title: C-35/11. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2012. november 13-i ítélete (High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 63. cikk — Osztalékfizetés — Társasági adó — C-446/04. sz. ügy — Test Claimants in the FII Group Litigation — Az ítélet értelmezése — A gazdasági kettős adóztatás elkerülése — A mentesítési és a beszámítási módszer egyenértékűsége — Az „adómérték” és az „eltérő adószint” fogalma — Harmadik országból származó osztalék)

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/9

         A Bíróság (nagytanács) 2012. november 13-i ítélete (High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Test Claimants in the FII Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-35/11. sz. ügy) (1)

   (EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 63. cikk - Osztalékfizetés - Társasági adó - C-446/04. sz. ügy - Test Claimants in the FII Group Litigation - Az ítélet értelmezése - A gazdasági kettős adóztatás elkerülése - A mentesítési és a beszámítási módszer egyenértékűsége - Az „adómérték” és az „eltérő adószint” fogalma - Harmadik országból származó osztalék)
   2013/C 9/13
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Alperesek: Commissioners of Inland Revenue, The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Justice (Chancery Division) — Az EUMSZ 49. cikk és az EUMSZ 63. cikk értelmezése — Letelepedés szabadsága — A tőke szabad mozgása — Adójogszabályok — Társasági adó — A Bíróság C-446/04. sz., Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben 2006. december 12-én hozott ítéletének értelmezése — Az „adómérték” és az „eltérő adószint” fogalma — A belföldről és a külföldről származó osztalékok adószintje azonosságának az ellenőrzéséhez figyelembe veendő adómérték

      Rendelkező rész

               1.

               Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 63. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldről származó osztalékra a mentesítés módszerét, a külföldről származó osztalékra pedig a beszámítás módszerét alkalmazza, amennyiben megállapítják egyrészt azt, hogy az adójóváírás, amelyre az osztalékban részesülő társaság a beszámítási módszer keretében jogosult, megegyezik a juttatott osztalék alapját képező nyereség után ténylegesen fizetett adó összegével, és másrészt azt, hogy az érintett tagállamban a társaságok nyereségére alkalmazandó tényleges adószint általában alacsonyabb, mint az előírt névleges adómérték.

               2.

               A Bíróságnak a C-446/04. sz. Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben 2006. december 12-én hozott ítélete alapjául szolgáló ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett második és negyedik kérdésre adott válaszai alkalmazandók akkor is, ha:

                           —

                           a juttatott osztalék alapját képező nyereség után fizetett külföldi társasági adót nem vagy nem teljesen az említett osztalékot a belföldi illetőségű társaságnak juttató külföldi illetőségű társaság fizette meg, hanem azt ez utóbbi közvetlen vagy közvetett leányvállalata fizette meg, amely valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság;

                           —

                           az ACT-et nem azon belföldi illetőségű társaság fizette, amely külföldi társaságtól kapja az osztalékot, hanem azt a csoportos adózás keretében annak belföldi illetőségű anyavállalata fizette meg.

               3.

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalat, amely az olyan csoportos adózás keretében, mint amelyről az alapügyben szó van, az uniós jog szabályainak megsértésével ACT-et volt köteles fizetni a nyereség külföldi osztalékból származó része után, igényelheti e jogosulatlanul kivetett adó visszatérítését, amennyiben az meghaladja azon társaságiadó-többletet, amelyet a szóban forgó tagállam jogosult volt kivetni a külföldről származó osztalék alapját képező nyereségre alkalmazott, azon névleges adómértéknél alacsonyabb névleges adómérték kompenzálása céljából, amely a belföldi illetőségű anyavállalat nyereségére alkalmazandó.

               4.

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság, amely harmadik országban illetőséggel rendelkező társaságban olyan részesedéssel rendelkezik, amely számára ez utóbbi társaság döntései tekintetében irányító befolyást biztosít, és lehetővé teszi számára a társaság tevékenységének a meghatározását, hivatkozhat az EUMSZ 63. cikkre annak vitatása céljából, hogy e rendelkezéssel összeegyeztethető az ezen tagállamnak az említett harmadik országból származó osztalék adójogi bánásmódjára vonatkozó jogi szabályozása, amely nem kizárólag olyan helyzetekre alkalmazandó, amelyekben az anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol az osztalékot fizető társaságra.

               5.

               A Bíróságnak a fent hivatkozott Test Claimants in the FII Group Litigation ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adott válasza nem alkalmazandó akkor, ha a más tagállamokban letelepedett leányvállalatok — amelyekre semmiféle ACT-fizetés nem ruházható át — nem kötelesek adófizetésre az anyavállalat illetősége szerinti tagállamban.

      (1)  HL C 103., 2011.4.2


title: C-315/12. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. július 18-i ítélete (a Højesteret (Dánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Metro Cash & Carry Danmark ApS kontra Skatteministeriet (Jövedéki adó — 92/12/EGK irányelv — 7-9. cikk — 2008/118/EK irányelv — 32–34. cikk — Jövedékiadó-köteles termékek Közösségen belüli szállítása — 3649/92/EGK rendelet — 1. és 4. cikk — Egyszerűsített kísérőokmány — 1. példány — „Cash & carry” értékesítési forma — Valamely tagállamban szabad forgalomba bocsátott és egy másik tagállamban kereskedelmi célból birtokolt, illetve magánszemélyek által saját használatukra beszerzett és maguk által szállított termékek — Szeszesitalok — A szállító ellenőrzési kötelezettségének hiánya)

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/18

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. július 18-i ítélete (a Højesteret (Dánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Metro Cash & Carry Danmark ApS kontra Skatteministeriet
   (C-315/12. sz. ügy) (1)

   (Jövedéki adó - 92/12/EGK irányelv - 7-9. cikk - 2008/118/EK irányelv - 32–34. cikk - Jövedékiadó-köteles termékek Közösségen belüli szállítása - 3649/92/EGK rendelet - 1. és 4. cikk - Egyszerűsített kísérőokmány - 1. példány - „Cash & carry” értékesítési forma - Valamely tagállamban szabad forgalomba bocsátott és egy másik tagállamban kereskedelmi célból birtokolt, illetve magánszemélyek által saját használatukra beszerzett és maguk által szállított termékek - Szeszesitalok - A szállító ellenőrzési kötelezettségének hiánya)
   2013/C 260/30
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Højesteret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Metro Cash & Carry Danmark ApS

      Alperes: Skatteministeriet

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Højesteret — A jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.) 7. cikke (4) bekezdésének és a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (HL L 9., 12. o.) 34. cikke (1) bekezdésének, valamint a feladási tagállamban szabadforgalomba bocsátott jövedéki termékek Közösségen belüli szállításának egyszerűsített kísérőokmányáról szóló, 1992. december 17-i 3649/92/EGK bizottsági rendelet (HL L 369., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 216. o.) értelmezése — Jövedéki adó — Magánszemélyek által saját használatra beszerzett termékek — A valamely tagállambeli vállalkozás kötelezettsége arra, hogy gondoskodjon az egyszerűsített kísérőokmány 1. példányának átvételéről, amikor az e tagállamban lévő boltjaiban más tagállamban letelepedett vállalkozások nevére kiállított bolti kártya felmutatásával vásárló más tagállambeli állampolgároknak értékesít szeszesitalokat, és a kártyabirtokos helyben veszi át a szeszesitalokat, hogy azután azokat maga szállítsa abba a tagállamba, ahol lakóhellyel rendelkezik

      Rendelkező rész

               1.

               Az 1992. december 14-i 92/108/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv 7–9. cikkét, valamint a feladási tagállamban szabad forgalomba bocsátott jövedéki termékek Közösségen belüli szállításának egyszerűsített kísérőokmányáról szóló, 1992. december 17-i 3649/92/EGK bizottsági rendelet 1. és 4. cikkét úgy kell értelmezni, mint amelyek nem kötelezik az alapügyben szereplőhöz hasonló kereskedőt arra, hogy ellenőrizze, hogy a más tagállamokból származó vásárlók részéről fennáll-e a jövedéki termékek másik tagállamba való importálásának szándéka, és adott esetben azt, hogy az ilyen importálás magán- vagy kereskedelmi célra történik.

               2.

               A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv 32–34. cikkét úgy kell értelmezni, mint amelyek nem módosítják olyan lényeges mértékben a 92/108 irányelvvel módosított 92/12 irányelv 7–9. cikkét, hogy olyan körülmények között, mint amilyenek az alapügyben fennállnak, eltérő választ kellene adni az első kérdésre.

               3.

               A 92/108 irányelvvel módosított 92/12 irányelv 8. cikkét úgy kell értelmezni, mint amelynek a hatálya olyan körülmények között, mint amilyenek az alapügyben fennállnak, kiterjedhet a jövedéki termékek vásárlására, amennyiben e termékeket magánszemélyek saját használatra szerzik be és maguk szállítják, amit az adott ügyben az illetékes nemzeti hatóságoknak kell ellenőrizniük.

