title: T-401/16. sz. ügy: 2016. július 29-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/16

         2016. július 29-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-401/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/22)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: S. Centeno Huerta és M. García-Valdecasas Dorrego meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EPSO/AD/323/16 – Vizsgálók (AD7) és az EPSO/AD/324/16 – Vizsgálók (AD9) – csoportvezetők nyílt versenyvizsga-kiírást;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az 1/58 rendelet 1. és 2. cikkének, az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének, valamint a személyzeti szabályzat 1d. cikkének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a versenyvizsga-kiírás többek között a pályázati adatlapon korlátozza az EPSO és a pályázó közötti kommunikáció módját.

               2.

               A második, az 1/58 rendelet 1. és 6. cikkének, az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének, a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének, 27. cikkének, 28. cikke f) pontjának, valamint a személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikkének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a versenyvizsga-kiírás az Európai Unió más hivatalos nyelveinek kizárásával jogellenesen korlátozza a második nyelv megválasztását kizárólag három nyelvre, azaz az angolra, a franciára és a németre.

               3.

               A harmadik, az 1/58 rendelet 1. cikke, az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikke, a személyzeti szabályzat 1d. cikkének (1) és (6) bekezdése, 27. cikke, 28. cikkének f) pontja, valamint a személyzeti szabályzat III. mellékletének 1. cikke által tiltott, a nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetésre alapított jogalap, amennyiben az angol, a francia és a német kiválasztása önkényes.

         A felperes e tekintetben pontosítja, hogy ezeket a jogalapokat a Bíróság által a C-566/10. P. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2012. november 27-én hozott ítélet, a Törvényszék által a T-191/13. sz., Spanyolország kontra Bizottság és a T-124/13. sz., Olaszország kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. szeptember 24-én hozott ítélet, valamint a T-275/13., a T-295/13. és a T-510/13. sz. Olaszország kontra Bizottság ügyekben 2015. december 17-én hozott ítélet tükrében kell értelmezni, amely ítéletek jogerősek, mivel azokat nem támadta meg a Bizottság, és amely ítéletek végrehajtása nem tükröződött a jelen ügy tárgyát képező versenyvizsga-kiírásban.


title: T-60/05. sz. ügy: Az Union française de l'express (UFEX) és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 2-án benyújtott kereset

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/39

         Az Union française de l'express (UFEX) és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 2-án benyújtott kereset
   (T-60/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/71)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Union francaise de l'express (UFEX), székhelye: Roissy Charles de Gaulle (Franciaország), a DHL International SA, székhelye: Roissy Charles de Gaulle (Franciaország), a Federal Express International (France) SNC, székhelye: Gennevilliers (Franciaország) és a CRIE, székhelye: Asnières (Franciaország), képviseli: Eric Morgan de Rivery és Jacques Derenne ügyvédek, 2005. február 2-án keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek a keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a 2004. november 19-i SG-Greffe (2004) D/205294 bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jelen kereset tárgya az UFEX (akkoriban SFEI) által a Poste ellen, a Société française de messagerie internationale (SFMI) részére nyújtott, állítólag erőfölénnyel való visszaélést megvalósító kereszttámogatás miatt 1990 decemberében benyújtott panaszt elutasító határozat megsemmisítése. E határozatot a bizottsági eljárás újraindítására irányuló kérelem benyújtása után hozták, azt követően, hogy a közösségi jogalkalmazó megsemmisítette az eredeti panaszt elutasító 1994. december 30-i bizottsági határozatot (1).
   A jelen ügy alapkérdése továbbra is ugyanaz, mint ami a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság fent hivatkozott ítéleteinek tárgya volt, azaz hogy az alperes teljesítette-e kötelezettségeit a panasz vizsgálata során. A felperesek azt állítják, hogy a megtámadott határozat azzal, hogy a panaszt közösségi érdek hiányára hivatkozva elutasította, megsértette a közösségi érdek értékelésével kapcsolatos jogelveket, ellentmondásos indokoláson alapul, valamint egy sor jogban való tévedést tartalmaz a panasznak az EK 86. cikken, az EK 82. cikk (3) bekezdésének g) pontján és az EK 10. cikken alapuló része elutasítását illetően.
   Konkrétan a felperesek többek között azzal érvelnek, hogy a Bizottság helytelenül értékelte azokat az elemeket, amelyek a közösségi érdek fogalmához feltétlenül hozzátartoznak, mivel a Bizottságnak a közösségi érdek hiányára következtető határozata indoklásában mérlegelnie kell a panaszban állított jogsértések súlyát és időtartamát. Következésképpen nem elég megvizsgálni azt, hogy a versenyellenes hatások továbbra is fennállnak-e, és ezek hiányában megállapítani azt, hogy nincsen közösségi érdek a panasz vizsgálatának folytatásához.
   Ami a jogsértés időtartamát illeti, a felperesek sérelmezik, hogy a Bizottság megelégedett annak vizsgálatával, hogy az állított jogsértésekkel együtt járó hatások (a piaci részesedések alakulása, a piac elhagyása, a kereslet árérzékenysége, állandó jellegű árhatások hiánya stb.) továbbra is fennállnak-e, anélkül, hogy a legfontosabb, szerkezeti jellegű hatással foglalkozott volna, vagyis azzal, hogy az SFMI-Chronopostot piacvezetővé tették, és ezt a helyzetét fenntartották.
   Az indokolást illetően a felperesek kiemelik, hogy a megtámadott határozatban a Bizottság egyrészről azt állítja, hogy teljes egészében meg képes vizsgálni a Poste költségeinek fedezetét, ami mind az EK 82. cikk, mind az EK 87. cikk tekintetében az egyetlen számítási módja annak, hogy a kereszttámogatások létét meg lehessen állapítani, másrészről pedig azt, hogy a Poste költségeinek a fedezetét azért nem vizsgálta meg az EK 82. cikk fényében, mert az annak a munkának a megismétlése lett volna, amit szintén neki a panasz állami támogatásos fele tekintetében el kellett végeznie.
   A felperesek vitatják továbbá a Bizottság azon állítását, amely szerint a Chronopost részére a vámkezelésnél és a felbélyegzésnél nyújtott előnyök a francia állam közhatalmi jogkörben tett lépésének tekinthető, és nem tartoznak az EK 82. és 86. cikk együttesen alkalmazott rendelkezéseinek hatálya alá.

      (1)  C-119/97 P. sz. UFEX és társai kontra Bizottság (EBHT 1999., I-1341. o.) és T-77/95. sz. UFEX és társai kontra Bizottság (EBHT 2000., I-2167. o.) ügyek


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. július 12. a C-304/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – Halászat – A tagállamok ellenőrzési kötelezettségei – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – EK 228. cikk – Átalányösszeg fizetése – Kényszerítő bírság kiszabása)

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. július 12.
   a C-304/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Halászat - A tagállamok ellenőrzési kötelezettségei - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - EK 228. cikk - Átalányösszeg fizetése - Kényszerítő bírság kiszabása)
   (2005/C 217/06)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-304/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: M. Nolin, H. Van Lier és T. van Rijn) kontra Francia Köztársaság (meghatalmazottak: G. de Bergues és A. Colomb) ügyben, az EK 228. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2002. augusztus 27-én benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann (előadó) és C. W. A. Timmermans tanácselnökök, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr és J. Cunha Rodrigues bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi főtanácsos, majd M.-F. Contet főtanácsos és H. v. Holstein hivatalvezető-helyettes 2005. július 12-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

                           —

                           – Mivel nem biztosította a halászati tevékenységre vonatkozó közösségi rendelkezések által előírt követelményeknek megfelelő ellenőrzést, és

                           —

                           mivel nem biztosította a halászati tevékenységre vonatkozó szabályozás kapcsán elkövetett jogsértések közösségi rendelkezések által előírt követelményeknek megfelelő üldözését,

                     a Francia Köztársaság nem tett meg minden szükséges intézkedést a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország (C-64/88) ügyben 1991. június 11-én hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez, és ebből következően nem teljesítette az EK 228. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Francia Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Közösségek Bizottságának az „Európai Közösség saját forrásai” számlára 182,5 x 316 500 euró, azaz 57 761 250 euró összegű kényszerítő bírságot jelen ítélet kihirdetésétől számított minden olyan hat hónap után, amelynek végén a fent hivatkozott Bizottság kontra Franciaország ügyben 1991. június 11-én hozott ítélet még nincs teljes mértékben teljesítve.

               3)

               A Bíróság kötelezi a Francia Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Közösségek Bizottságának az „Európai Közösség saját forrásai” számlára 20 000 000 euró összegű átalányösszeget.

