title: C-37/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-131/10. sz., Saupiquet kontra Bizottság ügyben 2011. november 24-én hozott ítélete ellen a Saupiquet által 2012. január 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/17

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-131/10. sz., Saupiquet kontra Bizottság ügyben 2011. november 24-én hozott ítélete ellen a Saupiquet által 2012. január 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-37/12. P. sz. ügy)
   2012/C 89/26
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Saupiquet SAS (képviselő: R. Ledru ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke (ötödik tanács) T-131/10. sz., Saupiquet kontra Bizottság ügyben 2011. november 24-én hozott ítéletét;

               —

               teljes egészében adjon helyt azoknak a kérelmeknek, amelyeket a Saupiquet társaság a jelen fellebbezés keretében, valamint az elsőfokú eljárásban terjesztett elő;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a kérelme alátámasztására elsősorban arra hivatkozik, hogy a Törvényszék megsértette az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának alapvető elveit, ennek következtében pedig megsértette az Európai Unióról szóló szerződés 2. és 9. cikkét, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 8. cikkét, valamint az Alapjogi Charta 20. és 21. cikkét.
   Másodsorban a fellebbező azt kifogásolja, hogy a Törvényszék megsértette az Európai Unió működéséről szóló szerződés 3. cikkét, amely hatásköröket, különösen pedig a vámügyek területén kizárólagos hatáskört telepít az Unióra.
   Harmadsorban a fellebbező a Közösségi Vámkódex (1) 247. és 247a. cikkének megsértésére hivatkozik.
   Végül negyedsorban a fellebbező a 975/2003 tanácsi rendelet (2) 7. cikkének megsértését hozza fel.
   A fellebbező szerint ugyanis — a Törvényszék álláspontjával szemben — a hivatkozott jogszabályok együttes alkalmazásából az következik, hogy a Bizottság felel azokért a hátrányos következményekért, amelyek abból fakadnak, hogy a vámhivatalok egyes tagállamokban vasárnap zárva vannak, és a Bizottságnak olyan intézkedéseket kell hoznia, amelyek szükségesek ahhoz, hogy e következményeket orvosolják.

      (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.).

      (2)  A 1604 14 11, 1604 14 18 és a 1604 20 70 KN-kód alá tartozó tonhalkonzervre vonatkozóan behozatali vámkontingens megnyitásáról és kezeléséről szóló, 2003. június 5-i 975/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 141., 1. o.; magyar különkiadás 2. fejezet, 13. kötet, 419. o.).


title: T-507/12. sz. ügy: 2012. november 20-án benyújtott kereset — Szlovénia kontra Bizottság

text:
               2.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/19

         2012. november 20-án benyújtott kereset — Szlovénia kontra Bizottság
   (T-507/12. sz. ügy)
   2013/C 32/30
   Az eljárás nyelve: szlovén

      Felek

      Felperes: Szlovén Köztársaság (képviselők: V. Klemenc, državna pravobranilka, és A. Grum, pomočnica državne pravobranilke)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság által Szlovéniával a 2012. szeptember 20-i SG-Greffe(2012) D/14375. sz. levéllel közölt, az ELAN d.o.o. társaság javára nyújtott SA.263 (C 13/10) (korábbi NN 17/10). sz. intézkedésekről szóló, 2012. október 19-i bizottsági határozatot, amelynek 2. cikkében a Bizottság — többek között — úgy határozott, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikke (3) bekezdésének megsértésével Szlovénia 2008-ban jogellenesen hajtott végre 10 millió EUR nagyságrendű újratőkésítés formájában állami támogatási intézkedést az Elan javára, ami miatt Szlovénia köteles visszatéríttetni a támogatást a kedvezményezettől, és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a megtámadott határozatban a Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 345. cikket, és jelentős mértékben megsértette az eljárást, mivel tévesen értékelte a tényeket, továbbá hiányosan és/vagy tévesen indokolta a szóban forgó határozatot azt a kérdést illetően, hogy felróható-e a Szlovén Köztársaságnak a 2008-as újratőkésítési intézkedés.
               A felperes úgy véli, hogy a Bizottság — az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésével és az EUMSZ 345. cikkel ellentétesen — azt állapította meg, hogy az Elan tagjainak a 2008-as újratőkésítése során kifejtett cselekményei a Szlovén Köztársaságnak róhatók fel. A Bizottság következtetését azzal indokolta, hogy tulajdonosként az állam jelöli ki a felügyelőbizottságot, amivel — a felperes véleménye szerint — megkülönböztetést alkalmaz az állami vállalatok kettős irányítási rendszere tekintetében.
               A megtámadott határozat indokolása hiányos — azaz nem tartalmaz releváns és elégséges indokolást —, valamint téves, mivel a Bizottság azzal érvel, hogy komoly jelek utalnak az állam egy tőketársaságbeli (Kapitalska družba, KAD) és egy tanácsadó és alapkezelő vállalkozásbeli (Družba za svetovanje in upravljanje, DSU) döntéshozatali folyamatban való hangsúlyos részvételére, érvei tehát kizárólag nem megbízható bizonyítékokon és hallomáson alapulnak. A megtámadott határozat egyáltalán nem tartalmaz indokolást az Elan többi tagjára vonatkozóan, amely tagok esetében a Bizottság csupán párhuzamos magatartással kapcsolatos kifogást kívánt felróni. A felperes szerint a Bizottság által a megtámadott határozatban felhozott érvek semmilyen módon nem képeznek arra utaló jeleket, amelyek — a Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlatának megfelelően — az állami hatóságoknak az Elan újratőkésítésére irányuló intézkedés 2008-ban történt elfogadásában való részvételét jeleznék.

               2.

               Második jogalap: a Bizottság a megtámadott határozatban tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és jelentős mértékben megsértette az eljárást, mivel tévesen értékelte a tényeket, továbbá hiányosan és/vagy tévesen indokolta a szóban forgó határozatot annak megállapítását illetően, hogy felróható-e a Szlovén Köztársaságnak az Elan újratőkésítésére irányuló 2008-as intézkedés a piacgazdasági magánbefektető elve szerint nem volt megengedhető, ami miatt tehát az Elan számára szelektív előnyt biztosítottak.
               A felperes keresetében azzal érvel, hogy az Elan újratőkésítésére irányuló 2008-as intézkedést nem a körültekintő piacgazdasági magánbefektető elvének megfelelően hajtották végre, mivel a tagok az újratőkésítési intézkedésre irányuló döntéshozatal során a vállalkozás olyan értékelésére alapozták döntésüket, amely értékelésben lényeges szempontnak tekintették az Elan kereskedelmi teljesítményének hanyatlását a 2007/2008-as téli időszak nagyobb részében, majd pedig 2008 első negyedévében is. A kereskedelmi tevékenységek hanyatlása 2008-ban nem is volt annyira drasztikus, hogy érintse a vállalkozás becsült értékének megbízhatóságát. A tagok döntésüket egy olyan vállalkozás rég meglévő részvényeseiként hozták, amely vállalkozás csupán átmenetileg szembesült nehézségekkel, és amely hosszú időszakon keresztül volt képes nemcsak hogy túlélni, de több alkalommal nyereségesnek lenni a piacon. A megtámadott határozatban a Bizottság nem tette elég egyértelművé, hogy a vállalkozás értékét miért szelektíven vették figyelembe, ekként pedig miért jártak el önkényesen.


title: C-486/14. sz. ügy: A Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Németország) által 2014. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Piotr Kossowski elleni büntetőeljárás

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/18

      A Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Németország) által 2014. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Piotr Kossowski elleni büntetőeljárás
      (C-486/14. sz. ügy)
      (2015/C 016/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Piotr Kossowski

         Másik fél az eljárásban: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A szerződő felek által az SVE (1) megerősítésekor kinyilvánított, az SVE 55. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti fenntartások – nevezetesen a Németországi Szövetségi Köztársaság által a megerősítő okirat letétbe helyezésekor kinyilvánított, a) pont szerinti fenntartás a tekintetben, hogy az 54. cikket magára nézve nem tekinti kötelezőnek, „ha a külföldi ítélettel elbírált cselekmény részben vagy egészben a saját területén történt” – a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló, az 1997. október 2-i Amszterdami Szerződéshez csatolt schengeni jegyzőkönyvet követően is fennmaradnak-e a Lisszaboni Szerződéshez csatolt schengeni jegyzőkönyv révén; e kivételek esetében a Charta (2) 50. cikkének az 52. cikk (1) bekezdése értelmében vett arányos korlátozásairól van-e szó?

                  2)

                  Amennyiben nem:
                  Úgy kell-e értelmezni a kétszeres büntetés, illetve a kétszeres eljárás alá vonás SVE 54. cikkében és Charta 50. cikkében szereplő tilalmát, hogy azzal ellentétes a gyanúsítottal szemben valamely tagállamban – jelen esetben a Németországi Szövetségi Köztársaságban – indított büntetőeljárás, ha a vele szemben valamely másik tagállamban – jelen esetben Lengyelországban – indított nyomozást az ügyészség – magatartási szabályok előírása nélkül és részletes nyomozás nélkül – ténybeli okokból, megalapozott gyanú hiányában megszünteti, és csak akkor indíthatja meg újra, ha lényeges, addig ismeretlen körülmények válnak ismertté, anélkül azonban, hogy konkrétan fennállnának ilyen új körülmények?

         (1)  A Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, 1990. június 19-i Egyezmény (a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló Egyezmény) (HL 2000. L 239., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 2. kötet, 9. o.).

