title: T-626/13. sz. ügy: 2013. november 25-én benyújtott kereset — The Tea Board kontra OHIM — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)

text:
               15.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/38

         2013. november 25-én benyújtott kereset — The Tea Board kontra OHIM — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
   (T-626/13. sz. ügy)
   2014/C 45/66
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Tea Board (Kalkutta, India) (képviselő: A. Nordemann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Delta Lingerie (Cachan, Franciaország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) második fellebbezési tanácsa 2013. szeptember 17-i határozatát (R 1501/2012-2. sz. ügy),

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a „Darjeeling collection de lingerie” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy a 25., 35. és 38. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 9 468 463. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 4 325 718. sz. „DARJEELING” közösségi együttes szóvédjegy a 30. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a „DARJEELING” szóelemet tartalmazó 8 674 327. sz. közösségi együttes ábrás védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési a tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-364/08. sz. ügy: A Bíróság 2008. október 24-i végzése (a Tribunal de première instance d'Arlon [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marc Vandermeir kontra État belge – SPF Finances (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése – Letelepedés szabadsága – EK 43. cikk – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – EK 49. cikk – Gépjárművek – A valamely tagállamban illetékességgel rendelkező személy által valamely másik tagállamban nyilvántartásba vett gépjármű használata – E gépjármű első tagállamban való adóztatása)

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/10

         A Bíróság 2008. október 24-i végzése (a Tribunal de première instance d'Arlon [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marc Vandermeir kontra État belge – SPF Finances
   (C-364/08. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése - Letelepedés szabadsága - EK 43. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - EK 49. cikk - Gépjárművek - A valamely tagállamban illetékességgel rendelkező személy által valamely másik tagállamban nyilvántartásba vett gépjármű használata - E gépjármű első tagállamban való adóztatása)
   (2009/C 19/17)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunal de première instance d'Arlon
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Marc Vandermeir

      Alperes: État belge – SPF Finances
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunal de première instance d'Arlon – Az EK 43. és/vagy EK 49. cikk értelmezése – Valamely tagállam nemzeti rendelkezése, amely az ebben az államban illetékességgel rendelkező önálló vállalkozót kötelezi a valamely másik tagállamban, ahol szakmai vállalkozói tevékenységét folytatja, már nyilvántartásba vett gépjármű előbbi tagállamban való nyilvántartásba vételére – A letelepedés és vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságának akadályozása
   Rendelkező rész
   Az EK 43. és EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely tagállam olyan nemzeti szabályozása, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely szerint az e tagállamban illetékességgel rendelkező önálló vállalkozó köteles e tagállamban nyilvántartásba vetetni a más tagállamban illetékességgel rendelkező társaságtól lízingbe vett járművét, ha e járművet túlnyomórészt nem az első tagállam területén történő állandó használatra szánják, és ténylegesen nem is így használják.

      (1)  HL C 260., 2008.10.11.


title: T-603/15. sz. ügy: 2015. október 23-án benyújtott kereset – Frank kontra Bizottság

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/52

         2015. október 23-án benyújtott kereset – Frank kontra Bizottság
   (T-603/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/60)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Regine Frank (Bonn, Németország) (képviselő: W. Trautner ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2015. június 5-i levélben található azon határozatot, amelyben a felperesnek a 680151. sz. – QUASIMODO pályázata az 1. szakaszban nem kapott pozitív értékelést, és azt nem hagyták jóvá a 2. szakaszban történő vizsgálatra;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresettel a felperes azon 2015. június 5-i ERCEA határozat ellen irányuló panaszra vonatkozó, hallgatólagos elutasító bizottsági határozattal szemben emel kifogást, amelyben nem értékelték pozitívan a felperesnek a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) részét képező 2015. évi EKT-munkaprogram keretében történő pályázati felhívások és kapcsolódó tevékenységek keretében benyújtott 680151. sz. – QUASIMODO pályázatát, és azt nem hagyták jóvá a 2. szakaszban történő vizsgálatra.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az átláthatóság elvének a megsértése
               A felperes előadja, hogy az ERCEA eljárása több ízben sérti az átláthatóság elvét. Az értékelési kritériumokat se nem adták elő a „Guidelines for Applicants”-ben, se nem fejtették ki azokat egyértelműen a 2015. június 5-i határozatban.

               2.

               A második jogalap: az egyenlő bánásmód elvének a megsértése
               A felperes továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság a meg nem különböztetett értékeléssel és a felperes tudományos hírneve elleni támadásokkal megsértette az egyenlő bánásmód elvét is.


title: T-370/08. sz. ügy: 2008. szeptember 5-én benyújtott kereset – Csepeli Áramtermelő kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/45

         2008. szeptember 5-én benyújtott kereset – Csepeli Áramtermelő kontra Bizottság
   (T-370/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/76)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Csepeli Áramtermelő Kft. (Budapest, Magyarország) (képviselők: Máttyus Á., Ferenczi K., B. van de Walle de Ghelcke, T. Franchoo és D. Fessenko ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot abban a részében, amelyben e határozat a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás kedvezményezettjeként a Csepeli Áramtermelőt azonosítja, valamint abban a részében, amelyben e határozat kötelezi Magyarországot, hogy a Csepeli Áramtermelővel téríttesse vissza az állítólagos állami támogatást és annak kamatait;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a C 41/2005 – Magyarországon meg nem térülő költségek ügyben 2008. június 4-én hozott C(2008) 2223 végleges bizottsági határozatot abban a részében, amelyben e határozat a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás kedvezményezettjeként a felperest azonosítja, valamint abban a részében, amelyben e határozat kötelezi Magyarországot, hogy a felperessel téríttesse vissza az állítólagos állami támogatást és annak kamatait.
   A felperes azt állítja, hogy a Bizottság elmulasztotta bizonyítani és megfelelően indokolni azt a következtetését, mely szerint az Atel AG tulajdonában álló felperes, aki az egyik magyarországi erőmű tulajdonosa, valamint a magyar állam tulajdonában álló villamosenergia-nagykereskedő, a Magyar Villamos Művek Rt. (MVM) között megkötött hosszú távú villamosenergia-vásárlási megállapodás (HTM) a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást képez. Kereseti kérelmeinek alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:
   A felperes az első jogalapjában azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az EK 253. cikket és az EK 87. cikk (1) bekezdését azáltal, hogy nem tett eleget az indokolási kötelezettségének és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a felperes által megkötött HTM gazdasági előnyt biztosított a felperesnek.
   A felperes a második jogalapjában azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el annak megállapításával, hogy a felperes által megkötött HTM torzítja a versenyt.
   A felperes a harmadik jogalapjában arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét, mivel a visszatéríttetési kötelezettség az ügy egyedi körülményeire tekintettel a közösségi jog általános elvei alapján nem indokolt. Ezenkívül a felperes azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el azon módszer kapcsán, amelyet a visszatérítendő összegek kiszámítása érdekében alkalmazott.


title: C-571/08. sz. ügy: 2008. december 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               7.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/13

         2008. december 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-571/08. sz. ügy)
   (2009/C 55/21)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Mölls és L. Pignataro meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel előírta a cigaretták legalacsonyabb árát, valamint 120 napos határidőt a dohánygyártmányok ármódosítása engedélyezésének tekintetében – nem teljesítette a 95/59/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A minimális árról
   A Bizottság azt állítja, hogy az Olasz Köztársaság a cigaretták legalacsonyabb árának rögzítésével megsértette a 95/59/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdését (valamint a 72/464/EGK irányelv (2) 5. cikkét, amelynek helyébe lépett, és amellyel lényegében azonos). A hivatkozott rendelkezés megállapítja azt az elvet, hogy a termelők és importálók szabadon állapítják meg a dohánygyártmányok legmagasabb kiskereskedelmi árát. Ezen elv értelmében a tagállamok a legmagasabb kiskereskedelmi ár rögzítésének tekintetében nem igazolhatják mérlegelési jogkörüket az „árszínvonalak ellenőrzésére”, a „meghatározott árak tiszteletben tartására” vagy a 95/59/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdése szerinti árskálák rögzítésére való hivatkozással.
   A legalacsonyabb árat nem indokolhatják közegészség-védelmi szempontok. A közösségi jogalkotó által figyelembe vett vonatkozó cél ugyanis a cigaretták súlyosabb adóztatásával is elérhető, az egyes tagállamok helyzetéhez igazított adóügyi paramétereket alkalmazva.
   Az olasz kormány érvelése sem megalapozott, amely azon a feltételezett kockázaton alapul, hogy a túl magas vagy a piachoz nem igazított árak a csempészett vagy hamisított áruk kereskedelmének növekedésével járhat. Ez az érvelés az olasz kormány bizonyítékokkal nem alátámasztott puszta megállapításain alapul, mivel e kormány nem fejtette ki, hogy az adóemelésből következő árkülönbözet miért növelné a legalacsonyabb árak politikájából eredő következményekhez viszonyítva jelentékenyebb mértékben a csalást. A Bizottság azt állítja, hogy az egyes tagállamok feladata, hogy a közösségi jog keretében elvégezzék a fizetendő adók beszedésének biztosításához szükséges ellenőrzéseket. E szükségesség semmiképpen nem befolyásolhatja a tagállamoknak a 95/59/EK irányelv – a 9. cikket is beleértve – rendelkezéseinek tiszteletben tartására vonatkozó kötelezettségeit.
   A dohánygyártmányok ára engedélyezésének 120 napos határidejéről
   Olaszországban a forgalomba bocsátás tekintetében a dohánygyártmányok árát a hivatalos árlistában kell bejegyezni. A bejegyzés iránti kérelmet a Ministero dell'Economia e delle Finanze – Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato-nak (AAMS) kell megküldeni. Az AAMS nem rendelkezik mérlegelési jogkörrel a bejegyzés jóváhagyása tekintetében. A Bizottság szerint a kivételesen hosszú, az olasz hatóságok által az ármódosítás iránti kérelemnek való helyt adás tekintetében megállapított 120 napos határidő azt eredményezi, hogy a legmagasabb áraknak a gazdasági szereplők általi szabad rögzítésének a 95/59/EK irányelv 9. cikke (1) bekezdésében lefektetette elve gyakorlatilag részben elveszti hatékonyságát.

