title: T-742/15. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-106/13. és F-25/14. sz., DD kontra FRA egyesített ügyekben 2015. október 8-án hozott ítélete ellen DD által 2015. december 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/26

         A Közszolgálati Törvényszék F-106/13. és F-25/14. sz., DD kontra FRA egyesített ügyekben 2015. október 8-án hozott ítélete ellen DD által 2015. december 16-án benyújtott fellebbezés
   (T-742/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 111/32)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: DD (Bécs, Ausztria) (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA)

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részben helyezze hatályon kívül az F-106/13. és F-25/14. sz., DD kontra FRA egyesített ügyekben 2015. október 8-án hozott ítéletet;

               —

               következésképpen:

                           —

                           nem csupán eljárási okokból, hanem az elsőfokú eljárásban benyújtott keresetben előadott jogalapokra tekintettel semmisítse meg a FRA mindkét (a vitatott megrovást kiszabó és a szerződést megszüntető) határozatát;

                           —

                           ítéljen meg a fellebbező részére megfelelő kártérítést a közigazgatási vizsgálat és a megrovást kiszabó határozat jogszerűtlensége és szabálytalansága által okozott nem vagyoni kár címén. E nem vagyoni kárt a fellebbező méltányosságból 15 000 euróra tartja.

                           —

                           ítéljen meg a fellebbező részére megfelelő kártérítést a szabálytalan eljárás és a szerződést megszüntető szabálytalan határozat által okozott nem vagyoni kár címén. E nem vagyoni kárt a fellebbező méltányosságból 50 000 euróra tartja.

               —

               az FRA-t kötelezze a jelen eljárás összes költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a Közszolgálati Törvényszék téves jogalkalmazásán alapul, mivel kizárólag a tárgyalásnak a megrovást kiszabó és a szerződést megszüntető határozat megsemmisítését eredményező hiányára vonatkozó eljárási jogalapot vizsgálta, és megtagadta az első fokon benyújtott kereset összes többi jogalapjának vizsgálatát. A fellebbező arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, hiányosan vizsgálta a tényállást, megsértette az Alapjogi Charta 47. cikkét és az indokolási kötelezettséget, a hatékony igazságszolgáltatás elvét, a bizalomvédelem elvét, továbbá nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett.

               2.

               A második jogalap a Közszolgálati Törvényszék azon téves jogalkalmazásán alapul, amelynek következtében elutasította a fellebbezőnek mind a megrovást kiszabó, mind a szerződést megszüntető határozattal kapcsolatos nem vagyoni kártérítés iránti kérelmeit.

                           —

                           A Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a közigazgatási vizsgálat által okozott nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem elutasításával, a bizonyítékok elferdítésével, a tényállás hiányos vizsgálatával, a nyilvánvaló mérlegelési hibával, a kár fennállására mint a szerződésen kívüli felelősség feltételére vonatkozó bizonyítás fogalmának megsértésével, a védelemhez való jog és az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 86. cikke (2) bekezdésének helytelen alkalmazásával, az indokolási kötelezettség megsértésével, a bizalomvédelem elvének megsértésével és a 2000/43/EK irányelv (1) 15. cikkének megsértésével kapcsolatban.

                           —

                           A Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a megrovást kiszabó határozat által okozott nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem elutasításával, a bizonyítékok elferdítésével, a nyilvánvaló mérlegelési hibával, a tényállás hiányos vizsgálatával, a kár értékelésére vonatkozó téves jogalkalmazással, az indokolási kötelezettség megsértésével és a 2000/43/EK irányelv 15. cikkének megsértésével kapcsolatban.

                           —

                           A Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a szerződést megszüntető határozat által okozott nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem elutasításával, a bizonyítékok elferdítésével, a tényállás hiányos vizsgálatával, a nyilvánvaló mérlegelési hibával, a kár értékelésére vonatkozó téves jogalkalmazással, az indokolási kötelezettség megsértésével, a bizalomvédelem elvének megsértésével és a 2000/43/EK irányelv 15. cikkének megsértésével kapcsolatban.

      (1)  A személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelv (HL L 180., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 20. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: T-346/12. sz. ügy: 2012. augusztus 1-jén benyújtott kereset — Magyarország kontra Bizottság

text:
               13.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/11

         2012. augusztus 1-jén benyújtott kereset — Magyarország kontra Bizottság
   (T-346/12. sz. ügy)
   2012/C 311/13
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. és Szíjjártó K., meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a termelői szervezeteknek nyújtott nemzeti pénzügyi támogatásról szóló, 2012. május 25-i C(2012) 3324. sz. bizottsági végrehajtási határozatot, valamint

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság hatáskörének túllépésével, illetőleg az uniós jog vonatkozó rendelkezéseinek megsértésével állapította meg a gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezeteknek a 2009. évben nyújtott nemzeti pénzügyi támogatás részleges visszatérítése címén Magyarországnak járó összeget.
   A felperes előadja, hogy az uniós jog nem teremt arra lehetőséget, hogy a gyümölcs- és zöldségágazatban működő termelői szervezeteknek — az 1234/2007/EK rendelet (1) 103e. cikke alapján — nyújtott nemzeti pénzügyi támogatás részleges közösségi visszatérítéséről való döntés során a Bizottság csak azon összegek erejéig engedélyezze a visszatérítést, amelyeket a nemzeti támogatás nyújtására vonatkozó engedély kérelmezésekor Magyarország mint becsült, várható, illetve elméleti összegeket megadott.
   A felperes úgy véli, hogy a 1234/2007 rendelet 103e. cikke alapján a nemzeti támogatásra vonatkozó bizottsági engedély a támogatás nyújtására vonatkozik, nem pedig arra, hogy a Bizottság felső határt állapítson meg a nyújtható támogatás vonatkozásában. Ilyen felső határt egyértelműen előír a 1234/2007 rendelet, amikor meghatározza, hogy a nemzeti támogatás nem lépheti túl a tagok, illetve a termelői szervezet működési alaphoz való pénzügyi hozzájárulásának 80 %-át. A nemzeti támogatás részleges közösségi visszatérítésére vonatkozó szabályok sem teszik lehetővé, hogy a Bizottság e részleges visszatérítés engedélyezése során a visszatérítés felső határának azt az összeget állítsa be, amelyet a tagállam az engedély kérelmezése során — akár mint össztámogatási összeget, akár mint az egyes termelői szervezeteknek nyújtandó támogatási összeget — a Bizottsággal közölt. Különösen így van ez, ha e közlésben a Magyar Kormány utalt arra, hogy a szóban forgó összegek csak tervezett, elméleti összegek.
   Továbbá a felperes azt állítja, hogy a Bizottságnak joga van ahhoz, hogy megvizsgálja, hogy a ténylegesen kifizetett támogatás nem lépte-e túl az említett 80 %-os felső határt, illetve, hogy a kért visszatérítés nem haladja-e meg a nyújtott támogatás 60 %-át, ahhoz ugyanakkor nincs joga, hogy a visszatérítés felső határának az engedélykérelemben szereplő, illetve az e kérelemmel kapcsolatos adatszolgáltatás során közölt összegeket szabja, különösen akkor, ha e kérelem és adatszolgáltatás rendre hangsúlyozta az adatok becsült, tervezett vagy elméleti jellegét. Amennyiben — bizonyos okok miatt — év közben változik az egyes termelői szervezeteknek nyújtott nemzeti támogatási összeg, a részleges közösségi visszatérítés ezen ténylegesen kifizetett összeg után jár, feltéve, hogy teljesülnek a vonatkozó uniós jogi feltételek.

      (1)  A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (HL L 299., 1. o.).


title: C-156/07. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2008. július 10-i végzése (Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Salvatore Aiello és társai kontra Comune di Milano, Sindaco del Comune di Milano, Comitato tecnico-scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle infrastrutture e dei trasporti, Ministero dell'interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano Spa., Metropolitana milanese Spa (Előzetes döntéshozatalra utalás – 85/337/EGK irányelv – Egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – Út építése Milánóban)

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/11

         A Bíróság (hatodik tanács) 2008. július 10-i végzése (Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Salvatore Aiello és társai kontra Comune di Milano, Sindaco del Comune di Milano, Comitato tecnico-scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle infrastrutture e dei trasporti, Ministero dell'interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano Spa., Metropolitana milanese Spa
   (C-156/07. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - 85/337/EGK irányelv - Egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - Út építése Milánóban)
   (2008/C 285/17)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Consiglio di Stato
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Salvatore Aiello és társai

      Alperesek: Comune di Milano, Sindaco del Comune di Milano, Comitato tecnico-scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle infrastrutture e dei trasporti, Ministero dell'interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano Spa., Metropolitana milanese Spa

      A következők részvételével: Euromilano Spa, Metropolitana milanese Spa
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 1985. június 27-i 85/337/EGK tanács irányelv (HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 1. kötet 248. o.) 2. és 4. cikkeinek értelmezése – Valamely projekt vizsgálata során figyelembe veendő kiválasztási szempontok – Út („la strada Interquartiere Nord”) építése Milánóban
   Rendelkező rész

               1)

               Az 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelvvel módosított, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanács irányelv 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ez nem követeli meg, hogy bármely, a környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektet az ezen irányelvben előírt környezeti hatásvizsgálat alá kelljen vetni, hanem csak az ezen irányelv I. és II. mellékletében szereplő projekteket, az irányelv 4. cikkében előírt feltételek mellett, valamint az irányelv 1. cikkének (4) és (5) bekezdésében, továbbá 2. cikke (3) bekezdésében foglaltak fenntartásával.