         (2)  Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2014. C 326., 391. o.).


title: C-464/05. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2007. október 25-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Maria Geurts, Dennis Vogten kontra Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat (EK 43. és EK 56. cikk – Nemzeti adószabályozás – Öröklési illetékek – Családi tulajdonban lévő társaság – Mentesség – Feltételek – Bizonyos számú munkavállalónak a tagállam valamely régiójában történő foglalkoztatása)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/11

         A Bíróság (negyedik tanács) 2007. október 25-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Maria Geurts, Dennis Vogten kontra Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   (C-464/05. sz. ügy) (1)

   (EK 43. és EK 56. cikk - Nemzeti adószabályozás - Öröklési illetékek - Családi tulajdonban lévő társaság - Mentesség - Feltételek - Bizonyos számú munkavállalónak a tagállam valamely régiójában történő foglalkoztatása)
   (2007/C 315/17)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Maria Geurts, Dennis Vogten

      Alperesek: Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rechtbank van Eerste Aanleg Hasselt – Az EK 43. és 56. cikkének értelmezése – Egy tagállam régiójában indított, másik tagállam családi társaságának üzletrészeit vagy az ilyen társasággal szembeni követeléseket tartalmazó hagyatéki eljárás – Arra az esetre előírt mentesítés az örökösödési adó alól, ha a nevezett vállalkozás a halált megelőző három évben legalább öt munkavállalót foglalkoztatott teljes időben ebben a régióban
   Rendelkező rész
   Érvényes igazolás hiányában ellentétes az EK 43. cikkel valamely tagállamnak az öröklési illetékre vonatkozó adójogi szabályozása, amely kizárja a családi vállalkozásoknak biztosított, ezen illeték alóli mentességből azokat a vállalkozásokat, amelyek az örökhagyó halálának időpontját megelőző három évben legalább öt munkavállalót foglalkoztattak valamely másik tagállamban, miközben mentességet biztosít, ha a munkavállalók foglalkoztatására az előbbi tagállam valamely régiójában került sor.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: T-536/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. április 17-i végzése – Microsoft kontra OHMI – Softkinetic Software (KINECT)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/42

         A Törvényszék 2015. április 17-i végzése – Microsoft kontra OHMI – Softkinetic Software (KINECT)
   (T-536/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 205/56)
   Az eljárás nyelve: angol
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 377., 2013.12.21.


title: T-241/14. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-83/12. sz., Bodson és társai kontra EBB ügyben 2014. február 12-én hozott ítélete ellen Jean-Pierre Bodson és társai által 2014. április 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/18

         A Közszolgálati Törvényszék F-83/12. sz., Bodson és társai kontra EBB ügyben 2014. február 12-én hozott ítélete ellen Jean-Pierre Bodson és társai által 2014. április 22-én benyújtott fellebbezés
   (T-241/14. P. sz. ügy)
   2014/C 223/23
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luxemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Franciaország); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Franciaország); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg); Manuel Sutil (Luxembourg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) és Henry von Blumenthal (Bergem, Luxemburg) (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank

      Kérelmek

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke F-83/12. sz. ügyben 2014. február 12-én hozott ítéletét;

               —

               következésképpen adjon helyt a fellebbezők által az első fokú eljárásban előterjesztett kereseti kérelmeknek, vagyis:

                           —

                           semmisítse meg azon határozatokat, amelyek az igazgatótanács 2010. december 14-i, valamint az igazgatási bizottság 2010. november 9-i és 2011. november 16-i határozatai alapján az új teljesítményrendszer szerinti jutalmat alkalmazták a felperesekre; az erre vonatkozó egyedi határozatok a 2012 áprilisi illetményelszámolásokban szerepeltek, amelyeket legkorábban 2012. április 22-én hoztak az érdekeltek tudomására;

                           —

                           következésképpen,

                                       —

                                       kötelezze az alperest a korábbi jutalomrendszerhez képest az igazgatótanács 2010. december 14-i, valamint az igazgatási bizottság 2010. november 9-i és 2011. november 16-i határozataiból eredő illetménykülönbözet megfizetésére; e különbözet után pedig 2012. április 22-től az összeg teljes kiegyenlítéséig késedelmi kamat megfizetésére, amely kamat mértékét az EKB által használt kamatlábat 3 ponttal meghaladó szinten rögzítse;

                                       —

                                       kötelezze az alperest a vásárlóerő csökkenése miatt keletkezett kár megtérítésére, amely kár mértékét méltányosan és ideiglenesen a felperesek havi illetményének 1,5 %-ára becsülik;

                           —

                           adott esetben, amennyiben az alperes azokat maga nem nyújtaná be, pervezető intézkedések keretében kötelezze az alperest az alábbi dokumentumok benyújtására:

                                       —

                                       az EBB igazgatótanácsa 2011. december 13-i üléséről készült jegyzőkönyv;

                                       —

                                       az emberi erőforrások szervezeti egység által kidolgozott, 2011. június 22-i (RH/P&O/2011-119), 2011. október 20-i (RH/P&O/2011-74) és 2012. január 25-i projektek;

                           —

                           az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére;

               —

               az alperest kötelezze az első- és másodfokú eljárásban felmerült valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés alátámasztása érdekében a fellebbezők négy jogalapra hivatkoznak:

               1.

               Első jogalap: eljárási szabálytalanság, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék megtagadta a felperesek által indítványozott pervezető intézkedések elrendelését.

               2.

               Második jogalap: a szerződésen alapuló alkalmazási jogviszony és a személyzeti szabályzaton alapuló alkalmazási jogviszony közötti jellegbeli eltérés megsértése, az alkalmazási jogviszony alapvető feltételeinek megsértése, a megállapodási jegyzőkönyv jogi minősítésének megsértése, az iratanyag elferdítése, valamint a Közszolgálati Törvényszéket terhelő indokolási kötelezettség megsértése.

               3.

               Harmadik jogalap: a szerzett jogok és a jogos bizalom megsértése, valamint az indokolási kötelezettség megsértése.

               4.

               Negyedik jogalap: a jogbiztonság elvének, továbbá a visszaható hatály tilalmának és az előreláthatóságnak a megsértése, valamint a gondoskodási kötelezettség és az indokolási kötelezettség megsértése.

               5.

               Ötödik jogalap: a nyilvánvaló mérlegelési hiba felülvizsgálatának megsértése és az iratanyag elferdítése.


title: C-503/09. sz. ügy: Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Egyesült Királyság) által 2009. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Lucy Stewart kontra Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/23

         Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Egyesült Királyság) által 2009. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Lucy Stewart kontra Secretary of State for Work and Pensions
   (C-503/09. sz. ügy)
   2010/C 37/28
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lucy Stewart.

      Alperes: Secretary of State for Work and Pensions.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A rövid távú fiatalkori rokkantsági ellátás jellegű ellátás az 1408/71 rendelet (1) értelmében betegségbiztosítási ellátásnak vagy rokkantsági ellátásnak minősül?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz értelmében az ilyen ellátás betegségbiztosítási ellátásnak tekintendő:

                           a)

                           Azon személy, aki — mint a felperes anyja — nyugdíjba menetele következtében végérvényesen befejezett minden munkavállalói vagy önálló vállalkozói tevékenységet mégis a 19. cikk alkalmazásában „munkavállalónak” tekintendő a korábbi munkavállalói vagy önálló vállalkozói tevékenysége alapján, vagy a 27-34. cikk (nyugdíjasok) tartalmazza az esetében alkalmazandó szabályokat?

                           b)

                           Azon személy, aki — mint a felperes apja — 2001 óta nem végzett semmilyen munkavállalói vagy önálló vállalkozói tevékenységet, mégis a 19. cikk alkalmazásában „munkavállalónak” tekintendő a korábbi munkavállalói vagy önálló vállalkozói tevékenysége alapján?

                           c)

                           A felperest „nyugdíjasnak” kell-e tekinteni a 28. cikk alkalmazásában az 1408/71 rendelet 95b. cikke szerint kapott ellátás megítélése alapján, azon tények ellenére, melyek szerint: (i) az érintett felperes az 1408/71 rendelet 1. cikke a) pontjának értelmében sosem volt munkavállaló; (ii) a felperes nem érte még el az államilag meghatározott nyugdíjkorhatárt; és (iii) a felperes csupán mint családtag tartozik az 1408/71 rendelet személyi hatálya alá?

                           d)

                           Amennyiben egy nyugdíjas az 1408/71 rendelet 28. cikke hatálya alá tartozik, e nyugdíjas családtagja, aki mindig is a nyugdíjas személlyel együtt élt, ugyanabban az államban, mint a nyugdíjas, igényelhet-e a 28. cikk (2) bekezdésében meghatározott illetékes intézménytől a 29. cikkel együtt olvasott 28. cikk (1) bekezdése értelmében pénzbeli betegségbiztosítási ellátást, ha az ilyen ellátás (amennyiben jár) a családtagok (és nem a nyugdíjas) számára fizetendő?

                           e)

                           Amennyiben alkalmazandó (a fenti (a), illetve (d) kérdésre adott válaszok értelmében), az 1408/71 rendelet 19. és/vagy 28. cikkével összhangban van-e a nemzeti társadalombiztosítási jog egy olyan feltételének alkalmazása, amely betegségbiztosítási ellátásra való jogosultság először történő megszerzését azokra korlátozza, akik egy meghatározott korábbi időszakon belül megfelelő ideig tartózkodtak az illetékes tagállamban?