      (1)  A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv (HL L 291., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 283. o.).

      (2)  A feldolgozott dohány fogyasztását befolyásoló, a forgalmi adón kívül egyéb adókról szóló, 1972. december 19-i 72/464/EGK tanácsi irányelv (HL L 303., 1. o.).


title: C-95/06. P. sz. ügy: A T-154/03. sz., Biofarma SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben az Elsőfokú Bíróság  2005. november 17-én  hozott ítélete ellen a Bausch & Lomb által  2006. február 15-én  benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/4

         A T-154/03. sz., Biofarma SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben az Elsőfokú Bíróság 2005. november 17-én hozott ítélete ellen a Bausch & Lomb által 2006. február 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-95/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 108/06)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Bausch & Lomb Inc. (képviselők: M. Silverleaf QC, R. Black. B. Gerber és A. Kohner Solicitors)

      Többi fél az eljárásokban: 1. Biofarma SA; 2. Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               adjon helyt az OHIM harmadik fellebbezési tanácsa 2003. február 5-i határozatának;

               —

               utasítsa az OHIM-ot a fellebbező nevében bejelentett védjegy lajstromozására;

               —

               kötelezze az ellenérdekű felet kötelezze ezen fellebbezés és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező úgy véli, hogy az Elsőfokú Bíróság ítéletét hatályon kívül kell helyezni, az alábbiak alapján:
   Ítéletében az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a vásárlóközönség nézőpontjából fennáll az összetévesztés veszélye a két ütköző védjegy között. A fellebbező álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság ítélete meghozatalakor jogi hibát követett el és /vagy megsértette az eljárási szabályokat. A hivatkozott hibák összefoglalva az alábbiak:
   Az Elsőfokú Bíróság hibát követett el, amikor elmulasztotta megfelelő módon vagy egyáltalában tekintetbe venni azt, hogy az áruk, amelyekre vonatkozóan a védjegyek lajstromozásra vagy bejelentésre kerültek, hasonlóak-e. Premisszáiban az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el.
   Az Elsőfokú Bíróságnak tekintetbe kellett volna vennie, hogy a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő áruk hasonlóak-e vagy sem azon árukkal, amelyek tekintetében az ütköző védjegy használata megállapításra került. Ha az Elsőfokú Bíróság eszerint járt volna el, arra a következtetésre jutott volna, hogy az áruk nem hasonlóak, következésképpen a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja nem alkalmazható. Másodlagosan az Elsőfokú Bíróságnak arra a megállapításra kellett volna jutnia, hogy az adott esetben legfeljebb múlékony hasonlóság áll fenn és e csekély hasonlóság mellett, az összetéveszthetőség meghatározásának átfogó mérlegelése során, az ütköző védjegyek közötti hasonlóság nagyon magas fokára van szükség, illetve olyan (az Elsőfokú Bíróság által nem hivatkozott) okokra, hogy vajon az érintett közönség miért gondolhatja, hogy az áruk gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól származnak.
   Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el a 8. cikk (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásával, amikor vizsgálta az ütköző védjegyek közötti hasonlóságot. Az Elsőfokú Bíróság értékelését nem azon összbenyomás átfogó vizsgálatával végezte, amelyet a védjegyek látványban vagy hangzásban az átlagfogyasztóban keltenek, hanem a szóban forgó védjegyeket alkotó szavak nyelvi és nyelvtani jellemzőinek részekre szedésével.
   A hasonlóság vizsgálata során az Elsőfokú Bíróságnak a védjegyeket egészükben kellett volna vizsgálniuk, tekintettel az ütköző védjegyek egésze által az átlagfogyasztóban keltett vizuális és különösen hangzásbeli hatásra. Az Elsőfokú Bíróság elmulasztotta továbbá figyelembe venni azt a tényt, hogy a szóban forgó áruk olyan dologra vonatkoznak, amellyel kapcsolatban az érintett vásárlóközönség köztudottan jelentős figyelmet fordít úgy az áru kiválasztása, mint használata során. Ha az Elsőfokú Bíróság helyes megközelítést alkalmazott volna, arra a következtetésre jutott volna, hogy a két védjegy hangzásban és vizuálisan is különböző.
   Az Elsőfokú Bíróság tévedett az érintett vásárlóközönség meghatározásában, következésképpen jogi hibát követett el. Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el a 8. cikk (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásával annak megállapítása során, hogy az érintett vásárlóközönség egy részét a betegek alkotják. Az Elsőfokú Bíróságnak a jogszabály értelmében úgy kellett volna megítélnie, hogy az érintett vásárlóközönség gyógyászati szakemberekből áll.
   A hasonlóság értékelése során az Elsőfokú Bíróság mechanikusan járt el. Hibásan ítélte meg az általa fellelt hasonlóság súlyát és azt, hogy ezek összetéveszthetőséghez vezetnek-e. Ehelyett feltételezte, hogy ez a helyzet áll fenn. Ezen eljárással az Elsőfokú Bíróság nem vett tudomást az ütköző védjegyek és áruk közötti különbségekről és arra a megállapításra jutott, hogy azok nem változtatnak a hasonlóság meglétén. Mindennek okairól pedig nem szolgált magyarázattal. Következésképpen az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el a 8. cikk (1) bekezdése Bíróság által értelmezett b) pontjának alkalmazása során, és/vagy megsértette az eljárási szabályokat, különösen pedig az eljárási szabályzat 81. cikkét, amennyiben elmulasztotta határozata indokolását.
   Az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el azzal, hogy nem vette figyelembe az érintett áruk átlagfogyasztójának figyelmi szintjét, valamint azt, hogy ez csökkentheti-e az összetéveszthetőséget. Tekintetbe kellett volna venni az átlagfogyasztó figyelmének különösen magas fokát, melyet az érintett áruk közötti választás előkészítése és a választás során tanúsít, valamint ennek az összetéveszthetőségre gyakorolt hatását. Következésképpen az Elsőfokú Bíróság jogi hibát követett el a 8. cikk (1) bekezdése Bíróság által értelmezett b) pontjának alkalmazása során.


title: T-166/13. sz. ügy: 2013. március 20-án benyújtott kereset — Ben Ali kontra Tanács

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/45

         2013. március 20-án benyújtott kereset — Ben Ali kontra Tanács
   (T-166/13. sz. ügy)
   2013/C 156/84
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Saint-Étienne-du-Rouvray, Franciaország) (képviselő: A. de Saint Remy ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               fogadjon el eljárási szabályzatának 64. cikke alapján pervezető intézkedést a Bizottság arra való felhívása érdekében, hogy tegye hozzáférhetővé a megtámadott rendelet „elfogadására vonatkozó valamennyi dokumentumot”;

               —

               semmisítse meg a 2011. január 31-i 2011/72/KKBP határozat és a 2011. február 4-i 2011/79/KKBP végrehajtási határozat hatályát meghosszabbító, 2012. január 27-i 2012/50/KKBP határozatot, amelyek értelmében Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI sérelmére több, pénzeszközei, vagyona és egyéb gazdasági erőforrásai egészét érintő befagyasztásból álló korlátozó intézkedéseket vezettek be;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát arra, hogy fizessen a felperesnek összesen 50 000 eurót különböző okokból bekövetkezett kárai megtérítéseként;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát arra, hogy fizessen a felperesnek 10 500 eurót a jelen keresetet alátámasztó védekezés költségei miatt, ezen felül az eljárási szabályzat 91. cikkének megfelelően a megtérítendő költségek közül a védekezés költségei címén;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-301/11. sz., Ben Ali kontra Tanács ügyben (1) hivatkozott jogalapokkal és érvekkel, vagy azokhoz hasonlóak.