               4)

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 247., 2002.10.12.


title: T-614/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 24-i ítélete – Azur Space Solar Power kontra EUIPO (Fekete vonalak és téglák ábrázolása) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — Fekete vonalakat és téglákat ábrázoló ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/28

         A Törvényszék 2016. november 24-i ítélete – Azur Space Solar Power kontra EUIPO (Fekete vonalak és téglák ábrázolása)
   (T-614/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Fekete vonalakat és téglákat ábrázoló ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2017/C 022/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Németország) (képviselők: J. Nicodemus és S. Stöcker ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának egy fekete vonalakat és téglákat ábrázoló ábrás védjegy európai uniós védjegyként történő lajstromozásával kapcsolatban 2015. szeptember 2-án hozott határozata (R 3233/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Azur Space Solar Power GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 38., 2016.2.1.


title: C-210/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-257/16. sz., NM kontra Európai Tanács ügyben 2017. február 28-án hozott végzése ellen NM által 2017. április 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/14

         A Törvényszék (kibővített első tanács) T-257/16. sz., NM kontra Európai Tanács ügyben 2017. február 28-án hozott végzése ellen NM által 2017. április 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-210/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 231/18)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: NM (képviselők: P. O’Shea BL, I. Whelan BL, B. Burns solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Tanács

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék által 2017. február 28-án hozott végzést, amelyben a Törvényszék elutasította a keresetet, az annak elbírálásával kapcsolatos hatáskörének hiánya miatt;

               —

               hozzon végleges határozatot a jelen fellebbezési eljárás tárgyát képező ügyben, és állapítsa meg, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította hatáskörének hiányát, és kötelezze a T-257/16. sz. ügy alperesét a fellebbezőnek a Törvényszék által hozott végzéssel, valamint az Európai Unió Bírósága által a jelen fellebbezési eljárás során meghozandó határozattal összefüggésben felmerült költségeinek viselésére;

               —

               utalja vissza az ezen eljárásokban felmerült kérdéseket döntéshozatalra a Törvényszék elé annak megjelölésével, hogy utóbbi állapítsa meg hatáskörét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Indokolás hiánya;

               2.

               az azzal kapcsolatos megfelelő értékelés hiánya, hogy a megtámadott megállapodás valójában az alperes határozata volt-e;

               3.

               a releváns ténybeli kérdések figyelembevételének hiánya;

               4.

               a Törvényszék elé terjesztett bizonyítékok figyelembevételének hiánya;

               5.

               a releváns körülmények teljes körű vizsgálatának és értékelésének hiánya;

               6.

               a további releváns vizsgálatok elvégzésének hiánya;

               7.

               kellő információ hiányában való döntéshozatal;

               8.

               a Bíróság által a C-294/83. sz. ügyben kialakított elvek figyelembevételének hiánya.


title: C-398/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-526/10. sz., Inuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa, Európai Parlament ügyben 2013. április 25-én hozott ítélete ellen Inuit Tapiriit Kanatami és társai által 2013. július 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/12

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-526/10. sz., Inuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa, Európai Parlament ügyben 2013. április 25-én hozott ítélete ellen Inuit Tapiriit Kanatami és társai által 2013. július 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-398/13. P. sz. ügy)
   2013/C 274/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (képviselők: H. Viaene ügyvéd, J. Bouckaert advocaat)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa, Európai Parlament

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék megtámadott ítéletét, az EUMSZ 277. cikk alapján nyilvánítsa jogellenesnek és alkalmazhatatlannak az 1007/2009 rendeletet (1) és az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg a 737/2010 rendeletet (2), amennyiben úgy ítéli meg, hogy a vitatott rendelet megsemmisítése iránti kereset érdemének elbírálásához megkívánt valamennyi elem a rendelkezésére áll;

               —

               Másodlagosan, a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezze a fellebbezők költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezésnek két fő jogalapja van, nevezetesen a fellebbezők abbeli meggyőződése, hogy: 1) a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az EK-Szerződés 95. cikkének alkalmazása során, és 2) a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot alapvető jogokkal kapcsolatos elvek értelmezése és alkalmazása során.
   Az első fellebbezési jogalapban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy nem vizsgálta, hogy az adott időben teljesültek-e az EK 95. cikkre, mint jogalapra történő hivatkozás feltételei. A fellebbezők kimutatják, hogy a Bizottság javaslatakor kell az EK 95. cikkre, mint jogalapra történő hivatkozás feltételeinek teljesülniük. A fellebbezők ezenfelül úgy ítélik, hogy ha az EK 95. cikkre, mint jogalapra történő hivatkozás feltételei nem teljesülnek, az a bírósági felülvizsgálat során nem orvosolható. A fellebbezők arra is hivatkoznak, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor helytelen kritériumot alkalmazott annak megállapítására, hogy a fókatermékek kereskedelmére vonatkozó nemzeti rendelkezések között fennálló különbségek olyanok-e, hogy igazolják az uniós jogalkotó beavatkozását az EK 95. cikk alapján. A megtámadott ítéletben a Törvényszék a szóban forgó termékek tagállamok közötti kereskedelmének nem elhanyagolható jellegéből kiinduló kritériumon alapuló mércét alkalmazott. Azonban egy adott termék kereskedelmének nem elhanyagolható jellege meglehetősen különbözik e kereskedelem „viszonylag jelentős” jellegétől, tehát a Bíróság vonatkozó ítélkezési gyakorlatában alkalmazott kritériumtól.
   A második fellebbezési jogalapban a fellebbezők azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy csak a Charta rendelkezéseire hivatkozott. A fellebbezők úgy vélik, hogy a puszta tény, hogy az EJEE fellebbezők által hivatkozott cikkei által nyújtott védelem az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17., 7., 10. és 11. cikkei révén az uniós jog részévé vált, nem mentesíti a Törvényszéket azon kötelezettsége alól, hogy figyelembe vegye az EJEE rendelkezéseit, mint általános jogelveket. A fellebbezők arra is hivatkoznak, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy kizárta a kereskedelmi érdekeket a tulajdonhoz való jog hatálya alól, amikor arra a következtetésre jutott, hogy „a tulajdonhoz való jog […] nem vezethet[…] egyszerű kereskedelmi érdekek […] védelméhez” és azzal, hogy megfosztotta a fellebbezőket az EJEE 1. kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikkében található garanciáktól. A fellebbezők azt is állítják, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem vizsgálta meg az alaprendeletet az őslakos népek jogairól szóló ENSZ-nyilatkozat 19. cikkének fényében. Mivel az Unió hatásköreit a nemzetközi jog tiszteletben tartásával kell gyakorolni, és ebből következően az alaprendeletet az őslakos népek jogairól szóló ENSZ-nyilatkozat 19. cikkének fényében kell értelmezni, a Törvényszéknek meg kellett vizsgálnia, hogy az uniós intézmények megszerezték-e a fellebbezők szabad, előzetes és tájékoztatáson alapuló hozzájárulását, mielőtt elfogadták az alaprendeletet.

      (1)  A fókatermékek kereskedelméről szóló, 2009. szeptember 16-i 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 286., 36. o.)

      (2)  A fókatermékek kereskedelméről szóló 1007/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2010. augusztus 10-i 737/2010/EU bizottsági rendelet (HL L 216., 1. o.)


title: C-438/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 22-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bogusław Juliusz Dankowski kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Hatodik HÉA-irányelv — Az előzetesen felszámított HÉA levonásának joga — Nyújtott szolgáltatások — A HÉA-alanyok nyilvántartásába be nem jegyzett adóalany — A számlán a HÉA megállapítása céljából kötelezően feltüntetendő adatok — Nemzeti adószabályozás — A levonási jog kizárása a hatodik HÉA-irányelv 17. cikke (6) bekezdésének értelmében)

text:
               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 22-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bogusław Juliusz Dankowski kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (C-438/09. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Az előzetesen felszámított HÉA levonásának joga - Nyújtott szolgáltatások - A HÉA-alanyok nyilvántartásába be nem jegyzett adóalany - A számlán a HÉA megállapítása céljából kötelezően feltüntetendő adatok - Nemzeti adószabályozás - A levonási jog kizárása a hatodik HÉA-irányelv 17. cikke (6) bekezdésének értelmében)
   2011/C 63/15
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bogusław Juliusz Dankowski

      Alperes: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naczelny Sąd Administracyjny — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 17. cikke (6) bekezdésének az értelmezése — Valamely szolgáltatásnyújtásra és a nemzeti jogot megsértve, a HÉA-alanyok nyilvántartásába be nem jegyzett személy által kiállított számlából eredő előzetesen felszámított HÉA levonására vonatkozó jogot kizáró nemzeti szabályozás e rendelkezéssel való összeegyeztethetősége

      Rendelkező rész

               1.

               A 2006. február 14-i 2006/18/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 18. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 22. cikke (3) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely adóalanyt megilleti a hozzáadottérték-adónyilvántartásba nem bejegyzett másik adóalany által nyújtott szolgáltatások után felszámított hozzáadottérték-adó levonásához való jog, ha a vonatkozó számlák a hivatkozott 22. cikk (3) bekezdésének b) pontjában megkövetelt valamennyi — különösen a hivatkozott számlákat kiállító személy és a nyújtott szolgáltatások jellegének meghatározásához szükséges — adatot tartalmazzák.

               2.