               2)

               A 97/11 irányelvvel módosított 85/337 irányelv III. mellékletében szereplő releváns kiválasztási szempontjai kötelezőek a tagállamokra nézve az irányelv II. mellékletébe tartozó projektek tekintetében annak – akár esetenkénti vizsgálattal, akár általuk meghatározott küszöbértékek vagy szempontrendszer alapján – megállapítása során, hogy az érintett projektet környezeti hatásvizsgálat alá kell-e vetni.

               3)

               Ha a tagállam a 97/11 irányelvvel módosított 85/337 irányelv II. mellékletébe tartozó, környezeti hatásvizsgálatnak alávetendő projektek tekintetében az esetenkénti vizsgálatot választja, akár nemzeti szabályozásában az irányelv III. mellékletére történő utalással, akár az e mellékletben szereplő szempontok nemzeti szabályozásába való átültetésével oly módon kell ezt megtennie, hogy e szempontok összességét ténylegesen figyelembe lehessen venni, amennyiben ezek közül valamelyik releváns az érintett projekt tekintetében, és egyik sem zárható ki közvetett vagy közvetlen módon.

      (1)  HL C 140., 2007.6.23.


title: T-301/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. január 11-i végzése — Ben Ali kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — A tunéziai helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések — Megsemmisítés iránti kereset — Keresetindítási határidő — Késedelem kérelem — Vis maior hiánya — Menthető tévedés hiánya — A megtámadott aktus megváltoztatása iránti kérelem — Kártérítési kérelem — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság” )

text:
               25.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 58/10

         A Törvényszék 2012. január 11-i végzése — Ben Ali kontra Tanács
   (T-301/11. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések - Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindítási határidő - Késedelem kérelem - Vis maior hiánya - Menthető tévedés hiánya - A megtámadott aktus megváltoztatása iránti kérelem - Kártérítési kérelem - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2012/C 58/18
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Tunisz, Tunézia) (képviselő: A. de Saint Remy ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben A. Vitro és R. Liudvinaviciute-Cordeiro, később R. Liudvinaviciute-Cordeiro és M. Bishop meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. február 4-i 101/2011/EU tanácsi rendeletnek (HL L 31., 1. o.) a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelem, másrészt a Tanács arra való kötelezése iránti kérelem, hogy fogadjon el bizonyos eltéréseket az említett rendelet által előírt pénzeszköz-befagyasztás tekintetében, valamint a felperes által állítólag elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

               3.

               Az Európai Bizottság beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 226., 2011.7.30.


title: C-488/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. szeptember 9-i végzése (az Okrazhen sad – Targovishte [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Parva Investitsionna Banka” AD, „UniKredit Bulbank” AD, „Siyk Faundeyshan” LLS, kontra „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 1896/2006/EK rendelet — A „nem vitatott pénzkövetelések” fogalma — Fizetésképtelenségi eljárás — Vitatott követelésre vonatkozó, nem bíróság által kiállított okirat — A felszámolás alá vont vagyonra vezetett végrehajtás iránti, ilyen okirat alapján előterjesztett kérelem — Az 1896/2006 rendelet hatálya alá nem tartozó helyzet — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/5

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. szeptember 9-i végzése (az Okrazhen sad – Targovishte [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Parva Investitsionna Banka” AD, „UniKredit Bulbank” AD, „Siyk Faundeyshan” LLS, kontra „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD
   (C-488/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 1896/2006/EK rendelet - A „nem vitatott pénzkövetelések” fogalma - Fizetésképtelenségi eljárás - Vitatott követelésre vonatkozó, nem bíróság által kiállított okirat - A felszámolás alá vont vagyonra vezetett végrehajtás iránti, ilyen okirat alapján előterjesztett kérelem - Az 1896/2006 rendelet hatálya alá nem tartozó helyzet - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya))
   (2014/C 431/09)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Okrazhen sad – Targovishte

      Az alapeljárás felei

      Felperesek:„Parva Investitsionna Banka” AD, „UniKredit Bulbank” AD, „Siyk Faundeyshan” LLS

      Alperesek:„Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD, Sindik na „Ear Proparti Developmant – v nesastoyatelnost” AD

      Az eljárásban részt vesz: Natsionalna agentsia za prihodite, „Aset Menidzhmant” EAD, „Ol Siyz Balgaria” OOD, „Si Dzhi Ef – aktsionerna obshtnost” AD, „Silvar Biych” EAD, „Rudersdal” EOOD, „Kota Enerdzhi” EAD, Chavdar Angelov Angelov

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre az Okrazhen sad – Targovishte (Bulgária) által előterjesztett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 344., 2013.11.23.


title: C-176/10. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2010. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Danilo Spina kontra Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/34

      A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2010. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Danilo Spina kontra Ministero dell’Interno
      (C-176/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/50)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Danilo Spina

         Alperes: Ministero dell’Interno

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés:

      Összeegyeztethető-e az a nemzeti szabályozás (a 2006. augusztus 4-i 248. sz. törvénnyé alakított 2006. július 4-i 223. sz. rendelettörvény, a Bersani-rendelet elfogadásától kezdődően) az EK-Szerződés 43. és 49. cikkével, amely „olyan nemzeti rendszer, amely többek között az alábbiakat írja elő:

                  a)

                  egy korábbi időszakban az olyan eljárás lefolytatását követően kiadott koncessziók jogosultjainak általános védelme, amely eljárás jogellenesen zárta ki a gazdasági szereplők egy részét;

                  b)

                  olyan rendelkezések megléte, amelyek valójában a megszerzett kereskedelmi pozíciók fenntartását biztosítják (mint például annak megtiltása a koncessziók új jogosultjai számára, hogy értékesítő pultjaikat a már meglévőktől bizonyos meghatározott távolságon belül helyezzék el);

                  c)

                  a koncesszió megszűnése esetének szabályozása, abban az esetben, ha a koncesszió jogosultja közvetlenül vagy közvetetten a koncesszió tárgyát képezőhöz hasonló, határokon átnyúló játéktevékenységeket folytat.”


title: T-365/04. sz. ügy: Dominique Cantoni által az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 10-én benyújtott kereset

text:
               20.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/24

         Dominique Cantoni által az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 10-én benyújtott kereset
   (T-365/04. sz. ügy)
   (2004/C 284/47)
   Az eljárás nyelve: francia
   Dominique Cantoni, lakóhely: Marseille (Franciaország), képviseli: Jean-François Péricaud, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. szeptember 10-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               kötelezze egyetemlegesen az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát, elsődlegesen 916 000 euró, másodlagosan 862 010 euró Cantoni részére történő megfizetésére, mindkét esetben a jelen kártérítés iránti keresetlevél benyújtásának időpontjától számított törvényes kamattal növelt összegben;

               —

               kötelezze egyetemlegesen az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát a költségek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-440/03. sz. Arzimendi és társai kontra Tanács és Bizottság (1) ügyben hivatkozottakkal.

      (1)  HL C 59., 2004.3.6., 31. o.


title: T-359/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 18-i ítélete – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia kontra OHIM – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A COLOMBIANO COFFEE HOUSE közösségi ábrás védjegy — A korábbi Café de Colombia oltalom alatt álló földrajzi árujelző — Az 510/2006/EK rendelet 13. és 14. cikke — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése”)

text:
               9.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/24

         A Törvényszék 2015. szeptember 18-i ítélete – Federación Nacional de Cafeteros de Colombia kontra OHIM – Accelerate (COLOMBIANO COFFEE HOUSE)
   (T-359/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A COLOMBIANO COFFEE HOUSE közösségi ábrás védjegy - A korábbi Café de Colombia oltalom alatt álló földrajzi árujelző - Az 510/2006/EK rendelet 13. és 14. cikke - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése”))
   (2015/C 371/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbia) (képviselők: A. Pomares Caballero és M. Pomares Caballero ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: O. Mondéjar Ortuño meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Accelerate s.a.l. (Bejrút, Libanon)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának a Federación Nacional de Cafeteros de Colombia és az Accelerate s.a.l. közötti törlési eljárással kapcsolatban 2014. március 27-én hozott határozata (R 1200/2013-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ötödik fellebbezési tanácsának 2014. március 27-én hozott határozatát (R 1200/2013-5. sz. ügy), abban a részében, amelyben az elutasítja a törlési kérelmet, hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az OHIM viseli a saját költségeit, valamint a Federación Nacional de Cafeteros de Colombia részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 253., 2014.8.4.


title: T-146/09. sz. ügy: 2009. április 9-én benyújtott kereset — Parker ITR és Parker-Hannifin kontra Bizottság

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/51

         2009. április 9-én benyújtott kereset — Parker ITR és Parker-Hannifin kontra Bizottság
   (T-146/09. sz. ügy)
   2009/C 141/106
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Parker ITR Srl (Veniano, Olaszország) és Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Egyesült Államok) (képviselők: B. Amory, F. Marchini Càmia és F. Amato ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot, amennyiben felelősnek nyilvánítja a Parker ITR-t 1986. április 1-jétől2006. június 9-ig, a Parker-Hannifint pedig 2002. január 31-től2006. június 9-ig;

