette a megállapodást hatás általi korlátozásnak, mivel a határozat releváns ténybeli összehasonlításban nem szolgáltat elegendő bizonyítékot a versenykorlátozáshoz.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy még ha a Bíróság meg is állapítja, hogy a megállapodás az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének hatálya alá esik, a Bíróságnak arra a következtetésre kell jutnia, hogy a Bizottság nem megfelelően vizsgálta meg a felperesek által a hatékonyságjavulás fennállásának alátámasztása érdekében felhozott érveket és bizonyítékokat, valamint az EUMSZ 101. cikk (3) bekezdésében foglalt összes feltételnek a megállapodás révén való teljesülését.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a felperesekkel szemben kiszabott bírságot törölni, vagy legalábbis jelentősen csökkenteni kell. Először, a határozat a Tevával szembeni jelentős bírság kiszabásával megsértette a jogbiztonság elvét, a visszaható hatály tilalmának elvét és a bizalomvédelem elvét. Másodszor, a Bizottság a Tevával szembeni túlzott bírság kiszabásával tévesen tért el bírságkiszabási iránymutatásától, és megsértette a jogbiztonság, a bizalomvédelem, az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét.

               5.

               A ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság súlyos eljárási hibákat követett el.


title: T-78/09. P. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 17-i ítélete — Parlament kontra Collée ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — 2004. évi előléptetési időszak — Az érdempontok odaítélésére vonatkozó eljárás — Bizonyítékok elferdítése — Indokolás — Az értékelésért felelős bizottság véleményének értéke — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve )

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/45

         A Törvényszék 2010. március 17-i ítélete — Parlament kontra Collée
   (T-78/09. P. sz. ügy) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2004. évi előléptetési időszak - Az érdempontok odaítélésére vonatkozó eljárás - Bizonyítékok elferdítése - Indokolás - Az értékelésért felelős bizottság véleményének értéke - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve”)
   2010/C 113/72
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Parlament (képviselők kezdetben: C. Burgos és A. Lukošiūtė, később: R. Ignătescu, meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Laurent Collée (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (harmadik tanács) F-148/06. sz., Collée kontra Parlament ügyben 2008. december 11-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen, annak megsemmisítése iránt benyújtott fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               Az Európai Parlament viseli a saját költségeit, valamint a L. Collée részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: C-554/12. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2014. július 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Görög Köztársaság (Fellebbezés — Verseny — Az EK 86. cikk (3) bekezdése — A Görög Köztársaság által egy közvállalkozásnak a lignitlelőhelyek feltárásával és kitermelésével kapcsolatban biztosított kiváltságos jogok fenntartása — Jogsértés — Határozat — Az uniós joggal való összeegyeztethetetlenség — Későbbi határozat — Különös intézkedések — A jogsértés versenyellenes hatásainak feloldása — Megsemmisítés iránti kereset)

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/7

         A Bíróság (harmadik tanács) 2014. július 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Görög Köztársaság
   (C-554/12. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Az EK 86. cikk (3) bekezdése - A Görög Köztársaság által egy közvállalkozásnak a lignitlelőhelyek feltárásával és kitermelésével kapcsolatban biztosított kiváltságos jogok fenntartása - Jogsértés - Határozat - Az uniós joggal való összeegyeztethetetlenség - Későbbi határozat - Különös intézkedések - A jogsértés versenyellenes hatásainak feloldása - Megsemmisítés iránti kereset))
   2014/C 315/09
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: T. Christoforou és A. Antoniadis meghatalmazottak, segítőjük: A. Oikonomou dikigoros)

      A többi fél az eljárásban: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (képviseli: P. Anestis dikigoros), Görög Köztársaság (képviselők: P. Mylonopoulos, M.-T. Marinos és K. Boskovits meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke DEI kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét (T-421/09, EU:T:2012:450) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

               3)

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 32., 2013.2.2.


title: C-549/09. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2011. október 20-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Állami támogatások — A haltenyésztők és halászok javára nyújtott támogatások — E támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — A jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatások haladéktalan visszatéríttetésére, valamint a Bizottság erről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség — A végrehajtás elmaradása — A végrehajtás teljes lehetetlensége)

text:
               10.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 362/5

         A Bíróság (hatodik tanács) 2011. október 20-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-549/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Állami támogatások - A haltenyésztők és halászok javára nyújtott támogatások - E támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatások haladéktalan visszatéríttetésére, valamint a Bizottság erről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség - A végrehajtás elmaradása - A végrehajtás teljes lehetetlensége)
   2011/C 362/06
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Gippini Fournier és K. Walkerová meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és J. Gstalter meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A Franciaország által a haltenyésztők és a halászok kedvezményezésére bevezetett támogatási intézkedésekről szóló, 2004. július 14-i 2005/239/EK bizottsági határozatnak (HL 2005. L 74., 49. o.) való megfeleléshez szükséges intézkedések meghozatalának elmulasztása — A jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatások haladéktalan visszatéríttetésére és a Bizottság erről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség

      Rendelkező rész

               1.