      (1)  HL 2011. C 226., 29. o.


title: T-299/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 25 -i ítélete – Dedeu i Fontcuberta kontra Bizottság ( Tisztviselők – Díjazás – Külföldi munkavégzési támogatás – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – Másik állam részére végzett tevékenység – A szokásos tartózkodási hely fogalma )

text:
               24.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/17

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 25-i ítélete – Dedeu i Fontcuberta kontra Bizottság
   (T-299/02. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Díjazás - Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Másik állam részére végzett tevékenység - A szokásos tartózkodási hely fogalma”)
   (2005/C 330/43)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A felek

      Felperes: Carles Dedeu i Fontcuebra (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez és A. Sayagués Torres ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: J. Currall meghatalmazott, segítői: J. Rivas-Andrés és J. Gutiérrez Gisbert ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   A felperesnek az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VII. melléklete 4. cikkében foglalt külföldi munkavégzési támogatásra, valamint az ahhoz kapcsolódó juttatásokra való jogosultságát hallgatólagosan megtagadó 2002. szeptember 23-i és kifejezetten megtagadó 2002. november 14-i bizottsági határozatok megsemmisítése iránti kereseti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti a Bizottság 2002. február 25-i feljegyzését és a 2002. november 14-i bizottsági határozatot annyiban, amennyiben azok a felperesnek a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt külföldi munkavégzési támogatásra, valamint az ahhoz kapcsolódó juttatásokra való jogosultsága megtagadásáról szólnak.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi az összes költség viselésére.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: C-153/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-6/13. sz., Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. január 20-án hozott végzése ellen a Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl által 2015. március 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               8.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/6

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-6/13. sz., Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. január 20-án hozott végzése ellen a Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl által 2015. március 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-153/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 190/06)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (képviselők: J. Grayston Solicitor, P. Gjørtler advokat, G. Pandey Advocaat, D. Rovetta avocat, M. Gambardella avvocato)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-6/13. sz., Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. január 20-án hozott végzését, és a megsemmisítés iránti keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               a Tanácsot kötelezze a jelen fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező két jogalapra hivatkozik, amelyek szerint a Törvényszék a vitatott végzést nyilvánvaló mérlegelési hibákra és téves jogalkalmazásra alapította.
   A fellebbező úgy véli, hogy a Törvényszék nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el akkor, amikor úgy ítélte meg először is, hogy 2012. október 19-én teljeskörű egyedi közlésre került sor, másodszor, hogy e közlés előbb valósult meg, mint az általános értesítésnek az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában való közzététele 2012. október 16-án.
   Ezenfelül, a fellebbező úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, először is azáltal, hogy nem vette figyelembe azt a követelményt, hogy a közlésnek indokolást kell tartalmaznia, másodszor annak megállapításával, hogy az egyedi közlésnek lehet az a hatása, hogy lerövidíti az Európai Unió valamely jogi aktusával szembeni jogorvoslatra nyitva álló határidőt, harmadszor azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta a Tanács közlési eljárással kapcsolatos döntéseinek jogi következményeit, és negyedszer azáltal, hogy nem vette figyelembe a jogszabályok legitim értelmezését a kereset idején.


title: C-44/16. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. május 11-i ítélete – Dyson Ltd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — 2010/30/EU irányelv — Az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelölése — 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet — A porszívók energiafogyasztásának címkézése — Energiahatékonyság — Mérési módszer — A ráruházott hatáskör korlátai — A bizonyítékok elferdítése — A Törvényszék indokolási kötelezettsége)

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/10

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. május 11-i ítélete – Dyson Ltd kontra Európai Bizottság
   (C-44/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - 2010/30/EU irányelv - Az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelölése - 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - A porszívók energiafogyasztásának címkézése - Energiahatékonyság - Mérési módszer - A ráruházott hatáskör korlátai - A bizonyítékok elferdítése - A Törvényszék indokolási kötelezettsége))
   (2017/C 239/13)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Dyson Ltd (képviselők: E. Batchelor és M. Healy solicitors, F. Carlin barrister, A. Patsa advocate)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann és E. White meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2015. november 11-i Dyson kontra Bizottság ítéletét (T-544/13, EU:T:2015:836) hatályon kívül helyezi, annak az első fokon felhozott első jogalap első részét és a harmadik jogalapot elutasító részében.

               2)

               A Bíróság az ügyet visszautalja a Törvényszék elé annak érdekében, hogy az határozzon az első fokon felhozott első jogalap első részéről és a harmadik jogalapról.

               3)

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25.


title: C-248/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. október 25-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés – A felszín alatti vizek veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelme – 80/68/EGK irányelv)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/6

         A Bíróság (második tanács) 2007. október 25-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
   (C-248/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A felszín alatti vizek veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelme - 80/68/EGK irányelv)
   (2007/C 315/10)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: S. Pardo Quintillán és D. Recchia, meghatalmazottak)

      Alperes: Írország (képviselő: D. O'Hagan, meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv (HL L 20., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 124. o.) 4., 5., 7., 8., 9., 10., 12. és 13. cikkeinek megsértése – Hivatalos engedélyezés nélkül működő hulladéklerakó Ballymurtagh-ban (County Wicklow) – A felszín alatti vizek szennyezése a szennyvízülepítő aknából származó foszfor közvetett kibocsátása által County Wexfordban és Killarney-ben (County Kerry).
   Rendelkező rész

               1)

               Írország – mivel nem tett meg minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy megfeleljen a felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv 4., 5., 7. és 10. cikkének a ballymurtaghi (Wicklow megye) települési hulladéklerakó területe vonatkozásában – nem teljesítette a hivatkozott irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság Írországot a költségek kétharmadának viselésére kötelezi. Az Európai Közösségek Bizottságát a költségek fennmaradó egyharmadának viselésére kötelezi.

      (1)  HL C 205., 2005.8.20.


title: T-449/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. október 18-i ítélete — SLV Elektronik kontra OHIM — Jiménez Muñoz (LINE) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A LINE közösségi ábrás védjegy bejelentése — A Line korábbi nemzeti szó- és ábrás védjegyek — A lajstromozás részleges megtagadása — Viszonylagos kizáró okok — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)” )

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/27

         A Törvényszék 2011. október 18-i ítélete — SLV Elektronik kontra OHIM — Jiménez Muñoz (LINE)
   (T-449/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A LINE közösségi ábrás védjegy bejelentése - A Line korábbi nemzeti szó- és ábrás védjegyek - A lajstromozás részleges megtagadása - Viszonylagos kizáró okok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2011/C 347/41
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: SLV Elektronik GmbH (Übach-Palenberg, Németország) (képviselő: C. König ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: R. Manea meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Angel Jiménez Muñoz (Gelida, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az Angel Jiménez Muñoz és az SLV Elektronik GmbH közötti felszólalási eljárásra vonatkozóan 2008. július 18-án hozott határozata (R 759/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2008. július 18-i határozatát (R 759/2007-4. sz. ügy) a 11. osztályba tartozó következő árukra vonatkozó részében hatályon kívül helyezi: „a hálózatról működő lámpák, világítóeszközök és berendezések, színpadi fénytechnikai eszközök, elektromos lámpák és az említett áruk alkatrészei”.

               2.

               A Törvényszék az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 327., 2008.12.20.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. május 10-én a T-391/02. sz. Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh kontra Európai Parlament és Európai Unió Tanácsa ügyben (Megsemmisítés iránti kereset – 1774/2002/EK rendelet – Nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               20.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/17

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. május 10-én
   a T-391/02. sz. Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, Josef Kloh kontra Európai Parlament és Európai Unió Tanácsa ügyben (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - 1774/2002/EK rendelet - Nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   (2004/C 284/36)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-391/02. sz. Bundesverband der Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung eV, székhely: Bochum (Németország), Josef Kloh, lakóhely: Eichenried (Németország), képviseli: R. Steiling és S. Wienhues ügyvédek, kontra Európai Parlament (meghatalmazott: H. Duintjer Tebbens és U. Rösslein, kézbesítési cím: Luxembourg) és Európai Unió Tanácsa (meghatalmazott: J. P. Hix és F. Ruggeri Laderchi), támogatja: az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: G. Braun, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról szóló, 2002. október 3-i 1774/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 273., 1. o.) részbeni megsemmisítése tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung elnök, A. W. H. Meij és N. J. Forwood bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2004. május 10-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Landwirtschaftskammer Voralberg, valamint Wohlgenannt és Taferner urak beavatkozási kérelme okafogyottá vált.

               3)

               A felperesek viselik saját költségeiket, valamint az Európai Parlament és a Tanács költségeit.

               4)

               A Bizottság maga viseli saját költségeit.

               5)

               A beavatkozási kérelmet előterjesztő Landwirtschaftskammer Voralberg, valamint Wohlgenannt és Taferner urak maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 44., 2003.2.22.


title: C-96/13. sz. ügy: A Bíróság tizedik tanácsa elnökének 2014. február 10-i végzése – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/23

         A Bíróság tizedik tanácsa elnökének 2014. február 10-i végzése – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-96/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 184/36
   Az eljárás nyelve: görög
   A tizedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 129., 2013.5.4.