               —

               lényegesen csökkentse a felperesekre kiszabott bírságot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a saját és a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek az EK-Szerződés 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.406 — tengeri tömlők ügy) 2009. január 28-án hozott C(2009) 428 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kérik, amennyiben az megállapítja felelősségüket a tengeri csövek ágazatban az EGT-ben elkövetett egyszeri és folyamatos jogsértésért, amely ajánlatok odaítélése, ár- és kvótameghatározás, eladási feltételek megállapítása, a piac földrajzi felosztása és az árakra vonatkozó bizalmas információk cseréje, eladási mennyiségek és a közbeszerzési eljárások révén valósult meg. Továbbá a felperesekre kiszabott bírság csökkentését kérik.
   A felperesek kilenc jogalapot adnak elő a keresetük alátámasztására.
   A felelősség betudhatóságára vonatkozó kérdéseket érintő első három jogalappal kapcsolatban a felperesek a következőképpen érvelnek:
   Először is azt állítják, hogy a Bizottság azáltal, hogy a Parker ITR-t tartotta felelősnek a még mindig létező, gazdasági tevékenységeket kifejtő és eltérő vállalkozáshoz tartozó jogi személyek által 2002. január 1-je előtt elkövetett jogsértésért, a vitatott határozatban megsértette a személyes felelősség elvét, visszaélt a hatáskörével az elévülésre vonatkozó szabályok megkerülése érdekében, megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és megsértette az indokolási kötelezettségét.
   Másodszor, a felperesek úgy érvelnek, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban megsértette a személyes felelősség elvét azáltal, hogy megállapította a felelősségüket a Parker ITR egyik alkalmazottjának jogellenes magatartásáért, mivel i) az alkalmazott maga személyes érdekéből vett részt a kartell tevékenységeiben; ii) jogtalan előnyszerzés végett vezette a Parker ITR Oil & Gas Business részlegét, a felperesektől függetlenül; iii) az alkalmazott jogellenes magatartása kárt okozott a Parker ITR-nek.
   Harmadszor, a felperesek azt állítják, hogy a megtámadott határozat téves, amennyiben Parker Hannifin-t tartja felelősnek a 2002. január 31. és 2006. június 9. közötti időszakra vonatkozóan, mert a felperesek teljesen megcáfoltak minden vélelmet azzal a ténnyel kapcsolatban, hogy Parker Hannifin döntő befolyást gyakorolt volna a teljesen a tulajdonában lévő Parker ITR leányvállalat olaj- és gáztömlőkre vonatkozó tevékenységeire, és hogy a határozatban hivatkozott érvek és dokumentumok közül egyik sem ingatja meg e cáfolatot illetve nem minősül a Parker Hannifin által ezen időszak során a Parker ITR-re gyakorolt döntő befolyás bizonyítékának.
   A bírság összegére vonatkozó többi hat jogalappal kapcsolatban a felperesek az alábbiakat adják elő:
   Negyedszer azt állítják, hogy a megtámadott határozat nyilvánvaló hibát tartalmaz, amennyiben az 1986. április 1. és 1997. május 13. közötti időszakra vonatkozó jogsértést és az 1999. június 11. és 2007. május 2. közötti jogsértést vagy egységes és folyamatos, vagy ismételt jogsértésként határozza meg az 1/2003 rendelet (1) 25. cikke (2) bekezdésének második mondata értelmében. Következésképpen a felperesek véleménye szerint az 1986. április 1. és 1997. május 13. közötti időszakra vonatkozóan elévült a Bizottság bírságkiszabási joga.
   Ötödször a felperesek azt állítják, hogy a határozat téves, amennyiben úgy tekinti, hogy a Parker ITR volt a kartell vezetője 1999. június 11-től2001. szeptember 30-ig.
   Hatodszor, úgy érvelnek, hogy a megtámadott határozat megsértette a személyes felelősség elvét és az indokolási kötelezettséget a Parker Hannifinre a Parker ITR állítólagos vezető szerepe miatt kiszabott bírság növelésével kapcsolatban.
   Hetedszer a felperesek úgy érvelnek, hogy a határozat megsértette a bizalomvédelem elvét azáltal, hogy „az EGT-n belüli összesített eladások” kiszámításának céljából figyelembe vette a Bizottság bírságkiszabási iránymutatásának (2) 18. pontja értelmében az EGT-n belül letelepedett társaságoknak kiszámlázott, de az EGT-n belül ki nem szállított termékek értékesítését.
   Nyolcadszor a felperesek azt állítják, hogy a megtámadott határozat, azáltal, hogy a Parker Hannifin konszolidált forgalmát vette alapul a bírság 10 %-os küszöbének kiszámítása céljából, amelyért a Parker IRT-t egyedüli felelősségét állapította meg, tévesen értelmezte az 1/2003 rendelet 23. cikkét, megsértette a személyes felelősség elvét, valamint az indokolási kötelezettséget.
   Kilencedszer, a felperesek úgy érvelnek, hogy a határozat megsértette a bizalomvédelem elvét és az indokolási kötelezettséget, mivel elutasította a felperesekre kiszabott bírság együttműködésükért való csökkentését.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003 L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)

      (2)  Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló bizottsági iránymutatás (HL 2006., C 210, 2. o.)


title: C-180/15. sz. ügy: A Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Svédország) által 2015. április 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Borealis Ab és társai kontra Naturvårdsverket

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/21

         A Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Svédország) által 2015. április 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Borealis Ab és társai kontra Naturvårdsverket
   (C-180/15. sz. ügy)
   (2015/C 205/30)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Alperes: Naturvårdsverket

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az ipari ágazatra vonatkozó ágazatközi korrekciós tényező kiszámításánál összeegyeztethető-e a kereskedelmi irányelv (1) 10a. cikkének (1) és (4) bekezdésével az, ha a visszamaradt gáz villamosenergia-termelés érdekében történő elégetéséből származó valamennyi kibocsátást az árverési kerethez, és nem az Industritakethez [(térítésmentesen kiosztandó kibocsátási egység felső határértéke; a továbbiakban: ágazati határérték)] rendelik hozzá, annak ellenére, hogy a visszamaradt gázból származó kibocsátásokra a kereskedelmi irányelv 10a. cikke (1) bekezdésének értelmében kiosztható ingyenes kibocsátási egység?

               2)

               Az ipari ágazatra vonatkozó ágazatközi korrekciós tényező kiszámításánál összeegyeztethető-e a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (1) és (4) bekezdésével az, ha [...] [a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó] létesítményekbe [a továbbiakban: kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó létesítmény] való továbbszállításra szánt kapcsolt energiatermelő létesítményekben végzett hőtermelésből származó valamennyi kibocsátást az árverési kerethez, és nem az ágazati határértékhez rendelik hozzá, annak ellenére, hogy a hőtermelésből származó kibocsátásokra a kereskedelmi irányelv 10a. cikke (4) bekezdésének értelmében kiosztható ingyenes kibocsátási egység?

               3)

               Amennyiben az 1 és 2. kérdésre nemleges válasz adandó, helyes-e a tárgyidőszakban az összkibocsátásból származó ágazati részesedésre (34,78 %) vonatkozó számítás?

               4)

               A 2013/448/EU bizottsági irányelv (2) érvénytelen és összeegyeztethetetlen-e a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (5) bekezdésével, mivel az ágazati határérték Bizottság szerinti számítása azt jelenti, hogy nem „szükség esetén”, hanem mindenképpen az ágazatközi korrekciós tényezőt kell alkalmazni?

               5)

               A forró fém termék-referenciaértékének a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (2) bekezdése szerinti meghatározása azon az alapon történt-e, hogy az előzetes referenciaértékek meghatározására szolgáló elvek rögzítése során a kiindulópontot az érintett ágazat létesítményei leghatékonyabb 10 %-ának átlagteljesítménye adja?

               6)

               A fűtés magánháztartásokba szánt kivitelére vonatkozó ingyenesen kiosztandó kibocsátási egységeket illetően összeegyeztethető-e a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (4) bekezdésével, ha a magánháztartásokba exportált hőre vonatkozóan nem biztosítanak ingyenes kibocsátási egységet?

               7)

               A térítésmentesen kiosztandó kibocsátási egységekre vonatkozó kérelmekkel összefüggésben összeegyeztethető-e a 2011/278/EU bizottsági határozat (3) IV. mellékletével, ha nem tüntetik fel a magánháztartásokba exportált fűtés termelésekor keletkező valamennyi üvegházhatású gázt, ahogy azt a Naturvårdsverket (svéd környezetvédelmi hivatal) tette?

               8)

               A fűtés magánháztartásokba szánt kivitelére vonatkozó térítésmentesen kiosztandó kibocsátási egységeket illetően összeegyeztethető-e a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (1) és (4) bekezdésével, valamint a 2011/278/EU bizottsági határozat 10. cikkének (3) bekezdésével, ha a magánháztartásokba exportált hőre vonatkozóan kiosztott egységeket meghaladó fosszilis tüzelőanyag kibocsátására nem biztosítanak további ingyenes egységeket?

               9)

               A térítésmentesen kiosztandó kibocsátási egységekre vonatkozó kérelmekkel összefüggésben, összeegyeztethető-e a 2011/278/EU bizottsági határozat IV. mellékletével, ha valamely kérelemben úgy igazítják az adatokat, hogy a visszamaradt gáz elégetésének betudható üvegházhatású gázkibocsátások megegyezzenek a földgáz elégetésének betudható üvegházhatású gázkibocsátásokkal, ahogy azt a Naturvårdsverket tette?

