title: T-465/10. sz. ügy: 2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — McHugh kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/46

         2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — McHugh kontra Bizottság
   (T-465/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/74
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Eamon McHugh (Killybegs, Írország) (képviselők: A. Collins SC, N. Travers barrister és D. Barry solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C(2010) 4767. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, az Antarctic nevű új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatot, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített; továbbá

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperes a C(2010) 4767. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, az Antarctic nevű új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatnak az EUMSZ 263. cikk alapján történő megsemmisítését kéri, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített.
   Kereseti kérelmének alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               A felperes először is azt állítja, hogy az alperes eljárásának nem volt jogi alapja. A megtámadott határozat megfelelő jogi alapját továbbra is a Közösség halászati ágazatának az erőforrások és kiaknázásuk közötti fenntartható egyensúly elérése céljából az 1997. január 1-je és 2001. december 31-e közötti szerkezetátalakítására vonatkozó célkitűzésekről és részletes szabályokról szóló 97/413/EK tanácsi határozat (HL 1997., L 175., 27. o.) 4. cikkének (2) bekezdése képezi, ezért a Bizottságnak a felperes szerint nem volt jogi alapja arra, hogy ad hoc határozat formájában hozzon határozatot.

               A felperes másodszor előadja, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályt sértett. A felperes kifejti, hogy a megtámadott határozatot a 97/413/EK tanácsi határozat szerint igazgatási bizottsági eljárásban kellett volna elfogadni, a Bizottság pedig azáltal, hogy a határozat ad hoc alapon történő elfogadása mellett döntött, a lényeges eljárási szabályokat megsértve járt el.

               A felperes harmadszor előadja, hogy a Bizottság a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdését tévesen értelmezve túllépte a hatáskörét, különösen azáltal, hogy irreleváns szempontokból indult ki és figyelmen kívül hagyta a „halászati teljesítménynek” a 97/413/EK tanácsi határozatban és az abban az időpontban hatályos közösségi halászati jogszabályokban foglalt meghatározását, amikor a felperes 2001 decemberében benyújtotta a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmét.

               A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat a felperes biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmének mérlegelésével kapcsolatban számos nyilvánvaló hibát tartalmaz. A felperes különösen azt állítja, hogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon határozata, amely a felperes kérelmét az Antarctic nevű tervezett új hajó főfedélzet alatti nagyobb űrtartalma miatt utasította el, mint ahogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon feltételezése is, hogy a tervezett új hajó „halászati teljesítménye” nagyobb a felváltott hajók halászati teljesítményénél.

               A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az egyenlő bánásmódhoz való jogát. Kifejti, hogy az, hogy a Bizottság a tervezett új hajó főfedélzet alatti nagyobb űrtartalma miatt utasította el a kérelmet, olyan jelentősen eltérő bánásmódot képez, amely a felperessel szemben meg nem engedett hátrányos megkülönböztetést eredményez ahhoz a teljesen eltérő megközelítéshez képest, amelyet a Bizottság a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti, a 2003/245 határozatban elfogadott egyes kérelmek esetében, valamint az e határozatban először elutasított, majd a C(2010) 4765. sz., 2010. július 13-i dokumentumban közölt bizottsági határozatban végül elfogadott egyik kérelem esetében alkalmazott.


title: C-83/12. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minh Khoa Vo elleni büntetőeljárás

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/7

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minh Khoa Vo elleni büntetőeljárás
   (C-83/12. sz. ügy)
   2012/C 126/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Minh Khoa Vo

      Másik fél: a Bundesgerichtshof melletti Generalbundesanwalt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (vízumkódex — VK) (1) az egységes vízum kiadását és megsemmisítését szabályozó 21. és 34. cikkét, hogy e rendelkezésekkel ellentétes a külföldiek becsempészése miatt a nemzeti jogszabályok alkalmazásából azokban az esetekben eredő büntethetőség, amelyekben a becsempészett személyek rendelkeznek ugyan vízummal, azt azonban valamely másik tagállam illetékes hatóságainak az utazás valódi céljával kapcsolatos megtévesztése útján csalárd módon szerezték?

      (1)  HL L 243., 1. o.


title: C-122/10. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. május 12-i ítélete (a Marknadsdomstolen (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Konsumentombudsmannen kontra Ving Sverige AB (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2005/29/EK irányelv — A 2. cikk i) pontja és a 7. cikk (4) bekezdése — Újságban közzétett kereskedelmi kommunikáció — A vásárlásra való felhívás fogalma — Alsó ár — A vásárlásra való felhívásban kötelezően feltüntetett információk)

text:
               9.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 204/9

         A Bíróság (második tanács) 2011. május 12-i ítélete (a Marknadsdomstolen (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Konsumentombudsmannen kontra Ving Sverige AB
   (C-122/10. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2005/29/EK irányelv - A 2. cikk i) pontja és a 7. cikk (4) bekezdése - Újságban közzétett kereskedelmi kommunikáció - A vásárlásra való felhívás fogalma - Alsó ár - A vásárlásra való felhívásban kötelezően feltüntetett információk)
   2011/C 204/17
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Marknadsdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Konsumentombudsmannen

      Alperes: Ving Sverige AB

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Marknadsdomstolen — A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke i) pontjának és 7. cikke (4) bekezdése a) pontjának értelmezése (HL L 149, 22. o.) — Újságban közétett, fogyasztóknak szánt olyan promóciós ajánlatot tartalmazó hirdetés, amely az alsó ár feltüntetésével kínál bizonyos célállomásra vonatkozó, meghatározott időszakban megvalósuló, szabott árú utazásokat — A vásárlásra való felhívás fogalma — A termék reklámozására használt eszközbe foglalandó információkra vonatkozó követelmények

      Rendelkező rész

               1.

               A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) 2. cikkének i) pontjában szereplő „ezáltal lehetővé teszi a fogyasztó számára a vásárlást” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy a vásárlásra való felhívás már azzal megvalósul, ha a reklámozott termékre és annak árára vonatkozó információ elegendő ahhoz, hogy a fogyasztó képes legyen ügyleti döntést hozni, és nem szükséges, hogy a kereskedelmi kommunikáció magában foglalja a termék megvásárlásának konkrét lehetőségét, vagy az ilyen lehetőség közelében vagy alkalmával jelenjen meg.

               2.

               A 2005/29 irányelv 2. cikkének i) pontját úgy kell értelmezni, hogy a termék árának feltüntetésére vonatkozó követelmény teljesülhet abban az esetben, ha a kereskedelmi kommunikáció alsó árat tartalmaz, azaz azt a legalacsonyabb árat, amelyért az értékesített termék vagy termékkategória megvásárolható, ugyanakkor a reklámozott terméket vagy termékkategóriát más változatban vagy más tartalommal olyan árakon kínálják, amelyeket nem tüntettek fel. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata — a termék jellegének és tulajdonságainak, valamint az alkalmazott kereskedelmi kommunikációs eszköznek megfelelően —, hogy az alsó ár feltüntetése lehetővé teszi-e a fogyasztó számára az ügyleti döntés meghozatalát.

               3.

               A 2005/29 irányelv 2. cikkének i) pontját úgy kell értelmezni, hogy a termék tulajdonságainak feltüntetésére vonatkozó követelmény teljesül azáltal, hogy a termékre szöveggel vagy kép formájában hivatkoznak, beleértve azt az esetet is, amikor ugyanazon szöveges vagy képes megjelenítést olyan termékkel kapcsolatban alkalmazzák, amelyet több változatban kínálnak. A nemzeti bíróság feladata annak esetről esetre történő meghatározása, hogy — a termék jellegének és tulajdonságainak, valamint az alkalmazott kereskedelmi kommunikációs eszköz figyelembevételével — a fogyasztó elegendő információval rendelkezik-e a termék azonosításához és megkülönböztetéséhez az ügyleti döntés meghozatala érdekében.

               4.

               A 2005/29 irányelv 7. cikke (4) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy elegendő lehet a termék meghatározott lényeges tulajdonságait megadni és a további adatokkal kapcsolatban a kereskedő internetes oldalára hivatkozni, amennyiben ezen az oldalon alapvető jelentőségű információk találhatók a termék lényeges tulajdonságaira, árára és az említett irányelv 7. cikke (4) bekezdésének követelményei szerinti egyéb feltételekre vonatkozóan. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak eseti megítélése — a vásárlásra való felhívás körülményeire, az alkalmazott kommunikációs eszközre, valamint a termék jellegére és tulajdonságaira tekintettel —, hogy kizárólag a termék meghatározott lényeges tulajdonságainak az említése lehetővé teszi-e a fogyasztó számára a tájékozott ügyleti döntés meghozatalát.

               5.