      (1)  HL C 258., 2012.8.25.


title: C-403/08. és C-429/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2011. október 4-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Egyesült Királyság) és a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA kontra QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy kontra Media Protection Services Ltd (C-429/08) (Műholdas műsorsugárzás — A labdarúgó-mérkőzések közvetítése — A közvetítés műholdas dekódoló egység útján való vétele — Az egyik tagállamban jogszerűen forgalomba hozott és a másik tagállamban használt műholdas dekódoló kártyák — Forgalombahozatali és használati tilalom valamely tagállamban — A műsorok megtekintése a kizárólagos jogok megsértésével — Szerzői jog — Televíziós közvetítési jog — Egyetlen tagállam területére vonatkozó kizárólagos műsorsugárzási engedélyek — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — EUMSZ 56. cikk — Verseny — EUMSZ 101. cikk — A verseny célzott korlátozásai — A feltételes hozzáférésen alapuló szolgáltatások védelme — Jogellenes eszköz — 98/84/EK irányelv — 2001/29/EK irányelv — A művek többszörözése a műholdas dekódoló egység memóriájában és a televízió képernyőjén — A többszörözési jog alóli kivétel — A művek nyilvánossághoz közvetítése a pubokban — 93/83/EGK irányelv)

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/2

         A Bíróság (nagytanács) 2011. október 4-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Egyesült Királyság) és a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA kontra QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Karen Murphy kontra Media Protection Services Ltd (C-429/08)
   (C-403/08. és C-429/08. sz. ügy) (1)

   (Műholdas műsorsugárzás - A labdarúgó-mérkőzések közvetítése - A közvetítés műholdas dekódoló egység útján való vétele - Az egyik tagállamban jogszerűen forgalomba hozott és a másik tagállamban használt műholdas dekódoló kártyák - Forgalombahozatali és használati tilalom valamely tagállamban - A műsorok megtekintése a kizárólagos jogok megsértésével - Szerzői jog - Televíziós közvetítési jog - Egyetlen tagállam területére vonatkozó kizárólagos műsorsugárzási engedélyek - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - EUMSZ 56. cikk - Verseny - EUMSZ 101. cikk - A verseny célzott korlátozásai - A feltételes hozzáférésen alapuló szolgáltatások védelme - Jogellenes eszköz - 98/84/EK irányelv - 2001/29/EK irányelv - A művek többszörözése a műholdas dekódoló egység memóriájában és a televízió képernyőjén - A többszörözési jog alóli kivétel - A művek nyilvánossághoz közvetítése a pubokban - 93/83/EGK irányelv)
   2011/C 347/02
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Egyesült Királyság) és a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA (C-403/08), Karen Murphy C-429/08)

      Alperesek: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Philip George Charles Houghton, Derek Owen (C-403/08), Media Protection Services Ltd (C-429/08)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelmek — High Court of Justice (Chancery Division), Queen's Bench Division (Administrative Court), Egyesült Királyság — Az EK 28., EK 30., EK 49. és EK 81. cikk, a feltételes hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló, 1998. november 20-i 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 320., 54. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 147. o.) 2. cikke a) és e) pontjának, 4. cikke a) pontjának és 5. cikkének, az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanács irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.) 2. cikkének, 3. cikkének és 5. cikke (1) bekezdésének, a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv (HL L 298., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 224. o.) 1. cikke a) és b) pontjának, illetve a műholdas műsorsugárzásra és a vezetékes továbbközvetítésre alkalmazandó egyes szerzői és szomszédos jogi szabályok összehangolásáról szóló, 1993. szeptember 27-i 93/83/EGK tanácsi irányelv (HL L 248., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 134. o.) értelmezése — Labdarúgó-mérkőzések továbbközvetítésére vonatkozó kizárólagos jogok ellenszolgáltatás ellenében történő biztosítása — Más tagállamok piacán jogszerűen forgalmazott, az ilyen mérkőzések megtekintését lehetővé tevő dekódereknek az Egyesült Királyságban a kizárólagos jogok megsértésével történő értékesítése.

      Rendelkező rész

               1.

               A feltételes hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló, 1998. november 20-i 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének e) pontja értelmében vett „jogellenes eszköz” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az nem vonatkozik a valamely műsorsugárzó szervezet közvetítési szolgáltatásaihoz hozzáférést biztosító, e szervezet engedélyével gyártott és forgalomba hozott, azonban e szervezet akaratával ellentétesen a kibocsátás szerinti földrajzi területen kívül használt külföldi dekódoló eszközökre, sem azokra az eszközökre, amelyeket hamis név és hamis cím megadásával szereztek be és/vagy hoztak működésbe, sem azokra, amelyeket kizárólag magáncélú használatra vonatkozó szerződéses korlátozás megsértésével használtak.

               2.

               A feltételes hozzáférési irányelv 3. cikkének (2) bekezdésével nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely megakadályozza a külföldi dekódoló eszközök használatát, beleértve azokat az eszközöket is, amelyeket hamis név és hamis cím megadásával szereztek be vagy hoztak működésbe, vagy azokat, amelyeket a kizárólag magáncélú használatra vonatkozó szerződéses korlátozás megsértésével használtak, mivel ez a szabályozás nem tartozik az ezen irányelv által szabályozott területhez.

               3.

               Az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy

                           —

                           ezzel a cikkel ellentétes valamely tagállam olyan szabályozása, amely ebben az államban jogellenessé teszi a valamely más tagállamból származó — és az első tagállam szabályozása alapján védelem alatt álló műveket tartalmazó — kódolt műholdas műsorsugárzási szolgáltatáshoz való hozzáférést lehetővé tévő külföldi dekódoló eszközök behozatalát, értékesítését és használatát,

                           —

                           ezt a következtetést nem cáfolja sem az a körülmény, hogy a külföldi dekódoló eszközt hamis név és hamis cím megadásával szerezték be és/vagy hozták működésbe, azzal a szándékkal, hogy a kérdéses területi korlátozásokat kikerüljék, sem az a körülmény hogy ezt az eszközt kereskedelmi célra használják, jóllehet azt magánjellegű használatra szánták.

               4.

               A szellemi tulajdonjogok jogosultja és a műsorsugárzó szervezet közötti kizárólagos felhasználási szerződés rendelkezései az EUMSZ 101. cikk által tiltott versenykorlátozásnak minősülnek, mivel azok az utóbbi szervezetet arra kötelezik, hogy ne értékesítsen olyan dekódoló eszközöket, amelyek a felhasználási szerződéssel lefedett területen kívül való felhasználás céljából lehetővé teszik a védelem alatt álló művekhez való hozzáférést.

               5.

               Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a többszörözési jog azzal a feltétellel terjed ki a műholdas dekódoló egység memóriájában és a televízió képernyőjén egymást követően, ideiglenesen megjelenő részletek létrehozására, ha a részletek tartalmaznak olyan elemeket, amelyek az érintett szerzők saját szellemi alkotásának kifejeződései, és az egyidejűleg többszörözött részletekből álló egységet kell megvizsgálni annak megállapítása érdekében, hogy a részletek tartalmaznak-e ilyen elemeket.

               6.

               A C-403/08. sz. ügyben szóban forgóhoz hasonló, a műholdas dekódoló egység memóriájában és a televízió képernyőjén végzett többszörözési cselekmények eleget tesznek a 2001/29 irányelv 5. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltételeknek, következésképpen azokat a szerzői jog jogosultjainak engedélye nélkül is el lehet végezni.

               7.

               A 2001/29 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „nyilvánossághoz közvetítés” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az a sugárzott műveknek a pubokban jelen lévő vendégek számára televízióképernyő és hangszórók segítségével történő közvetítésére is vonatkozik.

               8.

               A műholdas műsorsugárzásra és a vezetékes továbbközvetítésre alkalmazandó egyes szerzői és szomszédos jogi szabályok összehangolásáról szóló, 1993. szeptember 27-i 93/83/EGK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az nincs hatással a műholdas dekódoló egység memóriájában és a televízió képernyőjén végzett többszörözési cselekmények jogszerűségére.