               A 2006/18 irányelvvel módosított 77/388 hatodik irányelv 17. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely kizárja a valamely adóalany által másik — szolgáltatást nyújtó — adóalanynak felszámított hozzáadottérték-adó levonásához való jogot, amennyiben az utóbbi nincs bejegyezve a hozzáadottérték-adónyilvántartásba.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: F-122/13. sz. ügy: 2013. december 17-én benyújtott kereset — ZZ kontra Europol

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/53

         2013. december 17-én benyújtott kereset — ZZ kontra Europol
   (F-122/13. sz. ügy)
   2014/C 52/105
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: J. Kempeners és M. Itani ügyvédek)

      Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Europol azon határozatának megsemmisítése, amelyben nem hosszabbította meg határozatlan időtartamra a felperes szerződését, és az Europol kötelezése azon különbözet megfizetésére, amely egyrészt a felperest az Europolnál maradása esetén megillető díjazás, másrészt az általa ténylegesen felvett minden egyéb juttatás között áll fenn.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Europol 2013. május 6-i azon határozatát, amelyben arról tájékoztatta a felperest, hogy nem hosszabbítja meg a 2013. október 31-én lejáró, határozott időre szóló szerződését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Europolt arra, hogy fizesse meg a felperesnek azon különbözetet, amely egyrészt a felperest az Europolnál maradása esetén megillető díjazás, másrészt az általa 2013. október 1-je óta az Europolnál a díjazása helyett ténylegesen felvett díjazás, tiszteletdíj, munkanélküli támogatás és minden egyéb díjazást helyettesítő juttatás összege között áll fenn.

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezze a költségek viselésére.


title: T-379/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Universal Music kontra OHIM – Yello Strom (Yellow Lounge) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A felszólalás visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/26

         A Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Universal Music kontra OHIM – Yello Strom (Yellow Lounge)
   (T-379/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság”))
   (2016/C 068/34)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Universal Music GmbH (Berlin, Németország) (képviselő: M. Viefhus ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben G. Schneider, később G. Schneider és D. Walicka meghatalmazottak)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Yello Strom GmbH (Köln, Németország) (képviselő: K. Gründig-Schnelle ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Yello Strom GmbH és a Universal Music GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. március 20-án hozott határozata (R 274/2013-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Universal Music GmbH és a Yello Strom GmbH maga viseli saját költségeit, valamint fele-fele részben a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 292., 2014.9.1.


title: A Bíróság ítélete (második tanács)  2005. december 15.  a C-344/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügyben (A 79/409/EGK irányelv – A vadon élő madarak védelme – Egyes vízimadarak tavaszi vadászata)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2005. december 15.
   a C-344/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügyben (1)

   (A 79/409/EGK irányelv - A vadon élő madarak védelme - Egyes vízimadarak tavaszi vadászata)
   (2006/C 48/06)
   Az eljárás nyelve: finn
   A C-344/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: G. Valero Jordana és P. Aalto) kontra Finn Köztársaság (meghatalmazott: T. Pynnä) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2003. augusztus 1-jén benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (második tanács), tagjai: V C. W. A. Timmermans tanácselnök, C. Gulmann (előadó), R. Schintgen, G. Arestis és J. Klučka bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: K. Sztranc tanácsos, 2005. december 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság megállapítja, hogy a Finn Köztársaság – mivel nem bizonyította, hogy a vízimadaraknak a szárazföldi Finnországban és Åland tartományban történő tavaszi vadászata során:

                           —

                           a pehelyréce, a kerceréce, az örvös bukó, a nagy bukó, a füstös réce és a kontyos réce vonatkozásában teljesült az Osztrák Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmánnyal módosított, a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv 9. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében az eltéréshez szükséges, a tavaszi vadászattól eltérő, más kielégítő megoldás hiányával kapcsolatos feltétel, és hogy

                           —

                           a pehelyréce, a nagy bukó, az örvös bukó és a füstös réce vonatkozásában teljesült az ugyanezen rendelkezés értelmében az eltéréshez szükséges, a vadászat kis számú egyedre korlátozásával kapcsolatos feltétel, –

                     nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság a Finn Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 226., 2003.9.20.


title: C-337/11. sz. ügy: A Sø- og Handelsretten (Dánia) által 2011. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A Lone Skouboe Werge nevében eljáró HK Danmark kontra Pro Display A/S (felszámolás alatt)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/32

         A Sø- og Handelsretten (Dánia) által 2011. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A Lone Skouboe Werge nevében eljáró HK Danmark kontra Pro Display A/S (felszámolás alatt)
   (C-337/11. sz. ügy)
   2011/C 269/63
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sø- og Handelsretten

      Az alapeljárás felei

      Felperes: a Lone Skouboe Werge nevében eljáró HK Danmark

      Alperes: Pro Display A/S (felszámolás alatt)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

                           a)

                           A fogyatékosság irányelv szerinti fogalmának hatálya alá tartozik-e az a személy, aki fizikai, mentális vagy pszichológiai sérülés miatt nem, vagy csak korlátozottan képes a munkavégzésre a Bíróság C-13/05. sz. Navas-ügyben hozott ítéletének (1) 45. pontjában meghatározott időtartamnak megfelelő időszakban?

                           b)

                           A fogyatékosság irányelv szerinti fogalmának hatálya alá tartozik-e a diagnosztizált gyógyíthatatlan betegség által okozott állapot?

                           c)

                           A fogyatékosság irányelv szerinti fogalmának hatálya alá tartozik-e a diagnosztizált ideiglenes betegség által okozott állapot?

               2.

               A 2000/78/EK tanácsi irányelv (2) szerinti értelemben tekinthető-e fogyatékosságnak az a megváltozott munkaképesség, amely nem igényel különös vagy más hasonló ellátást, csupán azt jelenti, hogy az érintett személy teljes munkaidőben nem képes a munkavégzésre?

               3.

               A 2000/78/EK irányelv 5. cikke szerinti intézkedések közé tartozik-e a munkaidő csökkentése?

               4.

               A 2000/78/EK tanácsi irányelvvel ellentétes-e a nemzeti jog azon előírásának alkalmazása, amelynek értelmében a munkáltató rövidebb felmondási idő alkalmazása mellett elbocsáthatja azt a munkavállalót, aki valamely egymást követő 12 hónap alatt összesen 120 napig fizetett betegszabadságot vesz igénybe, abban az esetben, ha a munkavállalót az irányelv szerint fogyatékosnak kell tekinteni, valamint

                           a)

                           a távollét oka a fogyatékosság
                           vagy

                           b)

                           a távollétet az okozta, hogy a munkáltató nem alkalmazott a különös helyzetnek megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a fogyatékos személy el tudja végezni a munkáját?

      (1)  A C-13/05. sz. ügyben 2006. július 16-án hozott ítélet (EBHT 2006., I-6467. o.).

      (2)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-176/12. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. január 15-i ítélete (a Cour de cassation (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Association de médiation sociale kontra Union locale des syndicats CGT és társai (Szociálpolitika — 2002/14/EK irányelv — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 27. cikk — A munkavállalói képviselet létrehozásának a foglalkoztatott munkavállalók létszámának bizonyos küszöbértékekhez kötése — Küszöbértékek kiszámítása — Az uniós joggal ellentétes nemzeti szabályozás — A nemzeti bíróság szerepe)

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/3

         A Bíróság (nagytanács) 2014. január 15-i ítélete (a Cour de cassation (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Association de médiation sociale kontra Union locale des syndicats CGT és társai
   (C-176/12. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - 2002/14/EK irányelv - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 27. cikk - A munkavállalói képviselet létrehozásának a foglalkoztatott munkavállalók létszámának bizonyos küszöbértékekhez kötése - Küszöbértékek kiszámítása - Az uniós joggal ellentétes nemzeti szabályozás - A nemzeti bíróság szerepe)
   2014/C 85/04
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Association de médiation sociale

      Alperesek: Union locale des syndicats CGT, Hichem Laboubi, Union départementale CGT des Bouches-du-Rhône, Confédération générale du travail (CGT)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour de cassation (Franciaország) — Az Európai Közösség munkavállalóinak tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseinek értelmezése — Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság együttes nyilatkozata a munkavállalók képviseletéről (HL 2002. L 80., 29. o.) — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 27., 51., 52. ás 53. cikkének értelmezése — Az EUSZ 6. cikk (1) és (3) bekezdésének értelmezése — Az említett rendelkezések magánszemélyek közötti perben való felhívhatósága az irányelvet átültető nemzeti intézkedés megfelelésének vizsgálata érdekében — Olyan nemzeti törvényi rendelkezés elfogadhatósága, amely a vállalkozás munkavállalói létszámának kiszámításánál — különösen a munkavállalók képviseleti intézményeinek létrehozásához szükséges törvényes küszöbök meghatározásánál — figyelmen kívül hagyja azokat a munkavállalókat, akik bizonyos típusú szerződések alanyai

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Alapjogi Chartájának — akár önmagában, akár az Európai Közösség munkavállalóinak tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseivel összefüggésben értelmezett — 27. cikkét akként kell értelmezni, hogy amennyiben az ezen irányelvet átültető, a munka francia törvénykönyvének L. 1111-3. cikkéhez hasonló valamely nemzeti intézkedés az uniós joggal összeegyeztethetetlennek bizonyul, arra nem lehet magánszemélyek közötti jogvitában hivatkozni az uniós joggal ellentétes nemzeti rendelkezés figyelmen kívül hagyása céljából.

