title: C-428/06. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanyolország) által 2006. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Unión General de Trabajadores de la Rioja UGT-RIOJA kontra Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/30

         A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanyolország) által 2006. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Unión General de Trabajadores de la Rioja UGT-RIOJA kontra Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   (C-428/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/62)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanyolország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Unión general de Trabajadores de la Rioja (UGT-RIOJA)

      Alperes: Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya által elfogadott, a társasági adóról szóló törvény 29. cikke (1) bekezdésének A) pontját, valamint 37. és 39. cikkeit módosító, a spanyol állam általános jogrendszerében előírtnál alacsonyabb adókulcsokat és az állami adójogi rendszerben nem létező adókedvezményeket megállapító, kizárólag a nevezett autonóm, államon belüli közigazgatási egység illetékességi körében alkalmazandó adójogi intézkedések szelektív jellegűek, következésképpen a hivatkozott rendelkezés értelmében állami támogatásnak minősülnek, tehát ezeket az EK 88. cikk (3) bekezdés értelmében a Bizottságnak előzetesen be kell jelenteni?


title: C-151/12. sz. ügy: 2012. március 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyolország

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/16

         2012. március 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyolország
   (C-151/12. sz. ügy)
   2012/C 174/25
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Valero Ordana és Simon B. meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az autonóm közösségeken belüli vízgyűjtők tekintetében Spanyol Királyság nem teljesítette a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 4. cikkének (8) bekezdéséből, 7. cikkének (2) bekezdéséből, 10. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, valamint az V. Melléklete 1.3. és 1.4. pontjából eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság szerint a 2000/60/EK irányelvnek a kereseti kérelmekben említett rendelkezéseit a Spanyol Királyság nem megfelelően ültette át, mivel a spanyol szabályozás csak a több spanyolországi autonóm közösségre kiterjedő vízgyűjtőkre alkalmazandó. Következésképpen az autonóm közösségeken belüli vízgyűjtők (azok, amelyek vizei egy autonóm közösségen belül folynak) tekintetében az említett rendelkezések spanyol jogrendbe való átültetése nem történt meg.

      (1)  HL L 327., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 275. o.


title: C-357/16. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. július 20-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Gelvora” UAB kontra Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba (Előzetes döntéshozatal — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok — 2005/29/EK irányelv — Hatály — Adósságbeszedő társaság — Fogyasztói hitel — Követelés engedményezése — A társaság és az adós közötti jogviszony jellege — A 2. cikk c) pontja — A „termék” fogalma — A bírósági végrehajtó eljárásával párhuzamosan foganatosított adósságbeszedés iránti intézkedések)

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/6

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. július 20-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Gelvora” UAB kontra Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
   (C-357/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - 2005/29/EK irányelv - Hatály - Adósságbeszedő társaság - Fogyasztói hitel - Követelés engedményezése - A társaság és az adós közötti jogviszony jellege - A 2. cikk c) pontja - A „termék” fogalma - A bírósági végrehajtó eljárásával párhuzamosan foganatosított adósságbeszedés iránti intézkedések))
   (2017/C 300/08)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Gelvora” UAB

      Alperes: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba

      Az ítélet rendelkező része

   A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) úgy kell értelmezni, hogy annak tárgyi hatálya alá tartozik az adósságbeszedéssel foglalkozó társaság és a valamely fogyasztóihitel-szerződés olyan nem teljesítő adósa közötti jogviszony, akinek a tartozását e társaság javára engedményezték. Az ilyen társaság által a követelésének beszedése érdekében alkalmazott gyakorlatok az ezen irányelv 2. cikkének c) pontja szerinti „termék” fogalmába tartoznak. E tekintetben nem bír jelentőséggel az a körülmény, hogy a tartozás fennállását bírósági határozat is megerősítette, és e határozatot végrehajtás céljából bírósági végrehajtónak adták át.

      (1)  HL C 335., 2016.9.12.


title: T-548/08. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 13-i ítélete — Total kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A parafinviasz piaca — A nyersparafin piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — Védelemhez való jog — A bűncselekmények és büntetések jogszerűségének elve — Az ártatlanság vélelme — A jogsértő magatartás betudhatósága — Az anyavállalat felelőssége a versenyszabályoknak a leányvállalatai által elkövetett megsértéséért — Az anyavállalat meghatározó befolyása — Megdönthető vélelem közel 100 %-os részesedés esetén” )

text:
               26.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/18

         A Törvényszék 2013. szeptember 13-i ítélete — Total kontra Bizottság
   (T-548/08. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A parafinviasz piaca - A nyersparafin piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - Védelemhez való jog - A bűncselekmények és büntetések jogszerűségének elve - Az ártatlanság vélelme - A jogsértő magatartás betudhatósága - Az anyavállalat felelőssége a versenyszabályoknak a leányvállalatai által elkövetett megsértéséért - Az anyavállalat meghatározó befolyása - Megdönthető vélelem közel 100 %-os részesedés esetén)
   2013/C 313/32
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: a Total SA (Courbevoie, Franciaország) (képviselők: É. Morgan de Rivery és A. Noël-Baron ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és É. Gippini Fournier meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.181. — Parafinviasz ügy) 2008. október 1-én hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére, másodlagosan a felperessel szemben kiszabott bírság megsemmisítésére vagy összegének csökkentésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Total SA-t kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: C-312/14. sz. ügy: A Ráckevei Járásbíróság (Magyarország) által 2014. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banif Plus Bank Zrt. kontra Lantos Márton és Lantos Mártonné

text:
               8.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/27

         A Ráckevei Járásbíróság (Magyarország) által 2014. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banif Plus Bank Zrt. kontra Lantos Márton és Lantos Mártonné
   (C-312/14. sz. ügy)
   2014/C 303/34
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Ráckevei Járásbíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banif Plus Bank Zrt.

      Alperesek: Lantos Márton, Lantos Mártonné

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Pénzügyi eszköznek kell-e tekintetni a Tanács 2004/39/EK (1) irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 2. pontjában (befektetési szolgáltatások és tevékenységek) és 17. pontjában (pénzügyi eszköz) valamint l. számú melléklete C. szakaszának 4 pontjában (deviza határidős ügylet, származtatott eszközök) foglalt meghatározások alapján, ha a devizaalapú kölcsönszerződés jogcímén forint átszámításával nyilvántartott devizával végzett folyósításkori azonnali és törlesztéskori határidős adásvételi (árfolyam-) ügyletet kínálnak az ügyfélnek, mely az ügyfelet illető kölcsönt a tőkepiac hatásaitól teszi függővé, azt kockáztatja (árfolyamkockázat)?

               2)

               Befektetési szolgáltatásnak vagy tevékenységének kell-e tekinteni a 2004/39/EK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 6. pontja (saját számlára kereskedés), valamint I. melléklete A szakaszának 3. pontja (sajátszámlás kereskedés) meghatározás alapján, ha a fenti első kérdésben foglalt pénzügyi eszközzel végeznek sajátszámlás kereskedési tevékenységet?

               3)

               Pénzügyi intézmény köteles-e elvégezni az irányelv 19. cikke (4) és (5) bekezdésében előírt megfelelőségi vizsgálatot arra is figyelemmel, hogy a deviza határidős ügylet (származtatott eszköz) pénzügyi eszközre vonatkozó befektetési szolgáltatást más pénzügyi termék (kölcsön) részeként kínálták, és a származtatott eszköz önmagában is összetett pénzügyi eszköz. Az irányelv 19. cikke (9) bekezdésének hatálya kizárható-e arra tekintettel, hogy mivel a kölcsönre és a pénzügyi eszközre vonatkozó ügyfélkockázatok alapvetően eltérnek, a származtatott eszközre vonatkozó ügyleti tartalom okán a megfelelőségi értékelés nélkülözhetetlennek mutatkozik?

               4)

               Az irányelv 19. cikke (4) és (5) bekezdésének megkerülése a bank és az ügyfél között létrejött kölcsönszerződés semmisségének a megállapítását vonja-e maga után?

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/39/EK irányelve (2004. április 21.) a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül heyezéséről; HL L 145., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 263. o.


title: T-345/14. sz. ügy: 2014. május 19-én benyújtott kereset – Quanzhou Wouxun Electronics kontra OHIM – Locura Digital (WOUXUN)

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/30

         2014. május 19-én benyújtott kereset – Quanzhou Wouxun Electronics kontra OHIM – Locura Digital (WOUXUN)
   (T-345/14. sz. ügy)
   2014/C 235/41
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Quanzhou Wouxun Electronics Co. Ltd (Quanzhou, Kína) (képviselők: A. Sebastião és J. Pimenta ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Locura Digital, SL (Granollers, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2014. február 17-i határozatát (R 407/2013-4. sz. ügy);

               —

               kötelezze az OHIM-ot arra, hogy a 10 072 478. sz. WOUXUN közösségi védjegy lajstromozása iránti kérelmet teljes egészében utasítsa el;

               —

               a Locura Digitalt kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Locura Digital, SL.