               10)

               A 2011/278/EU bizottsági határozat 10. cikkének (8) bekezdése azt jelenti-e, hogy valamely üzemeltető nem szerezhet ingyenes kibocsátási egységet valamely hő-referenciaérték szerinti létesítményrészben fogyasztott, egy másik tüzelőanyag-referenciaérték szerinti létesítményrészben előállított hő vonatkozásában?

               11)

               Amennyiben a 10. kérdésre igenlő válasz adandó, ellentétes-e a 2011/278/EU bizottsági határozat 10. cikkének (8) bekezdése a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (1) bekezdésével?

               12)

               A hőfogyasztásra vonatkozó ingyenes kibocsátási egységek esetén összeegyeztethető-e a kereskedelmi irányelvvel, valamint a 2. és 6. sz. útmutatóval, ha az értékelésben figyelembe veszik az elfogyasztott hőt termelő hőforrást?

               13)

               A 2013/448/EU bizottsági határozat érvénytelen és összeegyeztethetetlen-e az EUMSZ 290. cikkel, továbbá a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (1) és (5) bekezdésével azon az alapon, hogy eltér a kereskedelmi irányelv 10a. cikke (5) bekezdése második albekezdésének a) és b) pontjától annyiban, hogy kizárja a számítás alapjából a visszamaradt gáz elégetésével, valamint a villamos energia és hőenergia kapcsolt termeléséből keletkező kibocsátásokat, annak ellenére, hogy a kereskedelmi irányelv 10a. cikkének (1) és (4) bekezdése, továbbá a 2011/278/EU bizottsági határozat megengedi ebben a vonatkozásban az ingyenes kibocsátási egység kiosztását?

               14)

               A 2011/278/EU bizottsági határozat 3. cikkének c) pontja szerinti hő-referenciaérték szerinti létesítményrésznek tekintendő-e valamely kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó létesítményből származó, gőz formájában lévő mérhető hő, amelyet több gőzfogyasztóból álló gőzhálózathoz szállítanak, amelyek közül legalább egy nem a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozik?

               15)

               Releváns-e a 14. kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy:

                           a)

                           a gőzhálózat tulajdonosa a hálózat legnagyobb gőzfogyasztója, és ez a fogyasztó kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó létesítmény;

                           b)

                           a legnagyobb fogyasztó a gőzhálózat teljes hőleadásának mekkora részét használja fel;

                           c)

                           mennyi gőzbeszállítóból és -fogyasztóból áll a gőzhálózat;

                           d)

                           van-e bizonytalanság azt illetően, hogy ki termelte a mérhető hőt, amelyet az adott gőzfogyasztó megszerez;

                           e)

                           a hálózaton belüli gőzfelhasználás eloszlása változhat-e úgy, hogy néhány, nem a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó gőzfogyasztó csatlakozik hozzá, vagy a meglévő, nem a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá tartozó létesítmények felhasználása nő?

               16)

               Amennyiben a 14. kérdésre adandó válasz az egyedi eset tényállásától függ, konkrétan mely tényekre kell hangsúlyt helyezni?

      (1)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.).

      (2)  Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2013) 5666. sz. dokumentummal történt) (HL 2013. L 240., 27. o.).

      (3)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2013) 2772. sz. dokumentummal történt) (HL 2011. L 130., 1. o.).


title: T-215/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 3-i ítélete – Cop kontra EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — Az AMPHIBIAN ábrás védjegy — Feltétlen kizáró okok — Megkülönböztető képesség — Leíró jelleg hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/36

         A Törvényszék 2017. április 3-i ítélete – Cop kontra EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (T-215/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Az AMPHIBIAN ábrás védjegy - Feltétlen kizáró okok - Megkülönböztető képesség - Leíró jelleg hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2017/C 151/46)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Cop Vertriebs-GmbH (Aresing, Németország) (képviselő: H. Hofmann ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Conexa LLC (Dover, Delaware, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: H. Twelmeier ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Cop és a Conexa közötti törlési eljárással kapcsolatban 2016. március 7-én hozott határozata (R 1984/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Cop Vertriebs-GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 251., 2016.7.11.


title: F-71/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2007. október 25-i ítélete – Milella és Campanella kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Közszolgálat – Tisztviselők – Választások – Személyzeti Bizottság – A Luxemburgi Helyi Személyzeti Bizottság képviselőinek a Központi Személyzeti Bizottságba történő jelölése – A választási eredményekkel arányos teljes elosztás elve – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság)

text:
               8.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/47

         A Közszolgálati Törvényszék 2007. október 25-i ítélete – Milella és Campanella kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (F-71/05. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Választások - Személyzeti Bizottság - A Luxemburgi Helyi Személyzeti Bizottság képviselőinek a Központi Személyzeti Bizottságba történő jelölése - A választási eredményekkel arányos teljes elosztás elve - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság)
   (2007/C 297/94)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Arcangelo Milella (Niederanven, Luxemburg) és Delfina Campanella (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: M.-A. Lucas)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és H. Kraemer)
   Az ügy tárgya
   A Luxemburgi Helyi Személyzeti Bizottság (CLPL) képviselőinek a Központi Személyzeti Bizottságba (CCP) történő jelölésére vonatkozó bizottsági határozat megsemmisítése, valamint a CLPL határozatai jogellenességének megállapítása iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti a Bizottság Személyzeti és Igazgatási Főigazgatósága főigazgatójának 2005. április 18-i határozatának azt a részét, amelyben az hivatalosan felhívta a Luxemburgi Helyi Személyzeti Bizottságot „[az adott] határozatban foglalt iránymutatások” betartására.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti a Bizottság Személyzeti és Igazgatási Főigazgatósága főigazgatójának 2005. május 11-i határozatát.

               3)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 229., 2005.9.17., 36. o.


title: T-267/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. április 28-i ítélete – Zehnder Group International kontra EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – comfotherm európai uniós szóvédjegy – KOMFOTHERM korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – Áruk hasonlósága – Érintett vásárlóközönség – Szempontok kölcsönös függősége”)

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/45

      A Törvényszék 2016. április 28-i ítélete – Zehnder Group International kontra EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm)
      (T-267/14. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - comfotherm európai uniós szóvédjegy - KOMFOTHERM korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - Áruk hasonlósága - Érintett vásárlóközönség - Szempontok kölcsönös függősége”))
      (2016/C 211/56)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Zehnder Group International AG (Gränichen, Svájc) (képviselő: J. Krenzel ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő kezdetben: A. Pohlmann, később: S. Hanne, meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Németország) (képviselő: J. Eberhardt, H. Förster és Y. Holderied ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Stiebel Eltron GmbH & Co. KG és a Zehnder Group International AG közötti törlési eljárással kapcsolatban 2014. február 21-én hozott határozata (R 1318/2013-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Zehnder Group International AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 194., 2014.6.24.


title: T-174/09. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 18-i végzése — Complejo Agrícola kontra Bizottság

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/49

         A Törvényszék 2009. december 18-i végzése — Complejo Agrícola kontra Bizottság
   (T-174/09. sz. ügy) (1)

   2010/C 37/76

      Az eljárás nyelve: spanyol

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: T-45/15. sz. ügy: 2015. február 2-án benyújtott kereset – Hydrex kontra Bizottság

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/23

         2015. február 2-án benyújtott kereset – Hydrex kontra Bizottság
   (T-45/15. sz. ügy)
   (2015/C 096/29)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Hydrex NV (Antwerpen, Belgium) (képviselő: P. van Eysendeyk ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg az Európai Bizottság 3241405101. sz. 5 40  721,10 euró összegre irányuló visszafizetési felszólításról szóló, 2015. január 12-i C(2015) 103 végleges határozatának jogellenességét, amely határozatról a felperest az EUMSZ 297. cikk szerint 2015. január 13-án írásban értesítették, nyilvánvalóan hiányos indokolás és következésképpen teljes mértékben téves értékelés miatt, és ezért nyilvánítsa azt semmisnek;

               —

               szólítsa fel az Európai Bizottságot valamennyi jogosulatlanul beszedett és/vagy visszatartott összeg visszafizetésére;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3–8 % heavy fuels” finanszírozási szerződést 2006-ban írta alá az Európai Bizottság és a felperes. A Bizottság vitatott visszafizetési felszólítása egy utólagos felülvizsgálaton nyugszik, amely bizonyította, hogy csökkenteni kell a projekt figyelembe vehető költségeit.
   Keresetének alátámasztására a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik. A Bizottság nem vett figyelembe egy olyan felülvizsgálatot, amelyre akkor került sor, amikor még minden adat a rendelkezésre állt. Másodlagosan hivatkozik arra, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a kiegészítő összeg bizonyítására vonatkozó utólagos felülvizsgálati jelentésre vonatkozó megjegyzését.


title: T-56/12. sz. ügy: 2012. február 9-én benyújtott kereset — IRISL Maritime Training Institute és társai kontra Tanács

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/22

         2012. február 9-én benyújtott kereset — IRISL Maritime Training Institute és társai kontra Tanács
   (T-56/12. sz. ügy)
   2012/C 109/48
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: IRISL Maritime Training Institute (Teherán, Irán), Kara Shipping és Chartering GmbH & Co. KG (Hamburg, Németország), Kheibar Co. (Teherán, Irán), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Irán), Fairway Shipping Ltd (London, Egyesült Királyság) és IRISL Multimodal Transport Co. (Teherán, Irán) (képviselők: F. Randolph, M. Lester barristerek és M. Taher solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozatot (HL L 319., 2011.12.2., 71. o.) és az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 319., 2011.12.2., 11. o.) a felperesekre vonatkozó részében;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, azt állítva, hogy nevüknek a vitatott határozathoz és rendelethez csatolt listára történő felvételével a Tanács:

