title: T-463/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — Novartis kontra EUIPO (SMARTSURFACE) („Európai uniós védjegy — A SMARTSURFACE európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — Megkülönböztető képesség hiánya — A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/52

      A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — Novartis kontra EUIPO (SMARTSURFACE)
      (T-463/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A SMARTSURFACE európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - Megkülönböztető képesség hiánya - A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 148/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Novartis AG (Bázel, Svájc) (képviselő: L. Junquera Lara ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Bonne és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a SMARTSURFACE szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. május 25-én hozott határozata (R 1765/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Novartis AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 352., 2018.10.1.


title: T-326/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 8-i végzése — Herrero Torres kontra EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A korábbi Carajillo nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/53

      A Törvényszék 2019. március 8-i végzése — Herrero Torres kontra EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
      (T-326/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi Carajillo nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
      (2019/C 148/51)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Spanyolország) (képviselő: J. Gil Martí ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: DZ Licores, SLU (Cartagena, Spanyolország) (képviselők: A. Vela Ballesteros és B. Lamas Begué ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a J.-R. Herrero Torres és a DZ Licores közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. március 13-án hozott határozata (R 2104/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék José-Ramón Herrero Torrest kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16.


title: T-131/19. sz. ügy: 2019. február 25-én benyújtott kereset — Oosterbosch kontra Parlament

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/55

      2019. február 25-én benyújtott kereset — Oosterbosch kontra Parlament
      (T-131/19. sz. ügy)
      (2019/C 148/54)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Marc Oosterbosch (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a „megtámadott határozatot”, amely a 2018. márciusi, áprilisi és júniusi illetményelszámolásból áll;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a panaszt elutasító 2018. november 6-i határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, a jogszerűség és a jogbiztonság elvének megsértésére, valamint egy jogellenességi kifogásra alapított jogalapra hivatkozik: a megtámadott határozat elfogadására a jogellenes belső szabályok és végrehajtási rendelkezések alapján került sor.


title: T-132/19. sz. ügy: 2019. február 26-án benyújtott kereset — Ashworth kontra Parlament

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/56

      2019. február 26-án benyújtott kereset — Ashworth kontra Parlament
      (T-132/19. sz. ügy)
      (2019/C 148/55)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Richard Ashworth (Lingfield, Egyesült Királyság) (képviselők: A. Schmitt és A. Waisse ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen ügyet a Törvényszék eljárási szabályzatának 68. cikke értelmében a két ügy között lévő összefüggés miatt egyesítse a Salvador Garriga Polledo és 45 társa által az Európai Parlamenttel szemben 2019. február 19-én benyújtott keresettel indított üggyel (T-102/19. sz. ügy);

                  —

                  amennyiben szükséges, pervezető intézkedésként vagy bizonyításfelvételként kötelezze az Európai Parlamentet az Európai Parlament jogi szolgálata által adott szakvélemények bemutatására, amelyeket az a 2018. július 16. és 2018. december 3. közötti időszakban — a pontos dátum megjelölése nélkül, de mindenképpen a Parlament elnökségének 2018. december 10-i, az európai parlamenti képviselők statútumának alkalmazási szabályait módosító határozata (HL 2018. C 466, 8. o.; a továbbiakban: alkalmazási szabályok) előtt — adott;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament elnökségének fent hivatkozott, 2018. december 10-i, az európai parlamenti képviselők statútumának alkalmazási szabályait módosító határozatát annyiban, amennyiben az módosítja az alkalmazási szabályzat 76. cikkét ((5) és (6) premabulumbekezdés, az 1. cikk (7) bekezdése) és a 2. cikkét, amennyiben az az alkalmazási szabályokról szóló fent hivatkozott határozat 76. cikkére vonatkozik, vagy különben amennyiben 5 %-os illetéket vet ki a 2019. január1-je után megállapított valamennyi nyugdíjkifizetésre, illetve teljes egészében semmisítse meg a fent hivatkozott határozatot amennyiben a fent hivatkozott elemek nem minősülnek leválaszthatónak a megtámadott aktusról;

                  —

                  a Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az elnökség tárgyi hatáskörének hiányára alapított jogalap

                              —

                              Egyrészt a megtámadott aktust az európai parlamenti képviselők statútumát az európai parlamenti képviselők statútumának elfogadásáról szóló, 2005. szeptember 28-i 2005/684/EK, Euratom európai parlamenti határozattal (HL L 262., 1. o., a továbbiakban: statútum) ellentétesen hozták meg. A megtámadott aktus ellentétes többek között a statútum 27. cikkével, amely a „szerzett jogok” és a „várományok” fennmaradását írja elő.

                              —

                              Másrészt a megtámadott aktus egy adót hoz létre azáltal, hogy 5 %-os különleges illetéket vet ki a nyugdíj összegére, noha az elnökségnek az EUMSZ 223. cikk (2) bekezdése alapján nincs joga adó kivetésére.

                  2.

                  A második, alapvető eljárási követelmények megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Egyrészt a felperes azt rója fel az elnökségnek, hogy a megtámadott aktust úgy hozta meg, hogy nem tartotta be az EUMSZ 223. cikkben előírt szabályokat.

                              —

                              Másrészt a megtámadott aktus nem kellően indokolt és így megsérti az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikk (2) bekezdésének c) pontjában előírt indokolási kötelezettséget.

                  3.

                  A harmadik, a szerzett jogok és a várományok, valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Egyrészt a megtámadott aktus sérti a szerzett jogokat és várományokat, amelyek az általános jogelvekből és a statútumból erednek, és ez utóbbi kifejezetten előírja, hogy azok „teljeskörűen” fennmaradnak (27. cikk).

                              —

                              Másrészt a megtámadott aktus sérti a bizalomvédelem elvét.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elvének, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Egyrészt a felperes jogainak sérelme nem áll arányban a megtámadott aktus által követett célokkal.

                              —

                              Másrészt a megtámadott aktust az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése miatt meg kell semmisíteni.

                  5.

                  Az ötödik, a jogbiztonság elvének megsértésére és az átmeneti intézkedések hiányára alapított jogalap.

                              —

                              Egyrészt a megtámadott aktus sérti a jogbiztonság elvét, mivel szabálytalan módon visszamenőleges hatállyal rendelkezik.

                              —

                              Másrészt a megtámadott aktus sérti a jogbiztonság elvét, mivel elmulasztott átmeneti intézkedéseket hozni.


title: T-137/19. sz. ügy: 2019. február 28-án benyújtott kereset — Souruh kontra Tanács

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/58

      2019. február 28-án benyújtott kereset — Souruh kontra Tanács
      (T-137/19. sz. ügy)
      (2019/C 148/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Souruh SA (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a felperes keresetét elfogadhatónak és megalapozottnak

                  —

                  következésképpen kötelezze az Európai Uniót a felperest ért teljes kár megtérítésére olyan összegben, amelyet a Törvényszék méltányosan határoz meg;

                  —

                  másodlagosan rendelje el szakértő kirendelését a felperest ért teljes kár mértékének meghatározása érdekében

                  —

                  kötelezze az Európai Unió Tanácsát az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egy elsődleges és egy másodlagos jogalapra hivatkozik, amelyek lényegüket tekintve azonosak vagy hasonlóak a T-55/19. sz., Cham Holding éa Bena Properties kontra Tanács ügyben hivatkozott jogalapokkal.


title: C-226/19. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Hollandia) által 2019. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — K. A. kontra Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/44

      A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Hollandia) által 2019. március 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — K. A. kontra Minister van Buitenlandse Zaken
      (C-226/19. sz. ügy)
      (2019/C 187/48)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

         Az alapeljárás felei

         Felperes: K. A.