      Az érintett közösségi védjegy: a WOUXUN szóvédjegy a 9., 39. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 10 072 478. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a WOUXUN szóvédjegyek a 9., 35. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást részben elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-43/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. március 13-i ítélete – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée kontra Bizottság ( Szerződésen kívüli felelősség – Az Európai Információs Pont megjelölés – A Bizottság alkalmazottjának a felperest érintő állításai )

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/22

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. március 13-i ítélete – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée kontra Bizottság
   (T-43/03. sz. ügy) (1)

   („Szerződésen kívüli felelősség - Az »Európai Információs Pont« megjelölés - A Bizottság alkalmazottjának a felperest érintő állításai’)
   (2008/C 107/34)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Franciaország) (képviselők: F. Martineau és N. Benoît ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: J.-F. Pasquier meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság alkalmazottjának 2003. január 23-án Marseille-ben tartott ülésen tett állításai folytán a felperes által állítólag elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Maison de l'Europe Avignon Méditerranée maga viseli a saját költségeit, valamint a Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 101., 2003.4.26.


title: T-472/04. sz. ügy: Vassilios Tsarnavas által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. november 20-án benyújtott kereset

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/29

         Vassilios Tsarnavas által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. november 20-án benyújtott kereset
   (T-472/04. sz. ügy)
   (2005/C 57/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   Vassilios Tsarnavas, lakóhelye: Volos (Görögország), képviseli: Nicolas Lhoëst ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. november 20-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2003. december 23-i határozatát abban a tekintetben, hogy az nem vette fel a felperes nevét az 1999. évi előmeneteli eljárás során előléptetésre javasolt tisztviselők listájára, sem az 1998. és 1999. évi előmeneteli eljárás során az A4-es besorolási fokozatba előléptetésre leginkább érdemesnek ítélt tisztviselők listájára, sem pedig az ugyanezen előmeneteli eljárások során az A4-es besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájára;

               —

               semmisítse meg az összes kapcsolódó és/vagy utólag hozott határozatot;

               —

               amennyire szükséges, semmisítse meg a Bizottságnak a felperes panaszát elutasító, 2004. augusztus 5-i határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Keresetének alátámasztására a felperes az eljárás szabálytalanságára, a személyzeti szabályzat 25. cikke (2) bekezdésének és 45. cikkének, valamint az egyenlő bánásmód és a gondos ügyintézés elvének sérelmére, végül pedig nyilvánvaló értékelési hibára hivatkozik.


title: T-453/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Trinity Haircare kontra EUIPO – Advance Magazine Publishers (VOGUE) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A VOGUE európai uniós ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg hiánya — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja, együttesen értelmezve a rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjával — Rosszhiszeműség — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/39

         A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Trinity Haircare kontra EUIPO – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (T-453/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A VOGUE európai uniós ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg hiánya - Megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja, együttesen értelmezve a rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjával - Rosszhiszeműség - A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 392/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Trinity Haircare AG (Herisau, Svájc) (képviselők: J. Kroher és K. Bach ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Lewis és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: D. Ivison barrister)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az Advance Magazine Publishers és a Trinity Haircare közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. május 27-én hozott határozata (R 2426/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Trinity Haircare AG viseli a saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és az Advance Magazine Publishers, Inc. részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 320., 2015.9.28.


title: C-137/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. május 5-i ítélete (a Conseil d'État (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Az Európai Közösségek kontra Région de Bruxelles-Capitale (Az EK 207. cikk (2) bekezdése és az EK 282. cikk — Az Európai Közösségeknek a nemzeti bíróságok előtti képviselete — A Bizottságra ruházott hatáskörök — A képviseleti jogkörnek a Közösségek más intézményeire történő átruházása — Feltételek)

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. május 5-i ítélete (a Conseil d'État (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Az Európai Közösségek kontra Région de Bruxelles-Capitale
   (C-137/10. sz. ügy) (1)

   (Az EK 207. cikk (2) bekezdése és az EK 282. cikk - Az Európai Közösségeknek a nemzeti bíróságok előtti képviselete - A Bizottságra ruházott hatáskörök - A képviseleti jogkörnek a Közösségek más intézményeire történő átruházása - Feltételek)
   2011/C 186/10
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Európai Közösségek

      Alperes: Région de Bruxelles-Capitale

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Conseil d’État — Az EK 282. cikknek és az EK 207. cikk (2) bekezdése első albekezdésének értelmezése — A Közösség perbeli képviseletére vonatkozó jogkörnek a Bizottság által más intézményre történő átruházása — A megbízás érvényessége a megbízó intézmény képviseletére jogosult természetes személy név szerinti kijelölésének hiánya esetén — Az ügyet elbíráló nemzeti bíróság hatásköre — Kételyek azt illetően, hogy a Tanács perbeli képviseletét érvényesen elláthatja-e a főtitkárságának működéséért felelős főtitkárhelyettes — Az intézmények szervezeti önállósága elvének a tiszteletben tartása

      Rendelkező rész

   Az Európai Bizottság azt a meghatalmazást, amellyel egy másik közösségi intézményre ruházta az EK 282. cikkből eredő, az Európai Közösségek valamely nemzeti bíróság előtt folyó és ezen intézményt érintő jogvitában való képviseletére vonatkozó jogkörét, érvényesen adta, függetlenül attól, hogy ez a meghatalmazás név szerint kijelölte-e a meghatalmazó intézmény képviseletére jogosult természetes személyt, vagy sem. Ilyen esetben úgy ezen intézmény, mint a természetes személy, amennyiben ilyet kijelöltek, adhatott meghatalmazást ügyvédnek az Európai Közösségek képviseletére.

      (1)  HL C 148., 2010.6.5.


title: C-672/11. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2011. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) mint az Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR) jogutódja kontra Société anonyme d’intérêt collectif agricole Unanimes

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/8

         A Conseil d'État (Franciaország) által 2011. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) mint az Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR) jogutódja kontra Société anonyme d’intérêt collectif agricole Unanimes
   (C-672/11. sz. ügy)
   2012/C 89/11
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérő fél: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) mint az Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l’horticulture (VINIFLHOR) jogutódja

      Ellenérdekű fél: Société anonyme d’intérêt collectif agricole Unanimes

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az EMOGA Garanciarészlegének finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek tagállamok által végzett vizsgálatáról szóló, 1989. december 21-i 4045/89/EGK rendelet (1) 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a vizsgált időszaknak az általa meghatározott, „a 12 hónapos időszakot megelőző vagy követő […] időszakokra” történő kiterjesztésére vonatkozó lehetőséggel a tagállam is élhet-e, figyelemmel egyrészt a Közösség pénzügyi érdekei védelmének szükségességére, másrészt a jogbiztonság elvére, illetve annak szükségességére, hogy a vizsgáló hatóságok ne rendelkezzenek meghatározatlan hatáskörrel:

               2.

               Különösen:

                           —

                           a vizsgált időszaknak minden esetben be kell-e fejeződnie a „vizsgálati” időszakot, vagyis az azon időszakot megelőző tizenkét hónapos időszak alatt, amelynek során a vizsgálati cselekményeket elvégezték, különben a vizsgálatot olyan szabálytalanság terheli, amelyre a vizsgált személy hivatkozhat azzal a határozattal szemben, amely következményeket állapít meg a vizsgálat alapján?

                           —

                           amennyiben az előző kérdésre adandó válasz igenlő, hogyan kell értelmezni a rendeletben kifejezetten szereplő lehetőséget arra, hogy a vizsgált időszakot kiterjesszék „a 12 hónapos időszakot […] követő időszakokra”?

                           —

                           amennyiben az első kérdésre adandó válasz nemleges, a vizsgált időszaknak ennek ellenére tartalmaznia kell-e olyan tizenkét hónapos időszakot, amely azon vizsgálati időszak során fejeződik be, amely megelőzi azt, amelynek során a vizsgálatot végezték, különben a vizsgálatot olyan szabálytalanság terheli, amelyre a vizsgált személy hivatkozhat azzal a határozattal szemben, amely következményeket állapít meg a vizsgálat alapján, vagy a vizsgálat csak olyan időszakra vonatkozhat, amely befejeződött az előző vizsgálati időszak kezdete előtt?