               A Francia Köztársaság — mivel az előírt határidőn belül nem tett eleget a Franciaország által a haltenyésztők és a halászok kedvezményezésére bevezetett támogatási intézkedésekről szóló, 2004. július 14-i 2005/239/EK bizottsági határozatnak az e határozat 2. és 3. cikkében jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatások kedvezményezettektől való visszatéríttetésével — nem teljesítette az EUMSZ 288. cikk negyedik bekezdéséből és az említett határozat 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Francia Köztáraságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 80., 2010.3.27.


title: C-70/15. sz. ügy: A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2015. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emmanuel Lebek kontra Janusz Domino

text:
               26.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/13

         A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2015. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emmanuel Lebek kontra Janusz Domino
   (C-70/15. sz. ügy)
   (2015/C 171/15)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Najwyższy

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Emmanuel Lebek

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Janusz Domino

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 34. cikkének 2. pontját, hogy a jogorvoslat benyújtásának ott említett lehetősége mind azt az esetet magában foglalja, hogy a megfelelő jogorvoslat benyújtható a nemzeti jogban meghatározott határidőn belül, mind pedig azt az esetet, hogy az említett határidő már lejárt, de jogvesztő határidő módosítására irányuló kérelem nyújtható be, majd – miután e kérelemnek helyt adtak – a voltaképpeni jogorvoslat is benyújtható?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről („iratkézbesítés”), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 19. cikkének (4) bekezdését, hogy az kizárja a jogvesztő határidő elmulasztásának következményei alóli mentesítésre vonatkozó nemzeti jogi rendelkezések alkalmazását, vagy pedig úgy, hogy az alperes választhat, hogy az említett rendelkezés alapján nyújt-e be kérelmet, vagy a nemzeti jog megfelelő jogintézményét használja-e?

      (1)  HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o., HL 2011. L 124., 47. o.

      (2)  HL L 324., 79. o.


title: C-269/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. szeptember 26-i ítélete — Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Adózás — Héa — 2006/112/EK irányelv — 306–310. cikk — Az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás — Nyelvi változatok közötti eltérések — Olyan nemzeti jogszabályok, amelyek e különös szabályozás alkalmazását utasoktól eltérő személyekre írják elő — Az „utas” és a „megrendelő” fogalma)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/7

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. szeptember 26-i ítélete — Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság
   (C-269/11. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Adózás - Héa - 2006/112/EK irányelv - 306–310. cikk - Az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás - Nyelvi változatok közötti eltérések - Olyan nemzeti jogszabályok, amelyek e különös szabályozás alkalmazását utasoktól eltérő személyekre írják elő - Az „utas” és a „megrendelő” fogalma)
   2013/C 344/08
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Lozano Palacios és M. Šimerdová meghatalmazottak)

      Alperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek és J. Očková meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Görög Köztársaság (képviselő: E.-M. Mamouna meghatalmazott), Spanyol Királyság (képviselő: S. Centeno Huerta meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és J.-S. Pilczer meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna meghatalmazott), Finn Köztársaság (képviselő: J. Heliskoski meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 306–310. cikkének megsértése — Nemzeti jogszabályok, amelyek az utazási irodákra vonatkozó különös adószabályozás alkalmazását írják elő azokra a tevékenységekre, amelyeket az utazási irodák utasoknak nem minősülő kedvezményezettek részére végeznek

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a Cseh Köztársaság költségeinek viselésére.

               3.

               A Görög Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, a Lengyel Köztársaság és a Finn Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 232., 2011.8.6.


title: T-426/14. sz. ügy: 2014. június 12-én benyújtott kereset –Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos kontra Bizottság

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/56

         2014. június 12-én benyújtott kereset –Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos kontra Bizottság
   (T-426/14. sz. ügy)
   2014/C 253/74
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes:Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco és J. Corral García ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fontosabb érvek azonosak a T-392/14. sz. Gutser kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.


title: T-334/12. sz. ügy: 2012. július 25-én benyújtott kereset — Plantavis és NEM kontra Bizottság és EFSA

text:
               13.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/9

         2012. július 25-én benyújtott kereset — Plantavis és NEM kontra Bizottság és EFSA
   (T-334/12. sz. ügy)
   2012/C 311/11
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Plantavis GmbH (Berlin, Németország) és NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Geseundheitsprodukten e.V. (Laudert, Németország) (képviselő: T. Büttner ügyvéd)