               3.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz értelmében az ilyen ellátás rokkantsági ellátásnak tekintendő, az 1408/71 rendelet „az egy vagy több tagállam jogszabályai szerint megszerzett” ellátásokra hivatkozó 10. cikkének megfogalmazása azt jelenti, hogy a tagállamok továbbra is jogosultak az 1408/71 rendelet alapján az ilyen rokkantsági ellátásra való jogosultság először történő megszerzését olyan feltételekhez kötni, amelyek a tagállamban való lakóhelyen, vagy a tagállamban való, megfelelő időtartamú korábbi tartózkodás bizonyításán alapulnak, oly módon hogy a felperes nem igényelheti először egy másik tagállamból az ellátásra való jogosultságot?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 176., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 240. o.)


title: T-241/03. sz. ügy: A Elsőfokú Bíróság  2006. május 17-i  végzése – Marcuccio kontra Bizottság ( Tisztviselők – Újrabeosztás – Szolgálati lakás – A felperes személyes holmijának elszállítását elrendelő határozat – Megsemmisítés iránti kereset – Kártérítési kereset – Sérelmet okozó aktus – Elfogadhatatlanság )

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/32

         A Elsőfokú Bíróság 2006. május 17-i végzése – Marcuccio kontra Bizottság
   (T-241/03. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Újrabeosztás - Szolgálati lakás - A felperes személyes holmijának elszállítását elrendelő határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Kártérítési kereset - Sérelmet okozó aktus - Elfogadhatatlanság”)
   (2006/C 178/59)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: L. Garofalo ügyvéd)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. de March és C. Bernardis-Kayser meghatalmazottak, segítőjük A. Dal Ferro ügyvéd)
   Tárgy
   Egyrészt a felperes személyes holmijának korábbi angolai szolgálati lakásából történő elszállítását elrendelő 2002. október 15-i feljegyzés megsemmisítése, másrészt az említett feljegyzésben foglaltakkal a felperesnek állítólag okozott károk megtérítése iránti kérelem.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi saját költségei és a Bizottság költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 200., 2003.8.23.


title: C-265/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. április 20-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa kontra Autorità per l'energia elettrica e il gas (2003/55/EK irányelv — A földgáz belső piaca — A földgáz ellátási árára vonatkozó állami beavatkozás 2007. július 1-je után — A gázágazatban működő vállalkozások közszolgáltatási kötelezettségei)

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/6

      A Bíróság (nagytanács) 2010. április 20-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa kontra Autorità per l'energia elettrica e il gas
      (C-265/08. sz. ügy) (1)

      (2003/55/EK irányelv - A földgáz belső piaca - A földgáz ellátási árára vonatkozó állami beavatkozás 2007. július 1-je után - A gázágazatban működő vállalkozások közszolgáltatási kötelezettségei)
      (2010/C 161/07)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa

         Alperes: Autorità per l'energia elettrica e il gas

         Tárgy

      A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 176., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet 2. kötet 230. o.) 3. cikke (2) bekezdésének és 23. cikkének értelmezése — A belföldi fogyasztók számára történő földgázellátás árának rögzítését előíró nemzeti szabályozás.

         Rendelkező rész

      A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével és 23. cikkének (1) bekezdésével nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló, olyan nemzeti szabályozás, amely 2007. július 1-je után lehetővé teszi a földgázellátás árszínvonalának meghatározását olyan „referenciaárak” meghatározása útján, mint amelyek az alapügyben szerepelnek, azzal a feltétellel, hogy e beavatkozás:

                  —

                  arra irányuló általános gazdasági érdeket követ, hogy a földgázellátás ára a végső fogyasztók számára méltányos szinten maradjon, tekintettel arra az egyensúlyra, amelyet a földgázágazat helyzetét figyelembe véve a tagállamoknak kell megteremteniük a liberalizációra irányuló cél és a végső fogyasztó védelmének szükségességére irányuló, a 2003/55 irányelvben kitűzött cél között;

                  —

                  kizárólag olyan mértékben sértheti 2007. július 1-je után a földgázellátás árának szabad meghatározását, amennyiben ezen általános gazdasági érdekre irányuló cél megvalósítása érdekében szükséges, és — következésképpen — mindenképpen csak korlátozott ideig sértheti azt; és

                  —

                  világosan meghatározott, átlátható, megkülönböztetéstől mentes, ellenőrizhető, továbbá garantálja a fogyasztókhoz való hozzáférés egyenlőségét az Unió földgázipari vállalkozásai számára.

         (1)  HL C 236., 2008.9.13.


title: C-342/12. sz. ügy: A Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugália) által 2012. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Worten — Equipamentos para o Lar, SA kontra ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

text:
               29.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/21

         A Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugália) által 2012. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Worten — Equipamentos para o Lar, SA kontra ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho
   (C-342/12. sz. ügy)
   2012/C 295/37
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Worten — Equipamentos para o Lar, SA

      Alperes: ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 95/46/EK irányelv (1) 2. cikkét, hogy a munkaidő-nyilvántartás, azaz az egyes munkavállalók munkaideje kezdési és befejezési időpontjának feltüntetése, valamint a munkaközi szünet vagy a munkaidőn kívüli időszak nyilvántartása a személyes adatok fogalmába tartozik?

               2.

               Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a 95/46/EK irányelv 17. cikkének (1) bekezdése alapján a portugál államnak rendelkeznie kell-e a megfelelő technikai és szervezési intézkedésekről a személyes adatok véletlen vagy jogellenes megsemmisülés, véletlen elvesztés, megváltoztatás, jogosulatlan nyilvánosságra hozatal vagy hozzáférés elleni védelme érdekében, különösen, ha a feldolgozás közben az adatokat hálózaton keresztül továbbítják?

               3.

               Ugyanakkor az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a tagállam nem hoz semmilyen intézkedést a 95/46/EK irányelv 17. cikkének (1) bekezdésében foglaltak teljesítésére, és amikor a munkáltató, azaz ezen adatok kezelője ezen adatokra korlátozódó hozzáférést nyújtó olyan rendszert hoz létre, amely nem biztosítja a munkafeltételek ellenőrzésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság automatikus hozzáférését, úgy kell-e értelmezni az uniós jog elsőbbségének elvét, hogy a tagállam nem szankcionálhatja az említett munkáltatót e magatartásáért?

      (1)  A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.).


title: F-82/14. sz. ügy: 2014. augusztus 15 –én benyújtott kereset – Z. Z. kontra Európai Bizottság

text:
               3.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 388/32

         2014. augusztus 15 –én benyújtott kereset – Z. Z. kontra Európai Bizottság
   (F-82/14. sz. ügy)
   2014/C 388/42
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Z. Z. (képviselő: M. Cornacchia ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozat megsemmisítése, amely a felperest kizárja az EPSO/AST/126/2012 versenyvizsga alól abból az okból, hogy nem tájékoztatta a kiválasztó bizottságot arról, hogy e bizottság egyik tagjával rokoni kapcsolatban áll.

      Kereseti kérelmek

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2014. május 15–i határozatot, amellyel az EPSO/AST/126/12 versenyvizsga vizsgabizottsága, az EPSO levele útján és a felperes által előterjesztett 2014. január 31–i felülvizsgálati kérelemre adott válaszul, helyben hagyta a felperes EPSO/AST/126/2012 versenyvizsga alól történő kizárását;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezze a felperes által a fenti pontban hivatkozott határozat következtében elszenvedett, méltányosan és ideiglenesen 3  000 euróban meghatározott nem vagyoni kár megtérítésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.


title: C-14/13. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2013. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme — Gena Ivanova Cholakova kontra Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/9

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2013. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme — Gena Ivanova Cholakova kontra Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti
   (C-14/13. sz. ügy)
   2013/C 79/16
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gena Ivanova Cholakova

      Alperes: Osmo rayonno upravlenie pri Stolichna direktsiya na vatreshnite raboti.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az uniós jog által az uniós polgárok számára biztosított, a tagállamok területén való szabad mozgásra vonatkozó jog korlátaira tekintettel az UMSZ 21. cikk (1) bekezdését az EUMSZ 67. és EUMSZ 72. cikkel összefüggésben úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami nemzeti szabályozás, mint amely az alapügyben a Zakon za ministerstvoto na vatreshnite raboti (a belügyminisztériumról szóló törvény) 63. cikke (1) bekezdésének 5. pontja, amelynek értelmében a rendőrhatóság jogosult arra, hogy elrendelje egy tagállami állampolgárnak a maximum 24 órán át tartó fogva tartását annak érdekében, hogy megállapítsák a személyazonosságát egy olyan ellenőrzés alapján, amely tekintetében nem hivatkoznak a személyazonosság rendőrhatóságok által történő ellenőrzésére vonatkozóan az ezen tagállamban törvényben előírt tényállásra, és amely nem alapul kifejezetten bűncselekmény vagy szabálysértés megállapításán vagy megelőzésén, vagy a közrend vagy a belbiztonság védelmén?

               2.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 52. cikkének (1) bekezdéséből — a Charta 6. cikkén és 45. cikkének (1) bekezdésn alapuló jogkorlátozással összefüggésben, valamint az önkényesség és a természetes személyek magánéletébe való aránytalan beavatkozás elleni védelemre vonatkozó elvvel összhangban — az következik-e, hogy e rendelkezéssel nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, mint amilyen az alapügyben a Zakon za ministerstvoto na vatreshnite raboti)a belügyminisztériumról szóló törvény) 63. cikke (1) bekezdésének 5. pontja a maximum 24 órán át tartó rendőrségi fogvatartás vonatkozásában, ha a tagállami állampolgár személyazonosságát nem lehetséges megállapítani a jogszabályokban előírt módokon, és amely az említett fogvatartást a következő feltételekkel teszi lehetővé:

                           A.