      (1)  HL C 184., 2012.6.23.


title: T-162/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. április 19-i ítélete — Würth és Fasteners (Shenyang) kontra Tanács ( „Megsemmisítés iránti kereset — Dömping — A személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság” )

text:
               9.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/17

         A Törvényszék 2012. április 19-i ítélete — Würth és Fasteners (Shenyang) kontra Tanács
   (T-162/09. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Dömping - A személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2012/C 165/28
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Adolf Würth GmbH & Co. KG (Künzelsau, Németország); és Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd (Shenyang, Kína) (képviselők: M. Karl és M. Mayer ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben J.-P. Hix meghatalmazott, segítői G. Berrisch és G. Wolf ügyvédek, később J.-P. Hix és B. Driessen meghatalmazottak, segítőjük G. Berrisch)

      Az alperest támogató beavatkozók: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet és B. Martenczuk meghatalmazottak; és European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: kezdetben J. Bourgeois, Y. van Gerven és E. Wäktare, később J. Bourgeois ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 29., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Adolf Würth GmbH & Co. KG-t és az Arnold Fasteners (Shenyang) Co. Ltd-t kötelezi a saját költségeik, valamint az Európai Unió Tanácsa és a European Industrial Fasteners Institute AISBL részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Bizottság viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 167., 2009.07.18.


title: T-365/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 12-i végzése — Traxdata France kontra OHIM — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA) ( „Közösségi védjegy — Hatályon kívül helyezés iránti kereset — A felperes tétlensége — Okafogyottság” )

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/13

         A Törvényszék 2011. december 12-i végzése — Traxdata France kontra OHIM — Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (T-365/07. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Hatályon kívül helyezés iránti kereset - A felperes tétlensége - Okafogyottság)
   2012/C 39/24
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Traxdata France SARL (Párizs, Franciaország) (képviselők kezdetben: F. Valentin, B. Amaudric du Chaffaut és G. Courtois ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Ritrax Corporation Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: M. H. Blair, M. J. Gilbert, S. S. Malynicz és C. A. N. Balme ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Ritrax Corporation Ltd és a Traxdata France SARL közötti törlési eljárással kapcsolatban 2007. május 23-án hozott határozata (R 1337/2005-1., R 1338/2005-1., R 1339/2005-1. és R 1340/2005-1. sz. egyesített ügyek) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A jelen keresetről nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék a Traxdata France SARL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


title: T-511/10. sz. ügy: A Törvényszék 2014. május 7-i végzése – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság ( „Dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Árajánlat-kérések — A hozzáférés megtagadása — A megtámadott határozat helyébe lépő új határozatnak az eljárás során történő elfogadása — Megsemmisítésre irányuló kereseti kérelmek módosításának hiánya — Okafogyottság” )

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/12

         A Törvényszék 2014. május 7-i végzése – Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
   (T-511/10. sz. ügy) (1)

   ((„Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Árajánlat-kérések - A hozzáférés megtagadása - A megtámadott határozat helyébe lépő új határozatnak az eljárás során történő elfogadása - Megsemmisítésre irányuló kereseti kérelmek módosításának hiánya - Okafogyottság”))
   2014/C 329/14
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: N. Korogiannakis és M. Dermitzakis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Costa de Oliveira, E. Manhaeve és C. ten Dam meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Kiadóhivatala által kezelt bizonyos keretmegállapodások keretében kibocsátott árajánlat-kérésekhez való hozzáférés megtagadásáról szóló, 2010. augusztus 12-i Ares(2010)508190 bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék az Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t és az Európai Bizottságot kötelezi a saját költségeik viselésére.

      (1)  HL C 13., 2011.1.15.


title: T-278/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 7-i végzése – Bank of New York Mellon kontra EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/39

         A Törvényszék 2017. július 7-i végzése – Bank of New York Mellon kontra EUIPO – Nixen Partners (NEXEN)
   (T-278/17. sz. ügy) (1)

   (2017/C 300/49)
   Az eljárás nyelve: angol
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 213., 2017.7.3.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. július 5-én a T-39/03. sz. DaimlerChrysler AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Felszólalás visszavonása – Elfogadhatatlanság)

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/16

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. július 5-én
   a T-39/03. sz. DaimlerChrysler AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Felszólalás visszavonása - Elfogadhatatlanság)
   (2004/C 251/29)
   Az eljárás nyelve: német
   a T-39/03. sz. DaimlerChrysler AG, székhelye Stuttgart (Németország), képviseli N. Siebertz, ügyvéd, kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: G. Schneider) ügyben, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt Axon Leasing GmbH, székhelye München (Németország), képviseli S. Lüft, ügyvéd, az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2002. november 4-én (R 329/2001-4 ügy) hozott határozata ellen benyújtott kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai J. Pirrung, N. J. Forwood és I. Pelikánová, bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2004. július 5-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felperes maga viseli költségeit.

      (1)  HL C 101., 2003.4.26.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. március 1. a C-377/02. sz. (a Raad van State előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Léon Van Parys NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) ügyben (Közös piacszervezés – Banán – 1994. évi GATT – I. és XIII. cikk – Az EGK és a Cartagenai csoport között 1993. április 23-án létrejött keretmegállapodás – Közvetlen hatály – A WTO Vitarendezési Testületének ajánlásai és határozatai – Joghatások)

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. március 1.
   a C-377/02. sz. (a Raad van State előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Léon Van Parys NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) ügyben (1)

   (Közös piacszervezés - Banán - 1994. évi GATT - I. és XIII. cikk - Az EGK és a Cartagenai csoport között 1993. április 23-án létrejött keretmegállapodás - Közvetlen hatály - A WTO Vitarendezési Testületének ajánlásai és határozatai - Joghatások)
   (2005/C 106/06)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-377/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Raad van State (Belgium), a Bírósághoz 2002. október 21-én érkezett 2002. október 7-i végzésével az e bíróság előtt a Léon Van Parys NV és a Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (BIRB) között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans és A. Borg Barthet tanácselnökök, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (előadó), N. Colneric, S. von Bahr, G. Arestis, Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka és U. Lõhmus bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M.-F. Contet vezető tisztviselő, 2005. március 1-jén meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               Az alapügy körülményei között, egy gazdasági szereplő nem hivatkozhat valamely tagállam bírósága előtt arra, hogy egy közösségi szabályozás összeegyeztethetetlen a Kereskedelmi Világszervezet egyes szabályaival, még akkor sem, ha a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozattal jóváhagyott, a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény 2. mellékletét alkotó, a vitarendezés szabályairól és eljárásairól szóló Egyetértés 2. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint létrejött Vitarendezési Testület az említett szabályozást azokkal összeegyeztethetetlennek nyilvánította.

      (1)  HL C 7., 2003.01.11.


title: C-507/14. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2015. július 16-i végzése (Tribunal Supremo de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – P kontra M („Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — Az ésszerű kétség hiánya — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2201/2003/EK rendelet — 16. cikk (1) bekezdés a) pont — A bírósághoz fordulás időpontjának meghatározása — Az eljárás felfüggesztése iránti kérelem — Hatás hiánya”)

text:
               28.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/12

         A Bíróság (tizedik tanács) 2015. július 16-i végzése (Tribunal Supremo de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – P kontra M
   (C-507/14. sz. ügy) (1)

   ((„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Az ésszerű kétség hiánya - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2201/2003/EK rendelet - 16. cikk (1) bekezdés a) pont - A bírósághoz fordulás időpontjának meghatározása - Az eljárás felfüggesztése iránti kérelem - Hatás hiánya”))
   (2015/C 320/16)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo de Justiça

      Az alapeljárás felei

      Felperes: P

      Alperes: M

      Rendelkező rész

   A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet úgy kell értelmezni, hogy azt a bíróságot kell az adott időpontban eljáró bíróságnak tekinteni, amelyhez a kereseti kérelmet vagy az azzal egyenértékű okiratot abban az időpontban benyújtották, még akkor is, ha időközben az eljárást az az javasló felperes kezdeményezésére felfüggesztették, anélkül, hogy arról az alperest értesítették volna, vagy arról tudomása lett volna, illetve bármiképp beavatkozott volna, jóllehet a felperes ezt követően nem mulasztotta el megtenni a számára a célból kötelező intézkedéseket, hogy az aktust közöljék az alperessel, illetve értesítsék arról.

      (1)  HL C 65., 2015.2.23.


title: T-397/13. sz. ügy: 2013. augusztus 6-án benyújtott kereset — Tilly-Sabco kontra Bizottság

text:
               5.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 291/4

         2013. augusztus 6-án benyújtott kereset — Tilly-Sabco kontra Bizottság
   (T-397/13. sz. ügy)
   2013/C 291/04
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Franciaország) (képviselők: R. Milchior és F. Le Roquais ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy elfogadható a baromfihús-ágazatban alkalmazandó export-visszatérítések megállapításáról szóló, 2013. július 18-i 689/2013/EU végrehajtási rendelet (HL L 196., 2013. július 19., 13. o.) megsemmisítése iránti kereset;

               —

               semmisítse meg a baromfihús-ágazatban alkalmazandó export-visszatérítések megállapításáról szóló, 2013. július 18-i 689/2013/EU végrehajtási rendeletet (HL L 196., 2013. július 19., 13. o.);

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az eljárással való visszaélésen alapul, amennyiben megsértették az irányítóbizottság eljárási szabályait azáltal, hogy a Bizottság nem engedte meg e bizottságnak, hogy megvizsgálhasson minden olyan körülményt, amely szükséges ahhoz, hogy állást tudjon foglalni a 182/2011 rendelet (1) szerinti eljárásban elfogadásra kerülő jogszabályszöveg tervezetéről.