      Alperesek: Európai Bizottság és Európai Élelmiszerbiztonsági Hivatal

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 432/2012/EU rendelettel (1) és az Európai Bizottság egészségre vonatkozó, engedélyezett és nem engedélyezett állítások jegyzékét tartalmazó EU-nyilvántartásával összefüggésben értelmezett 1924/2006/EK rendeletben (2) megfogalmazott tilalmakat.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek először azzal érvelnek, hogy az európai jogalkotónak nincs hatásköre a megtámadott rendelet elfogadására.
   Másodszor előadják, hogy az 1924/2006 és 432/2012 rendelet, valamint az élelmiszerekre alkalmazott, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokat tartalmazó EU-nyilvántartás jogellenesen sértik az élelmiszeriparnak az alapjogok által védett jogi helyzetét, valamint a fogyasztók és a szakmai körök tájékoztatáshoz való jogát. E tekintetben a felperesek különösen azzal érvelnek, hogy aránytalan a megtámadott rendeletekben előírt, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állítások tilalma. Ez mindenekelőtt az érdemben helyes, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állítások, mint például a „jobb biológiai rendelkezésre állás”, felhasználásának a tilalmára vonatkozik. Továbbá a rendeletek nem alkalmasak a kitűzött cél elérésére, mivel az EFSA és a Bizottság nem állapítottak meg egyértelmű, átlátható és egységes irányvonalat a tudományos normák meghatározásához.
   A felperesek ezenkívül a különböző anyagok és élelmiszeripari vállalkozások differenciálatlan eltérő bánásmódját kifogásolják. A tilalmak nem is szükségesek, mivel a 2003/13/EK irányelv (3) és a 1169/2011/EU rendelet (4) alapján már valamennyi tagállamban tilos az élelmiszerek megtévesztő reklámja.

      (1)  A nem a betegségek kockázatának csökkentését, illetve a gyermekek fejlődését és egészségét érintő, élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó, engedélyezett állítások jegyzékének megállapításáról szóló, 2012. május 16-i 432/2012/EU bizottsági rendelet (HL L 136., 1. o.).

      (2)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o.).

      (3)  A csecsemők és a kisgyermekek számára készült feldolgozott gabonaalapú élelmiszerekről és bébiételekről szóló 96/5/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. február 10-i 2003/13/EK bizottsági irányelv (HL L 41., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 31. kötet, 132. o.).

      (4)  A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezésérő szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 304., 18. o.).


title: T-205/16. sz. ügy: 2016. május 4-én benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/34

         2016. május 4-én benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (T-205/16. sz. ügy)
   (2016/C 251/40)
   Az eljárás nyelve: litván

      Felek

      Felperes: Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė és D. Stepanienė meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a „Technikai segítségnyújtás a Kohéziós Alap igazgatásához a Litván Köztársaságban” megnevezésű, Litvániában végrehajtott projekt (2005LT16CPA001) számára a Kohéziós Alapból nyújtott támogatás csökkentéséről szóló, 2016. február 23-i C(2016)969 final bizottsági határozatot, annak a támogatás 137 864,61 euró összeggel való csökkentését előíró részében;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a Litván Köztársaság a 16/2003 bizottsági rendeletnek (1) a bizalomvédelem elvével együttesen értelmezett 11. cikkének megsértésével kapcsolatos jogalapra hivatkozik, amennyiben az Európai Unió 2000–2006 közötti időszakra szóló Kohéziós Alapjából nyújtott támogatás csökkentéséről szóló határozat meghozatalakor az Európai Bizottság:

               —

               figyelmen kívül hagyta azt, hogy a „Technikai segítségnyújtás a Kohéziós Alap igazgatásához a Litván Köztársaságban” megnevezésű projektet (a továbbiakban: projekt) jóváhagyó C(2005)5291 bizottsági határozat (2) végrehajtása keretében felmerült héa-költségek a 16/2003 rendelet 11. cikke (1) bekezdésének követelményeivel és más követelményekkel összhangban visszatéríthetők voltak;

               —

               tévesen értelmezte a 16/2003 rendelet 11. cikkének (3) bekezdését, amikor megállapította annak projektre való alkalmazhatóságát, mivel a héa-költségek visszatéríthetőségének kérdésétől függetlenül egy ilyen értelmezés összeegyeztethetetlen a 16/2003 rendelet 11. cikkének (1) bekezdésével, továbbá nélkülözi a jogi logikát, és gyakorlatilag alkalmazhatatlan a Kohéziós Alappal kapcsolatos projektek finanszírozásával összefüggésben;

