201807130272004202018/C 268/333192018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180514272821C-319/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-108/16. sz., Naviera Armas, S.A. kontra Európai Bizottság ügyben 2018. március 15-én hozott ítélete ellen a Fred Olsen, S.A. által 2018. május 14-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2682018HU2710120180514HU0033271282A Törvényszék (kilencedik tanács) T-108/16. sz., Naviera Armas, S.A. kontra Európai Bizottság ügyben 2018. március 15-én hozott ítélete ellen a Fred Olsen, S.A. által 2018. május 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-319/18. P. sz. ügy)2018/C 268/33Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Fellebbező: Fred Olsen, S.A. (képviselők: J. M. Rodríguez Cárcamo és A. M. Rodríguez Conde ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban:

   Naviera Armas, S.A.
   Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A Fred Olsen, S.A. azt kéri, hogy a Bíróság:

            —

            teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-108/16. sz., Naviera Armas, S.A. kontra Európai Bizottság – támogatja a Fred Olsen, S.A. – ügyben 2018. március 15-én hozott ítéletét (EU:T:2018:145),

            —

            teljes egészében utasítsa el a Naviera Armas, S.A. által benyújtott, az SA.36628 (2015/NN) (korábbi 2013/CP – Spanyolország – Fred Olsen) számú állami támogatásról szóló, 2015. december 8-i (2015) 8655 final bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelmet, és

            —

            kötelezze a fellebbezési eljárásban ellenérdekű feleket a Fred Olsen, S.A. részéről a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére, valamint kötelezze a Naviera Armas, S.A.-t a Fred Olsen, S.A. részéről az elsőfokú eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   1. Első fellebbezési jogalap:

            1.

            A Fred Olsen az első jogalapja keretében arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat az intézkedésnek a Bizottság kontra Hansestadt Lübeck ítélet (C-524/14 P) (
                  1
               ) által megkövetelt értelemben vett szelektivitásával kapcsolatban sérti az indokolási kötelezettséget.

            2.

            Amennyiben a Törvényszék az említett ítéletből eredő kritériumoknak megfelelően elemezte volna az intézkedés szelektivitását, elemeznie kellett volna i. azon általános referenciakeretet, amelynek a részét képezik a Fred Olsen által a Puerto de las Nieves infrastruktúráinak használatáért fizetett díjak, azaz a Kanári-szigetek valamennyi kikötőjére alkalmazandó díjrendszert, ahogyan azt a nemzeti jog szabályozza, ii. azt, hogy a Fred Olsen helyzete és az említett infrastruktúrákat használó többi gazdasági szereplő helyzete – ideértve a Naviera Armast is – a vizsgált intézkedésre tekintettel összehasonlítható-e, vagy sem, és iii. az említett díjak fizetése során megvalósuló hátrányos megkülönböztetés esetleges fennállását.

            3.

            A Bizottság a megtámadott határozatban megállapította, hogy azon tény, hogy a Fred Olsen a Puerto de las Nieves egyetlen használója, önmagában nem jelent állami forrásokból nyújtott előnyt, mivel a Fred Olsen az összes kanári-szigeteki kikötőre alkalmazandó rendszerben a valamennyi gazdasági szereplőtől megkövetelt rendes díjmértéket fizeti. Ezért a Bizottság nem volt köteles megvizsgálni az intézkedés szelektivitását.

            4.

            Ellenben az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése értelmében vett nehézség fennállásának értékelése érdekében a Törvényszéknek el kellett volna végeznie az említett vizsgálatot, ami lehetővé tette volna számára annak megítélését, hogy a Fred Olsen által azért fizetett kikötőhasználati díjak, mivel a Puerto de las Nieves kikötői infrastruktúrájának egyetlen használója, e társaság számára jártak-e bizonyos előnnyel.

            5.

            Mivel az ítélet indokolása e tekintetben nyilvánvalóan hiányos, nem lehet megítélni e feltételezett előny fennállását, ennélfogva a Törvényszék ítéletét teljes egészében hatályon kívül kell helyezni.

      2. Második fellebbezési jogalap

            6.

            Második fellebbezési jogalapjával a Fred Olsen azt állítja, hogy a Bizottság határozata, amely nem alkalmazta a magánbefektető kritériumát, kellően meg volt indokolva.

            7.

            A Törvényszék a határozat indokolását elégtelennek ítélte, mivel álláspontja szerint a Bizottságnak a piacgazdasági magánbefektető kritériumát kellett volna alkalmaznia.

            8.

            A Törvényszék ítélete azonban – azon a tényen kívül, hogy a Fred Olsen a Puerto de las Nieves egyetlen használója – nem hivatkozik semmilyen valószínűsítő körülményre azzal kapcsolatban, hogy e helyzet bármilyen előnyt jelent a számára az infrastruktúrák használatáért fizetett díjakkal összefüggésben. A jelen ügyben a Fred Olsen által fizetett díjakról nem kötöttek megállapodást, illetve nem nyújtottak kedvezményt, és nem került sor a díjfizetés során más gazdasági szereplők, mint például a Naviera Armas hátrányos megkülönböztetésére sem.

            9.

            Ennélfogva a Freistaat Sachsen és Land Sachsen-Anhalt kontra Bizottság ítélet (T-443/08 és T-455/08), (
                  2
               ) a Ryanair kontra Bizottság ítélet (T-196/04) (
                  3
               ) és az Aéroports de Paris kontra Bizottság ítélet (T-128/98) (
                  4
               ) a jelen ügyben nem alkalmazható.

            10.

            Ezért a Törvényszék ítéletét teljes egészében hatályon kívül kell helyezni, és a Bizottság határozatát teljes egészében helyben kell hagyni.

      (
         1
      )	2016. december 21-i Bizottság kontra Hansestadt Lübeck ítélet, C-524/14 P, EU:C.2016:971.
   (
         2
      )	2011. március 24-i Freistaat Sachsen és Land Sachsen-Anhalt kontra Bizottság ítélet, T-443/08 és T-455/08, EU:T:2011:117.
   (
         3
      )	2008. december 17-i Ryanair kontra Bizottság ítélet, T-196/04, EU:T:2008:585.
   (
         4
      )	2000. december 12-i Aéroports de Paris kontra Bizottság ítélet, T-128/98, EU:T:2000:290.


201807130622003712018/C 268/465902016TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180608373822T-590/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. június 8-i végzése – Spychalski kontra Bizottság („Közszolgálat — Felvétel — Versenyvizsga-felhívás — Az EPSO/AD/177/10-ECO2013 nyílt versenyvizsga — A fő nyelv értékelése — A felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat — A hatáskör nyilvánvaló hiánya — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
 ---documentbreak--- C2682018HU3720120180608HU0046372382A Törvényszék 2018. június 8-i végzése – Spychalski kontra Bizottság
   (T-590/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Közszolgálat — Felvétel — Versenyvizsga-felhívás — Az EPSO/AD/177/10-ECO2013 nyílt versenyvizsga — A fő nyelv értékelése — A felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat — A hatáskör nyilvánvaló hiánya — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)”2018/C 268/46Az eljárás nyelve: lengyel
      Felek

      Felperes: Michał Spychalski (Varsó, Lengyelország) (képviselő: A. Żołyniak ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann és G. Gattinara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikk alapján, egyrészt az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) által szervezett EPSO/AD 177/10-ECO 2013 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága által hozott, a felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat megsemmisítése, másrész a kinevezésre jogosult hatóság arra történő kötelezése iránti kérelem, hogy a szóban forgó nyílt versenyvizsga alapján összeállított tartaléklistát egészítse ki a felperes nevével oly módon, hogy e kiegészítés érvényességi idejét hangolja össze a tartaléklista érvényességének idejével.

      A végzés rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja, részben mivel az minden jogi alapot nélkülöz, részben mivel a Törvényszék nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel annak elbírálására.

            2)

            A Törvényszék Michał Spychalskit kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 383., 2016.10.17. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-20/16. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


201807130252004472018/C 268/1172017CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL201806079911C-7/17. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. június 7-i ítélete – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Választottbírósági kikötések — A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hatodik keretprogram (2002 – 2006) keretében kötött Persona és Terregov megállapodás — Támogatható költségek — A kifizetett összegek visszafizetése — Viszontkereset)
 ---documentbreak--- C2682018HU910120180607HU00119191A Bíróság (hatodik tanács) 2018. június 7-i ítélete – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias kontra Európai Bizottság
   (C-7/17. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Választottbírósági kikötések — A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hatodik keretprogram (2002 – 2006) keretében kötött Persona és Terregov megállapodás — Támogatható költségek — A kifizetett összegek visszafizetése — Viszontkereset)”2018/C 268/11Az eljárás nyelve: görög
      Felek

      Fellebbező: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (képviselő: S. Paliou dikigoros)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és A. Kyratsou meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

            1.

            A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

            2.

            A Bíróság az ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 63., 2017.2.27.


201807130602004402018/C 268/553542018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180606454622T-354/18. sz. ügy: 2018. június 6-án benyújtott kereset – KID-Systeme kontra EUIPO – Sky (SKYFi)
 ---documentbreak--- C2682018HU4520120180606HU00554524622018. június 6-án benyújtott kereset – KID-Systeme kontra EUIPO – Sky (SKYFi)
   (T-354/18. sz. ügy)2018/C 268/55A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

      Felperes: KID-Systeme GmbH (Buxtehude, Németország) (képviselők: R. Kunze, G. Würtenberger és T. Wittmann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sky plc (Isleworth, Egyesült Királyság)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a Törvényszék előtti eljárás felperese

      A vitatott védjegy: SKYFi európai uniós szóvédjegy – 12 189 502. sz. európai uniós védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. március 15-én hozott határozata (R 106/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

            —

            Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének, valamint 46., 47., 67., 70., 71., 94. és 95. cikkének megsértése;

            —

            Az (EU) 2018/326 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 2. cikke (2) bekezdésének, 7. cikke (2) bekezdésének, 8. cikke (2) bekezdésének, 8. cikke (9) bekezdésének, valamint 27. és 71. cikkének megsértése.