      (1)  HL C 301., 2008.11.22.


title: C-436/11. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2011. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer kontra Iberia Líneas Aéreas de España SA

text:
               12.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/10

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2011. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer kontra Iberia Líneas Aéreas de España SA
   (C-436/11. sz. ügy)
   2011/C 331/15
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer

      Alperes: Iberia Líneas Aéreas de España SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Jogosult-e az utas a 261/2004/EK rendelet (1) 7. cikke szerinti kártalanításra, ha az indulás a rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében rögzített időhatárokon belüli időtartamot késett, az utolsó célállomásra történő érkezés időpontja azonban a menetrend szerinti érkezési időpontnál legalább három órával későbbi?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. május 11. a T-111/01. és T-133/01. sz., a Saxonia Edelmetalle GmbH és a Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben (Állami támogatás – Átszervezés – Állami támogatás visszaélésszerű felhasználása – A támogatások visszatérítése – Az EK 88. cikk (2) bekezdése – 659/1999/EK rendelet)

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/13

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. május 11.
   a T-111/01. és T-133/01. sz., a Saxonia Edelmetalle GmbH és a Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben (1)

   (Állami támogatás - Átszervezés - Állami támogatás visszaélésszerű felhasználása - A támogatások visszatérítése - Az EK 88. cikk (2) bekezdése - 659/1999/EK rendelet)
   (2005/C 171/21)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-111/01. és T-133/01. sz., a Saxonia Edelmetalle GmbH (székhelye: Haslbrücke [Németország], képviseli: P. von Woedtke ügyvéd) és J. Riedemann, a felszámolás alatt álló ZEMAG GmbH (székhelye: Zeitz [Németország], képviseli: U. Vahlhaus ügyvéd, kézbesítési cím: Luxemburg) felszámolójaként kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: V. Kreuschitz és V. Di Bucci, kézbesítési cím: Luxemburg) ügyben, Németország által az EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG (azóta Lintra Beteiligungsholding GmbH, együtt a Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH, a LandTechnik Schlüter GmbH, az ILKA MAFA Kältetechnik GmbH, az SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, az SKL Spezialapparatebau GmbH, a Magdeburger Eisengieβerei GmbH, a Saxonia Edelmetalle GmbH és a Gothaer Fahrzeugwerk GmbH vállalkozásokkal) részére nyújtott állami támogatásra vonatkozó, 2001. március 28-i 2001/673/EK bizottsági határozat (HL L 236., 3. o.) megsemmisítése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (kibővített első tanács), tagjai: B. Vesterdorf elnök, M. Jaeger, P. Mengozzi, M. E. Martins Ribeiro és F. Dehousse bírák; hivatalvezető: D. Christensen tisztviselő, 2005. május 11-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti a Németország által az EFBE Verwaltungs GmbH & Co. Management KG (azóta Lintra Beteiligungsholding GmbH, együtt a Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte GmbH, a LandTechnik Schlüter GmbH, az ILKA MAFA Kältetechnik GmbH, az SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH, az SKL Spezialapparatebau GmbH, a Magdeburger Eisengieβerei GmbH, a Saxonia Edelmetalle GmbH és a Gothaer Fahrzeugwerk GmbH vállalkozásokkal) részére nyújtott állami támogatásra vonatkozó, 2001. március 28-i 2001/673/EK bizottsági határozat 3. cikkét annyiban, amennyiben arra kötelezi a Német Szövetségi Köztársaságot, hogy a Saxonia Edelmetalle GmbH-vel 3 195 559 DEM-t és kamatait, a Zeitzer Maschinen, Anlagen Geräte (ZEMAG) GmbH-val pedig 6 496 271 DEM-t és kamatait téríttessen vissza.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet ezt meghaladóan elutasítja.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bizottságot a költségek viselésére, beleértve a T-111/01. sz. ügyben indított, ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket.

      (1)  HL C 227., 2001.8.11.


title: F-89/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. június 4-i végzése — Marrone kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Kinevezés — Az előmenetel egyenértékűségének elve — Besorolási fokozatba az új, kedvezőtlenebb szabályok alapján történő besorolás — Átsorolási kérelem — Késedelem — Új tények — Hiány — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/51

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. június 4-i végzése — Marrone kontra Bizottság
   (F-89/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Kinevezés - Az előmenetel egyenértékűségének elve - Besorolási fokozatba az új, kedvezőtlenebb szabályok alapján történő besorolás - Átsorolási kérelem - Késedelem - Új tények - Hiány - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 252/95
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Stefania Marrone (Wezembeek-Oppem, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues, A. Blot, és A. Tymen ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes átsorolását mellőző bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               S. Marrone viseli a saját költségeit, és köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 331., 2012.10.27., 33. o.


title: T-266/06. sz. ügy: 2006. szeptember 26-án benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra TH Parkner

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/55

         2006. szeptember 26-án benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra TH Parkner
   (T-266/06. sz. ügy)
   (2006/C 294/112)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: M. Wilderspin, meghatalmazott, segítője: R. van der Hout ügyvéd)

      Alperes: TH Parkner GmbH (székhelye: Mühlhausen [Németország])
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               kötelezze az alperest, hogy fizessen meg a felperes részére 64 078,58 euró összeget és annak a 2001. augusztus 1-jétől 20002. december 31-ig terjedő időszakra járó évi 6,04 %-os kamatát, valamint a 2003. január 1-jével kezdődő időszakra járó évi 8,04 %-os kamatát;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes az európai energiatechnológiák ösztönzése keretében (THERMIE program) szerződést kötött az alperessel, amelynek tárgya támogatás nyújtása volt egy külső hőbevezetésű hőerőgéppel (Stirling Motor) működő hőerőmű építéséhez egy türingiai ipari üzemben.
   A Bizottság 1995. december 4-i levelével felbontotta e szerződést, mivel az alperes a részére kifizetett összeget nem a szerződésnek megfelelően használta fel. A jelen kereset az alperes által még vissza nem fizetett utolsó részlet és annak késedelmi kamatai megfizetésére irányul.


title: C-360/12. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Coty Prestige Lancaster Group GmbH kontra First Note Perfumes NV

text:
               10.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/5

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Coty Prestige Lancaster Group GmbH kontra First Note Perfumes NV
   (C-360/12. sz. ügy)
   2012/C 343/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Coty Prestige Lancaster Group GmbH.

      Alperes és a felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: First Note Perfumes NV.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 40/94/EK rendelet (1) 93. cikkének (5) bekezdését, hogy a 40/94/EK rendelet 93. cikkének (5) bekezdése értelmében vett bitorlást követtek el valamely tagállamban (A tagállamban), ha egy valamely más tagállamban (B tagállamban) elkövetett cselekmény az elsőként említett tagállamban (A tagállamban) elkövetett jogsértésben való részességet valósít meg?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a 44/2001/EK rendelet (2) 5. cikkének 3. pontját, hogy a káresemény valamely tagállamban (A tagállamban) következett be, ha az ügy tárgyát vagy az igények alapját képező jogellenes károkozásra valamely más tagállamban (B tagállamban) került sor, és az az elsőként említett tagállamban (A tagállamban) történt jogellenes károkozásban (főcselekmény) való részességet valósít meg?

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94 rendelet (HL L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).

      (2)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.)


title: T-254/08. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 22-i végzése — Associazione Giùlemanidallajuve kontra Bizottság ( Az EK 81. és az EK 82. cikk állítólagos megsértése — Panasz — Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — A mulasztásnak véget vető bizottsági állásfoglalás — Okafogyottság )

text:
               27.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/32

         A Törvényszék 2009. december 22-i végzése — Associazione Giùlemanidallajuve kontra Bizottság
   (T-254/08. sz. ügy) (1)

   („Az EK 81. és az EK 82. cikk állítólagos megsértése - Panasz - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - A mulasztásnak véget vető bizottsági állásfoglalás - Okafogyottság”)
   2010/C 51/61
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Associazione Giùlemanidallajuve (Cerignola, Olaszország) (képviselők: L. Misson, A. Kettels, G. Ernes és A. Pel ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: A. Bouquet meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EK 232. cikk értelmében, annak megállapítása iránt benyújtott kérelem, hogy a Bizottság jogellenesen elmulasztott állást foglalni a felperes által benyújtott, az EK 81. és az EK 82. cikknek a Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), a Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), a Union of European Football Associations (UEFA) és a Fédération Internationale de Football Association (FIFA) általi állítólagos megsértésére vonatkozó panasszal kapcsolatban.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A kereset okafogyottá vált.

               2.

               Az Associazione Giùlemanidallajuve és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: T-433/03., T-434/03., T-367/04. és T-244/05. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 26-i végzése – Gibtelecom kontra Bizottság ( Verseny – Távközlés – Az EK 86. cikk alapján benyújtott panaszokkal kapcsolatos eljárást megszüntető határozatok – Az EK 86. cikk alapján benyújtott panaszokra vonatkozó bizottsági állásfoglalás hiánya – Megsemmisítés iránti kereset – Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset – A jogvita tárgytalanná válása az eljárás során – Okafogyottság )

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/40

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. június 26-i végzése – Gibtelecom kontra Bizottság
   (T-433/03., T-434/03., T-367/04. és T-244/05. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Verseny - Távközlés - Az EK 86. cikk alapján benyújtott panaszokkal kapcsolatos eljárást megszüntető határozatok - Az EK 86. cikk alapján benyújtott panaszokra vonatkozó bizottsági állásfoglalás hiánya - Megsemmisítés iránti kereset - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - A jogvita tárgytalanná válása az eljárás során - Okafogyottság’)
   (2008/C 223/67)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Gibtelecom Ltd (Gibraltár) (képviselők: M. Llamas barrister és B. O'Connor solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: kezdetben F. Castillo de la Torre és A. Whelan, később F. Castillo de la Torre meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a Bizottság azon 2003. október 17-i, 2004. július 5-i és 2005. április 26-i állítólagos határozatainak megsemmisítése, amelyek megszüntettek két, a Spanyol Királyság által állítólag elkövetett közösségi jogsértés megszüntetése céljából az EK 86. cikk (3) bekezdése alapján a Bizottság fellépését sürgető panasszal kapcsolatos eljárást, másrészt annak megállapítása iránti kérelem, hogy az EK 232. cikk értelmében a Bizottság nem teljesítette a közösségi jogból eredő kötelezettségeit, amikor nem foglalt állást az említett panaszok egyikének bizonyos részleteire vonatkozóan meghozni kívánt intézkedéseket illetően.
   A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetekről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Spanyol Királyság által a T-367/04. sz. ügyben benyújtott beavatkozási kérelemről már nem szükséges határozni.

