title: C-357/20. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. október 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IE kontra Magistrat der Stadt Wien (Előzetes döntéshozatal – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – 92/43/EGK irányelv – A 12. cikk (1) bekezdése – Az egyes állatfajok szigorú védelmére irányuló rendszer – A IV. melléklet a) pontja – Cricetus cricetus (mezei hörcsög) – Pihenőhelyek és párzási vagy költőhelyek – Károsítás vagy elpusztítás)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/10

      A Bíróság (második tanács) 2021. október 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IE kontra Magistrat der Stadt Wien
      (C-357/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - 92/43/EGK irányelv - A 12. cikk (1) bekezdése - Az egyes állatfajok szigorú védelmére irányuló rendszer - A IV. melléklet a) pontja - Cricetus cricetus (mezei hörcsög) - Pihenőhelyek és párzási vagy költőhelyek - Károsítás vagy elpusztítás)
      (2022/C 2/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IE

         Alperes: Magistrat der Stadt Wien

         Rendelkező rész

                  1)

                  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben említett „párzási [vagy] költőhely” fogalma e hely környékét is magában foglalja, amennyiben az szükségesnek bizonyul annak lehetővé tételéhez, hogy az ezen irányelv IV. mellékletének a) pontjában említett védett állatfajok, mint amilyen a Cricetus cricetus (mezei hörcsög), sikeresen szaporodjon.

                  2)

                  A 92/43 irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy valamely védett állatfaj párzási vagy költőhelyének mindaddig védelemben kell részesülnie, amíg ez szükséges ahhoz, hogy ezen állatfaj sikeresen szaporodhasson, így e védelem kiterjed azokra a párzási vagy költőhelyekre is, amelyeket ezen állatfaj már nem használ, amennyiben kellően nagy a valószínűsége annak, hogy az említett állatfaj visszatér e helyekre.

                  3)

                  A 92/43 irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben szereplő „károsítás” és „elpusztítás” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy azok valamely védett állatfaj párzási, költő- vagy pihenőhelye ökológiai funkcionalitásának fokozatos csökkenését, illetve e funkcionalitás teljes elvesztését jelölik, függetlenül attól, hogy e veszélyeztetés szándékos-e, vagy sem.

         (1)  HL C 359., 2020.10.26.


title: C-462/20. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. október 28-i ítélete (a Tribunale di Milano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – 2003/109/EK irányelv – Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása – 11. cikk – 2011/98/EU irányelv – Az összevont engedéllyel rendelkező, harmadik országból származó munkavállalók jogai – 12. cikk – 2009/50/EK irányelv – Az európai kékkártyával rendelkező harmadik országbeli állampolgárok jogai – 14. cikk – 2011/95/EU irányelv – A nemzetközi védelemben részesülő személyek jogai – 29. cikk – Egyenlő bánásmód – Szociális biztonság – 883/2004/EK rendelet – A szociális biztonsági rendszerek koordinálása – 3. cikk – Családi ellátások – Szociális segítségnyújtás – Szociális védelem – Árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés – A harmadik országbeli állampolgárokat a „családikedvezmény-kártyára” való jogosultságból kizáró tagállami szabályozás)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/11

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. október 28-i ítélete (a Tribunale di Milano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (C-462/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2003/109/EK irányelv - Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása - 11. cikk - 2011/98/EU irányelv - Az összevont engedéllyel rendelkező, harmadik országból származó munkavállalók jogai - 12. cikk - 2009/50/EK irányelv - Az európai kékkártyával rendelkező harmadik országbeli állampolgárok jogai - 14. cikk - 2011/95/EU irányelv - A nemzetközi védelemben részesülő személyek jogai - 29. cikk - Egyenlő bánásmód - Szociális biztonság - 883/2004/EK rendelet - A szociális biztonsági rendszerek koordinálása - 3. cikk - Családi ellátások - Szociális segítségnyújtás - Szociális védelem - Árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés - A harmadik országbeli állampolgárokat a „családikedvezmény-kártyára” való jogosultságból kizáró tagállami szabályozás)
      (2022/C 2/14)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Milano

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Associazione per gli Studi Giuridici sull’Immigrazione (ASGI), Avvocati per niente onlus (APN), Associazione NAGA – Organizzazione di volontariato per l’Assistenza Socio-Sanitaria e per i Diritti di Cittadini Stranieri, Rom e Sinti

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per le politiche della famiglia, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Rendelkező rész

      A harmadik országbeli állampolgárok valamely tagállam területén való tartózkodására és munkavállalására vonatkozó összevont engedélyre irányuló összevont kérelmezési eljárásról, valamint a harmadik országból származó, valamely tagállam területén jogszerűen tartózkodó munkavállalók közös jogairól szóló, 2011. december 13-i 2011/98/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének e) pontját és a harmadik országbeli állampolgárok magas szintű képzettséget igénylő munkavállalás céljából való belépésének és tartózkodásának feltételeiről szóló, 2009. május 25-i 2009/50/EK tanácsi irányelv 14. cikke (1) bekezdésének e) pontját akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a tagállami szabályozás, amely kizárja az ezen irányelvekben említett harmadik országbeli állampolgárokat az e tagállam kormányával megállapodást kötő köz- vagy magánjogi jogalanyok által kínált áruk megvásárlásával és szolgáltatások igénybevételével kapcsolatos árengedmények, illetve díjkedvezmények lehetőségét biztosító, a családok számára nyújtott kártyára való jogosultságból.
      A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv 11. cikke (1) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy azzal sem ellentétes az ilyen szabályozás, amennyiben ez a kártya e tagállam nemzeti jogszabálya értelmében nem tartozik a „szociális biztonság”, a „szociális ellátás” vagy a „szociális védelem” fogalmába.
      A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 29. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az ilyen szabályozás, ha az említett kártya az állami hatóságok által létrehozott olyan támogatási rendszerbe tartozik, amelyhez az a személy folyamodhat, aki nem rendelkezik a saját maga és családtagjai eltartásához elegendő forrásokkal.
      A 2003/109 irányelv 11. cikke (1) bekezdésének f) pontját, a 2011/98 irányelv 12. cikke (1) bekezdésének g) pontját és a 2009/50 irányelv 14. cikke (1) bekezdésének g) pontját akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az ilyen szabályozás.

         (1)  HL C 433., 2020.10.14.


title: C-428/21. PPU. és C-429/21. PPU. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2021. október 26-i ítélete (a Rechtbank Amszterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – HM (C-428/21 PPU) és TZ (C-429/21 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Európai elfogatóparancs – 2002/584/IB kerethatározat – A 27. cikk (3) bekezdésének g) pontja és (4) bekezdése – Az átadás alapjául szolgáló bűncselekményektől eltérő bűncselekmények miatt büntetőeljárás lefolytatásához való hozzájárulás iránti kérelem – A 28. cikk (3) bekezdése – Az érintett személy egy másik tagállamnak való további átadásához való hozzájárulás iránti kérelem – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – Az érintett személy ahhoz való joga, hogy őt a végrehajtó igazságügyi hatóság meghallgassa – Részletes szabályok)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/12

      A Bíróság (első tanács) 2021. október 26-i ítélete (a Rechtbank Amszterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – HM (C-428/21 PPU) és TZ (C-429/21 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-428/21. PPU. és C-429/21. PPU. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - A 27. cikk (3) bekezdésének g) pontja és (4) bekezdése - Az átadás alapjául szolgáló bűncselekményektől eltérő bűncselekmények miatt büntetőeljárás lefolytatásához való hozzájárulás iránti kérelem - A 28. cikk (3) bekezdése - Az érintett személy egy másik tagállamnak való további átadásához való hozzájárulás iránti kérelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Az érintett személy ahhoz való joga, hogy őt a végrehajtó igazságügyi hatóság meghallgassa - Részletes szabályok)
      (2022/C 2/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amszterdam

         Az alapeljárás felei

      HM (C-428/21 PPU), TZ (C-429/21 PPU)