201807130072003732018/C 268/12322017CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL2018060691022C-32/17. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. június 6-i ítélete – Apcoa Parking Holdings GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — A PARKWAY ábrás és szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — 207/2009/EK rendelet — A 7. cikk (1) bekezdésének c) pontja)
 ---documentbreak--- C2682018HU920120180606HU001292102A Bíróság (második tanács) 2018. június 6-i ítélete – Apcoa Parking Holdings GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   (C-32/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Európai uniós védjegy — A PARKWAY ábrás és szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — 207/2009/EK rendelet — A 7. cikk (1) bekezdésének c) pontja)”2018/C 268/12Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Fellebbező: Apcoa Parking Holdings GmbH (képviselő: A. Lohmann Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

      Rendelkező rész

            1)

            A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

            2)

            A Bíróság az Apcoa Parking Holdings GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 151., 2017.5.15.


201807130732004372018/C 268/563562018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180607464721T-356/18. sz. ügy: 2018. június 7-én benyújtott kereset – Volvo Trademark kontra EUIPO – Paalupaikka (V V-wheels)
 ---documentbreak--- C2682018HU4610120180607HU00564614722018. június 7-én benyújtott kereset – Volvo Trademark kontra EUIPO – Paalupaikka (V V-wheels)
   (T-356/18. sz. ügy)2018/C 268/56A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Svédország) (képviselők: T. Dolde ügyvéd és M. Hawkins Solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Finnország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: a „V V-WHEELS” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 14 439 053. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. március 2-án hozott határozata (R 1852/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve az EUIPO felszólalási tanácsa és a negyedik fellebbezési tanácsa előtt felmerült költségeket is.

      Jogalapok

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése;

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 72. cikke (1) bekezdésének megsértése;

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.


201807130402004032018/C 268/207142017CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20171220151512C-714/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-833/16. sz., Karp kontra Parlament ügyben 2017. október 23-án hozott végzése ellen Kevin Karp által 2017. december 20-án benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2682018HU1520120171220HU0020152151A Törvényszék (hatodik tanács) T-833/16. sz., Karp kontra Parlament ügyben 2017. október 23-án hozott végzése ellen Kevin Karp által 2017. december 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-714/17. P. sz. ügy)2018/C 268/20Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Kevin Karp (képviselők: N. Lambers avocat és R. Ben Ammar avocate)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament
   A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. június 19-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


201807130262003932018/C 268/343432018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180319282921C-343/18. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa kontra Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna
 ---documentbreak--- C2682018HU2810120180319HU0034281292A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. március 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa kontra Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna
   (C-343/18. sz. ügy)2018/C 268/34Az eljárás nyelve: olasz
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: SAIGI Società Cooperativa Agricola a r.l., MA.GE.MA. Società Agricola Cooperativa

      Alperesek: Regione Emilia-Romagna, A.U.S.L. Romagna

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            Úgy kell-e értelmezni az EK rendelet 27. cikkét, amennyiben az előírja, hogy a IV. melléklet A. szakasza és az V. melléklet A. szakasza szerinti tevékenységek esetében a tagállamok biztosítják az illeték beszedését, hogy fizetési kötelezettséget ír elő valamennyi mezőgazdasági vállalkozó részére abban az esetben is, ha „azok az állattenyésztési tevékenységhez kapcsolódóan kiegészítő jelleggel folytatnak vágóhíddal és húsfeldolgozó üzemmel összefüggő tevékenységet”?

            2)

            Kizárhatja-e egy tagállam az egészségügyi díjak megfizetése alól a vállalkozók egyes csoportjait, még ha olyan díjbeszedési rendszert ír is elő, amely összességében alkalmas a hatósági ellenőrzésekkel összefüggésben viselt költségek fedezetének biztosítására, vagy alkalmazhat-e a 8[8]2/2004/EK rendeletben (
                  1
               ) előírtaknál alacsonyabb díjakat?

      (
         1
      )	A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 165., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 200. o.)


201807130662003792018/C 268/573572018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180608474821T-357/18. sz. ügy: 2018. június 8-án benyújtott kereset – Luz Saúde contra EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
 ---documentbreak--- C2682018HU4710120180608HU00574714822018. június 8-án benyújtott kereset – Luz Saúde contra EUIPO – Clínica La Luz (HOSPITAL DA LUZ)
   (T-357/18. sz. ügy)2018/C 268/57A keresetlevél nyelve: portugál
      Felek

      Felperes: Luz Saúde SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: G. Gentil Anastácio, P. Guerra y Andrade ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Clínica La Luz, S.L. (Madrid, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: HOSPITAL DA LUZ európai uniós ábrás védjegy – 14 791 495. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. április 4-én hozott határozata (R 2084/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amely részben megtagadta a felperes jelen eljárás tárgyát képező védjegyének lajstromozását, változtassa meg a határozatot, és rendelje el a védjegyoltalom megadását;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek összességének viselésére.

      Jogalap

            —

            Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


201807130112003462018/C 268/217222017CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20171127151623C-722/17. sz. ügy: A Bezirksgericht Villach (Ausztria) által 2017. november 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Norbert Reitbauer és társai kontra Enrico Casamassima
 ---documentbreak--- C2682018HU1530120171127HU0021153162A Bezirksgericht Villach (Ausztria) által 2017. november 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Norbert Reitbauer és társai kontra Enrico Casamassima
   (C-722/17. sz. ügy)2018/C 268/21Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bezirksgericht Villach

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Norbert Reitbauer, Dolinschek GmbH, B.T.S. Trendfloor Raumausstattungs-GmbH, Elektrounternehmen K. Maschke GmbH, Klaus Egger, Architekt DI Klaus Egger Ziviltechniker GmbH

      Alperes: Enrico Casamassima

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1

            Első kérdés
            Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
                  1
               ) (1215/2012 rendelet) 24. cikkének 5. pontját, hogy az osztrák Exekutionsordnung (a végrehajtási eljárásokról szóló törvény) 232. § -ában a bírósági árverésből befolyó árbevétel felosztásával kapcsolatos vita esetére előírt, kifogás tárgyában indított kereset az említett rendelkezés hatálya alá tartozik,
            mégpedig akkor is, ha az egyik záloghitelező által a másik záloghitelező ellen indított kereset

                     a)

                     azon a kifogáson alapul, hogy a másik záloghitelező zálogjoggal biztosított kölcsönkövetelése már nem áll fenn az adós azzal szemben beszámítható kártérítési követelése miatt, és

                     b)

                     ezenfelül – a megtámadási keresethez hasonlóan – azon a kifogáson alapul, hogy az említett kölcsönkövetelés biztosítására alapított zálogjog érvénytelen az egyik hitelező előnyben részesítése miatt?

            2

            Második kérdés (az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén):
            Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1215/2012 rendelet) 24. cikkének 1. pontját, hogy az osztrák Exekutionsordnung (a végrehajtási eljárásokról szóló törvény) 232. § -ában a bírósági árverésből befolyó árbevétel felosztásával kapcsolatos vita esetére előírt, kifogás tárgyában indított kereset az említett rendelkezés hatálya alá tartozik,
            mégpedig akkor is, ha az egyik záloghitelező által a másik záloghitelező ellen indított kereset

                     a)

                     azon a kifogáson alapul, hogy a másik záloghitelező zálogjoggal biztosított kölcsönkövetelése már nem áll fenn az adós azzal szemben beszámítható kártérítési követelése miatt, és

                     b)

                     ezenfelül – a megtámadási keresethez hasonlóan – azon a kifogáson alapul, hogy az említett kölcsönkövetelés biztosítására alapított zálogjog érvénytelen az egyik hitelező előnyben részesítése miatt?

      (
         1
      )	HL 2012. L 351., 1. o.


201807130302003472018/C 268/353462018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180525293021C-346/18. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-45/13 RENV. sz. és T-587/15. sz., Rose Vision kontra Bizottság ügyben 2018. március 8-án hozott ítélete ellen a Rose Vision, S.L. által 2018. május 25-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2682018HU2910120180525HU0035291302A Törvényszék (hetedik tanács) T-45/13 RENV. sz. és T-587/15. sz., Rose Vision kontra Bizottság ügyben 2018. március 8-án hozott ítélete ellen a Rose Vision, S.L. által 2018. május 25-én benyújtott fellebbezés
   (C-346/18. sz. ügy)2018/C 268/35Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Fellebbező: Rose Vision, S.L. (képviselő(k): J.J. Marín López ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

            —

            A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (hetedik tanács) 2018. március 8-i Rose Vision kontra Bizottság ítéletét (T-45/13 RENV és C-587/15, ECLI:EU:T:2018:124).

            —

            A Bíróság ítéljen kártérítést a Rose Vision javára a jelen fellebbezés kilencedik és tizedik pontjában hivatkozott indokok értelmében.

      Jogalapok és fontosabb érvek

            1.

            Téves jogalkalmazás azáltal, hogy a Törvényszék 2017. október 10-i végzésével azon téves érvvel került újra megnyitásra a szóbeli szakasz a T-587/15. sz. ügyben, hogy azt a felperes kérte.

            2.

            Téves jogalkalmazás, mivel a megtámadott ítélet eltorzította a bizonyítékok annak megállapítása érdekében történő értékelését, hogy a Bizottság a W 2 riasztást a 2012. július 1-jei W 1 riasztással helyettesítette.