         Alperes: Minister van Buitenlandse Zaken

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke értelmében vett hatékony jogorvoslatnak minősül-e a vízumkódex (1) 32. cikkének (3) bekezdése értelmében vett, a vízumkérelemnek a vízumkódex 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának vi. alpontja alapján történő elutasításáról szóló végső döntéssel szemben előterjesztett jogorvoslat az alábbi körülmények között:

                              —

                              a döntést a tagállam pusztán a következőkkel indokolta: „Önt egy vagy több tagállam a tagállamok közrendjét, belső biztonságát vagy a Schengeni határellenőrzési kódex 2. cikkének 19., illetve 21. pontja értelmében vett közegészségét veszélyeztető, illetve egy vagy több tagállam nemzetközi kapcsolatait fenyegető személynek tekinti”,

                              —

                              a tagállam sem a döntésben, sem pedig a jogorvoslati eljárásban nem közli, hogy a vízumkódex 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának vi. alpontjában felsorolt négy indok közül mely konkrét indokra, illetve indokokra alapozza az elutasítást,

                              —

                              a jogorvoslati eljárásban a tagállam sem részletes érdemi információkkal, sem pedig részletes érdemi indokolással nem szolgál a másik tagállam (illetve tagállamok) kifogásainak alapjául szolgáló indokkal, illetve indokokkal kapcsolatban?

                  2)

                  Biztosított-e az első kérdésben vázolt körülmények között a Charta 41. cikke értelmében vett megfelelő ügyintézéshez való jog, különös tekintettel az igazgatási szervek azon kötelezettségére, hogy döntéseiket indokolják?

                  3)

                              a)

                              Eltérő választ kell-e adni az első és második kérdésre, ha a tagállam a vízumról szóló végső határozatban a másik tagállamban ténylegesen fennálló és kellően pontosan meghatározott jogorvoslati lehetőségre hivatkozik a vízumkódex 32. cikke (1) bekezdése a) pontjának vi. alpontjában említett kifogásokat emelő e másik tagállamban (illetve e másik tagállamokban) név szerint megnevezett, hatáskörrel rendelkező hatósággal szemben, és az elutasítási indok e jogorvoslat keretében felülvizsgálható?

                              b)

                              A harmadik kérdés a) pontjával összefüggésben az első kérdésre adandó igenlő válaszhoz szükséges-e, hogy a végső döntést meghozó tagállamban és az e tagállammal szemben lefolytatott jogorvoslati eljárásban felfüggesszék a döntéshozatalt, amíg a kérelmezőnek lehetősége nem nyílik a másik tagállamban (illetve tagállamokban) jogorvoslattal élni, és ha a kérelmező igénybe veszi e lehetőséget, amíg meg nem születik a (végső) döntés e jogorvoslat tárgyában?

                  4)

                  Befolyásolja-e a kérdések megválaszolását, hogy a vízum kiadásával szemben kifogásokat emelő tagállam (illetve tagállamok) (hatósága) számára lehetőség adható-e arra, hogy a vízumkérelemről szóló végső döntéssel szemben indított jogorvoslati eljárásban második ellenérdekű félként vegyen részt, és e minőségében lehetőséget kaphat annak bemutatására, hogy milyen indokon, illetve indokokon alapulnak a kifogásai?

         (1)  A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 243., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 284., 38. o.).


title: C-214/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. április 10-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — a H. W. által kezdeményezett eljárás (Előzetes döntéshozatal — 2006/112/EK irányelv — Hozzáadottérték-adó (héa) — Bírósági végrehajtó — Végrehajtás — Törvény által meghatározott illetékek — A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak azon gyakorlata, hogy ezen illetékek összege tartalmazza a héát — A semlegesség és az arányosság elve)

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/13

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. április 10-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — a H. W. által kezdeményezett eljárás
      (C-214/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2006/112/EK irányelv - Hozzáadottérték-adó (héa) - Bírósági végrehajtó - Végrehajtás - Törvény által meghatározott illetékek - A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságoknak azon gyakorlata, hogy ezen illetékek összege tartalmazza a héát - A semlegesség és az arányosság elve)
      (2019/C 206/15)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy w Sopocie

         Az alapeljárás résztvevője

      H. W.

         Az eljárásban részt vesz: PSM „K”, Aleksandra Treder, a Sąd Rejonowy w Sopocie (sopoti kerületi bíróság) mellett működő bírósági végrehajtói minőségében eljárva

         Rendelkező rész

      A 2013. július 22-i 2013/43/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv rendelkezéseit, valamint a hozzáadottérték-adó (héa) semlegességének és az arányosság elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok olyan közigazgatási gyakorlata, mint amelyről az alapügyben szó van, amely szerint a bírósági végrehajtó által a végrehajtási eljárás keretében nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó héát tartalmazzák az általa beszedett végrehajtási illetékek.

         (1)  HL C 259., 2018.7.23


title: C-255/19. sz. ügy: Az Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Egyesült Királyság) által 2019. március 26 án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Secretary of State for the Home Department kontra OA

text:
               17.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 206/30

      Az Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Egyesült Királyság) által 2019. március 26 án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Secretary of State for the Home Department kontra OA
      (C-255/19. sz. ügy)
      (2019/C 206/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Secretary of State for the Home Department

         Alperes: OA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Állami védelemként kell-e értelmezni [a 2004/83/EK irányelv, a továbbiakban: elismerésről szóló irányelv] (1) 11. cikke (1) bekezdésének e) pontja és 2. cikkének e) pontja értelmében vett „állampolgárság szerinti ország védelmét”?

                  2.

                  Annak eldöntése során, hogy az [elismerésről szóló irányelv] 2. cikk[ének] e) pontja értelmében vett üldöztetéstől való megalapozott félelem fennáll-e, és hogy [az elismerésről szóló irányelv] 7. cikk[e] értelmében elérhető-e védelem ilyen üldöztetéssel szemben, mindkét kérdésre a „védelmi tesztet” vagy „védelmi vizsgálatot” kell-e alkalmazni, és ha igen, mindkét esetben ugyanazon kritériumok irányadók-e?

                  3.

                  A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerinti, nem állami szereplők által nyújtott védelem alkalmazhatóságától eltekintve, amennyiben az (1) kérdésre igenlő választ kell adni, a védelem hatékonyságát vagy elérhetőségét kizárólag az állami szereplők védelmi intézkedései/funkciói alapján kell-e értékelni, vagy figyelembe lehet venni a magánszereplők (civil társadalmi szereplők), például a családok és/vagy klánok védelmi intézkedéseit/funkcióit is?

                  4.

                  Megegyeznek-e a 7. cikkel összefüggésben alkalmazandó kritériumokkal a 11. cikk (1) bekezdésének e) pontjával összefüggésben a megszűnés értékeléséhez elvégzett „védelmi vizsgálatra” vonatkozó kritériumok (amint azt a (2) és a (3) kérdések feltételezik)?

         (1)  A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről [helyesen: feltételeire] és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (HL 2004. L 304., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.)


title: T-268/19. sz. ügy: 2019. április 22-én benyújtott kereset — Imagina Media Audiovisual és társai kontra Európai Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/63

      2019. április 22-én benyújtott kereset — Imagina Media Audiovisual és társai kontra Európai Bizottság
      (T-268/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/62)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Imagina Media Audiovisual, SA (Barcelona, Spanyolország), Imagina EU (Brüsszel, Belgium), dpa Deutsche Presse-Agentur GmbH (Hamburg, Németország) (képviselők: P. Kuypers, N. Groot, B. Vitez ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Ares(2019)856949. hivatkozási számú, az IMAGINA MEDIA AUDIOVISUAL SL-nek az (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (1) szabályozott közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokból való kizárásáról szóló, 2019. február 12-i bizottsági határozatot, amennyiben az kizárta az Imagina/dpa Consortiumot vagy elutasította annak ajánlatát;

                  —

                  semmisítse meg az Ares(2019)2494476. hivatkozási számú 2019. április 9-i bizottsági határozatot, amennyiben azt olyan határozatnak kell tekinteni, amely kizárja a konzorciumot a PO/2018–05/A4. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárásból vagy elutasítja annak ajánlatát;