               3)

               A Gibtelecom Ltd és a Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 59., 2004.3.6.


title: F-27/12. sz. ügy: 2012. február 24-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/22

         2012. február 24-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-27/12. sz. ügy)
   2012/C 184/48
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: R. Ferlin ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperest az EPSO/COM/AD/02/10–AD7 versenyvizsgából kizáró bizottsági határozat megsemmisítése

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Bizottság 2011. november 21-i R/718/11. sz. határozatát;

               —

               másodlagosan törölje a teljes versenyvizsgát;

               —

               a Bizottságot kötelezze 50 000 euró nem vagyoni kár megtérítésére;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárással összefüggésben felmerült valamennyi költség viselésére.


title: C-309/06. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. április 10-i ítélete (a House of Lords [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marks & Spencer plc kontra Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise (Adózás – Hatodik HÉA-irányelv – Az előzetesen felszámított adó visszatérítésével járó adómentesség – Téves adóztatás az általános adókulcs szerint – A nulla százalékos adókulcshoz való jog – Visszatérítéshez való jog – Közvetlen hatály – A közösségi jog általános elvei – Jogalap nélküli gazdagodás)

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/7

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. április 10-i ítélete (a House of Lords [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marks & Spencer plc kontra Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
   (C-309/06. sz. ügy) (1)

   (Adózás - Hatodik HÉA-irányelv - Az előzetesen felszámított adó visszatérítésével járó adómentesség - Téves adóztatás az általános adókulcs szerint - A nulla százalékos adókulcshoz való jog - Visszatérítéshez való jog - Közvetlen hatály - A közösségi jog általános elvei - Jogalap nélküli gazdagodás)
   (2008/C 128/11)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   House of Lords
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Marks & Spencer plc

      Alperes: Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – House of Lords – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 28. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmezése – Közösségi jog fennállása, amelyre az olyan termék („teacakes”) értékesítője hivatkozhat, amely tekintetében a nemzeti jog fenntartotta az előzetesen megfizetett adó visszatérítésével járó adómentességet – A nemzeti szabályozásnak az illetékes hatóságok általi téves értelmezése miatt jogalap nélkül megfizetett HÉA – Az általános közösségi jogelvek, köztük az adósemlegesség elvének alkalmazása – A fenti általános jogelvekre az adóalany általi hivatkozás lehetősége a tévesen beszedett összegek visszatéríttetése érdekében
   Rendelkező rész

               1)

               Amennyiben valamely tagállam a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 28. cikkének (2) bekezdése alapján – e rendelkezésnek az 1992. október 19-i 92/77/EGK tanácsi irányelv általi módosítása előtt és után egyaránt – a nemzeti jogszabályaiban bizonyos meghatározott termékértékesítések, illetve szolgáltatásnyújtások tekintetében fenntartotta az előzetesen felszámított adó visszatérítésével járó adómentességet, az ilyen termékértékesítéseket vagy szolgáltatásnyújtásokat végző gazdasági szereplő nem hivatkozhat semmilyen, a közösségi jog alapján közvetlenül érvényesíthető, ahhoz való jogra, hogy e termékértékesítések vagy szolgáltatásnyújtások a nulla százalékos hozzáadottértékadó-kulcs alá tartozzanak.

               2)

               Abban az esetben, ha valamely tagállam a 77/388 hatodik irányelv 28. cikkének (2) bekezdése alapján – e rendelkezésnek a 92/77 irányelv általi módosítása előtt és után egyaránt – a nemzeti jogszabályaiban bizonyos meghatározott termékértékesítések, illetve szolgáltatásnyújtások tekintetében fenntartotta az előzetesen felszámított adó visszatérítésével járó adómentességet, azonban a nemzeti jogszabályait tévesen értelmezte, aminek következtében a nemzeti jog értelmében az előzetesen felszámított adó visszatérítésével járó mentesség alá eső bizonyos termékértékesítéseket vagy szolgáltatásnyújtásokat az általános adókulcs alapján adóztatott, alkalmazni kell a közösségi jog általános elveit, ideértve az adósemlegesség elvét is, jogot biztosítva ezáltal az e termékértékesítéseket vagy szolgáltatásnyújtásokat végző gazdasági szereplő számára az e termékértékesítések, illetve szolgáltatásnyújtások után tévesen kivetett összegek visszaigénylésére.

               3)

               Noha az egyenlő bánásmód és az adósemlegesség elvét az alapügyben főszabály szerint alkalmazni kell, nem jelenti ezen elvek megsértését pusztán az a tény, hogy a visszatérítés megtagadását az érintett adóalany jogalap nélküli gazdagodásával indokolták. Ugyanakkor az adósemlegesség elvével ellentétes az, ha a jogalap nélküli gazdagodás fogalmára kizárólag a „payment tradershez” (azon adóalanyok, akik esetében az adott elszámolási időszakban beszedett áthárított adó meghaladja az előzetesen felszámított adót) hasonló adóalanyokkal szemben hivatkoznak, a „repayment tradershez” (azon adóalanyok, akik az előbbiekkel ellentétes helyzetben vannak) hasonló adóalanyokkal szemben azonban nem, amennyiben ezen adóalanyok hasonló árukat forgalmaztak. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak megvizsgálása, hogy az említett ügyben erről van-e szó. Ezenkívül az egyenlő bánásmód általános elvével – amelyet az adózás területén az olyan gazdasági szereplőket érintő hátrányos megkülönböztetések is sérthetnek, akik nincsenek szükségképpen versenyhelyzetben, más szempontokból mégis hasonló helyzetben vannak – ellentétes a „payment traders” és a „repayment traders” közötti, objektíve nem indokolt hátrányos megkülönböztetés.

               4)

               A harmadik kérdésre adandó választ nem érinti, ha bizonyítást nyer, hogy nem érte pénzügyi veszteség vagy hátrány azt a gazdasági szereplőt, akivel szemben a jogalap nélkül beszedett hozzáadottérték-adó visszatérítését megtagadták.

               5)

               A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az alapügyben alkalmazandó nemzeti jog időbeli hatályára vonatkozó szabályok alapján az egyenlőség elvének a jelen ítélet rendelkező részének 3. pontjában említett megsértéséből a múltra nézve levonja az esetleges következtetéseket, a közösségi jog és különösen az egyenlő bánásmód elve, valamint azon elv tiszteletben tartásával, amelynek értelmében e bíróságnak ügyelnie kell arra, hogy az általa elrendelt jogorvoslati intézkedések ne legyenek ellentétesek a közösségi joggal.

      (1)  HL C 261., 2006.10.28.


title: T-531/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Häfele kontra OHIM (Vorfront) ( „Közösségi védjegy — A Vorfront közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja” )

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/25

         A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Häfele kontra OHIM (Vorfront)
   (T-531/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A Vorfront közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
   2012/C 32/50
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Németország) (képviselők: M. Eck és J. Dönch ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben S. Schäffner, később R. Manea, végül A. Pohlmann meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Vorfront szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2010. szeptember 14-én hozott határozata (R 570/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Häfele GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29.


title: C-271/08. sz. ügy: 2008. június 24-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/27

         2008. június 24-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-271/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/43)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Wilms és D. Kukovec meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság azzal, hogy az önkormányzati szervek és 1218 munkavállalónál többet foglalkoztató önkormányzati üzemek esetében nem írtak ki közösségi szinten versenyt az általuk kötendő öregségi nyugellátási szerződésekre, hanem azokat közvetlenül a TV-EUmw/VKA 6§-ában megnevezett intézményekkel és vállalatokkal kötötték meg, 2006. január 31-ig a 92/50/EGK irányelv (1) III. és IV. szakaszával együtt alkalmazott 8. cikkét sértette, 2006. február 1-jétől pedig a 2004/18/EK irányelv (2) 23. és 25. cikkével együtt alkalmazott 20. cikkét;