                           az intézkedés elrendelése a rendőrhatóság mérlegelési jogkörébe tartozik, ha a személyazonosságot személyazonossági dokumentum, egy más, azonosított személy, vagy más megbízható eszköz útján nem lehet megállapítani;

                           B.

                           a rendelkezés nem írja elő a személyazonosság megállapítása szükségességének az értékelését, ideértve különösen a rendőrhatóság jogszabályban előírt jogköre gyakorlása szükségességének az értékelését pontos tények, vagy az érintett személy egyedi magatartása alapján;

                           C.

                           a személyazonosság megállapítása nem kapcsolódik kifejezetten olyan tényálláshoz, amelynek megvalósulása esetén a jogszabályok lehetővé teszik a személyazonosság megállapítására vonatkozó intézkedések megtételét, és az lehetséges pusztán az információs rendszer egyszerű ellenőrzése vagy az azonosítási intézkedésen kívüli egyéb megbízható eszköz útján is;

                           D.

                           a rendelkezés jogszerű alkalmazásának a bírósági felülvizsgálata csupán a rendelkezésben előírt feltételek megvalósulása esetén lehetséges, mivel mérlegelés útján gyakorolt hatáskörről van szó?


title: T-142/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. július 11-i ítélete — Aventis Pharmaceuticals kontra OHIM — Fasel (CULTRA) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A CULTRA közösségi ábrás védjegy bejelentése — A SCULPTRA korábbi nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/29

         A Törvényszék 2013. július 11-i ítélete — Aventis Pharmaceuticals kontra OHIM — Fasel (CULTRA)
   (T-142/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A CULTRA közösségi ábrás védjegy bejelentése - A SCULPTRA korábbi nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 252/47
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (Bridgewater, Egyesült Államok) (képviselő: R. Gilbey, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: F. Mattina meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fasel Srl (Bologna, Olaszország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az Aventis Pharmaceuticals, Inc. és a Fasel Srl közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. január 26-án hozott határozata (R 2478/2010–1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2012. január 26-án hozott határozatát (R 2478/2010-1) hatályon kívül helyezi.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az OHIM saját költségein felül viseli az Aventis Pharmaceuticals, Inc. részéről a fellebbezési tanács és a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségeket.

      (1)  HL C 165., 2012.6.9.


title: C-337/05. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. április 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Árubeszerzésre irányuló közbeszerzések – 77/62/EGK és 93/36/EGK irányelv – Közbeszerzési szerződések hirdetmény előzetes közzététele nélkül történő odaítélése – Versenyeztetés hiánya – Agusta és Agusta Bell helikopterek)

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/2

         A Bíróság (nagytanács) 2008. április 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-337/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Árubeszerzésre irányuló közbeszerzések - 77/62/EGK és 93/36/EGK irányelv - Közbeszerzési szerződések hirdetmény előzetes közzététele nélkül történő odaítélése - Versenyeztetés hiánya - Agusta és Agusta Bell helikopterek)
   (2008/C 128/03)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Recchia és X. Lewis meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: I. M. Braguglia meghatalmazott, G. Fiengo avvocato dello Stato)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/36/EGK tanácsi irányelv (HL L 199., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 110. o.) és az 1976. december 21-i 77/62/EGK tanács irányelv – Olyan indokok fennállása bizonyításának elmulasztása, amelyek lehetővé teszik az ajánlatkérő számára, hogy hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljáráshoz folyamodjon – „Agusta” és „Agusta Bell” helikopterek beszerzése az erdőőrség, a parti őrség, a csendőrség, stb. számára
   Rendelkező rész

               1)

               Az Olasz Köztársaság – mivel olyan, már régóta létező és mind a mai napig fenntartott gyakorlatot folytat, hogy az Agusta és Agusta Bell helikoptereknek az olasz állam több katonai és civil testülete igényeinek kielégítése céljából történő beszerzésére irányuló közbeszerzési szerződéseket, bármiféle versenyeztetési eljárás nélkül, közvetlenül az Agusta SpA vállalkozásnak ítéli oda, és különösen az 1997. október 13-i 97/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/36/EGK tanácsi irányelvben, valamint korábban az 1980. július 22-i 80/767/EGK tanácsi irányelvvel és az 1988. március 22-i 88/295/EGK tanácsi irányelvvel módosított és kiegészített, az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1976. december 21-i 77/62/EGK tanácsi irányelvben előírt eljárások figyelmen kívül hagyásával – nem teljesítette az ezen irányelvekből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 281., 2005.11.12.


title: C-238/15. sz. ügy: A tribunal administratif (Luxemburg) által 2015. május 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga kontra Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/9

         A tribunal administratif (Luxemburg) által 2015. május 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga kontra Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (C-238/15. sz. ügy)
   (2015/C 254/12)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Alperes: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Igazolható-e a luxemburgi állam által hivatkozott oktatáspolitikai és költségvetési politikai megfontolásokkal a loi du 22 juin 2000 concernant l’aide financière de l’État pour études supérieures-be (a felsőoktatási tanulmányokhoz nyújtott állami pénzügyi támogatásokról szóló, 2000. június 22-i törvény) a 2013. július 19-i törvénnyel beiktatott 2bis. cikk által a Luxemburgi Nagyhercegségben lakóhellyel nem rendelkező tanulókra vonatkozóan bármilyen egyéb kapcsoló tényezőnek, azaz annak figyelmen kívül hagyásával előírt feltétel, hogy e tanulók olyan munkavállalók gyermekei, akiket a pénzügyi támogatás kérelmezésének időpontjában már legalább öt éve megszakítás nélkül Luxemburgban foglalkoztattak vagy ott folytatták tevékenységüket, valamint e feltétel megfelelő és arányos-e a kitűzött cél, vagyis annak vonatkozásában, hogy ösztönözze a felsőfokú végzettséggel rendelkező személyek arányának növelését, arra törekedve, hogy e személyek, miután éltek a szóban forgó támogatási rendszer által – adott esetben külföldön folytatott – tanulmányaik finanszírozása céljából nyújtott lehetőséggel, visszatérjenek Luxemburgba annak érdekében, hogy az így megszerzett ismereteiket e tagállam gazdasága fejlesztésének szolgálatába állítsák?


title: C-78/09. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. szeptember 24-i végzése — Compagnie des bateaux mouches SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Jean-Noël Castanet (Fellebbezés — Közösségi védjegy — A BATEAUX MOUCHES szóvédjegy — A lajstromozás megtagadása — A megkülönböztető képesség hiánya)

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/18

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. szeptember 24-i végzése — Compagnie des bateaux mouches SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Jean-Noël Castanet
   (C-78/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - A BATEAUX MOUCHES szóvédjegy - A lajstromozás megtagadása - A megkülönböztető képesség hiánya)
   2010/C 24/29
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Compagnie des bateaux mouches SA (képviselő: G. Barbaut ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott), Jean-Noël Castanet (képviselő: J.-P. Sulzer ügyvéd)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-365/06. sz., Bateaux mouches kontra OHIM ügyben 2008. december 10-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélettel az Elsőfokú Bíróság elutasította a fellebbező által az OHIM első fellebbezési tanácsának 2006. szeptember 7-i, a „BATEAUX MOUCHES” közösségi szóvédjegy törlése iránti eljárással kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott keresetet — A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése — Az ítélkezési gyakorlat által kialakított szempontok Bíróság általi helytelen értelmezése — Megkülönböztető képesség hiánya

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Compagnie des bateaux mouches SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: T-440/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. január 14-i végzése – Premo kontra OHIM – Prema Semiconductor (PREMO)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/60

         A Törvényszék 2016. január 14-i végzése – Premo kontra OHIM – Prema Semiconductor (PREMO)
   (T-440/14. sz. ügy) (1)

   (2016/C 098/77)
   Az eljárás nyelve: angol
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 315., 2014.9.15.


title: C-641/11. sz. ügy: 2011. december 14-én benyújtott kereset — Az Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               25.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 58/5

         2011. december 14-én benyújtott kereset — Az Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-641/11. sz. ügy)
   2012/C 58/06
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: az Európai Bizottság (képviselők: G. Rozet és L. Pignataro meghatalmazottak)

      Alperes: az Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság

               —

               mivel fenntartotta a 752/1976. sz. köztársasági elnöki rendelet 12. cikkében előírt, a jelöltekre vonatkozóan Bolzano tartományban legalább két éve meglévő lakóhelyen alapuló elsődleges kiválasztási szempont bevezetését, nem teljesítette az EUMSZ 45. cikkből, valamint a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetével a Bizottság a jelöltekre vonatkozóan Bolzano tartományban (Trentino Alto Adige) legalább két éve meglévő lakóhelyen alapuló elsődleges kiválasztási szempont bevezetését kifogásolja, amely kritérium ellentétes az EUMSZ 45. cikkből, valamint a 492/2011/EU rendelet 3. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségekkel. A Bizottság ugyanis emlékeztet arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében az EUMSZ 45. cikk az egyenlő bánásmód nemcsak az állampolgárság alapján történő nyilvánvaló hátrányos megkülönböztetést tiltja, de minden rejtett módon való hátrányos megkülönböztetést is, amelyek egyéb megkülönböztető kritériumok alkalmazása által végül ténylegesen ugyanarra az eredményre vezetnek (lásd többek között a C-237/94. sz. O’Flynn-ügyben 1996. május 26-án hozott ítélet [EBHT 1996., I-2617. o.] 17. pontját. Ez vonatkozik többek között a lakóhelyen alapuló megkülönböztetést alkalmazó intézkedésre.
   A 2010. augusztus 6-i indokolással ellátott véleményre adott válaszukban az olasz hatóságok elismerték, hogy „[e]lőfordulhat, hogy a 752/1976. sz. köztársasági elnöki rendelet 12. cikkében szereplő kikötés a közvetett hátrányos megkülönböztetés elemeit tartalmazza, ekként pedig ellentétes az EUMSZ 45. cikkel”, valamint hogy „[e] probléma megoldása érdekében természetesen módosítani fogják a cikk szövegét”. A Bizottság azonban mindezidáig nem kapott semmiféle tájékoztatás a szóban forgó módosításra vonatkozóan, ennélfogva pedig úgy véli, hogy a lakóhellyel összefüggésben a 752/1976. sz. köztársasági elnöki rendelet 12. cikkében előírt, követelmény még mindig hatályban van.