                  —

                  semmisítse meg azon aktus(oka)t, amellyel/amelyekkel a Bizottság odaítéli a szerződéseket, vagy felhatalmaz valamely, az Imagina/dpa Consortiumtól eltérő felet az aktuális uniós ügyekről történő audiovizuális anyagok készítésére irányuló, a hirdetmény I., III. és VI. tételében foglalt feladatok végrehajtására;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a konzorcium által elszenvedett azon kár megtérítésére, amelyet a Bizottság a konzorciumnak a közbeszerzési szerződés I., III. és VI. tételéből való kizárásával okozott;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor nem ismerte el, hogy az Imagina Media Audiovisual SL — amely a konzorcium tagja — kizárása nincs hatással a hirdetmény I., III. és IV. tételében foglaltak konzorcium által való végrehajtására. Az Imagina Media Audiovisual SL kizárása továbbá azon határozatokat sem befolyásolja, amelyekkel a Bizottság e közbeszerzési szerződéseket a konzorciumnak ítélte oda.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el azzal, hogy nem alkalmazta megfelelő módon az ajánlattételhez szükséges dokumentációt. Ebből következően a Bizottság nem követelte meg a konzorciumtól, hogy az ajánlattételhez szükséges dokumentációban előírtaknak megfelelően valamely másik társaság konzorciumba való bevonásával váltsa fel az Imagina Media Audiovisual SL-t.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor nem alkalmazta megfelelő módon a 2018/1046 rendelet 136. cikkének (9) bekezdését. Ebből következően a Bizottság engedélyezésre jogosult tisztviselője nem követelte meg a konzorciumtól, hogy a 2018/1046 rendeletben előírtaknak megfelelően valamely másik társaság konzorciumba való bevonásával váltsa fel az Imagina Media Audiovisual SL-t.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a konzorcium hatékony jogorvoslathoz való jogát és a megfelelő ügyintézés elvét. A Bizottság jogellenesen alkalmazta az Ares(2019)856949. hivatkozási számú 2019. február 12-i határozatát az IMAGINA MEDIA AUDIOVISUAL SL kizárására, illetve az Ares(2019)2494476. hivatkozási számú, 2019. április 9-i levelet a konzorciumnak a PO/2018–05/A4. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárásból való kizárására.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a konzorcium hatékony jogorvoslathoz való jogát, a Bizottságra háruló indokolási kötelezettséget és a megfelelő ügyintézés elvét. A Bizottság eljárási hibákat követett el és a PO/2018–05/A4. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárás I., III. és IV. tételében foglaltak tekintetében jogellenesen ítélte oda a közbeszerzési szerződést a konzorciumtól eltérő ajánlattevő részére.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a jogellenes magatartásával kárt okozott a konzorciumnak, amelynek következtében a konzorcium a PO/2018–05/A4. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárás I., III. és IV. tételében foglaltak tekintetében nem tudta végrehajtani a közbeszerzési szerződést.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.).


title: T-570/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — YQ kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/84

      A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — YQ kontra Bizottság
      (T-570/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 213/82)
      Az eljárás nyelve: francia
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: T-746/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Bronckers kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/85

      A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Bronckers kontra Bizottság
      (T-746/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 213/85)
      Az eljárás nyelve: angol
      A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 72., 2019.2.25.


title: C-312/19. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2019. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — XT kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/19

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2019. április 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — XT kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (C-312/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/25)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XT

         Alperes: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdését és 193. cikkét, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között nem tekinthető úgy, hogy a felpereshez hasonló természetes személy a szóban forgó (gazdasági) tevékenységet „önállóan” végezte, és hogy neki kell megfizetnie a vita tárgyát képező termékértékesítéseket terhelő hozzáadottérték-adót, vagyis hogy a 2006/112/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdése és 193. cikke alkalmazásában a szóban forgó kötelezettségek teljesítéséért felelős adóalanynak nem pusztán a felpereshez hasonló természetes személyt, hanem a — nemzeti jog alapján adóalanynak nem minősülő és jogi személyiséggel nem rendelkező — közös vállalkozást/partnerséget (a közös vállalkozás résztvevőinek együttesen, az alapügyben a felperesnek és üzleti partnerének együttesen) kell tekinteni?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 193. cikkét, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között a — nemzeti jog alapján adóalanynak nem minősülő és jogi személyiséggel nem rendelkező — közös vállalkozás/partnerség egyes résztvevői (a jelen ügyben a felperes és üzleti partnere) külön-külön fizetik meg az ingatlan adóköteles értékesítéséért kapott (őket megillető vagy részükre fizetendő) ellenérték egyes kifizetéseit terhelő héát? Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 287. cikkét, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között az e rendelkezésben említett éves árbevételt a közös vállalkozásból származó (a közös vállalkozás résztvevői által közösen megszerzett) teljes bevételre figyelemmel kell megállapítani?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.


title: C-321/19. sz. ügy: Az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2019. április 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BY és CZ kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/20

      Az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2019. április 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BY és CZ kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-321/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: BY, CZ

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Hivatkozhat-e a nemzeti bíróságok előtt egy úthasználati díj fizetésére kötelezett jogalany az 1999/62/EK irányelv 2006/38/EK irányelvvel (1) módosított 7. cikkének (9) bekezdése, 7a. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti úthasználatidíj-számításra vonatkozó előírások betartására (függetlenül annak a 7a. cikkének (3) bekezdése III. melléklettel összefüggésben értelmezett szabályaitól), amennyiben a tagállam az úthasználati díjak törvényi meghatározása során ezeket az előírásokat nem tartotta be teljes mértékben, vagy azokat az úthasználati díj fizetésére kötelezettre nézve hátrányosan, helytelenül ültette át?

                  2.

                  Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                              a)

                              Az érintett infrastruktúra-hálózat 1999/62/EK irányelv 2006/38/EK irányelvvel módosított 7. cikke (9) bekezdésének második mondata értelmében vett üzemeltetési költségeiként elfogadhatóak-e a közlekedésrendészeti költségek?

                              b)

                              A súlyozott átlagos úthasználati díjtételekben elfogadható tárgybeli infrastruktúra-költségek

                                          aa)

                                          legfeljebb 3,8%-kal történő túllépése, különösen akkor, ha olyan költségeket vesznek figyelembe, amelyek alapvetően nem elfogadhatóak,

                                          bb)

                                          legfeljebb 6 %-kal történő túllépése
                                          a költségek túllépésének 1999/62/EK irányelv 2006/38/EK irányelvvel módosított 7. cikkének (9) bekezdésében foglalt tilalmának megsértésével jár-e, azzal a következménnyel, hogy ennyiben a nemzeti jog nem alkalmazható?

                  3.

                  A 2. b) kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a Bíróság 2000. szeptember 26-i ítéletét (2) (C-205/98, 138. pont), hogy a költségek jelentős meghaladását ennek következtében már nem lehet kiegyenlíteni egy bírósági eljárásban elvégzett utólagos költségszámítás útján, amelynek azt kellene bizonyítani, hogy a megállapított úthasználati díj végeredményben valójában nem haladja meg az elfogadható költségeket?

                              b)

                              A 3. a) kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                              A számítási időszak elteltét követően az utólagos költségszámításhoz teljes mértékben a tényleges költségekből és úthasználati díjbevételekből kell-e kiindulni, azaz nem az eredeti költségszámítás erre vonatkozó előirányzataiból?

         (1)  HL 2006. L 157., 8. o.; helyesbítés: HL 2008. L 51., 27. o.

         (2)  HL 2000. C 335., 10. o.


title: C-322/19. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2019. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KS, MHK kontra The International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/21

      A High Court (Írország) által 2019. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KS, MHK kontra The International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General
      (C-322/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: KS, MHK

         Alperesek: The International Protection Appeals Tribunal, Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ha egy olyan uniós jogi eszközt, amely alkalmazandó egy adott tagállamban, ugyanakkor fogadtak el, mint egy olyan eszközt, amely nem alkalmazandó ugyanezen tagállamra, figyelembe vehető-e ezen utóbbi eszköz az előbbi eszköz értelmezése során?

                  2.

                  Alkalmazandó-e a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU irányelv (átdolgozás) (1) 15. cikke valamely olyan személyre, akire vonatkozóan a 604/2013/EU rendelet — a „Dublin III” rendelet (2) — alapján átadásra vonatkozó határozatot hoztak?