               —

               kötelezze a Németországi Szövetségi Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Németországban a munkavállaló kérheti a munkaadótól, hogy jövőbeli díjazásából a mindenkori általános nyugdíjbiztosítás hozzájárulási plafonja legfeljebb 4 %-ának megfelelő összeget a díjazás konverziójával (Entgeltumwandlung) üzemi öregségi ellátás céljára használjanak fel. A helyi önkormányzati közszolgálatban foglalkoztatott köztisztviselők, közalkalmazottak és munkavállalók (a továbbiakban: munkavállalók) díjazásának konverzióját szabályozó kollektív szerződés (a továbbiakban: kollektív szerződés) szerint a díjazás konverziójának elvégzése az önkormányzati szervek és az önkormányzati munkáltatók felelőssége. A díjazás konverzióját a nyilvános kiegészítő nyugdíjpénztárak, illetve a Sparkassen Finanzgruppe takarékpénztári pénzügyi csoport vállalatai, vagy az önkormányzati biztosítók hajtják végre. Az önkormányzati hatóságok és önkormányzati munkáltatók rendszerint kollektív biztosítási szerződéseket kötnek az általuk alkalmazott valamennyi munkavállalóra nézve, amelyek révén a díjazás konverziójára vonatkozó megállapodás jön létre a fent megnevezett szervezetekkel.
   A Bizottság rendelkezésére álló információ szerint ezeket az üzemi öregségi nyugellátási szerződéseket az önkormányzati hatóságok, illetve önkormányzati munkáltatók közösségi szintű versenykiírás nélkül, közvetlenül az említett szervezetekkel kötik meg.
   Az öregségi nyugellátás körébe tartozó szolgáltatásokat a 92/50/EGK irányelv I A. melléklete, illetve 2006. február 1-jétől a 2004/18/EK irányelv II. mellékletének A része írja le. Olyan biztosítási és nyugdíjalap-szolgáltatásokról van szó, amelyek kívül esnek a jogszabályilag előírt társadalom- és nyugdíjbiztosítás körén. Következésképpen a szóban forgó, önkormányzati hatóságok, mint ajánlatkérő szervek által kötött szerződések írásban megkötött és visszterhes közbeszerződési szerződések a fent említett irányelv értelmében. Ezen kívül az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy a 92/50/EGK irányelv 1. cikkének a) pontja nem tesz különbséget egyfelől azon szerződések között, amelyeket az ajánlatkérő szerv általános működési körébe tartozó feladat teljesítése érdekében köt, másfelől pedig azon szerződések között, amelyek e feladatokkal nincsenek összefüggésben. A Bíróság tehát elutasította az ajánlatkérő szerv funkciója alapján történő osztályozást. Ezért el kell utasítani az alperes azon kifogását, amely szerint az önkormányzati szervek illetve üzemek az üzemi öregségi ellátás szempontjából a közbeszerzési jog szerint nem minősülnek ajánlatkérő szervnek.
   A Bizottságnak továbbá az a meggyőződése, hogy a szóban forgó szerződések jelentős mértékben meghaladják az irányadó értékhatárokat. Szemben az alperes álláspontjával, a számításhoz nem az egyes szerződések értékét kell külön-külön figyelembe venni. Sokkal inkább a keretszerződés időtartamát kell ilyen szempontból figyelembe venni, hiszen az egyes munkavállalókkal a munkáltató által kötött megállapodások nem képezik közbeszerzési eljárás tárgyát a közösségi közbeszerzési jog szerint. A keretszerződés figyelembe veendő értéke így tehát az annak időtartama alatt kötendő valamennyi egyéni szerződés hozzáadottérték-adó nélküli összértékének felel meg. A Bizottság számításai szerint a Németországi Szövetségi Köztársaság területén fekvő legalább 110 város esetében a szerződések értéke meghaladja az értékhatárt.
   Az önkormányzati hatóságoknak és az önkormányzati munkáltatóknak tehát az üzemi öregségi ellátást illető szerződéseket nem a munkaszerződésben megjelölt szervezetekkel és vállalatokkal kellett volna közvetlenül megkötniük, hanem közösségi szintű közbeszerzési pályázatot kellett volna kiírniuk. Ezen az a körülmény sem változtat, hogy a díjazás fizetését kollektív szerződés szabályozza. Először is a Bíróság ítélkezési gyakorlata egyértelműen abból indul ki, hogy a közösségi jog nem ír elő megkötéseket a kollektív szerződés tartalmára nézve, másodszor pedig a Bizottság nem véli úgy, hogy a kollektív szerződéses szabadság német Alaptörvényben rögzített alapelvét jogellenesen korlátozná az, ha betartanák a ajánlatkérő szervre vonatkozó jogszabályok által előírt pályázatkiírási kötelezettséget.

      (1)  HL L 209., 1. o.

      (2)  HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.


title: C-529/07. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2007. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG kontra Franz Hauswirth GmbH

text:
               9.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/13

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2007. november 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG kontra Franz Hauswirth GmbH
   (C-529/07. sz. ügy)
   (2008/C 37/17)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberster Gerichtshof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

      Alperes: Franz Hauswirth GmbH
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (1) 51. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy egy közösségi védjegy bejelentőjét rosszhiszeműnek kell tekinteni, ha a bejelentés időpontjában tudja, hogy egy versenytársa azonos vagy hasonló árukra (legalább) egy tagállamban azonos vagy a megtévesztésig hasonló megjelölést használ, és a védjegyet azért jelenti be, hogy e versenytársat a megjelölés további használatában megakadályozhassa?

               2.

               Az 1. kérdésre adott nemleges válasz esetén:
               Rosszhiszeműnek kell-e tekinteni a bejelentőt, ha azért jelent be egy védjegyet, hogy egy versenytársát a megjelölés további használatában megakadályozhassa, noha a bejelentés időpontjában tudja vagy tudnia kell, hogy a versenytárs azonos vagy a megtévesztésig hasonló áruk vonatkozásában azonos vagy hasonló megjelölés használata révén már „vagyoni értékkel rendelkező jogosultságot” szerzett.

               3.

               Az 1. vagy a 2. kérdésre adott igenlő válasz esetén:
               Ki kell-e zárni a rosszhiszeműséget akkor, ha a bejelentő a megjelölése számára a vásárlóközönség körében már ismertséget szerzett, és ezáltal oltalmat élvez a versenyjog szabályai értelmében?

      (1)  HL L 11., 1994. január 14., 1. o.


title: C-306/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. május 26-i ítélete — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — 93/37/EGK irányelv és 2004/18/EK irányelv — Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai — A Valenciai Autonóm Közösség városrendezési jogszabályai)

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. május 26-i ítélete — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-306/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 93/37/EGK irányelv és 2004/18/EK irányelv - Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai - A Valenciai Autonóm Közösség városrendezési jogszabályai)
   2011/C 211/05
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Alcover San Pedro, D. Kukovec és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: M. Muñoz Pérez meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/37/EGK tanácsi irányelv (HL L 199., 54. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 163. o.) 1. cikkének, 6. cikke (6) bekezdésének, 11. és 12. cikkének, valamint IV. fejezete II. címének (24–29. cikk), továbbá az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 2., 6., 24., 30. cikkének, 31. cikke (4) bekezdése a) pontjának, 48. cikke (2) bekezdésének és 53. cikkének megsértése — A Valenciai Autonóm Közösség városrendezési jogszabályai — A közösségi joggal való összeegyeztethetetlenség.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: C-595/16. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2016. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emmea Srl, Commercial Hub Srl kontra Comune di Siracusa és társai

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/19

         A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2016. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emmea Srl, Commercial Hub Srl kontra Comune di Siracusa és társai
   (C-595/16. sz. ügy)
   (2017/C 239/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Emmea Srl, Commercial Hub Srl

      Alperesek: Comune di Siracusa, Assessorato delle Attività Produttive per la Regione Siciliana, Libero Consorzio Comunale – jelenleg: Provincia di Siracusa, Camera di Commercio di Siracusa
   2017. április 27-i végzésében a Bíróság (tizedik tanács) megállapította, hogy a Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia által a 2016. október 20-i végzésével előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.


title: C-508/06. sz. ügy: 2006. december 14-én benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Máltai Köztársaság

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/15

         2006. december 14-én benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Máltai Köztársaság
   (C-508/06. sz. ügy)
   (2007/C 56/26)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis és D. Lawunmi, meghatalmazottak)

      Alperes: Máltai Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy a Máltai Köztársaság nem teljesítette a 96/59/EK tanácsi irányelv (1) 11. cikkének és a 2003. évi csatlakozási okmány 54. cikkének együttes olvasatából eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Máltai Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   2004. május 1-jén letelt az a határidő, amelyen belül a Máltai Köztársaságnak közölnie kellett a Bizottsággal az irányelv 11. cikke szerinti terveket és vázlatos terveket.

      (1)  HL L 243., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 75. o.


title: T-444/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. június 30-i ítélete — CPEM kontra Bizottság ( ESZA — Pénzügyi támogatás megszüntetése — Az OLAF jelentése )

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/20

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. június 30-i ítélete — CPEM kontra Bizottság
   (T-444/07. sz. ügy) (1)

   („ESZA - Pénzügyi támogatás megszüntetése - Az OLAF jelentése”)
   2009/C 193/30
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Franciaország) (képviselő: C. Bonnefoi ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: L. Flynn és A. Steiblyté meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Szociális Alapból (ESZA) az 1999. augusztus 17-i C (1999) 2645 határozattal nyújtott támogatást megszüntető 2007. október 4-i C (2007) 4645 bizottsági határozat megsemmisítése iránti, valamint kártérítési kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Centre de promotion de l’emploi par la micro entreprise-t (CPEM) kötelezi a költségek viselésére, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket is.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: T-400/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 9-i végzése — Altadis kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — Külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációt lehetővé tevő támogatási program — A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a támogatások visszatéríttetését el nem rendelő határozat — Végrehajtási intézkedéseket tartalmazó jogi aktus — A személyében való érintettség hiánya — A visszatérítési kötelezettség hiánya — Elfogadhatatlanság” )

