title: C-118/09. sz. ügy: Az Oberste Berufungs- und Disciplinarkomission (Ausztria) által 2009. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mag. lic. Robert Koller kontra R

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/28

         Az Oberste Berufungs- und Disciplinarkomission (Ausztria) által 2009. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mag. lic. Robert Koller kontra R
   (C-118/09. sz. ügy)
   2009/C 141/48
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberste Berufungs- und Disciplinarkomission

      Az alapeljárás felei

      Kérelmező: Mag. lic. Robert Koller

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Alkalmazható–e a 89/48/EGK irányelv (1) egy osztrák állampolgár esetében, ha ez az osztrák állampolgár

                           a)

                           Ausztriában eredményesen befejezte felsőfokú jogtudományi tanulmányait, és megszerezte a „Magister der Rechtswissenschaften” egyetemi fokozatot,

                           b)

                           majd a Spanyol Királyság Oktatás– és Tudományügyi Minisztériuma által kiadott, elismerést tanúsító bizonyítvány birtokában — a kiegészítő vizsgák valamely spanyol egyetemen történt letételét követően, amelyek esetében azonban a képzésre fordított idő nem érte el a három évet — jogosulttá vált az osztrák címmel egyenértékű spanyol „Licenciado en Derecho” cím viselésére, és

                           c)

                           a madridi ügyvédi kamarához történt bejelentést követően megszerezte az „abogado” foglalkozási megjelölés használatára való jogosultságot, és Spanyolországban ténylegesen ügyvédi tevékenységet folytatott, mégpedig a kérelem benyújtását megelőzően három hétig, az elsőfokú határozat meghozatalának időpontjáig pedig legfeljebb öt hónapig.

               2)

               Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó:
               Összeegyeztethető–e a 89/94/EGK irányelvvel az EuRAG 24. §-ának olyan értelmezése, amely szerint az osztrák jogtudományi tanulmányok lezárását, valamint a kiegészítő vizsgák valamely spanyol egyetemen történt letételét követően a három évnél rövidebb időtartam alatt megszerzett, a spanyol „Licenciado en Derecho” cím viselésére való jogosultság akkor sem elegendő Ausztriában az EuRAG 24. §-ának (1) bekezdése szerinti alkalmassági vizsgára bocsátáshoz szükséges, a nemzeti jog (a RAO 2. §–ának (2) bekezdése) által megkövetelt gyakorlathoz, ha a kérelmező Spanyolországban a gyakorlat hasonló megkövetelése nélkül „abogado”–ként működhet, és ott e foglalkozást a kérelem benyújtását megelőzően három hétig, az elsőfokú határozat meghozatalának időpontjáig pedig legfeljebb öt hónapig gyakorolta?

      (1)  HL L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.


title: T-202/05. sz. ügy: Caroline Ogou által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 18-án benyújtott kereset

text:
               6.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/33

         Caroline Ogou által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 18-án benyújtott kereset
   (T-202/05. sz. ügy)
   (2005/C 193/56)
   Az eljárás nyelve: francia
   Caroline Ogou (lakóhelye: Abidjan [Elefántcsontpart], képviseli: Marc-Albert Lucas ügyvéd) 2005. május 18-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a COM/PB/04. sz. versenyvizsga 2004. április 6-i kiírását, és az elektronikus jelentkezési eljárásra vonatkozó útmutatót, amelyre a kiírás utal, vagy legalábbis a kiírás IX. pontját;

               —

               állapítsa meg, hogy jelentkezésének megakadályozása – amely abból adódott, hogy a versenyvizsga-kiírásban előírt eljárást követve 2004. május 12-én nem tudott hozzáférni az elektronikus jelentkezési laphoz – jogellenes volt;

               —

               semmisítse meg a „Belső Versenyvizsga Task Force”-nak – vele elektronikus levélben 2004. május 12-én közölt – határozatát, amellyel az elutasítja az általa ugyanazon a napon más módon eljuttatott jelentkezését;

               —

               semmisítse meg a versenyvizsga-eljárás ezt követő aktusait, különösen:

                           —

                           a személyzeti szabályzat 28. cikke a), b) és c) pontjában foglalt feltételeket teljesítő jelölteknek a kinevezésre jogosult hatóság által felállított listáját, amelyet a jelentkezési iratokkal együtt megküldtek a versenyvizsga-bizottságnak;

                           —

                           által a versenyvizsga-kiírásban előírt feltételeknek megfelelő jelölteknek a versenyvizsga-bizottság által megállapított listáját;

                           —

                           a versenyvizsga-bizottság által munkája befejeztével megállapított alkalmassági listát;

                           —

                           valamint a kinevezésre jogosult hatóság által ennek alapján meghozott vagy meghozandó kinevezési határozatokat;

               —

               semmisítse meg szükség szerint a személyzeti és szervezeti főigazgatónak az előbbiekben felsorolt, megtámadott aktusok ellen benyújtott, 2004. augusztus 12-i felperesi panaszt elutasító határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes, aki a Bizottság helyi alkalmazottja, a versenyvizsga-kiírásban foglaltak alapján nem tudta beadni jelentkezését a C-ből a B besorolási osztályba való átlépésre irányuló belső versenyvizsgára, mivel a Bizottság a jelentkezés informatikai rendszerét úgy állította be, hogy az megakadályozza a helyi alkalmazottak jelentkezését.
   A felperes előadja, hogy a versenyvizsga-kiírás III.1. pontja, amely úgy rendelkezik, hogy tisztviselők és ideiglenes alkalmazottak jelentkezhetnek, és amely tehát kizárná a helyi alkalmazottakat, véleménye szerint ellentétes a személyzeti szabályzat 4. és 27. cikkével, valamint 29. cikke (1) bekezdésének b) pontjával, továbbá az egyenlő elbánás elvével. „On-line” jelentkezésének megakadályozása tehát szerinte jogellenes. A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az intézménnyel közjogi szolgálati viszonyban lévő helyi alkalmazottak a belső vagy a személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó személyi állományhoz tartoznak, és elvileg joguk van részt venni a belső versenyvizsgákon, továbbá hogy rájuk a tisztviselőkéivel és az ideiglenes alkalmazottakéival egyenértékű feladatokat bíznak, és hogy kizárásuk a belső versenyvizsgákon való részvételből sem a betöltendő álláshelyek követelményeivel nem igazolható, sem pedig a szolgálati érdekkel nem áll összhangban.
   A felperes kifejti továbbá, hogy a versenyvizsga-kiírás IX. pontja, valamint a pályázóknak szóló útmutató 2. pontja ellentétesek a személyzeti szabályzat III. mellékletének 2., 4., és 5. cikkével annyiban, amennyiben a jelentkezését megakadályozását eredményező, kötelező elektronikus jelentkezési eljárást írnak elő.


title: C-262/13. sz. ügy: Az Amtsgericht Rüsselsheim (Németország) által 2013. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ekkehard Aleweld kontra Condor Flugdienst GmbH

text:
               27.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/7

         Az Amtsgericht Rüsselsheim (Németország) által 2013. május 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ekkehard Aleweld kontra Condor Flugdienst GmbH
   (C-262/13. sz. ügy)
   2013/C 215/09
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ekkehard Aleweld

      Alperes: Condor Flugdienst GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Fennáll-e a rendelet (1) 7. cikke szerinti kártalanításhoz való jog akkor is, ha a helyfoglalással érintett légi járat több mint három órával később indult, és az utast egy másik légitársaság járatára átfoglalták, és ezáltal az eredeti járat érkezés körében felmerült késedelme jelentősen csökkent, ami során mind az eredeti légi járat, mind pedig helyettesítő légi járat három órát jelentősen meghaladó késedelemmel érkezett meg az eredeti célállomásra?

               2.

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: döntő jelentőséggel bír-e, hogy lejárt-e a 6. cikk (1) bekezdésének iii. pontjában megadott öt órás időtartam a rendelet 8. cikke (1) bekezdésének alkalmazásához?

               3.