      (1)  Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlegének finanszírozási rendszerébe tartozó ügyletek tagállamok által végzett vizsgálatáról és a 77/435/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 1989. december 21-i 4045/89/EGK tanácsi rendelet (HL L 388., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 9. kötet, 208. o.).


title: T-18/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Philip Morris kontra Bizottság („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — A dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló irányelv elfogadásának előkészítő munkái keretében készített dokumentumok — A hozzáférés megtagadása — A bírósági eljárások védelmére vonatkozó kivétel — A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel — Védelemhez való jog — Nyomós közérdek”)

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/32

         A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Philip Morris kontra Bizottság
   (T-18/15. sz. ügy) (1)

   ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló irányelv elfogadásának előkészítő munkái keretében készített dokumentumok - A hozzáférés megtagadása - A bírósági eljárások védelmére vonatkozó kivétel - A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel - Védelemhez való jog - Nyomós közérdek”))
   (2016/C 392/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Philip Morris Ltd (Richmond, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Nordlander és M. Abenhaïm ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 127., 1. o.) elfogadásához kapcsolódó egyes dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó, 2014. november 6-i Ares (2014) 3694540. sz. bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti a tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv elfogadásához kapcsolódó egyes dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó, 2014. november 6-i Ares (2014) 3694540. sz. bizottsági határozatot abban a részében, amelyben az megtagadta a 6. sz. dokumentum harmadik bekezdésének első három mondatához való hozzáférést.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 107., 2015.3.30.


title: F-59/06. sz. ügy:  2006. május 8-án  benyújtott kereset – Kerstens kontra Bizottság

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/34

         2006. május 8-án benyújtott kereset – Kerstens kontra Bizottság
   (F-59/06. sz. ügy)
   (2006/C 165/69)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Petrus J. F. Kerstens (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperesről a 2004. év vonatkozásában készített szakmai előmeneteli jelentése elfogadásáról szóló, 2005. július 11-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperes R/769/05. sz. panaszát elutasító kifejezett határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, aki a Bizottság tisztviselője, vitatja a róla a 2004. év vonatkozásában készített szakmai előmeneteli jelentésben foglalt érdempontokat és értékeléseket. Hivatkozik az értékelési eljárás szabályainak, valamint a személyzeti szabályzat 43. cikke általános végrehajtási rendelkezéseinek megsértésére, valamint nyilvánvaló értékelési hibára és a személyzeti szabályzat 43. cikkének megsértésére. A felperes végül fenntartja magának azt a jogok, hogy a hatáskörrel való visszaélésre alapított, harmadik jogalapot fejtsen ki.


title: C-156/15. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2015. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA „Private Equity Insurance Group” kontra AS „Swedbank”

text:
               15.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 198/24

         Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2015. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA „Private Equity Insurance Group” kontra AS „Swedbank”
   (C-156/15. sz. ügy)
   (2015/C 198/32)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SIA „Private Equity Insurance Group”

      Alperes: AS „Swedbank”

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 2002/47/EK irányelvnek (1) a pénzügyi biztosíték érvényesítésére vonatkozó 4. cikkében foglalt rendelkezéseit, ezen irányelv (1) és (4) preambulumbekezdésével összefüggésben, hogy az ilyen rendelkezések kizárólag azon számlák tekintetében alkalmazhatók, amelyeket az értékpapír-elszámolási rendszerben történő elszámolásokhoz használnak, vagy úgy kell-e értelmezni, hogy azok valamely bankban nyitott bármelyik számla tekintetében is alkalmazhatók, azt a folyószámlát is beleértve, amelyet az értékpapír-ügyletek elszámolásakor nem alkalmaznak?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 2002/47/EK irányelv 8. és 3. cikkét a (3) és (5) preambulumbekezdéssel összefüggésben, hogy az irányelv célja különösen előnyös elsőbbségi bánásmód biztosítása a hitelintézetek számára ügyfeleik fizetésképtelenségének esetén, különösen ügyfeleik egyéb olyan hitelezőivel szemben, mint például a munkavállalók bérköveteléseik tekintetében, az állam pénzügyi követelései tekintetében, és a biztosított hitelezők, akiknek követeléseit közhitelesen nyilvántartott biztosítékok fedezik?

               3)

               A 2002/47/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy az egy minimális harmonizációra irányuló szabály, vagy úgy, hogy az teljes harmonizációra irányul, tehát úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy e rendelkezést olyan jogalanyokra is kiterjesszék, amelyek kifejezetten ki vannak zárva az irányelv hatálya alól?

               4)

               A 2002/47/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdésének e) pontját közvetlenül alkalmazható szabálynak kell-e tekinteni?

               5)

               Amennyiben a 2002/47/EK irányelv célja és hatálya szűkebb körű, mint azon nemzeti törvény valódi célja és hatálya, amelynek elfogadását alakilag az irányelv átültetésének kötelezettsége igazolta, alkalmazható-e az említett irányelv értelmezése az alapeljárásban vitatott jogszabályhoz hasonló, nemzeti törvényen alapuló, értékpapírokból álló pénzügyi biztosítékra vonatkozó kikötés hatályon kívül helyezése céljából?

      (1)  A pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodásokról szóló, 2002. június 6-i 2002/47/EK európai parlament és tanácsi irányelv (HL L 168., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet 3. kötet 89. o.)


title: C-564/12. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2013. szeptember 25-i végzése (a Tribunal d’instance d’Orléans (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA kontra Guillaume Delmatti

text:
               21.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 377/9

         A Bíróság elnökének 2013. szeptember 25-i végzése (a Tribunal d’instance d’Orléans (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — BNP Paribas Personal Finance SA, Facet SA kontra Guillaume Delmatti
   (C-564/12. sz. ügy) (1)

   2013/C 377/21
   Az eljárás nyelve: francia
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 38., 2013.2.9


title: C-106/05. sz. ügy: A Bundesfinanzhof 2004. november 25-i végzésével a L. u. P. GmbH kontra Finanzamt Bochum-Mitte ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/11

         A Bundesfinanzhof 2004. november 25-i végzésével a L. u. P. GmbH kontra Finanzamt Bochum-Mitte ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-106/05. sz. ügy)
   (2005/C 115/21)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bundesfinanzhof (Németország) 2004. november 25-i végzésével, amely 2005. március 3-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a L. u. P. GmbH kontra Finanzamt Bochum-Mitte ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Bundesfinanzhof a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Megengedi-e a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanács irányelv (1) 13. cikke A. része (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdése azt, hogy általános orvosok által elrendelt orvosi laboratóriumi vizsgálatok adómentességét akkor is az ott meghatározott feltételektől tegyék függővé, ha az orvosok által végzett gyógykezelés egyébként adómentes?

      (1)  HL L 145., 1. o.


title: T-62/08. sz. ügy: 2008. február 6-án benyújtott kereset – ThyssenKrupp Acciai Speciali kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/40

         2008. február 6-án benyújtott kereset – ThyssenKrupp Acciai Speciali kontra Bizottság
   (T-62/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/79)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: ThyssenKrupp Acciai Speciali SpA (Terni, Olaszország) (képviselők: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg a megtámadott határozat jogellenességét és semmisítse meg azt teljes egészében, amennyiben a vitatott intézkedést állami támogatásnak minősíti, amely az olasz állam által a Terni (és jogutódai) javára az elektromos erőművei 1962–63-ban történt kisajátításának kompenzációjaként megállapított kártalanítási intézkedés jogszerű folytatásának minősül;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére

               —

               vagy, másodlagosan, semmisítse meg a határozatot azon részeiben, amelyekben:

                           a)

                           megállapítja, hogy Olaszország jogellenesen nyújtott állami támogatást a ThyssenKrupp, a Cementir és a Nuova Terni Industrie Chimiche javára az EK-Szerződés 88. cikke (3) bekezdésének megsértésével;

                           b)

                           megállapítja, hogy visszatérítendő összegek vannak a ThyssenKruppnál, a Cementirnél és a Nuova Terni Industrie Chimiche-nél, és következésképpen

                           c)

                           elrendeli, hogy Olaszország haladéktalanul téríttesse vissza a szóban forgó összegeket, kamatokkal növelve;

               —

               továbbá másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozatot azon részeiben, amelyekben elrendeli, hogy Olaszország haladéktalanul téríttesse vissza a támogatás kamatokkal növelt összegét, mivel e visszatéríttetés sérti a bizalomvédelem elvét.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A megtámadott határozat megegyezik a T-53/08. sz. Olaszország kontra Bizottság ügyben szereplővel.
   A hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak, mint a fenti ügy keretében hivatkozottak. Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkeinek megsértésén túl a felperes az egykori Terni társaság javára nyújtott kompenzációs tarifa meghosszabbításának téves értelmezése okán másodlagosan továbbá a következőkre hivatkozik:

               —

               Az EK-Szerződés 88. cikkének megsértése annak vonatkozásában, hogy nem került figyelembevételre az, hogy valójában a vitatott intézkedés még nem került végrehajtásra, következésképpen nem került megsértésre az előzetes értesítés kötelezettsége, és nincsenek visszatérítendő összegek.