               2.

               A második jogalap az eljárási hibán és a hatáskör hiányán alapul, amennyiben a megtámadott rendeletet a Bizottság részéről, az elnök nevében, a mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató aláírásával fogadták el, anélkül hogy igazolták volna, hogy létezik hatáskör-átruházási aktus vagy felhatalmazó nyilatkozat.

               3.

               A harmadik jogalap a megtámadott rendelet indokolásának hiányán alapul, amennyiben:

                           —

                           a (6) preambulumbekezdése nem indokolja megfelelően azt a rendeletet, amely eltér a Bizottság azon szokásos gyakorlatától, amely szerint a visszatérítések összegét egyrészt az érintett termékek közösségi piaci ára, másrészt pedig a világpiaci ára közötti különbséghez igazítja, továbbá

                           —

                           az indokolás nem logikus, illetve ellentmondásos, amennyiben teljes körűen megismétli az előző 360/2013 végrehajtási rendeletet, anélkül hogy figyelembe venné az 1234/2007 rendelet (2) 164. cikkében foglalt változó körülményeket.

               4.

               A negyedik jogalap a jog megsértésén, vagy legalábbis a nyilvánvaló értékelési hibán alapul, amennyiben azok az információk, amelyeket a Bizottság az irányítóbizottsággal közölt, nem feleltek meg az 1234/2007 rendelet 164. cikkének (3) bekezdésében foglaltaknak.

               5.

               Az ötödik jogalap sérti a jogos bizalmat, amennyiben a felperes a Bizottságtól kapott ígéretek alapján jogosan várhatta el, hogy a jelenlegi közös agrárpolitika végéig fenntartják a pozitív visszatérítési rendszert.

      (1)  A Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 55., 13. o.).

      (2)  A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (HL L 299., 1. o.).


title: C-199/06. sz. ügy: A Conseil d'État által  2006. május 2-án  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Centre d'exportation de livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication kontra Société internationale de diffusion et d'édition

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/12

         A Conseil d'État által 2006. május 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Centre d'exportation de livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication kontra Société internationale de diffusion et d'édition
   (C-199/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Conseil d'État.
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Centre d'exportation de livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication.

      Alperes: Société internationale de diffusion et d'édition.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Először, az Európai Közösséget létrehozó szerződés 88. cikke lehetővé teszi-e, hogy amennyiben egy tagállam, amelynek valamely vállalkozás részére nyújtott támogatása jogellenes, és e tagállam bíróságai amiatt állapították meg e jogellenességet, mert a tagállam e támogatást a fenti szerződés 88. cikkének (3) bekezdésében meghatározott feltételek szerint nem jelentette be előzetesen az Európai Közösségek Bizottságának; hogy e támogatást nem térítteti vissza a támogatás kedvezményezettjének minősülő a gazdasági szereplővel azon indokkal, hogy a Bizottság, amelyhez valamely harmadik személy tett bejelentést, a támogatást a közös piac szabályaival összeegyeztethetőnek nyilvánította, és ezért hatékonyan biztosította az összeegyeztethetőség felett általa gyakorolt kizárólagos ellenőrzést?

               2)

               Másodszor, amennyiben e visszatérítési kötelezettséget megállapítják, a visszatérítendő összeg számításánál figyelembe kell-e venni azon időszakot, amely alatt a kérdéses támogatást az Európai Bizottság a közös piac szabályaival összeegyezethetőnek nyilvánította, mielőtt e határozatokat az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága megsemmisítené?


title: A Bíróság végzése (első tanács) 2005. január 19. a C-206/03. sz. (a High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Commissioners of Customs & Excise kontra SmithKline Beecham plc ügyben (Az eljárási szabályzat 104. cikkének 3. §-a – Közös vámtarifa – Vámtarifaszám – Nikotintapaszok – A Vámigazgatások Világszervezetének besorolásra vonatkozó állásfoglalásának jogi érvénye)

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/10

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (első tanács)
   2005. január 19.
   a C-206/03. sz. (a High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Commissioners of Customs & Excise kontra SmithKline Beecham plc ügyben (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikkének 3. §-a - Közös vámtarifa - Vámtarifaszám - Nikotintapaszok - A Vámigazgatások Világszervezetének besorolásra vonatkozó állásfoglalásának jogi érvénye)
   (2005/C 106/18)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-206/03. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2003. május 14-én érkezett, 2000. december 7-i határozatával az előtte a Commissioners of Customs & Excise és a SmithKline Beecham plc között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó), a tanács elnöke, N. Colneric, K. Schiemann, Juhász E. és E. Levits bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M. R. Grass, 2005. január 19-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az olyan nikotintapaszokat, amilyenek a jelen ügy tárgyát is képezték, az 1997. november 4-i 2086/97/EGK bizottsági rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra szerinti 3004 vámtarifaszám alá kell sorolni.

               2)

               Ha valamely illetékes hatóság téves kötelező érvényű tarifális felvilágosítást adott, a nemzeti bíróság hatáskörének keretein belül köteles az EK 10. cikke értelmében minden szükséges intézkedést megtenni annak érdekében, hogy e felvilágosítás hatályon kívül helyezése megtörténjen, és új, a közösségi jognak megfelelő kötelező érvényű tarifális felvilágosítást adjanak.
               Ezzel összefüggésben a nemzeti bíróság által a fellebbezést elbíráló határozatok meghozatalának részletszabályait és a határozatok joghatásait a hatékony érvényesülés és egyenértékűség elveinek korlátain belül a nemzeti jog határozza meg.
               E tekintetben nem ütközik az 1996. december 19-i 82/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 12. cikkének (5) bekezdésébe az, ha egy nemzeti bíróság egyrészt hatályon kívül helyezi a vámhatóság olyan határozatát, amely bár a Vámigazgatások Világszervezetének besorolásra vonatkozó állásfoglalásával összhangban van, figyelmen kívül hagyja a 2086/97 rendelettel módosított 2658/87 tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát, másrészt megállapítja, hogy valamely terméket a besorolásra vonatkozó állásfoglalásban foglaltaktól eltérően kell besorolni.

      (1)  HL C 158., 2003.7.5.


title: C-158/08. sz. ügy: A Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Olaszország) által 2008. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste kontra Pometon SpA

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/13

         A Commissione Tributaria Regionale di Trieste (Olaszország) által 2008. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste kontra Pometon SpA
   (C-158/08. sz. ügy)
   (2008/C 158/19)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Commissione Tributaria Regionale di Trieste
   Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Agenzia delle Dogane Circoscrizione doganale di Trieste

      Ellenérdekű fél: Pometon SpA
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Jogosan lehet-e arra következtetni, hogy az aktív feldolgozási eljárás, amint azt a Pometon S.p.A. alkalmazta, sértheti a közösségi vámpolitika – különösen az általános és különös dömpingellenes jogszabályokban, valamint a Közösségi Vámkódexben (2913/92/EGK rendelet (1)) – foglalt elveit? A kérdés különösen az, hogy a 384/96/EK rendelet (2) 13. cikkét általános hatályú elvként kell-e értelmezni, amely a közösségi jogrend generálklauzulájaként alkalmazandó, és amelyre a dömpingellenes vámot megállapító eljáráson túl a nemzeti hatóságok és az adóalanyok közötti jogviszonyokban is közvetlenül hivatkozni lehet; a kérdés arra irányul például, hogy ezen elvre hivatkozni lehet-e a Közösségi Vámkódex (2913/92/EGK rendelet) 4. cikkének 14. pontja szerinti vámellenőrzések végrehajtása során.

               2)

               A 384/96/EK rendelet dömpingellenes intézkedések kijátszásáról szóló 13. cikke, együttesen a Közösségi Vámkódex (2913/92/EGK rendelet) aktív feldolgozási eljárásról szóló 114. és azt követő cikkeivel, valamint a vámtartozás keletkezéséről szóló 202., 204., 212. és 214. cikkel, értelmezhető-e akként, hogy valamely áru nincs kizárva a dömpingellenes vám alól, amennyiben ezen árut előzetesen egy olyan adóalany vásárolta meg, aki olyan ország állampolgára, amelynek tekintetében dömpingellenes vám nem alkalmazható, és aki ezt az árut ezen rendelkezés hatálya alá tartozó országban vásárolta, majd anélkül, hogy azt bármilyen formában módosította volna, aktív feldolgozási eljárás keretében ideiglenes behozta a Közösségbe, hogy azt követően – ugyan átmeneti jelleggel és csak néhány órára – feldolgozva újra behozza azt, és azonnal újra eladja a közösségi ország ugyanazon vállalatának, amely az aktív feldolgozást végezte?