               A 2005/29 irányelv a 2005/29 irányelv 7. cikke (4) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy kizárólag az alsó árnak a vásárlásra való felhívásban történő megadása önmagában nem tekinthető megtévesztő mulasztásnak. A nemzeti bíróság feladata annak meghatározása, hogy az alsó ár megadása elegendő-e ahhoz, hogy az ár feltüntetésére vonatkozóan az említett rendelkezésben előírt követelményeket teljesültnek lehessen tekinteni. E bíróságnak különösen azt kell megvizsgálnia, hogy a végső ár kiszámítása módjának elhagyása nem akadályozza-e a fogyasztót abban, hogy tájékozott ügyleti döntést hozzon, és ennek következtében nem vezet-e ahhoz, hogy az olyan ügyleti döntést hoz, amelyet egyébként nem hozott volna meg. Szintén figyelembe kell vennie az alkalmazott kommunikációs eszköz korlátait, a termék jellegét és tulajdonságait, valamint minden olyan egyéb intézkedést, amelyet a kereskedő annak érdekében tett, hogy az információt eljuttassa a fogyasztókhoz.

      (1)  HL C 113., 2010.5.1.


title: C-571/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. június 24-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 95/59/EK irányelv — A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adókon kívüli egyéb adók — A 9. cikk (1) bekezdése — A termékek legmagasabb kiskereskedelmi árának a gyártók és az importőrök általi szabad meghatározása — A cigaretta kiskereskedelmi minimálárát előíró nemzeti szabályozás — Igazolás — A közegészség védelme)

text:
               14.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/7

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. június 24-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-571/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 95/59/EK irányelv - A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adókon kívüli egyéb adók - A 9. cikk (1) bekezdése - A termékek legmagasabb kiskereskedelmi árának a gyártók és az importőrök általi szabad meghatározása - A cigaretta kiskereskedelmi minimálárát előíró nemzeti szabályozás - Igazolás - A közegészség védelme)
   2010/C 221/11
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls és L. Pignataro meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: kezdetben I. Bruni, később G. Palmieri meghatalmazottak, valamint F. Arena, avvocato dello Stato)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv (HL L 291., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 283. o.) 9. cikkének megsértése — A legalacsonyabb árak rögzítése — Az árak engedélyezése

      Rendelkező rész

               1.

               Az Olasz Köztársaság — mivel minimálárat írt elő a cigaretták vonatkozásában — nem teljesítette a 2002. február 12-i 2002/10/EK tanácsi irányelvvel módosított, a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 55., 2009.03.7.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács)  2005. október 20.  a C-70/05. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2000/78/EK irányelv – A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód – Az előírt határidőben történő átültetés elmulasztása)

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2005. október 20.
   a C-70/05. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2000/78/EK irányelv - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - Az előírt határidőben történő átültetés elmulasztása)
   (2005/C 315/13)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-70/05. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: D. Martin) kontra Luxemburgi Nagyhercegség (meghatalmazott: S. Schreiner) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2005. február 14-én benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai: N. Colneric (előadó), a negyedik tanács elnökeként eljáró bíró, K. Lenaerts és Juhász E. bírák, főtanácsnok: L.A. Geelhoed, hivatalvezető: R. Grass, 2005. október 20-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság megállapítja, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvnek, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette az ezen irányelv alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2.


title: F-117/11. sz. ügy: 2011. november 8-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/70

      2011. november 8-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
      (F-117/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/136)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: ZZ (képviselő: L. Vogel ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         A jogvita tárgya és leírása

      A Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal a felperes öregségi nyugdíját megállapító határozatának és a nyugdíj megállapításához figyelembe vett szolgálati idő kiszámításának megsemmisítése.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2011. július 28-i határozatát, amelyben elutasították a felperes 2011. június 3-i, a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. és 12. cikkének 2011. március 3-án elfogadott általános végrehajtási rendelkezéseinek, közelebbről azok 9. cikkének megsemmisítése iránti panaszát, amelyet a kinevezésre jogosult hatóság úgy tekintett, mint a felperessel 2011. május 24-én közölt, a belga jog szerinti nyugdíjrendszerben általa megszerzett öregségi nyugdíjra való jogosultság közösségi nyugdíjrendszerbeli biztosításmatematikai egyenértékének újabb kiszámítására vonatkozó javaslatot tartalmazó egyéni határozattal szembeni panaszt;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a fent említett 2011. május 24-i határozatot, továbbá ha szükséges, az EGK-Szerződés 277. cikke alapján a 2011. március 3-i általános végrehajtási rendelkezéseket is, különösen azok 9. cikkét;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-43/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. november 30-i ítélete – Camper kontra OHIM – JC (BROTHERS by CAMPER) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A BROTHERS by CAMPER közösségi ábrás védjegybejelentési kérelem – A korábbi BROTHERS nemzeti ábrás védjegyek – Elfogadhatatlanság – Viszonylagos kizáró ok – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/39

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. november 30-i ítélete – Camper kontra OHIM – JC (BROTHERS by CAMPER)
   (T-43/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A BROTHERS by CAMPER közösségi ábrás védjegybejelentési kérelem - A korábbi BROTHERS nemzeti ábrás védjegyek - Elfogadhatatlanság - Viszonylagos kizáró ok - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   (2006/C 331/86)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Camper, SL (Inca, Spanyolország) (képviselő: I. Temiño Ceniceros, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Novais Gonçalves, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: JC AB (Mölnlycke, Svédország) (képviselő: P. Hedberg, ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának (az R 170/2004-1. sz. ügyben) a JC AB és a Camper SL közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2004. november 29-én hozott határozata ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felperest kötelezi saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) költségeinek viselésére.

               3)

               A beavatkozót kötelezi saját költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 106., 2005.4.30.


title: A C-77/03. sz. ügy törlése

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/17

         A C-77/03. sz. ügy (1) törlése
   (2005/C 19/34)

      (Az eljárás nyelve: német)

   2004. október 19-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-77/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 101., 2003.4.26.


title: T-457/11. sz. ügy: 2011. augusztus 17-én benyújtott kereset — Valeo Vision kontra Bizottság

text:
               8.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 298/27

         2011. augusztus 17-én benyújtott kereset — Valeo Vision kontra Bizottság
   (T-457/11. sz. ügy)
   2011/C 298/51
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Valeo Vision (Bobigny, Franciaország) (képviselő: R. Ledru ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               teljes egészében semmisítse meg az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2011. június 20-i 603/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletet;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapjában a Kombinált Nómenklatúrába való besorolás szabályainak megsértésére hivatkozik annyiban, amennyiben szerinte a Kombinált Nómenklatúra 1., 3a., 3b., 3c. és 6. általános értelmezési szabálya, a XVI. áruosztály 2a. megjegyzése és a 85. árucsoport 8a. megjegyzése egyrészt az „elektronikus LED-kártyának” a Kombinált Nómenklatúra 8541 vagy, másodlagosan, a 8542 vámtarifaszáma alá való besorolásához, másrészt a 8512 vámtarifaszám alá való besorolás kizárásához vezet. A felperes vitatja egyrészt a Bizottság indokolását és besorolását, másrészt azzal érvel, hogy a besorolási rendelet indokolása nem megalapozott, és annak nincs jogalapja.


title: F-110/13. sz. ügy: 2013. november 11-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/41

         2013. november 11-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-110/13. sz. ügy)
   2014/C 24/78
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: S. Rodrigues, A. Tymen és A. Blot ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperest az igazolási eljárás képzési programjában 2013-ban való részvételre jogosult pályázók listájából kizáró bizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Bizottság határozatát, amelyben a felperest kizárta az igazolási eljárás képzési programjában 2013-ban való részvételre jogosult jelentkezők 2013. április 19-i listájából (amelyet a Közigazgatási tájékoztató 2013. évi 13. számában tettek közzé);

               —

               a Közszolgálati Törvényszék, amennyiben szükséges, semmisítse meg a Bizottság 2013. július 30-i, a felperes panaszát elutasító határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítson meg a felperes részére 10 000 euró összegű kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-17/12. sz. ügy: 2012. január 16-án benyújtott kereset — Hagenmeyer és Hahn kontra Bizottság

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/26

         2012. január 16-án benyújtott kereset — Hagenmeyer és Hahn kontra Bizottság
   (T-17/12. sz. ügy)
   2012/C 89/44
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Hagenmeyer (Hamburg, Németország) és Andreas Hahn (Hannover, Németország) (képviselő: T. Teufer ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentéséről szóló, az egészségre vonatkozó egyes állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2011. november 16-i 1170/2011/EU bizottsági rendelet (HL L 299., 1. o.) azon részét semmisítse meg, amely a felperesek kérelmében foglalt, a „Jelentős mennyiségű víz rendszeres fogyasztása csökkentheti a kiszáradás kialakulása és az ezzel együtt járó teljesítményromlás kockázatát” állításra vonatkozik;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) szerint tilos az élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások alkalmazása, kivéve, ha a Bizottság az említett rendeletnek megfelelően engedélyezte őket, és szerepelnek az engedélyezett állítások listáján.
   A jelen kereset az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentéséről szóló, az egészségre vonatkozó egyes állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2011. november 16-i 1170/2011/EU bizottsági rendelettel (2) szemben került benyújtásra, amennyiben e rendelettel az engedélyeztetésre benyújtott a betegségek kockázatának csökkentésére vonatkozó alábbi állításnak az engedélyezett állítások listájára történő felvétele elutasításra került: „Jelentős mennyiségű víz rendszeres fogyasztása csökkentheti a kiszáradás kialakulása és az ezzel együtt járó teljesítményromlás kockázatát”.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, a valamely „kockázati tényező” megnevezésének nélkülözhetőségére alapított jogalap
               A felperesek először is azt kifogásolják, hogy az alperes az engedély iránti kérelemben kötelezőnek nyilvánította valamely „kockázati tényező” megnevezését, jóllehet az 1924/2006 rendeletből nem következik ilyen kötelezettség.