      (1)  HL L 141., 1. o.


title: A Bíróság ítélete (2014. szeptember 24.) az E-5/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EGT-állam általi elmulasztása – Az Európai Parlament és a Tanács 2008. november 19-i 2008/98/EK irányelve a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről)

text:
               23.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/8

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2014. szeptember 24.)
   az E-5/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének EGT-állam általi elmulasztása – Az Európai Parlament és a Tanács 2008. november 19-i 2008/98/EK irányelve a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről)
   (2015/C 131/08)
   Az E-5/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy mivel Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás („EGT-megállapodás”) XX. melléklete V. fejezetének 32ff. pontjában hivatkozott jogi aktus, nevezetesen az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével a megállapodáshoz igazított, a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívüli helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket, vagy azokról nem tájékoztatta haladéktalanul az EFTA Felügyeleti Hatóságot, így nem teljesítette az irányelv 40. cikkében és az EGT-megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó-bíró) bírákból álló Bíróság 2014. szeptember 24-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság megállapítja, hogy:

               1.

               Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás V. melléklete XX. fejezetének 32ff. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 98. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a hivatkozott jogi aktus 40. cikke, valamint az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-211/08. sz. ügy: 2008. június 4-én benyújtott kereset – Putters International kontra Bizottság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/31

         2008. június 4-én benyújtott kereset – Putters International kontra Bizottság
   (T-211/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/54)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Putters International NV (Cargovil, Belgium) (képviselő: K. Platteau ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy:

               —

               semmisítse meg a határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a felperes megsértette az EK 81. cikk (1) bekezdését, mivel ő és más vállalkozások Belgiumban a nemzetközi költöztetési szolgáltatások árait közvetlenül és közvetetten rögzítették, egymás között felosztották e piac egy részét, és befolyásolták az ajánlattételi eljárást;

               —

               semmisítse meg a határozat 2. cikkét annyiban, amennyiben az vele szemben 3 955 000 eurós bírságot szab ki;

               —

               abban az esetben, ha az Elsőfokú Bíróság szükségesnek tartja bírság kiszabását a felperessel szemben, az EK 229. cikk és az 1/2003 rendelet 31. cikke szerinti korlátlan felülvizsgálati jogköre keretében olyan bírságot állapítson meg, amely jelentősen a Bizottság által megállapított összeg alatt van;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes az EK-Szerződés 81. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott 2008. március 11-i C(2008) 926 végl. bizottsági határozat (COMP/38.543 – Nemzetközi költöztetési szolgáltatások ügy) megsemmisítését kéri.
   Először is a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amikor megállapítja, hogy a felperes olyan összetett és megerősített kartellben vett részt, amely Belgiumban a nemzetközi költöztetési szolgáltatások árainak közvetlen és közvetett rögzítésére, e piac egy részének a kartellben résztvevők közötti felosztására és az ajánlattételi eljárás befolyásolására irányult. A felperes valójában csak azon gyakorlatokban vett részt, amelyek a jutalékokat és a látszat árajánlatokat érintették, és ezekben is csak nagyon elszórtan.
   Másodszor a Bizottság megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét, mivel a bírság alapösszegének kiszámításakor – a felperes által elkövetett jogsértések számára és jellegére, valamint az érintett piacra való hatásukra tekintet nélkül – a nemzetközi költöztetési szolgáltatásokkal elért teljes forgalmat vette figyelembe.
   Harmadszor a Bizottság megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét azáltal, hogy a bírság kiszámításakor – a kartellben résztvevők szerepére és az általuk folytatott gyakorlatok jellegére tekintet nélkül – nem tesz különbséget a résztvevők között, hanem a jogsértés súlyát és az elrettentéshez szükséges kiegészítő összeget illetően mindegyikük esetében ugyanazon százalékot alkalmazza.
   Negyedszer a Bizottság megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét amikor egy olyan korlátozott szerepet játszó résztvevővel szemben, mint a felperes, a legmagasabb megengedett bírságot szabja ki.
   Ötödször és végül a felperes azt rója a Bizottság terhére, hogy megsértette a bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód elvét, és hibás mérlegelést végzett, mivel a felperes javára nem állapított meg enyhítő körülményeket.


title: F-18/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2014. április 30-i végzése – Lecolier kontra Bizottság

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/65

         A Közszolgálati Törvényszék 2014. április 30-i végzése – Lecolier kontra Bizottság
   (F-18/14. sz. ügy)
   2014/C 421/100
   Az eljárás nyelve: francia
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.


title: T-471/08. sz. ügy: 2008. október 23-án benyújtott kereset – Toland kontra Parlament

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/37

         2008. október 23-án benyújtott kereset – Toland kontra Parlament
   (T-471/08. sz. ügy)
   (2009/C 32/72)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Ciarán Toland (Dublin, Írország) (képviselők: A. Burke Solicitor, E. Regan SC)

      Alperes: Európai Parlament
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Parlament képviselőjének és elnökhelyettesének, Dianna Wallisnak a Ciarán Tolanddal szemben 2008 augusztus 11-én hozott A(2008) 10636 számú határozatát, abban a részében, amelyben megtagadta a felperes hozzáférését az Európai Parlament belső könyvvizsgálói szolgálatának „a parlamenti asszisztensi juttatások ellenőrzéséről” szóló, 2008. január 9-i 06/02. számú belső könyvvizsgálói jelentéséhez;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet, hogy biztosítsa a felperes hozzáférését az Európai Parlament belső könyvvizsgálói szolgálatának „a parlamenti asszisztensi juttatások belső ellenőrzéséről” szóló, 2008. január 9-i 06/02. számú belső könyvvizsgálói jelentéséhez;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet a felperes oldalán felmerülő eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes 2008. június 11-én kérte az Európai Parlamenttől az Európai Parlament belső könyvvizsgálói szolgálatának 2006. éves jelentéséhez való hozzáférést, beleértve azt a 16 jelentést is, amelyekre az Európai Parlament 2008. április 22-i határozatának 24. pontja hivatkozik. A 2008. június 23-i iratban a felperesnek részben lehetővé tették a hozzáférést a jelentések egyikéhez, a 07/01 belső könyvvizsgálói jelentéshez. A felperes megerősítő kérelmet nyújtott be a 1049/2001 rendelet (1) 7. cikkének (2) bekezdése alapján a 16 jelentéshez való teljes körű hozzáférés iránt. A 2008. augusztus 11-i iratban, amelyről a felperes 2008. augusztus 20-án szerzett tudomást, az Európai Parlament elnökhelyettese úgy döntött a kérelemről, hogy 13 belső jelentéshez teljes mértékben és további két jelentéshez részben biztosítja a hozzáférést, míg egy jelentés vonatkozásban a hozzáférést megtagadta.
   A felperes az EK 230. cikk és a 1049/2001 rendelet alapján benyújtott keresetében kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg részben a 2008. augusztus 11-i A(2008) 10636 határozatot, amennyiben abban a belső könyvvizsgálói szolgálat 06/02. számú „a parlamenti asszisztensi juttatások belső ellenőrzéséről” szóló jelentéséhez való hozzáférés iránti kérelmét elutasították.
   A felperes előadja, hogy a megtámadott határozat abban a mértékben nyilvánvaló jogi és ténybeli hibában szenved, aránytalan és nem tartalmaz indokolást, amennyiben

               a)

               nem tartalmaz olyan indokot, amely a hozzáférés megtagadását jogilag igazolja;

               b)

               a jogszabályokat figyelmen kívül hagyva olyan mérlegelést végzett, amelyre nincs joga;

               c)

               nem tartalmaz olyan indokot, amely a hozzáférés megtagadását a 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdése vagy 4. cikkének (3) bekezdése szerint igazolná;

               d)

               nem vizsgálta, hogy fennáll-e olyan nyomós közérdek, amely az elutasítási okot esetlegesen megelőzi;

               e)

               az elnökhelyettes elmulasztotta annak megállapítását, hogy a demokrácia érdekei, a nyitottság és az átláthatóság olyan nyomós közérdeknek minősülnek, amelyek az elutasítási okot megelőzik;

               f)

               elismerte, hogy a belső könyvvizsgálói jelentés ajánlásokat tett cselekvési tervek végrehajtására a jogalkotási eljárásban, illetve elmulasztotta annak megállapítását, hogy a demokrácia érdekei, a nyitottság és az átláthatóság a jogalkotási eljárásban az állampolgári részvétel olyan kérdései, amelyek a közzétételt megalapozó nyomós közérdeknek minősülnek.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű külön kiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-335/12. sz. ügy: 2012. július 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               6.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/14