            3.

            Téves jogalkalmazás, mivel a megtámadott ítélet a T-45/13 RENV. sz. ügyben nem fogadta el a Rose Visionnak a SAR-ba történő felvétele semmisségének megállapítása iránti kérelmet, amely azon alapult, hogy a W 2 riasztás úgy került aktiválásra, hogy értesítették volna erről, hogy közölték volna vele e felvétel indokát, és nem biztosítottak számára alkalmat, hogy kifejtse vonatkozó állításait, és anélkül, hogy kifogásolhatta volna az említett felvételt.

            4.

            Téves jogalkalmazás, mivel a T-587/15. sz. ügyben a kereseti kérelem negyedik jogalapjában szereplő hivatkozások tekintetében, amelyeket a megtámadott ítélet egyáltalán nem vizsgált, hiányzik az indokolás.

            5.

            Téves jogalkalmazás, mivel a megtámadott ítélet, annak ellenére, hogy helyesen értékeli úgy, hogy a Bizottság nem teljesítette az FP7 általános feltételek II.5. pontjának (5) bekezdésében előírt két hónapos határidőt (a megtámadott ítélet 99. pontja), amely „két hónapos határidőt” jelentősen átlépett, és a határidő be nem tartása „kifogásolható” (a megtámadott ítélet 116. pontja), nem értékeli azt az állítást, hogy az 11-INFS-025 ellenőrzésről készült végleges jelentés és a 11-BA119-016 ellenőrzésről készült jelentés szerződéses vonatkozásban teljes egészében semmis, érvénytelen és hatástalan.

            6.

            Téves jogalkalmazás, mivel a megtámadott ítélet eltorzította az azon állításra vonatkozó bizonyítékokat, hogy a Bizottság elfogadta a Rose Vision kifizetéseit a sISI, a 4NEM és a SFERA projektekben.

            7.

            Téves jogalkalmazás, mivel a megtámadott ítéletben, miután elismerésre került, hogy a Bizottság megsértette az FP7 általános feltételek II.22. pontjának (1) bekezdésében előírt bizalmassági kötelezettséget azzal, hogy harmadik személyekkel közölt információkat a 11-INFS-025 ellenőrzésről (a megtámadott ítélet 158. pontja), a Törvényszék a 159. és 160. pontjában ok nélkül elutasítja a felperes azon kérelmét, hogy állapítsa meg, hogy a Bizottság megsértette a 11-INFS-025 ellenőrzés és a 11-BA119-016 ellenőrzés bizalmasságára vonatkozó kötelezettségét (a Rose Vision 2016. szeptember 12-i írásbeli észrevételeinek 215. pontja a T-45/13 RENV. sz. ügyben).

            8.

            Megtámadási ok, amelynek lényege az FP7 általános feltételek szerződéses előírásainak, valamint a szerződéses jogbiztonság elvének megsértése, amennyiben a 11-INFS-025 ellenőrzés és a 11-BA119-016 ellenőrzés elfogadta azon új követelményeknek a Rose Visionra történő alkalmazását, amelyek a 2011. évi pénzügyi útmutatásban szerepeltek, ily módon a 11-INFS-025 ellenőrzés alá tartozó időszak a 2009. november 1-je és 2010. október 31-e közötti időszak (a FutureNEM projekt tekintetében), illetve a 2010. január 1-je és 2010. december 31-e közötti időszak (a FIRST és a sISI projektek tekintetében) volt.

            9.

            Megtámadási ok, amelynek lényege a bizonyítékok értékelésének elferdítése, konkrétan a Rose Vision 2012. augusztus 30-i dokumentumával kapcsolatban, amelyet a megtámadott ítélet teljesen figyelmen kívül hagyott.

            10.

            Megtámadási ok, mivel a megtámadott ítélet tévesen utasítja el a kártérítés megítélését a szerződésen kívüli felelősség alapján.

            11.

            Megtámadási ok, amelynek lényege az indokolás hiánya a T-587/15. sz. ügyben benyújtott keresetlevél XII. címében foglalt állításokat illetően, amelynek 112-117. pontjában szerződésen kívüli felelősségen alapuló kártérítési kérelem szerepelt, amely pontok a megtámadott ítéletben egyáltalán nem kerültek vizsgálatra.


201807130762003802018/C 268/472752018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180424383921T-275/18. sz. ügy: 2018. április 24-én benyújtott kereset – Front Polisario kontra az Európai Unió Tanácsa
 ---documentbreak--- C2682018HU3810120180424HU00473813922018. április 24-én benyújtott kereset – Front Polisario kontra az Európai Unió Tanácsa
   (T-275/18. sz. ügy)2018/C 268/47Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) (képviselő: G. Devers ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            állapítsa meg, hogy a keresete elfogadható;

            —

            semmisítse meg a megtámadott határozatot;

            —

            a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti euromediterrán légiközlekedési megállapodásnak az Unió nevében történő megkötéséről szóló, 2018. január 22-i (EU) 2018/146 tanácsi határozattal (HL 2018. L 26., 4. o.) szemben indított keresetének alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel a megtámadott határozat elfogadására, mivel az Uniónak és a Marokkói Királyságnak nincs hatásköre arra, hogy Nyugat-Szaharára kiterjedő nemzetközi megállapodást fogadjon el e terület népe helyett, amelyet a Front Polisario képvisel.

            2.

            A második jogalapot a felperes arra alapítja, hogy nem teljesítették az adott ügy valamennyi releváns elemének vizsgálatára vonatkozó kötelezettséget, mivel a Tanács nem vette figyelembe, hogy a megtámadott határozatban elfogadott nemzetközi megállapodás egy átmeneti időszak során, 12 éven át alkalmazandó Nyugat –Szahara területén, ami sérti annak külön és önálló jogállását.

            3.

            A harmadik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy nem teljesítették az alapvető jogok tiszteletben tartására vonatkozó kérdés vizsgálatát érintő kötelezettséget, mivel a megtámadott határozat elfogadásakor a Tanács nem vetett fel kérdést az emberi jogoknak a megszállt sahrawi területen való tiszteletben tartását illetően.

            4.

            A negyedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a védelemhez való jogot, mivel a Tanács a Front Polisarióval, amely Nyugat-Szahara népének egyetlen képviselője, a megtámadott határozat elfogadását megelőzően nem folytatott semmilyen párbeszédet.

            5.

            Az ötödik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették az Unió nemzetközi szinten való fellépésére irányadó alapvető elveket és értékeket, mivel a megtámadott határozat útján megkötött nemzetközi megállapodás a Marokkói Királyság annexionista politikája és az alapvető jogoknak az e politika fenntartása érdekében szükséges szisztematikus megsértése keretében Nyugat-Szahara területére is alkalmazandó.

            6.

            A hatodik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették az önrendelkezés jogát, mivel a megtámadott határozat útján megkötött nemzetközi megállapodás Nyugat-Szaharára is alkalmazandó, ami sérti egyrészt e terület külön és önálló jogállását, és másrészt a sahrawi nép ahhoz való jogát, hogy a területének az integritását tiszteletben tartsák.

            7.

            A hetedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a szerződések relatív hatályának az elvét, mivel Nyugat-Szahara népe, amelyet a Front Polisario képvisel, nem járult hozzá a megtámadott határozat útján megkötött nemzetközi megállapodáshoz.

            8.

            A nyolcadik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették Nyugat-Szahara légterét, mivel a megtámadott határozat azáltal, hogy megerősítette az e határozat útján megkötött nemzetközi megállapodás átmeneti alkalmazásából származó jogellenes gyakorlatot, azzal a hatással járt, hogy a sahrawi légteret az említett megállapodás hatálya alá vonta.

            9.

            A kilencedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették a nemzetközi felelősségi jogot, mivel az Unió a megtámadott határozatban egyrészt megszegte azt a kötelezettségét, hogy tartózkodjon Nyugat-Szahara jogellenes megszállásának az elismerésétől, és másrészt segítséget és támogatást nyújtott e helyzet fenntartásához.

            10.

            A tizedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy megsértették az emberi jogokra vonatkozó nemzetközi jog és a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartásának a biztosítására vonatkozó kötelezettséget, mivel a nemzetközi kötelezettségeknek az Unió általi tiszteletben tartása Nyugat-Szahara viszonylatában legalábbis azt feltételezné, hogy a Tanács tartózkodjon a megtámadott határozat elfogadásától, mivel az lehetővé teszi egy olyan nemzetközi megállapodás hatályba lépését, amely alkalmazandó Nyugat-Szahara marokkói megszállás alatt álló területére.


201807130582003622018/C 268/583642018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180611484811T-364/18. sz. ügy: 2018. június 11-én benyújtott kereset – Arçelik kontra EUIPO (MicroGarden)
 ---documentbreak--- C2682018HU4810120180611HU00584814812018. június 11-én benyújtott kereset – Arçelik kontra EUIPO (MicroGarden)
   (T-364/18. sz. ügy)2018/C 268/58Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Arçelik AS (Isztambul, Törökország) (képviselő: A. Franke ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a MicroGarden európai uniós szóvédjegy bejelentése – 16 971 988. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. április 4-én hozott határozata (R 163/2018-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


201807130392004532018/C 268/363752018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180607303121C-375/18. sz. ügy: A Court of Appeal (Írország) által 2018. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hampshire County Council kontra C. E., N. E.
 ---documentbreak--- C2682018HU3010120180607HU0036301312A Court of Appeal (Írország) által 2018. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hampshire County Council kontra C. E., N. E.
   (C-375/18. sz. ügy)2018/C 268/36Az eljárás nyelve: angol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hampshire County Council

      Alperesek: C. E., N. E.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e az uniós joggal és különösen a 2201/2003/EK rendelettel, (
         1
      ) hogy valamely tagállam bírósága ideiglenes intézkedést (védintézkedést) elrendelő végzést hozzon közvetlenül egy másik tagállam hatóságának címezve, megakadályozva e hatóságot abban, hogy az megindítsa a gyermekek örökbefogadását az említett tagállam bíróságai előtt, amennyiben a közvetlenül e hatóságnak címzett intézkedést az teszi szükségessé, hogy védelemben részesítsék a 2003. évi rendelet III. fejezete szerinti végrehajtási eljárás feleinek jogait?
   (
         1
      )	A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.).