               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/45

         (2006/C 178/82)
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 165., 2006.7.15.

   Korábbi közzétételek

      HL C 154., 2006.7.1.

      HL C 143., 2006.6.17.

      HL C 131., 2006.6.3.

      HL C 121., 2006.5.20.

      HL C 108., 2006.5.6.

      HL C 96., 2006.4.22.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: C-160/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. július 19-i ítélete [a Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Bawaria Motors sp. z o.o. kontra Minister Finansów (2006/112/EK irányelv — Héa — 136. cikk — Adómentességek — 313–315. cikk — Az árrés adóztatására vonatkozó különös szabályozás — Gépjárművek adóköteles használtcikk-kereskedő általi értékesítése — Használtcikk-kereskedő számára előzetesen, az előzetesen megfizetett adó részleges levonására jogosult valamely más adóalany által héamentesen értékesített gépjárművek)

text:
               29.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. július 19-i ítélete [a Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Bawaria Motors sp. z o.o. kontra Minister Finansów
   (C-160/11. sz. ügy) (1)

   (2006/112/EK irányelv - Héa - 136. cikk - Adómentességek - 313–315. cikk - Az árrés adóztatására vonatkozó különös szabályozás - Gépjárművek adóköteles használtcikk-kereskedő általi értékesítése - Használtcikk-kereskedő számára előzetesen, az előzetesen megfizetett adó részleges levonására jogosult valamely más adóalany által héamentesen értékesített gépjárművek)
   2012/C 295/18
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bawaria Motors sp. z o.o.

      Alperes: Minister Finansów

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naczelny Sąd Administracyjny — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 136. cikkének, 313. cikke (1) bekezdésének, 314. cikkének, valamint 315. cikkének értelmezése — Az adóalany viszonteladókra vonatkozó különös szabályozás — Használt gépjárművek értékesítése valamely végső fogyasztó számára — A különbözet szerinti szabályozás alkalmazása olyan esetben, amely során a viszonteladó adómentesen vásárolta a gépjárművet az előzetesen felszámított adó részleges levonására jogosult személytől

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv136. és 315. cikkével összefüggésben értelmezett 313. cikkének (1) bekezdését és 314. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az adóköteles használtcikk-kereskedő nem alkalmazhatja az árrés adóztatására vonatkozó szabályozást, amennyiben olyan, a szóban forgó irányelv 311. cikke (1) bekezdésének 1. pontja értelmében vett használt cikknek minősülő személygépkocsikat értékesít, amelyeket előzetesen olyan másik adóalanytól vásárolt héamentesen, aki csak az e gépjárművek vételára tekintetében előzetesen felszámított héa részleges levonására volt jogosult.

      (1)  HL C 204., 2011.7.9.


title: T-669/15. sz. ügy: 2015. október 9-én benyújtott kereset – Lysoform Dr. Hans Rosemann és társai kontra ECHA

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/80

         2015. október 9-én benyújtott kereset – Lysoform Dr. Hans Rosemann és társai kontra ECHA
   (T-669/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/88)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Németország), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Németország), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Németország), Diversey Europe Operations BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselők: K. Van Maldegem, M. Grunchard ügyvédek és P. Sellar solicitor)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak

               —

               semmisítse meg az Európai Vegyianyag-ügynökség által a BASF társaságnak az 528/2012/EU rendelet (1) 95. cikke szerinti hatóanyagok és forgalmazók listájára történő felvételére vonatkozóan hozott határozatot; és

               —

               kötelezze az ECHA-t az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek azt állítják, hogy az ECHA azzal, hogy a BASF társaságot egy hatóanyag vonatkozásában felvette az 528/2012/EU rendelet 95. cikke szerinti listára, tévesen alkalmazta a jogot.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az ECHA tévesen alkalmazta az arra a követelményre vonatkozó szabályokat, hogy az 528/2012/EU rendelet 95. cikkének (1) bekezdése értelmében a társaságnak teljes dokumentációt kell benyújtania.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy az ECHA ugyanolyan helyzetben lévő társaságokat eltérően kezelt.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az 528/2012/EU rendelet 62., 63. és 95. cikkének előírásaival ellentétben az ECHA nem biztosított egyenlő versenyfeltételeket azon társaságoknak, amelyek részt vettek az adott hatóanyag felülvizsgálati programjában, és a potyautas társaságoknak.

      (1)  A biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-I 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 167., 1. o.).


title: F-12/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. június 26-i ítélete — Di Prospero kontra Bizottság ( „Közszolgálat — Kinevezés — Valamely versenyvizsgán azt követően való megfelelés, hogy a felperest valamely ítélet végrehajtásaképpen hívták fel a versenyvizsgán való részvételre — A besorolási fokozatban visszaható hatállyal történő kinevezés” )

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/45

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. június 26-i ítélete — Di Prospero kontra Bizottság
   (F-12/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Kinevezés - Valamely versenyvizsgán azt követően való megfelelés, hogy a felperest valamely ítélet végrehajtásaképpen hívták fel a versenyvizsgán való részvételre - A besorolási fokozatban visszaható hatállyal történő kinevezés)
   2013/C 252/78
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Rita Di Prospero (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues, A. Blot és C. Bernard-Glanz ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és B. Eggers meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperesnek 2010. január 1-jé re visszaható hatállyal az AD11 besorolási fokozatba történő besorolása iránti kérelmét elutasító hallgatólagos bizottsági határozat megsemmisítése, valamint az állítólag bekövetkezett kár megtérítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság 2011. október 18-i határozatát, amely megtagadja, hogy R. Di Prosperót 2010. január 1-jétől kezdve az AD11 besorolási fokozatba sorolja be.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, és köteles viselni a R. Di Prospero részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 138., 2012.5.12., 32. o.


title: C-378/08. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2008. augusztus 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ERG Raffinerie Mediterranee SpA és társai kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/14

         A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2008. augusztus 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ERG Raffinerie Mediterranee SpA és társai kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai
   (C-378/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/26)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Az alapeljárás felei

      Felperes: ERG Raffinerie Mediterranee SpA és társai

      Alperes: Ministero dello Sviluppo Economico és társai
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 174. cikkében, korábbi 130r. cikk (2) bekezdés, foglalt elvvel („a szennyező fizet”), valamint a 2004. április 21-i 2004/35/EK irányelvben (1) foglalt rendelkezésekkel ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a közigazgatási szerv számára, hogy a környezeti károk megtérítésének felelősségét különleges formában a tulajdonjog jogosultjára és/vagy a szennyezett területen tevékenységet folytató vállalkozásra terhelje, anélkül, hogy ezt megelőzően vizsgálnia kellene e személy magatartása és a szennyezési esemény közötti okozati viszony meglétét, pusztán „elhelyezkedéséből” következően (vagyis mert a gazdasági szereplő tevékenységét az adott területen folytatja)?

               2)

               ua […], illetve a vétkesség vagy gondatlanság szubjektív feltételét?

               3)

               A verseny biztosításának az Európai Közösséget létrehozó szerződésben, valamint a hivatkozott 2004/18/EK (2), 93/97/EGK (3) és 89/665/EGK irányelvekben (4) foglalt közösségi alapelveivel ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a közigazgatási szerv számára magánjogi jogi személyek (a Societá Svilpuppo S.P.A. és a Sviluppo Italia Aree Produttive S.p.A.) állami tulajdonban lévő területek tisztítási műveleteinek elemzésével, tervezésével és végrehajtásával, vagyis: közmunkák kivitelezésével közvetlenül, a szükséges nyilvános közbeszerzési eljárás előzetes lefolytatása nélkül történő megbízását?

      (1)  HL L 143., 56. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 8. kötet, 357. o.

      (2)  HL L 134., 114. o.

      (3)  HL L 290., 1. o.

      (4)  HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.


title: C-442/14. sz. ügy: A College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2014. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting kontra College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/14

         A College van Beroep voor het bedrijfsleven (Hollandia) által 2014. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting kontra College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
   (C-442/14. sz. ügy)
   (2014/C 462/23)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   College van Beroep voor het bedrijfsleven

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting

      Alperes: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Azzal járnak-e a 91/414 irányelv (1) 14. cikkében, illetve a növényvédő szerekről szóló (2009. október 21-i 1107/2009) rendelet (2) 59. cikkével összefüggésben értelmezett 63. cikkében, illetve a 98/8 irányelv (3) 19. cikkében foglalt rendelkezések, hogy a hivatkozott 14., 63. és 19. cikkben említett kérelmező e cikkek értelmében vett bizalmas adatkezelés iránti kérelméről minden egyes információforrás tekintetében az engedély kiadása előtt vagy kiadásakor, illetve az engedély módosítása előtt vagy módosításakor kell határozni egy harmadik felek által megismerhető határozat útján?