               —

               Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelet 14. cikke első bekezdésének megsértése valamint a megtámadott határozatban a visszafizettetés elrendelésének jogellenessége, mivel ez ellentétes a bizalomvédelem elvével.


title: C-334/07.P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága (ötödik tanács) által a T-357/02. sz., Freistaat Sachsen kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. május 3-án hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2007. július 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               22.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/6

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága (ötödik tanács) által a T-357/02. sz., Freistaat Sachsen kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. május 3-án hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2007. július 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-334/07.P. sz. ügy)
   (2007/C 223/07)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: Kilian Gross, meghatalmazotti minőségben)

      A másik fél az eljárásban: Freistaat Sachsen
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-357/02. sz., Freistaat Sachsen kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. május 3-án hozott ítéletét;

               —

               jogerősen döntse el az ügyet és utasítsa el a keresetet, mint megalapozatlant;

               —

               kötelezze az alapeljárás felperesét mind a jelen fellebbezés, mind a T-357/02. sz. ügyben lefolytatott elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság úgy véli, hogy a megtámadott ítélet sérti az EK 88. cikk (2) és (3) bekezdését, az EK 249. cikk második bekezdését és az EK 254. cikk (2) bekezdésének második mondatát, az eljárási rendelet 3. és azt követő cikkeit, valamint a KKV-mentesítési rendelet 10. cikkének (1) bekezdését, azon oknál fogva, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta, hogy a megtámadott határozat (2003/226/EK) (1) jogszerűségének vizsgálatát kizárólag a KKV-mentesítési rendelet (70/2001/EK rendelet) (2) rendelkezései szerint kell lefolytatni.
   A Bizottság úgy érvel, hogy a KKV-mentesítési rendelet a megtámadott határozat elfogadása előtt lépett hatályba, és hogy következésképpen azonnal alkalmazható. A Bizottság szerint az Elsőfokú Bíróság alaptalanul tagadja a KKV-mentesítési rendelet alkalmazhatóságát, mivel az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazza a jogot, amikor azt feltételezi, hogy a KKV-mentesítési rendelet a megtámadott határozat esetében visszaható hatályú.
   A Bizottság másodlagosan úgy érvel, hogy a megtámadott ítélet sérti az eljárási rendelet (659/1999/EK rendelet) (3) 2. cikkének (2) bekezdését és 4. cikkének (5) bekezdését is, azon oknál fogva, hogy az Elsőfokú Bíróság téved az ellenőrzési szempontokat és a bejelentés teljeskörű jellegére vonatkozó követelményeket illetően.

      (1)  HL L 91., 13. o.

      (2)  HL L 10., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 141. o.

      (3)  HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.


title: T-454/16. sz. ügy: 2016. augusztus 5 -én benyújtott kereset – Arrigoni kontra EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valteggio)

text:
               2016.10.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/27

      2016. augusztus 5 -én benyújtott kereset – Arrigoni kontra EUIPO – Arrigoni Formaggi (Arrigoni Valteggio)
      (T-454/16. sz. ügy)
      (2016/C 364/30)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Arrigoni SpA Roma (Róma, Olaszország) (képviselő: P. di Gravio ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Arrigoni Formaggi SpA (Bergamo, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

         A vitatott védjegy: az „Arrigoni Valtaleggio” szóelemet magában foglaló ábrás védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 028 737. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: Törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. május 19-én hozott határozata (R 2922/2014-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  adjon helyt a keresetnek, következésképpen, az alábbi indokok alapján nyilvánítsa semmisnek és/vagy nem létezőnek, és adott esetben utalja vissza az ügyet az alsóbb szintű bírósághoz, illetve nyilvánítsa érvényesnek és véglegesnek a 2013. április 17-iC 406 A. sz. határozatot;

                  —

                  mindenesetre, nyilvánítsa teljességgel semmisnek az Arrigoni Battista spa 1028737. sz. bejelentését az alábbi jogsértések okán.

         Jogalapok

                  —

                  a 207/2009 rendelet 8. cikke (2) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet megsértése;

                  —

                  az európai alkotmányos charta megsértése;

                  —

                  a II-77. cikk (Tulajdonjog) megsértése;

                  —

                  az alkotmány 76. és 87. cikkének megsértése

                  —

                  a 2002. december 12-i 273. sz. törvény megsértése;

                  —

                  az ipari tulajdon törvénykönyvéről szóló, 2005. február 10-i 30. sz. D.lgs (törvényerejű rendelet) Olaszország, és ezt követő módosításainak megsértése: 7. cikk, 12. cikk B, C, G pont, 13. cikk (1) bekezdés; 16. cikk 1. pont, 20. cikk, 22. cikk 81) és (2) bekezdés;

                  —

                  a Törvényszék hozzon döntést minden kapcsolódó kérdésben, a költségeket is beleértve, a már létező jogok sérelme nélkül.


title: F-113/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2016. július 20-i ítélete – Adriaen és társai kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – A személyzeti szabályzat 45. cikke – 2014. évi előléptetési időszak – A személyzeti szabályzat 45. cikke általános végrehajtási rendelkezései – A főigazgatók és a szolgálatvezetők által előléptetésre javasolt tisztviselők névsora – A felperesek nevének kihagyása – Az előléptetésre javasolt tisztviselők névsorának az előléptetési vegyes bizottság előtti megtámadhatósága – Az előléptethető tisztviselők érdemeinek összehasonlító vizsgálata – Egyeztető fórum által elfogadott vélemény – Indokolási kötelezettség)

text:
               2016.10.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/35

      A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2016. július 20-i ítélete – Adriaen és társai kontra Bizottság
      (F-113/15. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 45. cikke - 2014. évi előléptetési időszak - A személyzeti szabályzat 45. cikke általános végrehajtási rendelkezései - A főigazgatók és a szolgálatvezetők által előléptetésre javasolt tisztviselők névsora - A felperesek nevének kihagyása - Az előléptetésre javasolt tisztviselők névsorának az előléptetési vegyes bizottság előtti megtámadhatósága - Az előléptethető tisztviselők érdemeinek összehasonlító vizsgálata - Egyeztető fórum által elfogadott vélemény - Indokolási kötelezettség))
      (2016/C 364/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Charlotte Adriaen (Brüsszel, Belgium) és társai (képviselő: R. Rata ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: C. Berardis-Kayser, G. Berscheid és A.-A. Gilly, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A kinevezésre jogosult hatóság azon határozatainak megsemmisítése, amelyekben a felpereseket nem vette fel a 2014. évi előléptetési időszakban előléptetett tisztviselők návsorába.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja

                  2)

                  Charlotte Adriaen és a mellékletben felsorolt tizenkét többi felperes maguk viselik saját költségeiket, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 320., 2015.9.28., 55. o.


title: C-569/15. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/25

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-569/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/37)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az 1408/71/EGK rendelet (1) II. címét, hogy azt a Hollandiában lakóhellyel rendelkező munkavállalót, aki rendszerint Hollandiában végzi tevékenységét és három hónapra fizetés nélküli szabadságot vesz igénybe, olyannak kell tekinteni, mint akit ezen időszakban továbbra is (szintén) Hollandiában foglalkoztatnak, ha i) a munkaviszony az említett időszakban továbbra is fennáll, és ii) az említett időszak a munkanélküliségről szóló holland törvény alkalmazásában foglalkoztatási időszaknak minősül?

               2)

                           a)

                           Mely jogszabályokat határoz meg alkalmazandóként az 1408/71/EGK rendelet, ha az említett munkavállalót a fizetés nélküli szabadság ideje alatt másik tagállamban foglalkoztatják?

               2)

                           b)

                           Jelentőséggel bír-e ezzel összefüggésben az is, hogy az érintett személyt a következő évben kétszer, majd az azt követő három évben évente egyszer körülbelül egy-két hetes időszak során az említett másik tagállamban foglalkoztatták anélkül, hogy Hollandiában fizetés nélküli szabadságot vett volna igénybe?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: T-81/03., T-82/03. és T-103/03. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2006. december 14-i ítélete – Mast-Jägermeister kontra OHIM – Licorerea Zacapaneca (Venado kerettel) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A VENADO kerettel, valamint a VENADO és a VENADO ESPECIAL közösségi ábrás védjegyek bejelentése – Egy körben elhelyezkedő, szemből ábrázolt szarvasfej megjelenésű korábbi közösségi ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/30

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. december 14-i ítélete – Mast-Jägermeister kontra OHIM – Licorerea Zacapaneca (Venado kerettel)
   (T-81/03., T-82/03. és T-103/03. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A VENADO kerettel, valamint a VENADO és a VENADO ESPECIAL közösségi ábrás védjegyek bejelentése - Egy körben elhelyezkedő, szemből ábrázolt szarvasfej megjelenésű korábbi közösségi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   (2006/C 331/67)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Mast-Jägermeister AG (székhelye: Wolfenbüttel, Németország) (képviselő: C. Drzymalla ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. García Murillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Licorera Zacapaneca SA (székhelye: Santa Cruz, Guatemala) képviselők: L. Corno Caparrós és B. Uriarte Valiente ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2002. december 19-i (R 412/2002-1. és R 382/2002-1. sz. ügyek) és 2003. január 14-i (R 407/2002-1. sz. ügy), a Licorera Zacapaneca SA és a Mast-Jägermeister AG közötti felszólalás ügyében hozott határozatai ellen benyújtott három kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2002. december 19-i határozatait (R 412/2002 1. és R 382/2002 1. sz. ügy), valamint 2003. január 14-i határozatát (R 407/2002 1. sz. ügy).