                  3.

                  Elfogadhat-e valamely tagállam a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU irányelv (átdolgozás) 15. cikkének végrehajtása keretében olyan általános intézkedést, amely végeredményben a 604/2013/EU rendelet — a „Dublin III” rendelet — alapján átadandó kérelmezőknek tulajdonít az átadásra vonatkozó határozat meghozatala során vagy azt követően bekövetkezett minden késedelmet?

                  4.

                  Ha valamely kérelmező anélkül hagyja el valamely tagállam területét, hogy nemzetközi védelemért folyamodott volna ott, és valamely másik tagállamba utazik, ahol nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújt be, és ahol rá vonatkozóan a 604/2013/EU rendelet — a „Dublin III” rendelet — alapján az első tagállamnak történő átadására vonatkozó határozatot hoznak, a kérelmezőnek tulajdonítható-e a védelem iránti kérelem vizsgálatának ebből eredő késedelme a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU irányelv (átdolgozás) 15. cikkének alkalmazásában?

                  5.

                  Ha a kérelmezőt másik tagállamnak kell átadni a 604/2013/EU rendelet — a „Dublin III” rendelet — alapján, de az átadás késedelmet szenved a kérelmező által indított bírósági eljárás miatt, amelynek következményeként felfüggesztik az átadást a határozat végrehajtásának bíróság által elrendelt felfüggesztése alapján, a kérelmezőnek tulajdonítható-e a nemzetközi védelem iránti kérelem vizsgálatának ebből eredő késedelme a befogadási feltételekről szóló 2013/33/EU irányelv (átdolgozás) 15. cikkének alkalmazásában akár általános, akár különös jelleggel, ha az említett bírósági eljárásban megállapítják, hogy a kereset — nyilvánvalóan vagy egyébként — megalapozatlan vagy visszaélésszerű?

         (1)  A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 96. o.).

         (2)  Az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: C-327/19. sz. ügy: A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nobina Finland Oy

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/22

      A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nobina Finland Oy
      (C-327/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/28)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein hallinto-oikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Nobina Finland Oy

         A többi fél az eljárásban: Helsingin seudun liikenne-kuntayhtymä, Oy Pohjolan Kaupunkiliikenne Ab

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) (a 2004. évi ágazati irányelvvel) az olyan értelmezés, amely szerint az ajánlatkérő olyan helyzetben, amelyben ajánlatot lehet tenni valamely szerződés több vagy összes részére vonatkozóan, az ajánlati felhívásban alkalmazott kikötéssel korlátozhatja az egy ajánlattevőnek odaítélhető részek számát (korlátozó kikötés)?

                  2)

                  Az autóbusz-közlekedési szolgáltatásra vonatkozó, a jelen ügyben szóban forgó ajánlati felhívásban alkalmazott korlátozó kikötés szerint, ha az egy ajánlattevő által elnyert beszerzési tárgyak meghaladják a járműnapoknak a kikötésben meghatározott maximális számát, azt a beszerzési tárgyat, amelynek esetében a legjobb ajánlat és a második legjobb ajánlat közötti pontkülönbség, valamint e beszerzési tárgy járművei számának szorzata a legkisebb, a második legjobb ajánlatot tevő ajánlattevőnek ítélik oda. A korlátozó kikötés alkalmazása azt eredményezheti, hogy a szóban forgó beszerzési tárgyra vonatkozóan legjobb ajánlatot tevő ajánlattevőnek az ajánlati felhívás alapján összesen kevesebb járműnap tekintetében ítélik oda a szerződést, mint a beszerzési tárgyra vonatkozóan második legjobb ajánlatot tevő ajánlattevő esetében.

                              a)

                              A korlátozó kikötés megengedhetőségének értékelése során figyelembe vehető-e, hogy milyen konkrét eredményhez vezethetne a korlátozó kikötésnek az ajánlati felhívásban történő alkalmazása, vagy absztrakt módon kell értékelni, hogy az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló korlátozó kikötés a 2004. évi ágazati irányelv szerint megengedhető-e, vagy sem?

                              b)

                              Az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló korlátozó kikötés értékelése szempontjából jelentőséggel bírnak-e az ajánlati felhívásban a kikötés indokolása céljából megjelölt azon körülmények, amelyek a Helsinki régióban nyújtott menetrendszerű autóbusz-közlekedési szolgáltatások versenyhelyzetének fenntartásával és azon működési kockázat csökkentésével állnak összefüggésben, amelyet a nagy közlekedési volumen vállalása, valamint a módosított vonalakon történő közlekedés megkezdése jelent a közlekedés minőségére nézve?

         (1)  HL 2004. L 134., 1. o.


title: C-328/19. sz. ügy: A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Porin kaupunki

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/23

      A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Porin kaupunki
      (C-328/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/29)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein hallinto-oikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Porin kaupunki

         A többi fél az eljárásban: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy a felelős önkormányzat modellje — a jelen ügyben szóban forgó, önkormányzatok között létrejött együttműködési szerződés jellege szerint — teljesíti az irányelv hatálya alá nem tartozó hatáskör-átruházásra (Remondis ítélet, C-51/15) vagy az ajánlati felhívás közzétételére vonatkozó kötelezettség alá nem tartozó horizontális együttműködésre (Piepenbrock ítélet, C-386/11, az ítélkezési gyakorlatra való hivatkozásokkal) vonatkozó feltételeket, vagy a jelen ügyben egyéb, harmadik eset áll fenn?

                  2)

                  Amennyiben a felelős önkormányzatnak az együttműködési szerződés szerinti modellje teljesíti a hatáskör-átruházásra vonatkozó feltételeket: szerződéseknek a hatáskör-átruházást követően történő odaítélése esetében ajánlatkérőnek minősül-e az a hatóság, amelyre a hatáskört átruházták, és e hatóság — a többi önkormányzat által rá átruházott hatáskör alapján felelős önkormányzatként — odaítélhet-e szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseket a kapcsolt vállalatának ajánlati felhívás közzététele nélkül abban az esetben is, ha e szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződések odaítélése a felelős önkormányzat intézménye nélkül a hatáskört átruházó önkormányzatok saját feladata lett volna?

                  3)

                  Amennyiben a felelős önkormányzatnak az együttműködési szerződés szerinti modellje ezzel szemben a horizontális együttműködésre vonatkozó feltételeket teljesíti: odaítélhetnek-e az együttműködésben részt vevő önkormányzatok szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseket ajánlati felhívás közzététele nélkül az együttműködésben részt vevő olyan önkormányzatnak, amely e szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseket ajánlati felhívás közzététele nélkül valamely kapcsolt vállalatának ítélte oda?

                  4)

                  Annak vizsgálata keretében, hogy valamely társaság a tevékenységének jelentős részét a felette ellenőrzést gyakorló önkormányzat részére végzi-e, az önkormányzattal kapcsolatos forgalom számítása során figyelembe veszik-e az önkormányzat tulajdonában álló, a szállítást a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) (a továbbiakban: a személyszállítási közszolgáltatásról szóló rendelet) értelmében működtető társaság forgalmát annyiban, amennyiben a társaság ezt a forgalmat abból a szállításból éri el, amelyet az önkormányzat mint illetékes hatóság szervez a személyszállítási közszolgáltatásról szóló rendelet értelmében?

         (1)  HL 2004. L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.

         (2)  HL 2007. L 315., 1. o.


title: C-333/19. sz. ügy: A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2019. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DA kontra Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért — és FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL kontra Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, DA, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/24

      A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2019. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DA kontra Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért — és FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL kontra Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, DA, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért
      (C-333/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Bruxelles

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: DA

         Ellenérdekű felek: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért

         Többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Fellebbezők: FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Ellenérdekű felek: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Románia, DA, Eurocontrol — Európai Szervezet a Légi Közlekedés Biztonságáért

         Másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az SA.38517 (2014/C) (korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról szóló, 2015. március 30-i (EU) 2015/1470 európai bizottsági határozatot (1) úgy kell-e érteni, mint amely a Románia által teljesítendő kifizetésekre vonatkozik, még abban az esetben is, ha a kifizetéseket ezen országgal szemben a 2013. december 11-i ICSID választottbírósági ítéletre vonatkozó — valamely, Romániától eltérő tagállam bírósága előtt indított — végrehajtási eljárást követően hajtják be?