               2)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a környezeti információkról szóló irányelv (4) 4. cikkének (2) bekezdését, hogy az előző kérdés értelmében vett határozat hiányában az alperes mint nemzeti hatóság köteles hozzáférhetővé tenni a kért környezeti információkat, ha az engedély kiadását, illetve módosítását követően ilyen kérelmet terjesztenek elő?

               3)

               Hogyan kell értelmezni a környezeti információkról szóló irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében szereplő „környezetbe történő kibocsátás” fogalmát, figyelembe véve a feleknek a jelen közbenső határozat 5.5. pontjában a dokumentumok 5.2. pontban vázolt tartalmának ismeretében bemutatott, ezzel kapcsolatos érveit?

               4.

                           a)

                           A „környezetbe történő kibocsátással kapcsolatos információnak” tekintendők-e a valamely szernek, a szer hatóanyagának, illetve hatóanyagainak és egyéb összetevőinek a környezetbe történő kijuttatását a szer felhasználását követően értékelő adatok?

                           b)

                           Amennyiben igen: jelentőséggel bír-e e szempontból, hogy az említett adatokat (félig) helyszíni tanulmányok vagy másfajta tanulmányok (például laboratóriumi vizsgálatok és áthelyeződési tanulmányok) útján nyerték-e?

               5)

               A „környezetbe történő kibocsátással kapcsolatos információnak” tekintendők-e az olyan laboratóriumi vizsgálatokkal kapcsolatos információk, amelyek esetében a kísérletek megtervezése elszigetelt szempontok szabványfeltételek mellett történő vizsgálatára irányul, ha e vizsgálatok keretében több tényezőt (például az éghajlattani hatásokat) kizárnak, és a kísérleteket gyakran – a tényleges felhasználáshoz képest – nagy dózisértékekkel végzik?

               6)

               Ezzel összefüggésben azon maradványok is a „környezetbe történő kibocsátás” körébe tartoznak-e, amelyek a szernek a kísérlet felépítésében történő alkalmazását követően például a levegőben vagy a talajon, valamely (kezelt vetőmagból kikelt) növény levelein, pollenjén vagy nektárján, a mézben vagy nem célszervezeteken találhatók meg?

               7)

               Ugyanez vonatkozik-e a szernek a kísérlet felépítésében történő alkalmazása során bekövetkező (anyag)sodródás mértékére is?

               8)

               Azzal jár-e a környezeti információkról szóló irányelv 4. cikke (2) bekezdése második albekezdésének második mondata értelmében vett „környezetbe történő kibocsátással kapcsolatos információ” fogalma, hogy abban az esetben, ha környezetbe történő kibocsátásról van szó, a teljes információforrást hozzáférhetővé kell tenni, nem pedig csak az abból adott esetben levezethető (mérési) adatokat?

               9)

               Az előzőekben említett 4. cikk (2) bekezdésének d) pontja értelmében vett üzleti vagy üzemi titkok mint a megtagadás alapja szempontjából különbséget kell-e tenni a „kibocsátás” és a környezeti információkról szóló irányelv 2. cikke 1. pontjának b) alpontja értelmében vett „környezetbe történő bevezetés vagy egyéb módon való kijuttatás” között?

      (1)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414 tanácsi irányelv (HL L 230., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.)

      (2)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 309., 1. o.).

      (3)  A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 123., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 23. kötet, 3. o.).

      (4)  A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 41., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.).


title: C-262/11. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012. november 29-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kremikovtzi AD kontra Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik ministar na ikonomikata, energetikata i turizma (A Bolgár Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozása — Az EK-Bulgária társulási megállapodás — Acélipari ágazat — A csatlakozást megelőzően nyújtott szerkezetátalakítási állami támogatások — Feltételek — A kedvezményezettek életképessége a szerkezetátalakítási időszak végére — A kedvezményezett fizetésképtelenné válásának a csatlakozás után történő megállapítása — A nemzeti hatóságokat, illetve az Európai Bizottságot megillető hatáskörök — Jogellenessé vált állami támogatásban megnyilvánuló köztartozás fennállását megállapító nemzeti határozat — A 3/2006 EU — Bulgária határozat — A csatlakozási okmány V. melléklete — A csatlakozás után alkalmazandó támogatások — 659/1999 rendelet — Létező támogatások)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/8

         A Bíróság (második tanács) 2012. november 29-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kremikovtzi AD kontra Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik ministar na ikonomikata, energetikata i turizma
   (C-262/11. sz. ügy) (1)

   (A Bolgár Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozása - Az EK-Bulgária társulási megállapodás - Acélipari ágazat - A csatlakozást megelőzően nyújtott szerkezetátalakítási állami támogatások - Feltételek - A kedvezményezettek életképessége a szerkezetátalakítási időszak végére - A kedvezményezett fizetésképtelenné válásának a csatlakozás után történő megállapítása - A nemzeti hatóságokat, illetve az Európai Bizottságot megillető hatáskörök - Jogellenessé vált állami támogatásban megnyilvánuló köztartozás fennállását megállapító nemzeti határozat - A 3/2006 EU - Bulgária határozat - A csatlakozási okmány V. melléklete - A csatlakozás után alkalmazandó támogatások - 659/1999 rendelet - Létező támogatások)
   2013/C 26/15
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kremikovtzi AD

      Alperesek: Ministar na ikonomikata, energetikata i turizma i zamestnik ministar na ikonomikata, energetikata i turizma

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Administrativen sad Sofia-grad — Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Bolgár Köztársaság közötti társulás létesítéséről szóló Európa-megállapodás (HL L 358., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 59. kötet, 201. o.), továbbá a Bolgár Köztársaság és Románia csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (HL 2005., L 157., 203. o.) V. melléklete 1. pontjának, továbbá az Európai Szén- és Acélközösséget (ESZAK) létrehozó szerződés hatálya alá tartozó termékekről szóló 2. jegyzőkönyv 9. cikke (4) bekezdésének, továbbá az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Bolgár Köztársaság közötti társulás létesítéséről szóló Európa-megállapodás kiegészítő jegyzőkönyve (HL L 317., 25. o.) 3. cikkének, valamint az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) 14. cikkének értelmezése — Bulgária Európai Unióhoz történő csatlakozását megelőzően, szerkezetátalakítási program keretében egyes acélipari vállalkozásoknak nyújtott szerkezetátalakítási támogatás — A kedvezményezett fizetésképtelenné válásának megállapítása következtében jogellenessé vált állami támogatásban megnyilvánuló köztartozás fennállását megállapító határozat — A nemzeti hatóságokat, illetve az Európai Bizottságot megillető azon hatáskör, hogy valamely állami támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapítsák, és előírják annak jogellenes támogatásként történő visszatéríttetését.

      Rendelkező rész

   A Bolgár Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozása előtt a Kremikovtzi AD részére nyújtott azon állami támogatások visszatéríttetésére irányuló eljárást, amelyek e csatlakozás után nem voltak a Bolgár Köztársaság és Románia Európai Unióhoz történő csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány V. melléklete értelmében „alkalmazandók”, az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Bolgár Köztársaság közötti társulás létesítéséről szóló, a Közösség nevében az 1994. december 19-i 94/908/ESZAK, EK Euratom tanácsi és bizottsági határozattal megkötött és jóváhagyott Európa-megállapodás 2. jegyzőkönyve 9. cikkének (4) bekezdésében meghatározott feltételek megsértése esetén az ezen Európa-megállapodáshoz csatolt, a 2006. december 29-i 3/2006 EU–Bulgária társulási tanácsi határozattal módosított kiegészítő jegyzőkönyv 3. cikke alapján kell lefolytatni. Ezzel összefüggésben a Bolgár Köztársaság hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságai e cikk harmadik bekezdése alapján hozhatnak az e feltételeknek meg nem felelő állami támogatások visszatéríttetését elrendelő határozatot. Az Európai Bizottság által az e kiegészítő jegyzőkönyv 3. cikkének második bekezdése alapján hozott határozat nem előfeltétele az ilyen támogatások bolgár hatóságok általi visszatéríttetésének.

      (1)  HL C 232., 2011.8.6.


title: C-83/11. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2012. szeptember 5-i ítélete (az Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Secretary of State for the Home Department. kontra Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman ( „2004/38/EK irányelv — Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga — 3. cikk, (2) bekezdés — Az uniós polgár eltartott »más családtagjai« beutazásának és tartózkodásának a nemzeti jogszabályokkal összhangban való megkönnyítésére vonatkozó kötelezettség” )

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/6

      A Bíróság (nagytanács) 2012. szeptember 5-i ítélete (az Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Secretary of State for the Home Department. kontra Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman
      (C-83/11. sz. ügy) (1)

      (2004/38/EK irányelv - Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga - 3. cikk, (2) bekezdés - Az uniós polgár eltartott »más családtagjai« beutazásának és tartózkodásának a nemzeti jogszabályokkal összhangban való megkönnyítésére vonatkozó kötelezettség)
      (2012/C 331/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Secretary of State for the Home Department

         Alperesek: Muhammad Sazzadur Rahman, Fazly Rabby Islam, Mohibullah Rahman

         Tárgy

      Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Upper Tribunal — Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.) 3. cikke (2) bekezdésének és 10. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az irányelv 3. cikkének (2) bekezdése értelmében az Unió valamely állampolgárának „más családtagja” fogalma — Olyan házaspár eltartott családtagjai, amelyben az egyik házastárs harmadik ország állampolgára — Olyan családtagok, akik a házaspárnak nem egyenes ági felmenői

         Rendelkező rész

                  1.