               2.

               A második, a „kockázati tényező” engedély iránti kérelemben való tényleges megnevezésének figyelmen kívül hagyására alapított jogalap
               A felperesek kifogásolják ezenkívül, hogy az alperes figyelmen kívül hagyta, hogy a felperesek a kérelmezett egészségre vonatkozó állítás megfogalmazására vonatkozó javaslataikban ténylegesen megneveztek „kockázati tényezőt”.

               3.

               A harmadik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap
               A felperesek úgy érvelnek továbbá, hogy az 1170/2011 rendelet összességében véve aránytalan.

               4.

               A negyedik, a kielégítő jogalap hiányára alapított jogalap
               A megtámadott rendeletnek ezen kívül a felperesek álláspontja szerint nincs kielégítő jogalapja, mivel az 1924/2006 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és 10. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 17. cikkének rendelkezésein alapul.

               5.

               Az ötödik, az elégtelen jogforrásra alapított jogalap
               A felperesek ötödszörre azzal érvelnek, hogy az alperes alapvető alaki követelményeket megszegett, amennyiben az 1924/2006 rendeletben előírt határozat helyett rendeletet bocsátott ki.

               6.

               A hatodik, a hatáskörmegosztás megsértésére alapított jogalap
               A felperesek ezen összefüggésben azzal érvelnek, hogy az 1924/2006 rendeletben előírt, az alperes, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság és a Szövetségi Fogyasztóvédelmi és Élelmiszerbiztonsági Hivatal közötti hatáskörmegosztást figyelmen kívül hagyta az alperes az eljárás során.

               7.

               A hetedik, a nem határidőre történt határozathozatalra alapított jogalap
               A felperesek emellett azt kifogásolják, hogy figyelmen kívül hagyták az engedély iránti kérelem továbbítására, a tudományos vélemény kiállítására és a jóváhagyó határozat kibocsátására vonatkozó, az 1924/2006 rendeletből következő kötelező határidőkorlátokat.

               8.

               A nyolcadik, az állítások hiányos figyelembevételére alapított jogalap
               A felperesek továbbá azt kifogásolják, hogy az alperes jelentős alaki követelményeket megsértett, mivel a jóváhagyó határozatában a felperesek és az eljárásba beavatkozó érdekelt harmadik felek állításainak jelentős részét nem vette figyelembe.

               9.

               A kilencedik, a hiányos indokolásra alapított jogalap
               A felperesek végül azt kifogásolják, hogy az alperes nem teljesítette kellően az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésből eredő indokolási kötelezettségét.

      (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404, 9. o.).

      (2)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentéséről szóló, az egészségre vonatkozó egyes állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2011. november 16-i 1170/2011/EU bizottsági rendelet (HL L 299., 1. o.).


title: T-242/07. sz. ügy: 2007. július 6-án benyújtott kereset – Weiler kontra OHIM (Q2WEB)

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/45

         2007. július 6-án benyújtott kereset – Weiler kontra OHIM (Q2WEB)
   (T-242/07. sz. ügy)
   (2007/C 211/83)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Dieter Weiler (Pulheim, Németország) (képviselők: V. von Bomhard, T. Dolde és A. Renck ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) 2007. március 29-i, R 893/2005-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére, amennyiben a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljáráshoz csatlakozik, az alperest és a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A „Q2WEB” szóvédjegy a 9., 35., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 2 418 150).

      A közösségi védjegy jogosultja: A felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: A CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali.

      A törlést kérelmező védjegye: A „QWEB” szóvédjegy a 42. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában (1 772 078. sz. közösségi védjegy), a „QWEB” ábrás védjegy a 35., 38. és 42. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában (1 871 201. sz. közösségi védjegy) és a „QWEBMARK” szóvédjegy a 35., 38. és 42. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában (1 771 963. sz. közösségi védjegy).

      A törlési osztály határozata: Az érintett védjegy törlése.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 52. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek vizuális, hangzásbeli és fogalmi tekintetben nem hasonlóak és a megjelölések közötti különbségek elegendőek ahhoz, hogy ki lehessen zárni a releváns fogyasztónál az összetévesztés veszélyét.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-615/11. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. május 16-i ítélete — Európai Bizottság kontra Ryanair Ltd, Air One SpA (Fellebbezés — Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — EK 232. cikk — 659/1999/EK rendelet — 20. cikk (2) bekezdés — Olasz légitársaságoknak nyújtott állítólagos állami támogatás — Panasz — A Bizottság határozatának hiánya)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/16

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. május 16-i ítélete — Európai Bizottság kontra Ryanair Ltd, Air One SpA
   (C-615/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - EK 232. cikk - 659/1999/EK rendelet - 20. cikk (2) bekezdés - Olasz légitársaságoknak nyújtott állítólagos állami támogatás - Panasz - A Bizottság határozatának hiánya)
   2013/C 225/26
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, D. Grespan és S. Noë, meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Ryanair Ltd (képviselők: E. Vahida, ügyvéd, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros), Air One SpA (képviselők: M. Merola, M.C. Santacroce és G. Belotti, avvocati)

      Tárgy

   Fellebbezés a Törvényszék (ötödik tanács) T 442/07. sz., Ryanair kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 29 én hozott ítélete ellen, amely részben helyt adott az abban megnyilvánuló intézményi mulasztás megállapítása iránti keresetnek, hogy a Bizottság jogellenesen nem hozott határozatot a felperesnek az Olaszország által az Alitalia, az Air One és a Meridiana társaságok részére állítólagosan — e társaságok javára hozott különböző kedvező intézkedések formájában — nyújtott állami támogatást illetően benyújtott panasza tárgyában

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 65., 2012.3.3.


title: F-20/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. július 7-i végzése — Bracalente kontra Bizottság (Közszolgálat — Olyan személyek, akik az Európai Unió tisztviselőjének vagy alkalmazottjának vallják magukat — Kereset — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság — A pert megelőző eljárás követelményének be nem tartása)

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/31

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. július 7-i végzése — Bracalente kontra Bizottság
   (F-20/11. sz. ügy)
   (Közszolgálat - Olyan személyek, akik az Európai Unió tisztviselőjének vagy alkalmazottjának vallják magukat - Kereset - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - A pert megelőző eljárás követelményének be nem tartása)
   2012/C 138/70
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Gianpaolo Bracalente (Ispra, Olaszország) (képviselő: S. Constantino ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Az ügy tárgya

   A felperes azon jogállásának elismerése iránti kérelme, hogy ő az Európai Unió alkalmazottja

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               G. Bracalente maga viseli a saját költségeit.


title: T-763/16. sz. ügy: 2016. október 31-én benyújtott kereset – PY kontra EUCAP Száhel Niger

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/46

         2016. október 31-én benyújtott kereset – PY kontra EUCAP Száhel Niger
   (T-763/16. sz. ügy)
   (2017/C 006/58)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: PY (Souffelweyersheim, Franciaország) (képviselők: S. Rodrigues és A. Tymen ügyvédek)

      Alperes: EUCAP Száhel Niger (Niamey, Niger)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak;

         következésképpen:

               —

               állapítsa meg a Missziónak az EUMSZ 340. cikk értelmében vett felelősségét;

               —

               rendelje el a felperes vagyoni kárának megtérítését;

               —

               rendelje el a felperes 70 000 euróra becsült nem vagyoni kárának megtérítését;

               —

               az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet az EUCAP Száhel Niger Misszió (a továbbiakban: Misszió) által elkövetett olyan szerződésszegésekre alapít, amelyek az EUMSZ 340. cikk értelmében megalapozzák annak szerződéses felelősségét.
   A felperes, aki korábban a Misszió személyi állományának tagja volt, a Misszió által a belső vizsgálati eljárásokkal és a munkahelyi zaklatási helyzet jelentése esetén a sértettek védelmére irányuló eljárásokkal kapcsolatban elkövetett szerződéses mulasztásokat kifogásolja. A felperes által kifogásolt zaklatási helyzet a Misszió tétlensége és a belső vizsgálat megindításának elmaradása következtében tovább folytatódott, súlyosabbá vált és súlyosan károsította a felperes egészségi állapotát, aminek következtében a felperest sürgősen haza kellett szállítani. A felperes soha nem tudta újra ellátni a feladatait, mielőtt lejárt volna a szerződése.
   Következésképpen a felperes azon nem vagyoni kárának megtérítését kéri, amely abból ered, hogy hosszú hónapokon át el kellett viselnie azt a zaklatási helyzetet, amelyet pedig jelentett, és amelyet a Misszió megakadályozhatott volna, továbbá abból, hogy a felperes kénytelen volt beszüntetni a szakmai tevékenységét, végül az egészségi állapotának romlásából, különösen pedig az azóta fennálló depressziójából. A felperes azon vagyoni kárának megtérítését is kéri, amely az illetményének a betegség miatti 30 napos munkaképtelenség utáni elvesztéséből, valamint az alkalmazotti szerződése megújítása lehetőségének elvesztéséből ered.