               —

               elmulasztott megfelelő vagy kellő indokolást szolgáltatni;

               —

               nem tett eleget a listára történő felvétel feltételeinek, és/vagy nyilvánvaló értékelési hibát vétett, amikor arról határozott, hogy teljesülnek-e e feltételek a felperesekkel kapcsolatban, és/vagy megfelelő jogalap nélkül vette fel a listára a felpereseket;

               —

               nem biztosította a felperesek védelemhez való jogát és a tényleges bírói jogorvoslathoz való jogát; valamint

               —

               indokolatlanul és aránytalanul megsértette a felperesek alapvető jogait, különösen a tulajdon, az üzleti vállalkozás és a jóhírnév védelméhez való jogot.


title: T-578/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 16-i végzése – VSM Geneesmiddelen kontra Bizottság („Intézményi mulasztás megállapítása és megsemmisítés iránti kereset — Fogyasztóvédelem — Élelmiszerrel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások — 1924/2006/EK rendelet — Botanikai anyagok — Keresetindítási határidő — Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya — Keresettel meg nem támadható jogi aktus — Elfogadhatatlanság”)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/31

         A Törvényszék 2015. szeptember 16-i végzése – VSM Geneesmiddelen kontra Bizottság
   (T-578/14. sz. ügy) (1)

   ((„Intézményi mulasztás megállapítása és megsemmisítés iránti kereset - Fogyasztóvédelem - Élelmiszerrel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások - 1924/2006/EK rendelet - Botanikai anyagok - Keresetindítási határidő - Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya - Keresettel meg nem támadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 381/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Hollandia) (képviselő: U. Grundmann ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Enegren, később M. Wilderspin és S. Gründheid meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon mulasztásának megállapítása iránti kérelem, hogy jogellenes módon nem utasította az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságot (EFSA), hogy az engedélyezett állítások végleges listájának az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o., helyesbítés: HL 2007. L 12., 3. o.) 13. cikke (3) bekezdése szerinti elfogadásához szükséges előfeltételként értékelje a botanikai anyagokat érintő, egészségre vonatkozó állításokat, illetve másodlagosan a Bizottság 2014. június 19-i levelében állítólagosan szereplő azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, amelyben megtagadták az EFSA arra való utasítását, hogy értékelje az említett állításokat.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a VSM Geneesmiddelen BV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 339., 2014.9.29.


title: C-120/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. február 27-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Holland Királyság

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/21

         A Bíróság elnökének 2008. február 27-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Holland Királyság
   (C-120/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 142/37)

      Az eljárás nyelve: holland

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28.


title: T-231/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (sötétszürke, világosszürke, világoskék, sötétkék, okker és homokszínű négyzetminta) (Közösségi védjegy — Sötétszürke, világosszürke, világoskék, sötétkék, okker és homokszínű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/22

      A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (sötétszürke, világosszürke, világoskék, sötétkék, okker és homokszínű négyzetminta)
      (T-231/11. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Sötétszürke, világosszürke, világoskék, sötétkék, okker és homokszínű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)
      (2012/C 331/40)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Németország) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger, ügyvédek)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben R. Manea, majd D. Walicka, meghatalmazottak)

         Tárgy

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a sötétszürke, világosszürke, világoskék, sötétkék, okker és homokszínű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás megjelölés bejelentésével kapcsolatban 2011. március 4-én hozott határozata (R 2041/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék V. Fraas GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 238., 2011.8.13.


title: C-153/08. sz. ügy: 2008. április 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/20

         2008. április 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-153/08. sz. ügy)
   (2008/C 142/33)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és L. Lozano Palacios, meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel olyan adójogi szabályozást tart hatályban, amely megadóztatja a Spanyolországon kívül szervezett szerencsejátékokból és fogadásokból származó jövedelmeket, miközben a Spanyolországban szervezett, meghatározott szerencsejátékokból és fogadásokból származó jövedelmek mentesek a jövedelemadó alól – nem teljesíti a közösségi jogból, különösen az EK 49. cikkből és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 36. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A spanyol szabályozás szerint a Loterías y Apuestas del Estado (állami szerencsejáték társaság) és az autonóm közösségek szervei és szervezetei által szervezett szerencsejátékokból és fogadásokból származó nyeremények mentesek a jövedelemadó alól, akárcsak a spanyol Vöröskereszt, illetve az Organización Nacional de Ciegos Españoles (vakok országos szervezete Spanyolországban) által szervezett sorsolásos játékokból származó nyeremények. Ezzel szemben a többi nemzeti és külföldi szervezet – beleértve az EU és az EGT tagállamaiban letelepedett szervezeteket – által szervezett szerencsejátékból és fogadásból származó jövedelmet hozzá kell számítani az adóalaphoz, és arra progresszív adókulcsokat kell alkalmazni.
   A Bizottság különösen a Lindman- (1) és a Safir- (2)ügyben hozott ítéletekre hivatkozik, és emlékeztet arra, hogy az ítélkezési gyakorlat szerint a szerencsejáték-szervezési tevékenység a Szerződés értelmében „szolgáltatás”-nak minősül. Szintén az ítélkezési gyakorlat szerint, az EK 49. cikk tiltja a szolgáltatásnyújtás szabadságának bárminemű korlátozását, illetve akadályozását, akkor is, ha azt a nemzeti és a többi tagállambeli szolgáltatásnyújtókra egyformán alkalmazzák, és kizárja az olyan nemzeti jogszabályok alkalmazását, amelynek az a hatása, hogy a tisztán tagállamon belüli szolgáltatásnyújtáshoz viszonyítva nehezebbé teszi a tagállamok közötti szolgáltatásnyújtást. A szerencsejátékok területének sajátosságaira tekintettel az ítélkezési gyakorlat elismer bizonyos korlátozásokat a tagállamok részéről, amennyiben azok bizonyítani tudják az intézkedés célszerűségét és arányosságát, valamint azt, hogy az intézkedés nem hátrányosan megkülönböztető (diszkriminatív) jellegű.
   A Bizottság úgy véli, hogy a spanyol szabályozás diszkriminatív, mivel a mentességet csak egyes, pontosan meghatározott szervezetek részére tartja fenn, kizárva ezzel az említett kedvezményből az ugyanilyen jellegű, illetve a mentességre vonatkozó rendelkezésben szereplő spanyol szervezetekével azonos célokat szolgáló más tagállambeli szervezeteket. Ennélfogva – bár a spanyol hatóságok a jogsértési eljárás keretén belül bizonyíthatták volna, hogy a per tárgyát képező szabályozás célszerű intézkedést képez, és arányos a fogyasztóvédelem és a közrend deklarált céljaival, mely bizonyításra nem került sor –, a kérdéses szabályozás semmi esetre sem tekinthető összeegyeztethetőnek a közösségi joggal, mivel egyértelműen diszkriminatív.

      (1)  A Bíróság C-42/02. sz., Lindman-ügyben 2003. november 13-án hozott ítélete (EBHT 2003., I-13519. o.).

      (2)  A Bíróság C-118/96. sz., Safir-ügyben 1998. április 28-án hozott ítélete (EBHT 1998., I-1897. o.).


title: A Bíróság végzése (hatodik tanács)  2005. november 17.  a C-121/04 P. sz., Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – EK-Szerződés 85. cikkének [1] bekezdése [jelenleg az EK 85. cikk á1ñ bekezdése] – Verseny – Megegyezések – Vállalkozások közötti megállapodások – Bizonyíték egy vállalkozás részvételére vállalkozások versenyellenes célú gyűlésein)

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/12

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (hatodik tanács)
   2005. november 17.
   a C-121/04 P. sz., Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - EK-Szerződés 85. cikkének [1] bekezdése [jelenleg az EK 85. cikk á1ñ bekezdése] - Verseny - Megegyezések - Vállalkozások közötti megállapodások - Bizonyíték egy vállalkozás részvételére vállalkozások versenyellenes célú gyűlésein)
   (2006/C 60/24)
   Az eljárás nyelve: görög
   A C-121/04 P. sz., a Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) (ügyvédek: I. Dryllerakis, E. Dryllerakis és N. Korogiannakis), másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: R. Lyal és T. Christoforou, segítőjük: A. Oikonomou ügyvéd) ügyben, a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2004. március 1-jén benyújtott fellebbezésének tárgyában a Bíróság (hatodik tanács), tagjai: J. Malenovský tanácselnök, J.-P. Puissochet (előadó) és S. von Bahr bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: R. Grass, 2005. november 17-én meghozta a végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az Európai Közösségek Bizottságának csatlakozó fellebbezését elutasítja.

               3)

               A Minoikes Grammes ANE-t (Minoan Lines SA) kötelezi a költségek 90 %-ának viselésére.

               4)

               Az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek 10 %-ának viselésére.