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kötelezi a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               A beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 112., 2003.5.10.


               29.5.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/6

         Kurt Martin Mayer, Tilly Forstbetriebe GesmbH, Anton Volpini de Maestri és Johannes Volpini de Maestri által 2004. április 13-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (C-137/04. sz. ügy)
   (2004/C 146/09)
   Az eljárás nyelve: német
   Kurt Martin Mayer, Einsentratten (Ausztria), Tilly Forstbetriebe GesmbH, Treibach (Ausztria), Anton Volpini de Maestri, Spittal/Drau (Ausztria) és Johannes Volpini de Maestri, Seeboden (Ausztria), képviselőjük: M. Schaffgotsch, 2004. április 13-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek a következő döntés meghozatalát kérik a Bíróságtól:

               —

               Teljes egészében nyilvánítsa semmisnek a Bizottság megtámadott határozatát; vagy

         amennyiben e kérelmüknek nem ad helyt, másodlagosan kérik, hogy

               —

               nyilvánítsa semmisnek a megtámadott határozatot valamennyi közösségi jelentőségű osztrák természeti terület tekintetében (AT kód a megtámadott határozat I. mellékletében); vagy

         amennyiben e kérelmüknek nem ad helyt, másodlagosan kérik, hogy

               —

                           a)

                           nyilvánítsa semmisnek a Bizottság megtámadott határozatát az AT 2102000 „Nockberge” terület bejegyzése tekintetében és

                           b)

                           nyilvánítsa semmisnek a Bizottság megtámadott határozatát az AT 2119000 „Gut Walterskirchen” terület bejegyzése tekintetében; vagy

         amennyiben e kérelmüknek nem ad helyt, másodlagosan kérik, hogy

               —

               nyilvánítsa semmisnek bizonyos területek - amelyek az élőhely és a fajok tekintetében olyan közösségi jelentőségű természeti területnek minősülnek, amelyek reprezentativitási fokuk és jelentőségük átfogó értékelése alapján, a tagállamok által biztosított szabványos adatoknak megfelelően a B, C és D (vagy másodlagos kérelemként, amelyek a C és a D, vagy harmadlagos kérelemként, amelyek a D) csoportba tartoznak - bejegyzését a megtámadott határozat I. mellékletébe,

                           a)

                           valamennyi a megtámadott határozatban (tehát az I. mellékletben) szereplő természeti terület tekintetében, vagy

                           b)

                           valamennyi osztrák természeti terület (AT kód az I. mellékletben), vagy

                           c)

                           kizárólag az AT 2102000 „Nockberge” és az AT 2119000 „Gut Walterskirchen” területek tekintetében;

               —

               valamennyi esetben kötelezze a Bizottságot, hogy a felperesek képviselője részére fizesse meg az eljárás költségeit.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Keresetükben a felperesek megtámadták a 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében az alpesi biogeográfiai régióra vonatkozó közösségi jelentőségű területek jegyzékének elfogadásáról szóló, 2003. december 22-i tanácsi határozatot (1). A felperesek mezőgazdasági és erdőgazdasági termelők, akik saját ingatlanukon – amely a megtámadott határozat értelmében „közösségi jelentőségű területen” helyezkedik el - mezőgazdasági és erdőgazdálkodási tevékenységet folytatnak, ideértve a másodlagos tevékenységeket is. A felperesek állítása szerint a határozatnak köszönhetően közösségi jogi normák címzettjeivé váltak. A határozat az esetleges társadalmi kötelezettségeket messze meghaladóan automatikusan korlátozza a felperesek tulajdonjogát, – amelyet a közösségi jogi alkotmányos hagyományoknak megfelelően védelemben kell részesíteni – anélkül, hogy érdekeiket mérlegelné, eltérési lehetőséget biztosítana, vagy őket megfelelően kártalanítaná (vagy bármilyen kártalanítási rendelkezést tartalmazna), és ezzel a 230. cikk (2) bekezdése értelmében megsérti a Szerződést, ezért semmissé kell nyilvánítani.
   A felperesek állítása szerint a megtámadott határozat magával az elfogadása alapjául szolgáló irányelvvel (2) is ellentétes. A szükséges pénzügyi hozzájárulás meghatározásához szükséges szempontok nem megfelelően kerültek megállapításra és a védett területek hálózatának egységessége - amelyet az irányelv előír - nem biztosítható.
   Emellett a felperesek állítása szerint a Bizottság a megtámadott határozatban nem állapította meg kifejezetten és egyértelműen, hogy az általa „közösségi jelentőségűnek minősített” területek milyen fajok és élőhelyek tekintetében rendelkeznek ténylegesen közösségi jelentősséggel. Végül a felperesek azt állítják, hogy az őket érintő védett területek tekintetében a Bizottság valótlan tényekre alapozta határozatát. Ezáltal bizonyos fajok és élőhelyek tekintetében a területeket tévesen minősítették közösségi jelentőségű területekké, amely okból szintén semmissé kell nyilvánítani a megtámadott határozatot.

      (1)  HL 2004. L 14., 21. o.

      (2)  A Tanács 1992. május 21-i 92/93/EGK irányelve a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről (HL L 206., 7. o.)


title: C-534/06. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2008. június 5-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Industria Lavorazione Carni Ovine Srl kontra Regione Lazio (Közös agrárpolitika – EMOGA – A 866/90/EGK rendelet 13. cikke – A harmadik országokból származó termékek feldolgozását elősegítő beruházások kizárása – Az arányosság elve)

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/3

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2008. június 5-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Industria Lavorazione Carni Ovine Srl kontra Regione Lazio
   (C-534/06. sz. ügy) (1)

   (Közös agrárpolitika - EMOGA - A 866/90/EGK rendelet 13. cikke - A harmadik országokból származó termékek feldolgozását elősegítő beruházások kizárása - Az arányosság elve)
   (2008/C 183/04)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte suprema di cassazione
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Industria Lavorazione Carni Ovine Srl

      Alperes: Regione Lazio
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corte suprema di cassazione – A mezőgazdasági termékek feldolgozási és forgalomba hozatali feltételeinek javításáról szóló, 1990. március 29-i 866/90/EGK tanácsi rendelet (HL L 91., 1. o.) 13. cikkének értelmezése – Harmadik országokból származó áruk értékesítésére és/vagy feldolgozására irányuló beruházások kizárása – Kizárás olyan, tagállamokból származó árukra vonatkozó beruházások esetében is, amelyeket azon egyedi program tiszteletben tartásával hajtottak végre, amelynek keretében a finanszírozást odaítélték
   Rendelkező rész
   A mezőgazdasági termékek feldolgozási és forgalomba hozatali feltételeinek javításáról szóló, 1990. március 29-i 866/90/EGK tanácsi rendelet 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között nem zárja ki a pénzügyi támogatás kifizetését, ha a Közösség területén kívülről származó termékeket is forgalomba hoznak vagy feldolgoznak, amennyiben betartották azt az egyedi programot, amelyhez az említett pénzügyi támogatást nyújtották, mivel a Közösségből származó termékek forgalomba hozatala és/vagy feldolgozása az előírt mennyiségben történt.

      (1)  HL C 42., 2007.2.24.


title: T-716/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 19-i végzése – Pfizer és Pfizer Santé familiale kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti kereset — Vámunió — Közös vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — A Kombinált Nómenklatúrába való besorolás — Vámtarifaalszámok — Az e vámtarifaalszámok alá besorolt árukra alkalmazandó vám — Végrehajtási intézkedéseket tartalmazó, rendeleti jellegű jogi aktus — A személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság)

text:
               4.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 293/33

         A Törvényszék 2017. július 19-i végzése – Pfizer és Pfizer Santé familiale kontra Bizottság
   (T-716/16. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti kereset - Vámunió - Közös vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - A Kombinált Nómenklatúrába való besorolás - Vámtarifaalszámok - Az e vámtarifaalszámok alá besorolt árukra alkalmazandó vám - Végrehajtási intézkedéseket tartalmazó, rendeleti jellegű jogi aktus - A személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság))
   (2017/C 293/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Pfizer Ltd (Sandwich, Egyesült Királyság) és Pfizer Santé familiale (Párizs, Franciaország) (képviselők: L. Catrain González avocat és E. Wright barrister)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Caeiros és K. Skelly meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló és az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2016. július 8-i 2016/1140/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 189., 1. .) részleges megsemmisítésére irányuló kérelem).