               Jelentőséggel bír-e, hogy az átfoglalás az utas által önállóan vagy az alperes segítségével történt e?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-228/10. sz. ügy: 2010. május 21-én benyújtott kereset — Telefónica kontra Bizottság

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/28

         2010. május 21-én benyújtott kereset — Telefónica kontra Bizottság
   (T-228/10. sz. ügy)
   2010/C 195/44
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Telefónica, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. Ruiz Calzado, Nuñez Müller és J. Dominguez Pérez ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a határozat 1. cikkét;

               —

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezze az eljárás összes költségének a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen eljárás ugyanazon határozat ellen irányul, mint amelyet a T-219/10. sz. Autogril kontra Bizottság, a T-221/10. sz. Iberdrola kontra Bizottság, a T-225/10. sz. Banco Bilbao Vizcaya kontra Bizottság és a T-227/10. sz. Banco Santander kontra Bizottság ügyekben vitatnak.
   A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak az említett ügyekben felhozottakkal.


title: C-168/13 PPU. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. május 30-i ítélete (a Conseil Constitutionnel (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jeremy F. kontra Premier ministre (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — A 27. cikk (4) bekezdése és a 28. cikk (3) bekezdésének c) pontja — Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárás — A specialitás szabálya — Az átadás alapjául szolgáló európai elfogatóparancs kiterjesztésére vonatkozó kérelem vagy másik tagállamnak történő további átadásra vonatkozó kérelem — A végrehajtó tagállam igazságügyi hatóságának hozzájárulást megadó határozata — Felfüggesztő hatályú fellebbezés — Megengedhetőség)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/38

         A Bíróság (második tanács) 2013. május 30-i ítélete (a Conseil Constitutionnel (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jeremy F. kontra Premier ministre
   (C-168/13 PPU. sz. ügy) (1)

   (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - A 27. cikk (4) bekezdése és a 28. cikk (3) bekezdésének c) pontja - Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárás - A specialitás szabálya - Az átadás alapjául szolgáló európai elfogatóparancs kiterjesztésére vonatkozó kérelem vagy másik tagállamnak történő további átadásra vonatkozó kérelem - A végrehajtó tagállam igazságügyi hatóságának hozzájárulást megadó határozata - Felfüggesztő hatályú fellebbezés - Megengedhetőség)
   2013/C 225/65
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil Constitutionnel

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jeremy F.

      Alperes: Premier ministre

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Conseil Constitutionnel — Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.) 27. és 28. cikkének értelmezése — Az európai elfogatóparancs hatásának kiterjesztése — A végrehajtó igazságügyi hatóság, a jelen ügyben a fellebbviteli bíróság vizsgálótanácsának határozata elleni jogorvoslati (fellebbezési) lehetőség a megkeresett államban — 30 napos határidő

      Rendelkező rész

   A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 27. cikke (4) bekezdését és 28. cikke (3) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha a tagállamok biztosítják a fellebbezés lehetőségét, felfüggesztve ezáltal akár valamely személlyel szemben az átadása előtt elkövetett, az átadás alapjául szolgáló bűncselekménytől eltérő másik bűncselekmény miatti büntetőeljárás megindításához, a személy elítéléséhez, illetve szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából történő fogva tartásához való hozzájárulás megadása iránti, akár valamely személynek a végrehajtó tagállamtól eltérő más tagállam számára — az átadása előtt elkövetett bűncselekményre tekintettel kibocsátott európai elfogatóparancs alapján — történő átadása iránti kérelem felől az annak beérkezését követő harminc napon belül határozatot hozó igazságügyi hatóság határozatának végrehajtását, amennyiben a végleges határozatot ugyanezen kerethatározat 17. cikkében megállapított határidőben meghozzák.

      (1)  HL C 156., 2013.6.1.


title: C-439/08. sz. ügy: A Hof van Beroep te Brussel (Belgium) által 2008. október 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZW Vlaamse Federatie van Verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers (VEBIC), más felek az eljárásban: Raad voor de Mededinging és Minister van Economie

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/19

         A Hof van Beroep te Brussel (Belgium) által 2008. október 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZW Vlaamse Federatie van Verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers (VEBIC), más felek az eljárásban: Raad voor de Mededinging és Minister van Economie
   (C-439/08. sz. ügy)
   (2008/C 313/28)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van Beroep te Brussel
   Az alapeljárás felei

      Kérelmező: VZW Vlaamse Federatie van Verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers (VEBIC)

      Más felek az eljárásban: Raad voor de Mededinging és Minister van Economie
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni [a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendeletet (1), és különösen annak 2. cikkét, 15. cikkének (3) bekezdését és 35. cikkének (1) bekezdését], hogy a nemzeti versenyhatóságok ezek alapján közvetlenül jogosultak a határozatukkal szemben a panaszeljárásban felhozott jogalapokhoz kapcsolódó írásbeli észrevételeket előterjeszteni, sőt jogi és ténybeli indokokat is előadni úgy, hogy e jogosultságot a tagállam nem vonhatja meg?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni ugyanezen rendelkezéseket, hogy a közösségi versenyszabályok hatékony alkalmazása céljából a versenyhatósági hatáskörrel rendelkező közigazgatási szervek a közérdek védelme érdekében nem csak jogosultak, hanem kötelesek is a határozatukkal szemben indított panaszeljárásban részt venni azáltal, hogy a felhozott jogi és ténybeli indokokkal kapcsolatos álláspontjukat előadják?

               3.

               Az 1. és 2. kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni e rendelkezéseket, hogy ha nincs a versenyhatóság panaszeljárásban történő részvételét előíró nemzeti rendelkezés, és különböző hatóságok rendelkeznek hatáskörrel, az a hatóság, amely az [1/2003/EK] rendelet 5. cikke szerinti határozatok meghozatalának hatáskörével rendelkezik, egyben a határozatával szemben folytatott panaszeljárás résztvevője is?

               4.

               Másként válaszolandók-e meg e kérdések, ha a versenyhatóság a nemzeti jogszabályok alapján bíróságként jár el és/vagy az eljárást befejező határozatot az e bírósághoz tartozó olyan szerv által lefolytatott vizsgálatot követően hozzák meg, amelynek feladata a kifogások és a határozattervezet megfogalmazása?

      (1)  HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.


title: F-52/08. sz. ügy: 2008. június 4-én benyújtott kereset – Plasa kontra Bizottság

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/35

         2008. június 4-én benyújtott kereset – Plasa kontra Bizottság
   (F-52/08. sz. ügy)
   (2008/C 183/69)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Wolfgang Plasa (Algír, Algéria) (képviselő: G. Vandersanden ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   Egyrészt a felperesnek a brüsszeli székhelyre 2008. augusztus 1-jei hatállyal történő újrabeosztásáról szóló, 2008. május 8-i bizottsági határozat megsemmisítése, másrészt az e határozat miatt elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperesnek a brüsszeli székhelyre 2008. augusztus 1-jei hatállyal történő újrabeosztásáról szóló, 2008. május 8-i bizottsági határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék határozzon az e határozat miatt elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítéséről, amelyből az elsőt a felperes 150 000 euróra, a másodikat egy évi díjazásra – azaz 150 000 euróra – értékeli; e két értékelés ideiglenes jellegű, és a felperes fenntartja az eljárás során történő véglegesítésük jogát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (2016. december 22.) az E-6/16. számú, Fjarskipti hf. kontra Izlandi Postai és Távközlési Felügyelet ügyben (Távközlési szolgáltatások nyújtása – 2002/21/EK irányelv – Elektronikus hírközlő hálózat – Elektronikus hírközlési szolgáltatás – Nyilvános hírközlő hálózat)

text:
               27.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/6

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2016. december 22.)
   az E-6/16. számú,
   Fjarskipti hf. kontra Izlandi Postai és Távközlési Felügyelet ügyben
   (Távközlési szolgáltatások nyújtása – 2002/21/EK irányelv – Elektronikus hírközlő hálózat – Elektronikus hírközlési szolgáltatás – Nyilvános hírközlő hálózat)
   (2017/C 133/06)
   Az E-6/16. sz., Fjarskipti hf. kontra Izlandi Postai és Távközlési Felügyelet ügyben – a Reykjavíki Körzeti Bíróság (Héraðsdómur Reykjavíkur) által a Bírósághoz az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke szerint benyújtott KÉRELEM az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: a keretirányelv) 2. cikkének értelmezéséről – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen (előadó bíró) és Páll Hreinsson bírákból álló Bíróság 2016. december 22-én ítéletet hozott, amelynek a rendelkező része a következő:

               1.

               Az „elektronikus hírközlő hálózat” fogalmának a 2002/21/EK irányelv 2. cikkének a) pontja szerinti fogalommeghatározását úgy kell értelmezni, hogy az egy olyan jelek átvitelét lehetővé tevő rendszert is magában foglal, amelyeket SMS üzenetként írtak a felhasználó végeszközén, amely az interneten webböngésző segítségével csatlakozik a hírközlési vállalkozás webdomainján található PHP szkript szoftverhez, amely fogadja és feldolgozza a jeleket, majd továbbítja azokat a vállalkozás hírközlési rendszerében található SMS-szerverre (SMSC), amely ezt követően egy telefonhálózaton keresztül átküldi a jeleket a fogadó telefonszámára.

               2.

               Az „elektronikus hírközlési szolgáltatás” fogalmának a 2002/21/EK irányelv 2. cikkének c) pontja szerinti fogalommeghatározása magában foglalja az első kérdésben leírt hírközlési hálózatban megvalósuló jeltovábbításból álló szolgáltatást, függetlenül attól, hogy a szolgáltatásért számítanak-e fel díjat, amennyiben a szolgáltatást rendszerint ellentételezésért nyújtják.

               3.