               3)

               Közösségi szankciók hiányában, amennyiben e bíróságnak ilyenekről nincs tudomása, a tagállami bíróság alkalmazhatja-e saját jogrendjének azon rendelkezéseit, amelyek – amennyiben ennek előfeltételei fennállnak – lehetővé teszik az aktív feldolgozási eljárásra, valamint a végtermékek értékesítésére vonatkozó szerződések semmisségének megállapítását, például az olasz codice civile [polgári jogi törvénykönyv] 1343. cikkét (jogellenes cél), 1344. cikkét (jogsértő szerződés), és 1345. cikkét (jogellenes indok), valamint a codice civile színlelt ügyletekre vonatkozó 1414. és azt követő cikkeit a fent hivatkozott közösségi elvek megállapított és bizonyított megsértése esetében?

               4)

               A fent leírt művelet – egyéb értelmezési érvek vagy szempontok alapján, amelyek bemutatására felkérjük a Bíróságot –, amennyiben azt azzal a céllal szervezték meg, hogy ezzel megkerüljék a dömpingellenes vámot, összhangban van-e az aktív feldolgozási eljárással, vagy ténylegesen sérti a dömpingellenes vám alkalmazására vonatkozó vámjogi elveket, amelyek bemutatására felkérjük a Bíróságot?

               5)

               A szóban forgó művelet – egyéb értelmezési érvek vagy szempontok alapján, amelyek bemutatására felkérjük a Bíróságot – a dömpingellenes vámnak alávetett termék végleges behozatalát valósítja-e meg?

      (1)  HL L 302., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.

      (2)  HL L 56., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.


title: A Bíróság ítélete (ötödik tanács) 2004. november 25-én a C-447/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – Környezet – Hulladékgazdálkodás – Gyári telephely és hulladéklerakó hely Foggia tartományban – A 91/156/EGK irányelvvel módosított 75/442/EGK irányelv – 4. és 8. cikk)

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (ötödik tanács)
   2004. november 25-én
   a C-447/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Környezet - Hulladékgazdálkodás - Gyári telephely és hulladéklerakó hely Foggia tartományban - A 91/156/EGK irányelvvel módosított 75/442/EGK irányelv - 4. és 8. cikk)
   (2005/C 19/10)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-447/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: R. Amorosi és K. Konstantinidis) kontra Olasz Köztársaság (meghatalmazott: I. M. Braguglia, segítője: M. Fiorilli) ügyben, az EK 226. cikke alapján 2003. október 22-én kötelezettségszegés megállapítása iránt benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (ötödik tanács), tagjai C. Gulmann, az ötödik tanács elnökeként eljárva, G. Arestis és J. Klučka (előadó), bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2004. november 25-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Olasz Köztársaság nem teljesítette az 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv 4. és 8. cikke alapján fennálló kötelezettségeit, mivel nem tette meg az annak biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket, hogy az egykori gyár, Enichem de Manfredonia (Foggia tartomány, Olaszország) területén lévő hulladéklerakó helyen és a Manfredonia környékén található Pariti I városi hulladéklerakó helyen tárolt, vagy lerakott hulladékot, az emberi egészség veszélyeztetése és a környezetet veszélyeztető eljárások és módszerek igénybevétele nélkül hasznosítsák vagy ártalmatlanítsák, valamint mivel nem hozta meg a szükséges rendelkezéseket, hogy az egykori Enichem gyár területén tárolt vagy lerakott hulladék birtokosa, és a Pariti I hulladéklerakó helyen, valamint a Conte di Troja városi hulladéklerakó helyen – amely szintén Manfredonia környékén helyezkedik el – található hulladékok birtokosa átadja azokat magán- vagy közalkalmazásban álló hulladékgyűjtőknek, vagy az említett irányelv II. A és II. B mellékletében említett műveleteket végző vállalkozásnak, vagy saját maga gondoskodjon a hasznosításról, illetve az ártalmatlanításról.

               2)

               Az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10.


title: C-455/09. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2010. szeptember 22-i végzése — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/17

         A Bíróság elnökének 2010. szeptember 22-i végzése — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-455/09. sz. ügy) (1)

   2011/C 80/32
   Az eljárás nyelve: lengyel
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-52/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. július 25-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/37

         A Bíróság elnökének 2006. július 25-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-52/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 294/71)

      Az eljárás nyelve: spanyol

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


               28.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/39

         Helyesbítés a Hivatalos Lapban megjelent közleményhez a T-689/13. sz. ügyben
   (
         Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 85., 2014. március 22.
      )
   2014/C 129/47
   A T-689/13. sz., Bilbaína de Alquitranes és társai kontra Bizottság ügyben a HL-ben megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

         „2013. december 20-án benyújtott kereset – Bilbaína de Alquitranes és társai kontra Bizottság
         (T-689/13. sz. ügy)
         2014/C 85/37
         Az eljárás nyelve: angol

            Felek

            Felperesek: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Vizcaya, Spanyolország); Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Cseh Köztársaság); Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spanyolország); Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánia); Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Egyesült Királyság); Koppers Netherlands BV (Uithoorn, Hollandia); Rütgers basic aromatics GmbH (Castrop-Rauxel, Németország); Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgium); Rütgers Poland Sp. z o. o. (Kędzierzyn-Koźle, Lengyelország); Bawtry Carbon International Ltd (Doncaster, Egyesült Királyság); Grupo Ferroatlántica, SA (Madrid, Spanyolország); SGL Carbon GmbH (Meitingen, Németország); SGL Carbon GmbH (Bad Goisern am Hallstättersee, Ausztria); SGL Carbon (Passy, Franciaország); SGL Carbon, SA (La Coruña, Spanyolország); SGL Carbon Polska S.A. (Racibórz, Lengyelország); ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Németország) és Tokai Erftcarbon GmbH (Grevenbroich, Németország) (képviselők: K. Van Maldegem és C. Mereu ügyvédek)

            Alperes: Európai Bizottság

            Kérelmek

         A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                     —

                     nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak,

                     —

                     semmisítse meg a megtámadott jogi aktust, amennyiben az a H400 és a H410 osztályba sorolja a CTPHT-t,

                     —

                     a Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

            Jogalapok és fontosabb érvek

         A felperesek keresete az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a műszaki és tudományos fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról szóló, 2013. október 2-i 944/2013/EU bizottsági rendelet (HL L 261., 5. o.; a továbbiakban: CLP-rendelet) azon részében történő megsemmisítésére irányul, amely a „pitch, coal tar, high-temp. (szurok, kőszénkátrány, magas hőmérsékletű)” (EK-szám: 266-028-2; a továbbiakban: CTPHT) anyag tekintetében az „Aquatic Acute 1 (H400)” és az „Aquatic Chronic 1 (H410)” osztályozást írja elő (a továbbiakban: megtámadott jogi aktus).
         Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                     1.

                     Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus jogellenes, mivel sérti a REACH- és a CLP-rendeletnek az anyagok vízi szervezetekre nézve mérgezőként történő osztályozására, valamint ez e célból elfogadandó tanulmányokra vonatkozó előírásait, továbbá az egyenlő bánásmód elvét, amennyiben elutasította a REACH és az OECD iránymutatásoknak megfelelően készített tanulmányokat, és bármiféle elismert, szabványosított módszer nélküli kísérleteket követelt meg.

                     2.

                     A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus jogellenes, mivel nyilvánvaló értékelési hibán alapul, amennyiben nem vette figyelembe a CTPHT elválaszthatatlan inert tulajdonságait, amelyeknek mindenképpen jelentős hatásuk van az UV-világításos kísérletre és az összegzéses módszer alkalmazására; a hivatkozott tanulmányok megfelelő elemzése nélkül M-faktorokat állapít meg a PAH-összetevők tekintetében, és érvényes indok nélkül utasította el a felperesek által nyújtott információkat.

                     3.

                     A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott jogi aktus jogellenes, mivel sérti az átláthatóság és a védelemhez való jog uniós jogelvét.”


title: C-239/12. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2013. május 28-i ítélete — Abdulbasit Abdulrahim kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) — Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szembeni korlátozó intézkedések — 881/2002/EK rendelet — Megsemmisítés iránti kereset — Az érdekeltnek az érintett személyek és szervezetek listájáról való levétele — Az eljáráshoz fűződő érdek)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/34

         A Bíróság (nagytanács) 2013. május 28-i ítélete — Abdulbasit Abdulrahim kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   (C-239/12. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) - Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szembeni korlátozó intézkedések - 881/2002/EK rendelet - Megsemmisítés iránti kereset - Az érdekeltnek az érintett személyek és szervezetek listájáról való levétele - Az eljáráshoz fűződő érdek)
   2013/C 225/57
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Abdulbasit Abdulrahim (képviselők: P. Moser QC és E. Grieves barrister H. Miller solicitor megbízásából)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Finnegan és G. Étienne meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: E. Paasivirta és G. Valero Jordana meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (második tanács) T-127/09. sz., Abdulrahim kontra Tanács és Bizottság ügyben 2012. február 28-án hozott végzése ellen benyújtott fellebbezés, amely végzésben a Törvényszék okafogyottságot állapított meg az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen: al-Kaida) hálózattal és a tálibokkal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító (helyesen: korlátozó) intézkedések bevezetéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 103. alkalommal történő módosításáról szóló, 2008. december 22-i 1330/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 345., 60. o.) részleges megsemmisítése iránti kereset tekintetében — Az érdekeltnek az érintett személyek és szervezetek listájáról való levétele

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke T-127/09. sz., Abdulrahim kontra Tanács és Bizottság ügyben 2012. február 28-án hozott végzését hatályon kívül helyezi, amennyiben az úgy határoz, hogy már nem szükséges határozni az Abdulbasit Abdulrahim által a Törvényszékhez előterjesztett megsemmisítés iránti keresetről.