      (1)  HL C 106., 2004.04.30.


title: C-220/10. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. szeptember 8-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 91/271/EGK irányelv — Szennyezés és ártalmak — A települési szennyvíz kezelése — 3., 5. és 6. cikk — Az érzékeny területek kijelölésének elmulasztása — Az érzékeny területekre történő kibocsátás szigorúbb kezelése megvalósításának elmaradása)

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/12

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. szeptember 8-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-220/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 91/271/EGK irányelv - Szennyezés és ártalmak - A települési szennyvíz kezelése - 3., 5. és 6. cikk - Az érzékeny területek kijelölésének elmulasztása - Az érzékeny területekre történő kibocsátás szigorúbb kezelése megvalósításának elmaradása)
   2011/C 311/16
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Guerra e Andrade és S. Pardo Quintillán meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes és M. J. Lois meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A települési szennyvizek kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv (HL L 135., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 26. o.) megsértése

      Rendelkező rész

               1.

               A Portugál Köztársaság,

                           —

                           mivel Madeira és Porto Santo szigetének tengerparti vizeit kevésbé érzékeny területnek minősítette;

                           —

                           mivel a települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv 4. cikkében foglaltaknál kevésbé szigorú kezelésnek vetette alá a Funchalhoz és Câmara de Loboshoz hasonló, 10 000 lakosegyenértéknél többet képviselő agglomerációkból származó települési szennyvizeket, amelyeket Madeira szigetének tengerparti vizeibe bocsátanak;

                           —

                           mivel a Tajo folyó torkolatának agglomerációja, azaz Quinta do Conde esetében nem biztosította ezen irányelv 3. cikkében foglaltaknak megfelelően településiszennyvíz-gyűjtő rendszer meglétét;

                           —

                           mivel Albufeira/Armação de Pêra, Beja, Chaves és Viseu agglomerációját illetően, és azon négy agglomerációt — nevezetesen Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Quinta do Conde és Seixal — illetően, amelyek szennyvizet bocsátanak a Tajo folyó torkolatának bal oldali részébe, nem biztosította az említett irányelv 4. cikkében szereplőknél szigorúbb kezelés alkalmazását,

                     nem teljesítette a 91/271 irányelv 3., 5. és 6. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31.


title: C-544/13. és C-545/13. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Stockholms tingsrätt [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Abcur AB kontra Apoteket Farmaci AB (C-544/13. sz. ügy) Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB (C-545/13. sz. ügy) (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — 2001/83/EK irányelv — Hatály — 2. cikk, (1) bekezdés, és 3. cikk, 1. és 2. pont — Iparilag előállított vagy ipari folyamat bevonásával járó módszerrel gyártott gyógyszerek — Eltérések — Egy adott beteg számára kiállított orvosi rendelvényre, gyógyszertárban elkészített gyógyszerek — Gyógyszertárban, a gyógyszerkönyvi előírásoknak megfelelően elkészített és az e gyógyszertár által ellátott betegeknek közvetlen kiadásra szánt gyógyszerek — 2005/29/EK irányelv)

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Stockholms tingsrätt [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Abcur AB kontra Apoteket Farmaci AB (C-544/13. sz. ügy) Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB (C-545/13. sz. ügy)
   (C-544/13. és C-545/13. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - 2001/83/EK irányelv - Hatály - 2. cikk, (1) bekezdés, és 3. cikk, 1. és 2. pont - Iparilag előállított vagy ipari folyamat bevonásával járó módszerrel gyártott gyógyszerek - Eltérések - Egy adott beteg számára kiállított orvosi rendelvényre, gyógyszertárban elkészített gyógyszerek - Gyógyszertárban, a gyógyszerkönyvi előírásoknak megfelelően elkészített és az e gyógyszertár által ellátott betegeknek közvetlen kiadásra szánt gyógyszerek - 2005/29/EK irányelv))
   (2015/C 302/03)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Stockholms tingsrätt

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Abcur AB

      Alperes: Apoteket Farmaci AB (C-544/13. sz. ügy), Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB (C-545/13. sz. ügy)

      Rendelkező rész

               1)

               Az emberi felhasználásra szánt azon gyógyszerek, mint amelyekről az alapügyekben szó van, amelyeket orvosi rendelvényre adnak ki, és amelyek nem rendelkeznek a hatáskörrel rendelkező tagállami hatóságok által vagy az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján kiállított forgalombahozatali engedéllyel, a 2004. március 31-i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá tartoznak, annak 2. cikkének (1) bekezdése alapján, ha azokat iparilag állították elő vagy ipari folyamat bevonásával járó módszerrel gyártották. E gyógyszerekre csak akkor alkalmazható az e módosított irányelv 3. cikkének 1. pontjában említett eltérés, ha azokat olyan orvosi rendelvény alapján készítették el, amelyet az elkészítésük előtt állítottak ki, ennek pedig kifejezetten egy előzőleg azonosított beteg számára kell történnie. Az említett gyógyszerekre csak akkor alkalmazható a 2004/27 irányelvvel módosított 2001/83 irányelv 3. cikkének 2. pontjában említett eltérés, ha azokat közvetlenül azon gyógyszertár adta ki, amely azokat az általa ellátott betegek számára készítette. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy az alapügyekben teljesülnek-e ezen rendelkezések alkalmazási feltételei.

               2)

               Még abban az esetben is, ha az emberi felhasználásra szánt azon gyógyszerek, mint amelyekről az alapügyekben szó van, a 2004/27 irányelvvel módosított 2001/83 irányelv hatálya alá tartoznak, az e gyógyszerekre vonatkozó olyan reklámozási gyakorlatok, mint amelyeket az alapügyekben említenek, tartozhatnak a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá is, feltéve hogy ezen irányelv alkalmazási feltételei teljesülnek.

      (1)  HL C 15., 2014.1.18.


title: C-101/08. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2009. október 15-i ítélete (a Cour de cassation [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier kontra Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) (77/91/EGK, 79/279/EGK és 2004/25/EK irányelvek — A kisebbségi részvényesek védelmének közösségi jogi alapelve — Hiány — Társasági jog — Irányításszerzés — Kötelező ajánlat — 77/534/EGK ajánlás — Magatartási kódex)

text:
               5.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2009. október 15-i ítélete (a Cour de cassation [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier kontra Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   (C-101/08. sz. ügy) (1)

   (77/91/EGK, 79/279/EGK és 2004/25/EK irányelvek - A kisebbségi részvényesek védelmének közösségi jogi alapelve - Hiány - Társasági jog - Irányításszerzés - Kötelező ajánlat - 77/534/EGK ajánlás - Magatartási kódex)
   2009/C 297/04
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier

      Alperesek: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour de cassation (Luxemburgi Nagyhercegség) — Egyrészt a biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a részvénytársaságok alapításának, valamint ezek tőkéje fenntartásának és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a […] társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló második, 1976. december 13-i 77/91/EGK tanácsi irányelv (HL 1977. L 26., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 8. o.) 20. és 42. cikkének, másrészt az értékpapírügyletekre vonatkozó európai magatartási kódexről szóló 1977. július 25-i bizottsági ajánlásnak (HL L 212., 37. o.), harmadrészt az értékpapírok hivatalos tőzsdei jegyzésre történő bevezetéséhez kötődő feltételek összehangolásáról szóló, 1979. március 5-i 79/279/EGK tanácsi irányelvnek (HL L 66., 21. o.) és negyedrészt a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 142., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 20. o.) 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezése — Létezik-e a részvényesek egyenlőségének közösségi jogi alapelve? — Igenlő válasz esetén, mi ezen elv tárgyi és időbeli hatálya?

      Rendelkező rész

   A közösségi jog nem tartalmaz olyan jogi alapelvet, amely szerint a kisebbségi részvényeseket védi a társaság feletti irányítást megszerző vagy azt gyakorló többségi részvényes azon kötelezettsége, hogy e részvényeseknek felajánlja, hogy a többségi részvényes általi irányítást megalapozó vagy azt erősítő részesedés megszerzésekor megállapítottakkal azonos feltételekkel megvásárolja részvényeiket.

      (1)  HL C 116., 2008.5.9.


title: C-509/09. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2009. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — eDate Advertising GmbH kontra X

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/14

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2009. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — eDate Advertising GmbH kontra X
   (C-509/09. sz. ügy)
   2010/C 134/23
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof (Németország)

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: eDate Advertising GmbH

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: X

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A személyiségi jogok valamely internetes honlap tartalma általi (lehetséges) megsértése esetén a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: 44/2001 rendelet) (1) 5. cikkének 3. pontjában foglalt „ahol a káresemény […] bekövetkezhet” fordulatot úgy kell-e értelmezni, hogy
               az érintett bármely olyan tagállam bírósága előtt előterjeszthet a honlap üzemeltetőjével szemben abbahagyásra kötelezés iránti keresetet, ahol a honlap letölthető, függetlenül attól, hogy az üzemeltető melyik tagállamban telepedett le,
               vagy
               a honlap üzemeltetőjének letelepedése szerinti tagállamon kívüli bíróság joghatósága megállapításának az a feltétele, hogy a műszakilag lehetséges letölthetőségen túlmenően a kifogásolt tartalomnak vagy a honlapnak a bíróság államához való sajátos kötődése (belföldi kötődés) álljon fenn?

               2.

               Ha ilyen sajátos belföldi kötődés szükséges:

                           Milyen szempontok szerint határozható meg ez a kötődés?