title: C-252/14. sz. ügy: A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2014. május 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pensioenfonds Metaal en Technie kontra Skatteverket

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/11

         A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2014. május 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pensioenfonds Metaal en Technie kontra Skatteverket
   (C-252/14. sz. ügy)
   2014/C 235/15
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pensioenfonds Metaal en Technie

      Alperes: Skatteverket

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e az EUMSZ 63. cikkel az a nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a belföldi illetőségű társaságtól származó osztalékokat forrásadó terheli, ha a részvényes valamely másik tagállamban rendelkezik illetőséggel, míg az ilyen osztalékok – belföldi illetőségű részvényesnek való kifizetés esetén – olyan, fiktív hozam alapján számított végleges átalányadó hatálya alá esnek, amelynek célja, hogy idővel megfeleljen az összes tőkejövedelemre vonatkozó rendes adónak?


title: T-10/09. sz. ügy: 2009. január 14-én benyújtott kereset – Formula One Licensing kontra OHIM – Racing Live (F1 – Live)

text:
               7.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/47

         2009. január 14-én benyújtott kereset – Formula One Licensing kontra OHIM – Racing Live (F1 – Live)
   (T-10/09. sz. ügy)
   (2009/C 55/84)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Formula One Licensing BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselő: B. Klingberg ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Racing – Live SA (Montpellier, Franciaország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2008. október 16-i határozatát (R 7/2008-1. sz. ügy);

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére; és

               —

               az Elsőfokú Bíróság a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az alperes előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: az „F1 – Live” ábrás védjegy a 16. osztályba tartozó áruk, valamint a 38. és a 41. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 732 134 lajstromszámú „F1” nemzetközi szóvédjegy a 16. osztályba tartozó áruk, valamint a 38. és a 41. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában, a 30 007 412 lajstromszámú „F1” német szóvédjegy a 41. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában, a 2 277 746 D lajstromszámú „F1” egyesült királyságbeli szóvédjegy a 16. osztályba tartozó áruk és a 38. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában, a 631 531 lajstromszámú „F1 Formula 1” közösségi ábrás védjegy a 16. osztályba tartozó áruk, valamint a 38. és a 41. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában; egyéb védjegyek, például az „F1 Racing Simulation”, az „F1 Pole Position”, és az „F1 Pit Stop Café” védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte, a felszólalást elutasította, és engedélyezte a közösségi védjegy lajstromozására irányuló eljárás folytatását.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévedett annak megállapításakor, hogy nem állt fenn az érintett védjegyek összetévesztésének veszélye; a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács elmulasztotta megállapítani, hogy az érintett közösségi védjegy használata alapos ok nélkül tisztességtelenül kihasználná vagy sértené az alperes korábbi védjegyének megkülönböztető képességét vagy jó hírnevét.


title: C-251/07. sz. ügy: A Högsta domstolen (Svédország) által 2007. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gävle Kraftvärme AB kontra Länsstyrelsen i Gävleborgs län

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/15

         A Högsta domstolen (Svédország) által 2007. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gävle Kraftvärme AB kontra Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (C-251/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/28)
   Az eljárás nyelve: svéd
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Högsta domstolen (Svédország)
   Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Gävle Kraftvärme AB

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A hulladékok égetéséről szóló 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) értelmezésekor, ha valamely kombinált villamosenergia- és hőerőmű több egységből (kemencéből) áll, akkor minden egységet külön berendezésként kell besorolni, vagy a besorolásnak a kombinált villamosenergia- és hőerőműre mint egészre kell vonatkoznia?

               2)

               Az irányelv értelmezésekor a hulladékégetés céljából épített, de fő célként energiatermelést folytató berendezést hulladékégető műnek vagy együttégető műnek kell minősíteni?

      (1)  HL L 332., 91. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 353. o.


title: T-125/17. sz. ügy: 2017. február 28-án benyújtott kereset – BASF Grenzach kontra ECHA

text:
               10.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/48

         2017. február 28-án benyújtott kereset – BASF Grenzach kontra ECHA
   (T-125/17. sz. ügy)
   (2017/C 112/67)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Németország) (képviselők: K. Nordlander és M. Abenhaïm ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a megsemmisítés iránti kérelem elfogadható;

               —

               semmisítse meg az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) fellebbezési tanácsának a triklozánra vonatkozó, az 1907/2006/EK rendelet (1) 46. cikkének (1) bekezdésén alapuló anyagértékelésről szóló, 2016. december 19-i határozatát (A-018-2014. sz. ügy; a továbbiakban: triklozánról szóló határozat) abban a részében, amelyben a fellebbezési tanács elutasította a felperes közigazgatási fellebbezését, helybenhagyta a patkány-teszteket és a hal-teszteket, valamint az ECHA által korábban kért perzisztencia-tesztet, és úgy határozott, hogy a hátralévő információt 2018. december 28-ig kell benyújtani;

               —

               kötelezze az ECHA-t a felperes részéről a jelen eljárásban felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az alapvető eljárásjogi követelmények megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes álláspontja szerint a fellebbezési tanács azzal, hogy a szerepét korlátozott jogszerűségi felülvizsgálatra csökkentette ahelyett, hogy elvégezte volna a triklozánról szóló határozat teljes körű közigazgatási felülvizsgálatát, alapvető eljárásjogi követelményt sértett meg. A felperes nézete szerint a fellebbezési tanács ezenfelül megsértett két alapvető eljárásjogi követelményt azzal, hogy figyelmen kívül hagyott, és érdemben nem vizsgált számos olyan kulcsfontosságú érvet és tudományos bizonyítékot, amelyeket a felperes terjesztett elő. Ezáltal a felperes véleménye szerint a fellebbezési tanács nem csupán a közigazgatási felülvizsgálati hatáskörének a gyakorlását mulasztotta el, hanem a felperes védelemhez való jogát is megsértette.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy megsértették az arányosság elvét az EUMSZ 13. cikkel, az 1907/2006 rendelet 25. cikkének (1) bekezdésével, az 1907/2006 rendelet 47. cikkével, valamint a Törvényszéknek a bírósági felülvizsgálatra és a bizonyítási teherre vonatkozó ítélkezési gyakorlatával összefüggésben

                           —

                           Ami a patkány-tesztet illeti, a felperes érvelése szerint mind az ECHA, mind a fellebbezési tanács elismerte a különbségeket, amelyek a patkányok, illetve az emberek pajzsmirigy-rendszere között fennállnak, de alapvetően patkányokkal kapcsolatos tanulmányok adatait vették alapul az emberi tiroxinra gyakorolt potenciális hatások megállapításához (míg az emberekkel kapcsolatos meglévő tanulmányok az ilyen hatások hiányát támasztják alá). A felperes véleménye szerint a triklozánról szóló határozat ezáltal i.) nem veszi figyelembe az összes rendelkezésre álló releváns információt, ii.) ellentmondásos, iii.) következetlen bizonyítékot vesz alapul, és ezen indokok miatt a patkány-teszt szükségessége tekintetében nyilvánvaló értékelési hibán alapul, mivel az emberi fejlődéssel kapcsolatos állítólagos neurotoxicitást érintő aggállyal foglalkozik. A patkány-tesztnek az ivaros szaporodást érintő toxicitásra vonatkozó végkövetkeztetéseit illetően a felperes álláspontja szerint mind az ECHA, mind a fellebbezési tanács elmulasztotta továbbá az összes rendelkezésre álló releváns információ figyelembe vételét, és következetlen bizonyítékot vettek alapul. A felperes úgy véli, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács ezáltal nyilvánvaló értékelési hibát követtek el a patkány-tesztnek a szaporodást érintő toxicitásra vonatkozó végkövetkeztetések tekintetében fennálló szükségességét illetően. A felperes álláspontja szerint a patkány-teszt azért is nyilvánvalóan alkalmatlan, mert a teszteredmények nem segíthetnek az ECHA-nak az emberek esetében felmerülő állítólagos endokrin zavarokat érintő aggály tisztázásában. Végezetül a felperes azzal érvel, hogy a triklozánról szóló határozat jogellenes, mivel a fellebbezési tanács helybenhagyta a patkány-tesztet annak az ellenőrzése nélkül, hogy az arányossági elv valamennyi követelménye teljesült-e; konkrétan a fellebbezési tanács nem vizsgálta felül, hogy rendelkezésre állnak-e kevésbé korlátozó eszközök a triklozánt érintő, az állítólagos endokrin zavarokkal kapcsolatos aggályok tisztázására.