         2012. július 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-335/12. sz. ügy)
   2012/C 303/27
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: A. Caeiros meghatalmazott)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság — mivel a portugál hatóságok megtagadták 785 078,50 eurónak a Portugália Európai Közösséghez való csatlakozása nyomán keletkezett, nem exportált cukor többletkészleteit terhelő díj fejében való rendelkezésre bocsátását — nem teljesítette az EK 10. cikkből, a csatlakozási okmány (1) 254. cikkéből, a 85/257/EGK, Euratom határozat (2) 7. cikkéből, az 579/86/EGK rendelet (3) 4., 7. és 8. cikkéből, az 1697/79/EGK rendelet (4) 2. cikkéből, valamint az 1552/89/EGK, Euratom rendelet (5) 2., 11. és 17. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A portugál hatóságok által közölt információk szerint a William Hinton & Sons vállalkozás nem szolgáltatott bizonyítékot a birtokában lévő cukor többletkészleteinek kiviteléről. 1990. december 3-án az említett hatóságok arról értesítették a vállalkozást, hogy 785 078,50 euró járulékos összeget kell fizetnie. A vállalkozás e határozattal szemben keresetet terjesztett a Supremo Tribunal Administrativo elé, amely több kérdést terjesztett előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé. A Bíróság 2001. október 11-én a William Hinton & Sons ügyben (6) végzést hozott, amelyben megállapította, hogy az említett kérdések „a William Hinton & Sons L.da […] és a Fazenda Pública között a William Hinton cukorból fennálló többletkészleteit terhelő díj beszedésének […] tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében [merültek fel]”. 2002. május 8-án a Supremo Tribunal Administrativo megsemmisítette a járulékos összeg kivetését, mivel annak kivetését olyan időpontban közölték, amikor már bekövetkezett az elévülés.
   Úgy tűnik, hogy a Bíróság későbbi ítélkezési gyakorlata — a T-240/02. sz., Koninklijke Coöperatie Cosun kontra Bizottság ügyben 2004. december 7-én hozott ítélet (EBHT 2004., II-4237. o.) és a C-68/05. P. sz., Koninklijke Coöperatie Cosun ügyben 2006. október 26-i ítélet (EBHT 2006., I-10367. o.) — értelmében az említett 785 078,50 eurónyi összeg többé nem „díjnak” — amely a William Hinton & Sons ügyben a Bíróság által hozott végzésben használt megjelölés —, hanem a Közösségek „saját forrásainak” tekinthető.
   Jóllehet ugyanis ezen ítélkezési gyakorlat a 2670/81/EGK rendelet (7) 3. cikkének (1) bekezdése szerinti összeg a miatt történő kiszabására vonatkozik, hogy meghatározott mennyiségű C cukrot nem exportáltak a Közösségen kívülre, bizonyos, hogy azon adóztatandó tényállás, amely után ez az összeg követelhető alapvetően megegyezik az 579/86 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, a jelen ügyben szóban forgó, tényállással, amely alapján az átvihető készletet meghaladó és a Közösségből ki nem vitt cukor mennyiségei után díjat lehet kivetni, mivel azok ez utóbbi rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében a Közösség belső piacán forgalomba helyezettnek minősülnek.
   A 85/257 határozat 2. cikke értelmében a cukorágazat piacának közös szervezése keretein belül nyújtott hozzájárulásokból és egyéb vámokból származó bevételek saját forrást alkotnak.
   A csatlakozási okmány 254. cikkéből kitűnik, hogy a hivatkozott összeg a cukorágazat piaca közös szervezésének keretébe illeszkedik. Az említett rendelkezés meghatározza, hogy azon termékkészleteket kell a Portugál Köztársaságnak saját költségén eltávolítania, amelyek mennyisége meghaladja a rendes átvihető készletnek tekinthető mennyiséget, és hogy „a szokásos átvihető készlet fogalmát minden egyes termék esetében az egyes piacokra vonatkozó sajátos ismérvek és célkitűzések figyelembevételével kell meghatározni”, vagyis a cukor esetében „a szokásos átvihető készlet fogalmát” a cukorágazat piacának közös szervezésére vonatkozó sajátos ismérvek és célkitűzések figyelembevételével kell meghatározni. A cukorkészletek eltávolítására vonatkozó közösségi szabályozás következésképpen az említett közös piacszervezés keretébe tartozik.
   A 3771/85/EGK rendelet (8) a csatlakozási okmány 258. cikkének (3) bekezdése alapján megállapította „a csatlakozási [okmány] 254. cikkének végrehajtására vonatkozó általános szabályokat”, meghatározta „a Portugáliában szabad forgalomban lévő termékek” fogalmát, meghatározta, hogy a „végrehajtására [vonatkozó] részletes szabályokat” a „mezőgazdasági piacok közös szervezéséről szóló más rendeletek megfelelő cikkeiben […] foglalt eljárással összhangban” kell elfogadni, valamint jelezte, hogy „a végrehajtási szabályok […] magukban foglalják különösen […] a termékfelesleg kivonásának szabályait”, és hogy „díj beszedése […] írható elő olyan esetben, amikor az érdekelt nem tartja tiszteletben a termékfelesleg kivonásának szabályait”.
   Az 579/86 rendeletet, amely meghatározta a cukorpiaci termékek azon készleteire vonatkozó szabályokat, amelyek 1986. március 1-jén Portugáliában voltak, a Bizottság a 3771/85 rendelet és a cukor piacának közös szervezését létrehozó 1785/81 rendelet alapján fogadta el. Az, hogy az 579/86 rendelet egyik jogalapja a cukor piacának közös szervezését létrehozó rendelet, bizonyítja, hogy az 579/86 rendeletben előírt szabályok és következésképpen a fent hivatkozott összeg az említett közös piacszervezés keretébe illeszkedik.
   Az említett 785 078,50 euró a 85/257 határozat 2. cikke első bekezdésének a) pontja értelmében a Közösségek „saját forrásának” minősíthető, mivel az a „cukorágazat piacának közös szervezése keretein belül nyújtott […] egyéb vámokból” származó összeg, amely a Portugál Köztársaságra a csatlakozása időpontjában megállapított külön szabályozásból ered, vagyis amelyet a portugál hatóságoknak az 579/86 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében be kellett volna szednie.
   A 3771/85 rendelet 1. cikke megállapítja „a csatlakozási [okmány] 254. cikke végrehajtására vonatkozó általános szabályokat”, és a 3. cikke (1) bekezdése b) pontjának második francia bekezdésében kimondja, hogy „a Portugáliába importált termékek akkor tekinthetők Portugáliában szabad forgalomban lévőnek […], ha eleget tettek a behozatal alaki követelményeinek, és a fizetendő vámot vagy az azzal azonos hatású díjakat Portugáliában e termékekre beszedték, és azt sem teljes egészében, sem részben nem térítették vissza”. A 3771/85 rendelet 3. cikke (1) bekezdése b) pontjának második francia bekezdése minden, „Portugáliába importált” termékre vonatkozik, beleértve következésképpen a más tagállamokból származókat is.
   A Dániából származó cukrot be lehet és következésképpen be kell számítani a Portugáliában 1986. március 1-jén szabad forgalomban lévő cukorkészletekbe. A portugál hatóságok szerint jóllehet a jelen ügy körülményei között Dánia harmadik országnak minősülhet, a „246. sz. behozatali nyilatkozat” alapján importált (796 821 kiló) cukor mennyiségét nem kellene beszámítani e készletekbe, mivel e hatóságok véleménye szerint a szóban forgó cukor 1986. március 1-jén nem volt szabad forgalomban.
   A Bizottság nem osztja e véleményt, mivel a Tribunal Tributário de Segunda Instância az 1996. március 26-i ítéletében megállapította, hogy a szóban forgó cukrot 1986. február 27-én vámkezelték és ugyanezen a napon engedélyezték a szabad forgalomba bocsátását.
   Sem a 85/257 határozat, sem az azt később felváltó határozatok, így a „saját források” Bizottság rendelkezésére bocsátásának feltételeit megállapító 1552/89 rendelet sem szabja az e források rendelkezésre bocsátásának feltételéül azok közösségi költségvetésbe való illesztését. A csatlakozási akta 371. és 372. cikkének célja, hogy hozzáigazítsa a 85/257 határozat végrehajtását a Portugália csatlakozásából eredő különleges helyzethez, és nem akadályozza meg, hogy a 579/86 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti összegből, azaz a jelen esetben 785 078,50 euróból eredő bevételek saját forrásnak minősüljenek.
   Valamely összegnek a Közösségek saját forrásaként való minősítése a közösségi szabályozásból, és különösen a 85/257 határozatból ered, anélkül hogy a tagállamok minősítésének bármely relevanciája lenne.
   Az ítélkezési gyakorlat értelmében nem szükséges annak bizonyítása, hogy a saját forrásokban bekövetkező hiány valamely nemzeti hatóság hibájából ered. Elegendő az, hogy a Supremo Tribunal Administrativo jogerős határozata alapján megállapítható, hogy az adóst nem kötelezték a díjak megfizetésére, és hogy e körülmény közvetlenül kapcsolódik a portugál hatóságok 1990. évi elkésett aktusából. A Bíróság a C-392/02. sz., Bizottság kontra Dánia ügyben 2005. november 15-én hozott ítéletében (EBHT 2005., I-9811. o.) megerősítette a Bizottság ezen álláspontját.
   A Supremo Tribunal Administrativo 2002. május 8-i ítélete megállapítja, hogy a Bizottság álláspontja jogilag helyes, vagyis, hogy az adósság összegét nem közölték megfelelő időben (hároméves határidőn belül) az adóssal, hogy emiatt a beszedés lehetetlenné vált, és következésképpen nem tudták a Bizottság rendelkezésére bocsátani a megfelelő saját forrásokat.