                  2)

                  Megköveteli-e önmagában és hivatalból az uniós jog, hogy valamely (Romániától eltérő) tagállam bírósága — amely előtt keresetet indítottak egy, az e tagállam nemzeti eljárási szabályai szerint ítélt dolognak minősülő ICSID választottbírósági ítéletre vonatkozó végrehajtási eljárással szemben —, figyelmen kívül hagyja ezen ítéletet, kizárólag azon okból, hogy az Európai Bizottságnak egy nem végleges, a választottbírósági ítélet meghozatalát követően elfogadott határozata úgy ítéli meg, hogy az ítélet végrehajtása ellentétes az állami támogatások európai rendszerével?

                  3)

                  Az uniós jog, különösen a lojális együttműködés elve vagy a res iudicata elve lehetővé teszi-e, hogy valamely (Romániától eltérő) tagállam nemzeti bírósága ne tartsa tiszteletben az ICSID–egyezményből eredő nemzetközi kötelezettségeit abban az esetben, ha az Európai Bizottság a választottbírósági ítélet meghozatalát követően elfogadott egy határozatot, amely úgy ítéli meg, hogy az ítélet végrehajtása ellentétes az állami támogatások európai rendszerével, még abban az esetben is, ha az Európai Bizottság részt vett a választottbírósági eljárásban (beleértve az ítélet hatályon kívül helyezése iránti keresetet) és az állami támogatások európai rendszerére vonatkozó jogalapjaira hivatkozott?

         (1)  A Románia által nyújtott SA.38517 (2014/C) (korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról [2013. december 11-i választottbírósági ítélet] (HL 2015. L 232., 43. o.) szóló, 2015. március 30-i (EU) 2015/1470 határozat [az értesítés a C(2015) 2112. számú dokumentummal történt] (HL 2006. L 354., 56. o.).


title: C-340/19. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2019. április 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Hydro Energo”

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/25

      Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2019. április 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Hydro Energo”
      (C-340/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/31)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Valsts ieņēmumu dienests

         Alperes: SIA „Hydro Energo”

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 2011. szeptember 27-i 1006/2011/EU rendelettel (1) módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK rendelet (2) I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát, hogy a 7407 vámtarifaszám (rézrúd és -profil) alá tartozik az a téglalap alakú rézből vagy rézötvözetből készült ingot, amelynek vastagsága meghaladja a szélessége egytizedét, és amelyet melegen hengereltek, de keresztmetszetében szabálytalan pórusok, üregek és repedések vannak?

         (1)  HL 2011. L 282., 1. o.

         (2)  HL 1987. L 256. 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.


title: C-352/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-178/18. sz., Région de Bruxelles-Capitale kontra Bizottság ügyben 2019. február 28-án hozott végzése ellen a Région de Bruxelles-Capitale által 2019. május 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/26

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-178/18. sz., Région de Bruxelles-Capitale kontra Bizottság ügyben 2019. február 28-án hozott végzése ellen a Région de Bruxelles-Capitale által 2019. május 1-jén benyújtott fellebbezés
      (C-352/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 220/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Région de Bruxelles-Capitale (képviselő: A. Bailleux ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a 2019. február 28-i végzést (T-178/18);

                  —

                  határozzon a Région de Bruxelles-Capitale által a glifozát hatóanyagnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti jóváhagyása meghosszabbításáról, továbbá az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet mellékletének módosításáról szóló, 2017. december 12-i 2017/2324/EU bizottsági végrehajtási rendelet (1) megsemmisítése iránt benyújtott kereset elfogadhatósága tárgyában, és az ügyet ezt meghaladó részében utalja vissza a Törvényszék elé;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az elsőfokú és a másodfokú eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A megtámadott végzéssel a Törvényszék az eljáráshoz fűződő érdek hiányában elfogadhatatlannak nyilvánította a Région de Bruxelles-Capitale által benyújtott keresetet. Közelebbről a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Région de Bruxelles-Capitale-t a megtámadott rendelet nem érinti közvetlenül az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése értelmében.
      A Région de Bruxelles-Capitale fellebbezése alátámasztásául egyetlen jogalapot ad elő, amely két részből áll.
      Először, az, hogy a Törvényszék megtagadta a kereset elfogadhatósága feltételeinek vizsgálatát az Aarhusi Egyezmény 9. cikkének fényében, ugyanezen egyezmény 2. cikke (4) bekezdésének és 9. cikkének a téves értelmezéséből következik, és nem kellő módon indokolt.
      Másodszor, a Törvényszék a felperes közvetlen érintettségének hiányát kellő indokolás nélkül és az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdését, valamint a 1107/2009 rendelet 20. cikke (2) bekezdését, 32. cikkének (1) bekezdését, 36. cikkének (3) bekezdését, 41. cikkének (1) bekezdését és 43. cikkének (5) és (6) bekezdését megsértve állapította meg.
      A Région de Bruxelles-Capitale keresetlevelének második, arra az esetre vonatkozó részében, ha a Bíróság helyt adna a megtámadott végzés hatályon kívül helyezése iránti kérelmének, és ő maga határozna a kereset tárgyában, előadja azon okokat, amelyeknél fogva a keresetet elfogadhatónak kell nyilvánítani, mivel az teljesíti az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdésében foglalt feltételeket.

         (1)  JO 2017, L 333, p. 10.


title: C-386/19. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-289/15. sz., Hamász kontra Tanács ügyben 2019. március 6-án hozott ítélete ellen a Hamász által 2019. május 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/27

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-289/15. sz., Hamász kontra Tanács ügyben 2019. március 6-án hozott ítélete ellen a Hamász által 2019. május 16-án benyújtott fellebbezés
      (C-386/19. sz. ügy)
      (2019/C 220/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Hamász (képviselő: L. Glock ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a 2019. március 6-i Hamász kontra Tanács ítéletetet (T-289/15);

                  —

                  hozzon végleges határozatot a fellebbezés tárgyát képező kérdésekről;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárásokban felmerült valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a fellebbezése alátámasztására négy jogalapra hivatkozik.
      Először is annak megállapításával, hogy a Tanács önállóan hivatkozott a 2015 márciusi jogi aktusok indokolása A. mellékletének 15. pontjában és B. mellékletének 17. pontjában szereplő tényekre a Törvényszék elferdítette az ügy iratainak tartalmát, a megtámadott jogi aktusok megalkotójának indokolását a saját indokolásával helyettesítette, megsértette a határozatának indokolására vonatkozó kötelezettségét és megfosztotta a fellebbezőt a védekezése előkészítésének lehetőségétől.
      Másodszor a Törvényszék megsértette a 2001/931 közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdését, mivel azt állapította meg, hogy az e rendelkezés értelmében vett hatáskörrel rendelkező hatóság hozta az egyik közigazgatási hatóság által hozott határozatot, jóllehet az soha nem képezte bírósági felülvizsgálat tárgyát.
      Harmadszor a Törvényszék megsértette a 2001/93 közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdését, az EUMSZ 296. cikket, valamint a fellebbező védelemhez való jogát és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogát, mivel azt állapította meg, hogy a brit határozat marasztaló határozatnak minősül, és ebből következően az a Tanácsot arra kötelezi, hogy amennyire lehetséges, bízzon meg az azt elfogadó hatóság értékelésében.
      Negyedszer annak megállapításával, hogy a Hamász és a Hamász IDQ egyetlen szervezetnek minősül, a Törvényszék megsértette a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat, az eljárás során engedélyezte, hogy a Tanács az indokolását helyesbítse, anélkül vett figyelembe bizonyítékokat, hogy a hatásosságukat megvizsgálta volna, megsértette a tényállásra vonatkozó vita kontradiktórius jellegét, elferdítette az ügy iratainak tartalmát, és megsértette az eljárások függetlenségének elvét.