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/21

         A Törvényszék 2013. szeptember 9-i végzése — Altadis kontra Bizottság
   (T-400/11. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációt lehetővé tevő támogatási program - A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a támogatások visszatéríttetését el nem rendelő határozat - Végrehajtási intézkedéseket tartalmazó jogi aktus - A személyében való érintettség hiánya - A visszatérítési kötelezettség hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2013/C 336/43
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Altadis, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan és R. Calvo Salinero ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal, C. Urraca Caviedes és P. Němečková meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén Spanyolország által az üzleti és cégértékre alkalmazott C-45/07 (korábbi NN 51/07, korábbi CP 9/07) adózási amortizációról szóló, 2011. január 12-i 2011/282/EU bizottsági határozat (HL L 135., 1. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Altadis, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: T-219/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 3-i végzése – PTV kontra OHMI (map&guide travelbook)

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/37

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 3-i végzése – PTV kontra OHMI (map&guide travelbook)
   (T-219/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 142/67)

      Az eljárás nyelve: német

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 237., 2006.9.30.


title: C-516/10. sz. ügy: 2010. október 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/21

         2010. október 29-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-516/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 13/38
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: az Európai Bizottság (képviselők: G. Braun és E. Montaguti meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel hatályban tartotta a VGVG-nek a 2. §-a (3) és (4) bekezdésével és 6. §–a (2) bekezdésének g) pontjával összefüggésben értelmezett 5. §-át — megsértette az EUMSZ 49. és 63. cikket;

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel hatályban tartotta a VGVG-nek a 2. §-a (3) és (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. §-a (2) bekezdésének d) pontját — megsértette az EUMSZ 49. és 63. cikket;

               —

               a Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottságnak nincs kétsége afelől, hogy a tagállamok a földek megszerzését közérdek miatt korlátozhatják. A Voralberger Grundverkehrgesetz (VGVG) keresetben felsorolt rendelkezései azonban a tőke szabad mozgásának, valamint a letelepedés szabadságának aránytalan korlátozásához vezetnek.
   Különösen aránytalan az úgynevezett Interessentenregel (érdekelt felekre vonatkozó szabály), miszerint a VGVG a gazdálkodóknak a mezőgazdasági földek megszerzésekor elsőbbséget ad a nem gazdálkodók előtt. A földek további mezőgazdasági célú használata akkor is biztosítva lenne, ha például az esetleges vevőnek szándékában állna a földet az addigi bérlőnek hosszú távon továbbra is haszonbérbe adni.
   Ugyanígy érthetetlen, miért alkalmazandó az érdekelt felekre vonatkozó szabály akkor is, amikor az addigi tulajdonos a földjét egy vállalkozásba vagy egy alapítványba apportként beviszi, noha annak további mezőgazdasági célú használata biztosítva van.
   A Bizottság véleménye szerint az is aránytalan, hogy az érdekelt felekre vonatkozó szabály ismételten alkalmazásra kerül, ha a vétel az eladón kívül eső okokból meghiúsul.
   Végül a Bizottság azt vitatja, hogy a VGVG semmiféle olyan szabályt nem ír elő, amely a gazdálkodó valamely mezőgazdasági terület megművelésében álló érdekének a hiányában engedélyezné a föld eladását anélkül, hogy annak megszerzőjét mezőgazdasági célú használatra kötelezné.


title: C-129/07. sz. ügy: A Commissione tributaria provinciale di Latina (Olaszország) által 2007. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Giovanni Galeota kontra Agenzia Entrate Ufficio Latina

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/9

         A Commissione tributaria provinciale di Latina (Olaszország) által 2007. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Giovanni Galeota kontra Agenzia Entrate Ufficio Latina
   (C-129/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/14)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Commissione tributaria provinciale di Latina
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Giovanni Galeota

      Alperes: Agenzia Entrate Ufficio Latina
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A C-207/04. sz. ügyben hozott ítéletet (1) úgy kell-e értelmezni, hogy az olasz jogalkotónak a férfiakra is ki kellett volna terjeszteni a nők tekintetében előírt előnyösebb korhatárt?

               2)

               A jelen ügyben meg kell-e állapítani, hogy az 50 évet betöltött férfiak tekintetében alkalmazni kell a hivatkozott juttatás adókulcsának a T.F.R. adózásához viszonyított 50 %-os csökkentését?

               3)

               Mivel az adózó által Irpef-ként kifizetett összegek nem minősülnek a jövedelem részének, tekintettel arra, hogy ezeket a munkaadó nem a munkaviszony okán fizette ki, és tekintettel arra, hogy a munkaadó által az ösztönzés elősegítése céljából a munkavállaló számára kifizetett összegnek nincs jövedelem jellege, összeegyeztethető-e a közösségi joggal annak megállapítása, hogy a nőkre vonatkozó 50, a férfiakra vonatkozó 55 évből eredő korkülönbség ellentétes a közösségi joggal, figyelemmel arra, hogy a 79/7 irányelv (2) lehetővé teszi, hogy a tagállamok eltérő korhatárokat állapítsanak meg a nyugdíjazás tekintetében?

               4)

               A Bíróság elé terjesztett ügy alapját képező nemzeti jogszabály alkalmazása ellentétes-e közösségi jog (az 1976 február 9-i 76/207/EGK tanácsi irányelv (3), amely megtiltja a nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetést) értelmezésével, és e bíróság ezt a nemzeti jogszabálynak [a 917/86 d.P.R. 17. cikkének (jelenleg 19. cikk) (4a) bekezdése] a közösségi joggal való összeegyeztethetőségeként vagy összeegyeztethetetlenségeként értelmezze?

      (1)  EBHT 2005., I-07453. o.

      (2)  HL L 6., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 1. kötet 215. o.

      (3)  HL L 39., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 1. kötet 187. o.


title: F-89/15. sz. ügy: 2015. május 18-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/62

         2015. május 18-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-89/15. sz. ügy)
   (2015/C 279/80)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: G.-M. Enache ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperesnek az EPSO/AD/248/13 versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat megsemmisítése, valamint az állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság azon panasszal kapcsolatos határozatát, amelyet a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján nyújtott be, és amely a versenyvizsga-bizottságnak a sikeres pályázók listájára való felvételét mellőző EPSO/AD/248/13 határozatát vitatja;

               —

               semmisítse meg a versenyvizsga-bizottság által hozott, a felperes által az EPSO/AD/248/13 versenyvizsga keretében benyújtott felülvizsgálati kérelmet;

               —

               semmisítse meg a versenyvizsga-bizottság által az EPSO/AD/248/13 nyílt versenyvizsga keretében hozott azon határozatot, amely nem vette fel a felperes nevét az EPSO/AD/248/13 nyílt versenyvizsga tartaléklistájára;

               —

               térítesse meg az őt ért vagyoni és nem vagyoni kárt. A vagyoni kárt 50  000 euróra becsüli a felperes, amely egyrészt azon alapfizetés, amelyre jogosult lett volna, ha a tartaléklistáról felveszik, másrészt a változatlan tényleges alapfizetése közötti különbségből eredő vesztséget jelenti. A nem vagyoni kárt 50  000 euróra becsüli, amely a felperest amiatt érte, hogy szükségtelenül fordított erőfeszítést és időt a helyzet kezelésére és maradt távol a családjától, holott esélye lett volna arra, hogy a tartaléklistáról felvegyék, és együtt lehessen a családtagjaival;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-370/10. sz. ügy: 2010. augusztus 30-án benyújtott kereset — Rubinetterie Teorema kontra Bizottság

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/62

      2010. augusztus 30-án benyújtott kereset — Rubinetterie Teorema kontra Bizottság
      (T-370/10. sz. ügy)
      ()
      (2010/C 288/111)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Rubinetterie Teorema SpA (Flero [Brescia], Olaszország) (képviselők: R. Cavani, M. Di Muro és P. Preda ügyvédek)

         Alperes: az Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék semmisítse meg a 2010. június 23-i C(2010) 4185 végleges határozatot;

                  —

                  másodlagosan a Törvényszék szabjon ki jelképes bírságot;

                  —

                  harmadlagosan a Törvényszék — megítélése szerinti mértékben — jelentősen csökkentse a határozatban kiszabott bírság összegét;

                  —

                  a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen eljárásban megtámadott határozat megegyezik a T-368/10. sz. Rubinetteria Cisal kontra Bizottság ügyben megtámadott határozattal.
      A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a fent említett ügyben felhozottakhoz.
      A felperes különösen az alábbiakat hozza fel:

                  A Teorema védelemhez való jogának megsértése, ebből következően a határozat érvénytelensége amiatt, hogy

                              —

                              a Bizottság késedelmesen közölte kifogásait a Teoremával,

                              —

                              díjazás ellenében engedett hozzáférést az iratokhoz, és nem hosszabbította meg megfelelően a határidőt;

                  Nem került sor a szabad verseny akadályozására, korlátozására és torzítására irányuló, vagy azt eredményező megegyezésre, és/vagy a közösségi kereskedelem megsértésére, valamint

                  a Bizottság tévesen értékelte azokat a bizonyítékokat, amelyek a Teoremának az Euroitalia-találkozókon való részvételével kapcsolatosak.


title: T-383/11. sz. ügy: 2011. július 21-én benyújtott kereset — Makhlouf kontra Tanács

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/30

         2011. július 21-én benyújtott kereset — Makhlouf kontra Tanács
   (T-383/11. sz. ügy)
   2011/C 282/62
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Eyad Makhlouf (Damaszkusz, Szíria) (képviselők: P. Grollet és G. Karouni ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/273/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2011. május 23-i 2011/302/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben az a felperesre alapvető jogok megsértése miatt vonatkozik;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 87. és 91. cikke alapján kötelezze az Európai Unió Tanácsát a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a védelemhez való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésén alapul. A felperes arra hivatkozik, hogy megsértették a védelemhez való jogát azzal, hogy a szóban forgó szankciókat szabták ki vele szemben anélkül, hogy előzetesen meghallgatták volna, lehetőséget biztosítottak volna a számára a védekezésre, illetve tudomására hozták volna a vele szemben hozott intézkedések alapjául szolgáló körülményeket.