                  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy

                              —

                              a tagállamok nem kötelesek minden olyan beutazási vagy tartózkodási kérelemnek helyt adni, amelyet egy uniós polgárnak az említett irányelv 2. cikkének 2. pontjában szereplő fogalommeghatározás alá nem tartozó családtagjai nyújtottak be, még ha a kérelmezők az irányelv 10. cikkének (2) bekezdésének megfelelően bizonyítják is, hogy az uniós polgár eltartottjai;

                              —

                              a tagállamoknak azonban biztosítaniuk kell, hogy a jogszabályaikban megállapított kritériumok lehetővé tegyék az említett személyek számára, hogy beutazási és tartózkodási kérelmükről olyan határozat szülessen, amely személyes körülményeik alapos vizsgálatán alapul, és elutasítás esetén indokolást tartalmaz;

                              —

                              a tagállamok széles mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek az említett kritériumok meghatározását illetően, amelyeknek azonban meg kell felelniük a „meg kell könnyítenie” kifejezés és az említett 3. cikk (2) bekezdésében használt, függésre vonatkozó kifejezések általános jelentésének, és nem foszthatják meg ezt a rendelkezést hatékony érvényesülésétől; és

                              —

                              minden kérelmezőt megillet a jog, hogy bíróság vizsgálja felül azt, hogy a nemzeti jogszabályok és azok alkalmazása megfelel-e ezeknek a feltételeknek.

                  2.

                  Az minősülhet az uniós polgár 2004/38 irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében említett, „eltartott” családtagjának, akinél a függőségi helyzet abban az országban, amelyből az érintett családtag érkezik, legalábbis abban az időpontban fennáll, amikor ez a családtag az őt eltartó uniós polgárhoz való csatlakozását kérelmezi

                  3.

                  A 2004/38 irányelv (3) cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok mérlegelési mozgásterükkel élve a függés jellegére vagy időtartamára vonatkozóan különleges követelményeket írhatnak elő, amelyeknek azonban meg kell felelniük a 2004/38 irányelv 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontjában szereplő, függésre vonatkozó kifejezések általános jelentésének, és nem foszthatják meg ezt a rendelkezést hatékony érvényesülésétől.

                  4.

                  Az a kérdés, hogy a 2004/38 irányelv 10. cikkében említett tartózkodási kártya kiállítása függővé tehető-e az irányelv 3. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontja szerinti függőségi helyzetnek a fogadó tagállamban való további fennállásától, nem tartozik az említett irányelv hatálya alá.

         (1)  HL C 145., 2011.5.14.


title: T-132/05. sz. ügy: Nicola Falcione által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. március 16-án benyújtott kereset

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/38

         Nicola Falcione által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. március 16-án benyújtott kereset
   (T-132/05. sz. ügy)
   (2005/C 143/73)
   Az eljárás nyelve: francia
   Nicola Falcione (lakóhelye: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean Noël Louis és Etienne Marchal ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. március 16-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a felvétel végleges besorolását A5/4 besorolási fokozatban meghatározó 2004. március 24-i határozatot,

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperest 2004. március 24-i határozattal A5/4 besorolási fokozatú tisztviselőnek nevezték ki. Keresetében végleges felvételi besorolási fokozatát vitatja. Keresetének alátámasztásául a felperes előadja a személyzeti szabályzat 31. cikkének megsértését és nyilvánvaló mérlegelési hibára hivatkozik. A felperes szerint a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie az 1974. július 16-ától 1982. február 28-ig tartó egyetemi szintű és releváns szakmai tapasztalatát. A Bizottság azért nem vette figyelembe ezt a tapasztalatot, mert a felperes csak 1982. március 1-jén szerezte meg egyetemi közgazdász diplomáját


title: C-502/11. sz. ügy: Consiglio di Stato (Olaszország) által 2011. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss kontra Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/20

         Consiglio di Stato (Olaszország) által 2011. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss kontra Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (C-502/11. sz. ügy)
   2011/C 347/30
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Sttato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vivaio dei Molini Azienda Agricola Porro Savoldi ss

      Alperes: Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Főszabály szerint ellentétes-e a közösségi szabályozással — és különösen a 93/37/EGK irányelv 6. cikkével (ezt követően a 2004/18/EK irányelv 4. cikke) — az a nemzeti előírás (az 1994. évi 109. sz. törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) pontja; ezt követően a 2006. évi 163. sz. törvényerejű rendelet 34. cikke (1) bekezdésének a) pontja), amely kizárólag a kereskedelmi tevékenységet folytató társaságokra korlátozza a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásaiban való részvétel lehetőségét, és ily módon kizár olyan vállalkozókat (így a magánjogi társaságokat), amelyek rendszerint és túlnyomórészt nem folytatnak ilyen jellegű tevékenységet, illetve a szóban forgó tilalom ésszerű-e és nem hátrányosan megkülönböztető jellegű-e a magánjogi társaságokra vonatkozó különös szabályozás és az azokat jellemző sajátos vagyonjogi helyzet fényében?

               2.

               A közösségi szabályozás — és különösen a 93/37/EGK irányelv 6. cikke (ezt követően a 2004/18/EK irányelv 4. cikke) —, valamint az eljárásban részt vevő jogalanyok jogi formája szabadságának elve lehetővé teszi-e a nemzeti jogalkotó számára, hogy a nemzeti szabályozás szerint a vállalkozót jellemző sajátosságokra tekintettel korlátozza a vállalkozó (azaz a 2004/18/EK irányelv fogalommeghatározása szerinti gazdasági szereplő) jogképességét, ekként kizárva őt a közbeszerzési eljárásban való részvételből, vagy az ehhez hasonló korlátozás sérti az ésszerűség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét?


title: C-561/13. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. október 15-i ítélete (Obvodní soud pro Prahu 1 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané kontra Cseh Köztársaság – Ministerstvo zemědělství (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Közös agrárpolitika — Támogatási rendszerek — Támogatási rendszerek bevezetése az új tagállamokban — 1782/2003/EK rendelet — 143ba. cikk — 73/2009/EK rendelet — 126. cikk — Elkülönített cukortámogatás — E támogatás termeléstől való függetlenítése — „Az érintett tagállamok által 2006-ban és 2007-ben elfogadott kritériumok” fogalma — Reprezentatív időszak)

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/10

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. október 15-i ítélete (Obvodní soud pro Prahu 1 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané kontra Cseh Köztársaság – Ministerstvo zemědělství
   (C-561/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Közös agrárpolitika - Támogatási rendszerek - Támogatási rendszerek bevezetése az új tagállamokban - 1782/2003/EK rendelet - 143ba. cikk - 73/2009/EK rendelet - 126. cikk - Elkülönített cukortámogatás - E támogatás termeléstől való függetlenítése - „Az érintett tagállamok által 2006-ban és 2007-ben elfogadott kritériumok” fogalma - Reprezentatív időszak))
   (2014/C 462/16)
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Obvodní soud pro Prahu 1

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Cseh Köztársaság – Ministerstvo zemědělství Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Alperes: Cseh Köztársaság – Ministerstvo zemědělství

      Rendelkező rész

   A közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet 126. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az „érintett tagállamok által 2006-ban és 2007-ben elfogadott kritériumok” fogalma magában foglalja azt a gazdasági évet, amelyet a 2006. február 20-i 319/2006/EK tanácsi rendelettel, a 2006. december 19-i 2011/2006/EK tanácsi rendelettel és a 2006. december 19-i 2012/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet 143ba. cikkének (1) bekezdése alapján a tagállamoknak az elkülönített cukortámogatás nyújtása érdekében 2006. április 30-ig kellett reprezentatív időszakként kiválasztaniuk.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


title: C-232/17. sz. ügy: A Budai Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2017. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VE kontra WD

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/3

         A Budai Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2017. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VE kontra WD
   (C-232/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/03)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: VE

      Alperes: WD

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 93/13/EGK (1) irányelv huszadik preambulumbekezdésében hivatkozott összes feltétel megismerhetőségének biztosítására vonatkozó előírás és a 93/13/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkében hivatkozott világosság és érthetőség előírás értelmezése körében tisztességesnek minősülnek-e a vonatkozó szerződéses feltételek, amennyiben a kölcsönszerződés valamely lényeges elemének (szerződés tárgya azaz kölcsönösszeg, törlesztő részletek, ügyleti kamat) mértéke kizárólag a szerződéskötést követően, a másik, professzionális szerződő fél (akár a szerződés részének minősített) a fogyasztóra nézve jogilag kötelező erejű egyoldalú jognyilatkozata alapján válik (nem objektív szükségszerűség, hanem a másik, professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt általános szerződési feltétel ez irányú rendelkezése alapján) a fogyasztó számára megismerhetővé?