201807130612003652018/C 268/593732018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180619484922T-373/18. sz. ügy: 2018. június 19-én benyújtott kereset – ABB kontra EUIPO (FLEXLOADER)
 ---documentbreak--- C2682018HU4820120180619HU00594824922018. június 19-én benyújtott kereset – ABB kontra EUIPO (FLEXLOADER)
   (T-373/18. sz. ügy)2018/C 268/59Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: ABB AB (Västerås, Svédország) (képviselők: M. Hartmann és S. Fröhlich ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: FLEXLOADER európai uniós szóvédjegy – 17 099 474. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. március 29-én hozott határozata (R 93/2018-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze az eljárás, valamint a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok

            —

            A (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


201807130722004362018/C 268/483062018TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180516394021T-306/18. sz. ügy: 2018. május 16-án benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2682018HU3910120180516HU00483914022018. május 16-án benyújtott kereset – Magyarország kontra Bizottság
   (T-306/18. sz. ügy)2018/C 268/48Az eljárás nyelve: magyar
      Felek

      Felperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z., Koós G. és Tornyai G. meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg a „We are a welcoming Europe, let us help!” elnevezésű javasolt polgári kezdeményezésről szóló, 2018. február 14-i (EU) 2018/262 bizottsági határozatot; (
                  1
               )

            —

            a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

            1.

            A polgári kezdeményezésről szóló, 2011. február 16-i 211/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
                  2
               ) 4. cikke (2) bekezdése b), c) és d) pontjának, valamint (3) bekezdésének megsértésére alapított első jogalap
            A megtámadott határozattal nyilvántartásba vett európai polgári kezdeményezés első és második része nyilvánvalóan kívül esik a Bizottság azon hatáskörén, hogy a Szerződések végrehajtásához uniós jogi aktusra irányuló javaslatot nyújtson be. Ezért e kezdeményezés nyilvántartásba vétele a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjába és (3) bekezdésébe ütközik. A kezdeményezés első része emellett visszaélésszerű, így az a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontjával is ellentétes, míg a második része kapcsán felvethető, hogy az az Uniónak az EUSZ 2. cikkben foglalt értékeivel ellentétes eredményre vezethet, ezért ellentétes a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének d) pontjával is.

            2.

            Az EUMSZ 296. cikk és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének megsértésére alapított második jogalap
            A megtámadott határozat nem tesz eleget az indokolási kötelezettség által támasztott követelményeknek, ezért sérti az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolási kötelezettséget és az Alapjogi Charta 41. cikkében megfogalmazott, megfelelő ügyintézéshez való jogot. A megtámadott határozat lényegében teljes mértékben adós marad annak megindokolásával, hogy a Bizottság miért vélte úgy, hogy a kezdeményezés három része tekintetében fennáll megfelelő jogalap és uniós jogalkotási hatáskör, azaz teljesül a nyilvántartásba vételre vonatkozóan a 211/2011 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott feltétel.

      (
         1
      )	HL L 49., 2018.2.22., 64. o.

   (
         2
      )	HL L 65., 2011.3.11., 1. o.; helyesbítés: HL L 94., 2012.3.30., 49. o.


201807130352003532018/C 268/22622018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180130171711C-62/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-802/16. sz., Endoceutics kontra EUIPO – Merck ügyben 2017. november 17-én hozott ítélete ellen a Merck KGaA által 2018. január 30-án benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2682018HU1710120180130HU0022171171A Törvényszék (ötödik tanács) T-802/16. sz., Endoceutics kontra EUIPO – Merck ügyben 2017. november 17-én hozott ítélete ellen a Merck KGaA által 2018. január 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-62/18. P. sz. ügy)2018/C 268/22Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Merck KGaA (képviselők: M. Best, U. Pfleghar, S. Schäffner, Rechtsanwälte, M. Giannakoulis advocate)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Endoceutics, Inc.
   A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. május 31-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


201807130742004382018/C 268/604252017TC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180612494911T-425/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. június 12-i végzése – Capo d’Anzio kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2682018HU4910120180612HU0060491491A Törvényszék 2018. június 12-i végzése – Capo d’Anzio kontra Bizottság
   (T-425/17. sz. ügy) (
         1
      )2018/C 268/60Az eljárás nyelve: olaszA kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.
   (
         1
      )	HL C 277., 2017.8.21.


201807130122003822018/C 268/231282018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180216171822C-128/18. sz. ügy: A Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Németország) által 2018. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dumitru-Tudor Dorobantu elleni büntetőeljárás
 ---documentbreak--- C2682018HU1720120180216HU0023172182A Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Németország) által 2018. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dumitru-Tudor Dorobantu elleni büntetőeljárás
   (C-128/18. sz. ügy)2018/C 268/23Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

   Generalstaatsanwaltschaft Hamburg
   és
   Dumitru-Tudor Dorobantu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1.

            A kerethatározat (
                  1
               ) összefüggésében mely, az Alapjogi Charta 4. cikkéből eredő minimumkövetelményeket kell támasztani a fogvatartási körülményekkel szemben?

                     a.

                     Van-e mindenekelőtt uniós jogi szemszögből olyan „abszolút” alsó határ a zárka nagyságára vonatkozóan, amely alatt mindig fennáll az Alapjogi Charta 4. cikkének megsértése?

                              i.

                              A zárka területéből az egyénre eső rész meghatározása függ attól, hogy egyéni vagy közös elhelyezésről van-e szó?

                              ii.

                              A zárka nagyságának kiszámításakor le kell-e vonni a bútorzat (fekhely, szekrény stb.) által igényelt területet?

                              iii.

                              Milyen, az épülettel szembeni követelmények relevánsak az uniós joggal összhangban álló fogvatartási körülmények kérdésére nézve adott esetben? Milyen jelentősége van adott esetben a higiénés vagy egyéb helyiségekhez való, közvetlenül (vagy csak közvetve) a zárkából nyíló hozzáférésnek, valamint a hideg és meleg vízzel, fűtéssel, világítással stb. való ellátásnak?

                     b.

                     Milyen mértékben befolyásolják az értékelést a különböző „végrehajtási rezsimek”, mindenekelőtt az eltérő zárkanyitási idők és a büntetés-végrehajtási intézeten belüli mozgásszabadság eltérő fokozatai?

                     c.

                     Figyelembe vehetők-e – ahogyan az eljáró bírósági tanács a teljesíthetőségről szóló határozataiban tette – a kibocsátó tagállambeli jogi és szervezeti fejlesztések (ombudsmani rendszer bevezetése, büntetés-végrehajtási bíróságok létrehozása stb.) is?

            2.

            Mely mércék alapján kell a fogvatartási körülményeket az uniós alapjogok összefüggésében értékelni? Milyen mértékben befolyásolják ezek a mércék a „tényleges veszély” fogalmának értelmezését a Bíróság Aranyosi és Căldăraru egyesített ügyekre vonatkozó ítélkezési gyakorlata értelmében?

                     a.

                     A végrehajtó tagállam igazságügyi hatóságai jogosultak-e ennyiben a fogvatartási körülmények átfogó ellenőrzésére a kibocsátó tagállamban, vagy „sommás vizsgálatra” kell-e szorítkozniuk?

                     b.

                     Amennyiben a Bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés megválaszolása keretében arra az eredményre jut, hogy vannak „abszolút” uniós jogi előírások a fogvatartási körülményekre nézve: „Mérlegelést kizáró” lenne-e e minimumfeltételeknek az el nem érése abban az értelemben, hogy ily módon közvetlenül mindig fennállna az átadást tiltó „tényleges veszély”, vagy a végrehajtó tagállam mégis mérlegelésbe bocsátkozhat? Ennek során figyelembe lehet-e venni olyan szempontokat, mint például az Európai Unión belüli kölcsönös jogsegélynyújtás fenntartása, az európai büntető igazságszolgáltatás működőképessége, vagy a kölcsönös bizalom és a kölcsönös elismerés elve?