                           Attól függ a belföldi kötődés, hogy a kifogásolt honlap az üzemeltető rendelkezésének megfelelően célzottan a bíróság államának internetfelhasználóira (is) irányul-e, vagy elegendő, hogy a honlapról letölthető információk objektív kötődést mutassanak a bíróság államához abban az értelemben, hogy az ellentétes érdekeknek — a felperes személyiségi jogainak tiszteletben tartásához fűződő érdekének és az üzemeltető honlapja kialakításához és a tájékoztatáshoz fűződő érdekének — az összeütközése az egyedi eset körülményei, különösen a kifogásolt honlap tartalma alapján a bíróság államában ténylegesen bekövetkezett vagy bekövetkezhet?
                           Függ-e a különös belföldi kötődés megállapítása a kifogásolt honlapnak a bíróság államában történő letöltéseinek számától?

               3.

               Ha a bíróság joghatóságának megállapításához nem szükséges a különös belföldi kötődés, vagy ha a megállapításához elegendő, hogy a kifogásolt információk objektív kötődést mutatnak a bíróság államához abban az értelemben, hogy az ellentétes érdekek összeütközése a bíróság államában az egyedi eset körülményei, különösen a kifogásolt honlap tartalma alapján ténylegesen bekövetkezett vagy bekövetkezhet, és a különös belföldi kötődés megállapításának nem feltétele a kifogásolt honlapnak a bíróság államában történő minimális számú letöltése:

                           A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: e-kereskedelmi irányelv) (2) 3. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni,
                           hogy e rendelkezéseknek kollíziós jelleget kell tulajdonítani abban az értelemben, hogy a nemzeti kollíziós szabályok háttérbe szorításával a magánjog területén is a származási országban hatályos jog kizárólagos alkalmazását rendelik el,
                           vagy
                           e rendelkezések esetében anyagi jogi szintű korrekcióról van szó, amely a nemzeti kollíziós szabályok szerint alkalmazandónak nyilvánított jog anyagi jogi következményét tartalmilag módosítja, és a származási ország rendelkezéseire korlátozza?

                           Abban az esetben, ha az e-kereskedelmi irányelv 3. cikkének (1) és (2) bekezdése kollíziós jellegű:
                           A hivatkozott rendelkezések csupán a származási országban hatályos anyagi jog kizárólagos alkalmazását vagy az ott hatályos kollíziós szabályok alkalmazását is elrendelik, amelynek következményeként megmarad annak lehetősége, hogy a származási ország joga a rendeltetési ország jogára utaljon?

      (1)  HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.

      (2)  HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.


title: C-467/11. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. július 5-i végzése — Audi AG, Volkswagen AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (Fellebbezés — Közösségi védjegy — Okafogyottá vált fellebbezés — Okafogyottság)

text:
               6.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/5

         A Bíróság (első tanács) 2012. július 5-i végzése — Audi AG, Volkswagen AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   (C-467/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Okafogyottá vált fellebbezés - Okafogyottság)
   2012/C 303/09
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Audi AG, Volkswagen AG (képviselő: P. Kather ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      Tárgy

   A Törvényszék (harmadik tanács) T-318/09. sz., Audi és Volkswagen kontra OHIM (TDI) ügyben 2011. július 6-án hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsának 2009. május 14-i, a TDI szómegjelölésnek a 12. osztályba tartozó áruk (járművek és szerkezeti elemeik) vonatkozásában közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában hozott határozata (R 226/2007-1. sz. ügy) ellen benyújtott keresetet — A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.) 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának és 3. cikkének megsértése –A TDI szómegjelölés megkülönböztető képessége

      Rendelkező rész

               1.

               A fellebbezésről nem szükséges határozni.

               2.

               A Bíróság az Audi AG-t és a Volkswagen AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 347., 2011.11.26.


title: C-340/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-638/15. sz., Alcohol Countermeasure Systems (International) kontra EUIPO ügyben 2017. március 29-én hozott ítélete ellen az Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. által 2017. június 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/3

         A Törvényszék (első tanács) T-638/15. sz., Alcohol Countermeasure Systems (International) kontra EUIPO ügyben 2017. március 29-én hozott ítélete ellen az Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. által 2017. június 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-340/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 347/03)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (képviselők: E. Baud és P. Marchiset ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               előzetes döntésként és az EUIPO-nak az ítélet végrehajtásának felfüggesztésére vonatkozó írásbeli hozzájárulása hiányában függessze fel az ítélet alkalmazását;

               —

               helyezze hatályon kívül az ítéletet az e kérelemben foglalt jogalapok alapján […];

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO első fellebbezési tanácsának az R 1323/2014-1. sz. ügyben 2015. augusztus 11-én hozott határozatát;

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül az ítéletet és függessze fel az eljárást a Brexit-eljárás lezárultáig, vagy legalább a Szerződés 50. cikkében megállapított határidőnek megfelelően 2019. május 31-éig;

               —

               a Lion Laboratories-t és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát kötelezze az ACS-nek mind a T-638/15. sz. ügyben az elsőfokú eljárással, mind a fellebbezéssel kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1)

               Az első jogalap az ACS kereseti kérelmében szereplő azon állításoknak az ítélet 86. pontjában szereplő azon megállapítás révén történt elferdítésén alapul, hogy 64 eszközt értékesítettek „a releváns időszakokban”, miközben e (nem vitatott) szám csak az első időszakra (2004. október 5. és 2009. október 4. közötti időszak) vonatkozott.

               2)

               A második jogalap szintén a tények elferdítésén, mégpedig a Lion Laboratories jogtanácsa által az EUIPO részére 2013. március 21-én megküldött levél tartalmának elferdítésén, illetve a 207/2009 rendelet (1) 57. cikke (2) bekezdésének és a 2868/95 rendelet (2) (22. cikke (2) bekezdésének és 40. cikke (5) bekezdésének) megsértésén alapul. Az említett levélben nem szerepelt a korábbi védjegy lajstromszáma (2040518. sz. egyesült királyságbeli védjegy), ehelyett két hivatkozás szerepelt a 2371210. sz. egyesült királyságbeli védjegyre, amely azt sugallta, hogy a Lion Laboratories i. nem tett eleget azon kötelezettségének, hogy bizonyítékot szolgáltasson a 2040518. sz. egyesült királyságbeli védjegy használatának igazolása céljából, illetve a védjegy elleni felszólalás céljából, illetve ii. felcserélte azt a védjegyet, amelyen az eljárás alapult.

               3)

               A harmadik jogalap azzal kapcsolatos, hogy a Törvényszék i. megsértette a „tényleges használat” 207/2009 rendelet értelmében vett fogalmát, a (2003. március 11-i C-40/01. sz.) Ansul ítéletet értelmezte, és ii. rossz metodikát alkalmazott. A Törvényszék nem csak az első időszakot vizsgálta, és nem csak a kizárólagos licencia-szerződésben kikötött ezen időszakra kivetített értékesítési adatokat vette figyelembe. Ezenfelül, az első időszak során vett igen alacsony és korlátozott mennyiségű használatra tekintettel a tényleges használatot több olyan tényező miatt nem lehetett bizonyítani, amelyeket a Törvényszék nem elemzett (például: i. a felek kivetített értékesítési adatai a licencia-szerződésben, ii. a [több mint 30 millió vevőt jelentő] piac jellemzői, iii. az áruk jellege [ideértve az alkoholszondákat is], és iv. a 2004-ben lajstromozott 2371210. sz. egyesült királyságbeli védjegy megléte). A Törvényszék aránytalan figyelmet szentelt egyes iratoknak, ideértve azokat is, amelyek a szolgáltatásokra vonatkoztak, miközben a korábbi védjegyre csak a 9. osztály tekintetében hivatkoztak a felszólalásban.

               4)

               A negyedik jogalap azt elemzi, hogy a Törvényszék megsértette a „tényleges használat” fogalmát azzal is, nem megfelelő szabályt alkalmazott annak megállapításánál, hogy a korábbi védjegyet használták-e védjegyként. Ezenfelül, a Bíróság (2007. szeptember 11-i C-17/06) Céline ítélete nem alkalmazható olyan esetben, amikor i. más védjegyeket helyeznek el a termékeken, ii. e termékeknek más a neve, és iii. a védjegyet egyes vevők szokásos megnevezésnek tekintik. E körülmények még inkább akadályát képezik annak, hogy a vásárlók gondolatban kapcsolatot teremtsenek a korábbi védjegy és a szokásos megnevezésként vagy cégnévként használt megjelölés között.

               5)

               Az ötödik jogalap egy közrendi jellegű okot vet fel: a korábbi egyesült királyságbeli jog alapján nem lehet törölni valamely uniós védjegyet, figyelemmel a Brexit-eljárásra és az Egyesült Királyság által megküldött, EUSZ 50. cikk szerinti bejelentésre. Az ilyen törlés lehetővé tétele növelné a költségeket, valamint az egységes védjegyoltalom szükségtelen és aránytalan akadályozását képezné, miközben 2 éven belül az Egyesült Királyság már nem is lesz tagja az EU egységes védjegyoltalmi rendszerének. A Törvényszék ennélfogva megsértette az 1883. évi Párizsi Egyezmény és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17. cikke által elismert territorialitás elvét.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009., L 78, 1. o.)