               2.

               A második jogalap az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében szereplő indokolási kötelezettség megsértésén alapul. A felperes azt rója fel a Tanácsnak, hogy anélkül hozott vele szemben korlátozó intézkedéseket, hogy közölte volna vele azok okait, amivel lehetővé tette volna védekezési jogalapjai kifejtését. A felperes felrója az alperesnek, hogy megelégedett általános és sztereotípiákon alapuló indokolással, anélkül hogy pontosan megjelölte volna a határozata jogi igazolhatóságát meghatározó ténybeli és jogi körülményeket, és azokat a megfontolásokat, amelyek alapján meghozta ezt a határozatot.

               3.

               A harmadik jogalap az indokolás megalapozottságára vonatkozik. A felperes kifogásolja, hogy a Tanács nyilvánvalóan téves indokolásra támaszkodott, amelyben összefüggésben nem álló körülményeket elegyített, és amely így nem tekinthető jogilag megfelelőnek.

               4.

               A negyedik jogalap a hatékony bírói jogvédelemmel kapcsolatos garancia megsértésén alapul. A felperes arra hivatkozik, hogy nemcsak hogy nem tudta eredményesen kifejteni álláspontját a Tanács előtt, hanem — mivel a megtámadott határozat semmilyen egyedi és konkrét okot nem jelöl meg igazolásként — arra sem képes, hogy a Törvényszékhez benyújtott keresete által biztosított lehetőségeket kihasználja.

               5.

               Az ötödik jogalap az arányosság általános elvének megsértésén alapul.

               6.

               A hatodik jogalap a tulajdonhoz való jog annyiban történő megsértésén alapul, amennyiben a korlátozó intézkedések és különösen a pénzeszközöket befagyasztó intézkedés a felperesnek a javai feletti szabad rendelkezéshez való alapvető joga aránytalan sérelmét jelentik.

               7.

               A hetedik jogalap a magánélet tiszteletben tartásához való jog annyiban történő megsértésén alapul, amennyiben a pénzeszközöket befagyasztó és a mozgásszabadságot korlátozó intézkedések szintén a felperes alapvető jogának aránytalan sérelmét jelentik.


title: C-231/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-91/11. sz., InnoLux Corp., korábban Chimei InnoLux Corp. kontra Európai Bizottság ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen az InnoLux Corp., korábban Chimei InnoLux Corp. által 2014. május 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/20

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-91/11. sz., InnoLux Corp., korábban Chimei InnoLux Corp. kontra Európai Bizottság ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen az InnoLux Corp., korábban Chimei InnoLux Corp. által 2014. május 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-231/14. P. sz. ügy)
   2014/C 212/23
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: InnoLux Corp., korábban Chimei InnoLux Corp. (képviselők: J.-F. Bellis ügyvéd és R. Burton solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az helybenhagyja a vitatott határozatban a fellebbező kínai és tajvani gyárain belül az LCD-kijelzők cégcsoporton belüli szállításainak értéke alapján az InnoLuxszal szemben kiszabott bírságot;

               —

               semmisítse meg a Bizottság határozatát annyiban, amennyiben az a fellebbező kínai és tajvani gyárain belül az LCD-kijelzők cégcsoporton belüli szállításainak értéke alapján szab ki az InnoLuxszal szemben bírságot;

               —

               következésképpen csökkentse 173 millió euróra az InnoLuxszal szemben kiszabott bírságot; és

               —

               a Bizottságot kötelezze ezen eljárás összes költségének viselésére, ideértve a Törvényszék előtti eljárás költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a fellebbező kínai és tajvani gyárain belül az LCD-kijelzők cégcsoporton belüli szállításai az EUMSZ 101. cikk és az EGT 53. cikk hatálya alá tartoznak pusztán azon ténynél fogva, mivel a számítógépek képernyőit, amelyekbe a szóban forgó gyárakban az LCD-kijelzőket összetevőként beépítik, a fellebbező értékesíti az EGT-ben.
               E jogalap a következő érveken alapul:

                           a)

                           A jogsértésnek a vitatott határozatban való megállapítása csak az LCD-kijelzők EGT-ben való szállításaira terjed ki, függetlenül attól, hogy azokat harmadik személyeknek értékesítik, vagy a csoporton belül szállítják, és nem tesz különbséget a vertikálisan integrált kartellrésztvevők által végzett csoporton belüli szállítások között aszerint, hogy e résztvevők egyetlen vállalkozást alkotnak-e azzal a vevővel, amelyhez kapcsolódnak, vagy sem;

                           b)

                           Az ún. „feldolgozott termékek útján megvalósuló EGT-beli közvetlen eladások” fogalmának használata ellentmond az „Europa Carton”-ítélet alapjául szolgáló elvnek, amely szerint a csoporton belüli szállításokat pontosan ugyanúgy kell kezelni, mint a harmadik személyeknek történő értékesítéseket;

                           c)

                           Ellentétes a „fapép I”-ítéletben kialakított végrehajtási elmélettel az EUMSZ 101. cikknek és az EGT 53. cikknek az EGT-n kívüli LCD-kijelzőszállításokra való alkalmazása;

                           d)

                           Az ún. „feldolgozott termékek útján megvalósuló EGT-beli közvetlen eladások” fogalma jogellenesen kizárja az EUMSZ 101. cikk és az EGT 53. cikk hatálya alól az LCD-kijelzőkre vonatkozó azon ügyleteket, amelyekre az EGT-ben kerül sor, és amelyek korlátozzák a versenyt, éspedig olyan érvelés alapján, amelyet e Bíróság a „Commercial Solvents”-ítéletben kifejezetten elutasított;

                           e)

                           Az uniós versenyjognak az ún. „feldolgozott termékek útján megvalósuló EGT-beli közvetlen eladások” fogalmának használatából eredő területen kívüli alkalmazása a vállalkozások kettős szankcionálásának és a más versenyhatóságokkal való hatásköri összeütközésnek a veszélyével jár.

               2.

               Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az ún. „feldolgozott termékek útján megvalósuló EGT-beli közvetlen eladások” kategóriának a bizottsági határozat minden egyes címzettje csoporton belüli LCD-kijelzőszállításaira való alkalmazhatóságát a Bizottság „ugyanazon objektív kritériumok alapján” értékelte, miközben mint elfogadhatatlant elutasította a fellebbező által felhozott összes, az alkalmazott kritérium relevanciáját, objektivitását és koherenciáját vitató jogalapot, nevezetesen azt, hogy azok egyetlen vállalkozást alkotnak-e azon vevőkkel, amelyekhez kapcsolódnak.
               E jogalap a következő érveken alapul:

                           a)

                           Az, hogy a vitatott határozat vertikálisan integrált címzettjei egyetlen vállalkozást alkotnak-e azon vevőkkel, amelyekhez kapcsolódnak, vagy sem, nem olyan „objektív megkülönböztetés”, amely igazolná a csoporton belüli szállításaik eltérő elbírálását;

                           b)

                           Nem lehet a jogszerűség elvére hivatkozni a fellebbező azon kérelmének elutasításakor, hogy a csoporton belüli LCD-kijelzőszállításait ugyanazon módszer alapján bírálják el, mint az LG Display és az AUO csoporton belüli LCD-kijelzőszállításait, mivel e módszer teljes mértékben jogszerű.


title: T-562/14. sz. ügy: 2014. július 28-án benyújtott kereset – Yoo Holdings kontra OHIM – Eckes-Granini Group (YOO)

text:
               6.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 351/18

         2014. július 28-án benyújtott kereset – Yoo Holdings kontra OHIM – Eckes-Granini Group (YOO)
   (T-562/14. sz. ügy)
   2014/C 351/22
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Yoo Holdings Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: D. Farnsworth Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának az R 762/2013-2. sz. ügyben 2014. április 29-én hozott határozatát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A 35., 41. és 43. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó „YOO” szóvédjegy – 1 0 4 87  924. számú közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A 29., 30. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott „YO” nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a vitatott határozatot részben hatályon kívül helyezte, és a felszólalásnak részben helyt adott.

      Jogalapok: A közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának megsértése.


title: T-499/09. sz. ügy: 2009. december 14-én benyújtott kereset — Evonik Industries kontra OHIM (Bíborszínű, lekerekített sarkú négyszög ábrázolása)

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/45

         2009. december 14-én benyújtott kereset — Evonik Industries kontra OHIM (Bíborszínű, lekerekített sarkú négyszög ábrázolása)
   (T-499/09. sz. ügy)
   2010/C 37/65
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Evonik Industries AG (Essen, Németország) (képviselő: J. Albrecht ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül az alperes (negyedik fellebbezési tanács) 2009. október 2-i határozatát (R 491/2009-4. sz. ügy);

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: Pantone 513 C bíbor árnyalatú, négyszöghöz hasonló alakú ábrás védjegy az 1-45. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (7 235 179. sz. védjegybejelentés).