               A „nyilvános hírközlő hálózat” fogalmának a 2002/21/EK irányelv 2. cikkének d) pontja szerinti fogalommeghatározását úgy kell értelmezni, hogy az kiterjed az első kérdésben leírt hálózatra, amelyet a második kérdésben leírt szolgáltatások nyújtására használnak, függetlenül attól, hogy e szolgáltatások kizárólag az adott vállalkozás előfizetői számára elérhetőek, amennyiben a hálózatot részben vagy egészében nyilvánosan elérhető szolgáltatások nyújtására használják.


title: C-126/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2015. október 22-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Sveda” UAB kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Héa — 2006/112/EK irányelv — 168. cikk — Levonási jog — A tárgyi eszközök beszerzése és előállítása után előzetesen megfizetett adó levonása — Közvetlenül a nyilvánosság által térítésmentes használatra szánt rekreációs ösvény — Rekreációs ösvény adóköteles ügyletek megvalósításának eszközeként történő használata)

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2015. október 22-i ítélete (a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Sveda” UAB kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (C-126/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Héa - 2006/112/EK irányelv - 168. cikk - Levonási jog - A tárgyi eszközök beszerzése és előállítása után előzetesen megfizetett adó levonása - Közvetlenül a nyilvánosság által térítésmentes használatra szánt rekreációs ösvény - Rekreációs ösvény adóköteles ügyletek megvalósításának eszközeként történő használata))
   (2015/C 414/04)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Sveda” UAB

      Alperes: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Az eljárásban részt vesz: Klaipėdos apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplő körülményekhez hasonló körülmények között feljogosítja az adóalanyt a vidéki és a rekreációs turizmussal összefüggő tervezett gazdasági tevékenységhez kapcsolódó tárgyi eszközök beszerzése és előállítása után előzetesen megfizetett hozzáadottérték-adó levonására, amely eszközöket egyrészt a nyilvánosság általi térítésmentes igénybevételre szántak, másrészt pedig adóköteles ügyletek megvalósításának eszközei lehetnek, ha bizonyított a beszerzési ügyletekhez kapcsolódó kiadások és az adólevonásra jogosító egy vagy több értékesítési ügylet vagy az adóalany gazdasági tevékenységeinek összessége közötti azonnali és közvetlen kapcsolat, aminek objektív tényezők alapján történő vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 175., 2014.6.10.


title: T-265/16. sz. ügy: 2016. május 27-én benyújtott kereset – Puratos és társai kontra Bizottság

text:
               1.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/33

         2016. május 27-én benyújtott kereset – Puratos és társai kontra Bizottság
   (T-265/16. sz. ügy)
   (2016/C 279/47)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Puratos (Dilbeek, Belgium), Delta Light (Wevelgem, Belgium) és Ontex (Buggenhout, Belgium) (képviselők: H. Gilliams és J. Bocken ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozatot;

               —

               vagylagosan, semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét;

               —

               mindenképpen semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét annyiban, amennyiben e cikkek (a) az olyan jogalanyokon kívüli egyéb jogalanyokkal való visszatéríttetést is megkövetelik, amelyek tekintetében a határozatban meghatározott „többletnyereségadó-megállapítást” bocsátottak ki és (b) a visszatéríttetést a kedvezményezett adómegtakarításaival megegyező összegben követelik meg, anélkül hogy lehetővé tennék Belgium számára, hogy figyelembe vegye a más adóigazgatási szervek általi tényleges felfelé kiigazítást;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalap: nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozat támogatási program fennállását állapítja meg.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat a megvalósítani szándékozott programot szelektív intézkedésnek minősíti.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat megállapítja, hogy a megvalósítani szándékozott program előnyt biztosít.

               4.

               Negyedik jogalap: az EUMSZ 107. cikk és a jogos bizalom megsértése, nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a megtámadott határozat elrendeli, hogy Belgium téríttesse vissza a támogatást.


title: T-266/04. sz. ügy: Spanyol Királyság által 2004. július 1-jén Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/36

         Spanyol Királyság által 2004. július 1-jén Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-266/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/65)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Spanyol Királyság, képviseli Fernando Díaz Moreno, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Spanyol Nagykövetség, Luxembourg, Boulevard Emmanuel Servais 4-6., 2004. július 1-jén keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kérte, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg Spanyolországot érintő részében a 2004. április 29-i bizottsági határozatot és abban a mértékben ahol kizárja a gyümölcs- és zöldségfélék piacról történő kivonásának műveleteiért fizetett pénzügyi kompenzációt (5.253.604,00 euró), valamint a szántóföldi növények ágazatában és az állattenyésztési jövedelemtámogatásokat, kivéve La Riojában a 2000/2002-es évi mennyiséget a szántóföldi növények ágazat vonatkozásában (1.659.053,00 euró), valamint

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A megtámadott határozat a felperes államot illetően négy kizárást tartalmaz: a) kompenzáció a zöldségfélék és gyümölcsök piacról történő kivonásáért; b) támogatás a citrom feldolgozásához; c) intervenciós műveletekből származó, a legrászorultabb személyeknek szánt élelmiszerek elosztása; és d) szántóföldi növények és állattenyésztési jövedelemtámogatások. A jelen kereset csak a gyümölcsök és zöldségfélék piacról történő kivonásáért fizetendő kompenzáció (5.253.601 euró, Murciában és Valenciában történő ellenőrzések vélelmezett elmulasztása miatt) kizárására vonatkozik, valamint a szántóföldi növények ágazatában és az állattenyésztési jövedelemtámogatások területén történő kizárásra, kivéve La Riojában a 2002/2001 gazdasági év mennyiségét a szántóföldi növényekre vonatkozóan; a jogtalanul kizártnak vélt összeg tehát 1.659.053 euró.
   Állításainak alátámasztására Spanyolország a következő jogi érveket hozza fel:

               —

               Kompenzáció a gyümölcsök és zöldségfélék piacról történő kivonása miatt.
               Ki kell hangsúlyozni, hogy jóllehet a spanyol hatóságok értelmezési hiba miatt nem ellenőrizték a kivont termékek 100 %-át, megfelelő eszközöket alkalmaztak az intervenciós eljárás módosítására, közvetlenül azután, hogy a mulasztásról az Európai Számvevőszék értesítette őket. Mindehhez hozzá kell tenni, hogy nem tűnik logikusnak, hogy Spanyolországot szankcionálják a jogszabály téves értelmezéséből eredő hiba miatt, amelyet a spanyol hatóságok azonnal orvosoltak, mihelyst tudomást szereztek róla, ugyanakkor egyrészről azt is figyelembe kell venni, hogy a spanyol hatóságok mindent megtettek, hogy kijavítsák a Számvevőszék által jelzett hibát, más részről pedig a jogszabályokban előírtnál magasabb százalékban végezték el az ellenőrzéseket a földeken.

               —

               Szántóföldi növények és állattenyésztési jövedelemtámogatások
               Felperes álláspontja szerint az 1258/99/EK rendelet 7. cikk 4. bekezdésének megfelelően, tekintettel a 729/70/EGK 5. cikke 2. bekezdésére, a pénzügyi korrekcióból ki kellett volna zárni a País Vasco (Baszkföld) minden, az 1998/1999 és az 1999/2000 gazdasági évre vonatkozó összes kiadását, amelyek előzetesen, 1999. január 31-én, illetve 2000. január 31-én kerültek kifizetésére. La Rioját illetően hasonló a helyzet.
               Másfelől nehéz arra a következtetésre jutni, hogy az állattenyésztési jövedelemtámogatások szektorában teljesült az 1663/95/EK rendelet 8. cikkében foglalt tájékoztatási kötelezettség.
               A Spanyol Királyság álláspontja szerint, az állattenyésztési jövedelemtámogatásoknak megfelelő 1998-as, 1999-es és 2000-es évi kifizetések a 2000. júniusában tartott vizsgálat során már auditálás és elszámolás tárgyát képezték. A País Vasco (Baszkföld) részére történő 1998. 1999. és 2000. évi kérelmeket, illetve La Rioja részére történő 1998. és 2000. évi kérelmet illetően a Bizottság pénzügyi korrekciót alkalmaz, és nem veszi tekintetbe azt a tényt, miszerint az említett vizsgálat megállapította, hogy a fent említett kérelmeket illetően nincs szükség pénzügyi korrekcióra. Következésképpen a 2000/2001. évi vizsgálat nem jelent mást, mint egy előzőleg már lezárt ügyet újra megnyitni, és az 1998-2000 közötti, az adott időben már elemzett kérelmeket egy, az EMOGÁ másik csapatára bízni, ahol a vizsgálat ugyanúgy magában foglalja a szankciók alkalmazásának módját is, miközben más megállapításokra jut a finanszírozásból történő kizárás alkalmazására vonatkozóan.


title: T-498/09. P. sz. ügy: A Törvényszék 2010. szeptember 24-i végzése — Kerstens kontra Bizottság ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — 2005. évi előléptetési időszak — Elsőbbségi pontok adása — Bizonyítási teher — Védelemhez való jog — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés )

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/32

         A Törvényszék 2010. szeptember 24-i végzése — Kerstens kontra Bizottság
   (T-498/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2005. évi előléptetési időszak - Elsőbbségi pontok adása - Bizonyítási teher - Védelemhez való jog - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
   2010/C 317/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Petrus Kerstens (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) F-102/07. sz., Kerstens kontra Bizottság ügyben 2009. szeptember 29-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott és annak hatályon kívül helyezése iránti fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               P. Kerstens viseli a saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 51., 2010.2.27.


title: C-221/11. sz. ügy: Az Oberverwaltungsgericht Berlin Brandenburg (Németország) által 2011. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Leyla Ecem Demirkan kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/15

         Az Oberverwaltungsgericht Berlin Brandenburg (Németország) által 2011. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Leyla Ecem Demirkan kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-221/11. sz. ügy)
   2011/C 232/25
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberverwaltungsgericht Berlin Brandenburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Leyla Ecem Demirkan

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A szolgáltatásnyújtás passzív szabadsága is a szolgáltatásnyújtás szabadságának az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodás 1970. november 23-i kiegészítő jegyzőkönyve (1) (a továbbiakban: kiegészítő jegyzőkönyv) 41. cikkének (1) bekezdése értelmében vett fogalma alá tartozik-e?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: azokra a török állampolgárokra is kiterjed-e a kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikkének (1) bekezdése szerinti szolgáltatásnyújtás passzív szabadságának a társulási megállapodásból eredő védelme, akik — amint a felperes — nem valamely konkrét szolgáltatás igénybevétele, hanem rokonlátogatás érdekében kívánnak három hónapig tartó tartózkodás céljából a Németországi Szövetségi Köztársaságba belépni, és akik csupán a szolgáltatások szövetségi területen való igénybevételének a lehetőségére hivatkoznak?

      (1)  HL 1972. L 293., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 11. kötet, 43. o.


title: C-473/11. sz. ügy: 2011. szeptember 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/13

         2011. szeptember 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-473/11. sz. ügy)
   2011/C 347/19
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Lozano Palacios és W. Roels)

      Alperes: Holland Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Holland Királyság — mivel az 1971. márciusi B71/2260. sz. határozatban rögzített különös hozzáadottértékadó-szabályozást alkalmazott az utazási irodákra — nem teljesítette a hozzáadottérték-adóról szóló irányelv (1) 43., 96., 98.és 306–310. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Holland Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság véleménye szerint Hollandia nem ültette át az utazási irodákra vonatkozó különös hozzáadottértékadó-szabályozást. Ez következik az 1971. március 22-i B71/2260. sz. határozat legutóbbi változatából, amely egyértelműen sérti a HÉA-irányelv 306–310. cikkében az utazási irodák tekintetében meghatározott különös szabályozást.

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.)


title: C-461/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-426/10–T-429/10. és T-438/12–T-441/12. sz., Moreda-Riviere Trefilerías és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2016. június 2-án hozott ítélete ellen a Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. által 2016. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/19

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-426/10–T-429/10. és T-438/12–T-441/12. sz., Moreda-Riviere Trefilerías és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2016. június 2-án hozott ítélete ellen a Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. által 2016. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-461/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 392/23)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (képviselők: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco és V. Romero Algarra abogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-426/10–T-429/10. sz. ügyben és különösen a T-426/10. sz., Moreda-Riviere Trefilerías kontra Európai Bizottság ügyben 2016. június 2-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság kötelezze az Európai Bizottságot mind a jelen eljárás, mind pedig a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az MRT jogutódi minőségéről:

               1.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel hibás jogi kritériumot alkalmazott a vállalkozások jogutódlásának és különösen a Trenzas y Cablest illetően az MRT jogutódlásának értékelésekor.

               2.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a tényállás jogi értékelésekor, amikor megállapította, hogy az MRT mint a Trenzas y Cables állítólagos jogutódja felel a Trenzas y Cables által az 1993. június 10-től1996. október 19-ig tartó időszakban tanúsított magatartásért.

               3.

               A Törvényszék az indokolási kötelezettséget megsértve tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította a fellebbező által a kettős betudással kapcsolatban hivatkozott állításokat.

         A további elemekről:

               4.

               A Törvényszék azonkívül, hogy a megfelelő jogi kritérium alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, megsértette az indokolási kötelezettséget, mivel nem fejtette ki azt, hogy a Trenzas y Cables vezérigazgatóinak eskü alatt tett, az MRT által hivatkozott nyilatkozatai milyen okokból nem megalapozottak.

               5.

               A Törvényszék tévesen értékelte a tényeket, azaz a versenytársak benyomásait, amikor megállapította, hogy e benyomások további valószínűsítő körülménynek minősülnek, és ennélfogva jogilag relevánsak annak bizonyításakor, hogy a Trenzas y Cables, a GSW, és azon vállalkozások, amelyekben ez utóbbi részesedéssel rendelkezik, egyetlen gazdasági egységet képeznek. Ugyanígy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel elferdítette a versenytársak észlelésére vonatkozó tényeket és bizonyítékokat.

               6.

               A Törvényszék tévesen értékelte a tényeket, azaz a Trenzas y Cables, a GSW, és azon vállalkozások, amelyekben ez utóbbi részesedéssel rendelkezik, közötti személyi átfedéseket, amikor megállapította, hogy ezen átfedések további valószínűsítő körülménynek minősülnek, és ennélfogva jogilag relevánsak annak bizonyításakor, hogy azon vállalkozások, amelyekben a GSW részesedéssel rendelkezik, az anyavállalatuktól nem önállóak.

               7.

               A Törvényszék meghatározott tények – azaz a Trenzas y Cables és egy versenytárs közötti találkozó – értékelésekor tévesen alkalmazta a jogot, amikor e találkozót további, azt bizonyító valószínűsítő körülménynek tekintette, hogy a Trenzas y Cables, amelynek állítólag az MRT a jogutóda – ami nem így van –, részét képezi annak a gazdasági egységnek, amelynek anyavállalata a GSW.

         A vélelem megdöntése érdekében előadott elemekről:

               8.

               A Törvényszék a bizonyítékok értékelésekor tévesen alkalmazta a jogot, és mindenesetre megsértette a bírósági felülvizsgálattal kapcsolatos kötelezettségeit, amikor elutasította a fellebbező által előadott azon érvet, miszerint ő nem tartozik a Trenzas y Cables, a GSW és azon vállalkozások által alkotott gazdasági egységhez, amelyekben ez utóbbi részesedéssel rendelkezik, anélkül hogy értékelte volna a meghatározó befolyás gyakorlására vonatkozó állítólagos vélelem megdöntése érdekében előterjesztett bizonyítékokat.

               9.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel megsértette a védelemhez való jogot annak megállapításakor, hogy a Bizottság tiszteletben tartotta a fellebbező meghallgatáshoz való jogát, mivel a fellebbező által előterjesztett és ez utóbbi által ismert tények alapján értékelte annak fizetési képességét.

               10.

               A Törvényszék a bizonyítékok értékelésekor tévesen alkalmazta a jogot, és mindenesetre jogilag nem megfelelően gyakorolta a bírósági felülvizsgálattal kapcsolatos jogköreit. Ezenkívül a Törvényszék az indokolási kötelezettséget megsértve tévesen alkalmazta a jogot. Végül mindenesetre a Törvényszék azért is tévesen alkalmazta a jogot, mert elferdítette az annak lehetőségére vonatkozó tényeket és bizonyítékokat, hogy a fellebbező külső finanszírozást kapjon.

               11.

               A Törvényszék a bizonyítékok értékelésekor tévesen alkalmazta a jogot, és mindenesetre megsértette a korlátlan felülvizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettségét, amikor megállapította, hogy a fellebbező nem közölte a Bizottsággal a részvényesei vagyona nagyságának értékeléséhez szükséges információkat. Ezenkívül a Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettséget, mivel nem fejtette ki, hogy a Deloitténak az e fél által hivatkozott jelentései miért nem bírnak semmilyen bizonyító erővel.


title: T-669/13. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-97/12. sz., Thomé kontra Bizottság ügyben 2013. október 7-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. december 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/40

         A Közszolgálati Törvényszék F-97/12. sz., Thomé kontra Bizottság ügyben 2013. október 7-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2013. december 17-én benyújtott fellebbezés
   (T-669/13. P. sz. ügy)
   2014/C 52/76
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és G. Gattinara meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Florence Thomé (Brüsszel, Belgium)

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-97/12. sz. Thomé kontra Bizottság ügyben 2013. október 7-én hozott ítéletét;

               —

               az F. Thomé által az F-97/12. sz. ügyben benyújtott fellebbezést mint elfogadhatatlant vagy — legalábbis — mint megalapozatlant utasítsa el;

               —

               a költségekről egyelőre ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a sérelmet okozó aktus fogalmának megsértésére alapított jogalap. A Bizottság egyrészt arra hivatkozik, hogy a kinevezésre jogosult hatóság által a panaszeljárás keretében megsemmisített aktus a bírósági eljárásban nem képezheti megsemmisítés tárgyát, másrészt egy olyan határozat, amely az érintettnek valamilyen jogosultságot biztosít, nem minősíthető sérelmet okozó aktusnak (a megtámadott ítélet 28–37. pontja vonatkozásában).