               2.

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé Abdulbasit Abdulrahim megsemmisítés iránti keresetéről történő újbóli határozathozatalra.

               3.

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 200., 2012.7.7.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. december 16-án a T-120/01. és T-300/01. sz. Carlo De Nicola kontra Európai Beruházási Bank ügyben (Az Európai Beruházási Bank személyzete – Elfogadhatóság – Munkakörülmények – Fegyelmi eljárás – Felfüggesztés – Azonnali elbocsátás)

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/19

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. december 16-án
   a T-120/01. és T-300/01. sz. Carlo De Nicola kontra Európai Beruházási Bank ügyben (1)

   (Az Európai Beruházási Bank személyzete - Elfogadhatóság - Munkakörülmények - Fegyelmi eljárás - Felfüggesztés - Azonnali elbocsátás)
   (2005/C 19/42)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A T-120/01. és T-300/01. sz. Carlo De Nicola, lakóhelye Róma (Olaszország), képviseli L. Isola, ügyvéd, kontra Európai Beruházási Bank (meghatalmazott: C. Gómez de la Cruz és F. Mantegazza, segítőjük C. Camilli, ügyvéd, lakóhelye: Luxemburg) ügyben, a T-120/01. sz. ügyben alapvetően egyrészt az Elsőfokú Bíróság T-7/98., T-208/98. és T-109/99. sz. De Nicola kontra EBB ügyben hozott 2001. február 23-i ítéletét (EBHT-KSZ I-A-49. és II-185. o.) követően az Európai Beruházási Bank humán erőforrás-igazgatójának a felperes visszahelyezésének feltételeiről szóló 2001. március 6-i levele, valamint a Bank elnökének 2001. május 22-i, a felperes felfüggesztéséről szóló határozatának megsemmisítése, másrészt a károk megtérítése, valamint a T-300/01. sz. ügyben egyrészt a Bank elnökének 2001. szeptember 6-i, a felperes azonnali hatályú és távozási díj nélkül történő elbocsátásáról szóló határozata megsemmisítése, másrészt a károk megtérítése tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács), tagjai: J. Azizi, elnök, és M. Jaeger és A. W. H. Meij, bírák; hivatalvezető: J. Plingers, tisztviselő, 2004. december 16-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az alperesnek a felperes felfüggesztését kimondó 2001. május 22-i határozata semmis.

               2)

               Az alperesnek a felperes elbocsátást kimondó 2001. szeptember 6-i határozata semmis.

               3)

               A 2001. február 23-i ítélet rendelkező része 2. pontjának részleges végre nem hajtásáért az alperes köteles a felperesnek 3 716 eurót megfizetni, kiegészítve a fel nem használt szabadnapok pénzbeli ellenértékével és a 2001. június 1-től a tényleges kifizetés napjáig tartó időszakra számított késedelmi kamattal. A késedelmi kamat mértéke megegyezik a nevezett időszakban az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamat két százalékponttal növelt értékével.

               4)

               Az alperes a 2001. március 1-je és 2001. augusztus 31-e közötti időszakban ki nem fizetett díjazás ellenértékeként köteles a felperesnek 2 315 eurót megfizetni, kiegészítve a 2001. június 1-től a tényleges kifizetés napjáig tartó időszakra számított késedelmi kamattal. A késedelmi kamat mértéke megegyezik a nevezett időszakban az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamat két százalékponttal növelt értékével.

               5)

               Az alperes köteles a 2001. szeptember 1-től számított díjazások hátralékát a felperesnek megfizetni, kiegészítve a késedelmi kamattal és levonva belőle a felperesnek földrajzi mobilitást segítő támogatás címen 2001. szeptemberben kifizetett 1 290 eurót. A késedelmi kamat mértéke megegyezik a nevezett időszakban az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamat két százalékponttal növelt értékével.

               6)

               Az alperes köteles a felperest ért nem vagyoni kárért 10 000 eurót megfizetni.

               7)

               Az alperes köteles viselni a saját és az ideiglenes intézkedések költségeit, valamint a felperesnek a T-120/01. és a T-300/01. sz. ügyekben felmerült költségei felét és az ideiglenes intézkedések költségeit.

               8)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladóan elutasítja.

      (1)  HL C 227., 2001.8.11. és HL C 44., 2002.2.16.


title: T-48/11. sz. ügy: 2011. január 24-én benyújtott kereset — British Airways kontra Bizottság

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/32

         2011. január 24-én benyújtott kereset — British Airways kontra Bizottság
   (T-48/11. sz. ügy)
   2011/C 80/57
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: British Airways plc (Harmondsworth, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Lasok QC, R. O’Donoghue barrister és B. Louveaux solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a határozatot, amennyiben az megállapítja, hogy a felperes részt vett a pótdíjak utáni jutalékkal kapcsolatos jogsértésben, és/vagy az ügyet utalja vissza a Bizottsághoz, hogy vizsgálja felül az e kérdésben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék semmisítse meg a határozatot, amennyiben az megállapítja, hogy a felperes 2001. január 22-től kezdve vett részt a jogsértésben, és ezen időpontot 2001. október 1-jével váltsa fel, és/vagy az ügyet utalja vissza a Bizottsághoz, hogy vizsgálja felül az e kérdésben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék semmisítse meg a határozatot, amennyiben az megállapítja, hogy a Hongkonggal, Japánnal, Thaifölddel, Indiával, Szingapúrral, Koreával és Brazíliával kapcsolatos ügyek megsértették az EUMSZ 101. cikket, az EGT-Megállapodás 53. cikkét és a Svájccal kötött megállapodás 8. cikkét, és/vagy az ügyet utalja vissza a Bizottsághoz, hogy vizsgálja felül az e kérdésben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék a fent említett minden egyes pontra tekintettel és/vagy korlátlan felülvizsgálati jogkörében eljárva törölje vagy jelentősen csökkentse a határozatban a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze az ezen üggyel kapcsolatban a felperes részéről felmerült jogi és egyéb költségek és kiadások viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke, az EGT-Megállapodás 53. cikke, valamint az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között a légi közlekedésre vonatkozóan létrejött megállapodás 8. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.258 — „légi árufuvarozás”-ügy) i. az EGT-n belüli repülőterek közötti légi útvonalakon; ii. az EU-n belüli repülőterek és az EGT-n kívüli repülőterek közötti légi útvonalakon, iii. európai uniós tagsággal nem rendelkező EGT-országok repülőterei és harmadik országok repülőterei közötti útvonalakon, valamint az EU-n és Svájcon belüli repülőterek közötti légi útvonalakon nyújtott légi árufuvarozási szolgáltatások ára több összetevőjének összehangolásával kapcsolatos, 2010. november 9-én hozott C(2010) 7694 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítését kéri. A határozatban megállapított összehangolás az üzemanyagpótdíjat, a biztonsági pótdíjat és a pótdíjak után a szállítmányozóknak fizetendő jutalékot érintette.
   Keresetének alátámasztására a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalapjával a felperes nyilvánvaló mérlegelési hibákra és nem megfelelő indokolásra hivatkozik, mivel a Bizottság nem nyújtott be elég pontos bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy a felperes részt vett a pótdíjak utáni jutalékfizetés összehangolásában, miközben figyelmen kívül hagyta a birtokában levő, ennek ellenkezőjét alátámasztó lényeges bizonyítékokat.

               2.

               Második jogalapjával a felperes nyilvánvaló mérlegelési hibára és arra hivatkozik, hogy az alperes megsértette azon kötelezettségét, hogy jogilag megkövetelt módon bizonyítsa a felperes által elkövetett jogsértés kezdő időpontját. E tekintetben a felperes úgy érvel, hogy:

                           —

                           a benyújtott bizonyítékok a jogsértés időtartamát illetően nem tesznek eleget a pontosság és az összhang követelményének;

                           —

                           a Bizottságnak a kezdő időpontra vonatkozó megállapítása sérti az in dubio pro reo elvét.

               3.

               Harmadik jogalapjával a felperes téves jogalkalmazásra, valamint ténybeli hibákra és nyilvánvaló mérlegelési hibákra hivatkozik, mivel a Bizottság a Hongkongban, Japánban, Indiában, Thaiföldön, Szingapúron, Koreában és Brazíliában hatályos, a légi közlekedést szabályozó jogi és igazgatási rendszerekre tekintettel nem rendelkezett hatáskörrel arra, hogy a szóban forgó helyzetben az EUMSZ 101. cikket és/vagy az EGT-Megállapodás 53. cikkét alkalmazza, és/vagy hatásköreit nem a nemzetközi udvariasság elvének megfelelően gyakorolta, és/vagy hatásköreinek gyakorlása során a nemzetközi udvariasság elvét nem, illetve nem megfelelően vette figyelembe.