               2)

               A 93/13/EGK irányelv huszadik preambulumbekezdésében hivatkozott összes feltétel megismerhetőségének biztosítására vonatkozó előírás és a 93/13/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkében hivatkozott világosság és érthetőség előírás értelmezése körében tisztességesnek minősülnek-e a vonatkozó szerződéses feltételek, amennyiben a kölcsönszerződés csupán ’tájékoztató jelleggel’ fordulatot alkalmazva közöl valamely lényeges elemet (szerződés tárgya azaz kölcsönösszeg, törlesztő részletek, ügyleti kamat), nem tisztázva azt, hogy a tájékoztató jelleggel közölt szövegrész bír-e jogi kötőerővel, vagy sem, és arra jogok és kötelezettségek alapíthatóak, vagy sem?

               3)

               A 93/13/EGK irányelv huszadik preambulumbekezdésében hivatkozott összes feltétel megismerhetőségének biztosítására vonatkozó előírás és a 93/13/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkében hivatkozott világosság és érthetőség előírás értelmezése körében tisztességesnek minősülnek-e a vonatkozó szerződéses feltételek, amennyiben a kölcsönszerződés téves terminológiát alkalmazva határoz meg valamely lényeges elemet, így különösen devizaalapú kölcsönszerződés (ahol a kölcsönszerződésből eredő követelések valamely külföldi pénznemben kerülnek meghatározásra és nyilvántartásra [a továbbiakban: a követelés pénzneme] és ezen követelések a belföldi pénznemben teljesítendőek [a továbbiakban: a teljesítés pénzneme])

                           (1)

                           kölcsönösszegnek nevezi

                                       —

                                       a hitelkeret követelés pénznemében megadott összegét, vagy

                                       —

                                       a kölcsönösszeg követelés pénznemében meghatározott maximális felső határértékét, vagy

                                       —

                                       a fogyasztó teljesítés pénznemében meghatározott finanszírozási igényét, vagy

                                       —

                                       a teljesítés pénznemében meghatározott folyósítási limitet?

                           (2)

                           törlesztő részleteknek nevezi a törlesztő részletek követelés pénznemében és/vagy teljesítés pénznemében megadott várható felső határértékét?

               4)

               A 93/13/EGK irányelv huszadik preambulumbekezdésében hivatkozott összes feltétel megismerhetőségének biztosítására vonatkozó előírás és a 93/13/EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkében hivatkozott világosság és érthetőség előírás értelmezése körében tisztességesnek minősülnek-e a vonatkozó szerződéses feltételek, amennyiben valamely devizaalapú kölcsönszerződésben a szerződés tárgya, azaz a kölcsönösszeg és a törlesztő részletek (nem objektív szükségszerűség, hanem a másik, professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt általános szerződési feltétel ez irányú rendelkezése alapján)

                           (1)

                           a követelés pénznemében tételesen összegként (amely kizárólag 0 és 9 közé eső számjegyekből álló karaktersorozatot jelent), a teljesítés pénznemében legfeljebb egyértelműen kiszámítható módon kerülnek meghatározásra?

                           (2)

                           a teljesítés pénznemében tételes összegként, a követelés pénznemében legfeljebb egyértelműen kiszámítható módon kerülnek meghatározásra?

                           (3)

                           a követelés pénznemében és a teljesítés pénznemében is legfeljebb egyértelműen kiszámítható módon kerülnek meghatározásra?

                           (4)

                           a követelés pénznemében egyáltalán nem, a teljesítés pénznemében legfeljebb egyértelműen kiszámítható módon kerülnek meghatározásra?

                           (5)

                           a teljesítés pénznemében egyáltalán nem, a követelés pénznemében legfeljebb egyértelműen kiszámítható módon kerülnek meghatározásra?

                           4.1

                           A fenti 4.(5) pont körében, amennyiben nem szükséges bármilyen tételes összeget meghatározni a kölcsönszerződésbe foglaltan annak megkötésekor, az egyértelmű kiszámíthatóság biztosított-e a kölcsönösszeg tekintetében a kölcsönszerződés megkötésekor, amennyiben (nem objektív szükségszerűség, hanem a másik, professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt általános szerződési feltétel ez irányú rendelkezése alapján)

                                       (1)

                                       a kölcsönszerződés semelyik pénznemben sem tartalmazza a kölcsönösszeget tételesen,

                                       (2)

                                       a kölcsönszerződés a teljesítés pénznemében a fogyasztó finanszírozási igényét vagy a folyósítási limitet tartalmazza tételesen,

                                       (3)

                                       a kölcsönszerződés a teljesítés pénznemében egyértelműen kiszámítható módon nem tartalmazza a kölcsönösszeget, továbbá

                                       (4)

                                       a kölcsönösszeg követelés pénznemében történő egyértelmű kiszámíthatósága kapcsán a kölcsönszerződésben hivatkozott számtani elem nem egzakt, hanem csupán egy felső határérték: a teljesítés pénznemében tételesen megadott fogyasztói finanszírozási igény vagy folyósítási limit?

                           4.2

                                       4.2.1

                                       Amennyiben nem szükséges tételes összegeket kölcsönszerződésbe foglaltan biztosítani annak megkötésekor, akkor az egyértelmű kiszámíthatóság körében

                                                   (1)

                                                   jogilag elvárt a szerződés tárgyának, azaz a kölcsönösszegnek és – változó kamatozású termék esetén az első kamatperiódusban alkalmazandó – törlesztő részleteknek a mértékét egyértelműen és a kölcsönszerződés megkötésének időpontjában kiszámítható módon a kölcsönszerződésben meghatározni; vagy

                                                   (2)

                                                   az is elegendő, ha annak megkötésekor, a kölcsönszerződés olyan, objektív módon azonosítható paramétereket tartalmaz, amelyekből ezen adatok (a szerződés tárgya és a törlesztő részletek) kiszámíthatóak lesznek egy jövőbeni időpontban (azaz a kölcsönszerződésbe – annak megkötésekor – kizárólag a jövőbeni egyértelmű kiszámíthatóságot biztosító paraméterek kerülnek rögzítésre)?

                                       4.2.2

                                       Amennyiben az is elegendő, ha egy jövőbeni időpontban lesznek kiszámíthatóak a szerződés tárgya, azaz a kölcsönösszeg és – változó kamatozású termék esetén az első kamatperiódusban alkalmazandó – törlesztő részletek mértéke a követelés pénznemében, akkor ezen jövőbeni időpont (amely értelemszerűen a szerződéses követelések összegének követelés pénznemében való rögzülésnek időpontja is egyben) a kölcsönszerződés megkötésekor abban objektív módon meghatározott kell, hogy legyen, vagy a másik, professzionális szerződő fél kizárólagos diszkrecionális jogkörébe tartozhat ezen jövőbeni időpont meghatározása?

                           4.3

                           Időszakonként változó kamatozású termékeknél elégségesnek és így tisztességesnek is tekintendő, amennyiben a tételes összegek és/vagy az egyértelmű kiszámíthatóság a törlesztő részletek tekintetében a futamidő első kamatperiódusára a követelés pénznemében és/vagy a teljesítés pénznemében (a kölcsönszerződésbe foglaltan annak megkötésekor) biztosított vagy jogilag elvárt a futamidő összes kamatperiódusára a követelés pénznemében és/vagy a teljesítés pénznemében biztosítani az egyértelmű kiszámíthatóságot (a kölcsönszerződésbe foglaltan annak megkötésekor)?

                           4.4

                           Az egyértelmű kiszámíthatóságot kizárólag megfelelő képlet alkalmazásával lehet tisztességes módon biztosítani, avagy más módon is?

                                       4.4.1

                                       Amennyiben nem kizárólag megfelelő képlet alkalmazásával, akkor kellően egzakt szöveges leírással is lehet tisztességes módon biztosítani az egyértelmű kiszámíthatóságot?

                                       4.4.2

                                       Amennyiben nem kizárólag megfelelő képlet alkalmazásával, akkor akár szakkifejezésre történő utalással (pl. annuitás, lineáris törlesztés) is lehet tisztességes módon biztosítani az egyértelmű kiszámíthatóságot, további magyarázat nélkül?