title: C-243/18. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete — Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozás kontra Yosu Galocha (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Versenyvizsga — Megsemmisítést kimondó ítélet — A megsemmisítés terjedelme — A szóban forgó érdekek egymással szembeni mérlegelése — Tartaléklisták megsemmisítése — Az e listákon szereplő sikeres pályázók felvételéről szóló határozatok megsemmisítése)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/15

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete — Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozás kontra Yosu Galocha
      (C-243/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Versenyvizsga - Megsemmisítést kimondó ítélet - A megsemmisítés terjedelme - A szóban forgó érdekek egymással szembeni mérlegelése - Tartaléklisták megsemmisítése - Az e listákon szereplő sikeres pályázók felvételéről szóló határozatok megsemmisítése)
      (2019/C 230/18)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozás (képviselők: G. Poszler és R. Hanak meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Yosu Galocha (képviselő: A. Asmaryan Degtyareva, abogada)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozás maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16.


title: T-185/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — Lucchini kontra Bizottság („Verseny — Kartellek — A betonvasrudak, illetve -tekercsek piaca — Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK-Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat — A Bizottság határozatának részleges megsemmisítése — Valamely részlegesen megsemmisített határozat végrehajtása keretében megfizetett bírság visszatérítése iránti kérelem elutasítása — A határozat részleges megsemmisítése nyomán újraindított közigazgatási eljárásban való részvétel engedélyezése iránti kérelem elutasítása — Védelemhez való jog — Nem létező aktus — Szerződésen kívüli felelősség — Elévülés”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/39

      A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — Lucchini kontra Bizottság
      (T-185/18. sz. ügy) (1)

      („Verseny - Kartellek - A betonvasrudak, illetve -tekercsek piaca - Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK-Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat - A Bizottság határozatának részleges megsemmisítése - Valamely részlegesen megsemmisített határozat végrehajtása keretében megfizetett bírság visszatérítése iránti kérelem elutasítása - A határozat részleges megsemmisítése nyomán újraindított közigazgatási eljárásban való részvétel engedélyezése iránti kérelem elutasítása - Védelemhez való jog - Nem létező aktus - Szerződésen kívüli felelősség - Elévülés”)
      (2019/C 230/48)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Lucchini SpA in AS (Piombino, Olaszország) (képviselők: G. Belotti ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Rossi, G. Conte és T. Vecchi meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló, a 2018. január 17-i bizottsági levél megsemmisítésére irányuló kérelem, amely levélben a Bizottság elutasította a felperes azon kérelmét, hogy térítsenek vissza számára 14 350 000 euró összegű bírságot, amelyet vele szemben a 2009. szeptember 30-i C(2009) 7492 végleges bizottsági határozattal szabtak ki az ESZAK-Szerződés 65. cikkének megsértése miatt, az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alapján (COMP/37.956 ügy — betonvas rudak, újbóli elfogadás), valamint a 2018. március 9-i bizottsági levél megsemmisítésére irányuló kérelem, amely levélben a Bizottság elutasította a felperes azon kérelmét, hogy engedélyezzék számára az ugyanezen ügyben megismételt eljárásban való részvételét, másrészt pedig az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperes által állítólagosan azon okból elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem, hogy a Bizottság megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét az említett határozat elfogadásához vezető eljárásban

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Lucchini SpA in AS-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-269/15. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 15-i végzése — Novartis Europharm kontra Bizottság („Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — A Vantobra — tobramycine gyógyszer forgalombahozatali engedélye — A megtámadott aktus visszavonása — A jogvita tárgyának megszűnése — Okafogyottság”)

text:
               2019.7.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/19

      A Törvényszék 2019. május 15-i végzése — Novartis Europharm kontra Bizottság
      (T-269/15. sz. ügy) (1)

      („Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - A Vantobra - tobramycine gyógyszer forgalombahozatali engedélye - A megtámadott aktus visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 246/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Schoonderbeek ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Šimerdová, A. Sipos és K. Mifsud-Bonnici meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Németország) (képviselők: M. Epping és W. Rehmann ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A „Vantobra — tobramicin” emberi felhasználásra szánt gyógyszer forgalomba hozatalának a 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2015. március 18-i (2015) 1977 final bizottsági végrehajtási határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Novartis Europharm Ltd viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Pari Pharma GmbH maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 279., 2015.8.24.


title: C-795/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-109/17. sz., FCA US kontra EUIPO — Busbridge ügyben 2018. október 18-án hozott ítélete ellen az FCA US LLC által 2018. december 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/15

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-109/17. sz., FCA US kontra EUIPO — Busbridge ügyben 2018. október 18-án hozott ítélete ellen az FCA US LLC által 2018. december 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-795/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 255/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: FCA US LLC (képviselő: C. Morcom QC)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. június 20-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: T-381/19. sz. ügy: 2019. június 21-én benyújtott kereset — adp Gauselmann kontra EUIPO — Gameloft (City Mania)

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/43

      2019. június 21-én benyújtott kereset — adp Gauselmann kontra EUIPO — Gameloft (City Mania)
      (T-381/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/45)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Németország) (képviselő: P. Koch Moreno ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gameloft SE (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: City Mania európai uniós szóvédjegy — 15 936 339. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. április 11-én hozott határozata (R 976/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg a fellebbezési jogalap megalapozottságát és helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, állapítsa meg a vitatott védjegyek között az összetéveszthetőség fennállását és ennek megfelelően rendelkezzen a védjegybejelentés teljes egészében történő elutasításáról;

                  —

                  az EUIPO-t — és a Törvényszék előtti eljárásban való részvétele esetén az ellenérdekű felet — kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-382/19. sz. ügy: 2019. június 25-én benyújtott kereset — Turk Hava Yollari kontra EUIPO — Sky (skylife)

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/44

      2019. június 25-én benyújtott kereset — Turk Hava Yollari kontra EUIPO — Sky (skylife)
      (T-382/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/46)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Turk Hava Yollari AO (Isztambul, Törökország) (képviselő: R. Almaraz Palmero ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sky Ltd (Isleworth, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a skylife szóvédjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — 898 322. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. április 23-án hozott határozata (R 880/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t arra, hogy nyilvánítsa érvényesnek a 898 322. sz. nemzetközi védjegylajstromozást a 39. és 41. osztályba tartozó valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t és a beavatkozó felet, a Sky Limited-et a Törvényszék előtti jogvitában felmerült valamennyi költség, beleértve a negyedik fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 60. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikkének megsértése.


title: T-383/19. sz. ügy: 2019. június 21-én benyújtott kereset — CI és társai kontra Parlament és Tanács

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/45

      2019. június 21-én benyújtott kereset — CI és társai kontra Parlament és Tanács
      (T-383/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: CI, CJ, CK, CL és CN (képviselő: J. Fouchet ügyvéd)

         Alperesek: Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló (EU) 2018/1806 rendeletnek az Egyesült Királyság Unióból való kilépése tekintetében történő módosításáról szóló, 2019. április 10-i (EU) 2019/592 európai parlamenti és tanácsi rendeletet;

                  —

                  kötelezze az Európai Unió Tanácsát és az Európai Parlamentet az eljárás teljes költségeinek viselésére, ideértve az 5 000 eurót kitevő ügyvédi költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az uniós polgárságból származtatott jogoknak az (EU) 2019/592 rendelet általi megsértésére vonatkozik.
                  A felperesek elsősorban úgy vélik, hogy a Parlament és a Tanács megsértette a magánélethez és a családi élethez való jogukat, mivel több mint tizenöt éve élnek az Unió egy másik tagállamában, egy olyan államban, amellyel szoros kapcsolatban állnak: némelyek házastársa és gyermekei egy másik tagállam állampolgárai, vagy e tagállamban van ingatlantulajdonuk.
                  Másodszor a felperesek úgy ítélik meg, hogy a megtámadott rendelet sérti az egyenlőség elvét, amennyiben az elismeri az uniós polgárságukból eredő jogok megszűnését anélkül, hogy különbséget tenne a szavazati joguk tizenöt év Egyesült Királyságon kívüli tartózkodás után való megszüntetésének szabálya alá tartozó polgárok és más polgárok között.