               4.

               Negyedik jogalapjával a felperes az arányosság elvének, a büntetések és szankciók egyéniesítése elvének, valamint az egyenlő bánásmód elvének megsértésére hivatkozik, mivel a felperessel szemben kiszabott bírság aránytalan a jogsértés súlyával. E tekintetben a felperes úgy érvel, hogy:

                           —

                           cél általi jogsértés esetén a Bizottságnak a jogsértés súlyának értékelésekor és minősítésekor a „jelleget” és a „képességet” az adott piaci és gazdasági összefüggésében kell figyelembe vennie;

                           —

                           helyes vizsgálat esetén a jelen ügyben fennálló nyomós okokra tekintettel a felperes általi jogsértést kevésbé súlyosnak kellett volna tekinteni, mint amilyennek azt a Bizottság a súly szerinti szorzót alkalmazva tekintette.

               5.

               Ötödik jogalapjával a felperes az indokolási kötelezettség és az arányosság elvének megsértésére hivatkozik, mivel a bírság alapösszegét elrettentés céljából 16 %-os járulékos összeggel növelték.

               6.

               Hatodik jogalapjával a felperes téves jogalkalmazásra, ténybeli hibára és nyilvánvaló mérlegelési hibákra, valamint a bizalomvédelem és/vagy az egyenlő bánásmód elvének és az engedékenységi közleménynek a megsértésére hivatkozik, mivel a Bizottság a felperessel szemben kiszabott bírságot engedékenység címén a legkisebb mértékben csökkentette annak ellenére, hogy a felperes volt az első vállalkozás, amely az engedékenységi közlemény alapján a bírság csökkentését kérte.

               7.

               Hetedik jogalapjával a felperes nyilvánvaló mérlegelési hibára, valamint az egyenlő bánásmód elvének és az arányosság elvének a megsértésére hivatkozik, ugyanis a Bizottság enyhítő körülmény címén nem csökkentette a vele szemben kiszabott bírságot, mivel nem vette megfelelően figyelembe azon tényt, hogy a felperes jogsértésben való részvétele korlátozott volt, és a felperes nem vett részt a jogsértés valamennyi elemében.


title: T-387/04. sz. ügy: Az EnBW Energie Baden-Württemberg AG által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 27-én benyújtott kereset

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/38

         Az EnBW Energie Baden-Württemberg AG által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 27-én benyújtott kereset
   (T-387/04. sz. ügy)
   (2005/C 6/75)
   Az eljárás nyelve: német
   Az EnBW Energie Baden-Württemberg AG, székhely: Karlsruhe (Németország), képviselik: C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth és M. Wissmann ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. szeptember 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               az EK Szerződés 231. cikke alapján semmisítse meg a 2004. július 7-i bizottsági határozatot az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek nemzeti kiosztási tervéről, amelyet Németország dolgozott ki a 2003/87/EK irányelvnek (1) megfelelően;

               —

               kötelezze a felperest minden költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes német energetikai cég. A felperes, mivel az általa üzemeltetett erőművek üvegházhatású gázokat bocsátanak ki, 2005. január 1-je óta a 2003/87/EK irányelv által bevezetett, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének hatálya alá tartozik.
   A felperes azt a bizottsági döntést támadja, amely – néhány, a jelen ügy szempontjából nem releváns elem kivételével – jóváhagyta a Németország által kidolgozott, az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeire vonatkozó nemzeti kiosztási tervet. A felperes különösen a tervben található egyik átmeneti szabályt kifogásolja, amely szerint az erőmű üzemeltetője, ha egy régi létesítményt leállít és helyette egy újat működtet, négy éven keresztül megkapja azt a kibocsátásegység-mennyiséget, amelyet a leállított létesítményre tekintettel kapott volna. A felperes álláspontja szerint ez a kibocsátási egységek olyan többlet-juttatását eredményezi, amely megvalósítja az EK 87. cikk (1) bekezdés szerinti támogatás tényállását, és nem igazolható. Szerinte az alperes eltérő megítélése a megtámadott határozatban nyilvánvaló indokolásbeli hibáktól szenved, és a tényállás nincs kellő alapossággal feltárva. A megtámadott határozat ezért sérti az EK 87. cikk (3) bekezdését és a 88. cikk (2) bekezdését.
   Továbbá a felperes szerint az alperes, az EK 88. cikk (2) bekezdését megsértve, jogellenesen mulasztotta el a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását, pedig komoly kétségei kellett volna, hogy legyenek e szabály EK Szerződéssel való összeegyeztethetőségét illetően.
   A felperes álláspontja szerint a megtámadott határozat ezen kívül sérti a 2003/87/EK irányelv 9. cikke (3) bekezdését és az irányelv III. Melléklete (5) követelményét, mivel a kibocsátási egységek többlet-juttatása a felperes versenytársainak indokolatlan előnyben részesítését jelenti, amelyet tovább súlyosít, hogy egyes vállalatok, mint a felperes is, mivel a közeljövőben törvényi rendelkezések következtében atomerőműveket kell, hogy leállítsanak, indokolatlanul kedvezőtlenebb helyzetbe kerülnek.
   A megtámadott határozat végül sérti a 253. cikket, mivel számos súlyos indokolási hibát tartalmaz.

      (1)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.).


title: F-87/09. sz. ügy: 2009. október 21-én benyújtott kereset — Dekker kontra Europol

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/80

         2009. október 21-én benyújtott kereset — Dekker kontra Europol
   (F-87/09. sz. ügy)
   2010/C 24/153
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Abraham Dekker (Dordrecht, Hollandia) (képviselők: D. Dane és P. de Casparis ügyvédek)

      Alperes: Europol

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Europol 2009. április 15-i határozatának megsemmisítése, amelyben megtagadta, hogy a felperes számára nyújtott rokkantsági nyugdíj összegét (az egyéb jövedelmének ellentételezéseként) a felperes utolsó alapilletménye 90 %-ának megfelelő nettó jövedelemben biztosítsa, és megtagadta, hogy a felperes teljes nettó jövedelmének adómegállapítás miatti csökkenéséért felelősséget vállaljon.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2009. április 15-i határozatot, amelyben az alperes arról tájékoztatja a felperest, hogy nem köteles biztosítani az alkalmazott utolsó alapilletménye 90 %-ának megfelelő nettó jövedelmet, és a holland adóhatóságok általi adóztatás fennmaradása esetén nem az alperes feladata a vagyoni kár megtérítése;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a panaszra vonatkozó 2009. július 23-i határozatot, amely megalapozatlannak nyilvánította a felperes által a 2009. április 15-i határozattal szemben felhozott kifogásokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezze a költségek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács) ( 2006. január 26. ) a C-2/05. sz. (az Arbeidshof te Brussel (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Rijksdienst voor Sociale Zekerheid kontra Herbosch Kiere NV ügyben (Migráns munkavállalók szociális biztonsága – Az alkalmazandó jog meghatározása – Másik tagállamba kiküldött munkavállalók – Az E 101-es igazolás hatálya)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/9

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   (2006. január 26.)
   a C-2/05. sz. (az Arbeidshof te Brussel (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Rijksdienst voor Sociale Zekerheid kontra Herbosch Kiere NV ügyben (1)

   (Migráns munkavállalók szociális biztonsága - Az alkalmazandó jog meghatározása - Másik tagállamba kiküldött munkavállalók - Az E 101-es igazolás hatálya)
   (2006/C 86/16)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-2/05. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Arbeidshof te Brussel (Belgium) a Bírósághoz 2005. január 5-én érkezett 2004. december 23-i határozatával az előtte a Rijksdienst voor Sociale Zekerheid és a Herbosch Kiere NV között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai: N. Colneric (előadó), a negyedik tanács elnökekeként eljárva, J. N. Cunha Rodrigues és K. Lenaerts bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: R. Grass, 2006. január 26-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az 1991. június 25-i 2195/91/EGK tanácsi rendelettel (HL L 206., 2. o.) módosított 1983. június 2-i 2001/83/EGK tanácsi rendelettel (HL L 230., 6. o.) módosított és naprakésszé tett, az 1408/71 rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet 11. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján kiadott E 101-es igazolás, mindaddig amíg az azt kiadó tagállam hatóságai nem vonták vissza vagy nyilvánították érvénytelennek, köti azon tagállam illetékes hatóságát és bíróságait, ahova a munkavállalókat kiküldték. Következésképpen a fogadó tagállam bíróságának nincs hatásköre az E 101-es igazolás érvényességét felülvizsgálni azon tények vonatkozásában, amelyek alapján az igazolást kiadták, így különösen annak a tekintetében, hogy a munkavállalók kiküldetésének tartama alatt fennáll-e a 2195/91 rendelettel módosított 2001/83 rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontja és a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottság 128. sz., az 1408/71 rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának és 14c. cikke (1) bekezdésének alkalmazásáról szóló határozatának 1. pontja szerinti szerves kapcsolat a munkavállalókat kiküldő, az egyik tagállamban székhellyel rendelkező vállalkozás és a másik tagállam területére kiküldött munkavállalók között.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2.