         Az eljárásban részt vesz: Openbaar Ministerie

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 27. cikke (3) bekezdésének g) pontját és (4) bekezdését, valamint 28. cikkének (3) bekezdését – az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében biztosított hatékony bírói jogvédelemhez való joggal összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy a kibocsátó igazságügyi hatóságnak európai elfogatóparancs végrehajtása keretében átadott személyt megilleti a végrehajtó igazságügyi hatóság általi meghallgatáshoz való jog, amikor ez utóbbi hatóságot a kibocsátó igazságügyi hatóság az említett kerethatározat e rendelkezései alapján hozzájárulás iránti kérelemmel keresi meg, e meghallgatásra sor kerülhet a kibocsátó tagállamban, és ebben az esetben e tagállam igazságügyi hatóságai kötelesek gondoskodni arról, hogy az érintett személy a meghallgatáshoz való jogát a végrehajtó igazságügyi hatóság közvetlen részvétele nélkül hasznos és hatékony módon gyakorolja. Mindazonáltal a végrehajtó igazságügyi hatóság feladata annak biztosítása, hogy – különösen az érintett személy álláspontját illetően – elegendő adattal rendelkezzen ahhoz, hogy a 2002/584 kerethatározat 27. cikkének (4) bekezdése vagy 28. cikkének (3) bekezdése alapján megfogalmazott hozzájárulás iránti kérelemre vonatkozó határozatát az ügy teljes ismeretében – és az érintett személy védelemhez való jogának teljes tiszteletben tartása mellett – meghozhassa, és adott esetben az is feladatát képezi, hogy kiegészítő információk soron kívüli közlésére kérje fel a kibocsátó igazságügyi hatóságot.

         (1)  HL C 368., 2021.9.13.


title: C-84/21. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Iveco Orecchia SpA kontra Brescia Trasporti SpA

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/12

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Iveco Orecchia SpA kontra Brescia Trasporti SpA
      (C-84/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/16)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Iveco Orecchia SpA

         Alperes: Brescia Trasporti SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az uniós joggal – különösen pedig a 2007/46/EK irányelv (1) (e közösségi irányelv 10., 19. és 28. cikkében szereplő) rendelkezéseivel, illetve az egyenlő bánásmód, a pártatlanság, a teljes körű verseny és a közigazgatási eljárás során való gondos ügyintézés elvével – az, hogy az ajánlatkérő számára lehetséges, hogy különös tekintettel a közszolgáltatási célokra szánt autóbuszok cserealkatrészeinek közbeszerzési szerződés keretében történő beszerzésére, egy meghatározott járműhöz szánt olyan alkatrészeket fogadjon el, amelyeket a jármű gyártójától eltérő gyártó állított elő, tehát amelyek nem a járművel együtt részesültek típusjóváhagyásban, a fent említett irányelv IV. mellékletében („A járművek EK-típusjóváhagyásához szükséges követelmények jegyzéke”) található műszaki szabályokban előírt alkatrész-tipológiába tartoznak, és amelyeket a közbeszerzési eljárásban a típusbizonyítvány csatolása és a tényleges típusjóváhagyásra történő bármely hivatkozás nélkül szerepelnek az ajánlatban, ráadásul azon feltevés alapján, hogy nincs szükség típusjóváhagyásra, mivel a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségére vonatkozó, az ajánlattevő által tett nyilatkozat is elegendő?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az uniós joggal – különösen pedig a 2007/46/EK irányelv 3. cikkének 27. pontjával – az, hogy a közszolgáltatási célokra szánt autóbuszok cserealkatrészeinek közbeszerzési szerződés keretében történő szállításával kapcsolatban megengedett az ajánlattevő számára, hogy egy meghatározott jármű valamely meghatározott, nem eredeti alkatrésze „gyártójának” minősítse önmagát, különösen, ha a szóban forgó nem eredeti alkatrész a 2007/46 irányelv IV. mellékletében („A járművek EK-típusjóváhagyásához szükséges követelmények jegyzéke”) található műszaki szabályokban előírt alkatrész-tipológiába tartozik, vagy épp ellenkezőleg, a szóban forgó ajánlattevőnek az ajánlatában szereplő alkatrészek mindegyike vonatkozásában, azoknak a közbeszerzés műszaki leírásával való egyenértékűsége tanúsítása céljából bizonyítania kell, hogy a típusjóváhagyó hatósággal szemben személyesen felel a típusjóváhagyási eljárás valamennyi szempontja tekintetében, a gyártás és a vonatkozó minőségi színvonal megfelelőségéért, illetve azért, hogy a típusjóváhagyás tárgyát képező alkatrész legalább néhány gyártási szakaszát közvetlenül maga végzi, és amennyiben ez így van, azt is tisztázni kell, hogy a szóban forgó bizonyítás milyen eszközökkel végezhető el?

         (1)  A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (HL 2007. L 263. 1. o.).


title: C-415/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-310/20. sz., Comercializadora Eloro contra EUIPO – Zumex Group (JUMEX) ügyben 2021. április 28-án hozott ítélete ellen a Comercializadora Eloro S. A. által 2021. július 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/13

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-310/20. sz., Comercializadora Eloro contra EUIPO – Zumex Group (JUMEX) ügyben 2021. április 28-án hozott ítélete ellen a Comercializadora Eloro S. A. által 2021. július 7-én benyújtott fellebbezés
      (C-415/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 2/17)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Comercializadora Eloro S. A. (képviselők: J. L. Gracia Albero, P. Merino Baylos és E. Cebollero González abogados)

         A többi fél az eljárásban: Fashion Energy Srl, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Zumex Group, S.A
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. november 10-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Comercializadora Eloro, S. A. maga viseli saját költségeit.


title: C-508/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-47/19. sz., Dansk Erhverv kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/14

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-47/19. sz., Dansk Erhverv kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-508/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 2/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky, T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Dansk Erhverv, Danmarks Naturfredningsforening, Németországi Szövetségi Köztársaság, Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG)

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részét;

                  —

                  hozzon ítéletet a T-47/19. sz., Danske Erhverv kontra Bizottság ügyben, megsemmisítve a vitatott határozat (1) 3.3. szakaszát;

                  —

                  az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze a fellebbezéssel összefüggésben felmerült költségek viselésére;

                  —

                  az egyes feleket és az egyes beavatkozó feleket kötelezze az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeik viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a megtámadott határozat teljes egészében történő megsemmisítését eredményezi az, hogy a Törvényszék helyt adott az egyetlen jogalap harmadik részének. E megállapítás sérti az EUMSZ 264. cikket, ahogyan azt a Bíróság a Bizottság kontra Department de Loiret ügyben értelmezte, továbbá sérti az arányosság elvét.
      A Bizottság kontra Department de Loiret ügyben a Bíróság a következőképpen értelmezte az EUMSZ 264. cikket: (2)

      „[…] pusztán az a tény, hogy a felperes által megsemmisítésre irányuló keresete alátámasztására hivatkozott jogalapot megalapozottnak minősít, nem teszi lehetővé az Elsőfokú Bíróság számára, hogy automatikusan megsemmisítse teljes egészében a megtámadott aktust. A teljes megsemmisítés ugyanis nem lehetséges, ha nyilvánvaló, hogy a szóban forgó, kizárólag a megtámadott aktus egy sajátos részére vonatkozó jogalap csak részleges megsemmisítés elérésére alkalmas.”
      A jelen ügyben a felperes által az elsőfokú eljárásban felhozott egyetlen jogalap harmadik része csupán az egyik ellen irányult azon három határozat közül, amelyeket a megtámadott határozat egyetlen jogi aktussá fogott össze. Arról a határozatról van szó, amely megállapította: az, hogy a határmenti üzletekkel szemben nem szabják ki azt a bírságot, amely azért járt volna, hogy nem számították fel a betétdíjat az italdobozok után, nem járt állami források felhasználásával, ezáltal pedig nem minősült állami támogatásnak. A felperes egyetlen jogalapjának harmadik része nem irányult a többi határozat ellen, amelyek megállapítják, hogy a betétdíj felszámításának elmulasztása és a fel nem számított betétdíj utáni héa felszámításának elmulasztása nem járt állami források felhasználásával, ezáltal pedig nem minősült állami támogatásnak.
      Második fellebbezési jogalap: a Törvényszék elmulasztott indokolással szolgálni, továbbá ellentmondásos indokolással szolgált, amikor megállapította, hogy a három határozat egymástól elválaszthatatlan volt.
      Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a három határozat egymástól elválaszthatatlan. A három határozatban értékelt három intézkedés ugyanis nem függ össze egymással. Különösen, a bírság kiszabásának mellőzése nem kapcsolódik közvetlenül és automatikusan a betétdíj és a héa felszámításának mellőzéséhez. A bírság kiszabása megváltoztathatja a határmenti üzletek magatartását, de az is lehet, hogy nem változtatja meg. A határmenti üzletek megtehetik, hogy a bírság kiszabását vitatják a hatáskörrel rendelkező bíróságok előtt, és továbbra sem számítják fel a betétdíjat (és továbbra sem szedik be a héát a fel nem számított betétdíj után). Mindenesetre pedig a betétdíj felszámításának elmulasztása nem vezet állami források kieséséhez, mivel a pénzösszeg olyan betétdíjrendszerből hiányzik, amelyet magánszemélyek működtetnek, az állam által gyakorolt irányítás nélkül.