      (
         1
      )	Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


201807130092003812018/C 268/241372018CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL20180222181811C-137/18. sz. ügy: A Landgericht Dresden (Németország) által 2018. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – hapeg dresden gmbh kontra Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG
 ---documentbreak--- C2682018HU1810120180222HU0024181181A Landgericht Dresden (Németország) által 2018. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – hapeg dresden gmbh kontra Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG
   (C-137/18. sz. ügy)2018/C 268/24Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Dresden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: hapeg dresden gmbh

      Alperes: Bayrische Straße 6-8 GmbH & Co. KG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen a 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
         1
      ) (a továbbiakban: szolgáltatási irányelv) 15. cikke (3) bekezdésének b) és c) pontját, valamint 16. cikke (1) bekezdésének első, második mondatát és harmadik mondatának b) és c) pontját, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás – mint az alapeljárásban alkalmazandó –, amely szerint tilos az építészekkel és/vagy a mérnökökkel kötött szerződésekben olyan díjat megállapítani, amely nem éri el az építészek és a mérnökök díjáról szóló rendelet alapján kiszámítandó díjazás legalacsonyabb díjtételeit?
   (
         1
      )	A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 376., 36. o.).


title: T-621/17. sz. ügy: 2017. szeptember 14-én benyújtott kereset – Taminco és Arysta LifeScience kontra EFSA

text:
               6.11.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 374/46

         2017. szeptember 14-én benyújtott kereset – Taminco és Arysta LifeScience kontra EFSA
   (T-621/17. sz. ügy)
   (2017/C 374/69)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Taminco BVBA (Gent, Belgium), Arysta LifeScience Great Britain Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek)

      Alperes: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA)

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság által 2017. július 18-án hozott és a felperesekkel 2017. július 20-án közölt, a tiram hatóanyag jóváhagyásának meghosszabbítása iránti kérelemmel kapcsolatban benyújtott bizalmas kezelés iránti kérelmek elbírálására vonatkozó határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, a közzététel jogalapjának hiányára alapított jogalap

                           —

                           A felperesek azt állítják, hogy a közzététel hatáskörtúllépést valósítana meg, mivel nincs olyan jogalap, amelyre az alperes a közzététel igazolása érdekében hivatkozhatna, így nem hivatkozhat az 1107/2009 rendeletre, a 178/2002 rendeletre és a 844/2012 bizottsági végrehajtási rendeletre sem.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes túllépte hatáskörét a tiram javasolt osztályozásakor, mivel az Európai Vegyianyag-ügynökség az egyetlen, a hatóanyagok 1272/2008 rendelet szerinti osztályozásáért vagy ezen osztályozás megszüntetéséért felelős hatóság, és az alperes nem rendelkezik ilyen hatáskörrel.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a védelemhez való alapvető jogot, mivel nem biztosított teljes, megfelelő és hatékony lehetőséget arra, hogy a hatóanyag-osztályozás javasolt megszüntetésére észrevételeket tegyen.

               4.

               Negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az 1107/2009 rendelet 63. cikkét azáltal, hogy elrendelte a felperesek által visszatartani kívánt információ közzétételét, ami sérthette kereskedelmi érdekeit.


title: T-23/18. sz. ügy: 2018. január 19-én benyújtott kereset – Nova Brands kontra EUIPO – Natamil (Natamil)

text:
               12.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 94/31

         2018. január 19-én benyújtott kereset – Nova Brands kontra EUIPO – Natamil (Natamil)
   (T-23/18. sz. ügy)
   (2018/C 094/42)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Nova Brands SA (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: V. Wellens, ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Natamil GmbH (München, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: natamil szóvédjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 235 069. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. október 25-én hozott határozata (R 1910/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 75. cikkének, valamint az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettség megsértése.


201806080101931272018/C 221/284632017TC22120180625HU01HUINFO_JUDICIAL20180503232422T-463/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 3-i ítélete – Raise Conseil kontra EUIPO – Raizers (RAISE) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A RAISE európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség — A 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése] — A 207/2009 rendelet 52. cikkének (1) és (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikkének (1) és (2) bekezdése]”)
 ---documentbreak--- C2212018HU2320120180503HU0028232242A Törvényszék 2018. május 3-i ítélete – Raise Conseil kontra EUIPO – Raizers (RAISE)
   (T-463/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A RAISE európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség — A 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése] — A 207/2009 rendelet 52. cikkének (1) és (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 59. cikkének (1) és (2) bekezdése]”)”2018/C 221/28Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Raise Conseil (Párizs, Franciaország) (képviselők: F. Fajgenbaum és T. Lachacinski ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Raizers (Párizs) (képviselő: E. Fortunet ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Raizers és a Raise Conseil közötti törlési eljárással kapcsolatban 2017. május 24-én hozott határozata (R 1606/2016-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Raise Conseil-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 330., 2017.10.2.


201806080091931262018/C 221/196532016TC22120180625HU01HUINFO_JUDICIAL20180503171821T-653/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 3-i ítélete – Málta kontra Bizottság („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — A Bizottság birtokában lévő dokumentumok — Valamely tagállamtól származó dokumentumok — A közös halászati politika szabályainak betartását biztosító ellenőrző rendszer keretében váltott dokumentumok — Az 1224/2009/EK rendelet 113. cikke — Valamely nem kormányzati szervezet kérelme alapján történő nyilvános hozzáférés — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Indokolási kötelezettség — Lojális együttműködés — A jogalap megválasztása”)
 ---documentbreak--- C2212018HU1710120180503HU0019171182A Törvényszék 2018. május 3-i ítélete – Málta kontra Bizottság
   (T-653/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — A Bizottság birtokában lévő dokumentumok — Valamely tagállamtól származó dokumentumok — A közös halászati politika szabályainak betartását biztosító ellenőrző rendszer keretében váltott dokumentumok — Az 1224/2009/EK rendelet 113. cikke — Valamely nem kormányzati szervezet kérelme alapján történő nyilvános hozzáférés — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Indokolási kötelezettség — Lojális együttműködés — A jogalap megválasztása”)”2018/C 221/19Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Máltai Köztársaság (képviselő: A. Buhagiar meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott, a Bizottság Főtitkára által 2016. július 13-án hozott azon határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, amely határozat a Greenpeace-nek egy, Tunéziából egy máltai tonhaltenyésztő halgazdaságba irányuló, állítólag szabálytalan, élő kékúszójútonhal-szállítmánnyal kapcsolatos dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmével kapcsolatban határozott, mivel az a Greenpeace számára engedélyezi a máltai hatóságoktól származó dokumentumokhoz való hozzáférést.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság Főtitkára által 2016. július 13-án hozott, a Greenpeace-nek egy Tunéziából Máltára irányuló, állítólag szabálytalan, élő kékúszójútonhal-szállítmánnyal kapcsolatos dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmére vonatkozó határozatát annyiban, amennyiben az engedélyezi a Greenpeace számára a B. mellékletének 112–230. száma alatti dokumentumokhoz való hozzáférést.

            2)

            A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

            3)

            A felek maguk viselik saját költségeiket, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket is.

      (
         1
      )	HL C 428., 2016.11.21.


201806080461931632018/C 221/03752018CJC22120180625HU01HUINFO_JUDICIAL201802062322C-75/18. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
 ---documentbreak--- C2212018HU220120180206HU00032232A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (C-75/18. sz. ügy)2018/C 221/03Az eljárás nyelve: magyar
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vodafone Magyarország Mobil Távközlési Zrt.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49., 54., 107. és 108. cikkében írtakat, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami intézkedés, amelynek keretében a tagállami jogi szabályozás (távközlési különadó kötelezettséget megállapító különadó törvény) azzal a hatással jár, hogy az érdemi adóterhet a külföldi tulajdonban álló adóalanyok viselik, ez közvetetten diszkriminatív-e?

            2)

            Az EUMSZ 107. és 108. cikkével ellentétes-e az olyan tagállami szabályozás, amely progresszív adókulccsal kivetett adókötelezettséget ír elő árbevételhez igazodva, és közvetetten diszkriminatív-e, amikor olyan hatással jár, hogy az érdemi adóterhet a legmagasabb sávban döntően külföldi tulajdonban álló adóalanyok viselik, ez tiltott állami támogatásnak minősül-e?

            3)

            Úgy kell-e értelmezni a HÉA irányelv (
                  1
               ) 401. cikkét, azzal ellentétes-e az olyan tagállami szabályozás, amely a külföldi és belföldi adóalanyok között megkülönböztetést eredményez, és a különadó az árbevételhez igazított forgalmi típusú adónak minősül-e, azaz a HÉA irányelvvel összeegyeztethető forgalmi adónak minősül-e, vagy azzal nem összeegyeztethető?

      (
         1
      )	A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv; HL L 347., 1. o.


201806150411954962018/C 231/152272018CJC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180403121321C-227/18. sz. ügy: A Budai Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2018. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VE kontra WD
 ---documentbreak--- C2312018HU1210120180403HU0015121132A Budai Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2018. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VE kontra WD
   (C-227/18. sz. ügy)2018/C 231/15Az eljárás nyelve: magyar
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Budai Központi Kerületi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: VE

      Alperes: WD

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            Tisztességesnek, azaz világosnak és érthetőnek minősülhet-e a gazdasági következmények tekintetében a törvényben előírt, szükségképpen általános jelleggel megfogalmazott tájékoztatási kötelezettség alapján (a másik professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt és általános szerződési feltételként) megszerkesztett, az árfolyamkockázatot a fogyasztóra telepítő szerződéses feltétel, amely nem tartalmaz kifejezetten olyan figyelemfelhívást, miszerint a kölcsönszerződés alapján teljesítendő törlesztőrészlet összege meghaladhatja a másik professzionális szerződő fél által lefolytatott hitelképességi vizsgálat keretében bevizsgált fogyasztói jövedelem összegét, vagy annak jóval nagyobb hányadát érheti el – tekintettel arra is, hogy a vonatkozó nemzeti jogszabály írásbeli kockázatfeltárást írhat elő és nem a kockázat fennálltának puszta deklarálását és telepítését, továbbá az Európai Unió Bírósága előtt C-26/13. szám alatt folyamatban volt ügy indoklásának 74. pontja értelmében nem csupán a kockázat fogyasztó által felismerhetővé tétele elvárható a másik professzionális szerződő féltől, hanem az is, hogy a fogyasztó a tájékoztatás alapján képes legyen értékelni is a rá áthárított árfolyamkockázat rá nézve – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, és ennélfogva az általa felvett kölcsön teljes költségét?