               2.

               A második, egyrészt a kinevezésre jogosult hatóságnak és a Közszolgálati Törvényszéknek a vizsgabizottság határozataival kapcsolatban gyakorolt felügyeleti jogköre terjedelmének meghatározására, valamint a Közszolgálati Törvényszék bírósági felülvizsgálati jogkörére vonatkozó téves jogalkalmazására, másrészt a jogvita tárgyának elferdítésére és a kontradiktórius eljárás elvének megsértésére alapított jogalap (a megtámadott ítélet 50–52. pontja vonatkozásában). A Bizottság arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék az előtte folyó eljárások tárgyát képező határozatokra, azaz a kinevezésre jogosult hatóság határozataira nem megfelelő bírósági felülvizsgálati szempontot alkalmazott és ezzel túllépte bírósági felülvizsgálatának kereteit.

               3.

               A harmadik, a versenyvizsga-kiírás szerinti egyetemi diploma meglétének értékelésére vonatkozó jogszabályok megsértésére alapított jogalap (a megtámadott ítélet 56–58. pontja vonatkozásában). A Bizottság arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a diploma szakmai értékét egyenértékűnek tekintette annak tudományos értékével és úgy ítélte meg, hogy a kinevezésre jogosult hatóságnak figyelembe kell vennie az olyan nem hivatalos diplomát is, mint amilyen egy magán oktatási intézmény által adott és elismert tudományos értékkel egyáltalán nem rendelkező cím.

               4.

               A negyedik, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap (a megtámadott ítélet 56., 57. és 60–64. pontja vonatkozásában), mivel a Közszolgálati Törvényszék nem adott magyarázatot arra, hogy az elsőfokú eljárás felperesének diplomája megfelelhetett-e a versenyvizsgára való jelentkezésekor a versenyvizsga-kiírásban rögzített feltételeknek, amikor annak megfelelőségét csak utólag, a panaszeljárásban állapították meg.

               5.

               Az ötödik, téves jogalkalmazásra alapított jogalap (a megtámadott ítélet 74. pontja vonatkozásában), mivel a Közszolgálati Törvényszék úgy ítélte meg, hogy az elsőfokú eljárás felperese elvesztette az esélyét a felvételre és ezért kártérítés illeti meg.


title: T-227/17. sz. ügy: 2017. április 19-én benyújtott kereset – Falmouth University kontra Bizottság

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/29

         2017. április 19-én benyújtott kereset – Falmouth University kontra Bizottság
   (T-227/17. sz. ügy)
   (2017/C 221/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Falmouth University (Falmouth, Egyesült Királyság) (képviselők: V. Sloane barrister, F. Harmel ügyvéd és T. Kotsonis solicitor)

      Alperes): Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság határozatát, amelyben az ERFA 2007–2013-as programozási időszakával kapcsolatban megállapítja, hogy szabálytalanságok történtek az „Enhancing the Creative Knowledge Base of Cornwall” elnevezésű művelet keretében, és hogy 25 %-os pénzügyi átalánykorrekciót kell alkalmazni;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a saját költségeinek és a felperes részéről felmerült költségeknek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a kiválasztási szempontok sértették a 2004/18/EK irányelv (1) 44. cikkének (2) bekezdését.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nem hivatkozhatott a hivatkozott három kiegészítő szabálytalanságra.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság mindenesetre tévesen állapította meg a hivatkozott három kiegészítő szabálytalanság fennállását.

               4.

               A negyedik, arra alapította jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvalóan észszerűtlenül és aránytalanul járt el az átalánykorrekció összegének a 25 %-ban történő meghatározása során.

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o., helyesbítés: HL 2014. L 339., 14. o.).


title: T-288/13. P. sz. ügy: A Törvényszék 2014. május 26-i végzése – AK kontra Bizottság ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Értékelés — Előmeneteli jelentés — A 2001/2002., 2004., 2005. és 2008. évre vonatkozó értékelési eljárás — Az előmeneteli jelentések késedelmes elkészítése — Nem vagyoni kár — Az előléptetésre való esély elvesztése — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés” )

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/59

         A Törvényszék 2014. május 26-i végzése – AK kontra Bizottság
   (T-288/13. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Előmeneteli jelentés - A 2001/2002., 2004., 2005. és 2008. évre vonatkozó értékelési eljárás - Az előmeneteli jelentések késedelmes elkészítése - Nem vagyoni kár - Az előléptetésre való esély elvesztése - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés”))
   2014/C 315/99
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: AK (Esbo, Finnország) (képviselők: kezdetben D. de Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal, később D. De Abreu Caldas és Louis ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és C. Berardis-Kayser meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (harmadik tanács) F-91/10. sz., AK kontra Bizottság ügyben 2012. március 13-án hozott ítélete ellen benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2)

               AK viseli a saját költségeit, valamint az Európai Bizottságnál a jelen eljárás keretében felmerült költségeket.

      (1)  HL C 233., 2013.08.10.


title: C-570/13. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2013. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Karoline Gruber

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/5

         A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2013. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Karoline Gruber
   (C-570/13. sz. ügy)
   2014/C 24/09
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Karoline Gruber

      Alperes hatóság: Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten

      Résztvevő fél: EMA Beratungs- und Handels GmbH

      További fél: Bundesminister für Wirtschaft, Familie und Jugend

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az uniós joggal, különösen az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) (a továbbiakban: 2011/92 irányelv), különösen annak 11. cikkével az olyan nemzeti jogi szabályozás, amely szerint az olyan határozat, amely megállapítja, hogy egy bizonyos projekt esetében nem kell környezeti hatásvizsgálatot végezni, kötelező erővel rendelkezik azon szomszédok irányában is, akik a korábbi megállapítási eljárásban nem minősültek félnek, és velük szemben a későbbi engedélyezési eljárásban hivatkozni lehet e határozatra, még ha [eredeti 2. o.] lehetőségük van is arra, hogy kifogást emeljenek a projekttel szemben az említett engedélyezési eljárásban (azaz az alapeljárásban olyan értelemben, hogy a projekt hatásai veszélyeztetik életüket, egészségüket vagy tulajdonjogukat, vagy az számukra szag, zaj, füst, por, rengés formájában vagy más módon elfogadhatatlan terhelést okoz)?
               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               2.

               Megkívánja-e az uniós jog, különösen a 2011/92 irányelv, annak közvetlen alkalmazása útján, az első kérdésben említett kötelező erő elutasítását?

      (1)  HL 2012 L 26., 1. o.


title: C-45/11. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2011. december 7-i végzése — Deutsche Bahn AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (Fellebbezés — Közösségi védjegy — Vízszintes, szürke-piros színkombinációból álló közösségi védjegy lajstromozására irányuló kérelem — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — 207/2009/EK rendelet — 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2011. december 7-i végzése — Deutsche Bahn AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   (C-45/11. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Vízszintes, szürke-piros színkombinációból álló közösségi védjegy lajstromozására irányuló kérelem - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - 207/2009/EK rendelet - 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja)
   2012/C 109/05
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Deutsche Bahn AG (képviselő: K. Schmidt-Hern ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      Tárgy

   A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-404/09. sz., Deutsche Bahn kontra OHIM ügyben 2010. november 11-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsa által 2009. július 23-án hozott, az elbírálónak egy szürke-piros színkombinációból álló színmegjelölés 39. osztályba tartozó egyes szolgáltatások tekintetében, közösségi védjegyként való lajstromozására irányuló kérelmet elutasító határozatával szemben benyújtott fellebbezést elutasító határozat hatályon kívül helyezésére irányuló keresetet

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Deutsche Bahn AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 130., 2011.4.30.


title: T-349/10. sz. ügy: 2010. augusztus 26-án benyújtott kereset — Milux kontra OHIM (OVUMCONTROL)

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/53

      2010. augusztus 26-án benyújtott kereset — Milux kontra OHIM (OVUMCONTROL)
      (T-349/10. sz. ügy)
      ()
      (2010/C 288/98)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Milux Holding S.A. (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: J. Bojs ügyvéd)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

         Kereseti kérelmek

                  —

                  a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2010. június 29-i határozatát (R 1436/2009-4. sz. ügy), és

                  —

                  a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         Az érintett közösségi védjegy: az „OVUMCONTROL” szóvédjegy a 9., 10. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

         Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

         A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

         Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet megsértése, mivel a fellebbezési tanács a jelen ügy tényállására tévesen alkalmazta a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét; másodlagosan, a 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg azt, hogy a bejelentett védjegy nem rendelkezik elegendő benne rejlő megkülönböztető képességgel.


title: T-42/05. sz. ügy: Rhiannon Williams által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/34

         Rhiannon Williams által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset
   (T-42/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/65)
   Az eljárás nyelve: angol
   Rhiannon Williams, lakóhelye: Brüsszel (Belgium), képviseli: S. Crosby és C. Bryant solicitorok, 2005. január 31-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2004. november 19-i határozatát, amellyel az elutasította a hozzáférést azokhoz a dokumentumokhoz, amelyek bár nem voltak azonosítva a megtámadott határozatban, azonban létezésüket vélelmezni kell;

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2004. november 19-i határozatát, amellyel az elutasította a megtámadott határozatban 9., 16., 17., 27., 29., 32., 33., 34., és 46. sz. alatt azonosított dokumentumok mindegyikéhez, illetve azok közül egyesekhez való hozzáférést;

               —

               kötelezze az alperest a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes doktori kutatást végző munkatárs, aki egy olyan projekten dolgozik, amely azt vizsgálja, milyen hatással van a globalizáció a közösségi környezetvédelmi és a fejlesztési együttműködési jogra és politikára. E célból hozzáférést kért egyes dokumentumokhoz annak érdekében, hogy áttekinthesse a géntechnológiával módosított szervezetekkel (GMO) kapcsolatos legfrissebb jogszabályok hátterét. A felperes kérelmét követően csak a dokumentumok egy részéhez való hozzáférést tették lehetővé.
   Kereseti kérelmének alátámasztásként, a felperes az 1049/2001/EK rendelet (1) 8. cikkének megsértésére, és az EK 253. cikknek megfelelő indokolás hiányára hivatkozik. A felperes véleménye szerint a Bizottság hiányos választ adott hozzáférés iránti kérelmére, és nem azonosította a kérelemben szereplő összes dokumentumot. A felperes állítása szerint léteznek más dokumentumok is, amelyek esetében a hozzáférés elutasítását nem indokolták, és amelyeknél nem hivatkoztak kivétel fennállására.
   A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság jogi hibát vétett és tévesen alkalmazta az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdése, valamint a 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik franciabekezdése szerinti kivételt. Továbbá, a felperes szerint a Bizottság elmulasztotta az indokolást, valamint tévedett, amikor úgy ítélte meg, hogy a közzététel súlyosan veszélyeztetné a döntéshozatali eljárást, és hogy a dokumentumok közzétételéhez nem fűződik nyomós közérdek, illetve hogy a szóban forgó dokumentumok gyengítenék a Bizottság pozícióját a biotechnológiai termékek engedélyezésére és forgalmazására vonatkozó de facto moratóriummal foglalkozó WTO panel előtt.
   A felperes továbbá hivatkozik az arányosság elvének megsértésére és az indokolás hiányára azzal kapcsolatban, hogy nem vették fontolóra a dokumentumokhoz való részleges hozzáférés lehetőségét.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.)


title: T-277/04. sz. ügy: A Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2004. július 9-én benyújtott kereset

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/41

         A Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2004. július 9-én benyújtott kereset
   (T-277/04. sz. ügy)
   (2004/C 300/82)
   (Az eljárásnak az eljárási szabályzat 131. cikk (2) bekezdése alapján meghatározandó nyelve, amelyen a keresetlevelet megfogalmazták: német)
   A Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG, székhely: Bréma (Németország), képviseli: U. Sander ügyvéd, 2004. július 9-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen.
   A Johnson's Veterinary Products Limited, Sutton Coldfield (Egyesült Királyság) félként vett részt a fellebbezési tanács előtt folyó eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. április 27-i határozatát (R 560/2003-1. sz. ügy);

               —

               kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:

               Közösségi védjegybejelentő:

               Johnson's Veterinary Products Limited

               Bejelentett közösségi védjegy:

               „VITACOAT” szóvédjegy a 3., 5. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (állatok számára készült samponok, kondicionálók, szőrzet- és bőrápoló készítmények, dezodorok, atka, tetű, bolha és más élősködő állat irtására szolgáló szerek; továbbá állatok számára készült kefék és fésűk)

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja:

               A felperes

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés:

                A „VITAKRAFT” német szóvédjegy

               A felszólalási osztály határozata:

               A felszólalás elutasítása

               A fellebbezési tanács határozata:

               A felperes fellebbezésének elutasítása

               Jogalapok:

                           —

                           a 40/94/EK rendelet 8. cikk (1) bekezdés b) pontjának megsértése;

                           —

                           a felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy benne rejlő, valamint a használat révén megszerzett megkülönböztető képességének téves megítélése;

                           —

                           a szóbanforgó megjelölésekben szereplő „VITA” kezdőeleme azonosságának tulajdonított hatás téves megítélése;

                           —

                           a szóbanforgó megjelölések hangzásbeli és fogalmi hasonlóságának téves megítélése;

                           —

                           vonatkozó áruk nagyfokú hasonlósága figyelembe vételének hiánya.


title: T-143/12. sz. ügy: 2012. március 30-án benyújtott kereset — Németország kontra Bizottság

text:
               9.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/27

         2012. március 30-án benyújtott kereset — Németország kontra Bizottság
   (T-143/12. sz. ügy)
   2012/C 165/48
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze, K. Petersen és U. Soltész ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Németország által a Deutsche Post AG javára hozott C 36/2007 (korábbi NN 25/2007) intézkedésről szóló, 2012. január 25-i C(2012) 184 végleges alperesi határozat 1. cikkét;

               —

               semmisítse meg a Németország által a Deutsche Post AG javára hozott C 36/2007 (korábbi NN 25/2007) intézkedésről szóló, 2012. január 25-i C(2012) 184 végleges alperesi határozat 4–6. cikkét;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének annak megállapítása miatti megsértése, hogy a „nyugdíjtámogatás” vállalkozást részesített előnyben
               A „nyugdíjtámogatást” közvetlenül a postai alkalmazottak biztosítási pénztárának (Postbeamtenversorgungskasse, PBVK), közvetve pedig a nyugdíjazott postai alkalmazottaknak, így nem vállalkozásnak nyújtják. Nem áll fenn a Deutsche Post AG (DPAG) javára nyújtott közvetett támogatás sem.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének annak megállapítása miatti megsértése, hogy a „nyugdíjtámogatás” olyan költségeket egyenlített ki, amelyeket a vállalkozásoknak „rendszerint” viselniük kell
               A „nyugdíjtámogatás” teljes mértékben a verseny szempontjából nem szokásos társadalombiztosítási költségeket egyenlít ki, amelyeket a vállalkozásoknak „rendszerint” nem kell viselniük. A „nyugdíjtámogatás” által kiegyenlített költségek ezenkívül a Combus-ítélet (1) értelmében vett „külön terhet” jelentenek.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének (másodlagosan az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének) megsértése a szabályozott díjakból származó bevételek figyelembevétele miatt
               Az „összehasonlítható előny” nem a „nyugdíjtámogatásból” ered, és attól teljesen független. Az „összehasonlítható előny” szabályozott díjakból, így nem állami eszközökből ered (PreussenElektra-ítélet (2)). Nem kerül sor a költségek kettős kiegyenlítésére. Ezért semmilyen „támogatást” nem lehet a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánítani, és visszatéríttetni. A Bizottság csak azért hivatkozik „támogatásra”, hogy a DPAG bevételeit visszamenőleg lefölözze.

               4.

               Negyedik jogalap: az EUMSZ 107. és 108. cikk, valamint a 659/1999/EK (3) rendelet megsértése a támogatásra vonatkozó eljárásban a szabályozott díjakból származó bevételek jogellenes lefölözése miatt — hatáskörrel való visszaélés/rosszhiszemű pervitel
               A Bizottság bevételeket ebben a formában jogszerűen csak az 1/2003/EK rendelet (4) keretében szedhet be, támogatásra vonatkozó eljárásban azonban nem.

               5.

               Ötödik jogalap: az EUMSZ 107. és 108. cikk, valamint a 659/1999/EK rendelet megsértése a támogatásra vonatkozó eljárásban „kereszttámogatás” jogellenes szankcionálása miatt — hatáskörrel való visszaélés/rosszhiszemű pervitel
               Minden „kereszttámogatás” szabályozott díjakból, nem állami eszközökből és így nem támogatásból ered. Ilyen „kereszttámogatás” sem szankcionálható támogatásra vonatkozó eljárásban.

               6.

               Hatodik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének (másodlagosan az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének) megsértése a társadalombiztosítási költségek összehasonlítása keretében végzett téves számítások miatt
               A Bizottság által a munkavállalói hozzájárulások figyelembevételével képzett referenciaértéket tévesen magas, mivel a munkáltató a német társadalombiztosítási jog szerint csak a munkáltatói hozzájárulást viseli. Mivel a Bizottság már a fizetés alapja („fiktív bruttófizetés”) keretében figyelembe vette a munkavállalói hozzájárulásokat, e hozzájárulásoknak a referenciaértékben való újbóli figyelembevétele kétszeres beszámításhoz vezet. A fizetés alapjának növelése is téves, mivel a postai alkalmazottak fizetése a magán versenytársak fizetési szintje felett van.

               7.

               Hetedik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének (másodlagosan az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének) megsértése annak megállapítása miatt, hogy a „nyugdíjtámogatás” az 1995-től 2002-ig tartó időszakot illetően is (a belső piaccal összeegyeztethetetlen) támogatásnak minősül

               8.

               Nyolcadik jogalap: az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdésének és a 659/1999 rendelet 1. cikke b) pontja i. alpontjának megsértése annak megállapítása miatt, hogy a nyugdíjtámogatás új támogatásnak minősül
               A Bizottság megállapításai a tényállás téves értékelésén alapulnak.

               9.

               Kilencedik jogalap: a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdésének és 7. cikke (5) bekezdésének megsértése a 4. cikk (1) bekezdésében és 4. cikk (4) bekezdésében a visszatéríttetésnek a támogatásokra vonatkozó jogtól idegen elrendelése és az ilyen támogatások nyújtásától való tartózkodásra kötelezés miatt
               A 4. cikk (1) bekezdése szerinti visszatéríttetés nem a „támogatásra”, hanem a DPAG szabályozott levélkézbesítési díjakból származó bevételeire vonatkozik. A jogsértés megszüntetésére kötelezésnek nem lehet eleget tenni a „támogatás” csökkentésével. A „nyugdíjtámogatás” csökkentése nem lenne hatással az „összehasonítható előny” nagyságára. A jogsértésnek a 4. cikk (4) bekezdése szerinti megszüntetése szükségessé teszi az árszabályozás módosítását, ezért a felperes szabályozási jogkörébe való beavatkozást jelent.

               10.

               Tizedik jogalap: az EUSZ 6. cikknek, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikkének, a gondos ügyintézés elvének, valamint a 659/1999 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének megsértése az eljárás aránytalanul hosszú időtartama és a Bizottság tétlensége miatt

      (1)  A Törvényszék T-157/01. sz., Danske Busvognmænd kontra Bizottság ügyben 2004. március 16-án hozott ítélete (EBHT 2004., II-917. o.).

      (2)  A Bíróság C-379/98. sz. PreussenElektra-ügyben 2001. március 13-án hozott ítélete (EBHT 2001., I-2099. o.).

      (3)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).

      (4)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 2003.1.4., 1.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: T-368/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 25 -i ítélete – De Bustamante Tello kontra Európai Unió Tanácsa ( Tisztviselők – Díjazás – Külföldi munkavégzési támogatás – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – Másik állam részére végzett tevékenység – A szokásos tartózkodási hely fogalma – Egyenlő bánásmód elve )

text:
               24.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 25-i ítélete – De Bustamante Tello kontra Európai Unió Tanácsa
   (T-368/03. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Díjazás - Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Másik állam részére végzett tevékenység - A szokásos tartózkodási hely fogalma - Egyenlő bánásmód elve”)
   (2005/C 330/47)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Rafael De Bustamante Tello (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez és A. Sayagués Torres ügyvédek)

      Alperes: Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Sims és D. Canga Fano, meghatalmazotti minőségben)
   Az ügy tárgya
   A felperesnek az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában előírt külföldi munkavégzési támogatásra és az ahhoz kapcsolódó juttatásokra való jogosultságát megtagadó, 2003. július 28-i tanácsi határozat megsemmisítése iránti kereseti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. szeptember 9-én a C-397/02. sz. (a Cour d'appel de Bruxelles előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Clinique La Ramée ASBL, Winterthur Europe Assurance SA kontra Jean-Pierre Riehl, Európai Unió Tanácsa ügyben (Tisztviselők – Szociális juttatások – Átszállása a Közösségekre a tisztviselőt a károkozóval szemben megillető jogoknak)

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. szeptember 9-én
   a C-397/02. sz. (a Cour d'appel de Bruxelles előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Clinique La Ramée ASBL, Winterthur Europe Assurance SA kontra Jean-Pierre Riehl, Európai Unió Tanácsa ügyben (1)

   (Tisztviselők - Szociális juttatások - Átszállása a Közösségekre a tisztviselőt a károkozóval szemben megillető jogoknak)
   (2004/C 262/12)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-397/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Cour d'appel de Bruxelles (Belgium) 2002. november 11-én nyilvántartásba vett 2002. november 6-i határozatával az előtte a Clinique La Ramée ASBL, Winterthur Europe Assurance SA és Jean-Pierre Riehl, Európai Unió Tanácsa között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó), a tanács elnöke, A. Rosas, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta és K. Lenaerts, bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi vezető tisztviselő, 2004. szeptember 9-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az 1985. szeptember 27-i 2799/85/ESZAK/EGK/Euratom tanácsi rendelettel módosított, az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatáról, egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeiről, valamint a Bizottság tisztviselőire ideiglenesen alkalmazandó különleges intézkedések bevezetéséről szóló, 1968. február 29-i 259/68/EGK/Euratom/ESZAK tanácsi rendelet 85a. cikke úgy értelmezendő, hogy az nem jogosítja fel a Közösségeket arra, hogy a tisztviselő haláláért felelős harmadik személytől a túlélő házastársnak az említett személyzeti szabályzat 79. és 79a. cikke alkalmazásával folyósított túlélő hozzátartozói nyugdíj teljes megtérítését követelje, amennyiben a kártérítési igényekre irányadó jogszabály szerint a túlélő hozzátartozói nyugdíjhoz való jog kívül esik a jogellenes cselekmény elkövetőjének teljes kártérítési kötelezettségén és amennyiben a túlélő házastársnak az elhunyt házastárs bevételei elvesztése miatt elszenvedett kára alacsonyabb a neki folyósított túlélő hozzátartozói nyugdíj összegénél.

      (1)  HL C 7., 2003.1.11.


title: T-40/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete –ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió („Szerződésen kívüli felelősség — A keresetlevél pontossága — Elévülés — Elfogadhatóság — Az Alapjogi Charta 47. cikke — Észszerű időn belüli határozathozatal — Vagyoni kár — A meg nem fizetett bírság összege után járó kamatok — Bankgarancia-költségek — Okozati összefüggés”)

text:
               10.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/33

         A Törvényszék 2017. február 17-i ítélete –ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió
   (T-40/15. sz. ügy) (1)

   ((„Szerződésen kívüli felelősség - A keresetlevél pontossága - Elévülés - Elfogadhatóság - Az Alapjogi Charta 47. cikke - Észszerű időn belüli határozathozatal - Vagyoni kár - A meg nem fizetett bírság összege után járó kamatok - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés”))
   (2017/C 112/45)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Spanyolország) és Armando Álvarez, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők kezdetben: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt és S. Moya Izquierdo, később: M. Troncoso Ferrer és S. Moya Izquierdo ügyvédek)

      Alperes: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők kezdetben: A. Placco, később J. Inghelram, Á. Almendros Manzano és P. Giusta meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: P. van Nuffel, F. Castilla Contreras és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2011. november 16-i ASPLA kontra Bizottság ítélet (T-76/06, nem tették közzé, EU:T:2011:672) és a 2011. november 16-i Sachsa Álvarez kontra Bizottság ítélet (T-78/06, nem tették közzé, EU:T:2011:673) alapjául szolgáló ügyekben a Törvényszék előtt lefolytatott eljárás időtartama miatt a felpereseket állítólagosan ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék kötelezi az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Uniót, hogy az észszerű időn belüli határozathozatalnak a 2011. november 16-i ASPLA kontra Bizottság ítélet (T-76/06, nem tették közzé, EU:T:2011:672) és a 2011. november 16-i Álvarez kontra Bizottság ítélet (T-78/06, nem tették közzé, EU:T:2011:673) alapjául szolgáló ügyekben való megsértése miatt a Plásticos Españoles, SA-t (ASPLA) ért vagyoni kár címén 44 951,24 euró, az Armando Álvarez, SA-t ért vagyoni kár címén pedig 111 042,48 euró összegű kártérítést fizessen e társaságoknak. E két kártérítés 2015. január 27-től a jelen ítélet kihirdetésének napjáig az Eurostat (az Európai Unió Statisztikai Hivatala) által e társaságok székhelye szerinti tagállamban az érintett időszakra vonatkozóan megállapított éves inflációs rátának megfelelő kompenzációs kamatokkal növelendő.

               2)

               A fenti 1) pontban említett mindkét kártérítés után a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a teljes megfizetésig késedelmi kamatot kell fizetni, amelynek mértéke az Európai Központi Bank (EKB) által a fő refinanszírozási műveleteire vonatkozóan megállapított kamatláb, két százalékponttal növelve.