         (1)  Az SA.44865 (2016/FC) állami támogatás – Németország – A határ mentén elhelyezkedő német italüzleteknek nyújtott állítólagos állami támogatásról szóló C(2018) 6315 final határozat.

         (2)  Bizottság kontra Départment de Loiret ítélet, C-295/07 P, EU:C:2008:707, 104. pont.


title: C-509/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-47/19. sz., Dansk Erhverv kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/15

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-47/19. sz., Dansk Erhverv kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-509/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 2/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG) (képviselők: M. Bauer, F. von Hammerstein Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Dansk Erhverv, Európai Bizottság, Danmarks Naturfredningsforening, Németországi Szövetségi Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  utasítsa el a keresetet;

                  —

                  a felperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező szerint a megtámadott ítélet több ponton tévesen alkalmazza a jogot. Tévesen értelmezi az állami támogatásokkal kapcsolatos joganyag különböző jogi fogalmait, ideértve a hivatalos vizsgálati eljárás megindításának szükségességével kapcsolatban a „komoly nehézségek” fogalmát, továbbá az „állami forrásokkal” kapcsolatos kritérium alátámasztása vonatkozásában az előny és az állami költségvetés közötti „kellőképpen közvetlen kapcsolat” fogalmát, valamint valamely határozat különböző részei vonatkozásában az „elválaszthatóság” fogalmát. A megtámadott ítélet ezenkívül figyelmen kívül hagyott a Törvényszék elé terjesztett néhány érvet, és/vagy elferdítette vagy tévesen értelmezte az SA.44865 (2016/FC) állami támogatás – Németország – A határ mentén elhelyezkedő német italüzleteknek nyújtott állítólagos állami támogatásról szóló C(2018) 6315 final bizottsági határozatot és/vagy a fellebbező előadásait, továbbá nem szolgált indokolással.
      Részletesebben, a fellebbező a következő jogalapokat hozza fel:

                  1)

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és tévedett az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során, amikor az „állami források” kritériumának értékelésekor tévesen értelmezte az előny és az állami költségvetés közötti „kellőképpen közvetlen kapcsolat” szükségességét.

                  2)

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és tévedett az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során, amikor téves mércét alkalmazott a Bizottság által az „állami források” kritériumára vonatkozóan olyan esetekben lefolytatott értékelés tekintetében, amikor nehézségek merülnek fel az alkalmazandó azon jogszabály értelmezését illetően, amelynek megsértése bírságokhoz vezethet.

                              —

                              1. rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a 159–164. pontban, amikor elutasította a Bizottság által kialakított „észszerű és súlyos indokok teszt” alkalmazhatóságát.

                              —

                              2. rész: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a 140–158. pontban, amikor további kritériumot („a jogszabályi rendelkezések fokozatos világossá tételének szükségessége”) követelt meg a Bizottság által kialakított „észszerű és súlyos indokok teszthez” képest.

                  3)

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a 166–203. pontban, amikor a Bizottság által az állami források kritériumára vonatkozóan lefolytatott értékelés tekintetében olyan mércét alkalmazott, amely túlmutat az „észszerű indokok” teszten.

                  4)

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a 166–203. pontban az azon további hat megfontolásának mindegyike vonatkozásában, amelyek alapján a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság „komoly nehézségekkel” szembesült.

                              —

                              1. rész: A Törvényszék a 166. pontban, a bírságok kiszabásának mellőzése és a betétdíj be nem szedése közötti összefüggés tekintetében tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              2. rész: A Törvényszék a 169–175. pontban tévesen alkalmazta a jogot azzal kapcsolatban, hogy a német jogszabályok a fentiekre nem biztosítanak jogi alapot.

                              —

                              3. rész: A Törvényszék a 175–177. pontban, a német jogalkalmazási gyakorlatban képviselt eltérő álláspontok tekintetében tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              4. rész: A Törvényszék a 178–182. pontban, a német jogalkalmazási gyakorlatban fennálló eltérés tekintetében tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              5. rész: A Törvényszék a 183–190. pontban, a helyi hatóságok által nyújtott indokolás tekintetében tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              6. rész: A Törvényszék a 191–195. pontban, az alapul fekvő jogi háttér vizsgálatának szükségességét illetően tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              7. rész: A Törvényszék a 196–202. pontban, a német helyi hatóságok által alkalmazott, „analógia segítségével levont következtetésen” alapuló jogértelmezést illetően tévesen alkalmazta a jogot.

                  5)

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította a fellebbező által azon megállapítás alátámasztása érdekében előadott további érveket, amely szerint a Bizottság nem szembesült „komoly nehézségekkel”.

                              —

                              1. rész: A Törvényszék a 222–229. pontban tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította a fellebbező által azzal kapcsolatban előadott érvet, hogy a nemzeti jogszabályok nem követelik meg a hatóságoktól, hogy bírságokat szabjanak ki.

                              —

                              2. rész: A Törvényszék a 231–234. pontban tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta a fellebbező által előadott azon érvet, amely a Bíróság által a Radlberger ügyben hozott ítéletre és az EUMSZ 34. cikk megsértésére vonatkozott.

                  6)

                  A Törvényszék a 238. pontban tévesen alkalmazta a jogot, amikor a Bizottság határozatát teljes egészében megsemmisítette, ideértve a héával kapcsolatos részt is.


title: C-511/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-202/17. sz. Calhau Correia de Paiva kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2021. augusztus 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/16

      A Törvényszék (első tanács) T-202/17. sz. Calhau Correia de Paiva kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2021. augusztus 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-511/21. P. sz. ügy)
      (2022/C 2/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: B. Schima, I. Melo Sampaio, L. Vernier meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Ana Calhau Correia de Paiva

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  utasítsa el a felperes által indított kereset második, harmadik és negyedik jogalapját;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy hozzon határozatot a felperes által indított kereset első és ötödik jogalapjáról; és

                  —

                  a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen fellebbezés a megtámadott ítélet 54–58. pontjára, azaz az ítéletnek a szóban forgó versenyvizsga nyelvhasználatra vonatkozó szabályaival szemben a felperes által felhozott jogellenességi kifogás elfogadhatóságára vonatkozó részére irányul.
      A Bizottság egyetlen fellebbezési jogalapot hoz fel, amely szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a megtámadott határozat indokolása és a versenyvizsga-felhívásban szereplő, a nyelvhasználatra vonatkozó szabályok között szoros kapcsolat áll fenn, ezáltal pedig elfogadhatóvá nyilvánította a nyelvhasználatra vonatkozó e szabályokra irányuló jogellenességi kifogást.
      Ez az egyetlen fellebbezési jogalap három részre tagolódik:

                  (1)

                  Először is, a Törvényszék a megtámadott ítélet 54. pontjában jogilag tévesen minősítette a tényállást azáltal, hogy a felperes által a „kommunikáció” általános készségre kapott pontszámból arra következtetett, hogy szoros kapcsolat áll fenn a szóban forgó versenyvizsga nyelvhasználatra vonatkozó szabályai és a megtámadott határozat indokolása között.