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Pfizer Ltd-t és a Pfizer Santé familiale-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 462., 2016.12.12.


title: C-208/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-192/16. sz., NF kontra Európai Tanács ügyben 2017. február 28-án hozott végzése ellen NF által 2017. április 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/12

         A Törvényszék (kibővített első tanács) T-192/16. sz., NF kontra Európai Tanács ügyben 2017. február 28-án hozott végzése ellen NF által 2017. április 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-208/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 231/16)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: NF (képviselők: P. O’Shea BL, I. Whelan BL, B. Burns solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Tanács

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék által 2017. február 28-án hozott végzést, amelyben a Törvényszék elutasította a keresetet, az annak elbírálásával kapcsolatos hatáskörének hiánya miatt;

               —

               hozzon végleges határozatot a jelen fellebbezési eljárás tárgyát képező ügyben, és állapítsa meg, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította hatáskörének hiányát, és kötelezze a T-192/16. sz. ügy alperesét a fellebbezőnek a Törvényszék által hozott végzéssel, valamint az Európai Unió Bírósága által a jelen fellebbezési eljárás során meghozandó határozattal összefüggésben felmerült költségeinek viselésére;

               —

               utalja vissza az ezen eljárásokban felmerült kérdéseket döntéshozatalra a Törvényszék elé annak megjelölésével, hogy utóbbi állapítsa meg hatáskörét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Indokolás hiánya;

               2.

               az azzal kapcsolatos megfelelő értékelés hiánya, hogy a megtámadott megállapodás valójában az alperes határozata volt-e;

               3.

               a releváns ténybeli kérdések figyelembevételének hiánya;

               4.

               a Törvényszék elé terjesztett bizonyítékok figyelembevételének hiánya;

               5.

               a releváns körülmények teljes körű vizsgálatának és értékelésének hiánya;

               6.

               a további releváns vizsgálatok elvégzésének hiánya;

               7.

               kellő információ hiányában való döntéshozatal;

               8.

               a Bíróság által a C-294/83. sz. ügyben kialakított elvek figyelembevételének hiánya.


title: T-410/09. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2010. május 7-i végzése — Almamet kontra Bizottság ( „Ideiglenes intézkedés — Verseny — Bírságot kiszabó bizottsági határozat — Bankgarancia — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Vagyoni kár — Kivételes körülmények hiánya — A sürgősség hiánya” )

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/39

         A Törvényszék elnökének 2010. május 7-i végzése — Almamet kontra Bizottság
   (T-410/09. R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés - Verseny - Bírságot kiszabó bizottsági határozat - Bankgarancia - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Vagyoni kár - Kivételes körülmények hiánya - A sürgősség hiánya”)
   2010/C 179/68
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Németország) (képviselők: S. Hautbourg és C. Renner, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: N. Khan, V. Bottka és N. von Lingen meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.396 — „kálciumkarbid- és magnéziumalapú reagensek az acél- és a földgázágazatban” ügy) 2009. július 22-én hozott bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-78/12. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2012. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Evita-K EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , Sofia

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/16

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2012. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Evita-K EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, Sofia
   (C-78/12. sz. ügy)
   2012/C 133/30
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Evita-K EOOD

      Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, Sofia

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) Európai Unió működéséről szóló szerződés 345. cikkével összefüggésben értelmezett 14. cikkének (1) bekezdése szerinti „termékértékesítés” fogalmát, hogy az az alapeljárás körülményei között lehetővé teszi, hogy a megrendelő a termékek (csak fajta szerint meghatározott ingó dolgok) feletti rendelkezési jogot azáltal szerezze meg, hogy az említett termékek feletti tulajdonjogot ellenérték fejében történő jóhiszemű birtokbavétel útján nem tulajdonostól szerzi meg, amire a tagállam nemzeti joga szerint lehetőség van, minek körében figyelembe kell venni, hogy a nemzeti jog szerint az ilyen dolgok feletti tulajdonjog azok átadása révén száll át?

               2.

               Feltételét képezi-e a 2006/112 irányelv 14. cikkének (1) bekezdése szerinti „termékértékesítés” teljesítése — valamely konkrét számla tekintetében az irányelv 178. cikkének a) pontja szerinti, az említett számlán feltüntetett, ténylegesen megfizetett adó levonásához való jog gyakorlásával összefüggésben történő — bizonyításának, hogy a megrendelő bizonyítsa az értékesítő tulajdonjogát, ha az értékesítés tárgyát fajta szerint meghatározott ingó dolgok képezik, és az azok feletti tulajdonjog a tagállam nemzeti joga szerint azok átadása révén száll át, minek körében a nemzeti jog szerint az ilyen dolgok feletti tulajdonjognak nem tulajdonostól, ellenérték fejében történő jóhiszemű birtokbavétel útján történő megszerzésére is lehetőség van?
               Bizonyítottnak tekintendő-e a „termékértékesítés” az irányelv értelmében vett adólevonás szempontjából, ha a megrendelő az alapeljárás körülményei között ugyanazon termékeket (azonosítási kötelezettség hatálya alá tartozó állatok) vámáru-nyilatkozat benyújtása mellett kivitel útján később újra értékesítette, és nincs bizonyíték arra, hogy harmadik személyek e termékekre igényt támasztottak?

               3.

               Abból kell-e kiindulni a 2006/112 irányelv 14. cikkének (1) bekezdése szerinti „termékértékesítés” teljesítésének — valamely konkrét számla tekintetében az irányelv 178. cikkének a) pontja szerinti, az említett számlán feltüntetett, ténylegesen megfizetett adó levonásához való jog gyakorlásával összefüggésben történő — bizonyítása szempontjából, hogy a mezőgazdasági termelőnek nem minősülő értékesítő és megrendelő rosszhiszemű, ha a termékek átvételekor nem bocsátották rendelkezésükre az előző tulajdonostól származó, az állatok füljelzőit az európai uniós állat-egészségügyi jogszabályok követelményeivel összhangban tartalmazó okmányt, és az állatok füljelzőit nem tünteti fel a közigazgatási hatóság által kiállított [eredeti 3. o.] és az állatokat a konkrét értékesítés teljesítése céljából történő szállításuk során kísérő állat-egészségügyi bizonyítvány?
               Abból kell-e kiindulni abban az esetben, ha az értékesítő és a megrendelő saját maga készített jegyzéket a részére értékesített állatok füljelzőiről, hogy kielégítették az említett uniós állat-egészségügyi jogszabályok követelményeit, amennyiben a közigazgatási hatóság az állatokat az értékesítésük esetén kísérő állat-egészségügyi bizonyítványban nem tüntette fel az állatok füljelzőit?

               4.

               Köteles-e az alapeljárás mezőgazdasági termelőnek nem minősülő értékesítője és megrendelője a 2006/112 irányelv 242. cikke alapján arra, hogy az értékesítés tárgyát (azonosítási kötelezettség hatálya alá tartozó állatok, illetve „biológiai eszközök”) az IAS 41 Mezőgazdaság nemzetközi számviteli standardot alkalmazva feltüntesse a könyvelésében, és az említett standarddal összhangban bizonyítsa, hogy az eszközök az ellenőrzése alatt állnak?

               5.

               Szükség van-e a 2006/112 irányelv 226. cikkének 6. pontja alapján arra, hogy az alapeljárásban vitatotthoz hasonló HÉA-számlákon azon állatok füljelzőit is feltüntessék, amelyekre az uniós állat-egészségügyi jogszabályok szerint azonosítási kötelezettség vonatkozik, és amelyek az értékesítés tárgyát képezik, ha a tagállam nemzeti joga az ilyen állatok feletti tulajdonjog átruházásához nem ír elő kifejezetten ilyen követelményt, és az értékesítés résztvevői nem mezőgazdasági termelők?

               6.

               Lehetőség van-e a 2006/112 irányelv 185. cikkének (1) bekezdése alapján arra, hogy olyan nemzeti rendelkezés alapján, mint amely az alapeljárásban szerepel, helyesbítsék az adólevonást azon következtetés miatt, hogy az értékesítés tárgyát képező termékek értékesítőjének tulajdonjogát nem bizonyították, ha az értékesítést a résztvevőinek egyike sem hiúsította meg, a megrendelő ugyanazon termékeket később újra értékesítette, nincs bizonyíték arra, hogy harmadik személyek a szóban forgó termékekre (azonosítási kötelezettség hatálya alá tartozó állatok) igényt támasztottak, nem állítják a megrendelő rosszhiszeműségét, és az ilyen, csak fajta szerint meghatározott termékek feletti tulajdonjog a nemzeti jog szerint azok átadása révén száll át?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).


title: C-211/11. sz. ügy: A Cour de cassation (Belgium) által 2011. május 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État belge kontra Maison Patrice Alard sprl

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/15

         A Cour de cassation (Belgium) által 2011. május 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État belge kontra Maison Patrice Alard sprl
   (C-211/11. sz. ügy)
   2011/C 211/29
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperes: État belge

      Alperes: Maison Patrice Alard sprl

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 6. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontját és 13. cikke B. részének b) pontját, hogy azokkal ellentétes, ha az említett 13. cikk B. részének b) pontja szerinti ingatlanok bérbe- vagy haszonbérbeadásaként adómentes szolgáltatásnyújtásnak kell tekinteni, ha a jogi személyiséggel rendelkező adóalany társaság ügyvezetői, igazgatói vagy tagjai és ezek családjai az e társaság vagyonát képező, és így egészében a vállalkozás céljait szolgáló ingatlan egészét vagy részét saját szükségleteikre használják, amennyiben e használat ellenszolgáltatásaként nem állapítottak meg pénzben fizetendő lakbért, azonban ez a használat az ügyvezetők jövedelemadója alá tartozó természetben nyújtott előnynek, ennélfogva adózási szempontból az ügyvezetők, igazgatók vagy tagok munkavégzése egy részének ellenértékeként tekinthető?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni ezeket a rendelkezéseket, hogy az említett mentességet alkalmazni kell abban az említett esetben, ha a társaság nem bizonyítja, hogy szükségszerű kapcsolat áll fenn a vállalkozás általi hasznosítás és az ingatlan egészének vagy részének az ügyvezetők, igazgatók vagy tagok rendelkezésére bocsátása között, és ebben az esetben elegendő-e a közvetett kapcsolat?