                  2.

                  A második jogalap Gibraltár státuszának a vitatott rendelet általi megsértésén alapul, mivel a megtámadott rendeletben Gibraltárra, mint „brit koronagyarmatra” történő hivatkozás a gibraltári lakosok jogainak kárára csak olyan légkört hozhat létre, amely nem kedvez a Spanyolország és az Egyesült Királyság közötti egyeztetésnek.

                  3.

                  A harmadik jogalap a brit polgárok számára a 2018/1240 rendelet által biztosított vízummentesség megsértésére vonatkozik, mivel a felpereseknek ETIAS utazási engedélyt kell kérniük, és fennáll annak a lehetősége, hogy ezt az engedélyt megtagadják tőlük.


title: C-303/19. sz. ügy: A Corte suprema de cassazione (Olaszország) által 2019. április 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale kontra VR

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/14

      A Corte suprema de cassazione (Olaszország) által 2019. április 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale kontra VR
      (C-303/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/18)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema de cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Alperes: VR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 11. cikke (1) bekezdésének d) pontját, valamint a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkezők és az állampolgárok közötti egyenlő bánásmód elvét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek alapján a családmaghoz tartozók számbavételénél a családmagnak járó támogatás összegének meghatározása céljából nem taroznak bele a családmagba — a tagállami állampolgárokra vonatkozó rendelkezésektől eltérően — a huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli munkavállaló családtagjai, ha azok a harmadik országnak minősülő származási országban tartózkodnak?

         (1)  A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (HL 2004. L 16., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 6. kötet, 272. o.).


title: C-326/19. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EB kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/15

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EB kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai
      (C-326/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/20)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EB

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca — MIUR, Università degli Studi Roma Tre

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Noha a tagállamokat nem terheli arra vonatkozó általános kötelezettség, hogy előírják a határozott időre szóló munkaszerződések határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítását, az egyenértékűség elvére is tekintettel ellentétes-e az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK irányelvben (1) foglalt keretmegállapodás „A visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések” címet viselő 5. szakaszával, ha valamely, a 2015. június 15-i 81. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 29. cikke 2. bekezdésének d) pontjához és 29. cikke 4. bekezdéséhez, valamint a 2001. március 30-i 165. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 36. cikkének 2. és 5. bekezdéséhez hasonló nemzeti szabályozás kizárja, hogy a 2010. évi 240. sz. törvény 24. cikke 3. bekezdésének a) pontja értelmében három évre szóló, két évre meghosszabbítható, határozott idejű szerződéssel foglalkoztatott egyetemi kutatók e szerződés megszűnését követően határozatlan ideig tartó jogviszonyt létesítsenek?

                  2)

                  Noha a tagállamokat nem terheli arra vonatkozó általános kötelezettség, hogy előírják a határozott időre szóló munkaszerződések határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítását, az egyenértékűség elvére is tekintettel ellentétes-e az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás „A visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések” címet viselő 5. szakaszával, ha valamely, a 2015. június 15-i 81. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 29. cikke 2. bekezdésének d) pontjához és 29. cikke 4. bekezdéséhez, valamint a 2001. március 30-i 165. sz., felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 36. cikkének 2. és 5. bekezdésében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozást az érintett tagállam nemzeti bíróságai úgy alkalmaznak, hogy a munkaviszony fenntartásához való jog biztosított a közigazgatási szerv által a munkajog hatálya alá tartozó rugalmas munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalók számára, ugyanakkor e jogot nem ismerik el általános jelleggel az e közigazgatási szerv által a közjog alapján alkalmazott személyzet számára, amennyiben a nemzeti jogrendben (a fent említett nemzeti rendelkezések révén) nem létezik egyéb hatékony eszköz az e munkavállalókkal szembeni visszaélések szankcionálására?

                  3)

                  Noha a tagállamokat nem terheli arra vonatkozó általános kötelezettség, hogy előírják a határozott időre szóló munkaszerződések határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítását, az egyenértékűség elvére is tekintettel ellentétes-e az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás „A visszaélés megakadályozására irányuló intézkedések” címet viselő 5. szakaszával a 2010. december 30-i 240. sz. törvény 24. cikkének 1. és 3. bekezdésében foglalthoz hasonló, olyan […] nemzeti szabályozás, amely a kutatók és az Egyetem közötti határozott időre szóló szerződések megkötéséről és összesen öt évre (három éven felül adott esetben két évvel) történő meghosszabbításáról úgy rendelkezik, hogy a szerződéskötésnek „A kutatási, oktatási, kiegészítő oktatási és a hallgatói szolgáltatási tevékenység végzésre irányuló program céljára rendelkezésre álló erőforrások keretében” kell megtörténnie, és a meghosszabbításhoz „a végzett oktatási és kutatási tevékenységek kedvező értékelése” szükséges, azonban nem határoz meg tárgyilagos és átlátható kritériumokat annak vizsgálatára, hogy a szóban forgó szerződések megkötése és megújítása hatékonyan elégít-e ki valamely tényleges szükségletet, ha e szerződések alkalmasak a követett cél megvalósítására és annak megvalósítása céljából szükségesek, vagyis e szabályozás annak a konkrét kockázatával jár, hogy az ilyen szerződéstípust visszaélésszerűen alkalmazzák, következésképpen nem egyeztethető össze a keretmegállapodás céljával és hatékony érvényesülésével?

         (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)


title: C-476/19. sz. ügy: A Kammarrätten i Göteborg (Svédország) által 2019. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Allmänna ombudet hos Tullverket kontra Combinova AB

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/35

      A Kammarrätten i Göteborg (Svédország) által 2019. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Allmänna ombudet hos Tullverket kontra Combinova AB
      (C-476/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/42)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kammarrätten i Göteborg

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Allmänna ombudet hos Tullverket

         Ellenérdekű fél: Combinova AB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      [Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet] (1) 79. cikk[e] alapján keletkezett, behozatalivám- vagy kivitelivám-tartozás a 124. cikk (1) bekezdésének k) pontjával összhangban megszűnik, ha a vámhatóságok számára kielégítő bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az árukat nem használták fel vagy fogyasztották el, és az Unió vámterületéről kiszállították azokat. Azt jelenti-e a „felhasználták” kifejezés, hogy az árukat feldolgozták vagy finomították abból a célból, amelynek megvalósítására az adott társaság engedélyt kapott a szóban forgó áruk tekintetében, vagy a kifejezés az említett feldolgozást vagy finomítást meghaladó használatra vonatkozik? Relevanciával bír-e az, hogy a felhasználás a vámtartozás keletkezése előtt vagy azt követően következik be?

         (1)  HL 2013. L 269., 1. o.


title: C-483/19. sz. ügy: Cour du travail de Liège (Belgium) által 2019. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ville de Verviers kontra J

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/36

      Cour du travail de Liège (Belgium) által 2019. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ville de Verviers kontra J
      (C-483/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour du travail de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ville de Verviers

         Alperes: J

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az a körülmény, hogy a szociális partnerek a Nemzeti Munkaügyi Tanács korábban idézett 1342. sz. véleménye alapján úgy döntöttek, hogy élnek az említett keretmegállapodás alkalmazásának kizárására vonatkozó lehetőséggel, amelyet a 2. szakasza [2. pontjának] a) és b) alpontja biztosít, mentesíti-e a belga jogalkotót az alól, hogy az állami vagy államilag támogatott képzési, szakmai, beilleszkedési és átképzési programok keretén belül megkötött munkaszerződések tekintetében pontos, objektív és konkrét rendelkezéseket hozzon annak érdekében, hogy az e támogatott foglalkoztatásban alkalmazott munkavállalókra vonatkozóan biztosítsa a keretmegállapodás célkitűzéseinek érvényesülését?