               —

               figyelmen kívül hagyta a C(2005)5291 bizottsági határozat 3. cikkének (2) bekezdését, amely az 1164/94 rendelet (3) 7. cikkének (4) bekezdése alapján a projekt értékének 100 %-át kitevő közösségi támogatásról rendelkezett (azaz nem írta elő a projekt megvalósítójának saját hozzájárulását), így a tagállam észszerűen számíthatott arra, hogy a projektet teljes egészében a Kohéziós Alapból finanszírozzák, és hogy megfelelően alkalmazzák a 16/2003 rendeletben foglalt valamennyi szabályt.

      (1)  A Kohéziós Alap által társfinanszírozott intézkedések keretében a kiadások támogathatósága tekintetében az 1164/94/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó különleges részletes szabályok megállapításáról szóló, 2003. január 6-i 16/2003/EK bizottsági rendelet (HL 2003. L 2., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 189. o).

      (2)  A 2008. április 15-i C(2008)1566 és a 2011. május 20-i C(2011)3668 bizottsági határozattal módosított, a Litván Köztársaságban a Kohéziós Alap igazgatásához nyújtott technikai segítségnyújtásra vonatkozó projekt (CCI 2005/LT/16/C/PA/001) részére a Kohéziós Alapból nyújtott támogatás odaítéléséről szóló, 2005. december 8-i C(2005)5291 bizottsági határozat.

      (3)  A Kohéziós Alap létrehozásáról és az 1164/94/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1084/2006/EK tanácsi rendelettel (HL 2006. L 210., 79. o.) hatályon kívül helyezett, a Kohéziós Alap létrehozásáról szóló, 1994. május 16-i 1164/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 130.,1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 9. o.).


title: F-110/06. sz. ügy: 2006. szeptember 15-én benyújtott kereset – Carpi Badía kontra Bizottság

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/48

         2006. szeptember 15-én benyújtott kereset – Carpi Badía kontra Bizottság
   (F-110/06. sz. ügy)
   (2006/C 281/85)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: José María Carpi Badía (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: B. Cortese és C. Cortese ügyvédek)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság által hozott, a felperes R/74/06. sz. panaszát elutasító 2006. június 6-i határozatot, amelyben nem ítélt meg a felperesnek annyi érdempontot, amennyi a 2005-ös előléptetési időszakban történő előléptetéséhez szükséges lett volna, és ebben az időszakban nem léptette elő;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben felhozott jogalapok és fontosabb érvek szinte teljesen megegyeznek az F-109/06. sz. ügyben előadottakkal, amelynek közleménye az Európai Unió Hivatalos Lapjának ugyanezen számában kerül közzétételre.


title: F-42/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. június 29-i ítélete — Esneau-Kappé kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (Közszolgálat — Az Europol személyi állománya — Szerződés meghosszabbításának elmaradása — Határozatlan időre szóló szerződés — Az Europol személyzeti szabályzatának 6. cikke — A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve)

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/71

      A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. június 29-i ítélete — Esneau-Kappé kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)
      (F-42/09. sz. ügy) (1)

      (Közszolgálat - Az Europol személyi állománya - Szerződés meghosszabbításának elmaradása - Határozatlan időre szóló szerződés - Az Europol személyzeti szabályzatának 6. cikke - A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve)
      (2010/C 288/133)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Felperes: Anne Esneau-Kappé (Hága, Hollandia) (képviselők: kezdetben P. de Casparis ügyvéd, később W. J. Dammingh és N. D. Dane ügyvédek)

         Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (képviselők: D. Neumann és D. El Khoury meghatalmazottak, segítőik: B. Wägenbaur és R. Van der Hout ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A 2008. június 12-i határozat megsemmisítése, amelyben arról tájékoztatták a felperest, hogy nem lehet részére határozatlan időre szóló állást felajánlani, valamint az e határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító 2009. január 7-i határozat megsemmisítése.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Közszolgálati Törvényszék az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) 2008. június 12-i, A. Esneau-Kappé részére határozatlan időre szóló szerződés felajánlását megtagadó határozatát megsemmisíti.

                  2.