      (1)  HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-570/15. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015 november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/26

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2015 november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-570/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/38)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Milyen szempont alapján kell megvizsgálni, hogy az 1408/71/EGK rendelet (1) mely jogszabályokat határoz meg alkalmazandóként a Belgiumban lakóhellyel rendelkező azon munkavállaló esetében, aki Hollandiában folytatja a holland munkáltatója javára végzett tevékenységeinek túlnyomó részét, és emellett e tevékenységek 6,5 %-át az adott évben Belgiumban – otthon és ügyfeleknél – végzi, anélkül hogy e tekintetben rögzített munkarendről lenne szó, valamint hogy munkáltatójával a belgiumi munkavégzést illetően megállapodást kötött volna?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: F-123/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. július 20-i ítélete – GY kontra Bizottság (Közszolgálat – Nyílt versenyvizsga – EPSO/AD/293/14 versenyvizsga-kiírás – A „tehetségszűrő” vizsgán elért elégtelen pontszám – Az értékelő központba bocsátás elmaradása – A felülvizsgálati kérelem elutasítása)

text:
               2016.10.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/35

      A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. július 20-i ítélete – GY kontra Bizottság
      (F-123/15. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - Nyílt versenyvizsga - EPSO/AD/293/14 versenyvizsga-kiírás - A „tehetségszűrő” vizsgán elért elégtelen pontszám - Az értékelő központba bocsátás elmaradása - A felülvizsgálati kérelem elutasítása))
      (2016/C 364/42)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: GY (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga vizsgabizottsága által hozott azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely nem adott a felperesnek az értékelőközpontba való bocsátásához elegendő pontot.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga vizsgabizottsága által hozott azon határozatot, amely nem bocsátotta GY-t az értékelőközpontban szervezett kiválasztási vizsgára.

                  2)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint a GY részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 398., 2015.11.30., 79. o.


title: C-435/16. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. augusztus 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Acacia Srl, Rolando D’Amato kontra Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/29

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. augusztus 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Acacia Srl, Rolando D’Amato kontra Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.
   (C-435/16. sz. ügy)
   (2016/C 419/38)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      A felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Acacia Srl, Rolando D’Amato

      A másik fél a felülvizsgálati eljárásban: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Csak az alakjukban meghatározott, vagyis olyan alkatrészekre alkalmazható-e a 6/2002/EK rendelet (1) 110. cikkének (1) bekezdése szerinti védelmi korlát, amelyek formáját alapvetően megváltoztathatatlan módon meghatározza az összetett termék megjelenése, és ezzel az ügyfelek által nem szabadon választható, mint például a gépjárművek felnijei?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges:
               Kizárólag az eredeti termékkel azonos kialakítású, azaz színében és méretében is azonos termékek kínálatára alkalmazható-e a 6/2002/EK rendelet 110. cikkének (1) bekezdése szerinti védelmi korlát?

               3)

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges:
               Csak akkor hivatkozhat-e a 6/2002/EK rendelet 110. cikkének (1) bekezdése szerinti védelmi korlátra a kereset tárgyát képező mintát főszabály szerint sértő termék eladója, ha az eladó objektíve biztosítja, hogy terméke kizárólag javítási és nem más célokat szolgál, például az összetett termékbővítését vagy egyedi kialakítását?

               4)

               A harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Milyen intézkedéseket kell tennie a kereset tárgyát képező mintát főszabály szerint sértő termék eladójának annak objektív biztosítása érdekében, hogy terméke kizárólag javítási és nem más célokat szolgál, például az összetett termék bővítését vagy egyedi kialakítását? Elegendő-e,

                           a)

                           hogy az eladó az értékesítési tájékoztatóban feltünteti az utalást, hogy az értékesítés kizárólag az összetett termék eredeti megjelenésének helyreállítására irányuló javítását célozza, vagy

                           b)

                           hogy az eladónak attól kell függővé tennie a szállítást, hogy az átvevő (kereskedő és fogyasztó) írásban nyilatkozik arról, hogy csak javítási célokra használja a kínált terméket?

      (1)  A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002., L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.)


title: T-84/05. sz. ügy: Nicole Schmit által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 17-én benyújtott kereset

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/38

         Nicole Schmit által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. február 17-én benyújtott kereset
   (T-84/05. sz. ügy)
   (2005/C 106/77)
   Az eljárás nyelve: francia
   Nicole Schmit, lakóhely: Ispra (Olaszország), képviseli: Eric Boigelot ügyvéd, 2005. február 17-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               rendelje el a felperesre vonatkozó, az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lepecsételt valamennyi irat jelentésének a bemutatását;

               —

               rendelje el a felperessel szemben folytatott belső vizsgálatot lezáró jelentés bemutatását;

               —

               semmisítse meg a felperessel szemben folytatott vizsgálatot;

               —

               semmisítse meg az OLAF-nak az „olasz igazságügyi szerveket a vizsgálatról értesítő és tájékoztató” feljegyzését;

               —

               semmisítse meg az olasz igazságügyi szerveknek küldött vizsgálati jelentést;

               —

               semmisítse meg az e határozatokat követően és/vagy azokkal összefüggésben, a jelen kereset benyújtását követően elfogadott összes jogi aktust;

               —

               kötelezze az OLAF-ot és a Bizottságot méltányosan 30 000 euróban meghatározandó kártérítés megfizetésére, fenntartva a követelés eljárás során történő felemelésének és/vagy leszállításának jogát;

               —

               mindenképpen kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes keresetének alátámasztására a T-22/05. sz. ügy felperesei által hivatkozottakkal egyező jogalapokat hoz fel.


title: C-411/17. sz. ügy: A Cour constitutionelle (Belgium) által 2017. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL kontra Conseil des ministres

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/22

         A Cour constitutionelle (Belgium) által 2017. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL kontra Conseil des ministres
   (C-411/17. sz. ügy)
   (2017/C 300/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionelle

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen ASBL

      Alperes: Conseil des ministres

      Az eljárásban részt vesz: Electrabel SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az „országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló” Espoo-i Egyezmény 2. cikkének (1)-(3), (6) és (7) bekezdését, 3. cikkének (8) bekezdését, 5. cikkét, és 6. cikkének (1) bekezdését, valamint I. függelékének 2. pontját az Egyezmény atomenergiával kapcsolatos tevékenységekre történő alkalmazásáról szóló tájékoztató dokumentumnak és az Egyezmény atomenergiával kapcsolatos tevékenységekre történő alkalmazására vonatkozó legjobb gyakorlatokról szóló ajánlásokban foglalt információknak megfelelően kell-e értelmezni?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az Espoo-i Egyezmény 1. cikkének az „illetékes hatóság” fogalmát meghatározó ix) pontját, hogy az „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvényhez hasonló jogi aktusokat, többek között az e törvény elfogadása keretében készített különböző tanulmányok és lefolytatott meghallgatások figyelembevételével kizárja az említett Egyezmény hatálya alól?

               3.

                           a)

                           Úgy kell-e értelmezni az Espoo-i Egyezmény 2-6. cikkét, hogy azokat az olyan jogi aktusok elfogadása előtt kell alkalmazni, mint amilyen „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvény, amelynek 2. cikke elhalasztja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőmű leállítására és az általuk megvalósított ipari villamosenergia-termelés befejezésére meghatározott határidőt?

                           b)

                           Eltérően alakul-e az a) pontban megfogalmazott kérdésre adandó válasz attól függően, hogy a kérdés a Doel 1 vagy a Doel 2 erőműre vonatkozik, tekintettel arra, hogy az előbbi erőmű esetében a 2015. június 28-i fent hivatkozott törvény végrehajtását szolgáló közigazgatási aktusokat kell elfogadni?

                           c)

                           Az ország villamosenergia-ellátásának biztonsága nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indoknak minősül-e, amely lehetővé teszi az Espoo-i Egyezmény 2-6. cikkétől való eltérést, vagy ezek alkalmazásának felfüggesztését?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a „környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról” szóló Århusi Egyezmény 2. cikkének (2) bekezdését, hogy az „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvényhez hasonló jogi aktusokat kizárja az említett Egyezmény hatálya alól, akár az e törvény elfogadása keretében készített különböző tanulmányokra és lefolytatott meghallgatások figyelembe vételével, akár azokat figyelembe nem véve?