      (1)  A Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint a Szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL 1985., L 302., 23. o.).

      (2)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 1985. május 7-i tanácsi határozat (HL L 128., 15. o.).

      (3)  Az 1986. március 1-jén Spanyolország és Portugália területén lévő cukorágazati termékek készleteinek megállapításáról szóló, 1986. február 28-i bizottsági rendelet (HL L 57., 21. o.).

      (4)  A megfizetésért felelős személytől meg nem követelt, az ilyen vámok megfizetésének kötelezettségével járó vámeljárás alá vont árukkal kapcsolatos behozatali, illetve kiviteli vámok utólagos beszedéséről szóló, 1979. július 24-i tanácsi rendelet (HL L 197., 1. o.).

      (5)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 88/376/EGK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i tanácsi rendelet (HL L 155., 1. o.).

      (6)  C-30/00. sz. ügy, EBHT 2001., I-7511. o.

      (7)  A kvótán felüli cukortermelésre vonatkozó részletes végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 1981. szeptember 14-i bizottsági rendelet (HL L 262., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 5. kötet, 85. o.).

      (8)  A Portugáliában lévő mezőgazdasági termékek készleteiről szóló, 1985. december 20-i tanácsi rendelet (HL L 362., 21. o.).


title: T-317/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. november 24-i végzése — Concord Power Nordal kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset — A földgáz belső piaca — A 2003/55/EK irányelv 22. cikke — A Bizottságnak egy szabályozó hatósághoz intézett, az utóbbi eltérés megadásáról szóló határozatának a módosítását kérő levele — Keresettel meg nem támadható aktus — Elfogadhatatlanság )

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/39

         A Törvényszék 2010. november 24-i végzése — Concord Power Nordal kontra Bizottság
   (T-317/09. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - A földgáz belső piaca - A 2003/55/EK irányelv 22. cikke - A Bizottságnak egy szabályozó hatósághoz intézett, az utóbbi eltérés megadásáról szóló határozatának a módosítását kérő levele - Keresettel meg nem támadható aktus - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 30/71
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Concord Power Nordal GmbH (Hamburg, Németország) (képviselők: C. von Hammerstein, C.-S. Schweer és C. Wünschmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wilms, O. Beynet és B. Schima meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: OPAL NEL Transport GmbH (Kassel, Németország) (képviselők: U. Quack és O. Fleischmann ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Bizottságnak a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 176., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 230. o.) 22. cikkének (4) bekezdése alapján a Bundesnetzagenturhoz címzett 2009. június 12-i levelében állítólag szereplő határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Concord Power Nordal GmbH által a bizalmas kezelés iránt benyújtott kérelmek okafogyottá váltak.

               2.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               3.

               A Concord Power Nordal maga viseli a saját és az Európai Bizottság költségeit.

               4.

               Az OPAL NEL Transport GmbH maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7.


title: T-187/11. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2011. július 14-i végzése — Trabelsi és társai kontra Tanács ( „Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közös kül- és biztonságpolitika — A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem és ideiglenes intézkedések iránti kérelem — A sürgősség hiánya” )

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/22

         A Törvényszék elnökének 2011. július 14-i végzése — Trabelsi és társai kontra Tanács
   (T-187/11. R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem és ideiglenes intézkedések iránti kérelem - A sürgősség hiánya)
   2011/C 282/46
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Mohamed Trabelsi (Párizs, Franciaország), Ines Lejri (Párizs), Moncef Trabelsi (Párizs), Selima Trabelsi (Párizs) és Tarek Trabelsi (Párizs) (képviselő kezdetben: A. Metzker ügyvéd, később: A. Tekari ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Vitro és G. Étienne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Ideiglenes intézkedések iránti kérelem, és a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2011. február 4-i 2011/79/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 31., 40. o.) végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-246/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-391/08. sz., Ellinika Nafpigeia kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 15-én hozott ítélete ellen az Ellinika Nafpigeia AE által 2012. május 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/9

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-391/08. sz., Ellinika Nafpigeia kontra Európai Bizottság ügyben 2012. március 15-én hozott ítélete ellen az Ellinika Nafpigeia AE által 2012. május 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-246/12. P. sz. ügy)
   2012/C 200/16
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Ellinika Nafpigeia AE (képviselők: I. Drosos és V. Karagiannis ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-391/08. sz. ügyben hozott, megtámadott ítéletét;

               —

               semmisítse meg az eredetileg vitatott, a Görögország által a Hellenic Shipyards [Ellinika Nafpigeia A.E] javára végrehajtott C 16/2004. (ex NN 29/2004., CP 71/2002. és CP 133/2005.) sz. intézkedésekről szóló, 2008. július 2-i bizottsági határozat 1. cikkének (2) bekezdését, 2., 3., 5. és 6. cikkét, 8. cikkének (2) bekezdését, valamint 9., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 18. és 19. cikkét;

               —

               másodlagosan, a megtámadott ítéletet abban a részében helyezze hatályon kívül, amelyben az az eredetileg vitatott határozatban az Ε12b., Ε13a., Ε13b., Ε14., Ε16. és Ε17. sz. intézkedésre vonatkozik, az eredetileg vitatott határozatot pedig ugyanebben a részében semmisítse meg;

               —

               harmadlagosan, a megtámadott ítéletet abban a részében helyezze hatályon kívül, amelyben az az eredetileg vitatott határozatban az E7. sz. intézkedésre vonatkozik, az eredetileg vitatott határozatot pedig ugyanebben a részében semmisítse meg;

               —

               a Bizottságot kötelezze a fellebbező részéről mind a Törvényszék előtti eljárásban, mind pedig a Bíróság előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Első fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítélet tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 346. cikket, ebből pedig az következik, hogy az ítéletet minden pontban és a rendelkező rész tekintetében teljes egészében, illetve különösen a fellebbezésben kifejtett részben hatályon kívül kell helyezni. Második fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítélet tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 348. cikket, ebből pedig az következik, hogy az ítéletet minden pontban és a rendelkező rész tekintetében teljes egészében, illetve különösen a fellebbezésben kifejtett részben hatályon kívül kell helyezni. Harmadik fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítélet tévesen utasította el a fellebbező által azzal kapcsolatban előadott kifogásokat, hogy az eredetileg vitatott határozat megsértette az eljárási jogait, e hiba pedig azt jelenti, hogy a megtámadott ítéletet a fellebbezésben kifejtett részben hatályon kívül kell helyezni.


title: A T-310/99. sz. ügy törlése

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/44

         A T-310/99. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 228/102)

      (Az eljárás nyelve: holland)

   2004. május 11-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága kibővített második tanácsának elnöke elrendelte a T-310/99. sz. Strijbos en zoon B. V., támogatja: Holland Királyság, kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 63., 2000.3.4.


title: T-237/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Vuitton Malletier kontra OHIM — Friis Group International (zárszerkezet megjelenítése) ( „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése” )

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/23

         A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Vuitton Malletier kontra OHIM — Friis Group International (zárszerkezet megjelenítése)
   (T-237/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése)
   2012/C 32/45
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Louis Vuitton Malletier (Párizs, Franciaország) (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto és E. Gavuzzi ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Friis Group International ApS (Koppenhága, Dánia) (képviselő: C. Type Jardorf ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Friis Group International Aps, valamint a Louis Vuitton Malletier közötti törlési eljárással kapcsolatban 2010. február 24-én hozott határozata (R 1590/2008-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2010. február 24-én hozott határozatát (R 1590/2008-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben az törölte a 3 693 116. számú közösségi védjegyet a 14. osztályba tartozó „ékszerek, beleértve gyűrűk, kulcskarikák, csatok és fülbevalók, mandzsettagombok, karkötők, apró dísztárgyak (bizsuk), melltűk (brossok), nyakláncok, nyakkendőtűk, díszek, medalionok; órák és más időmérő eszközök és készülékek, beleértve órák, óratokok, ébresztőóra; diótörők nemesfémből, nemesfémek ötvözeteiből vagy nemesfémmel bevonva, karos gyertyatartók nemesfémből, nemesfémek ötvözeteiből vagy nemesfémmel bevonva”, valamint a 18. osztályba tartozó „bőr és bőrutánzatok” és „esernyők” tekintetében.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Louis Vuitton Malletier, a Friis Group International ApS és az OHIM maga viseli a Törvényszék előtti eljárás során felmerült saját költségeit.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31.


title: T-388/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 26-i ítélete – Costa Crociere kontra OHIM – Guerlain (SAMSARA) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SAMSARA közösségi szóvédjegy bejelentése — A SAMSARA korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdése” )

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/27

         A Törvényszék 2015. február 26-i ítélete – Costa Crociere kontra OHIM – Guerlain (SAMSARA)
   (T-388/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A SAMSARA közösségi szóvédjegy bejelentése - A SAMSARA korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdése”))
   (2015/C 118/35)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Costa Crociere SpA (Genova, Olaszország) (képviselők: A. Vanzetti, S. Bergia és G. Sironi ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Guerlain SA (Levallois-Perret, Franciaország) (képviselők: C. Costa és M. Baccarelli ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Guerlain SA és a Costa Crociere SpA közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. május 13-án hozott határozata (R 2049/2011-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Costa Crociere SpA–t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 298., 2013.10.12.


title: T-351/07. sz. ügy: 2007. szeptember 13-án benyújtott kereset – SOMM kontra OHIM