                           —

                           Ami a hal-tesztet illeti, a felperes állítása szerint i.) a fellebbezési tanács nem gyakorolta ténylegesen a mérlegelési jogkörét, és nem állapította meg, hogy a rendelkezésre álló tudományos bizonyítékok alapján fennáll-e olyan „potenciális kockázat”, amely a további tesztelés megkövetelését igazolja; ii.) az ECHA és a fellebbezési tanács nem bizonyította, hogy a rendelkezésre álló tudományos bizonyítékok alapján fennáll az endokrin zavarok olyan potenciális kockázata, amely a halakon való további tesztelés megkövetelését igazolja; és iii.) az ECHA és a fellebbezési tanács megfordította a bizonyítási terhet, és megsértette az 1907/2006 rendelet 25. cikkének (1) bekezdését annak a felperestől való megkövetelésével, hogy bizonyítsa e kockázat hiányát.

                           —

                           A perzisztencia-tesztet érintően a felperes azzal érvel, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács azáltal, hogy megkövetelték a felperestől azt, hogy édesvízben és tengervízben is végezzen perzisztencia-tesztet állítólagosan annak érdekében, hogy tisztázza a triklozánnak a természetben fennálló perzisztenciáját érintő potenciális kockázatot, nem vették kellőképpen figyelembe a triklozán perzisztenciáját érintő bizonyítási terhet, és azt a követelményt, hogy a környezet szempontjából releváns körülményeket a XIII. melléklet szerint meg kell vizsgálni. A felperes továbbá azt állítja, hogy az ECHA és a fellebbezési tanács annak megkövetelésével, hogy a felperes végezzen perzisztencia-tesztet pelágikus vizekben (azaz, üledék nélküli tiszta vízben), nem tartotta tiszteletben az 1907/2006 rendelet XIII. mellékletének egyértelmű útmutatását arra vonatkozóan, hogy a környezet szempontjából „releváns” feltételek tükröző bizonyítékot meg kell vizsgálni. Ezenfelül a felperes nézete szerint az ECHA és a fellebbezési tanács annak eldöntésével, hogy a szimulációs eltérési tesztnek a környezet szempontjából releváns körülményeket kell tükröznie, nem hozott megfelelő, szakértelmen alapuló döntést a megfelelő tesztkörülmények azonosítása tekintetében.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o., HL 2008. L 141., 22. o., HL 2009. L 36., 84. o., HL 2010. L 118., 89. o.)


title: T-101/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 6-i végzése – Klausner Holz Niedersachsen kontra Bizottság („Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — Állami támogatások — Faértékesítés — A német hatóságok által faértékesítési szerződések formájában nyújtott állítólagos állami támogatás előzetes vizsgálata — A Bizottság által észszerű időn belül történő állásfoglalás elmaradása — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/20

         A Törvényszék 2017. április 6-i végzése – Klausner Holz Niedersachsen kontra Bizottság
   (T-101/16. sz. ügy) (1)

   ((„Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Állami támogatások - Faértékesítés - A német hatóságok által faértékesítési szerződések formájában nyújtott állítólagos állami támogatás előzetes vizsgálata - A Bizottság által észszerű időn belül történő állásfoglalás elmaradása - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”))
   (2017/C 178/26)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg-Ebersdorf, Németország) (képviselők: D. Reich, C. Hipp és T. Ilgner ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 265. cikkre alapított, annak megállapítása iránti kérelem, hogy a Bizottság jogellenesen tartózkodott attól, hogy a német hatóságok által faértékesítési szerződések formájában a felperes részére nyújtott állítólagos állami támogatás előzetes vizsgálata keretében észszerű időn belül határozatot hozzon.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Klausner Holz Niedersachsen GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25.


title: T-50/12. sz. ügy: 2012. február 7-én benyújtott kereset — AMC-Representações Têxteis kontra OHIM — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/21

         2012. február 7-én benyújtott kereset — AMC-Representações Têxteis kontra OHIM — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)
   (T-50/12. sz. ügy)
   2012/C 109/45
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: AMC-Representações Têxteis Lda (Taveiro, Portugália) (képviselő: V. Caires Soares ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2011. november 24-én az R 2314/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest, illetve adott esetben a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „METRO KIDS COMPANY” ábrás védjegy a 24., 25. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 8200909. sz. közösségi védjegybejelentés

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 852751. sz., METRO nemzetközi ábrás védjegy az 1., 2., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 37., 38., 39., 40., 41., 42., 43., 44. és 45. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg azt, hogy az ütköző védjegyek hasonlóak, és nem zárható ki az összetévesztés veszélye és/vagy az egymással való kapcsolatba hozataluk.


title: C-262/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2004. június 23-án benyújtott kereset

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/14

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2004. június 23-án benyújtott kereset
   (C-262/04. sz. ügy)
   (2004/C 201/29)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviselik: Walter Mölls és Karolina Mojzesowicz, a Bizottság Jogi Szolgálatának tagjai, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 23-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen.
   A felperes a következő döntések meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               —

               állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság megszegi az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről szóló, 2002. szeptember 16-i 2002/77/EK bizottsági irányelv (1) 9. cikkében foglalt kötelezettségét azzal, hogy nem küldte meg a Bizottságnak azokat az információkat, amelyek alapján a Bizottság megerősítheti, hogy az irányelv rendelkezéseit tiszteletben tartották;

               —

               kötelezze a Németországi Szövetségi Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalap és fontosabb érvek:
   Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről szóló, 2002/77/EK bizottsági irányelv 9. cikke alapján a tagállamok kötelesek 2003. július 24-ig megküldeni a Bizottságnak azokat az információkat, amelyek alapján a Bizottság megerősítheti az irányelv rendelkezéseinek tiszteletben tartását. Ez a határidő anélkül járt le, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság a 9. cikk szerinti információkat a Bizottságnak megküldte volna.

      (1)  HL L 249., 21. o.


title: C-556/11. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Spanyolország) által 2011. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — María Jesús Lorenzo Martínez kontra Dirección Provincial de Educación de Valladolid

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/33

      A Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Spanyolország) által 2011. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — María Jesús Lorenzo Martínez kontra Dirección Provincial de Educación de Valladolid
      (C-556/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/62)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: María Jesús Lorenzo Martínez

         Alperes: Dirección Provincial de Educación de Valladolid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A határozatlan időre szóló köztisztviselői kinevezés ténye és következésképpen egy olyan, határozatlan időre kinevezett köztisztviselőket tömörítő testület tagsága, amely az oktatói közszolgálat rendszerének alapja, kellően objektív igazolása-e annak, hogy a „továbbképzési” célpótlék egyetlen eleme — amely közönséges nevén hatévente járó juttatásként is ismert — kizárólag az előírt követelményeket teljesítő, az oktatói közszolgálatba határozatlan időre kinevezett köztisztviselőket illeti meg?


title: C-492/09. sz. ügy: A Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Olaszország) által 2009. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Soc Agricola Esposito srl kontra Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/43

         A Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Olaszország) által 2009. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Soc Agricola Esposito srl kontra Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2
   (C-492/09. sz. ügy)
   2010/C 24/75
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Taranto

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Soc Agricola Esposito srl

      Alperes: Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az 1972. évi 641. sz. DPR mellékletében található táblázat 21. cikke, valamint a 2003. évi 259. sz. törvényerejű rendelet 160. cikke — amennyiben az megköveteli, hogy az előfizetési szerződést aláíró fogyasztó mindenképpen rendelkezzen engedéllyel — összeegyeztethető-e a 2002/20/EK irányelvben (1) szereplő elvekkel, amelyek viszont a hálózatokat és szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások birtokában lévő egyedi engedélyekre hivatkoznak?

               2.

               Az 1972. évi 641. sz. DPR 1. és 9. cikke, valamint az annak mellékletében található táblázat 21. cikke összeegyeztethető-e az egységes engedélyezési rendszer tekintetében több díj előírására irányuló, a 2002/20/EK irányelv 12. és 13. cikkének értelmezéséből eredő szabállyal?

               3.

               Összeegyeztethető-e a 2002/21/EK irányelvben (2) szereplő elvekkel, és különösen az említett irányelv 9. cikkének (1) bekezdésében megfogalmazott, „a rádiófrekvenciák nemzeti szabályozó hatóságok általi kiosztása és kijelölése tekintetében a megkülönböztetésmentesség elvével” az, hogy az előfizetési szerződés jogosultjainak igazgatási díjat kell fizetniük, a feltöltőkártyákat használóknak pedig nem?

               4.

               Az igazgatási díj összeegyeztethető-e a 2002/77/EK irányelvben (3) és a 2002/22/EK irányelvben szereplő elvekkel, amelyek értelmében: „minden olyan nemzeti rendszernek, amely az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek teljesítése nettó költségeinek megosztására szolgál, objektív, átlátható és megkülönböztetéstől mentes kritériumokon kell alapulnia, és összhangban kell lennie az arányosság és a lehető legkisebb piactorzulás alapelvével”?

               5.

               Az olasz igazgatási díj — a mobiltelefon-szolgáltatás előfizetési szerződést aláíró felhasználói esetében költségnövekedéshez vezetve — a 2002/21/EK irányelvben szereplő elvek megsértésével eltántorít-e az olasz piacra való belépéstől, megakadályozva a versenypiac kialakulását, a belföldi fogyasztókat megkárosítva?