               5.

                           a)

                           A többszakaszos határozathozatali eljárások vonatkozásában, figyelembe véve többek között a „Környezettel kapcsolatos döntések meghozatalában a nyilvánosság tényleges részvételét elősegítő eszközökről szóló 2015. januári maastrichti ajánlásokat”, úgy kell-e értelmezni az Århusi Egyezmény II. mellékletével összefüggésben annak 2. és 6. cikkét,, hogy e rendelkezéseket az olyan jogi aktus elfogadása előtt kell alkalmazni, mint amilyen „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvény, amelynek 2. cikke elhalasztja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőmű leállítására és az ipari villamosenergia-termelése befejezésére meghatározott határidőt?

                           b)

                           Eltérően alakul-e az a) pontban megfogalmazott kérdésre adandó válasz attól függően, hogy a kérdés a Doel 1 vagy a Doel 2 erőműre vonatkozik, tekintettel arra, hogy az előbbi erőmű esetében a 2015. június 28-i fent hivatkozott törvény végrehajtását szolgáló közigazgatási aktusokat kell elfogadni?

                           c)

                           Az ország villamosenergia-ellátásának biztonsága nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indoknak minősül-e, amely lehetővé teszi az Århusi Egyezmény 2. és 6. cikkétől való eltérést, vagy ezek alkalmazásának felfüggesztését?

               6.

                           a)

                           Esetlegesen az Espoo-i Egyezménnyel és az Århusi Egyezménnyel összefüggésben úgy kell-e értelmezni az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletének 13. a) pontjával együttesen értelmezett 1. cikkének (2) bekezdését, hogy e rendelkezést kell alkalmazni egy atomerőmű leállítására és az általa megvalósított ipari villamosenergia-termelés befejezésére meghatározott határidő elhalasztására, amely a jelen ügyhöz hasonlóan magában foglalja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőműre fordított jelentős beruházásokat és a biztonsági fejlesztéseket?

                           b)

                           Amennyiben az a) pontban megfogalmazott kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a 2011/92/EU irányelv 2-8. és 11. cikkét, valamint az I., a II. és a III. mellékletét, hogy e rendelkezéseket az olyan jogi aktusok elfogadása előtt kell alkalmazni, mint amilyen „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvény, amelynek 2. cikke elhalasztja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőmű leállítására és az általuk megvalósított ipari villamosenergia-termelés befejezésére meghatározott határidőt?

                           c)

                           Eltérően alakul-e az a) és a b) pontban megfogalmazott kérdésre adandó válasz attól függően, hogy a kérdés a Doel 1 vagy a Doel 2 erőműre vonatkozik, tekintettel arra, hogy az előbbi erőmű esetében a 2015. június 28-i fent hivatkozott törvény végrehajtását szolgáló közigazgatási aktusokat kell elfogadni?

                           d)

                           Amennyiben az a) pontban megfogalmazott kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a 2011/92/EU irányelv 2. cikkének (4) bekezdését, hogy az az ország ellátása biztonságához kapcsolódó nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indokokból mentesítheti az atomerőművek leállításának elhalasztását a 2011/92/EU irányelv 2-8. és 11. cikkének alkalmazása alól?

               7.

               Úgy kell-e értelmezni a 2011/92/EU irányelv 1. cikke (4) bekezdésének értelmében vett „különleges jogszabály” fogalmát, hogy az „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló 2015. június 28-i törvényhez hasonló jogi aktusokat többek között az e törvény elfogadása keretében készített, és a fent hivatkozott irányelv céljainak elérésére alkalmas tanulmányok és lefolytatott meghallgatások figyelembevételével kizárja az említett Egyezmény hatálya alól.

               8.

                           a)

                           Esetlegesen a 2011/92/EU irányelvvel, az Espoo-i Egyezménnyel és az Århusi Egyezménnyel összefüggésben úgy kell-e értelmezni a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi élőhely-irányelv 6. cikkét a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. és 4. cikkével összefüggésben, hogy e rendelkezést kell alkalmazni egy atomerőmű leállítására és az általa megvalósított ipari villamosenergia-termelés befejezésére meghatározott határidő elhalasztására, amely, a jelen ügyhöz hasonlóan magában foglalja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőműre fordított jelentős beruházásokat és a biztonsági fejlesztéseit?

                           b)

                           Ha az a) pontban megfogalmazott kérdésre a válasz igenlő, úgy kell-e értelmezni az élőhely-irányelv 6 cikkének (3) bekezdését, hogy azt az olyan jogi aktusok elfogadása előtt kell alkalmazni, mint amilyen „a villamosenergia-ellátás biztonságának fenntartása érdekében az ipari célú villamos energia előállítására szolgáló atomenergia fokozatos megszüntetéséről szóló 2003. január 31-i törvény módosításáról” szóló, 2015. június 28-i törvény, amelynek 2. cikke elhalasztja a Doel 1 és a Doel 2 atomerőmű leállítására és az általuk megvalósított ipari villamosenergia-termelés befejezésére meghatározott határidőt?

                           c)

                           Eltérően alakul-e az a) és a b) pontban megfogalmazott kérdésre adandó válasz attól függően, hogy a kérdés a Doel 1 vagy a Doel 2 erőműre vonatkozik, tekintettel arra, hogy az előbbi erőmű esetében a 2015. június 28-i fent hivatkozott törvény végrehajtását szolgáló közigazgatási aktusokat kell elfogadni?

                           d)

                           Ha az a) pontban megfogalmazott kérdésre a válasz igenlő, úgy kell e értelmezni az élőhely-irányelv 6 cikkének (4) bekezdését, hogy ez alapján az ország villamosenergia-ellátásának biztonságához kapcsolódó okok többek között a fent hivatkozott 2015. június 28-i törvény elfogadása keretében készített, és a fent hivatkozott irányelv céljainak elérésére alkalmas tanulmányok és lefolytatott meghallgatások figyelembevételével nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indokoknak tekinthetőek?

               9.

               A nemzeti bíróság, amennyiben a fenti előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre adott válaszok alapján meg kell állapítania, hogy a megtámadott törvény nem tesz eleget a fent hivatkozott egyezményekből és irányelvekből eredő kötelezettségeinek, és az az ország villamosenergia-ellátásának biztonsága sem tekinthető nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indoknak, fenntarthatja-e a 2015. június 28-i törvény joghatásait a jogbizonytalanság elkerülése és a környezeti hatásvizsgálatra, valamint a nyilvánosság részvételére vonatkozó, a fent hivatkozott egyezményekből vagy irányelvekből származó kötelezettségek teljesítése érdekében?


title: C-108/05. sz. ügy: A Gerechtshof te 's-Gravenhage 2005. január 27-i végzésével a Bovemij Verzekeringen NV kontra Benelux-Merkenbureau ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/12

         A Gerechtshof te 's-Gravenhage 2005. január 27-i végzésével a Bovemij Verzekeringen NV kontra Benelux-Merkenbureau ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-108/05. sz. ügy)
   (2005/C 115/22)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Gerechtshof te 's-Gravenhage (Hollandia) 2005. január 27-i végzésével, amely 2005. március 4-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Bovemij Verzekeringen NV kontra Benelux-Merkenbureau ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Gerechtshof te 's-Gravenhage a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               (kihagyva; a kérdést a Benelux Bíróságnak tették fel)

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az irányelv (1) 3. cikkének (3) bekezdését, hogy a megkülönböztető képesség e bekezdés szerinti használat révén történő (a szóban forgó ügyben egy Benelux védjegy általi) megszerzésének feltétele az, hogy az érintett vásárlóközönség a Benelux-terület egészében (azaz Belgiumban, Hollandiában és Luxemburgban) a bejelentési napot megelőzően védjegyként érzékelje a megjelölést?
               Amennyiben a 2. kérdésre adott válasz nemleges:

               3)

               Teljesül-e az irányelv 3. cikkének (3) bekezdésében foglalt, az e bekezdés szerinti lajstromozásra vonatkozó feltétel, ha a megjelölést annak használata révén az érintett vásárlóközönség a Benelux-terület jelentős részén védjegyként érzékeli, és állhat-e ez a jelentős rész csupán Hollandiából?

               4)

               Figyelembe kell-e venni az irányelv 3. cikkének (3) bekezdése szerinti használat révén szerzett megkülönböztető képesség megítélésekor a nyelvterületeket az adott területen belül, ha a megjelölés egy tagállam (vagy, mint a szóban forgó esetben, a Benelux-terület) területén hivatalos nyelv egy vagy több szavából áll?
               Amennyiben a lajstromozás többi feltétele teljesül, elégséges/szükséges feltétel-e a védjegyként történő lajstromozáshoz, ha a megjelölést az érintett vásárlóközönség a tagállam (vagy, mint a szóban forgó esetben, a Benelux-terület) nyelvterületének jelentős részén – ahol ezt a nyelvet hivatalosan beszélik – védjegyként érzékeli?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1989.2.11., 1. o.)