                  (2)

                  Másodszor, a Törvényszék a megtámadott ítélet 55–57. pontjában jogilag tévesen minősítette a tényállást e szoros kapcsolat annak alapján történő elismerésével, hogy a pályázók számára nehezebb a vizsgákat a második nyelven letenni, mint az anyanyelvükön. A Törvényszék a bizonyítékokat is elferdítette, amennyiben figyelmen kívül hagyta, hogy a jelen ügyben a felperes által a legmagasabb szinten elsajátított két másik nyelv az angol és a francia volt. Ennélfogva semmilyen hátrányt nem okozhatott számára a második nyelv kiválasztásának az angol, a francia és a német nyelvre korlátozása.

                  (3)

                  Harmadszor és végső soron a Törvényszék a megtámadott ítélet 58. pontjában jogilag tévesen minősítette a tényállást azáltal, hogy ezt a szoros kapcsolatot egyúttal arra alapította, hogy a felperesnek az általa megszokott QWERTY-PT-től eltérő kialakítású billentyűzeten kellett az írásbeli vizsgát teljesítenie. Először is, ez nem áll kapcsolatban a megtámadott határozat indokolásával. Másodszor, még ha az EPSO a billentyűzettípusokat illetően korlátozott választási lehetőséget biztosít is (AZERTY, QWERTY-EN és QWERTZ-DE), ez a kérdés a versenyvizsga nyelvhasználatra vonatkozó szabályaitól eltérő kérdést képez.


title: C-544/21. sz. ügy: A Landesgericht Mainz (Németország) által 2021. augusztus 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ID kontra Stadt Mainz

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/17

      A Landesgericht Mainz (Németország) által 2021. augusztus 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ID kontra Stadt Mainz
      (C-544/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/21)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Mainz

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ID

         Alperes: Stadt Mainz

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Megállapítható-e az uniós jog, különösen az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése, az EUMSZ 288. cikk harmadik bekezdése és az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdése alapján, hogy a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: szolgáltatási irányelv) 15. cikkének (1) bekezdése, (2) bekezdésének g) pontja és (3) bekezdése magánszemélyek között folyamatban lévő bírósági eljárás keretében közvetlen hatállyal bír abban az értelemben, hogy már nem alkalmazható az 1996. évi német Verordnung über die Honorare für Architekten- und Ingenieurleistungen (az építészek és mérnökök munkadíjáról szóló rendelet) 2002. évi változatának (a továbbiakban: 2002. évi HOAI) 4. § -ában foglalt, ezen irányelvvel ellentétes azon nemzeti szabályozás, amely szerint az építészek és mérnökök tervezési és felügyeleti szolgáltatásaira vonatkozó, e díjszabásban megállapított legalacsonyabb díjtételeket – meghatározott kivételekkel – alkalmazni kell, és az építészekkel vagy mérnökökkel kötött szerződésekben foglalt, legalacsonyabb díjtételeket el nem érő munkadíjakban való megállapodás érvénytelen, mégpedig akkor sem, ha olyan építészi szerződésből eredő követelésekről van szó, amelyet 2004-ben, tehát a szolgáltatási irányelv elfogadását megelőzően kötöttek?

                  2)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén:
                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. cikket (a korábbi EK 43. cikket), hogy azzal ellentétes a 2002. évi HOAI 4. § -ához hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az építészek és mérnökök tervezési és felügyeleti szolgáltatásaira vonatkozó, e díjszabásban megállapított legalacsonyabb díjtételeket – meghatározott kivételekkel – alkalmazni kell, és az építészekkel vagy mérnökökkel kötött szerződésekben foglalt, legalacsonyabb díjtételeket el nem érő munkadíjakban való megállapodás érvénytelen, illetve hogy az ilyen nemzeti szabályozás sérti az EUMSZ 49. cikket (a korábbi EK 43. cikket)?

                              b)

                              Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén: Megállapítható-e egy ilyen jogsértés alapján, hogy a magánszemélyek között folyamatban lévő bírósági eljárás keretében a kötelező legalacsonyabb díjtételekre vonatkozó nemzeti szabályozás (a jelen esetben: a 2002. évi HOAI 4. § -a) már nem alkalmazható?

         (1)  A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 376., 36. o.; helyesbítés: HL 2014. L 287., 33. o.).


title: C-552/21. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2021. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FT kontra Land Hessen

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/18

      A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2021. szeptember 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FT kontra Land Hessen
      (C-552/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FT

         Alperes: Land Hessen

         Beavatkozó fél: SCHUFA Holding AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

               Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendelet (1) 78. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 77. cikkének (1) bekezdését, hogy a felügyeleti hatóság által az érintettel közölt eredmény
                              a)

                              a jellege alapján petícióra vonatkozó határozatnak minősül? Ez azzal a következménnyel jár-e, hogy a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatnak az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálata főszabály szerint arra korlátozódik, hogy a hatóság foglalkozott-e a panasszal, megfelelően megvizsgálta-e a panasz tárgyát, és tájékoztatta-e az ügyfelet a vizsgálat eredményéről,
                              vagy

                              b)

                              azt az ügy érdemére vonatkozó hatósági határozatként kell értelmezni? Ez azzal a következménnyel jár-e, hogy a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatnak az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálata azt eredményezi, hogy a bíróságnak az ügy érdemében hozott határozatot tartalmilag teljeskörűen felül kell vizsgálnia, minek során a bíróság az adott esetben – például a mérlegelési jogkör nullára való csökkentése esetén – az általános adatvédelmi rendelet 58. cikke értelmében vett konkrét intézkedésre is kötelezheti a felügyeleti hatóságot?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkével az olyan gazdasági információs magánvállalkozásnál történő adattárolás, amelynél az (EU) 2015/848 rendelet (2) 79. cikkének (4) és (5) bekezdése értelmében vett „nemzeti adatbázishoz” hasonló közhiteles nyilvántartásból származó személyes adatokat konkrét indok nélkül abból a célból tárolnak, hogy megkeresés esetén tájékoztatást tudjanak adni?

                  3)

               Főszabály szerint jogszerűek-e az állami adatbázisok mellett létrehozott olyan párhuzamos magánadatbázisok (különösen az információs vállalkozások adatbázisai), amelyekben az állami adatbázisokból származó adatokat (a jelen ügyben a fizetésképtelenségről szóló hirdetményeket) a nemzeti joggal összefüggésben értelmezett (EU) 2015/848 rendeletben előírt szűk keretnél hosszabb ideig tárolják, vagy az általános adatvédelmi rendelet 17. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglalt, az elfeledtetéshez való jogból az következik, hogy ezen adatokat törölni kell, ha
                              a)

                              a közhiteles nyilvántartásra vonatkozó adatkezelési időtartammal azonos adatkezelési időtartamot írtak elő,
                              vagy

                              b)

                              a közhiteles nyilvántartások tekintetében előírt tárolási határidőt meghaladó tárolási időtartamot írtak elő?

                  4)

                  Amennyiben az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontja a gazdasági információs magánvállalkozásoknál történő adattárolás kizárólagos jogalapja lehet a közhiteles nyilvántartásokban is tárolt adatok tekintetében, a gazdaság információs vállalkozás jogos érdekét már akkor meg kell állapítani, ha ezen információs vállalkozás konkrét indok nélkül átveszi a közhiteles nyilvántartásban szereplő adatokat abból a célból, hogy ezen adatok megkeresés esetén rendelkezésre álljanak?

                  5)

                  Felfüggeszthetik-e az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontjában előírt mérlegelést a felügyeleti hatóságok által az általános adatvédelmi rendelet 40. cikke alapján jóváhagyott olyan magatartási kódexek, amelyek a közhiteles nyilvántartásokra vonatkozó tárolási határidőket meghaladó vizsgálati és törlési határidőket írnak elő?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o., 2016. május 4.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).