      (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


title: C-474/14. sz. ügy: A Tribunale di Salerno (Olaszország) által 2014. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cristiano Pontillo elleni büntetőeljárás

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/17

         A Tribunale di Salerno (Olaszország) által 2014. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cristiano Pontillo elleni büntetőeljárás
   (C-474/14. sz. ügy)
   (2014/C 462/27)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Salerno

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Cristiano Pontillo

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és azt követő cikkeket, valamint az EUMSZ 56. és azt követő cikkeket, az Európai Unió Bírósága [C-72/10. és C-77/10. sz. egyesített ügyekben] 2012. február 16-án hozott ítéletének fényében is, hogy azokkal ellentétes az, hogy a korábban odaítélteknél rövidebb időtartamú koncessziókra vonatkozó pályázatot hirdetnek meg, amennyiben e felhívást azon meghatározott célból teszik közzé, hogy orvosolják a bizonyos számú gazdasági szereplő előző pályázatokból történő kizárásának jogellenességből eredő következményeket

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és azt követő cikkeket, valamint az EUMSZ 56. és azt követő cikkeket, az Európai Unió Bírósága fent említett ítéletének fényében is, hogy azokkal ellentétes az, hogy a koncessziók lejárta időbeli kiigazításának követelménye a korábban odaítélt koncessziós jogviszonyokhoz viszonyítottan korlátozottabban meghirdetett koncessziók megfelelő igazolásának minősül?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és azt követő cikkeket, valamint az EUMSZ 56. és azt követő cikkeket, az Európai Unió Bírósága fent említett ítéletének fényében is, hogy azokkal ellentétes a tevékenységnek a koncesszió végső határideje lejárta vagy a lejáratot, illetve a visszavonást előíró intézkedések okán történő megszűnése esetén az irányító és játékszervező hálózatot alkotó, tulajdonnak minősülő materiális és immateriális javak ingyenes átruházása kötelezettségének előírása?


title: T-143/06. sz. ügy:  2006. május 19-én  benyújtott kereset – MTZ Polyfilms kontra Tanács

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/34

         2006. május 19-én benyújtott kereset – MTZ Polyfilms kontra Tanács
   (T-143/06. sz. ügy)
   (2006/C 178/63)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: MTZ Polyfilms (Mumbai, India) (képviselő: (P. De Baere, jogász)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2006. február 27-i 366/2006. tanácsi rendeletet, amely végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatalára;

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes polietilén-tereftalát fóliát gyárt és exportál az Európai Közösségbe.
   Keresete alátámasztására előadja, hogy a vitatott rendelet sérti az alaprendelet (1) 2. cikkének (8) bekezdését és 2. cikkének (9) bekezdését. A felperes sérelmezi, hogy a Közösségbe irányuló exportárát a harmadik országokba irányuló exportjának árai alapján állapították meg, mivel a Közösségbe irányuló tényleges exportára állítólagosan megbízhatatlan a minimum importárak miatt.
   A felperes álláspontja szerint az exportárai nem megbízhatatlanok az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése értelmében. A felperes előadja továbbá, hogy az alkalmazott módszer összeegyeztethetetlen az alaprendelettel, amely meghatározza az exportár kiszámítására alkalmazható módszereket. A felperes előadja, hogy az alaprendelet 2. cikkének (8) és (9) bekezdése egyaránt alkalmazandóak a felülvizsgálatokra is, mint amilyen a vitatott eljárás, függetlenül attól, hogy volt-e kötelezettségvállalás.
   Másodszor, a felperes hivatkozik a GATT 1994 VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás (2) megsértésére. A felperes álláspontja szerint az exportára nem megbízhatatlan a fenti megállapodás 2.1 és 2.3 cikkei értelmében. A felperes előadja továbbá, hogy az alkalmazott módszer összeegyeztethetetlen a megállapodás 2.1, 2.3 és 11. cikkével. A felperes előadja végül, hogy a megállapodás 2.1 és 2.2 cikkeit a 11. cikk értelmében elvégzett felülvizsgálatra – amilyen a jelen ügyben a részleges közbenső felülvizsgálat volt – is alkalmazni kell.
   Végül a felperes a Közösségbe irányuló exportárának meghatározására alkalmazott módszer tekintetében hivatkozik a jogalap hiányára és a jogbiztonság elvének megsértésére, mivel lehetetlenné tették az exportáló gyártók számára, hogy a magatartásukat az árral kapcsolatos kötelezettségvállalás keretében ítéljék meg.

      (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL L 56, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.)

      (2)  Az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (WTO-GATT 1994) VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás – dömpingellenes megállapodás (HL L 336, 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 189. o.)


title: C-440/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Európai Unió Tanácsa ellen  2005. december 8-án  benyújtott kereset

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/10

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Európai Unió Tanácsa ellen 2005. december 8-án benyújtott kereset
   (C-440/05. sz. ügy)
   (2006/C 22/18)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: W. Bogensberger és R. Troosters, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. december 8-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Unió Tanácsa ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a hajók által okozott szennyezésre vonatkozó jogszabályok végrehajtásához szükséges büntetőjogi keret megerősítéséről szóló, 2005. július 12-i 2005/667/IB kerethatározat (1) jogellenes;

               —

               semmisítse meg e kerethatározatot;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Figyelemmel a C-176/03. sz. Bizottság kontra Tanács ügyben 2005. szeptember 13-án hozott ítéletben (EBHT-ban még nem tették közzé) a Bíróság által követett funkcionális megközelítésre, valamint arra, hogy a 2005/667/IB kerethatározat 1–10. cikkében meghatározott intézkedések a közös közlekedési politika hatékonyságának biztosításához szükséges büntetőjogi jellegű intézkedéseknek minősülnek, melyeket a 2005/35/EK irányelv (2) fejlesztett ki, a Bizottság úgy véli, hogy a kerethatározat oszthatatlansága miatt annak egésze sérti az EU-Szerződés 47. cikkét, ezért jogellenes.

      (1)  HL L 255., 2005.9.30., 164. o.

      (2)  A hajók által okozott szennyezésről és a jogsértésekre alkalmazandó szankciók bevezetéséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, HL L 255., 2005.9.30., 11. o.


title: F-89/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. június 19-i ítélete — Goetz kontra Régiók Bizottsága (Közszolgálat — Tisztviselők — Szerződésen kívüli felelősség — Kártérítési kereset — Elfogadhatóság — A fellépésre nyitva álló határidő kezdete — Az OLAF által folytatott vizsgálat — Közigazgatási vizsgálat — A fegyelmi tanács előtt folyamatban lévő fegyelmi eljárás — Az adminisztráció azon kötelezettsége, hogy gondosan járjon el — A fegyelmi eljárás időtartama — A fegyelmi intézkedést nem eredményező fegyelmi eljárás megindítása miatti felelősség)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/43

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. június 19-i ítélete — Goetz kontra Régiók Bizottsága
   (F-89/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Szerződésen kívüli felelősség - Kártérítési kereset - Elfogadhatóság - A fellépésre nyitva álló határidő kezdete - Az OLAF által folytatott vizsgálat - Közigazgatási vizsgálat - A fegyelmi tanács előtt folyamatban lévő fegyelmi eljárás - Az adminisztráció azon kötelezettsége, hogy gondosan járjon el - A fegyelmi eljárás időtartama - A fegyelmi intézkedést nem eredményező fegyelmi eljárás megindítása miatti felelősség)
   2013/C 252/73
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Charles Dieter Goetz (Linkebeek, Belgium) (képviselő: N. Lhoest és A.-A. Minet ügyvédek)

      Alperes: Régiók Bizottsága (képviselők: J. C. Cañoto Argüelles, meghatalmazotti minőségben, segítője: B. Cambier ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Régiók Bizottsága azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben elutasítja a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott, a felperest közigazgatási és fegyelmi eljárás során állítólag ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelmet.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               C. D. Goetz maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Unió Régiók Bizottsága részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 347., 2011.11.26., 45. o.


title: C-678/15. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. június 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mohammad Zadeh Khorassani kontra Kathrin Pflanz (Előzetes döntéshozatal — 2004/39/EK irányelv — A pénzügyi eszközök piacai — A 4. cikk (1) bekezdésének 2) pontja — A „befektetési szolgáltatások” fogalma — Az I. melléklet A. szakaszának 1. pontja — Egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos megbízás fogadása és továbbítása — A portfóliókezelési szerződés megkötése érdekében történő közvetítés esetleges bennfoglaltsága)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/9

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. június 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mohammad Zadeh Khorassani kontra Kathrin Pflanz
   (C-678/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2004/39/EK irányelv - A pénzügyi eszközök piacai - A 4. cikk (1) bekezdésének 2) pontja - A „befektetési szolgáltatások” fogalma - Az I. melléklet A. szakaszának 1. pontja - Egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos megbízás fogadása és továbbítása - A portfóliókezelési szerződés megkötése érdekében történő közvetítés esetleges bennfoglaltsága))
   (2017/C 277/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mohammad Zadeh Khorassani

      Alperes: Kathrin Pflanz

      Rendelkező rész

   A pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. melléklete A. szakaszának 1. pontjával összefüggésben értelmezett 4. cikke (1) bekezdésének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy az egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos megbízás fogadásából és továbbításából álló befektetési szolgáltatás nem foglalja magában a portfóliókezelési tevékenységre irányuló szerződés megkötése érdekében történő közvetítést.

      (1)  HL C 106., 2016.3.21.