               6.

               Az olasz igazgatási díj sérti-e a Szerződés 25. cikkében szereplő elvet, amely szerint „[a] tagállamok között tilos bármilyen behozatali vagy kiviteli vám és azzal azonos hatású díj. Ezt a tilalmat a fiskális vámokra is alkalmazni kell”?

      (1)  HL L 108., 2002. 4. 24., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.

      (2)  HL L 108., 2002. 4. 24., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.

      (3)  HL L 249., 2002. 9. 17., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 178. o.


title: T-302/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. november 23-i végzése — Crocs kontra OHIM — Holey Soles Holdings és PHI (Lábbeli ábrázolása) (Közösségi védjegy — Törlés iránti kérelem — A törlés iránti kérelem visszavonása — Okafogyottság)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/45

         A Törvényszék 2012. november 23-i végzése — Crocs kontra OHIM — Holey Soles Holdings és PHI (Lábbeli ábrázolása)
   (T-302/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlés iránti kérelem - A törlés iránti kérelem visszavonása - Okafogyottság)
   2013/C 26/87
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Crocs, Inc. (Niwot, Egyesült Államok) (képviselő: I. R. Craig, solicitor))

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: S. Hanne, meghatalmazott)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Holey Soles Holdings Ltd (Vancouver, Kanada) és Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Franciaország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Holey Shoes Holdings Ltd, valamint a Partenaire Hospitalier és Crocs, Inc. közötti törlési eljárással kapcsolatban 2010. március 26-án hozott határozata (R 9/2008-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék a felperest kötelezi saját költségeinek, valamint az alperes költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2010.9.25.


title: C-183/14. sz. ügy: A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2014. április 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/16

         A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2014. április 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (C-183/14. sz. ügy)
   2014/C 253/21
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Cluj

      Az alapeljárás felei

      Felperesek első fokon és fellebbezők: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Alperes első fokon és ellenérdekű fél: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A más természetes személyekkel jogi személyiséggel nem rendelkező, adózási szempontból be nem jelentett és nyilvántartásba nem vett egyesülés alapítása tárgyában olyan szerződést kötő természetes személy, amelynek célja valamely jövőben megvalósuló műnek (építmény) bizonyos szerződő felek személyes vagyonához tartozó földterületen történő felépítése, az alapeljárás körülményei fényében a héa tekintetében a héairányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdése értelmében vett adóalanynak tekinthető-e, amennyiben az adóhatóságok kezdetben adózási szempontból olyan adásvételként kezelték a bizonyos szerződő felek személyes vagyonába tartozó földterületen felépített építmények értékesítését, amely e személyek magánvagyona kezelésének körébe tartozik?

               2)

               Az alapeljárás körülményei fényében úgy kell-e értelmezni a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét, valamint a héára vonatkozó, a 2006/112 irányelvből eredő egyéb általános elveket, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti gyakorlat, amelynek alapján az adóhatóság, miután kezdetben a személyes vagyonba tartozó ingatlan átruházásából eredő jövedelem után adót vetett ki, az elsődleges jogszabályok lényegi módosítása nélkül, ugyanazon tényállás alapján két évvel később újra értékelve álláspontját e jogügyleteket a héa hatálya alá tartozó gazdasági tevékenységnek minősítette, visszamenőlegesen felszámítva a járulékos terheket?

               3)

               A héairányelvnek az adósemlegesség elve fényében vizsgált 167., 168. és 213. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes, ha az alapeljárás körülményei között az adóhatóság kizárólag azon indok alapján tagadja meg az adóalanynak az adóköteles jogügylet tárgyát képező termék vagy szolgáltatás után megfizetendő vagy megfizetett hozzáadottérték-adó levonásához való jogát, hogy a szolgáltatásnyújtás időpontjában héaalanyként nem volt nyilvántartásba véve?

               4)

               Az alapeljárás körülményei fényében az irányelv 179. cikkében foglalt rendelkezések értelmezhetőek-e úgy, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a különös adómentesség hatálya alá tartozó és a héaalanyként történő nyilvántartásba vételét késedelmesen kérő adóalany számára anélkül írja elő a kivetni elmulasztott adó megfizetésének kötelezettségét, hogy az jogosult lenne az egyes adómegállapítási időszakokban levonandó adó összegének levonására, amely adólevonáshoz való jog később, az adóalanynak a héaalany nyilvántartásba vételét követően benyújtott adóbevallás útján gyakorolható, ami hatást gyakorolhat a járulékos terhek kiszámítására?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.)


title: C-151/07. sz. ügy: A Simvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2007. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Theologos-Grigorios Chatzithanasis kontra Ypourgos Igeias kai Koinonikis Allilengis és Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/17

         A Simvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2007. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Theologos-Grigorios Chatzithanasis kontra Ypourgos Igeias kai Koinonikis Allilengis és Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)
   (C-151/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/28)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Simvoulio tis Epikrateias (Államtanács)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Alperes: Ypourgos Igeias kai Koinonikis Allilengis (egészségügyi és társadalmi szolidaritási miniszter) és Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis ((Oktatási és Szakképzési Hivatal, OEEK)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   „Ha valamely tagállam állampolgára, a 89/48/EGK irányelvet kiegészítve, a szakoktatás és szakképzés elismerésének második általános rendszeréről szóló, 1992. június 18-i 92/51/EGK tanácsi irányelv (HL L 209.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 2. kötet 247. o.) alkalmazási körébe tartozó tanúsítványra, mint ilyenre hivatkozva a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságaitól azt kéri, hogy engedélyezzék számára az e tagállamban szabályozott szakma megkezdését vagy gyakorlását, e hatóságok jogosultak-e arra a 92/51 irányelvnek az Európai Közösség létrehozásáról szóló Szerződés 149. és 150 cikke fényében értelmezett 1., 2., 3. és 4. cikkei értelmében, hogy elutasítsák az érdekelt kérelmét (teljes egészében kizárva ily módon, hogy a fogadó tagállamban megkezdje, vagy gyakorolhassa a szakmát) azzal a kizárólagos indokkal, hogy a szóban forgó tanúsítványt a származási ország hatósága bocsátotta ki, de az érdekelt a tanulmányok nagyobb részét egy olyan intézményben végezte a fogadó tagállamban, amely bár szabadon működik itt, azonban ezt az intézményt szabályozásának egy általános rendelkezése értelmében e tagállam nem ismeri el oktatási intézményként?”


title: C-488/10. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Alicante (Spanyolország) által 2010. október 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A. kontra Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/33

         A Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Spanyolország) által 2010. október 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A. kontra Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.
   (C-488/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 346/56
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Spanyolország)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A.

      Alperes: Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A valamely lajstromozott közösségi formatervezési minta oltalma által biztosított kizárólagos jog megsértése miatt indult eljárásban a közösségi formatervezési mintáról szóló, 2002. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (1) 19. cikkének (1) bekezdésében említett hasznosítás harmadik személyek részére történő megtiltásához való jog kiterjed valamennyi olyan harmadik személyre, aki valamely olyan más formatervezési mintát használ, amely nem kelt a fogyasztókban eltérő összbenyomást, vagy pedig e tilalom alól kizárt az a harmadik személy, aki olyan, a javára később lajstromozott közösségi formatervezési mintát használ, amelynek oltalmát nem semmisítették meg?

               2.

               Az előbbi kérdésre adott válasz független a harmadik személy szándékától vagy a harmadik személy eljárásától függ azáltal, hogy meghatározó, hogy a harmadik személy azután jelentette-e be és lajstromoztatta a későbbi formatervezési mintát, hogy megkapta a korábbi közösségi formatervezési minta jogosultjától e korábbi formatervezési mintából eredő jogok megsértése miatt a termék forgalmazásának beszüntetésére irányuló perenkívüli felszólítást?

      (1)  HL 2002 L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.


title: T-471/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — Oetker Nahrungsmittel kontra OHIM — Bonfait (Buonfatti) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Buonfatti közösségi szóvédjegy bejelentése — Bonfait korábbi Benelux szóvédjegy — Az összetéveszthetőség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/24

         A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — Oetker Nahrungsmittel kontra OHIM — Bonfait (Buonfatti)
   (T-471/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Buonfatti közösségi szóvédjegy bejelentése - Bonfait korábbi Benelux szóvédjegy - Az összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 232/41
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Németország) (képviselő: F. Graf von Stosch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: R. Manea meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Bonfait BV (Denekamp, Hollandia)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Bonfait BV és a Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG közötti felszólalási eljárás tárgyában 2009. október 2-án hozott határozata (R 340/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2009. október 2-án hozott határozatát (R 340/2007-4. sz. ügy).

               2.

               A Törvényszék az OHIM-ot kötelezi a saját, valamint a Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-317/15. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/23

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X, Staatssecretaris van Financiën
   (C-317/15. sz. ügy)
   (2015/C 311/28)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező felek: X, Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az olyan korlátozások alkalmazására is kiterjed-e a korlátozások harmadik országokra történő alkalmazása fenntartásának az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésében rögzített elve, amelyek a szóban forgó meghosszabbított utólagos adómegállapítási elévülési időhöz hasonló nemzeti szabályozás alapján vannak hatályban, amely olyan esetekben is alkalmazható, amelyek nem közvetlen befektetéssel, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával vagy értékpapírok tőkepiacokra történő bevezetésével függnek össze?