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/30

         2007. szeptember 13-án benyújtott kereset – SOMM kontra OHIM
   (T-351/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/55)
   A keresetlevél nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: SOMM s.r.l. (San Mauro T.se Olaszország) (képviselő: M. Ferro ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal első fellebbezési tanácsának a 4.837.746. sz. közösségi védjegybejelentésre vonatkozó (R 1653/2006-1. sz. ügy) 2007. június 28-i határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A következőképpen leírt térbeli védjegy: „egymástól elkülönülő és sorban álló, elkeskenyedő és lényegében könyökben meghajló, cső alakú, fémoszlopokból álló térbeli együttes, amely oszlopok lényegében függőleges alaprésze a földhöz rögzített, szabad felső részük kissé felfelé hajlik, fémcső alakú, egymástól elkülönült és egymással párhuzamos, az előző oszlopok felé hajlóan rögzített elemek, árnyékoló egyenes takarással, amely e cső alakú elemekhez rögzített, az egész árnyékot adó tetőzetet formál;” 4.837.746. sz. közösségi védjegybejelentés a 6. és 19. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      Az elbíráló határozata: A védjegybejelentés elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása

      Jogalapok: Hiba a közönség és a vonatkozó ágazat megkülönböztetése tekintetében, valamint a szóban forgó védjegynek a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendelet 7. cikke (3) bekezdése szerinti megkülönböztető képessége megszerzése tekintetében.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. április 12. a C-61/03. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – EAK-Szerződés – Hatály – Katonai létesítmények – Egészségvédelem és biztonság – Atomreaktor leszerelése – Radioaktív hulladék elhelyezése)

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. április 12.
   a C-61/03. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EAK-Szerződés - Hatály - Katonai létesítmények - Egészségvédelem és biztonság - Atomreaktor leszerelése - Radioaktív hulladék elhelyezése)
   (2005/C 132/06)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-61/03. sz. az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazotak: L. Ström és X. Lewis), kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (meghatalmazottak: P. Ormond és C. Jackson, segítőik: D. Wyatt, R. Plender és S. Tromans), támogatja: Francia Köztársaság (meghatalmazottak: R. Abraham, G. de Bergues és E Puisais) ügyben, az EA 141. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2003. február 14-én benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai V. Skouris, a tanács elnöke, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (előadó), R. Silva de Lapuerta és A. Borg Barthet tanácselnökök, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, P. Kūris, Juhász E., G. Arestis, és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: H. von Holstein hivatalvezető-helyettes, 2005. április 12-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság kötelezi az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

               3)

               A Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 101., 2003.4.26.


title: T-181/15. sz. ügy: 2015. április 13-án benyújtott kereset – Sopra Steria Group kontra Parlament

text:
               10.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/28

         2015. április 13-án benyújtott kereset – Sopra Steria Group kontra Parlament
   (T-181/15. sz. ügy)
   (2015/C 262/38)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Franciaország) (képviselők: A. Verlinden, R. Martens és J. Joossen ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlamentnek az ismeretlen időpontban kelt, azon határozatát, amely az NPE-15.8. sz. szerződés tekintetében megindította a hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárást;

               —

               semmisítsen meg minden olyan határozatot, amelyet az Európai Parlament az ezen, az NPE-15.8. sz. szerződés tekintetében megindított, hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárás további menete tekintetében esetlegesen elfogadott;

               —

               állapítsa meg, hogy az a szerződés/azok a szerződések, amelyeket az NPE-15.8. sz. szerződés tekintetében megindított, hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárás alapján esetlegesen kötnek, érvénytelen(ek);

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről felmerülő, jogi tanácsadáshoz kapcsolódó költségeket.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása végett a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelynek keretében azt állítja, hogy megsértették a költségvetési rendelet 102. cikkét, 103. cikkét, 104. cikkének (2) bekezdését, valamint az alkalmazási szabályok 134. cikke (1) bekezdésének c) pontját, ily módon érvénytelenítve az ismeretlen időpontban kelt határozatot, amely megindította a hirdetmény közzététele nélküli tárgyalásos eljárást.
   A felperes álláspontja szerint az Európai Parlament jogtalanul és jogellenes módon alkalmazta a hirdetmény előzetes közzététele nélküli tárgyalásos eljárást, pedig meg kellett volna állapítani, hogy ez az eljárás kivételes jellegű, és annak alkalmazását jogilag igazolni kell (tekintettel az Európai Parlament annak biztosítására vonatkozó kötelezettségére is, hogy minden közbeszerzési szerződést a lehető legszélesebb körben meg kell pályáztatni, ld. a költségvetési rendelet 102. cikkének (2) bekezdését). A felperes álláspontja szerint az Európai Parlament nem adott elő ilyen igazolást, és nem is állt fenn olyan, különleges sürgősségi ok, amelyet olyan előre nem látható esemény idézett volna elő, amely nem tudható be az Európai Parlamentnek (amint azt az alkalmazási szabályok 134. cikke (1) bekezdése c) pontjának alkalmazása megkívánja).


title: C-434/11. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2011. december 14-i végzése (a Tribunalul Alba (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Corpul Național al Polițiștilor kontra Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ) (Előzetes döntéshozatalra utalás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — Olyan nemzeti szabályozás megengedhetősége, amely bércsökkentést ír elő a közszolgálati szektor több munkavállalói csoportjára vonatkozóan — Az uniós jog végrehajtásának hiánya — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/13

         A Bíróság (hatodik tanács) 2011. december 14-i végzése (a Tribunalul Alba (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Corpul Național al Polițiștilor kontra Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (C-434/11. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Olyan nemzeti szabályozás megengedhetősége, amely bércsökkentést ír elő a közszolgálati szektor több munkavállalói csoportjára vonatkozóan - Az uniós jog végrehajtásának hiánya - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)
   2012/C 73/22
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Alba

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Corpul Național al Polițiștilor

      Alperesek: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunalul Alba — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikke (1) bekezdésének, 20. cikkének, valamint 21. cikkének értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás megengedhetősége, amely bércsökkentést ír elő a közszolgálati szektor több munkavállalói csoportjára vonatkozóan — A tulajdonhoz való jog, valamint az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre a Tribunalul Alba (Románia) által a 2011. július 28-i határozatában előterjesztett kérdés megválaszolására.

      (1)  HL C 331., 2011.11.12.


title: T-415/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 19 -i ítélete – Cofradía de pescadores de  San Pedro  de Bermeo és társai kontra Tanács ( Halászat – A tenger erőforrásainak megőrzése – Az egyes tagállamok halászati tevékenységének viszonylagos stabilitása – Halászati kvóták cseréje – A Portugál Köztársaságnak kiosztott szardellahalászati kvóta egy részének átruházása a Francia Köztársaságra – Ezen átruházást engedélyező rendelkezések megsemmisítése – A Spanyol Királyság tényleges halászati lehetőségeinek csökkenése – A Közösség szerződésen kívüli felelőssége – Magánszemélyek számára jogokat biztosító szabály – A kár valósága )

text:
               24.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/20

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 19-i ítélete – Cofradía de pescadores de „San Pedro” de Bermeo és társai kontra Tanács
   (T-415/03. sz. ügy) (1)

   („Halászat - A tenger erőforrásainak megőrzése - Az egyes tagállamok halászati tevékenységének viszonylagos stabilitása - Halászati kvóták cseréje - A Portugál Köztársaságnak kiosztott szardellahalászati kvóta egy részének átruházása a Francia Köztársaságra - Ezen átruházást engedélyező rendelkezések megsemmisítése - A Spanyol Királyság tényleges halászati lehetőségeinek csökkenése - A Közösség szerződésen kívüli felelőssége - Magánszemélyek számára jogokat biztosító szabály - A kár valósága”)
   (2005/C 330/49)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperesek: Cofradía de pescadores de „San Pedro” de Bermeo (Bermeo, Spanyolország), és más felperesek, amelyek neve az ítélet mellékletében szerepel (képviselők: E. Garayar Gutiérrez, G. Martínez-Villaseñor, A. García Castillo és M. Troncoso Ferrer ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselik: M. Balta és F. Florindo Gijón meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik kezdetben: T. van Rijn és S. Pardo Quintillán, később: T van Rijn és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak) és a Francia Köztársaság (képviselik: G. de Bergues és A. Colomb meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Portugál Köztársaságnak kiosztott szardellakvóta egy részének a Francia Köztársaság részére való átruházásának Tanács általi engedélyezése következtében a felperesek által állítólag elszenvedett kár megtérítése iránti kártérítési kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felperesek maguk viselik saját költségeiket, valamint a Tanács részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Francia Köztársaság és a Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 47., 2004.2.21.


title: C-444/06. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. április 3-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – 89/665/EGK irányelv – Árubeszerzésre és építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések – A közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás)

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/12

         A Bíróság (második tanács) 2008. április 3-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-444/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 89/665/EGK irányelv - Árubeszerzésre és építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések - A közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás)
   (2008/C 128/18)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: X. Lewis meghatalmazott, C. Fernandez Vicién és I. Moreno-Tapia Rivas abogados)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: F. Díez Moreno meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o ) 2. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjának megsértése – Az irányelvvel összeegyeztethetetlen nemzeti szabályozás
   Rendelkező rész

               1)

               A Spanyol Királyság – mivel nem ír elő kötelező határidőt az ajánlatkérő számára arra, hogy valamennyi ajánlattevőt tájékoztassa a szerződés odaítéléséről szóló határozatról, és nem ír elő kötelező várakozási időt a szerződés odaítélése és megkötése között – nem teljesítette az 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság a Spanyol Királyságot a költségek kétharmadának viselésére kötelezi. Az Európai Közösségek Bizottságát a költségek fennmaradó egyharmadának viselésére kötelezi.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.