                  2)

                  Ezen első kérdésre adott nemleges válasz esetén, azaz abban az esetben, ha a belga állam szerződéses kötelezettségei fennállnak a határozott ideig tartó munkaviszonyról [kötött keretmegállapodásról] szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (1) végrehajtása során, az említett keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontjával ellentétes-e az olyan nemzeti rendelkezés, amely a munkaszerződésekről szóló 1978. július 3 i törvény 10. cikkéhez hasonlóan az ugyanezen törvénynek a maximális időtartamra és a megújításra vonatkozó, 10a. cikkében rögzített szigorú feltételek tiszteletben tartása hiányában is engedélyezi az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések alkalmazását, ha azt a közfoglalkoztató az említett törvény által egyebekben nem pontosított „jogszerű okokkal” igazolja?

                  3)

                  Még mindig az első kérdésre adott nemleges válasz esetén, a korábban idézett keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontja azt a kötelezettséget rója-e a nemzeti bíróságra, amely egy közfoglalkoztató és egy olyan munkavállaló közötti jogvitában jár el, akit különféle képzési, beilleszkedési és visszailleszkedési programok keretében megvalósuló, határozott idejű munkaszerződések keretében alkalmaztak, hogy az ezen szerződések egymást követő jellegének érvényességét az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatában meghatározott „objektív okok” fényében értékelje?
                  Hasonló esetben, az ezen közfoglalkoztató által hivatkozott „jogszerű okok” értékelhetők-e olyan „objektív okokként”, amelyek a korábban idézett 10a. cikkben rögzített feltételek tiszteletben tartásának hiányában is igazolják az egymást követő, határozott idejű szerződések alkalmazását, egyrészt annak megelőzése és leküzdése érdekében, hogy visszaéljenek az egymást követő, határozott idejű szerződések alkalmazásával olyan helyzetekben, amikor e szerződéseket a társadalmi kohézió nem átmeneti, hanem állandóan és tartósan fennálló igényeinek kielégítésére alkalmazzák a kiszolgáltatott lakosság körében, másrészt pedig a belga állam és a vallon régió által kifejlesztett, szorosan az állami támogatáshoz kötődő foglalkoztatás megvalósítására irányuló szociális politika keretében létrejött szakmai beilleszkedésre vonatkozó szerződések sajátos célkitűzéseinek figyelembevétele céljából?

         (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet 368. o.


title: C-490/19. sz. ügy: A Cour de Cassation (Franciaország) által 2019. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier kontra Société Fromagère du Livradois SAS

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/37

      A Cour de Cassation (Franciaország) által 2019. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier kontra Société Fromagère du Livradois SAS
      (C-490/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de Cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Alperes: Société Fromagère du Livradois SAS

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A 2006. március 20-i 510/2006 tanácsi rendelet (1) és a 2012. november 21-i 1151/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 13. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy azok kizárólag a nyilvántartásba vett megnevezés harmadik személy általi használatát tiltják, vagy pedig úgy értelmezendők, hogy azok az eredetmegjelölés által védett termék olyan megjelenítését, különösen az arra jellemző forma és megjelenés átvételét is tiltják, amely a termék tényleges származása tekintetében a fogyasztó megtévesztésére alkalmas lehet, még ha a nyilvántartásba vett megnevezést nem is használják?

         (1)  A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet (HL 2006. L 93., 12. o.)

         (2)  A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 343., 1. o.)


title: C-633/17. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. április 29-i végzése (a Landesverwaltungsgericht Oberösterreich [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, a Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land részvételével

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/37

      A Bíróság elnökének 2019. április 29-i végzése (a Landesverwaltungsgericht Oberösterreich [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gmalieva s.r.o., Manfred Naderhirn, a Landespolizeidirektion Oberösterreich, Bezirkshauptmann von Linz-Land részvételével
      (C-633/17. sz. ügy) (1)

      (2019/C 288/45)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 42., 2018.2.5.


title: C-167/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. április 17-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Canarias [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote kontra Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/38

      A Bíróság elnökének 2019. április 17-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Canarias [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Unión Insular de CC.OO. de Lanzarote kontra Swissport Spain Aviation Services Lanzarote SL
      (C-167/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 288/46)
      Az eljárás nyelve: spanyol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18.


title: C-633/18. P. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. május 10-i végzése — Apple Distribution International kontra Európai Bizottság, támogatja: Francia Köztársaság

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/39

      A Bíróság elnökének 2019. május 10-i végzése — Apple Distribution International kontra Európai Bizottság, támogatja: Francia Köztársaság
      (C-633/18. P. sz. ügy) (1)

      (2019/C 288/49)
      Az eljárás nyelve: angol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-563/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-222/17. sz., Recylex és társai kontra Bizottság ügyben 2019. május 23-án hozott ítélete ellen a Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux és a Harz-Metall GmbH által 2019. július 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/8

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-222/17. sz., Recylex és társai kontra Bizottság ügyben 2019. május 23-án hozott ítélete ellen a Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux és a Harz-Metall GmbH által 2019. július 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-563/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 312/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux, Harz-Metall GmbH (képviselők: M. Wellinger avocat, S. Reinart és K. Bongs Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-222/17. sz. ügyben 2019. május 23-án hozott ítéletét abban a részében, amely helyben hagyja a fellebbezőkkel szemben a vitatott határozatban (1) kiszabott bírságot, és a fellebbezőket a költségek viselésére kötelezi;

                  —

                  semmisítse meg a vitatott határozatot abban a részében, amely a fellebbezőkkel szemben 26 739 000 euró bírságot szab ki;

                  —

                  csökkentse a fellebbezőkkel szemben kiszabott bírság összegét 5 877 732 euróra a három jogalap alapján; de legalábbis 17 679 141 euróra az első jogalap alapján, vagy 13 305 478 euróra a második jogalap alapján, 19 099 565 euróra a harmadik jogalap alapján, illetve 8 228 824 euróra az első két jogalap alapján, 12 627 958 euróra az első és a harmadik jogalap alapján, és 9 503 913 euróra a második és a harmadik jogalap alapján; továbbá

                  —

                  a Bizottságot kötelezze ezen eljárás valamennyi költségének viselésére, beleértve a Törvényszék előtti eljárás költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztására a fellebbezők három jogalapra hivatkoznak.

                  1)

                  A megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul, egyrészt, mivel az indokolása nem koherens és nem egyértelmű a részleges mentesség nyújtására vonatkozó jogi mércét illetően, másrészt pedig, mivel a jogi mérce alkalmazásakor a megtámadott ítélet nyilvánvalóan elferdítette a bizonyítékokat, és figyelmen kívül hagyta a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat.

                  2)

                  A megtámadott ítélet téves jogalkalmazáson alapul, mivel tévesen értelmezte és helytelenül alkalmazta a részleges mentességre vonatkozó, a 2006. évi engedékenységi közlemény 26. pontjának harmadik albekezdésében meghatározott szabályokat.

                  3)

                  A megtámadott ítélet a 2006. évi engedékenységi közlemény III. része alkalmazását érintő téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben kimondja, hogy a jelentős hozzáadott értéket képviselő bizonyítékokat másodikként szolgáltató vállalkozás nem veheti át az ilyen bizonyítékokat elsőként szolgáltató olyan vállalkozás helyét, amely nem teljesítette a bírságcsökkentésben való részesüléshez szükséges feltételeket.

         (1)  Az EUMSZ 101. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.40018 — „gépjármű-akkumulátorok újrahasznosítása” ügy) 2017. február 8-án hozott C(2017) 900 final bizottsági határozat.


title: T-456/19. sz. ügy: 2019. július 4-én benyújtott kereset — ITV kontra Bizottság

text:
               16.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/12

      2019. július 4-én benyújtott kereset — ITV kontra Bizottság
      (T-456/19. sz. ügy)
      (2019/C 312/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ITV plc (London, Egyesült Királyság) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdést, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett törvény 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló, 2010. évi egyesült királysági adótörvény 9A. részének 9. fejezetében foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felperesnek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (a felperest is beleértve), és hogy a felperes támogatásban részesült, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).