               2)

               Olyan korlátozásokra is vonatkozik-e a pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgásra vonatkozó korlátozások alkalmazása fenntartásának az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésében rögzített elve, amelyek a szóban forgó meghosszabbított utólagos adómegállapítási elévülési időhöz hasonlóan sem a szolgáltatóra nem vonatkoznak, sem a szolgáltatások nyújtásának feltételeit vagy szabályait nem határozzák meg?

               3)

               Az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdése értelmében vett „pénzügyi szolgáltatások nyújtásával összefüggő tőkemozgás” körébe tartozik-e a jelen ügyben szereplőhöz hasonló olyan helyzet is, amelyben a tagállamok egyikében lakóhellyel rendelkező személy (értékpapír) számlát nyitott egy Unión kívüli banknál, és a válasz attól függ-e, hogy az említett bank ennek keretében végez-e tevékenységeket, és ha igen, milyen mértékben, a számlatulajdonos részére?


title: C-584/15. sz. ügy: A Tribunal administratif de Melun (Franciaország) által 2015. november 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Glencore Céréales France kontra Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/30

         A Tribunal administratif de Melun (Franciaország) által 2015. november 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Glencore Céréales France kontra Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (C-584/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/43)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Melun

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Glencore Céréales France

      Alperes: Etablissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Le lehet-e vonni a C-564/10. sz. Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung kontra Pfeifer & Langen KG ügyben 2012. március 9-én hozott ítéletben foglaltakból azt a következtetést, hogy a 2988/95 rendelet (1) 3. cikke, amely a közösségi jogi elévülési rendszert rögzíti, alkalmazandó a 800/1999/EK rendelet (2) 52. cikke és a 770/96/EK rendelet (3) 5a. cikke alapján felszámított kamatok megfizetésére irányuló intézkedésekre?

               2)

               A kamatok iránti követelést úgy kell-e tekinteni, hogy az jellegénél fogva „folyamatos vagy ismételt szabálytalanságból” ered, a főkövetelés megfizetésének napján megszűnik, és így az irányadó elévülési idő kezdő napja ezen időpontig kitolódik?

               3)

               A 2) kérdésre adott nemleges válasz esetében, az elévülés kezdő napjának a főkövetelés keletkezését eredményező szabálytalanság elkövetésének napját kell-e tekinteni, vagy az elévülés kezdő napjának csak a támogatás visszafizetésének vagy a biztosíték felszabadításának napja tekinthető-e, amely az említett kamatok felszámításának kezdő időpontjának felel meg?

               4)

               A 2988/95 rendeletben előírt elévülési szabályok alkalmazásában úgy kell-e tekinteni, hogy valamennyi, a főkövetelés elévülését megszakító cselekmény a kamatok vonatkozásában folyó elévülési időt is megszakítja még akkor is, ha a főkövetelés elévülését megszakító cselekményekkel kapcsolatban a kamatok nem kerültek említésre?

               5)

               Bekövetkezik-e az elévülés a 2988/95 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdésében rögzített maximális idő elteltével, ha ezen időn belül a kifizető szerv a jogalap nélkül kifizetett támogatás visszafizetését kéri anélkül, hogy ezzel egyidejűleg a kamatok megfizetését is kérné?

               6)

               A nemzeti jogban a 2008. június 17-i 2008–561. sz. törvény által a polgári törvénykönyv 2224. cikkében bevezetett általános ötéves elévülési idő az e törvény hatálybalépésének napján még be nem következett elévülések vonatkozásában a 2988/95 rendeletben meghatározott 4 éves elévülési idő helyébe léphet-e az e rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében előírt eltérés szerint?

      (1)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.).

      (2)  A mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 102., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 129. o.).

      (3)  Az intervencióból származó termékek felhasználására és/vagy rendeltetési helyének igazolására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló 3002/92/EGK rendelet módosításáról szóló, 1996. április 26-i 770/96/EK bizottsági rendelet (HL L 104., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 7. kötet, 173. o.).


title: T-214/07. sz. ügy: 2007. június 15-én benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/39

         2007. június 15-én benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-214/07. sz. ügy)
   (2007/C 199/75)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkiás és G. Kannellopoulos)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg teljes egészében a megtámadott határozatot, másodlagosan módosítsa a Bizottság megtámadott határozatát az alábbi értelemben, tehát korlátozza a vonatkozó kiigazítást a ténylegesen figyelembe vett 24 hónapra, ne történjen semmiféle kiigazítás a szántóföldi növények ágazatában a 2003. évi betakarítás vonatkozásában, vagy, egyébként, a kiigazítást korlátozza 2 %-ra, és csak a durumbúza költségei tekintetében, ne történjék semmiféle pénzügyi kiigazítás a meghatározott mezőgazdasági termékek tekintetében az Égei-tenger kisebb szigetei javára hozott intézkedések ágazatában, vagy, egyébként, a kiigazítást 2 %-ra korlátozza;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Görög Köztársaság a 2007. április 18-i C(2007) 1663 végleges, 2007/243/EK számon közzétett (HL 2007. L 106., 55. o.) bizottsági határozat ellen benyújtott keresetével, amely határozat alapján a Bizottság a tagállamok – a jelen ügyben a Görög Köztársaság – által kifizetett egyes kiadásokat, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészleg számlaelszámolásának keretében kizárt a közösségi finanszírozásból, a megsemmisítés alábbi jogalapjaira hivatkozik:
   Első, általános jellegű megsemmisítési jogalapjában, amely a szántóföldi növények ágazatában történt kiigazításra, a POSEI intézkedésre, valamint a paradicsom feldolgozásának ágazatára vonatkozik, a felperes azt állítja, hogy az alperes lényeges eljárási szabályt sértett, mivel nem jött létre a Görögországnak felrótt jogsértések súlyosságának, a Közösséget ért kár és a létező kiigazítás összegének értékelésére irányuló megbeszélés, másodlagosan, a határozatot a felperes szerint azért kell megsemmisíteni, mert a Bizottságnak már nem állt hatáskörében kiigazításokat tenni a kiigazításokra és ezek összegére vonatkozó végleges állásfoglalásáról szóló jogi aktus kibocsátását megelőző 24 hónapos időszak eltelte után.
   Második, a szántóföldi növényekre vonatkozó megsemmisítési jogalapjában a felperes a 3508/92/EGK rendelet (1) 4. cikkének, az 1593/2000/EK rendelet (2) 1. cikke (3) bekezdésének, valamint a 445/2002/EK rendelet (3) 58. cikkének téves értelmezésére és alkalmazására hivatkozik, mivel a hivatkozott rendelkezések lehetővé teszik, hogy az ingatlanok azonosítása a légifelvételes térképekkel egyenértékű térképészeti anyaggal történjék, másodlagosan a felperes a ténybeli körülmények téves értékelésére és a vitatott kiigazítások elégtelen indokolására hivatkozik. A felperes továbbá a 445/2002/EK rendelet 60. cikkének téves értelmezésére és alkalmazására, másodlagosan pedig a helyszíni ellenőrzésre és ezek végrehajtásának időszakára vonatkozó ténybeli körülmények téves értékelésére hivatkozik, továbbá a kiigazítás elrendelése jogi alapjának hiányára, mivel a Bizottság a felperes szerint tévesen értelmezte a 2419/2001/EK rendelet (4) 15. cikkét. A felperes azt állítja továbbá, hogy különösen a durumbúza költségeinek 10 %-os kiigazítása tekintetében a Bizottság tévesen értékelte a ténybeli körülményeket, és túllépte mérlegelési mozgásterének határait.
   Harmadik megsemmisítési jogalapjában a felperes azt állítja, hogy az 5 %-os és a 10 %-os kiigazításoknak a szántóföldi növények ágazatában történő elrendelésével sérült az arányosság elve, mivel az előző évekhez viszonyítva a rendszer lényegesen javult, ami a Bizottsággal is közlésre került.
   Negyedik, a POSEI – az Égei-tenger kisebb szigetei – intézkedésre vonatkozó megsemmisítési jogalapjában a felperes azt állítja, hogy: a) tévesen került értelmezésre és alkalmazásra a 2019/93/EGK rendelet (5) 3. cikkének (3) bekezdése, valamint a 2958/93/EGK rendelet (6) 3. cikkének (2) bekezdése az Égei-tenger kisebb szigetei ellátási rendszerének ellenőrzése vonatkozásában, másodlagosan, tévesen kerültek értelmezésre a ténybeli körülmények, mivel a görög hatóságok azt tették, amit a rendeletek előírtak; b) hasonlóképpen, az Égei-tenger kisebb szigeteinek burgonya- és olajfa-ültetvényei vonatkozásában tévesen kerültek értelmezésre a ténybeli körülmények, mivel az LPIS rendszer (7) és a nyilvántartások szabályosan működtek, és egyébként e kisebb hiányosságok okán a felperes tekintetében általános kiigazítást végeztek a szántóföldi növények rendszerének vonatkozásában, és ugyanazon okból nem lehet második szankciót is kiróni az egyes rendszerekre, végül c) a POSEI intézkedés területén a kiigazítás sértette az arányosság elvét.