            2)

            Tisztességesnek, azaz világosnak és érthetőnek minősülhet-e a gazdasági következmények tekintetében az a törvényben előírt, szükségképpen általános jelleggel megfogalmazott tájékoztatási kötelezettség alapján (a másik professzionális szerződő fél által alkalmazott, egyedileg meg nem tárgyalt és általános szerződési feltételként) megszerkesztett, az árfolyamkockázatot a fogyasztóra telepítő szerződéses feltétel, amely nem tartalmaz kifejezetten olyan figyelemfelhívást, miszerint az árfolyamváltozásnak nincs felső kölcsönszerződésbeli határa – arra is figyelemmel, hogy az Európai Unió Bírósága előtt C-26/13. szám alatt folyamatban volt ügy indoklásának 74. pontja értelmében nem csupán a kockázat fogyasztó által felismerhetővé tétele elvárható a másik professzionális szerződő féltől, hanem az is, hogy a fogyasztó a tájékoztatás alapján képes legyen értékelni is a rá áthárított árfolyamkockázat rá nézve – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, és ennélfogva az általa felvett kölcsön teljes költségét?

            3)

            Értelmezhető-e akként a 93/13 EGK (
                  1
               ) irányelv, különösen annak preambuluma utolsó bekezdése, melléklete 1. pont o.) pontja, 3. cikke (3) bekezdése, 6. cikkének (1) bekezdése, hogy nem uniókonform az olyan tagállami bírói gyakorlat, jogszabály-értelmezés, jogszabályi előírás – kiemelt figyelemmel a C-42/15 számú döntésben is írt azon követelményre, mely szerint hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókra van szükség a fogyasztók védelmében – mely alapján a nem alapos és kiterjedt, az adóst nem védő, nem prudens, így pl. az árfolyamkockázat törlesztőrészleteket, tőketartozást erőteljesen megemelő hatására ki nem terjedő hitelbírálat tagállami jogkövetkezménye (jogszabályba ütközés mint teljes érvénytelenségi ok vagy akár kártérítés vagy bármilyen jogcím szerint) hátrányosabb a fogyasztó számára, mint az eredeti állapot olyan helyreállítása (in integrum restitutio), melynél a fogyasztó adós megszabadul az árfolyamkockázattól, azaz az árfolyamváltozás törlesztőrészletet növelő hatásától és (esetleg) a részletekben történő kölcsöntőke-visszafizetés engedélyezett?

            4)

            A 93/13 EGK irányelv huszadik, preambulumbekezdésében hivatkozott összes feltétel megismerhetőségének biztosítására vonatkozó előírás és a 93/13 EGK irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében és 5. cikkében hivatkozott világosságra és érthetőségre vonatkozó előírás értelmezése körében tisztességesnek minősülnek-e a vonatkozó szerződéses feltételek, amennyiben a kölcsönszerződés csupán tájékoztató jelleggel közöl valamely lényeges elemet (pl. szerződés tárgya, azaz kölcsönösszeg, törlesztő részletek, ügyleti kamat), nem tisztázva azt, hogy a tájékoztató jelleggel közölt szövegrész jogilag kötelező-e vagy sem a szerződő felekre?

      (
         1
      )	A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.)


201806150881955092018/C 231/402442018TC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180420313222T-244/18. sz. ügy: 2018. április 20-án benyújtott kereset – Synergy Hellas kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2312018HU3120120180420HU00403123222018. április 20-án benyújtott kereset – Synergy Hellas kontra Bizottság
   (T-244/18. sz. ügy)2018/C 231/40Az eljárás nyelve: görög
      Felek

      Felperes: d.d.Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etairia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Athén, Görögország) (képviselő: K. Damis ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak;

            —

            semmisítse meg és nyilvánítsa semmisnek a 76282,08 euró kamatokkal növelt összegének a „d.d.Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etairia Parochis Ypiresion Pliroforikis” részéről való visszafizettetéséről szóló 2018. február 19-i C(2018) 1115 final bizottsági határozatot;

            —

            az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első, a 2342/2002/EK/Euratom bizottsági rendelet (
                  1
               ) 85. cikkének megsértésére alapított jogalap

                     —

                     E cikk rendelkezéseivel ellentétes, hogy a Bizottság nem adott helyt a fizetési határidő meghosszabbítására vonatkozó jogszerű kérelemnek, jóllehet a tőkeösszeg 73 %-át már megfizették, ideértve a kamatokat is, és letétbe helyezték a Bizottság által az eredetileg fizetendő összeg és kamatok tekintetében kért személyes biztosítékot;

                     —

                     a Bizottságnak a megtámadott intézkedés anyagi jogi jogszerűségére vonatkozó indokolása megalapozatlan;

                     —

                     a Bizottság nem teljesítette a megtámadott határozat indokolására vonatkozó kötelezettségét.

            2.

            A második, a mérlegelési hatáskör megsértésére és/vagy túllépésére alapított jogalap

                     —

                     A Bizottság túllépte mérlegelési hatáskörét, amikor a megtámadott határozatot a felperes által előterjesztett lényeges adatok figyelmen kívül hagyásával hozta meg, és olyan megoldásokat fogadott el, amelyek a felperes felszámolásához vezethetnek.

            3.

            A harmadik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap

                     —

                     A megtámadott határozat nem tekinthető a követett cél eléréséhez szükséges intézkedésnek, mivel a felperes továbbra is fizet, és e határozat aránytalan terhet ró a felperesre, magát a fennmaradását is veszélyeztetve.

      (
         1
      )	Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i, 2342/2002/EK bizottsági rendelet (HL 2002. L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 145. o.)


201808030832050912018/C 294/663512018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180605515222T-351/18. sz. ügy: 2018. június 5-én benyújtott kereset – Ukrselhosprom PCF és Versobank kontra EKB
 ---documentbreak--- C2942018HU5120120180605HU00665125222018. június 5-én benyújtott kereset – Ukrselhosprom PCF és Versobank kontra EKB
   (T-351/18. sz. ügy)2018/C 294/66Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperesek: Ukrselhosprom PCF LLC (Solone, Ukrajna) és Versobank AS (Tallinn, Észtország) (képviselők: O. Behrends, L. Feddern és M. Kirchner ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank (EKB)

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az Európai Központi Bank által a Versobank AS bank működési engedélye visszavonásáról 2018. március 26-án hozott ECB/SSM/2018–EE-1 WHD-2017-0012. sz. határozatot;

            —

            az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tizenegy jogalapra hivatkoznak.

            1.

            Az első jogalap azon alapul, hogy az EKB-nak nincs hatásköre arra, hogy határozatot hozzon a Versobank AS felszámolása tekintetében.

            2.

            A második jogalap azon alapul, hogy az EKB nem végezte el saját értékelését az alapul fekvő, pénzmosással és terrorizmus-finanszírozással összefüggő kérdésekben.

            3.

            A harmadik jogalap azon alapul, hogy az EKB nem vizsgálta meg és nem értékelte gondosan és pártatlanul az ügy összes vonatkozását, különös tekintettel a pénzmosással és terrorizmus-finanszírozással összefüggő kockázatokra és az előírásoknak való megfelelésre.

            4.

            A negyedik jogalap azon alapul, hogy az EKB jogsértő módon utasított el más lehetőségeket, különösen azt, hogy értékesítsék a Versobankot, vagy azt, hogy lehetővé tegye a Versobank számára, hogy maga indítson végelszámolást.

            5.

            Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az EKB megsértette az egyenlő bánásmód elvét.

            6.

            A hatodik jogalap azon alapul, hogy az EKB megsértette az arányosság elvét.

            7.

            A hetedik jogalap azon alapul, hogy az EKB megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét.

            8.

            A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy az EKB visszaélt a hatáskörével.

            9.

            A kilencedik jogalap azon alapul, hogy az EKB megsértette a meghallgatáshoz való jogot.

            10.

            A tizedik jogalap azon alapul, hogy az EKB megsértette a védelemhez való jogot.

            11.

            A tizenegyedik jogalap azon alapul, hogy az EKB nem megfelelően indokolt határozatot bocsátott ki.


201808030302049812018/C 294/177312017CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20171223131311C-731/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-522/17. sz., Nap Innova Hoteles kontra ESZT ügyben 2017. december 4-én hozott végzése ellen a Nap Innova Hoteles által 2017. december 23-án benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2942018HU1310120171223HU0017131131A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-522/17. sz., Nap Innova Hoteles kontra ESZT ügyben 2017. december 4-én hozott végzése ellen a Nap Innova Hoteles által 2017. december 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-731/17. P. sz. ügy)2018/C 294/17Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Fellebbező: Nap Innova Hoteles, S. L. (képviselő: L. Hernández Cabeza ügyvéd)

      A másik/többi fél az eljárásban: Egységes szanálási Testület
   A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. július 5-én hozott végzésével elutasította a fellebbezést és a Nap Innova Hoteles, S. L.-t kötelezte saját költségei viselésére.


201808030122050382018/C 294/504032018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180614373711C-403/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-274/15. sz., Alcogroup és Alcodis kontra Bizottság ügyben 2018. április 10-én hozott ítélete ellen az Alcogroup és az Alcodis által 2018. június 14-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2942018HU3710120180614HU0050371371A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-274/15. sz., Alcogroup és Alcodis kontra Bizottság ügyben 2018. április 10-én hozott ítélete ellen az Alcogroup és az Alcodis által 2018. június 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-403/18. P. sz. ügy)2018/C 294/50Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Fellebbezők: Alcogroup, Alcodis (képviselők: P. de Bandt, J. Dewispelaere és J. Probst avocats)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone, Ordre français des avocats du barreau de Bruxelles

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

            —

            helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-274/15. sz. ügyben 2018. április 10-én hozott ítéletét;

            —

            nyilvánítsa elfogadhatónak a két megtámadott határozattal szemben benyújtott keresetet;

            —

            utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé a megsemmisítés iránti kereset érdemi elbírálása érdekében;

            —

            a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás valamennyi költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

            —

            Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és megsértette az indokolási kötelezettséget;

            —

            Második jogalap: a Törvényszék megsértette a felperesek hatékony bírói jogvédelemhez való jogát.


201808030222050122018/C 294/022032016CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806282321C-203/16. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. június 28-i ítélete – Dirk Andres, a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva, kontra Európai Bizottság, Németországi Szövetségi Köztársaság (Fellebbezés – Állami támogatások – A veszteségek következő adóévekre történő átviteléről szóló német adójogszabályok [„szanálási rendelkezés”] – A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése – Személyében érintett személy – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Az „állami támogatás” fogalma – A szelektivitásra vonatkozó feltétel – A referenciakeret meghatározása – A tények jogi minősítése)
 ---documentbreak--- C2942018HU210120180628HU00022132A Bíróság (második tanács) 2018. június 28-i ítélete – Dirk Andres, a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva, kontra Európai Bizottság, Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-203/16. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Állami támogatások — A veszteségek következő adóévekre történő átviteléről szóló német adójogszabályok [„szanálási rendelkezés”] — A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése — Személyében érintett személy — Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése — Az „állami támogatás” fogalma — A szelektivitásra vonatkozó feltétel — A referenciakeret meghatározása — A tények jogi minősítése)”2018/C 294/02Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Fellebbező: Dirk Andres, a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva (képviselők: W. Niemann, S. Geringhoff és P. Dodos Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal, T. Maxian Rusche és K. Blanck-Putz meghatalmazottak), Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és R. Kanitz meghatalmazottak)

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Bíróság a csatlakozó fellebbezést elutasítja.

            2)

            A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2016. február 4-i Heitkamp BauHolding kontra Bizottság ítélete (T-287/11, EU:T:2016:60) rendelkező részének 2. és 3. pontját hatályon kívül helyezi.

            3)

            A Bíróság a Németország által nyújtott C 7/10 (korábbi CP 250/09 és NN 5/10) sz. állami támogatásról (KStG, szanálási rendelkezés) szóló, 2011. január 26-i 2011/527/EU bizottsági határozatot megsemmisíti.

            4)

            A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi saját költségein felül a Heitkamp BauHolding GmbH vagyonfelügyelőjeként eljáró Dirk Andres részéről mind az elsőfokú eljárással, mind a fellebbezési eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

            5)

            A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli a fellebbezési eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

      (
         1
      )	HL C 211., 2016.6.13.


201808030722050972018/C 294/673632018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180605525431T-363/18. sz. ügy: 2018. június 5-én benyújtott kereset – Nippon Chemi-Con Corporation kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2942018HU5210120180605HU00675215432018. június 5-én benyújtott kereset – Nippon Chemi-Con Corporation kontra Bizottság
   (T-363/18. sz. ügy)2018/C 294/67Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Nippon Chemi-Con Corporation (Tokió, Japán) (képviselők: H. Niemeyer, M. Röhrig, D. Schlichting és I. Stoicescu ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            teljes egészében vagy részben semmisítse meg az Európai Bizottságnak az EUMSZ 101. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke szerinti eljárásban (AT.40136 – „kondenzátorok” ügy) 2018. március 21-én hozott határozatát;

            —

            vagy semmisítse meg az Európai Bizottság 2018. március 21-i határozata 2. cikkének g) pontját;

            —

            vagy az EUMSZ 261. cikk és az 1/2003 rendelet 31. cikke szerinti korlátlan felülvizsgálati jogkörében eljárva csökkentse a felperesre az Európai Bizottság 2018. március 21-i határozata 2. cikkének g) pontjában kiszabott bírságot;

            —

            az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első, arra alapított jogalap, hogy megsértették a meghallgatáshoz való jogot és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét
            A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a meghallgatáshoz való jogát azzal, hogy egyik olyan ügyirathoz sem biztosított hozzáférést, amelyekre a megtámadott határozatban hivatkozott, nem szolgáltatta az összes lehetséges mentő bizonyítékot, nem adott ki kiegészítő kifogásközlést az eredeti kifogásközlés hiányosságainak orvoslására, és ehelyett tényeket tartalmazó levelet küldött, valamint nem biztosított megfelelő hozzáférést a többi féllel való találkozók jegyzőkönyveiről.

            2.

            A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az EGT-t érintő jogsértéssel kapcsolatban nem szolgáltatott az állítólagos jogsértés teljes időtartama vonatkozásában pontos és egybehangzó bizonyítékokat.
            A Bizottság továbbá nem szolgáltatott az EGT-t érintő jogsértéssel kapcsolatban az állítólagos jogsértés teljes időtartama vonatkozásában pontos és egybehangzó bizonyítékokat, különösen az EGK-találkozókat (1998–2003) és a három- és többoldalú találkozókat illetően, valamint azoknak 2009 és 2012 között az EGT-re gyakorolt hatásával kapcsolatban.

            3.

            A harmadik, arra alapított jogalap, hogy egységes és folyamatos jogsértéssel kapcsolatban nem állt fenn elegendő bizonyíték
            A felperes szerint a Bizottság nem bizonyította olyan egységes és folyamatos jogsértés fennállását, amelyre egy tizennégy éves időszak tekintetében és az EGT-t érintően az összes alumínium elektrolitkondenzátorral és az összes tantál elektrolitkondenzátorral összefüggésben állítólagosan tartott bármilyen jellegű találkozón sor került, mivel a Bizottság nem határozott meg az előírt szabályoknak megfelelő, egységes versenyellenes gazdasági célt követő átfogó tervet, és azt sem bizonyította, hogy a különböző találkozók között egymást kiegészítő kapcsolat állt fenn.

            4.

            A negyedik, arra alapított jogalap, hogy nem állt fenn cél általi jogsértés
            A Bizottság állítólag azt is elmulasztotta bizonyítani, hogy a versenyellenes magatartás cél általi jogsértésnek minősült, mivel a találkozók és kapcsolatfelvételek során a jövőbeli árakról és az információszolgáltatásról való feltételezett megbeszélések az EGT-n belüli eladásokra való hatásukat illetően szórványosak és hatályukat tekintve nagyon korlátozottak voltak.

            5.

            Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság állítólag nem rendelkezett hatáskörrel
            A Bizottság továbbá tévesen állapította meg hatáskörét az állítólagos jogsértést illetően, mivel nem szolgáltatott elegendő bizonyítékot az állítólagos jogsértés az EGT közötti kapcsolatról. A Bizottság nem vette figyelembe az azzal kapcsolatos bizonyítékot, hogy valójában egyik két-és háromoldalú kapcsolatnak sem volt hatása az EGT-n belüli eladásokra, mivel a kapcsolatok a nem európai fogyasztókra helyezték a hangsúlyt. A Bizottság nem bizonyította az azzal kapcsolatos állításait, hogy a japán kondenzátor-gyártók azzal a céllal vettek részt a találkozókon, hogy csökkentsék az EGT-n belüli versenyt.

            6.

            A hatodik, arra alapított jogalap, hogy megsértették az 1/2003 rendelet (
                  1
               ) 23. cikkének (2) és (3) bekezdését, a Bizottság bírságkiszabási iránymutatásait, (
                  2
               ) valamint a bírságok meghatározásával kapcsolatos alapelveket, nevezetesen az egyenlő bánásmód és az arányosság elvét.
            Végül a felperes azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) és (3) bekezdését, a Bizottság bírságkiszabási iránymutatásait, valamint a bírságok meghatározásával kapcsolatos alapelveket, nevezetesen az egyenlő bánásmód és az arányosság elvét azzal, hogy aránytalan eladási értéket vett tekintetbe, és nem vette figyelembe, hogy az állítólagos jogsértés korlátozottan kapcsolódik az EGT-hez.

      (
         1
      )	A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).
   (
         2
      )	Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.).


title: C-405/18. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2018. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AURES Holding a.s. kontra Odvolací finanční ředitelství

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/18

      A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2018. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AURES Holding a.s. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-405/18. sz. ügy)
      (2018/C 301/25)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AURES Holding a.s.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságának [EUMSZ] 49. cikk (1) értelmében vett fogalmát, hogy az magában foglalja valamely társaság ügyvezetése helyének egyik tagállamból egy másik tagállamba történő puszta áthelyezését?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén ellentétes-e a[z] [EUMSZ] 49., a[z] [EUMSZ] 52. és a[z] [EUMSZ] 54. cikkel az olyan nemzeti szabályozás, amely egy másik tagállamban illetőséggel rendelkező jogalany számára az üzletviteli helyének vagy ügyvezetése helyének a Cseh Köztársaságba történő áthelyezése esetén nem teszi lehetővé, hogy az említett másik tagállamban keletkezett veszteségét a Cseh Köztársaságban számolja el?

         (1)  HL 2012. C 326., 47. o.


title: T-29/18. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2018. július 4-i végzése – Planet kontra Bizottság („A dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A »Technical Assistance to Ecowas for the implementation of the 10th EDF Transport Facilitation Project II (TFP II)« szerződésre vonatkozó dokumentumok – A hozzáférés hallgatólagos megtagadása – A kereset benyújtását követően hozott kifejezett határozat – A megtámadott aktus visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/37

      A Törvényszék elnökének 2018. július 4-i végzése – Planet kontra Bizottság
      (T-29/18. sz. ügy) (1)

      ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A »Technical Assistance to Ecowas for the implementation of the 10th EDF Transport Facilitation Project II (TFP II)« szerződésre vonatkozó dokumentumok - A hozzáférés hallgatólagos megtagadása - A kereset benyújtását követően hozott kifejezett határozat - A megtámadott aktus visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”))
      (2018/C 301/49)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Planet AE Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Athén, Görögország) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Ehrbar és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, és a Bizottság azon hallgatólagos határozatának megsemmisítésére irányuló kérelem, amellyel elutasította a felperes 2017. november 6-i megerősítő kérelmét, amely a „Technical Assistance to Ecowas for the implementation of the 10th EDF Transport Facilitation Project II (TFP II)” szerződésre vonatkozó bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférésre irányult.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-325/17. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. június 26-i végzése – Windrush Aka LLP kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Jerry Dammers (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – The Specials szóvédjegy – Tényleges használat – A védjegyjogosult hozzájáruló nyilatkozata)

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/11

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. június 26-i végzése – Windrush Aka LLP kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Jerry Dammers
      (C-325/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - The Specials szóvédjegy - Tényleges használat - A védjegyjogosult hozzájáruló nyilatkozata))
      (2018/C 301/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Windrush Aka LLP (képviselők: S. Malynicz QC, S. Britton és S. Tregear solicitorok megbízásából)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Botis és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak), Jerry Dammers (képviselők: B. Brandreth barrister, C. Fehler solicitor megbízásából)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést – mint nyilvánvalóan megalapozatlant – elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Windrush Aka LLP-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: T-446/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Taihan Electric Wire kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – Az elektromos kábelek európai piaca – Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat – Egységes és folyamatos jogsértés – Leküzdhetetlen akadályok – Az EUMSZ 101. cikk alkalmazhatatlansága – A részvétel időtartama – Egyenlő bánásmód – A bírság összegének kiszámítása – Az eladások értéke – A jogsértés súlya – Enyhítő körülmények – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/36

      A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Taihan Electric Wire kontra Bizottság
      (T-446/14. sz. ügy) (1)

      ((„Verseny - Kartellek - Az elektromos kábelek európai piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat - Egységes és folyamatos jogsértés - Leküzdhetetlen akadályok - Az EUMSZ 101. cikk alkalmazhatatlansága - A részvétel időtartama - Egyenlő bánásmód - A bírság összegének kiszámítása - Az eladások értéke - A jogsértés súlya - Enyhítő körülmények - Korlátlan felülvizsgálati jogkör”))
      (2018/C 328/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Taihan Electric Wire Co. Ltd (Anyang-si, Dél-Korea) (képviselők: R. Antonini és E. Monard ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Biolan, C. Giolito és H. van Vliet meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az [EUMSZ] 101. cikk és az [EGT]-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2-án hozott C(2014) 2139 final bizottsági határozatnak a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránt, másrészt pedig a vele szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Taihan Electric Wire Co. Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 282., 2014.8.25.


title: C-164/17. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. július 25-i ítélete (Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Edel Grace, Peter Sweetman kontra An Bord Pleanala (Előzetes döntéshozatal – Környezet – 92/43/EK irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – A 6. cikk (3) és (4) bekezdése – Valamely terv vagy projekt védett természeti területre gyakorolt hatásainak vizsgálata – A természeti terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó, illetve nem nélkülözhetetlen terv vagy projekt – Szélerőműpark-projekt – 2009/149/EK irányelv – A vadon élő madarak védelme – 4. cikk – Különleges védelmi terület (KVT) – I. melléklet – Kékes rétihéja (Circus cyaneus) – Megfelelő élőhely, amely idővel ingadozik – A szükséges földterületek nagyságának átmeneti vagy végleges csökkenése – A projekt részét képező, annak biztosítását szolgáló intézkedések, hogy a projekt időtartama alatt az adott faj számára a természetes élőhely biztosítására ténylegesen alkalmas terület ne csökkenjen, sőt akár növekedjen is)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/16

      A Bíróság (második tanács) 2018. július 25-i ítélete (Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Edel Grace, Peter Sweetman kontra An Bord Pleanala
      (C-164/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Környezet - 92/43/EK irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - A 6. cikk (3) és (4) bekezdése - Valamely terv vagy projekt védett természeti területre gyakorolt hatásainak vizsgálata - A természeti terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó, illetve nem nélkülözhetetlen terv vagy projekt - Szélerőműpark-projekt - 2009/149/EK irányelv - A vadon élő madarak védelme - 4. cikk - Különleges védelmi terület (KVT) - I. melléklet - Kékes rétihéja (Circus cyaneus) - Megfelelő élőhely, amely idővel ingadozik - A szükséges földterületek nagyságának átmeneti vagy végleges csökkenése - A projekt részét képező, annak biztosítását szolgáló intézkedések, hogy a projekt időtartama alatt az adott faj számára a természetes élőhely biztosítására ténylegesen alkalmas terület ne csökkenjen, sőt akár növekedjen is))
      (2018/C 328/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Edel Grace, Peter Sweetman

         Alperes: An Bord Pleanala

         Rendelkező rész

      A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy ha egy projektet a fajok védelme és megőrzése érdekében kijelölt olyan természeti területen kívánnak megvalósítani, amelynek valamely védett faj szükségleteinek kielégítésére alkalmas területe az idő során fluktuálódik, és egy ilyen projekt azzal a hatással jár, hogy e természeti terület bizonyos részei átmenetileg vagy véglegesen már nem lesznek alkalmasak arra, hogy a szóban forgó faj számára megfelelő élőhelyet biztosítsanak, az a körülmény, hogy e projekt olyan intézkedéseket foglal magában, amelyek – az említett projekt megfelelő hatásvizsgálatának lefolytatása után és az említett projekt időtartama alatt – annak biztosítására szolgálnak, hogy az említett természeti területnek a megfelelő élőhely biztosítására ténylegesen alkalmas része ne csökkenjen, sőt akár még növekedjen is, nem vehető figyelembe az e cikk (3) bekezdése alapján lefolytatandó és az arról való megbizonyosodásra irányuló vizsgálat során, hogy a szóban forgó projekt nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, azonban adott esetben ugyanezen cikk (4) bekezdésének hatálya alá tartozik.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6.


title: C-128/16. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. július 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság, Lico Leasing SA, Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA (Fellebbezés – Állami támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – A hajók vételére irányuló bizonyos pénzügyi lízingmegállapodásokra alkalmazandó adórendszer (spanyol adólízingrendszer) – A támogatás kedvezményezettjeinek meghatározása – A szelektivitásra vonatkozó feltétel – A verseny torzulása és a tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Indokolási kötelezettség)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/3

      A Bíróság (második tanács) 2018. július 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság, Lico Leasing SA, Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA
      (C-128/16. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Állami támogatások - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - A hajók vételére irányuló bizonyos pénzügyi lízingmegállapodásokra alkalmazandó adórendszer (spanyol adólízingrendszer) - A támogatás kedvezményezettjeinek meghatározása - A szelektivitásra vonatkozó feltétel - A verseny torzulása és a tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - Indokolási kötelezettség))
      (2018/C 328/03)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, É. Gippini Fournier és P. Němečková meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Spanyol Királyság (képviselő: A. Sampol Pucurull meghatalmazott), Lico Leasing SA, Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión SA (képviselők: M. Merola avvocato, M. Sánchez abogado)

         Az alperest támogató beavatkozók: Bankia SA, Asociación Española de Banca, Unicaja Banco SA, Liberbank SA, Banco de Sabadell SA, Banco Gallego SA, Catalunya Banc SA, Caixabank SA, Banco de Santander SA, Santander Investment SA, Naviera Séneca AIE, Industria de Diseño Textil SA, Naviera Nebulosa de Omega AIE, Banco Mare Nostrum SA, Abanca Corporación Bancaria SA, Ibercaja Banco SA, Banco Grupo Cajatres SAU, Naviera Bósforo AIE, Joyería Tous SA, Corporación Alimentaria Guissona SA, Naviera Muriola AIE, Poal Investments XXI SL, Poal Investments XXII SL, Naviera Cabo Vilaboa C-1658 AIE, Naviera Cabo Domaio C-1659 AIE, Caamaño Sistemas Metálicos SL, Blumaq SA, Grupo Ibérica de Congelados SA, RNB SL, Inversiones Antaviana SL, Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU, Banco de Albacete SA, Bodegas Muga SL (képviselők: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero és A. Lamadrid de Pablo abogados), Aluminios Cortizo SAU (képviselők: A. Beiras Cal abogado)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2015. december 17-i Spanyolország és társai kontra Bizottság ítéletét (T-515/13 és T-719/13, EU:T:2015:1004) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  3)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

                  4)

                  A Bankia SA, az Asociación Española de Banca, az Unicaja Banco SA, a Liberbank SA, a Banco de Sabadell SA, a Banco Gallego SA, a Catalunya Banc SA, a Caixabank SA, a Banco de Santander SA, a Santander Investment SA, a Naviera Séneca AIE, az Industria de Diseño Textil SA, a Naviera Nebulosa de Omega AIE, a Banco Mare Nostrum SA, az Abanca Corporación Bancaria SA, az Ibercaja Banco SA, a Banco Grupo Cajatres SAU, a Naviera Bósforo AIE, a Joyería Tous SA, a Corporación Alimentaria Guissona SA, a Naviera Muriola AIE, a Poal Investments XXI SL, a Poal Investments XXII SL, a Naviera Cabo Vilaboa C-1658 AIE, a Naviera Cabo Domaio C-1659 AIE, a Caamaño Sistemas Metálicos SL, a Blumaq SA, a Grupo Ibérica de Congelados SA, az RNB SL, az Inversiones Antaviana SL, a Banco de Caja España de Inversiones, a Salamanca y Soria SAU, a Banco de Albacete SA, a Bodegas Muga SL és az Aluminios Cortizo SAU maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 156., 2016.5.2.