                  A Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 180., 2009.8.1., 63. o.


title: A T-220/02. sz. ügy törlése

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/44

         A T-220/02. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 228/105)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. május 12-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága (egyesbíró) elrendelte a T-220/02. sz. Antonio Silva kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 247., 2002.10.12.


title: C-515/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-631/14. sz., Roland SE kontra Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2015. július 16-án hozott ítélete ellen a Roland SE által 2015. szeptember 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/6

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-631/14. sz., Roland SE kontra Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2015. július 16-án hozott ítélete ellen a Roland SE által 2015. szeptember 25-én benyújtott fellebbezés
   (C-515/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 326/10)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Roland SE (képviselő: C. Onken, ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   Christian Louboutin
   A Bíróság (kilencedik tanács) 2016. április 14-én hozott végzésével elutasította a fellebbezést.


title: C-488/07. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2008. december 18-i ítélete (a Court of Session [Skócia], Edinburgh – Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Royal Bank of Scotland Group plc kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Hatodik HÉA-irányelv – Az előzetesen felszámított adó levonása – Adóköteles és nem adóköteles tevékenység során egyaránt használt termékek és szolgáltatások – Részarányos levonás – Kiszámítás – A 17. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdésében előírt módszerek – A 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében szereplő kerekítési szabály alkalmazására irányuló kötelezettség)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/19

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2008. december 18-i ítélete (a Court of Session [Skócia], Edinburgh – Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Royal Bank of Scotland Group plc kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-488/07. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Az előzetesen felszámított adó levonása - Adóköteles és nem adóköteles tevékenység során egyaránt használt termékek és szolgáltatások - Részarányos levonás - Kiszámítás - A 17. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdésében előírt módszerek - A 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdésében szereplő kerekítési szabály alkalmazására irányuló kötelezettség)
   (2009/C 44/31)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Session (Skócia), Edinburgh
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Royal Bank of Scotland Group plc

      Alperes: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Court of Session (Skócia), Edinburgh – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 17. cikke (5) bekezdésének és a 19. cikke (1) bekezdésének az értelmezése – Adóköteles és adómentes ügyletekre is felhasznált termékek és szolgáltatások – Az időarányos levonás kiszámítása – Kerekítésre vonatkozó szabályok
   Rendelkező rész
   A tagállamok nem kötelesek alkalmazni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 19. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében foglalt kerekítési szabályt, ha az előzetesen felszámított adóból levonható arányt ezen irányelv 17. cikke (5) bekezdése harmadik albekezdésének a), b), c) vagy d) pontjában foglalt különleges módszert alkalmazva számítják ki.

      (1)  HL C 8., 2008.1.12.


title: T-206/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 3-i végzése – Stance kontra OHIM – Pokarna (STANCE) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A felszólalás visszavonása — Okafogyottság)

text:
               29.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/17

         A Törvényszék 2014. július 3-i végzése – Stance kontra OHIM – Pokarna (STANCE)
   (T-206/13. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság))
   2014/C 339/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Stance, Inc. (San Clemente, Egyesült Államok) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: V. Melgar meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Pokarna Ltd (Secundrabad Andhra Pradesh, India)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának a Pokarna Ltd és a Stance, Inc. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. február 1-jén hozott határozata (R 885/2012–5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék a felperest kötelezi a saját költségei, valamint az alperes részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: T-349/16. sz. ügy: 2016. június 30-án benyújtott kereset – Bank Saderat Iran kontra Tanács

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/48

         2016. június 30-án benyújtott kereset – Bank Saderat Iran kontra Tanács
   (T-349/16. sz. ügy)
   (2016/C 305/65)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Saderat Iran (Teherán, Irán) (képviselők: T. de la Mare QC, R. Blakeley barrister, S. Jeffrey, S. Ashley és A. Irvine solicitorok)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. április 18-i (EU) 2016/603 tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2016. L 104., 8. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. április 18-i (KKBP) 2016/609 tanácsi határozatot (HL 2016. L 104., 19. o.), amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak;

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a felperes 2016 áprilisában történő újabb jegyzékbe vétele i. eljárással való visszaélésnek és mint ilyen hatáskörrel való visszaélésnek minősül, ii. ellentétes a felperes megfelelő ügyintézéshez való jogával, valamint iii. ellentétes a jogerő, a jogbiztonság és a véglegesség elvével.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a felperes 2016 áprilisában történő újabb jegyzékbe vétele sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 266. cikkét.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy a felperes 2016 áprilisában történő újabb jegyzékbe vétele tekintetében nyilvánvaló értékelési hibát követtek el.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a felperes 2016 áprilisában történő újabb jegyzékbe vétele sérti a jóhírneve tiszteletben tartásához és a tulajdona zavartalan használatához való alapvető jogát, valamint az arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a felperes 2016 áprilisában történő újabb jegyzékbe vételét nem követeli meg az átfogó közös cselekvési terv és az újabb jegyzékbe vétel ellentétes e tervvel.