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása, mivel az érintett védjegy vonatkozásában fennáll a szükséges megkülönböztető képesség.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009., L 78., 1. o.).


title: T-549/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – Guiral Broto kontra EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A CAFE DEL SOL európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A korábbi Café del Sol nemzeti ábrás védjegy — A felszólalási eljárás nyelvén rendelkezésre álló bizonyítékok előterjesztésének hiánya — A 207/2009/EK rendelet 75. és 76. cikke — A 2868/95/EK rendelet 19. és 20. szabálya — Védelemhez való jog”)

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/45

         A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – Guiral Broto kontra EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)
   (T-549/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A CAFE DEL SOL európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi Café del Sol nemzeti ábrás védjegy - A felszólalási eljárás nyelvén rendelkezésre álló bizonyítékok előterjesztésének hiánya - A 207/2009/EK rendelet 75. és 76. cikke - A 2868/95/EK rendelet 19. és 20. szabálya - Védelemhez való jog”))
   (2017/C 030/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spanyolország) (képviselő: J. L. de Castro Hermida ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. O'Neill meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Németország)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Guiral Broto és a Gastro & Soul közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. július 16-án hozott határozata (R 1888/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának az R. Guiral Broto és a Gastro & Soul GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. július 16-án hozott határozatát (R 1888/2014-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az EUIPO és R. Guiral Broto viselik a saját költségeiket.

      (1)  HL C 381., 2015.11.16.


title: C-398/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. június 5-i ítélete (a Tribunale di Fermo [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M elleni büntetőeljárás (A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény — 54. cikk — A  „ne bis in idem” elve — Hatály — A büntetőeljárást a bizonyítékok elégtelensége okán megszüntető, az egyik szerződő állam bírósága által hozott végzés — A büntetőeljárás újbóli megindításának lehetősége új bizonyítékok feltárása esetén — A „jogerősen elítélt” személy fogalma — Ugyanazon személlyel szembeni és ugyanazon cselekményeken alapuló bűncselekmény miatti büntetőeljárás egy másik szerződő államban — A büntetőjogi felelősségre vonhatóság megszűnése és a ne bis in idem elvének alkalmazása)

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. június 5-i ítélete (a Tribunale di Fermo [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M elleni büntetőeljárás
   (C-398/12. sz. ügy) (1)

   ((A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény - 54. cikk - A „ne bis in idem” elve - Hatály - A büntetőeljárást a bizonyítékok elégtelensége okán megszüntető, az egyik szerződő állam bírósága által hozott végzés - A büntetőeljárás újbóli megindításának lehetősége új bizonyítékok feltárása esetén - A „jogerősen elítélt” személy fogalma - Ugyanazon személlyel szembeni és ugyanazon cselekményeken alapuló bűncselekmény miatti büntetőeljárás egy másik szerződő államban - A büntetőjogi felelősségre vonhatóság megszűnése és a ne bis in idem elvének alkalmazása))
   2014/C 253/09
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Fermo

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   M

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunale di Fermo – A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló Egyezmény 54. cikkének értelmezése – A „ne bis in idem” elve – A „személy […], akinek a cselekményét […] jogerősen elbírálták” fogalma – Tagállami bíróság eljárást megszüntető jogerős határozata

      Rendelkező rész

   A Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, 1990. június 19-én Schengenben (Luxemburg) aláírt egyezmény 54. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egy büntetőeljárást megszüntető végzést, amely az egyik szerződő fél államában, ahol e végzést hozták, akadályát képezi az azon személlyel szemben ugyanazon cselekmények miatti új büntetőeljárásnak, akire e végzés vonatkozott, feltéve hogy nem tárnak fel újabb bizonyítékokat e személlyel szemben, úgy kell minősíteni, mint az e cikk értelmében vett jogerős döntést tartalmazó határozatot, amely ily módon akadályát képezi az ugyanezen személlyel szemben ugyanazon cselekmények miatti új eljárás lefolytatásának egy másik szerződő fél államában.

      (1)  HL C 355., 2012.11.17.


title: T-600/15. sz. ügy: 2015. október 22-én benyújtott kereset – PAN Europe és társai kontra Bizottság

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/20

         2015. október 22-én benyújtott kereset – PAN Europe és társai kontra Bizottság
   (T-600/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/23)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brüsszel, Belgium), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgium), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Olaszország) (képviselők: B. Kloostra ügyvéd és A. van den Biesen ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az (EU) 2015/1295 bizottsági végrehajtási rendeletet; (1) és

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az 1107/2009/EK rendelet (2) 4. és 6. cikkének, valamint az 1107/2009/EK rendelet I. és II. mellékletének megsértésével fogadta el a megtámadott rendeletet és hagyta jóvá a szulfoxaflór forgalomba hozatalát.

                           —

                           A Bizottság megsértette az 1107/2009/EK rendelet 4. cikkét és/vagy nem alkalmazta helyesen a hatóanyagok jóváhagyására vonatkozóan az 1107/2009/EK rendeletben megállapított követelményeket;

                           —

                           a Bizottság továbbá megsértette az 1107/2009/EK rendeletnek a rendelet 6. cikkének f) pontjával összefüggésben értelmezett 4. cikkét, valamint a rendelet II. mellékletének 1.1. és 2.2. pontját és/vagy nem alkalmazta helyesen a hatóanyagok jóváhagyására vonatkozóan az 1107/2009/EK rendeletben megállapított követelményeket; valamint

                           —

                           a Bizottság megsértette az 1107/2009/EK rendelet 4. cikkét és 6. cikkének i. pontját és/vagy nem alkalmazta helyesen a hatóanyagok jóváhagyására vonatkozóan az 1107/2009/EK rendeletben megállapított követelményeket.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet sérti a méhészek Európai Unió Alapjogi Chartájának (3) 16. és 17. cikke szerinti, tulajdonhoz való jogát és a vállalkozás szabadságát.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet elfogadásával a Bizottság megsértette a gondos ügyintézés elvét, a döntéshozatal konzisztenciáját, valamint a gondossági kötelezettséget.

      (1)  A szulfoxaflór hatóanyagnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti jóváhagyásáról, továbbá az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet mellékletének módosításáról szóló, 2015. július 27-i (EU) 2015/1295 bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 199., 8. o.).

      (2)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 309., 1. o.).

      (3)  Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2000. C 326., 1. o.).


title: T-575/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Lesaffre et Compagnie kontra OHIM – Louis Baking Company (BAKING CENTER BY TECHNOLINE)

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/53

         A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Lesaffre et Compagnie kontra OHIM – Louis Baking Company (BAKING CENTER BY TECHNOLINE)
   (T-575/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 175/75
   Az eljárás nyelve: francia
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 31., 2014.2.1.


title: C-577/10. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. december 19-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — EUMSZ 56. cikk — A szolgáltatásnyújtás szabadsága — Más tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtók előzetes nyilatkozattételi kötelezettségét előíró nemzeti szabályozás — Büntetőjogi szankció — A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása — Objektív indokokkal igazolt különbségtétel — Közérdeken alapuló kényszerítő ok — A csalás megelőzése — A tisztességtelen verseny elleni küzdelem — Az önálló vállalkozók védelme — Arányosság)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. december 19-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-577/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 56. cikk - A szolgáltatásnyújtás szabadsága - Más tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtók előzetes nyilatkozattételi kötelezettségét előíró nemzeti szabályozás - Büntetőjogi szankció - A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása - Objektív indokokkal igazolt különbségtétel - Közérdeken alapuló kényszerítő ok - A csalás megelőzése - A tisztességtelen verseny elleni küzdelem - Az önálló vállalkozók védelme - Arányosság)
   2013/C 46/03
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Traversa, C. Vrignon és J.-P. Keppenne meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselők: M. Jacobs és C. Pochet meghatalmazottak, segítőjük S. Rodrigues ügyvéd)

      A alperest támogató beavatkozó: Dán Királyság (képviselők: C. Vang, S. Juul Jørgensen és V. Pasternak Jørgensen meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 56. cikk megsértése — Más tagállamban letelepedett független szolgáltatók előzetes nyilatkozattételi kötelezettségét előíró nemzeti szabályozás („Limosa” nyilatkozat) — A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása — A korlátozás hátrányosan megkülönböztető jellege — Az igazolás és az arányosság hiánya.

      Rendelkező rész

               1.

               A Belga Királyság a 2006. december 27-i programtörvény 2007. április 1-je óta hatályos változata 137. cikke 8. pontjának, 138. cikke harmadik francia bekezdésének, 153. cikkének és 157. cikke 3. pontjának elfogadásával, vagyis a Belga Királyságtól eltérő tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtók számára a tevékenységük Belgiumban történő megkezdése előtti nyilatkozat megtételének előírásával nem teljesítette az EUMSZ 56. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Dán Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 72, 2011.3.5.