      (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.)


title: T-362/15. sz. ügy: 2015. július 1-jén benyújtott kereset –Lacamanda Group kontra OHIM – Woolley (HENLEY)

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/82

         2015. július 1-jén benyújtott kereset –Lacamanda Group kontra OHIM – Woolley (HENLEY)
   (T-362/15. sz. ügy)
   (2015/C 294/99)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Scott barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nigel Woolley (Braceborough, Egyesült Királyság)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: HENLEY közösségi szóvédjegy – 4 7 43  563. sz. közösségi védjegy

      Az OHIM előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. április 24-én hozott határozata (R 2255/2012-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: T-479/13. sz. ügy: 2013. szeptember 3-án benyújtott kereset — Marchiani kontra Parlament

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/26

         2013. szeptember 3-án benyújtott kereset — Marchiani kontra Parlament
   (T-479/13. sz. ügy)
   2013/C 336/56
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Franciaország) (képviselő: C.-S. Marchiani ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a főtitkár 2013. július 4-i határozatát;

               —

               semmisítse meg a 2013. július 5-i terhelési értesítést;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a jelen keresettel az Európai Parlament azon határozatát vitatja, amely szerint a felperesnek vissza kell fizetnie a neki 2001 és 2004 között parlamenti asszisztensi támogatás címén folyósított összegeket.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap abban megnyilvánuló eljárási szabálytalanságon alapul, hogy a Parlament főtitkárának 2013. július 4-i határozata ellentétes az Európai Parlament elnökségének az európai parlamenti képviselőkre vonatkozó szabályzatot végrehajtó intézkedésről szóló 2008. május 19-i és július 9-i határozatával, valamint a kontradiktórius eljárás elvével és a védelemhez való jog tiszteletben tartásának elvével.

               2.

               A második jogalap az európai parlamenti képviselők költségeire és juttatásaira vonatkozó szabályzat téves alkalmazásán alapul.

               3.

               A harmadik jogalap az ügy iratainak téves értékelésén alapul.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy az Európai Parlament főtitkára nem pártatlanul járt el a 2013. július 4-i keltezésű határozat meghozatalakor.

               5.

               Az ötödik és a hatodik jogalap a visszatérítés tárgyát képező összegek tartozásként való elévülésén alapul.


title: C-345/08. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Schwerin (Németország) által 2008. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Krzysztof Pesla kontra Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

text:
               11.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/9

         A Verwaltungsgericht Schwerin (Németország) által 2008. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Krzysztof Pesla kontra Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (C-345/08. sz. ügy)
   (2008/C 260/15)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Krzysztof Pesla

      Alperes: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e az EK-Szerződés 39. cikkével, hogy az egyenértékűségnek a Deutsches Richtergesetz 112a. §-ának (1) és (2) bekezdése szerinti elismerésére csak akkor kerül sor, ha a bemutatott igazolásokból kitűnik, hogy az uniós polgár rendelkezik a Deutsches Richtergesetz 5. §-ának (1) bekezdése szerinti (német jogi) kötelező tantárgyi vizsga során felmért ismeretekkel és képességekkel?

               2)

               Ha az 1. kérdésre nemleges válasz adandó: Azt írja-e elő az EK-Szerződés 39. cikke, hogy az egyenértékűség európai joggal összhangban álló vizsgálatának egyedüli mércéje az, hogy az uniós polgárnak az EU-ban megszerzett egyetemi oklevele – az általa bemutatott további, végzettséget és tapasztalatot igazoló okmányokkal együtt – az (intellektuális) képzési színvonal és képzési ráfordítások tekintetében összehasonlítható a német első jogi államvizsgával?

               3)

               Ha a 2. kérdésre is nemleges válasz adandó: Összeegyeztethető-e az EK-Szerződés 39. cikkével, hogy bár az egyenértékűségnek a Deutsches Richtergesetz 112a. §-ának (1) és (2) bekezdése szerinti elismerése tartalmilag a (német jogi) első államvizsga kötelező tantárgyi vizsgaanyagához kapcsolódik, de a Közösség területén már sikeresen elvégzett egyéb jogi tanulmányokra figyelemmel csak valamivel „alacsonyabb” követelményeket támasztanak?


title: T-495/14. sz. ügy: 2014. június 26-án benyújtott kereset – Theodorakis és Theodoraki kontra Tanács

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/52

         2014. június 26-án benyújtott kereset – Theodorakis és Theodoraki kontra Tanács
   (T-495/14. sz. ügy)
   2014/C 292/64
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperesek: Georgios Theodorakis (Chania, Görögország) és Maria Theodoraki (Chania, Görögország) (képviselők: B. Christianos és S. Paliou ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az alperest 1 4 31  193,58 EUR összegnek a felperesek részére történő megfizetésére az alperes jogellenes cselekményei miatt felmerült káruk megtérítéseként, kötelezze továbbá az alperest a bankbetétjeiktől való jogellenes megfosztásuk időpontjától (2013. március 29.) a jelen ügyben az ítélet meghozataláig tartó időszakra kamat megfizetésére, valamint a jelen jogvitára vonatkozó ítélet meghozatalától a teljes összeg kifizetéséig késedelmi kamat megfizetésére;

               —

               másodlagosan, kötelezze az alperest a fent jelzett összeg 4/5-ének – azaz 1 1 44  954,86 EUR összegnek – a felperesek részére történő megfizetésére az alperes jogellenes cselekményei miatt felmerült káruk megtérítéseként, kötelezze továbbá az alperest a bankbetétjeiktől való jogellenes megfosztásuk időpontjától (2013. március 29.) a jelen ügyben az ítélet meghozataláig tartó időszakra kamat megfizetésére, valamint a jelen jogvitára vonatkozó ítélet meghozatalától a teljes összeg kifizetéséig késedelmi kamat megfizetésére;

               —

               harmadlagosan, állapítsa meg azt az összeget, amelyet az alperesnek a felperesek részére az alperes jogellenes cselekményei miatt felmerült kár megtérítéseként kell majd megfizetnie;

               —

               kötelezze az alperest 50  000 EUR összegnek a felperesek részére történő megfizetésére az egyenlő bánásmód elvének megsértése miatt felmerült nem vagyoni káruk megtérítéseként;

               —

               kötelezze az alperest 50  000 EUR összegnek a felperesek részére történő megfizetésére a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértése miatt felmerült nem vagyoni káruk megtérítéseként, és

               —

               az alperest kötelezze a felpereseknél felmerült eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperesek az EUMSZ 340. cikk második bekezdése értelmében azt kérik, hogy az Európai Unió – EUMSZ 268. cikk alapján hatáskörrel rendelkező – Törvényszéke kötelezze az alperest a jogellenes magatartása miatt a felperesek által elszenvedett kár megtérítésére.
   A felperesek előadják, hogy a kár akkor következett be, amikor az alperes – túllépve hatásköreinek korlátait, továbbá a másodlagos jognak és az uniós jog általános elveinek a megsértésével – elrendelte, következésképpen pedig előidézte a felperesek Cyprus Popular Bank Public Co Ltd-nél (Laiki Τrapeza) lévő bankbetéteinek csökkentését, és mindenesetre ezt elősegítette.
   A felperesek különösen azt állítják, hogy az alperes a következő alapvető jogokat és az uniós jog alábbi általános elveit sértette meg:

               —

               elsősorban, a tulajdonhoz való jog megsértése;

               —

               másodsorban, az egyenlő bánásmód elvének megsértése, és

               —

               harmadsorban, a felperesek bírói jogvédelemhez való jogának, valamint a jogbiztonság elvének megsértése.

               —

               A felperesek előadják, hogy teljesülnek a kár megtérítése céljából az alperes szerződésen kívüli felelősségének beállása tekintetében az ítélkezési gyakorlatban megállapított feltételek


title: C-400/10 PPU. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. október 5-i ítélete (a Supreme Court (Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — J. McB. kontra L. E. (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — A házassággal és a szülői felelősséggel kapcsolatos ügyek — A gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezmény — 2201/2003/EK rendelet — Gyermek, akinek a szülei nem kötöttek házasságot — Az apa felügyeleti joga — A felügyeleti jog fogalmának értelmezése — Általános jogelvek és az Európai Unió Alapjogi Chartája)

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/10

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. október 5-i ítélete (a Supreme Court (Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — J. McB. kontra L. E.
   (C-400/10 PPU. sz. ügy) (1)

   (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - A házassággal és a szülői felelősséggel kapcsolatos ügyek - A gyermekek jogellenes külföldre vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-i Hágai Egyezmény - 2201/2003/EK rendelet - Gyermek, akinek a szülei nem kötöttek házasságot - Az apa felügyeleti joga - A „felügyeleti jog“ fogalmának értelmezése - Általános jogelvek és az Európai Unió Alapjogi Chartája)
   2010/C 328/15
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court

      Az alapeljárás felei

      Felperes: J. McB.

      Alperes: L. E.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Supreme Court — A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.) értelmezése — Gyermek, akinek a szülei nem kötöttek házasságot — Az apa felügyeleti joga — Nemzeti szabályozás, amely az apát az illetékes bíróság határozatának megszerzésére kötelezi annak érdekében, hogy hivatkozhasson a gyermek feletti felügyeleti jogra, amely jogellenessé teszi a gyermeknek a szokásos tartózkodási helyéről való elvitelét vagy az oda vissza nem vitelét

      Rendelkező rész

   A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellenétes, hogy valamely tagállam joga a gyermek anyjával házasságot nem kötő apa szülői felügyeleti joggal való rendelkezését annak rendeli alá, hogy az apa szerez-e az illetékes nemzeti bíróságtól számára ilyen jogot megállapító határozatot, amely az e rendelet 2. cikkének (11) bekezdése értelmében jogellenessé teheti a gyermek anya általi elvitelét, vagy annak nem visszavitelét.

      (1)  HL C 260., 2010.9.25.