      (1)  Az egyes közösségi támogatási programok integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. november 27-i 3508/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 355., 1992.12.5., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 13. kötet, 223. o.).

      (2)  Az egyes közösségi támogatási programok integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerének létrehozásáról szóló 3508/92/EGK rendelet módosításáról szóló, 2000. július 17-i 1593/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 182., 2000.7.21., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 30. kötet, 94. o.).

      (3)  Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. február 26-i 445/2002/EK bizottsági rendelet (HL L 74., 2002.3.15., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 269. o.).

      (4)  A 3508/92/EGK tanácsi rendelettel az egyes közösségi támogatási intézkedésekre vonatkozóan létrehozott egységes igazgatási és ellenőrzési rendszer részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2001. december 11-i 2419/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 327., 2001.12.12., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 34. kötet, 308. o.).

      (5)  Az egyes mezőgazdasági termékek vonatkozásában a kisebb égei-tengeri szigetek javára hozott egyedi intézkedések bevezetéséről szóló, 1993. július 19-i 2019/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 184., 1993.7.27., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 14. kötet, 338. o.).

      (6)  A 2019/93/EGK tanácsi rendeletnek az egyes mezőgazdasági termékekkel való ellátásra vonatkozó egyedi szabályozás tekintetében történő alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1993. október 27-i 2958/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 267., 1993.10.28., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 15. kötet, 185. o.).

      (7)  Mezőgazdasági parcellákat azonosító rendszer.


title: C-492/08. sz. ügy: 2008. november 14-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/17

         2008. november 14-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-492/08. sz. ügy)
   (2009/C 19/30)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: M. Afonso meghatalmazott)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel kedvezményes hozzáadottérték-adó (HÉA) mértéket alkalmazott az ügyvédek, a Conseil d'État és a Cour de cassation előtt eljáró ügyvédek, valamint a fellebbviteli bíróságok előtt eljáró jogi képviselők által jogi segítségnyújtás keretében nyújtott szolgáltatásokra – nem teljesítette a HÉA-irányelv (1) 96. cikkéből, valamint 98. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság vitatja a kedvezményes HÉA-mérték alperes általi alkalmazását az ügyvédek, a Conseil d'État és a Cour de cassation előtt eljáró ügyvédek, valamint a fellebbviteli bíróságok előtt eljáró jogi képviselők által jogi segítségnyújtás keretében nyújtott szolgáltatásokra, mivel az ilyen szolgáltatások nem tartoznak egyetlen, a 2006/112/EK irányelv III. mellékletében szereplő kategóriába sem.
   Megcáfolandó az alperes három fő érvét, a Bizottság először is úgy véli, hogy az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosítása nem képez jelentős okot az ügyvédi szolgáltatásokra alkalmazandó normál HÉA-mértéktől való eltérésre, amennyiben e jog biztosítása inkább az állam által nyújtott támogatás mértékével van összefüggésben, és nem a közösségi szinten egységesen megállapított HÉA-mértékkel.
   A felperes szerint továbbá az adott tevékenységek szociális jellege nem elégséges ahhoz, hogy az irányelv III. mellékletében szereplő más kategóriákba tartozónak minősüljenek, amelyekre az alkalmazandó normál adómértékhez képest csökkentett adómérték engedélyezett. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatának megfelelően ugyanis, a szolgáltatások természetét szigorúan kell értelmezni annak érdekében, hogy a melléklet megszorító jellege megmaradjon.
   A Bizottság végül felhívja a figyelmet arra, hogy a mind a HÉA-irányelv 96. cikkében, valamint 98. cikkének (2) bekezdésében, mind pedig annak III. mellékletében kitűzött cél nem az ugyanazon termékeket vagy szolgáltatásokat nyújtó gazdasági szereplők közötti verseny torzulásának megakadályozása, hanem egyszerűen a tagállami jogszabályok folyamatos harmonizációjának előmozdítása az alkalmazott HÉA-mérték közelítésével és a kedvezményes adómérték körébe tartozó ügyletek körülhatárolásával.

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).


title: F-142/06. sz. ügy: 2006. december 28-án benyújtott kereset – Bligny kontra Bizottság

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/40

         2006. december 28-án benyújtott kereset – Bligny kontra Bizottság
   (F-142/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/62)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Franciaország) (képviselők: P. Lebel-Nourissat ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/06/05 versenyvizsga vizsgabizottságának 2006. december 6-i és 2006. november 23-i, a felperes vizsgára bocsátását – és így írásbeli vizsgadolgozatának kijavítását – megtagadó határozatait;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék mondja ki a versenyvizsga pályázói részére az EPSO honlapján 2006. május 15-én közzétett jelentkezési lap szabálytalanságát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a felperes javára 5 000 euró kártérítés megfizetésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperest, miután a fent említett versenyvizsga előválogatásán sikerrel túljutott, a versenyvizsga-bizottság nem engedte tovább a versenyvizsga következő szakaszára, minthogy – ellentétben a Hivatalos Lapban közzétett versenyvizsga-kiírásban (1) foglaltakkal – jelentkezési lapjához nem csatolt az állampolgárságát igazoló bizonyítványt.
   A felperes egyrészt a bizalomvédelem elvének, a gondos ügyintézés elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésére hivatkozik. Előadja nevezetesen azt, hogy az állampolgárságot illetően az EPSO honlapjáról letölthető jelentkezési lap csupán a pályázó nyilatkozatát írja elő, illetőleg arra a figyelmeztetésre szorítkozik, hogy a pályázó felhívásra köteles állampolgárságát igazolni.

      (1)  HL C 178. A., 2005.7.27., 3. o.


title: T-509/09. sz. ügy: 2009. december 18-án benyújtott kereset — Portugália kontra Bizottság

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/26

         2009. december 18-án benyújtott kereset — Portugália kontra Bizottság
   (T-509/09. sz. ügy)
   2010/C 80/47
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Portugál Köztársaság (Lisszabon, Portugália) (képviselők: L. Inez Fernades, A. Trindade Mimoso és A. Miranda Boavida meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a portugál kormánynak a 11 656. sz. dokumentum útján kézbesített, 2009. október 14-i bizottsági határozatot, amelyben a Bizottság megtagadja a halászati tevékenység ellenőrzésére szolgáló, két óceáni járőrhajó beszerzésére eredetileg jóváhagyott összeg (1 025 000 euró) visszatérítését;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy kedvező határozatot fogadjon el a portugál kormány által a 2002. december 10-i 2002/978/EK bizottsági határozat keretében benyújtott visszatérítési kérelemről;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság tévedett a jogi körülményekben, mivel a portugál állam a közbeszerzést érintő minden szabályt teljes mértékben tiszteletben tartott.
   A Bizottság tévedett a ténybeli körülményekben.
   A Bizottság megsértette az indokolási kötelezettséget, mivel a vitatott határozatban nem említ semmilyen olyan jogalapot, amely igazolná annak elfogadását. Az említett határozatnak — mivel az ellentétes valamely tagállam megfelelően alátámasztott jogi helyzetével és jelentősen érinti azt, valamint mivel ugyanilyen súlyos kárt okoz ezen államnak — különösen alapos és meggyőző indokolást kellene tartalmaznia, amely a jelen esetben teljes mértékben hiányzik.


title: T-280/07. sz. ügy: 2007. július 18-án benyújtott kereset – Sepracor kontra OHIM – Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               6.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/14

         2007. július 18-án benyújtott kereset – Sepracor kontra OHIM – Laboratorios Ern (LEVENIA)
   (T-280/07. sz. ügy)
   (2007/C 235/26)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Sepracor Inc. (Malborough, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: E. De Gryse, E. Cornu, D. Moreau ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal első fellebbezési tanácsának 2007. április 18-án hozott határozatát (R 155/2006-1. sz. ügy);

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Sepracor, Inc.

      Az érintett közösségi védjegy: A „LEVENIA” közösségi szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében – 2 563 799. sz. védjegybejelentési kérelem.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Laboratorios Ern, SA.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „LEVELINA” nemzeti szóvédjegy az 1. és 5. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalást egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A felperes arra hivatkozik, hogy a vitatott határozat sérti a 40/94 tanácsi rendelet 43. cikkét, valamint a végrehajtási rendelet 22. szabályát, amennyiben az első fellebbezési tanács indokolása – amely szerint a „LEVELINA” nemzeti védjegy használatának elmaradása indokolt bizonyos gyógyszerészeti árúk és gyógyszerkészítmények vonatkozásában – nem tekinthető a használat elmaradása kellő igazolásának a védjegyrendelet 43. cikkének (2) bekezdése értelmében. A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy amennyiben az Elsőfokú Bíróság úgy találná, hogy a fellebbezési tanács megállapítása helyes, és a használat elmaradása kellőképpen igazolt volt, a vitatott határozat vélhetően akkor is sérti a védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját.