title: C-327/08. sz. ügy: 2008. július 17-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/15

         2008. július 17-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-327/08. sz. ügy)
   (2008/C 285/26)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Rozet és D. Kukovec meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság,
               mivel elfogadta és hatályban tartotta a 2005. október 20-i 2005-1308. sz. rendelet 44-1. cikkét, a 2005. december 30-i 2005-1742. sz. rendelet 46-1. cikkét és a 2006. augusztus 1-jei 2006-975. sz. rendelet 80-1-1. cikkét, amennyiben e rendelkezések – bármilyen minimális határidő és a nemzeti szabályozás által előzetesen rögzíett objektív feltételek előírása nélkül – lehetővé teszik az ajánlatkérő hatóságok és/vagy ajánlatkérő szervek számára, hogy az ajánlattevők értesítése és a szerződés aláírása között betartandó ésszerű határidőt lerövidítsék,
               és
               mivel elfogadta, és hatályban tartotta a 2005. október 20-i 2005-1308. sz. rendelettel módosított új code de procédure civile (polgári eljárásjogi törvénykönyv) 1441-1. cikkét, amennyiben e rendelkezés tíz napos határidőt biztosít az ajánlatkérő hatóság és/vagy az ajánlatkérő szerv számára a válaszadásra úgy, hogy e válaszadás előtt nem rendelhető el szerződéskötés előtti ideiglenes intézkedés, és anélkül, hogy e határidő folyása alatt nyugodna az ajánlattevők értesítése és a szerződés aláírása között betartandó határidő,
               nem teljesítette a Bíróság C-81/98. sz. Alcatel-ügyben és C-212/02. sz., Bizottság kontra Ausztria ügyben hozott ítéletében értelmezett 89/665/EGK irányelvből (1) és 92/13/EGK irányelvből (2), közelebbről a 89/665/EGK irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből és a 92/13/EGK irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság keresete alátámasztására két jogalapot hoz fel.
   Az első jogalappal a Bizottság azt kifogásolja, hogy az alperes sürgősség esetén lehetővé tette az ajánlatkérők számára, hogy 10 nap alá csökkentsék a szerződés odaítéléséről szóló határozat valamennyi ajánlattevővel való közlése és a szerződés aláírása között betartandó határidőt. Egyfelől ugyanis a szóban forgó sürgősség megítélése a francia szabályozás szerint az ajánlatkérő mérlegelésére van bízva objektív feltételek előírása nélkül. Másfelől ugyanezen szabályozásban nincs biztosíték arra, hogy tájékoztatják az ajánlattevőket arról, hogy hány nappal rövidítették a határidőt, amely azt eredményezheti, hogy az említett ajánlattevők olyan időpontban kezdeményeznek a szerződés odaítéléséről szóló határozattal szemben a szerződéskötés előtt igénybe vehető jogorvoslatot, amikor e szerződést már aláírták. Az ilyen helyzet egyértelműen ellentétes a 89/665/EGK és a 92/13/EGK irányelvnek a Bíróság ítélkezési gyakorlatában megerősített azon céljával, miszerint az ajánlatkérők jogsértő határozataival szemben hatékony és gyors jogorvoslati eljárásokat kell biztosítani olyan időpontban, amikor e jogsértések még orvosolhatók.
   A második jogalappal a Bizottság másfelől azt kifogásolja, hogy az alperes ugyanezen irányelvek hatékony érvényesülését sérti, amikor a francia szabályozásban az ajánlatkérő hatóság előzetes felszólítását teszi kötelezővé úgy, hogy ez idő alatt nem nyugszik a szerződés odaítéléséről szóló határozat közlése és a szerződés aláírása között betartandó határidő. Amennyiben ugyanis az elutasított ajánlattevő nem kezdeményezhet jogorvoslatot a felszólító levélre való válaszadásra nyitva álló tíznapos határidő alatt, akkor abban az esetben, ha az ajánlatkérő e határidő lejártakor ad választ, ez megfosztja az elutasított ajánlattevőt minden hatékony jogorvoslati lehetőségtől, mivel ekkorra a szerződést már aláírják.

      (1)  A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelvvel (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 322. o.) módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.).

      (2)  A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 315. o.).


title: C-225/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-443/07. sz., Nuova Agricast Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. március 12-én hozott végzése ellen a Nuova Agricast Srl által 2008. május 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/24

         Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-443/07. sz., Nuova Agricast Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. március 12-én hozott végzése ellen a Nuova Agricast Srl által 2008. május 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-225/08. P. sz. ügy)
   2009/C 267/41
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Nuova Agricast Srl (képviselő: M.A. Calabrese ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Közösségek Bizottsága
   A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. június 29-i végzésével elutasította a fellebbezést.


title: C-372/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2008. október 2-i ítélete (a Supreme Court – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nicole Hassett, Cheryl Doherty kontra South Eastern Health Board, North Western Health Board (Joghatóság – 44/2001/EK rendelet – A 22. cikk 2. pont – Társasági szerv határozatainak érvényességét érintő jogviták – A székhely szerinti állam bíróságainak kizárólagos joghatósága – Orvosi szakmai érdekvédelmi szervezet)

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/10

         A Bíróság (első tanács) 2008. október 2-i ítélete (a Supreme Court – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nicole Hassett, Cheryl Doherty kontra South Eastern Health Board, North Western Health Board
   (C-372/07. sz. ügy) (1)

   (Joghatóság - 44/2001/EK rendelet - A 22. cikk 2. pont - Társasági szerv határozatainak érvényességét érintő jogviták - A székhely szerinti állam bíróságainak kizárólagos joghatósága - Orvosi szakmai érdekvédelmi szervezet)
   (2008/C 301/19)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Supreme Court
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Nicole Hassett, Cheryl Doherty

      Alperesek: South Eastern Health Board, North Western Health Board

      Részvételével: Raymond Howard, a Medical Defence Union Ltd, az MDU Services Ltd, Brian Davidson, a Medical Defence Union Ltd, az MDU Services Ltd
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Supreme Court – A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.) 22. cikke (2) bekezdésének értelmezése – A tagállam joga szerinti társasági formában alapított orvosi szakszervezet, amely segítséget és kártalanítást nyújt az ebben a tagállamban és valamely másik tagállamban praktizáló tagjai számára – A társaság igazgatósága korlátlan mérlegelésétől függő határozata alapján történő segítség- és kártalanítás nyújtás – Valamely másik tagállamban praktizáló orvos részére a segítség- és kártalanítás nyújtását megtagadó határozat megtámadása – A rendelet 22. cikkének (2) bekezdése alapján azon állam bíróságának kizárólagos joghatósága, amelyben a társaság székhelye található
   Rendelkező rész
   A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 22. cikkének 2. pontja úgy értelmezendő, hogy e rendelkezés értelmében valamely társasági szerv határozatainak érvényességére nem hat ki a jelen ügyben szereplőhöz hasonló olyan eljárás, amelynek keretében az egyik fél arra hivatkozik, hogy a társaság valamely szerve által hozott határozat megsértette azon jogokat, amelyek az említett felet állítása szerint a társaság alapszabályából eredően megilletik.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


title: C-497/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. július 2-i ítélete (a Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas kontra Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EUMSZ 49. cikk, EUMSZ 102. cikk és EUMSZ 106. cikk — A letelepedés szabadsága — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — Erőfölénnyel való visszaélés — Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 15. cikke — Elfogadhatatlanság)

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. július 2-i ítélete (a Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas kontra Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
   (C-497/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - EUMSZ 49. cikk, EUMSZ 102. cikk és EUMSZ 106. cikk - A letelepedés szabadsága - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Erőfölénnyel való visszaélés - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 15. cikke - Elfogadhatatlanság))
   (2015/C 294/02)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

      Alperesek: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

      Rendelkező rész

   A Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2012. október 9-i határozatával benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem keretében előterjesztett és az e bíróság által fenntartott kérdések elfogadhatatlanok.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: C-241/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-507/14. sz., Vedran Vidmar és Darko Graf kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 26-án hozott ítélete ellen Darko Graf által 2016. április 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/14

         A Törvényszék (második tanács) T-507/14. sz., Vedran Vidmar és Darko Graf kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 26-án hozott ítélete ellen Darko Graf által 2016. április 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-241/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 251/16)
   Az eljárás nyelve: horvát

      Felek

      Fellebbező: Darko Graf (képviselő: L. Duvnjak odvjetnik)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-507/14. sz. ügyben 2016. február 26-án hozott ítéletét, adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban a 2014. július 1-i keresetlevelében előadott kérelmeknek, és az Európai Bizottságot kötelezze a fellebbező jelen eljárásban felmerült valamennyi költségének a viselésére;

               —

               másodlagosan, teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-507/14. sz. ügyben 2016. február 26-án hozott ítéletét, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újbóli határozathozatalra, valamint az Európai Bizottságot kötelezze a fellebbező jelen eljárásban felmerült valamennyi költségének a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a megtámadott ítélet következő részeit kifogásolja:

               —

               40. pont, amelyben a Törvényszék kimondja, hogy valamely uniós intézmény tevőleges jogellenes magatartása csak egy eleme az Európai Unió szerződésen kívül okozott károkért fennálló felelősségének a megállapításához szükséges elemeknek, mivel a Törvényszék e megállapítása ellentétes az Európai Unió működéséről szóló szerződés 340. cikkének második bekezdésével és az Európai Unió Bíróságának az ítélkezési gyakorlatával (1992. május 19-i Mulder és társai kontra Tanács és Bizottság ítélet, C-104/89 és C-37/90, EU:C:1992:217);

               —

               47. pont, amelyben a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz (EU) történő csatlakozásáról szóló okmány 36. cikkével és VII. mellékletével ellentétesen a Horvát Köztársaság által az EU-val szemben a csatlakozási tárgyalások során tett kötelezettségvállalásokra tévesen hivatkoztak „alapelvként”, mivel a jelen ügyben nem elvekről, hanem 11 olyan konkrét kötelezettségvállalásról van szó, amelyekben a Horvát Köztársaság és az EU megállapodtak, és amelyek 2011. december 9-én léptek hatályba;

               —

               48–52. pont, mivel a Horvát Köztársaságnak az EU-hoz történő csatlakozásáról szóló okmány 36. cikke és VII. mellékletének 1. pontja 2011. december 9-én, vagyis akkor lépett hatályba, amikor 2010. december 15-étől, illetve 2010. május 20-ától hatályban volt és alkalmazandó volt a Horvát Köztársaság 2011–2015-ös időszakra irányadó, igazságügyi reformra vonatkozó stratégiája és a Horvát Köztársaság kormányának az igazságügyi reform céljából felülvizsgált cselekvési terve, és következésképpen azt követően, hogy az ilyen jogi aktusokat - amelyeket korábban kifejezetten engedélyezett a Bizottság Horvát Köztársaságról szóló 2012. október 10-i átfogó ellenőrzési jelentésének 3. pontja, amely elrendelte, hogy a Horvát Köztársaság hozzon új jogszabályt a végrehajtás területén – a Horvát Köztársaság a bizalomvédelem és a jogbiztonság általános jogelvekkel ellentétesen hatályon kívül helyezte, mivel a hivatkozott jogi aktusok hatályon kívül helyezése a fellebbezőre tekintettel nyilvánvalóan visszaható hatállyal bírt, ugyanis a Horvát Köztársaság 2011. december 9-e után semmiféle új igazságügyi reformra vonatkozó stratégiát nem fogadott el, hanem csak az igazságügyi rendszer 2013–2018. időszakra vonatkozó fejlesztési stratégiáját, és következésképpen a Horvát Köztársaság által elfogadott legutolsó igazságügyi reformstratégia gyakorlatilag a 2011. december 9-én hatályba lépett stratégia volt (lásd: a Törvényszék 1974. január 30-i Louwage kontra Bizottság ítélete, 148/73, EU:C:1974:7, 12. és 28. pont; 1998. december 17-i Embassy Limousines & Services kontra Parlament ítélete, T-203/96, EU:T:1998:302, 74–88. pont; 1975. május 14-i CNTA kontra Bizottság ítélete, 74/74, EU:C:1975:59, 41–44. pont), megjegyezve ugyanakkor, hogy a megtámadott ítélet 53. pontjában annak megállapításával, hogy „nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a horvát hatóságok […] szabadon módosíthatták a 2011–2015-ös időszakra irányadó, igazságügyi reformra vonatkozó stratégiát és a 2010. évi cselekvési tervet. Figyelembe véve a csatlakozási okmány rendelkezéseit, és különösen annak 36. cikkét és VII. mellékletét, az említett hatóságoknak nemcsak az 1. számú kötelezettségvállalást, hanem az említett mellékletben előírt valamennyi kötelezettségvállalást tiszteletben kellett tartaniuk”, a Törvényszék elismerte a fellebbező kártérítés iránti kérelmének a megalapozottságát;

               —

               54–57. és 59–63. pont, amelyek a Horvát Köztársaságnak az EU-hoz történő csatlakozásáról szóló okmány 36. cikke alapján fennálló azon bizottsági kötelezettségének az elmulasztására vonatkoznak, hogy biztosítsa a csatlakozási okmány VII. mellékletének 3. pontja alapján a Horvát Köztársaságot terhelő, az igazságszolgáltatási szervek hatékonyságának a további javítására vonatkozó kötelezettség teljesítését, mivel a keresetlevél mellékleteiből kitűnik, hogy a Bizottság a Horvát Köztársaság Igazságügyi Minisztériumától származó, a városi és kereskedelmi bíróságok előtt folyamatban lévő jogviták és végrehajtások csökkenő számára vonatkozó téves információkat nyújtott be a monitoring-táblázataiban a 2012. szeptember 1. és 2013. február 28. közötti időszak tekintetében anélkül, hogy bármiféle műszaki vagy számtani ellenőrzést végzett volna az elemzését illetően, ami súlyos gondatlanságra derített fényt az ilyen táblázatok elkészítésének jelentőségét illetően;

               —

               68. pont, mivel a Bizottság nem teljesítette a Horvát Köztársaságnak az EU-hoz történő csatlakozásáról szóló okmány 36. cikkének első és második bekezdéséből eredő azon kötelezettségét, hogy biztosítsa a Horvát Köztársaságot terhelő azon kötelezettség teljesítését, hogy 2012. január 1-jén felállítsa a horvát bírósági végrehajtók szolgálatát, és elmulasztotta az EUSZ 17. cikkben megállapított azon kötelezettségét is, hogy felügyelje a Horvát Köztársaságnak az EU-hoz történő csatlakozásáról szóló szerződés alkalmazását, amely egyike az EU alapszerződéseinek;

               —

               69–82. pont, mivel semmiféleképpen sem volt szükség a Bizottság részéről ezt követően megfelelő és kifejezett fellépésekre ahhoz, hogy a fellebbezőben 2011. december 9-ét követően jogos bizalmat keltesen, mivel a fellebbező jogos bizalma ezt megelőzően született.


title: T-41/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. január 28-i ítélete – Argo Development and Manufacturing kontra OHIM – Clapbanner (Reklámanyagok ábrázolása) ( „Közösségi formatervezési minta — Törlési eljárás — Reklámanyagot ábrázoló közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minták — Törlési okok — Újdonság — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — Alkotói szabadságfok — Eltérő összbenyomás — A 207/2009/EK rendelet 4., 5. 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               16.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/23

         A Törvényszék 2015. január 28-i ítélete – Argo Development and Manufacturing kontra OHIM – Clapbanner (Reklámanyagok ábrázolása)
   (T-41/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi formatervezési minta - Törlési eljárás - Reklámanyagot ábrázoló közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minták - Törlési okok - Újdonság - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Alkotói szabadságfok - Eltérő összbenyomás - A 207/2009/EK rendelet 4., 5. 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 089/26)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra’anana, Izrael) (képviselő: B. Brisset ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben A. Pohlmann, később S. Hanne meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Clapbanner Ltd (London, Egyesült Királyság)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának az Argo Development and Manufacturing Ltd és a Clapbanner Ltd közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. október 22–én hozott határozata (R 981/2012–3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Argo Development and Manufacturing Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 129., 2014.4.28.


title: C-239/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-546/13., T-108/14. és T-109/14. sz., Ante Šumelj és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2016. február 26-án hozott ítélete ellen Ante Šumelj és társai által 2016. április 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/11

         A Törvényszék (második tanács) T-546/13., T-108/14. és T-109/14. sz., Ante Šumelj és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2016. február 26-án hozott ítélete ellen Ante Šumelj és társai által 2016. április 25-én benyújtott fellebbezés
   (C-239/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 251/14)
   Az eljárás nyelve: horvát

      Felek

      Fellebbezők: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (képviselők: M. Krmek ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               adjon helyt a kereset és a fellebbezés keretében előadott érveknek;

               —

               az eljárásban résztvevő másik felet kötelezze a fellebbezőknek az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás keretében felmerült költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék ítéletének az elemzését követően a fellebbezők számos jogalapot előadnak:

               1.

               A fellebbezők úgy vélik, hogy a Törvényszék hátrányukra tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításának elmulasztásával, hogy a Bizottság nem teljesítette azon kötelezettségét, hogy ellenőrizze a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés alkalmazását a csatlakozási okmány 36. cikke alapján a bírósági végrehajtói szakmának a Horvát Köztársaság jogrendjébe való felvételét illetően, amely rendelkezés kifejezetten megállapítja, hogy: „A Bizottság szorosan nyomon követi a Horvátország által a csatlakozási tárgyalások során tett valamennyi kötelezettségvállalást, köztük azokat is, melyeket a csatlakozás időpontját megelőzően vagy a csatlakozás időpontjára kell teljesíteni”. A Bizottság általi ellenőrzés különösen a Horvátország által az igazságszolgáltatáshoz és az alapvető jogokhoz (VII. melléklet) kapcsolódóan tett kötelezettségvállalásokat helyezte előtérbe.

               2.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak az ítélet 57. pontjában történő (és ezen ítélet 52. pontjának tartalmával ellentétes) megállapításával, hogy a csatlakozási okmány VII. mellékletének a felperesek által hivatkozott egyetlen kötelezettségvállalásából sem következik, hogy a Horvát Köztársaság köteles a bírósági végrehajtói szakma bevezetésére, és így a Bizottság sem köteles ezen az alapon a csatlakozási okmány 36. cikkében előírt eszközökhöz folyamodni a bírósági végrehajtókról szóló törvény hatályon kívül helyezésének megakadályozása érdekében.
               A Horvát Köztársaság és az Európai Unió közötti tárgyalások terjedelmesek voltak, és más fejezetektől eltérően a 23. fejezet az utolsó és a legbonyolultabb volt, valamint az legjobb uniós gyakorlatokkal összhangban olyan politikai kritériumokra vonatkozott, amelyek a Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának feltételei voltak. A tárgyalásokat 2011. június 30-án zárták le, miután a horvát kormány 2011. május 12-én az Európai Unió Elnökségnek benyújtotta a 23. fejezet által előírt kötelezettségek teljesítésével kapcsolatos jelentését. E jelentéssel a Horvát Köztársaság tíz konkrét kötelezettségvállalást tett a csatlakozási szerződéssel (a csatlakozási okmány 36. pontja) összefüggésben, és vállalta annak teljesítését. Az 1. és 3. számú kötelezettségvállalás, amelyeknek (a bírósági végrehajtói szakmának a bevezetésével kapcsolatos) rendelkezéseire a fellebbezők az eljárásban hivatkoznak, kifejezetten kötelezik a Horvát Köztársaságot a bírósági végrehajtói szakma bevezetésére.

               3.

               Ezenkívül a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot ezt követően az ítélet 47–51. pontjában annak (a jogbiztonság elvével ellentétes) megállapításával, hogy az 1. számú kötelezettségvállalás nem azon meghatározott igazságszolgáltatásireform-stratégiára, illetve cselekvési tervre irányul, amelyek a tárgyalások befejezése és a bírósági végrehajtókról szóló törvények hatályon kívül helyezése között voltak hatályban. A fellebbezők azt állítják, hogy egy olyan másik igazságszolgáltatásireform-stratégiára való hivatkozás, amelyet a Bizottság ezt követően a dokumentumaiban említ, nem pedig azon 2011. évi igazságügyireform-stratégiára és a 2010. évi cselekvési tervre történő utalás, amelyek a Horvát Köztársaságot a bírósági végrehajtói szakma bevezetésére kötelezték, veszélyes precedenst teremt, amely ellentétes az észszerű jogértelmezéssel.

               4.

               Hasonlóképpen, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak az 55. pontban történő megállapításával, hogy a fellebbezők a bizalomvédelem elvének a megsértésén kívül nem hivatkoztak konkrét jogsértésre, holott a fellebbezők az egész eljárás során hivatkoztak a hátrányos megkülönböztetés elvének, a munkához való jognak és a jogbiztonság elvének a megsértésére mint jogsértésekre. Egyszerűen hihetetlen, hogy a Törvényszék a megtámadott ítéletében teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a jogbiztonság elvét (illetve arra egyáltalán nem hivatkozik), amely az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a bizalomvédelem elvével együtt jár.

               5.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy ezen eljárásban irrelevánsnak tekintette az Európai Unióról szóló szerződés 13. cikkét. Mindazonáltal valamely eljárás jogellenessége nem kizárólag a pozitív uniós jog, vagyis az írott normák megsértését jelenti, hanem feltételezheti általános jogelvek (jogbiztonság elve), valamint az EUSZ 13. cikk megsértését is. Az Unió olyan intézményi kerettel rendelkezik, amelynek célja az értékeinek előmozdítása, céljainak elérése, a saját, az állampolgárok és a tagállamok érdekeinek a szolgálata, valamint a politikái és cselekvései koherenciájának, hatékonyságának és folytonosságának a biztosítása. Az általános jogelvek az uniós jogrend részét képezik.

               6.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy az Európai Unióról szóló szerződés 17. cikkével ellentétben nem állapította meg, hogy a fellebbezők ki voltak nevezve, vagyis bírósági végrehajtói állást töltöttek be a 23. fejezet lezárásának, vagyis az igazságügyi reformmal kapcsolatos megállapodásnak az időpontjában, amely reform részét képezték a bírósági végrehajtók. Ugyanis, amint a Horvát Köztársaság és az Európai Unió közötti csatlakozási tárgyalások - különösen a konkrét intézkedések elfogadásával és a Bécsi Egyezmény 26. cikkének a figyelembevételével - lezárultak, a fellebbezők a jogbiztonság elve alapján biztosra vehették, hogy a választott szakmájukat gyakorolhatják.

               7.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy a csatlakozási okmány 36. cikkének kötelező rendelkezéseire tekintettel nem állapította meg, hogy a Bizottságnak biztosítania kell annak alkalmazását, és el kell fogadnia valamennyi ahhoz szükséges intézkedést, hogy a Horvát Köztársaság teljesítse kötelezettségeit. Mivel a Bizottság nem az Európai Unióról szóló szerződés 17. cikkének megfelelően járt el, a fellebbezők hátrányára megsértette e cikket.

               8.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításának elmulasztásával, hogy a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés tárgyalások eredménye volt, és mint ilyen kötelezettségeket állapít meg és joghatásokat vált ki az Európai Unió jogszabályai és jogrendje alapján. A jelen ügyben a csatlakozási szerződés biztosítja a fellebbezőknek a munkához való jogot és egy új szakma létrehozását, amelyre kiválasztották őket. A Szerződés rendelkezésire tekintettel a fellebbezők joggal számítottak arra, hogy megkezdik azon feladatuk ellátását, amelyre kinevezték őket, mivel azt megelőzően a törvénynek megfelelően valamennyi kritériumnak eleget tettek (átmentek a vizsgákon, felmondtak korábbi munkahelyeiken és berendezték irodáikat).


title: T-346/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 14-i ítélete – Bank Tejarat kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — A felperes nevének a jegyzékekbe való újbóli felvétele — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvaló értékelési hiba — Jogerő — Hatáskörrel való visszaélés — Alapvető jogok”)

text:
               24.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/17

         A Törvényszék 2017. március 14-i ítélete – Bank Tejarat kontra Tanács
   (T-346/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - A felperes nevének a jegyzékekbe való újbóli felvétele - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba - Jogerő - Hatáskörrel való visszaélés - Alapvető jogok”))
   (2017/C 129/28)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (képviselők: S. Zaiwalla, P. Reddy és A. Meskarian solicitors, M. Brindle QC és R. Blakeley barrister)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és A. Vitro meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2015. április 7-i (KKBP) 2015/556 tanácsi határozatnak (HL 2015. L 92., 101. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. április 7-i (EU) 2015/549 tanácsi végrehajtási rendeletnek (HL 2015. L 92., 12. o.) a felperest érintő részében való megsemmisítése érdekében benyújtott, az EUMSZ 263. cikkre alapított kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Bank Tejaratot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 302., 2015.9.14.


title: C-385/10. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2010. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Elenca Srl kontra Ministero dell’Interno

text:
               9.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/14

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2010. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Elenca Srl kontra Ministero dell’Interno
   (C-385/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 274/21
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Elenca Srl

      Alperes: Ministero dell’Interno

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető-e az első fokon megtámadott utasítás és az abban hivatkozott belső szabályozás (azaz a 2009. május 18-i 4853. sz. belügyminisztériumi utasítás és különösen a 2006. április 2-i 152. sz. törvényerejű rendelet) a közösségi joggal és [az alább] kifejezetten hivatkozott szabályozással; különösen sértik-e az építési termékekről szóló 89/106/EGK irányelvben (1) előírt elveket és szabályokat, amely irányelv semmilyen módon nem ír elő CE-jelölést, sőt, amely (6. cikkének (1) és (2) bekezdésében) azt írja elő, hogy „[a] tagállamok nem akadályozhatják területükön azoknak a termékeknek a szabad mozgását, forgalomba hozatalát és felhasználását, amelyek megfelelnek” az irányelv rendelkezéseinek, valamint hogy „a tagállamok biztosítják, hogy ezeknek a termékeknek a rendeltetésszerű felhasználását ne akadályozzák olyan előírások vagy feltételek, amelyeket monopolhelyzetben levő közjogi szervek, vagy közszolgáltatásokat ellátó vállalkozásként, illetve közjogi szervként működő magánjogi szervek szabnak meg”, továbbá hogy „a tagállamok azonban engedélyezik területükön a 4. cikk (2) bekezdésében nem szereplő termékek forgalomba hozatalát abban az esetben, ha ezek megfelelnek a Szerződéssel összhangban levő nemzeti előírásoknak, amíg a II. és III. fejezetben meghatározott európai műszaki előírások másként nem rendelkeznek”?

               2.

               Sérti-e a megtámadott utasítás és az abban hivatkozott belső szabályozás különösen az EK-Szerződés 28–31. cikkét, amely cikkek tiltják a behozatalra vonatkozó korlátozásokat és az azokkal azonos hatású intézkedéseket; sértik-e azokat különösen amiatt, hogy — mint a jelen esetben — a valamely másik tagállamból származó termék forgalmazásának műszaki feltételtől, azaz CE-jelölés elhelyezésétől való függővé tétele — amely jelölés elhelyezése kizárólag megfelelő, harmonizált szabvány megléte esetén volna lehetséges és jogszerű — megakadályozza a szóban forgó terméknek az olasz állam területére történő behozatalát és ottani értékesítését, az EK-Szerződés és a közösségi jog hivatkozott rendelkezéseiben rögzített azon elvekkel ellentétben, amelyek biztosítják a szabadságot és a versenyt, mivel e rendelkezések a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, az egyenlő bánásmódot, az átláthatóságot, az arányosságot és az egyes vállalkozások jogainak tiszteletben tartását biztosítani képes elvek alkalmazását írják elő?

               3.

               A közösségi jogból származó jogszabályi keretnek — amelynek célja a tényleges verseny biztosítása abban az ágazatban is, amelybe a szóban forgó jogvita illeszkedik — nem kellett volna-e a fent említett utasításban és a 152/2006. sz. törvényerejű rendeletben szereplő jogszabályi intézkedések elfogadásának elkerülésére köteleznie a nemzeti jogalkotót és közigazgatást?

               4.

               Végül az ágazatban a pluralizmus és a verseny közösségi jog által előírt védelmét biztosítja-e a fent meghatározott korlátozásokat előíró és megkövetelő olyan nemzeti szabályozás, mint a 152/2006. sz. törvényerejű rendelet (különösen annak 285. cikke, valamint IX. melléklete II. részének 2.7. és 3.4. pontja)?

      (1)  HL L 40., 1989., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 9. kötet, 296. o.)


title: F-100/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2006. november 14-i ítélete – Eleni Chatziioannidou kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Tisztviselők – Nyugdíj – A Közösségek szolgálatába lépés előtt szerzett nyugdíjjogosultság – Átvitel a közösségi rendszerbe – A szolgálati idő számítása – A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése – Az átvitt összeg átváltásáról szóló rendelkezések alkalmazásának az euró bevezetése miatti mellőzése)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/83

         A Közszolgálati Törvényszék 2006. november 14-i ítélete – Eleni Chatziioannidou kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (F-100/05. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Nyugdíj - A Közösségek szolgálatába lépés előtt szerzett nyugdíjjogosultság - Átvitel a közösségi rendszerbe - A szolgálati idő számítása - A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése - Az átvitt összeg átváltásáról szóló rendelkezések alkalmazásának az euró bevezetése miatti mellőzése)
   (2006/C 326/167)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgium) (képviselő: S. A. Pappas ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Martin és K. Herrmann meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Görögországban szerzett nyugdíjjogosultság közösségi rendszerbe történt átvitelére vonatkozó bizottsági határozat megsemmisítése
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságának a felperes Görögországban szerzett nyugdíjjogosultsága biztosításstatisztikai egyenértékének a közösségi rendszerbe történt átvitele folytán a felperes nyugdíjra jogosító szolgálati ideje számításáról szóló, 2004. november 30-i és 2005. február 20-i határozatát megsemmisíti.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 10., 2006.1.14. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságánál T-387/05. számon nyilvántartásba vett, majd 2005. december 15-i végzéssel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékéhez áttett ügy).


title: C-334/08. sz. ügy: 2008. július 18-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/39

         2008. július 18-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-334/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/65)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Aresu és A. Caeiros meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság nem teljesítette az EK 10. cikkből, az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 2000. szeptember 29-i 2000/597/EK, Euratom tanácsi határozat (1) 8. cikkéből, valamint a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (2) 2., 6., 10., 11. és 17. cikkeiből eredő kötelezettségeinek, mivel megtagadta azon saját forrásoknak a Bizottság rendelkezésére való bocsátását, amelyek a Puglia és Basilicata tartományok bari székhelyű körzeti vámigazgatósága által 1997. február 27-én kibocsátott, C típusú vámraktárok Tarantóban történő létrehozására és üzemeltetésére vonatkozó szabálytalan engedélyek kibocsátásából eredő vámkötelezettségeknek felelnek meg, amely engedélyeket vámfelügyelet melletti feldolgozásra, valamint aktív feldolgozásra szóló engedélyek követtek, melyeket 2002. december 4-én vontak vissza;

               —

               a Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen keresetével az Európai Közösségek Bizottsága felrója az olasz kormánynak, hogy megtagadta azon – mintegy 23 millió eurót kitevő – saját forrásoknak az Európai Közösségek rendelkezésére való bocsátását, amelyek Tarantóban az 1997. február és 2002. december közötti időszak folyamán kibocsátott egyes szabálytalan vámengedélyeknek felelnek meg.
   A jogvita tárgya elsősorban a szóban forgó szabálytalan műveletek folytán be nem szedett forrásokkal kapcsolatos behozatalokra vonatkozó felelősséget érinti. Az olasz kormány azt állítja, hogy nem felelős a fent említett szabálytalanságok folytán elmaradt bevételek vonatkozásában, mivel ezek kizárólag a kárt előidéző tisztviselőknek róhatók fel, míg a Bizottság meg van győződve arról, hogy a hatályos közösségi szabályozás előírja az olasz állam számára, hogy felelősséget vállaljon a nevében és javára eljáró tisztviselők – akár szabálytalan – magatartásából eredő pénzügyi következmények vonatkozásában.

      (1)  HL L 253., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 200. o.

      (2)  HL L 130., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 169. o.


title: C-43/13. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2013. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hauptzollamt Köln kontra Kronos Titan GmbH

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/10

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2013. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hauptzollamt Köln kontra Kronos Titan GmbH
   (C-43/13. sz. ügy)
   2013/C 123/14
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hauptzollamt Köln

      Alperes: Kronos Titan GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Megköveteli-e az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló 2003/96/EK irányelv (1) 2. cikkének (3) bekezdése, hogy azon energiatermékek kivételével, amelyekre az irányelv adómértéket határoz meg, az energiatermékek adóztatása során olyan adómértéket alkalmazzanak, amelyet a nemzeti jog az energiatermék tüzelő-, fűtőanyagként történő felhasználásának esetére határoz meg, amennyiben az adott energiaterméket szintén tüzelő-, fűtőanyagként használják fel? Vagy, ha az adott energiatermék a tüzelő-, fűtőanyagként történő felhasználás esetén közel áll egy bizonyos energiatermékhez, akkor is alkalmazható-e az utóbbi energiatermékre a nemzeti jogban meghatározott adómérték, ha annak esetében az üzemanyagként vagy tüzelő-, fűtőanyagként történő felhasználásra tekintet nélkül meghatározott egységes adómértékről van szó?

      (1)  HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.


title: C-243/08. sz. ügy: A Budaörsi Városi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2008. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pannon GSM Zrt. kontra Sustikné Győrfi Erzsébet

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/2

         A Budaörsi Városi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2008. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pannon GSM Zrt. kontra Sustikné Győrfi Erzsébet
   (C-243/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/03)
   Az eljárás nyelve: magyar
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Budaörsi Városi Bíróság
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Pannon GSM Zrt.

      Alperes: Sustikné Győrfi Erzsébet
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdése – amely szerint a tagállamok előírják, hogy a fogyasztókkal kötött szerződésekben a szolgáltató által alkalmazott tisztességtelen feltételek a saját nemzeti jogszabályok rendelkezései szerint nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve – értelmezhető-e úgy, hogy a szolgáltató által alkalmazott tisztességtelen feltétel nem ipso iure, hanem csak a fogyasztó erre irányuló kérelme, a tisztességtelen feltétel eredményes megtámadása esetén nem jelent kötelezettséget a fogyasztóra nézve?

               2)

               Az 1993. április 5-i 93/13/EGK irányelvben a fogyasztóknak biztosított védelem szükségessé teszi-e a nemzeti bíró számára, hogy hivatalból, erre irányuló kérelem-, a szerződési feltétel tisztességtelen voltára alapított megtámadása hiányában is – függetlenül az eljárás jellegére peres, vagy nemperes voltára – megítélje egy elé tárt szerződésben foglalt feltétel tisztességtelen jellegét, és így saját illetékességének vizsgálata során is a szolgáltató által alkalmazott kikötését hivatalból vizsgálja?

               3)

               Amennyiben a 2. kérdésre a válasz igen, úgy a nemzeti bírónak e vizsgálat során milyen szempontokat kell figyelembe vennie, mérlegelnie?

      (1)  A Tanács 93/13/EGK irányelve (1993. április 5.) a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről; HL L 95., 29. o. (magyar különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.).


title: F-38/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. július 5-i végzése — Alari kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — 2009. évi előléptetési időszak — Intézmények közötti áthelyezés azon előléptetési időszak során, amely alatt a tisztviselőt az eredeti intézményénél előléptették volna — Az áthelyezett tisztviselő előléptetéséről való döntés meghozatalára hatáskörrel rendelkező intézmény)

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/51

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. július 5-i végzése — Alari kontra Parlament
   (F-38/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2009. évi előléptetési időszak - Intézmények közötti áthelyezés azon előléptetési időszak során, amely alatt a tisztviselőt az eredeti intézményénél előléptették volna - Az áthelyezett tisztviselő előléptetéséről való döntés meghozatalára hatáskörrel rendelkező intézmény)
   2011/C 282/95
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Gianluigi Alari (Bertrange, Luxemburg) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: S. Alves és M. Ecker meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2009. évi előléptetési időszakban a felperes előléptetését mellőző határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               Az Európai Parlament a saját költségein felül köteles viselni a felperes költségeit is.

      (1)  HL C 179., 2011.6.18., 22. o.


title: C-13/11. sz. ügy: A Tribunal da Relação de Guimarães (Portugália) által 2011. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maria das Dores Meira da Silva kontra Zurich — Companhia de Seguros, S.A.

text:
               26.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/5

         A Tribunal da Relação de Guimarães (Portugália) által 2011. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maria das Dores Meira da Silva kontra Zurich — Companhia de Seguros, S.A.
   (C-13/11. sz. ügy)
   2011/C 95/08
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Maria das Dores Meira da Silva

      Alperes: Zurich — Companhia de Seguros, S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Figyelemmel a Bíróságnak a kötelező gépjármű-felelősségbiztosításon alapuló kártérítés kizárását megalapozó körülményekre vonatkozó ítélkezési gyakorlatára, egy olyan közlekedési balesettel kapcsolatban, amelyben valamely gépjármű és az úttesten átkelő gyalogos érintett, és amelynek következtében utóbbi testi sérüléseket és anyagi kárt szenvedett, ellentétesnek kell-e tekinteni a közösségi joggal, és különösen a — gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló — első (72/166/EGK) irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdésével, második (84/5/EGK) irányelv (2) 2. cikkének (1) bekezdésével, illetve harmadik (90/232/EGK) irányelv (3) ötödik (2005/14/EK) irányelv (4) 4. cikke által beillesztett 1a. cikkével az említett károk megtérítésének — a portugál Código Civil 505. és 570. cikkének értelmezésével összhangban álló — kizárását abban az esetben, ha a kárt okozó esemény a gyalogosnak róható fel?

               2.

               Igenlő válasz esetén, vagyis amennyiben a kártérítés említett kizárása a közösségi joggal ellentétes, összeegyeztethető-e a hivatkozott irányelvekkel a portugál polgári jogi szabályozás idézett rendelkezéseinek azon értelmezése, amely szerint helye van e kártérítés csökkentésének, illetve korlátozásának, figyelembe véve a baleset bekövetkezte tekintetében egyrészt a gyalogos vétkességét, másrészt pedig a gépjárművel kapcsolatos kockázatot?

      (1)  A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 10. o.)

      (2)  A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv (HL 1984. L 8., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 3. o.)

      (3)  A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 249. o.)

      (4)  A gépjármű felelősségbiztosításra vonatkozó 72/166/EGK, 84/5/EGK, 88/357/EGK és 90/232/EGK tanácsi irányelv, valamint a 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 14. o.)


title: C-620/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. április 27-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A-Rosa Flussschiff GmbH kontra Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), az Urssaf du Bas-Rhin jogutódja, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden (Előzetes döntéshozatal — Migráns munkavállalók — Szociális biztonság — Alkalmazandó jog — 1408/71/EGK rendelet — A 14. cikk (2) bekezdésének a) pontja — 574/72/EGK rendelet — A 12a. cikk (1a) bekezdése — Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti megállapodás — Hajózó személyzet — Másik tagállamban kiküldetésben lévő munkavállalók — Svájci fióktelep — E 101-es igazolás — Bizonyító erő)

text:
               26.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/4

         A Bíróság (első tanács) 2017. április 27-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A-Rosa Flussschiff GmbH kontra Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), az Urssaf du Bas-Rhin jogutódja, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
   (C-620/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók - Szociális biztonság - Alkalmazandó jog - 1408/71/EGK rendelet - A 14. cikk (2) bekezdésének a) pontja - 574/72/EGK rendelet - A 12a. cikk (1a) bekezdése - Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti megállapodás - Hajózó személyzet - Másik tagállamban kiküldetésben lévő munkavállalók - Svájci fióktelep - E 101-es igazolás - Bizonyító erő))
   (2017/C 202/06)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A-Rosa Flussschiff GmbH

      Alperesek: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), az Urssaf du Bas-Rhin jogutódja, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

      Rendelkező rész

   Az 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet 12a. cikkének (1a) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a valamely tagállam illetékes hatósága által kijelölt intézmény által a 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett 1408/71 rendelet 14. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiállított E 101-es igazolás még akkor is köti mind a munkavégzés helye szerinti tagállam szociális biztonsági intézményeit, mind e tagállam bíróságait, ha azok megállapítják, hogy az érintett munkavállaló tevékenysége végzésének feltételei nyilvánvalóan nem tartoznak az 1408/71 rendelet e rendelkezésének tárgyi hatálya alá.

      (1)  HL C 48., 2016.2.8.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. október 14-én a C-340/02. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 92/50/EGK irányelv – Szolgáltatási szerződések közbeszerzéssel történő odaítélési eljárása – Segítség egy víztisztító-állomás kivitelezőjének – A megbízásnak egy korábbi ötletpályázat nyertese részére az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétett hirdetmény nélkül történő odaítélése)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/12

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. október 14-én
   a C-340/02. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 92/50/EGK irányelv - Szolgáltatási szerződések közbeszerzéssel történő odaítélési eljárása - Segítség egy víztisztító-állomás kivitelezőjének - A megbízásnak egy korábbi ötletpályázat nyertese részére az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétett hirdetmény nélkül történő odaítélése)
   (2004/C 300/24)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-340/02. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: M. Nolin) kontra Francia Köztársaság (meghatalmazott: de G. Bergues, S. Pailler és D. Petrausch) ügyben, az EK 226. cikk alapján 2002. szeptember 24-én benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann, a tanács elnöke, S. von Bahr és K. Schiemann (előadó) bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Azáltal, hogy a Communauté urbaine du Mans a La Chauvinière-i víztisztító-állomás kivitelezőjének segítésére vonatkozó kutatási szerződést ítélt oda anélkül, hogy az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában hirdetményt tett volna közzé, a Francia Köztársaság nem teljesítette a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv alapján, különösen annak 15. cikke (2) bekezdése alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: C-154/10. P. sz. ügy: A T-460/07. sz., Nokia Oyj kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2010. január 20-án hozott ítélet ellen a Nokia Oyj által 2010. április 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/15

         A T-460/07. sz., Nokia Oyj kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2010. január 20-án hozott ítélet ellen a Nokia Oyj által 2010. április 1-jén benyújtott fellebbezés
   (C-154/10. P. sz. ügy)
   2010/C 179/25
   Az eljárás nyelve: finn

      Felek

      Fellebbező: Nokia Oyj (képviselő: C. Rehaag)

      Többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Medion AG

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-460/07. sz. ügyben hozott ítéletet;

               —

               a Bíróság az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a T-460/07. sz. ügyben hozott ítélet hatályon kívül helyezését kéri azzal az indokkal, hogy az említett ítéletben a Törvényszék tévedett a LIFE és a LIFE BLOG védjegyek összetéveszthetőségének megállapításakor, és ezért tévesen alkalmazta a 40/94 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját. A Törvényszék ezzel megsértette az uniós jogot.
   A Törvényszék a védjegyek hasonlósága tekintetében kétségkívül megállapította, hogy az összehasonlítás a LIFE és a LIFE BLOG védjegyeket érinti, de ezt követően e megállapítással nyilvánvalóan ellentétesen cselekedett, amikor a védjegyek hasonlóságát kizárólag a LIFE BLOG egységes védjegy LIFE elemére alapította.
   Ezen összefüggésben, mivel a Törvényszék tévesen ítélte meg a célcsoportot alkotó fogyasztók típusát és a védjegyek fogyasztók által történő észlelésének módját, megsértette a Bíróság ítélkezési gyakorlatában elismert elveket.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146 o.).


title: C-511/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. június 16-i ítélete (Tribunale di Bologna [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pebros Servizi Srl kontra Aston Martin Lagonda Ltd (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 805/2004/EK rendelet — A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat — A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja — A hitelesítés feltételei — Mulasztási ítélet — A „nem vitatott követelés” fogalma — Valamely fél olyan eljárásjogi magatartása, amely a „követelés vitatása hiányának” tekinthető)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. június 16-i ítélete (Tribunale di Bologna [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pebros Servizi Srl kontra Aston Martin Lagonda Ltd
   (C-511/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 805/2004/EK rendelet - A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat - A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A hitelesítés feltételei - Mulasztási ítélet - A „nem vitatott követelés” fogalma - Valamely fél olyan eljárásjogi magatartása, amely a „követelés vitatása hiányának” tekinthető))
   (2016/C 305/08)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale civile di Bologna

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pebros Servizi Srl

      Alperes: Aston Martin Lagonda Ltd

      Rendelkező rész

   Mulasztási ítélet esetén azon feltételeket, amelyek alapján valamely követelést a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21-i 805/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdése második albekezdésének b) pontja értelmében „nem vitatottnak” kell tekinteni, kizárólag e rendelet alapján önállóan kell meghatározni.

      (1)  HL C 34., 2015.2.2.


title: T-289/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. november 10-i végzése – Ledra Advertising kontra Bizottság és EKB ( „Megsemmisítési és kártérítési kereset — Ciprusi stabilitási támogatási program — A különös gazdasági feltételrendszerről szóló, a Ciprusi Köztársaság és az ESM között kötött egyetértési megállapodás — A Törvényszék hatásköre — Okozati összefüggés — Részben elfogadhatatlan, részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset” )

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/28

         A Törvényszék 2014. november 10-i végzése – Ledra Advertising kontra Bizottság és EKB
   (T-289/13. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítési és kártérítési kereset - Ciprusi stabilitási támogatási program - A különös gazdasági feltételrendszerről szóló, a Ciprusi Köztársaság és az ESM között kötött egyetértési megállapodás - A Törvényszék hatásköre - Okozati összefüggés - Részben elfogadhatatlan, részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
   (2015/C 026/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ledra Advertising Ltd (Nicosia, Ciprus) (képviselők: C. Paschalides solicitor és A. Paschalides ügyvéd)

      Alperesek: Európai Bizottság (képviselők: B. Smulders és J.-P. Keppenne meghatalmazottak) és Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan és F. Athanasiou meghatalmazottak, segítőik: W. Bussian, W. Devroe és D. Arts ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a Ciprusi Köztársaság és az európai stabilitási mechanizmus (ESM) között, a különös gazdasági feltételrendszerről szóló, 2013. április 26-án kötött egyetértési megállapodás 1.23–1.27. pontjainak megsemmisítése iránti kérelem, másodszor pedig a felperes abból eredő állítólagos kárának megtérítésére irányuló kérelem, hogy az egyetértési megállapodásba beszúrták az 1.23–1.27. pontokat, és a Bizottság megsértette a felügyeletre irányuló kötelezettségét.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Ledra Advertising Ltd-t kötelezi a saját, valamint az Európai Bizottság és az Európai Központi Bank (EKB) részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 226., 2013.8.3.


title: T-750/14. sz. ügy: 2014. november 6-án benyújtott kereset – Segimerus kontra OHIM – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/36

         2014. november 6-án benyújtott kereset – Segimerus kontra OHIM – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)
   (T-750/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/46)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Segimerus Ltd (Preston, Egyesült Királyság) (képviselő: F. Henkel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: felperes.

      A vitatott védjegy: az „ELGO” közösségi szóvédjegy – 1 0 2 92  498. sz. védjegybejelentés.

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2014. augusztus 22-én hozott határozata (R 473/2014-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a felszólalási osztály határozatát, és az ügyet utalja vissza a felszólalási osztálynak;

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és az ügyet utalja vissza a fellebbezési tanácsnak;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

   – a 207/2009 rendelet 75. cikke második mondatának megsértése.


title: T-171/12. sz. ügy: 2012. április 12-án benyújtott kereset — Peri kontra OHIM (feszítőzár formája)

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/18

         2012. április 12-án benyújtott kereset — Peri kontra OHIM (feszítőzár formája)
   (T-171/12. sz. ügy)
   2012/C 184/32
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Peri GmbH (Weißenhorn, Németország) (képviselő: J. Dönch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2012. január 26-án hozott határozatát (R 1209/2011-1. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: egy feszítőzár formájából álló térbeli védjegy a 6. és 19. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 462 078. sz. védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és e) pontja i) és ii) alpontjának megsértése.


title: T-551/10. sz. ügy: 2010. november 26-án benyújtott kereset — Fri-El Acerra kontra Bizottság

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/52

         2010. november 26-án benyújtott kereset — Fri-El Acerra kontra Bizottság
   (T-551/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 30/92
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Fri-El Acerra (Acerra, Nápoly, Olaszország) (képviselők: M. Todino és P. Fattori ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg teljesen az Európai Bizottság 2010. szeptember 15-i, C 8/2009 állami támogatásra vonatkozó határozatát, amelyben a Bizottság azt állapította meg, hogy az a támogatási intézkedés, amelyet az Olasz Köztársaság meg kívánt hozni a Fri-El Acerra s.r.l. javára, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.

               —

               Kötelezze a Bizottságot a költségek megfizetésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen eljárásban a felperes egy olyan bizottsági határozatot támad meg, amelyben a Bizottság azt állapította meg, hogy az a támogatási intézkedés, amelyet az olasz hatóságok által a felperesnek egy Acerrában felépítendő biomassza-erőmű felépítésére nyújtott támogatás összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
   1.   Első jogalap: az EUMSz 107. cikk (3) bekezdésének téves alkalmazása, a nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás téves alkalmazása és a az ösztönző hatásra vonatkozó ítélkezési gyakorlat téves értelmezése.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a 2007–2013 közötti időszakra vonatkozó nemzeti regionális támogatásokról szóló iránymutatás 38. pontjában meghatározott formális időrendi követelményt azzal, hogy a támogatás ösztönző hatásának megdönthetetlen vélelmeként kezeli azt és nem veszi figyelembe az ösztönző hatás lényeges jellemzőjét. A Bizottság ezzel az ösztönző hatásra vonatkozó ítélkezési gyakorlatban lefektetett elvekkel szemben ezt a követelményt formálisan értelmezte, és nem értékelte megfelelően a felek által benyújtott dokumentumokat.
   2.   Második jogalap: a közösségi jogrendszer általános elveinek megsértése és különösen a tempus regit actum, valamint a bizalomvédelem elvének megsértése.
   A felperes arra hivatkozik, a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a 2006-ban közzétett 2007. évi iránymutatásban lefektetett formális követelmény a közzétételt megelőző eseményekre alkalmazandó. E követelmény ilyen alkalmazása ellentétes a közösségi jogrendszer alapvető elveivel, mint a tempus regit actum elvével, amely arra vonatkozik, hogy a jogszabályok nem lehetnek visszaható hatályúak, valamint a bizalomvédelem elvével.
   3.   Harmadik jogalap: nyilvánvaló értékelési hiba, mivel a Bizottság elferdítette a tényeket azzal, hogy a foglalkoztatás növekedésére valamint az acerrai ipari terület energiahozzájárulására vonatkozó követelményt tévesen értékelte és tévesen azt állapította meg, hogy a szóban forgó projekt csupán minimálisan járul hozzá a regionális energiapolitikához és -fejlesztéshez.
   Ez a jogalap azokon az állításokon alapszik, hogy az alperes:
   A foglalkoztatás növekedésére vonatkozó követelményt saját gyakorlatával ellentétesen formálisan értékelte oly módon, hogy e követelményt kiemelte az ajánlott támogatásnak megfelelő piactípusból és gazdasági hátteréből;
   tévesen értékelte a Fri-El által termelt villamos áramnak az acerrai ipari terület energiaellátásához való hozzájárulását azzal, hogy nem vette figyelembe az olasz energiaszabályozást, valamint annak az iparteremtésre és a regionális fejlesztésre gyakorolt közvetett ösztönző hatását;
   nem vette figyelembe a Fri-El Acerrának a regionális engeriapolitikához való hozzájárulását, amelynek egyik célja az, hogy a villamos áram meghatározott részét 2013-ra megújuló energiaforrásokból szerezze meg.
   4.   Negyedik jogalap: nyilvánvaló értékelési hiba azáltal, hogy a Bizottság tévesen értékelte, hogy a támogatás a környezetvédelmi iránymutatások alapján összeegyeztethetlen volt-e.
   A felperes álláspontja szerint a Bizottság tévesen állította, hogy az olasz hatóságok és a Fri-El Acerra nem nyújtott be megfelelő dokumentációt. Továbbá a Bizottság nem alkalmazta az iránymutatásokban előírt ösztönzésre vonatkozó követelményt, amely a lényeget érintő és nem formális tesztet ír elő.


title: C-293/07. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. december 11-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 79/409/EGK és 92/43/EGK irányelv – A vadon élő madarak védelme – Különleges védelmi területek – Elégtelen védelmi intézkedések)

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/4

         A Bíróság (második tanács) 2008. december 11-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-293/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 79/409/EGK és 92/43/EGK irányelv - A vadon élő madarak védelme - Különleges védelmi területek - Elégtelen védelmi intézkedések)
   (2009/C 32/06)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis, D. Recchia és M. Patakia meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselő: E. Skandalou meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 98. o.) 4. cikke (1) és (2) bekezdésének és ugyanezen irányelvnek a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 6. cikke (2)–(4) bekezdéseivel módosított 4. cikke (4) bekezdése együttes rendelkezésének megsértése – A különleges védelmi területek (KVT) védelmének hiánya – Olyan tevékenységek folytatása, amelyek alkalmasak arra, hogy megsértsék a KVT épségét, valamint arra, hogy negatív következményeket okozzanak a KVT védelmi célkitűzései, valamint azon fajok tekintetében, amelyek számára e területeket kijelölték
   Rendelkező rész

               1)

               A Görög Köztársaság – mivel nem fogadott el minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy létrehozza és alkalmazza azt a koherens, egyedi és teljes szabályozást, amely alkalmas arra, hogy biztosítsa a kijelölt különleges védelmi területek fenntartható kezelését és hatékony védelmét, figyelemmel a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv védelmi célkitűzéseire – nem teljesítette az ezen irányelv 4. cikke (1) és (2) bekezdésének és ugyanezen irányelv 4. cikke (4) bekezdésének a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésével módosított első mondatának együttes rendelkezéseiből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 182., 2007.8.4.


title: C-423/05. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2007. március 29-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Hulladékgazdálkodás – 75/442/EGK és 1999/31/EK irányelv – Jogellenes, illetve ellenőrizetlen hulladéklerakók)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/13

         A Bíróság (hetedik tanács) 2007. március 29-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-423/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Hulladékgazdálkodás - 75/442/EGK és 1999/31/EK irányelv - Jogellenes, illetve ellenőrizetlen hulladéklerakók)
   (2007/C 96/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Caeiros és M. Konstantinidis, meghatalmazottak)

      Alperes: A Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és O. Christmann, meghatalmazottak)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelvvel (HL L 78., 32. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 3. o.) módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 194., 39. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 4., 8. és 9. cikkének, valamint a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (HL L 182., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.) 14. cikke a), b) és c) pontjának a megsértése – A jogellenes, illetve ellenőrizetlen hulladéklerakók helyreállításához, illetve lezárásához szükséges intézkedések meghozatalának hiánya
   Rendelkező rész

               1)

               A Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azon összes intézkedést, amely szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv 4., 8. és 9. cikkének, valamint a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv 14. cikke a), b) és c) pontjának – nem teljesítette a szóban forgó irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 48., 2006.2.25.


title: T-273/08. sz. ügy: 2008. július 14-én benyújtott kereset – X Technology Swiss GmbH kontra OHIM Ipko-Amcor (First-On-Skin)

text:
               13.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/14

         2008. július 14-én benyújtott kereset – X Technology Swiss GmbH kontra OHIM Ipko-Amcor (First-On-Skin)
   (T-273/08. sz. ügy)
   (2008/C 236/24)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Svájc) (képviselő: A. Herbertz ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ipko-Amcor BV (Zoetermeer, Hollandia)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság módosítsa a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának az R 281/2007-4. sz. ügyben 2008. május 15-én hozott határozatát oly módon, hogy a felszólalást elutasítja.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „First-On-Skin” szóvédjegy a 18., 23. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében (4 019 981. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Ipko-Amcor BV.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „FIRST” szóvédjegy a 25. osztályba tartozó áruk tekintetében (401 666. sz. lajstromozás a Benelux-államokban), ahol a felszólalás a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó lajstromozást érinti.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte.

      Jogalapok: az ütköző védjegyek nem téveszthetők össze.


title: T-475/10. sz. ügy: 2010. október 4-én benyújtott kereset — Portugália kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/49

         2010. október 4-én benyújtott kereset — Portugália kontra Bizottság
   (T-475/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/77
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes, meghatalmazott, segítője: C. Botelho Moniz és P. Gouveia e Melo, ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Bizottságnak a Portugália tekintetében alkalmazott borértékesítés előmozdítására szolgáló, adónak nem minősülő díjra vonatkozó — a C-43/2004. sz. (korábban NN 38/2003. sz.) — ügyben 2010. július 20-én hozott C(2010) 4891. sz. végleges határozatát;

               —

               másodlagosan, helyezze hatályon kívül a határozat 3. cikke (2) bekezdésében szereplő hetedik és kilencedik feltételt;

               —

               mindkét esetben a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               a)

               Téves jogalkalmazás, a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének megsértése miatt, azáltal, hogy a borértékesítés előmozdítására és a borok reklámozására szolgáló támogatás finanszírozásáról szóló, 1997. május 15-i 119/97. sz. törvényerejű rendeletnek megfelelően az előbb említett célú promóciót szolgáló díjakból származó bevételek egy részét állami forrásoknak minősítették.

               b)

               Téves jogalkalmazás, a Szerződés 107. cikke (1) bekezdésének és 296. cikkének, valamint az 1860/2004/EK rendelet (1) megsértése miatt, azáltal, hogy a Bizottság állami támogatásnak minősítette a borértékesítés előmozdítására és a borok reklámozására szolgáló támogatást, anélkül, hogy elemezte volna, hogy az alkalmas-e a verseny torzítására a piacon, illetve annak vizsgálata nélkül, hogy az csekély összegű (de minimis) támogatást képezhet-e.

               c)

               Tévedés a tények értékelésénél, annak kimondásával, hogy a promociót szolgáló díj, mint a tagállamokban és a harmadik országokban a borértékesítés előmozdítását és a bor reklámozását szolgáló intézkedések finanszírozásának eszköze, hátrányos megkülönböztetést tartalmaz az importált termékek vonatkozásában, és sérti a Szerződés 110. cikkét, valamint a gondos ügyintézés elvét, azáltal, hogy nem végeztek további bizonyítási cselekményeket a 2006. április 24-i tájékoztatási kérelmet követően az e tekintetben fennálló kételyek eloszlatása érdekében.

               d)

               Téves jogalkalmazás a Szerződés 108. cikkének és a 659/1999/EK rendelet (2) 7. cikke (4) bekezdésének, valamint az arányosság és egyenlő bánásmód elveinek alkalmazásakor, mivel — még ha el is ismerjük a Bizottság (egyébként el nem ismert) határozatában szereplő elemzés jogszerűségét — a határozat 3. cikke (2) bekezdésében foglalt hetedik feltétel ellentmondásban van az említett határozat indokolásában szereplő elemzéssel és a Bizottság által levont következtetésekkel.

               e)

               Téves jogalkalmazás, mivel a határozat 3. cikke (2) bekezdésében előírt kilencedik feltétel sérti a Szerződés 108. és 296. cikkét, a 659/1999 rendelet 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (4) bekezdését, az arányosság, az egyenlő bánásmód és a védelemhez való jog elveit.

      (1)  A mezőgazdasági és halászati ágazatban az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2004. október 6-i bizottsági rendelet (HL L 325., 10. o.)

      (2)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)


title: T-291/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 5-i ítélete – Anta (China) kontra EUIPO (Hegyesszöget alkotó két vonal ábrázolása) („Európai uniós védjegy — Egy hegyesszöget alkotó két vonalat ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/28

         A Törvényszék 2017. április 5-i ítélete – Anta (China) kontra EUIPO (Hegyesszöget alkotó két vonal ábrázolása)
   (T-291/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Egy hegyesszöget alkotó két vonalat ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2017/C 161/40)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Anta (China) Co. Ltd (Jinjiang City, Kína) (képviselők: A. Franke és K. Hammerstingl ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának egy hegyesszöget alkotó két vonalat ábrázoló ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. március 9-én hozott határozata (R 1292/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Anta (China) Co. Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 279., 2016.8.1.


title: C-508/16. sz. ügy: A Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2016. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Karim Boudjellal kontra Rauwers Contrôle SA

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/20

         A Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2016. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Karim Boudjellal kontra Rauwers Contrôle SA
   (C-508/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Karim Boudjellal

      Alperes: Rauwers Contrôle SA
   A Bíróság 2017. január 11-én hozott végzésével megállapította, hogy nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű elsőfokú bíróság, Belgium) által előterjesztett kérdések megválaszolására.


title: T-820/14. sz. ügy: 2014. december 20-án benyújtott kereset – Delta Group agroalimentare kontra Bizottság

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/43

         2014. december 20-án benyújtott kereset – Delta Group agroalimentare kontra Bizottság
   (T-820/14. sz. ügy)
   (2015/C 065/59)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Delta Group agroalimentare Srl (Porto Viro, Olaszország) (képviselő: V. Migliorini ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa semmisnek, nem létezőnek, tehát semmisítse meg abban a részében az Európai Bizottság mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgatója, Jerry Plewa 2014. július 28-i SM/FUN S/262874. sz., az olasz Ministero delle politiche agricole e forestali (agrár- és erdőpolitikai minisztérium) nemzetközi és uniós politikai főigazgatójának, Felice Assenzának címzett, a felperes által 2014. november 19-én, az iratokba való betekintés során megismert levelét, amelyben az elutasítja Olaszország kérelmét az 1308/2013/EU rendelet 220. cikke értelmében kérelmezett 6-9 támogatási intézkedéseket, különösen a madárinfluenza terjedése elleni egészségügyi intézkedések végrehajtása okán a levágott állatokat feldolgozó vállalkozásokra, valamint az ebből eredő kereskedelmi károkra vonatkozó intézkedéseket illetően, továbbá nyilvánítsa semmisnek, nem létezőnek, tehát semmisítse meg az olaszországi tojás- és baromfihús-ágazatot érintő rendkívüli támogatási intézkedésekről szóló, 2014. október 10-i 1071/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (közzétéve a HL-ben 2014. október 11-én) abban a részében, amelyben ez kizárja az 1308/2013/EU rendelet 220. cikke értelmében elfogadott támogatási intézkedésekből a madárinfluenza terjedése elleni egészségügyi intézkedések végrehajtása okán a levágott állatokat feldolgozó vállalkozásokat, valamint az ebből eredő kereskedelmi károkat;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az EUMSZ 40. cikk (2) bekezdésének, különösen pedig a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének nyilvánvaló értékelési hibával és hatáskörrel való visszaéléssel történő megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy – mivel ugyanazok a biológiai biztonsági intézkedések, amelyek kárt okoztak az imolai, a mordanói és az occhiobellói, az 1071/2014/EU rendelet szerinti támogatási intézkedésekben részesülő tojótyúk-tenyészetekben, a felperesnek is kárt okoztak, akinek meg kellett volna kapnia a levágott állatokat feldolgozás és az ügyfelei számára történő értékesítés céljából, az, hogy a támogatási intézkedésekből kizárták azt a vállalkozást, amelynek meg kellett volna kapnia azokat a levágott állatokat, és az, hogy e támogatások kizárólag az ezen állatokat tenyésztő vállalkozásra vonatkoztak, az élelmiszerlánc gazdasági szereplői közötti jogellenes hátrányos megkülönböztetésnek minősül, ami ellentétes az EUMSZ 40. cikk (2) bekezdésével. Az EUMSZ 40 cikk (2) bekezdése ugyanis kifejezetten előírja a „különböző termékek előállításához és piaci értékesítéséhez nyújtott támogatást”.

               2.

               A második, az 1308/2013/EU rendelet 220. cikkének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az 1308/2013/EU rendelet 220. cikke (1) bekezdésének a) pontja piactámogatási intézkedéseket ír elő a kereskedelem azon korlátozásainak figyelembevétele érdekében, amelyek az állatbetegségek terjedésének megakadályozását célzó intézkedések alkalmazásából eredhetnek. A kereskedelmet sújtó kár tehát az 1308/2013/EU rendelet 220. cikke szerinti intézkedések keretében megtérítendő kárnak felel meg, és nem minősíthető a kereskedelmi kapcsolatok korábbi szakaszát sújtó kárhoz (a tenyésztést sújtó kár) viszonyítottan közvetett kárnak.

               3.

               A harmadik, a lényeges eljárási szabályok, és különösen a 182/2011/EU rendelet 5. cikkének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a Bizottságnak a megtámadott levélben foglalt azon határozata, hogy elutasítja Olaszország azon kérelmét, miszerint a támogatási intézkedések a kereskedelmi vállalkozásokra és a kereskedelmi károkra is vonatkozzanak, a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó bizottság előzetes véleményezése nélkül, tehát a 182/2011/EU rendelet 5. cikkében előírt lényeges eljárási szabályok megsértésével került elfogadásra, amely rendelkezés a 1308/2013/EU rendelet 229. cikkében foglalt utalás alapján alkalmazandó, amely rendelkezésre egyébként ugyanezen rendelet 220. cikke hivatkozik.


title: C-327/09. sz. ügy: A Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Németország) által 2009. augusztus 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mensch und Natur AG kontra Freistaat Bayern

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/21

         A Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Németország) által 2009. augusztus 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mensch und Natur AG kontra Freistaat Bayern
   (C-327/09. sz. ügy)
   2009/C 282/38
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mensch und Natur AG

      Alperes: Freistaat Bayern

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Kizárja-e az EK 249. cikk negyedik bekezdésének szövege azt, hogy a Bizottság — szövegezése alapján — meghatározott címzettre vonatkozó határozata más olyan vállalkozások számára is kötelező erővel bírjon, mely vállalkozásokat a határozat értelme és célja szerint azonos módon kell kezelni?

               2.

               Kötelező erővel bír-e a „Stevia rebaudiana Bertoni: növények és szárított levelek” új élelmiszerként vagy új élelmiszer-összetevőként való forgalomba helyezése engedélyezésének megtagadásáról szóló, 2000. február 22-i 2000/196/EK bizottsági határozat (1) — amelynek 1. cikke értelmében a „Stevia rebaudiana Bertoni: növények és szárított levelek” új élelmiszerként vagy új élelmiszer-összetevőként való forgalmazása nem megengedett a Közösségen belül — a felperessel szemben is, aki a „Stevia rebaudiana Bertoni: növények és szárított levelek” terméket most hozza a Közösségen belül forgalomba?

      (1)  A „Stevia rebaudiana Bertoni: növények és szárított levelek” 258/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében vett új élelmiszerként vagy új élelmiszer-összetevőként való forgalomba helyezése engedélyezésének megtagadásáról szóló, 2000. február 22-i 2000/196/EK bizottsági határozat (a közlés a K(2000) 77 számon történt) (HL L 61., 2000.3.08., 14. o.).


title: T-253/04. sz. ügy: Zubeyir Aydar által a Kongra-Gel és 10 társa nevében az Európai Unió Tanácsa ellen 2004. június 25-én benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/28

         Zubeyir Aydar által a Kongra-Gel és 10 társa nevében az Európai Unió Tanácsa ellen 2004. június 25-én benyújtott kereset
   (T-253/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/55)
   Az eljárás nyelve: angol
   Zubeyir Aydar, lakóhely: Fribourg (Svájc), Haydar Isik, lakóhely: Maisoich (Németország), Kazim Baba, lakóhely: Berlin (Németország), George Aryo, lakóhely: Oldenzaal (Hollandia), Sait Uzun, lakóhely: Egg/Flaw (Svájc), Lord Nicholas Rea, lakóhely: London (Egyesült Királyság), Hugo Charlton, lakóhely: London (Egyesült Királyság), Roger Tomkins, lakóhely: Droucha (Ciprus), Mark Thomas, lakóhely: London (Egyesült Királyság), Hugo Van Rompaye, lakóhely: Geel (Belgium) és Jean Paul Nunez, lakóhely: Montpellier (Franciaország), képviselik: M. Muller, E. Grieves és C. Vine barristerek, valamint G. Pierce solicitor, 2004. június 25-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Unió Tanácsa ellen.
   A felperesek keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a 2004. április 2-i 2004/306/EK tanácsi határozat azon részét, amely a KONGRA-GEL-t azonosítja a PKK-val (Kurd Munkáspárt), valamint a 2580/2001 rendeletet;

               —

               vagy nyilvánítsa jogellenesnek a 2580/2001 rendeletet felperesekre történő alkalmazását;

               —

               tegyen meg minden olyan további lépés, melyet az Elsőfokú Bíróság belátása szerint megfelelőnek tart;

               —

               kötelezze a Bizottságot a felperesek jelen eljárásban felmerült költségeinek viselésére;

               —

               kötelezze a Bizottságot kártérítés fizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperesek állítják, hogy a Tanács mind az EK-Szerződés anyagi, mind pedig eljárási szabályait megsértve járt el, amikor olyan döntést hozott, melyben a KONGRA-GEL-t azonosította a PKK-val.
   A felperesek előadják, hogy a Tanács lényegesen megsértette az EK-Szerződést az alábbiak miatt:

               —

               elmulasztott megismerhető, tárgyilagos ismérveket alkalmazni a valós tényekre;

               —

               elmulasztotta alapvető jogok tiszteletben tartását, köztük a véleménynyilvánításnak és az egyesülésnek az Emberi Jogok Európai Egyezménye 10. és 11. cikke által védett szabadságát;

               —

               megsértette a közösségi jog olyan alapelveit, mint az arányosság, a jogbiztonság, az egyenlőség és a tisztességes való jog;

               —

               visszaélt hatáskörével.

         A felperesek állítják továbbá, hogy a Tanács az EK-Szerződés eljárási szabályait is megsértette, az alábbiak miatt:

               —

               az Emberi Jogok Európai Egyezményének 6. és 13. cikkének megfelelően nem biztosított lehetőséget a felpereseknek kifogásaik előterjesztésére a tiltó listára helyezés előtt, és/vagy nem biztosította a felperesek a tisztességes tárgyaláshoz való jogát, és/vagy nem biztosított hatékony jogorvoslatot, amellyel megtámadhatták volna azokat a ténybeli állításokat, melyekre a Tanács támaszkodott;

               —

               döntésének jogi és tárgyi alapjait elmulasztotta pontosan és megfelelően indokolni.


title: T-38/13. sz. ügy: 2013. január 24-én benyújtott kereset — Pedro Group kontra OHIM — Cortefiel (PEDRO)

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/20

         2013. január 24-én benyújtott kereset — Pedro Group kontra OHIM — Cortefiel (PEDRO)
   (T-38/13. sz. ügy)
   2013/C 101/44
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pedro Group Pte Ltd (Szingapúr, Szingapúr) (képviselő: B. Brandreth ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Cortefiel, SA (Madrid, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részben helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának a 2012. november 26-án hozott határozatát (R 271/2011-4. sz. ügy): a határozat annyiban történő hatályon kívül helyezése, amennyiben részben hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály 2010. december 17-i határozatát, és elutasította a felperesnek a 25. osztályba tartozó egyes árukra vonatkozó védjegybejelentését;

               —

               az alperest kötelezze mind a fellebbezési tanács, mind a Törvényszék előtt felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „PEDRO” szóvédjegy a 18., 25. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 7541857. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban résztvevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 3., 9., 14., 18., 25., 35. és 42. osztályba tartozó árukat és szolgáltatásokat magában foglaló „Pedro del Hierro” fekete-fehér ábrás védjegyre vonatkozó 1 252 899. sz. közösségi védjegylajstromozás és a 3., 14., 25. és 35. osztályba tartozó árukat és szolgáltatásokat magában foglaló „Pedro del Hierro” fekete-fehér ábrás védjegyre vonatkozó 864 740. sz., Bulgáriára, Spanyolországra és Romániára kiterjedő hatályú nemzetközi védjegylajstromozás.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács hatályon kívül helyezte a vitatott határozatot annyiban, amennyiben elutasította a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó felszólalást, ezen áruk tekintetében elutasította a védjegybejelentést, és a fellebbezést a fennmaradó részben elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 15. cikkének és 42. cikke (2) bekezdésének a megsértése.


title: T-85/07. sz. ügy: 2007. március 20-án benyújtott kereset – Gabel Industria Tessile kontra OHIM – Creaciones Garel (GABEL)

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/26

         2007. március 20-án benyújtott kereset – Gabel Industria Tessile kontra OHIM – Creaciones Garel (GABEL)
   (T-85/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/41)
   A keresetlevél nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Gabel Industria Tessile S.p.A. (Rovellasca, Olaszország) (képviselő: A. Petruzzelli, Avvocato)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Creaciones Garel S.A.
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács 2007. január 29-én közölt, 2007. január 25-i határozatát abban a részében, amelyben elutasította a 3754777. sz. Gabel közösségi védjegy lajstromozását a 24. osztály vonatkozásában, arra hivatkozással, hogy nem felel meg a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának;

               —

               tartsa hatályban a fellebbezési tanácsnak a védjegy 25. osztályba tartozó „fürdőköpenyek ”vonatkozásában történő lajstromozását elrendelő határozatát;

               —

               utasítsa az OHIM-ot, hogy a 3754777. sz. Gabel közösségi védjegyet lajstromozza a 24. osztály és a 25. osztályba tartozó „fürdőköpenyeken ”kívüli más áruk vonatkozásában;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „GABEL ”szóvédjegy (lajstromszám: 3 754 777) a 24. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Creaciones Garel S.A.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „GAREL ”közösségi ábrás védjegy a 24., 25. és 26. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalásnak helyt adás.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezésnek részben helyt adás, a „fürdőköpenyek ”áruk (25. osztály) vonatkozásában történő bejelentés tekintetében.

      Jogalapok: A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.