         (2)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. L 141., 19. o., helyesbítés: HL 2016. L 349., 40. o.).


title: C-562/21. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; a másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/19

      A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; a másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie
      (C-562/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/23)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Európai elfogatóparancs kibocsátásával érintett személy: X

         A másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Annak a bíróságnak, amelynek határoznia kell egy jogerős szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtásáról, melyik kritériumot kell alkalmaznia annak vizsgálata során, hogy a kibocsátó tagállamban az ítélethez vezető eljárás során sérült-e a törvény által megelőzően létrehozott bírósághoz való jog, jóllehet e jog esetleges megsértése esetén nincs helye hatékony bírósági jogorvoslatnak?


title: C-563/21. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; a másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/20

      A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Y ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; a másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie
      (C-563/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/24)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Európai elfogatóparancs kibocsátásával érintett személy: Y

         A másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Helyénvaló-e a 2018. július 25-i Minister for Justice and Equality (Az igazságszolgáltatási rendszer hiányosságai) ítéletben (1) meghatározott, és a 2020. december 17-i Openbaar Ministerie (A kibocsátó igazságügyi hatóság függetlensége) ítéletben (2)) megerősített vizsgálat alkalmazása, ha fennáll annak valós veszélye, hogy az érintett személlyel szemben olyan bíróság előtt indul eljárás, amelyet nem törvény hozott előzőleg létre?

                  2)

                  Helyénvaló-e a 2018. július 25-i Minister for Justice and Equality (Az igazságszolgáltatási rendszer hiányossága) ítéletben (C-216/18 PPU, EU:C:2018:586) meghatározott, és a 2020. december 17-i Openbaar Ministerie (A kibocsátó igazságügyi hatóság függetlensége) ítéletben (C-354/20 PPU és C-412/20 PPU, EU:C:2020:1033) megerősített vizsgálat alkalmazása, ha az az átadni kért személy, aki az átadását vitatni kívánja, nem felelhet meg a vizsgált feltételeknek, mivel az adott időpontban az ügyek véletlenszerű kiosztásának módja miatt nem lehetséges azon bíróságok összetételének megállapítása, amelyek előtt vele szemben eljárás indul?

                  3)

                  A bírák lengyelországi kinevezése érvényességének vitatására irányuló hatékony jogorvoslat hiánya olyan körülmények között, amikor nyilvánvaló, hogy az átadni kért személy az adott időpontban nem állapíthatja meg, hogy azok a bíróságok, amelyek előtt vele szemben eljárás indul, érvénytelenül kinevezett bírákból állnak, a tisztességes eljáráshoz való jog lényegének olyan megsértését eredményezi-e, amely megköveteli, hogy a végrehajtó tagállam megtagadja az átadni kért személy átadását?

         (1)  C-216/18 PPU, EU:C:2018:586.

         (2)  C-354/20 PPU és C-412/20 PPU, EU:C:2020:1033.


title: C-566/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA kontra Banca S

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/20

      A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2021. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA kontra Banca S
      (C-566/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/25)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Cluj

         Az alapeljárás felei

         Felperes és ellenérdekű fél: S

         Alperes és felülvizsgálatot kérelmező fél: AA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Lehetővé teszi-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13 irányelv (1) 6. cikkének a Bíróság ítélkezési gyakorlatában értelmezett (1) bekezdése valamely szerződési feltétel olyan értelemben történő módosítását, hogy az eladónak vagy szolgáltatónak a kölcsönszerződés pénznemének átváltásához fűződő, tisztán saját belátása szerint gyakorolható joga valójában az eladót vagy szolgáltatót terhelő kötelezettségnek minősüljön abban az esetben, ha a szóban forgó módosítás teljes egészében a fogyasztó javát szolgálja és a tisztességtelen feltételnek a szerződésből való puszta elhagyása ez utóbbi számára semmilyen előnnyel nem jár?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-568/21. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2021. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid; többi fél: a kiskorú gyermekeik képviseletében is eljáró E. és S.

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/21

      A Raad van State (Hollandia) által 2021. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid; többi fél: a kiskorú gyermekeik képviseletében is eljáró E. és S.
      (C-568/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/26)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Többi fél: a kiskorú gyermekeik képviseletében is eljáró E. és S.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a dublini rendelet (1) 2. cikkének l) pontját, hogy a valamely tagállam által a diplomáciai kapcsolatokról szóló bécsi egyezmény alapján kiállított diplomataigazolvány az e rendelkezés értelmében vett, tartózkodásra jogosító engedélynek minősül?

         (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: C-575/21. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2021. szeptember 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WertInvest Hotelbetriebs GmbH

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/21

      A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2021. szeptember 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WertInvest Hotelbetriebs GmbH
      (C-575/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Kérelmező: WertInvest Hotelbetriebs GmbH

         Építésügyi hatóság: Magistrat der Stadt Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  I.

                  Ellentétes-e a 2014/52/EU irányelvvel (1) módosított, 2011/92/EU irányelvvel (2) az olyan nemzeti szabályozás, amely a „városfejlesztési projektek” esetében a környezeti hatásvizsgálat elvégzését legalább 15 ha-s területfelhasználás és 150 000 m2-t meghaladó bruttó alapterület küszöbértékének elérésétől, valamint attól teszi függővé, hogy egy átfogó, multifunkcionális, mindenesetre lakó- és kereskedelmi épületekkel – a projekt területét meghaladó kiterjedésű, az épületek megközelítését biztosító úthálózatot és a projekt területét meghaladó vonzáskörzettel rendelkező, az ellátást szolgáló létesítményeket is ideértve – történő területbeépítésre irányuló fejlesztési projektről legyen szó? Jelentőséggel bír-e e tekintetben, hogy a nemzeti jog különös tényállásokat állapít meg

                              —

                              a szabadidő- és vidámparkok, sportstadionok vagy golfpályák (bizonyos mértékű területfelhasználástól, illetve bizonyos számú parkolóhelytől),

                              —

                              az ipari vagy üzleti parkok (bizonyos mértékű területfelhasználástól),

                              —

                              a bevásárlóközpontok (bizonyos mértékű területfelhasználástól, illetve bizonyos számú parkolóhelytől),

                              —

                              a turisztikai szálláshelyek, mint például a szállodák, üdülőtelepek – a segédlétesítményeket is ideértve – (bizonyos ágyszámtól, illetve bizonyos mértékű területfelhasználástól, a zárt lakóterületeken kívüli területre korlátozva), valamint

                              —

                              a nyilvánosság számára hozzáférhető parkolók vagy parkolóházak (bizonyos számú parkolóhelytől)

                        tekintetében?

                  II.

                  Megköveteli-e a 2011/92/EU irányelv – különösen a III. melléklet 2. c) pontjának viii. alpontjában foglalt rendelkezésre tekintettel, amely szerint annak eldöntése során, hogy a II. mellékletben felsorolt projektek esetében kell-e környezeti hatásvizsgálatot végezni, „a táj[at], a történelmi, kulturális vagy régészeti jelentőségű területek[et] [helyesen: a történelmi, kulturális vagy régészeti jelentőségű tájak[at] és területek[et]]” is figyelembe kell venni –, hogy a különleges történelmi, kulturális, várostervezési vagy építészeti jelentőségű területek, mint például az UNESCO világörökségi helyszínei tekintetében (az első kérdésben említettnél) alacsonyabb küszöbértékeket vagy alacsonyabb küszöbértékű kritériumokat határozzanak meg?

                  III.

                  Ellentétes-e a 2011/92/EU irányelvvel az olyan nemzeti szabályozás, amely az első kérdés értelmében vett „városfejlesztési projekt” vizsgálata során arra korlátozza a más hasonló és térben összefüggő projektekkel való összevonást (összeadást), hogy e tekintetben csak az utolsó öt évben engedélyezett kapacitások összegét – a kérelmezett kapacitást, illetve kapacitásbővítést is ideértve – kell figyelembe venni, ennek keretében a városfejlesztési projekteket, illetve azok részeit a végrehajtásukat követően fogalmilag már nem kell városfejlesztési projekteknek tekinteni, és elmarad annak egyedi alapon elvégzendő megállapítása, hogy a hatások összeadódása miatt várhatóan jelentős káros, zavaró vagy terhelő hatást gyakorol-e a projekt a környezetre, és ezért el kell-e végezni a környezeti hatásvizsgálatot a tervezett projekt esetében, ha a tervezett projekt kapacitása nem éri el a küszöbérték 25 %-át?

                  IV.

                  Az első és/vagy a második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: korlátozódhat-e meghatározott védelmi szempontokra, például egy meghatározott terület védelmi céljára a tagállami mérlegelési mozgástér túllépése esetén a nemzeti hatóságok által (a 2011/92/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének, valamint 4. cikke (2) és (3) bekezdésének – ebben az esetben közvetlenül alkalmazandó – rendelkezései alapján) egyedi alapon azzal kapcsolatban elvégzendő vizsgálat, hogy a projekt várhatóan jelentős hatást gyakorol-e a környezetre, és ezért azt környezeti hatásvizsgálat alá kell-e vetni, vagy ebben az esetben a 2011/92/EU irányelv III. mellékletében felsorolt valamennyi kritériumot és szempontot figyelembe kell venni?

                  V.

                  Lehetővé teszi-e a 2011/92/EU irányelv – különösen a 11. cikkben foglalt jogvédelmi előírásokra tekintettel –, hogy a negyedik kérdésben említett vizsgálatot első alkalommal a kérdést előterjesztő bíróság végezze el (építési engedélyezési eljárásban és saját hatáskörének vizsgálata keretében), amelynek eljárásában a „nyilvánosság” a nemzeti jog előírásai alapján csak rendkívül korlátozott keretek között vehet részt félként, és amelynek határozatával szemben csak rendkívül korlátozott jogvédelem illeti meg az „érintett nyilvánosságnak” a 2011/92/EU irányelv 1. cikke (2) bekezdésének d) és e) pontja értelmében vett tagjait? Jelentőséggel bír-e az e kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy a nemzeti jog szerint – a hivatalból történő megállapítás lehetőségétől eltekintve – csak a projektgazda, a közreműködő hatóság vagy az Umweltanwalt [környezetvédelmi ombudsman, Ausztria] kérheti annak külön megállapítását, hogy a projekt esetében kötelező-e környezeti hatásvizsgálatot végezni?

                  VI.

                  Lehetővé teszi-e a 2011/92/EU irányelv, hogy az ezen irányelv II. mellékletének 10. b) pontja szerinti „városfejlesztési projektek” esetében a szükséges környezeti hatásvizsgálat elvégzése előtt vagy azzal párhuzamosan, illetve a környezeti hatások – a környezeti hatásvizsgálat szükségességének megállapítására irányuló – egyedi vizsgálatának befejezése előtt a városfejlesztési projekt egészének részét képező egyes építési intézkedésekre építési engedélyeket adjanak ki, amely engedélykiadással összefüggésben az építésügyi eljárás keretében nem kerül sor a környezeti hatásoknak a 2011/92/EU irányelv értelmében vett átfogó vizsgálatára, és a nyilvánosság csak korlátozott ügyféli jogállással rendelkezik?

         (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.)

         (2)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2011/92/EU irányelv módosításáról szóló, 2014. április 16-i 2014/52/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 124., 1. o.).


title: C-614/21. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Hollandia) által 2021. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/23

      A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch (Hollandia) által 2021. október 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-614/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/28)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch

         Az alapeljárás felei

         Felperes: G

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A dublini rendeletnek (1) az Európai Unió Alapjogi Chartája 1., 4., 6., 18., 19. és 47. cikkével összefüggésben értelmezett (3), (32) és (39) preambulumbekezdésére tekintettel úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a dublini rendeletet, hogy az államok közötti bizalom elve nem osztható, így az uniós jog súlyos és rendszeres megsértése, amelyet az esetlegesen felelős tagállam az átadás előtt a dublini rendelet alapján visszatérésre kötelezettnek (még) nem minősülő harmadik országbeli állampolgárokkal szemben elkövet, abszolút módon kizárja az e tagállamnak való átadást?

                  2)

                  Az e kérdésre adott nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a dublini rendeletnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 1., 4., 6., 18., 19. és 47. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (2) bekezdését, hogy amennyiben a felelős tagállam súlyosan és rendszeresen megsérti az uniós jogot, az átadó tagállam nem alkalmazhatja az államok közötti bizalom elvét, hanem minden kétséget el kell oszlatnia azzal kapcsolatban, hogy a kérelmező az átadását követően az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikkével ellentétes helyzetbe kerül, illetve valószínűsítenie kell, hogy ez nem fog megtörténni?

                  3)

                  Milyen bizonyítékokkal támaszthatja alá a kérelmező azon érveit, hogy az átadása ellentétes a dublini rendelet 3. cikkének (2) bekezdésével, és milyen bizonyítási mérce alkalmazandó? A dublini rendelet preambulumában szereplő uniós jogi vívmányokra való utalásokra tekintettel terheli-e az átadó tagállamot együttműködési vagy ellenőrzési kötelezettség, illetve a harmadik országbeli állampolgárokkal szemben elkövetett súlyos és rendszeres jogsértések esetén kell-e a felelős tagállamtól arra vonatkozó egyedi biztosítékokat kérni, hogy az átadását követően (valóban) tiszteletben tartják a kérelmező alapvető jogait? Más választ kell-e adni erre a kérdésre, ha a kérelmezőre bizonyítási teher hárul, amennyiben a következetes és részletes nyilatkozatait nem tudja dokumentumokkal bizonyítani, miközben a nyilatkozatok jellegére tekintettel ez nem várható el?

         (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: C-636/21. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NN kontra Regione Lombardia

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/24

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2021. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NN kontra Regione Lombardia
      (C-636/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/29)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NN

         Alperes: Regione Lombardia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 220. cikkével, valamint a 2019. augusztus 2-i (EU) 2019/1323 bizottsági végrehajtási rendelettel (2) az (a Decreto Ministeriale del 15 gennaio 2020 del Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali [a mezőgazdasági, élelmiszerügyi és erdészeti minisztérium 2020. január 15-i rendeletében] [szereplőhöz] hasonló), úgy értelmezett és alkalmazott nemzeti szabályozás, hogy a madárinfluenza által okozott károkkal kapcsolatos kompenzációs intézkedésekhez való hozzáférés azokra a vállalkozásokra korlátozódik, amelyek a kérelem benyújtásának időpontjában nem szüntették meg tevékenységüket?

         (1)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 671. o.).

         (2)  Az olaszországi tojás és baromfihús ágazatot érintő rendkívüli piactámogatási intézkedésekről szóló, 2019. augusztus 2-i (EU) 2019/1323 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2019. L 206., 12. o.).


title: C-639/21. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2021. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PB kontra Geos SAS, Geos International Consulting Limited

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/24

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2021. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PB kontra Geos SAS, Geos International Consulting Limited
      (C-639/21. sz. ügy)
      (2022/C 2/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PB

         Alperese: Geos SAS, Geos International Consulting Limited

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  —

                  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 4. cikkének (1) bekezdését és 20. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy amennyiben valamely tagállam területén székhellyel rendelkező társasággal szemben – amelyet egy munkavállaló e tagállam bírósága előtt perel – azt állítják, hogy egy másik társaság által alkalmazott ugyanazon munkavállalóra vonatkozóan egyidejű foglalkoztatási helyzet áll fenn, az említett bíróság a két társasággal szemben indított keresetek elbírálására vonatkozó joghatóságának meghatározása érdekében nem köteles előzetesen értékelni az egyidejű foglalkoztatási helyzet fennállását?

                  —

                  Ugyanezen rendelkezéseket úgy kell-e értelmezni, hogy ilyen esetben az egyedi munkaszerződésekre vonatkozó különös joghatósági szabályok önálló jellege nem zárja ki az 1215/2012 rendelet 4. cikkének 1. pontjában kimondott, az alperes lakóhelye szerinti tagállam bíróságainak joghatóságát megállapító általános szabály alkalmazását?

         (1)  HL 2012. L 351, 1. o.


title: C-314/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. október 13-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa, CAAD] [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LU kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/25

      A Bíróság elnökének 2021. október 13-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa, CAAD] [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LU kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-314/20. sz. ügy) (1)

      (2022/C 2/31)
      Az eljárás nyelve: portugál
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  A benyújtás napja: 2020.7.9.


title: T-268/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu („Választottbírósági kikötés – A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás – A szerződés végrehajtásának elmaradása – Az előleg visszafizetése – Késedelmi kamatok – Mulasztási eljárás”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/26

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu
      (T-268/17. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás - A szerződés végrehajtásának elmaradása - Az előleg visszafizetése - Késedelmi kamatok - Mulasztási eljárás”)
      (2022/C 2/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Clean Sky 2 közös vállalkozás (képviselők: B. Mastantuono meghatalmazott, segítője M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas (Róma, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem a Revoind Industriale di Pindaru Gelu arra való kötelezése iránt, hogy fizesse vissza a 632462. sz. partneri támogatási megállapodás keretében kifizetett előleg késedelmi kamatokkal növelt összegét.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas-t kötelezi arra, hogy a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak fizesse vissza 101 370,94 euró 2017. február 7-től a tartozás teljes megfizetésének napjáig számított, évi 3,5 %-os késedelmi kamattal növelt összegét.

                  2)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-269/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu („Választottbírósági kikötés – A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás – A szerződés végrehajtásának elmaradása – Az előleg visszafizetése – Késedelmi kamatok – Mulasztási eljárás”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/26

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu
      (T-269/17. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás - A szerződés végrehajtásának elmaradása - Az előleg visszafizetése - Késedelmi kamatok - Mulasztási eljárás”)
      (2022/C 2/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Clean Sky 2 közös vállalkozás (képviselők: B. Mastantuono meghatalmazott, segítője M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas (Róma, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem a Revoind Industriale di Pindaru Gelu arra való kötelezése iránt, hogy fizesse vissza a 325954. sz. partneri támogatási megállapodás keretében kifizetett előleg késedelmi kamatokkal növelt összegét.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas-t kötelezi arra, hogy a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak fizesse vissza 433 485,93 euró 2017. február 7-től a tartozás teljes megfizetésének napjáig számított, évi 3,5 %-os késedelmi kamattal növelt összegét.

                  2)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-270/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu („Választottbírósági kikötés – A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás – A szerződés végrehajtásának elmaradása – Az előleg visszafizetése – Késedelmi kamatok – Mulasztási eljárás”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/27

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu
      (T-270/17. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás - A szerződés végrehajtásának elmaradása - Az előleg visszafizetése - Késedelmi kamatok - Mulasztási eljárás”)
      (2022/C 2/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Clean Sky 2 közös vállalkozás (képviselők: B. Mastantuono meghatalmazott, segítője M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas (Róma, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem a Revoind Industriale di Pindaru Gelu arra való kötelezése iránt, hogy fizesse vissza a 620108. sz. partneri támogatási megállapodás keretében kifizetett előleg késedelmi kamatokkal növelt összegét.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas-t kötelezi arra, hogy a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak fizesse vissza 625 793,42 euró 2017. február 7-től a tartozás teljes megfizetésének napjáig számított, évi 3,5 %-os késedelmi kamattal növelt összegét.

                  2)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-271/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu („Választottbírósági kikötés – A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás – A szerződés végrehajtásának elmaradása – Az előleg visszafizetése – Késedelmi kamatok – Mulasztási eljárás”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/27

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu
      (T-271/17. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás - A szerződés végrehajtásának elmaradása - Az előleg visszafizetése - Késedelmi kamatok - Mulasztási eljárás”)
      (2022/C 2/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Clean Sky 2 közös vállalkozás (képviselők: B. Mastantuono meghatalmazott, segítője M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas (Róma, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem a Revoind Industriale di Pindaru Gelu arra való kötelezése iránt, hogy fizesse vissza a 632456. sz. partneri támogatási megállapodás keretében kifizetett előleg késedelmi kamatokkal növelt összegét.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas-t kötelezi arra, hogy a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak fizesse vissza 189 128,26 euró 2017. február 7-től a tartozás teljes megfizetésének napjáig számított, évi 3,5 %-os késedelmi kamattal növelt összegét.

                  2)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-318/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu („Választottbírósági kikötés – A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás – A szerződés végrehajtásának elmaradása – Az előleg visszafizetése – Késedelmi kamatok – Mulasztási eljárás”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/28

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Clean Sky 2 közös vállalkozás kontra Revoind Industriale di Pindaru Gelu
      (T-318/17. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A hetedik kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó keretprogram (2007 – 2013) keretében megkötött támogatási megállapodás - A szerződés végrehajtásának elmaradása - Az előleg visszafizetése - Késedelmi kamatok - Mulasztási eljárás”)
      (2022/C 2/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Clean Sky 2 közös vállalkozás (képviselők: B. Mastantuono meghatalmazott, segítője M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas (Róma, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem a Revoind Industriale di Pindaru Gelu arra való kötelezése iránt, hogy fizesse vissza a 325940. sz. partneri támogatási megállapodás keretében kifizetett előleg késedelmi kamatokkal növelt összegét.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelu Sas-t kötelezi arra, hogy a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak fizesse vissza 359 913,75 euró 2017. február 7-től a tartozás teljes megfizetésének napjáig számított, évi 3,5 %-os késedelmi kamattal növelt összegét.

                  2)

                  A Törvényszék a Revoind Industriale di Pindaru Gelut kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-411/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – WM kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – Versenyvizsga-felhívás – EPSO/AD/338/17 nyílt versenyvizsga – A vizsgabizottság azon határozata, hogy a felperest nem bocsátja a versenyvizsga következő szakaszára – Az Alapjogi Charta 21. és 26. cikke – A személyzeti szabályzat 1d. cikkének (1), (4) és (5) bekezdése – Észszerű alkalmazkodás – A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – 2000/78/EK irányelv – Felelősség – Vagyoni és nem vagyoni kár”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/29

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – WM kontra Bizottság
      (T-411/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - Versenyvizsga-felhívás - EPSO/AD/338/17 nyílt versenyvizsga - A vizsgabizottság azon határozata, hogy a felperest nem bocsátja a versenyvizsga következő szakaszára - Az Alapjogi Charta 21. és 26. cikke - A személyzeti szabályzat 1d. cikkének (1), (4) és (5) bekezdése - Észszerű alkalmazkodás - A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - 2000/78/EK irányelv - Felelősség - Vagyoni és nem vagyoni kár”)
      (2022/C 2/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: WM (képviselő: B. Entringer ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. S. Bohr és D. Milanowska meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EPSO/AD/338/17 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága 2017. szeptember 27-i, a felperesnek a versenyvizsga következő szakaszára bocsátását megtagadó határozatának, valamint a kinevezésre jogosult hatóság 2018. április 19-i, a felperes panaszát elutasító határozatának megsemmisítése, másrészt a felperest e határozatok következtében állítólagosan ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 61., 2020.2.24.


title: T-220/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 20-i ítélete – Kerstens kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Fegyelmi eljárás – EUMSZ 266. cikk – Igazgatási vizsgálatok – A megfelelő ügyintézés elve – A pártatlanság elve – Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/29

      A Törvényszék 2021. október 20-i ítélete – Kerstens kontra Bizottság
      (T-220/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Fegyelmi eljárás - EUMSZ 266. cikk - Igazgatási vizsgálatok - A megfelelő ügyintézés elve - A pártatlanság elve - Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset”)
      (2022/C 2/38)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Petrus Kerstens (La Forclaz, Svájc) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Mongin és A.-C. Simon meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt a Bizottság 2017. március 27-i, a felperest fegyelmi eljárás megindításáról tájékoztató feljegyzése és a felperest figyelmeztetésben részesítő, 2019. július 11-i határozat megsemmisítése iránt, másrészt három fegyelmi eljárás lefolytatása és időtartama miatt őt ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Bizottság 2019. július 11-én hozott, Petrus Kerstenst figyelmeztetésben részesítő határozatát megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bizottság a saját költségein felül viseli Petrus Kerstens költségeinek kétharmadát.

         (1)  HL C 247., 2020.7.27.


title: T-239/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A RUXXIMLA európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/30

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA)
      (T-239/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A RUXXIMLA európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 2/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Pfizer Inc. (New York, New York állam, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Pfizer és a Stada Arzneimittel közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. február 13-án hozott határozata (R 1879/2019-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Stada Arzneimittel AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 209., 2020.6.20.


title: T-248/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXYMLA) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A RUXYMLA európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/30

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)
      (T-248/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A RUXYMLA európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 2/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Pfizer Inc. (New York, New York állam, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Pfizer és a Stada Arzneimittel közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. február 13-án hozott határozata (R 1878/2019-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Stada Arzneimittel AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 209., 2020.6.22.


title: T-353/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – AC Milan kontra EUIPO – InterES (ACM 1899 AC MILAN) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – ACM 1899 AC MILAN ábrás védjegy – Milan korábbi nemzeti szóvédjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása – A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) és (3) bekezdése] – A megkülönböztető képesség megváltozásának hiánya”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/31

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – AC Milan kontra EUIPO – InterES (ACM 1899 AC MILAN)
      (T-353/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - ACM 1899 AC MILAN ábrás védjegy - Milan korábbi nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) és (3) bekezdése] - A megkülönböztető képesség megváltozásának hiánya”)
      (2022/C 2/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Associazione Calcio Milan SpA (AC Milan) (Milánó, Olaszország) (képviselő: A. Perani és G. Ghisletti ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Söder, V. Ruzek és D. Hanf meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft mbH & Co. KG (Nürnberg, Németország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az InterES Handels- und Dienstleistungs Gesellschaft és az AC Milan közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. február 14-én hozott határozata (R 161/2019-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Associazione Calcio Milan SpA (AC Milan) társaságot kötelezi – a részéről felmerült utazási költségek kivételével – a költségek viselésére.

                  3)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi az AC Milan részéről felmerült utazási költségek viselésére.

         (1)  HL C 262., 2020.8.10.


title: T-443/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Sanford kontra EUIPO – Avery Zweckform (Címkék) („Közösségi formatervezési minta – Megsemmisítési eljárás – Címkét ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta – Korábbi formatervezési minta – A nyilvánosságra jutás bizonyítéka – A 6/2002/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése – Az előírt határidő lejárta után benyújtott bizonyítékok – A fellebbezési tanács mérlegelési jogköre – A 6/2002 rendelet 63. cikkének (2) bekezdése – Megsemmisítési ok – Az egyéni jelleg hiánya – A 6/2002 rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/32

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Sanford kontra EUIPO – Avery Zweckform (Címkék)
      (T-443/20. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Címkét ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi formatervezési minta - A nyilvánosságra jutás bizonyítéka - A 6/2002/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése - Az előírt határidő lejárta után benyújtott bizonyítékok - A fellebbezési tanács mérlegelési jogköre - A 6/2002 rendelet 63. cikkének (2) bekezdése - Megsemmisítési ok - Az egyéni jelleg hiánya - A 6/2002 rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 2/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sanford LP (Atlanta, Georgia, Egyesült Államok) (képviselő: J. Zecher ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: J. Ivanauskas és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Avery Zweckform GmbH (Oberlaindern/Valley, Németország) (képviselő: H. Förster ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának az Avery Zweckform és a Sanford közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2020. május 15-én hozott határozatával (R 2413/2018-3. sz. ügy) szemben benyújtott keresete.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Sanford LP-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 297., 2020.9.7.


title: T-500/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Selmikeit & Giczella kontra EUIPO – Boehmert & Boehmert (HALLOWIENER) („Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – HALLOWIENER európai uniós szóvédjegy – Tényleges használat hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/32

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Selmikeit & Giczella kontra EUIPO – Boehmert & Boehmert (HALLOWIENER)
      (T-500/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - HALLOWIENER európai uniós szóvédjegy - Tényleges használat hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)
      (2022/C 2/43)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Selmikeit & Giczella GmbH (Osterode, Németország) (képviselő: S. Keute ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Boehmert & Boehmert Anwaltspartnerschaft mbB – Patentanwälte Rechtsanwälte (Bréma, Németország) (képviselő(k): U. Ulrich ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Boehmert & Boehmert Anwaltspartnerschaft mbB – Patentanwälte Rechtsanwälte és a Selmikeit & Giczella közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2020. május 27-én hozott határozata (R 1893/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Selmikeit & Giczella GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 329., 2020.10.5.


title: T-542/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A RUXIMBLIS európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/33

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Stada Arzneimittel kontra EUIPO – Pfizer (RUXIMBLIS)
      (T-542/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A RUXIMBLIS európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi RUXIMERA európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2022/C 2/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Pfizer Inc. (New York, New York állam, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Pfizer és a Stada Arzneimittel közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. június 16-án hozott határozata (R 1877/2019-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Stada Arzneimittel AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 339., 2020.10.12.


title: T-572/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Spisto kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – EPSO/AD/371/19 nyílt versenyvizsga-felhívás – A vizsgabizottság határozata, amelyben megtagadta a felperesnek a versenyvizsga következő szakaszára való bocsátását – A szakmai tapasztalatra vonatkozó értékelési szempont – A vizsgabizottság által alkalmazott szempontnak a versenyvizsga-felhívással való összeegyeztethetősége”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/33

      A Törvényszék 2021. november 10-i ítélete – Spisto kontra Bizottság
      (T-572/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - EPSO/AD/371/19 nyílt versenyvizsga-felhívás - A vizsgabizottság határozata, amelyben megtagadta a felperesnek a versenyvizsga következő szakaszára való bocsátását - A szakmai tapasztalatra vonatkozó értékelési szempont - A vizsgabizottság által alkalmazott szempontnak a versenyvizsga-felhívással való összeegyeztethetősége”)
      (2022/C 2/45)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Amanda Spisto (Amszterdam, Hollandia) (képviselők: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Melo Sampaio és T. Lilamand meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott és egyrészt a vizsgabizottság 2019. szeptember 24-i, a felperesnek az EPSO/AD/371/19 nyílt versenyvizsga következő szakaszára való bocsátása megtagadásának újbóli értékelése iránti kérelmet elutasító határozat, másrészt a kinevezésre jogosult hatóság 2020. május 26-i, a felperes által az említett határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a vizsgabizottság 2019. szeptember 24-i, az Amanda Spistónak az EPSO/AD/371/19 nyílt versenyvizsgából való kizárásának újbóli értékelése iránti kérelmet elutasító határozatot.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 371., 2020.11.3.


title: T-599/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 20-i ítélete – YG kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2019. évi előléptetési időszak – A felperes AST 9 besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó határozat – A személyzeti szabályzat 45. cikke – Az érdemek összehasonlítása – Nyilvánvaló értékelési hiba – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/34

      A Törvényszék 2021. október 20-i ítélete – YG kontra Bizottság
      (T-599/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2019. évi előléptetési időszak - A felperes AST 9 besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó határozat - A személyzeti szabályzat 45. cikke - Az érdemek összehasonlítása - Nyilvánvaló értékelési hiba - Indokolási kötelezettség”)
      (2022/C 2/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: YG (képviselők: S. Rodrigues és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Hohenecker, L. Radu Bouyon és L. Vernier meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Bizottság által 2019. november 14-én hozott, a felperesnek a 2019. évi előléptetési időszakban AST 9 besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék YG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 423.,2020.12.7.


title: T-610/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Egis Bâtiments International és InCA kontra Parlament („Választottbírósági kikötés – A luxembourgi Konrad Adenauer épület kibővítésére és felújítására irányuló projekt – Egyezségre irányuló megállapodás – Titoktartási záradék – A jóhiszeműség elve – Szerződéses felelősség”)

text:
               2022.1.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 2/35

      A Törvényszék 2021. október 27-i ítélete – Egis Bâtiments International és InCA kontra Parlament
      (T-610/20. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A luxembourgi Konrad Adenauer épület kibővítésére és felújítására irányuló projekt - Egyezségre irányuló megállapodás - Titoktartási záradék - A jóhiszeműség elve - Szerződéses felelősség”)
      (2022/C 2/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Egis Bâtiments International (Montreuil, Franciaország), InCA – Ingénieurs Conseils Associés Sàrl (Niederanven, Luxemburg) (képviselők: A. Rodesch és R. Jazbinsek ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: A. Caiola és L. Chrétien meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem, amely egyrészt annak megállapítására irányul, hogy a Parlament a megállapodások végrehajtása során megsértette a 2019. április 9-i egyezség VIII. cikkét, valamint a Code civil luxembourgeois (luxemburgi polgári törvényköny) 1134. cikkében rögzített jóhiszeműség elvét, másrészt pedig arra irányul, hogy ugyanezen egyezség alapján kötelezze ez utóbbit 100 000 euró összeg vagy másodlagosan bármilyen méltányossági alapon megállapítandó összeg megfizetésére.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Egis Bâtiments Internationalt és az InCA – Ingénieurs Conseils Associés Sàrl-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 390., 2020.11.16.