               3)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               Egyrészt az ASPLA és az Armando Álvarez, másrészt pedig az Európai Unió Bírósága által képviselt Unió maga viseli saját költségeit.

               5)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 89., 2015.3.16.


title: T-154/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 20-i ítélete — Francia Köztársaság kontra Bizottság ( „Állami támogatások — A Franciaország által a La Poste javára annak közintézményi jogállásából eredő korlátlan hallgatólagos kezességvállalás formájában állítólag végrehajtott állami támogatás — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Megsemmisítés iránti kereset — Az eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — Az állami támogatás fennállásával kapcsolatos bizonyítási teher — Előny” )

text:
               10.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/14

         A Törvényszék 2012. szeptember 20-i ítélete — Francia Köztársaság kontra Bizottság
   (T-154/10. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - A Franciaország által a La Poste javára annak közintézményi jogállásából eredő korlátlan hallgatólagos kezességvállalás formájában állítólag végrehajtott állami támogatás - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Az eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - Az állami támogatás fennállásával kapcsolatos bizonyítási teher - Előny)
   2012/C 343/21
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők kezdetben: E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha, J. Gstalter és S. Menez, később: E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter és S. Menez meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és D. Grespan meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Franciaország által a La Poste számára nyújtott C 56/07 (korábbi E 15/05) számú állami támogatásról szóló, 2010. január 26-i 2010/605/EU bizottsági határozat (HL L 274., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 161., 2010.6.19.


title: F-103/10. sz. ügy: 2010. október 20-án benyújtott kereset — Stephan Jaeger kontra FEACVT

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/64

         2010. október 20-án benyújtott kereset — Stephan Jaeger kontra FEACVT
   (F-103/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 30/126
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Stephan Jaeger (Dublin, Írország) (képviselők: A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért (FEACVT)

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes díjazásának a 2009. július és december közötti időszakra szóló kiigazítására vonatkozó illetményelszámolás, valamint a 2010. január 1-je óta a tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának a 2009. december 23-i 1296/2009/EU, Euratom tanácsi rendelet alapján történő éves kiigazítása keretében megállapított illetményelszámolások megsemmisítése

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék — amennyiben szükséges — semmisítse meg a felperes díjazásának a 2009. július és december közötti időszakra szóló kiigazítására vonatkozó illetményelszámolásról, valamint a 2010. január 1-je óta megállapított illetményelszámolásokról szóló, a FEACVT által hozott határozatokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a FEACVT-t a felperesnek járó fizetési hátralékok késedelmi kamattal növelt összegének megfizetésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a FEACVT-t kötelezze a költségek viselésére.


title: C-166/09. sz. ügy: A Raad van Staate (Hollandia) által 2009. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne kontra Gedeputeerde Staten van Zuid-Hollandse, érintett harmadik személy: Electrabel Nederland NV und Burgemeester en Wethouders Rotterdam

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/3

         A Raad van Staate (Hollandia) által 2009. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne kontra Gedeputeerde Staten van Zuid-Hollandse, érintett harmadik személy: Electrabel Nederland NV und Burgemeester en Wethouders Rotterdam
   (C-166/09. sz. ügy)
   2009/C 193/03
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   A Raad van Staate

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne

      Alperes: Gedeputeerde Staten van Zuid-Hollandse

      Érintett harmadik személy: Electrabel Nederland NV und Burgemeester en Wethouders Rotterdam

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Azt jelenti-e az irányelvnek megfelelő értelmezés kötelezettsége, hogy úgy lehet és kell értelmezni a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló 2008/1/EK irányelvből (1) fakadó, a Wet milieubeheer által átültetett kötelezettségeket, hogy valamely környezetvédelmi engedély megadása iránti kérelem elbírálása során teljes mértékben figyelembe kell venni az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékéről szóló 2001/81/EK irányelv (2) (a továbbiakban: NEC-irányelv) szerinti nemzeti SO2 és NOx kibocsátási határértékeket, különösen, amennyiben a 2008/1/EK irányelv 9. cikkének (4) bekezdése szerinti kötelezettségről van szó?

               2.

                           a)

                           Vonatkozik-e a NEC-irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szerinti 2002. november 27. és 2010. december 31. közötti időszakra is a tagállam azon kötelezettsége, hogy tartózkodjon olyan előírások meghozatalától, amelyek komolyan veszélyeztetik a szóban forgó irányelv által meghatározott cél megvalósítását?

                           b)

                           A korábban említett tartózkodási kötelezettség mellett vagy helyett a 2002. november 27. és 2010. december 31. közötti releváns időszakban vonatkoznak-e tevőleges kötelezettségek az érintett tagállamra abban az esetben, ha ezen időszak letelte után várhatóan vagy valóban túllépik a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2 és/vagy NOx kibocsátási határértéket?

                           c)

                           A 2. a) és a 2. b) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy valamely, a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2 és/vagy NOx kibocsátási határérték túllépéséhez vagy ennek veszélyéhez hozzájáruló létesítmény környezetvédelmi engedély iránti kérelem szerint a létesítményt legkorábban 2011-ben helyezik üzembe?

               3.

                           a)

                           A második kérdés szerinti kötelezettségekből következik-e az, hogy a tagállamnak meg kell tagadnia a kérelmezett környezetvédelmi engedély megadását, vagy további feltételekhez vagy korlátozásokhoz kell kötnie az engedélyt, ha nem biztosított, hogy a környezetvédelmi engedély iránti kérelemmel érintett létesítmény nem járul hozzá a nemzeti SO2 és/vagy NOx kibocsátási határérték túllépéséhez vagy ennek veszélyéhez? Ennek a kérdésnek a megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a létesítmény milyen mértékben járul hozzá ehhez a túllépéshez vagy ennek veszélyéhez?

                           b)

                           Vagy az következik-e a NEC-irányelvből, hogy valamely tagállam a nemzeti SO2 és/vagy NOx kibocsátási határérték túllépése vagy ennek veszélye esetén is rendelkezik mérlegelési mozgástérrel arra vonatkozóan, hogy az ezen irányelvben előírt célok eléréséhez az engedély megtagadása vagy további feltételekhez és korlátozásokhoz kötése helyett más intézkedéseket hozzon, például másfajta kiegyenlítést alkalmazzon?

               4.

               Amennyiben a tagállammal szemben fennállnak a második és a harmadik kérdés szerinti kötelezettségek, hivatkozhat-e magánszemély a nemzeti bíróság előtt ezen kötelezettségek betartására?

               5.

                           a)

                           Hivatkozhat-e magánszemély közvetlenül a NEC-irányelv 4. cikkére?

                           b)

                           Ha igen, a közvetlen hivatkozás 2002. november 27-e vagy csak 2010. december 31-e után lehetséges? Ennek a kérdésnek a megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a környezetvédelmi engedély iránti kérelemből kitűnik, hogy az engedélyezett létesítményt legkorábban 2011-ben helyezik üzembe?

               6.

               Amennyiben valamely környezetvédelmi engedély megadása és/vagy más intézkedések meghozatala hozzájárul a NEC-irányelv szerinti nemzeti SO2 és/vagy NOx kibocsátási határérték túllépéséhez vagy annak veszélyéhez, akkor magánszemély ezen irányelv 4. cikkéből

                           a)

                           levezetheti-e az arra vonatkozó általános igényét, hogy az érintett tagállam olyan intézkedéscsomagot állítson össze, amellyel legkésőbb 2010-ig a NEC-irányelv szerinti nemzeti kibocsátási határértéknél alacsonyabb szintre korlátozza a nemzeti SO2 és NOx kibocsátást, vagy ha ez nem sikerül, akkor olyan intézkedéscsomagot állítson össze, amellyel a kibocsátás a lehető leggyorsabban erre a szintre korlátozható;

                           b)

                           levezetheti-e az arra vonatkozó konkrét igényét, hogy az érintett tagállam egy meghatározott létesítmény vonatkozásában olyan egyedi intézkedéseket hozzon — például az engedély megtagadása formájában vagy az engedély megadásának további feltételekhez vagy korlátozásokhoz kötésével —, amelyek hozzájárulnak az éves nemzeti SO2 és NOx kibocsátásnak a NEC-irányelv szerinti nemzeti kibocsátási határértéknél alacsonyabb szintre korlátozásához, vagy ha ez nem sikerül, akkor olyan intézkedéseket hozzon, amelyek hozzájárulnak ahhoz, hogy a kibocsátás a lehető leggyorsabban erre a szintre legyen korlátozható?

                           c)

                           A 6. a) és a 6. b) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e az, hogy a létesítmény milyen mértékben járul hozzá a túllépéshez vagy annak veszélyéhez?

      (1)  A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről (kodifikált változat) szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 24., 8. o.)

      (2)  Az egyes légköri szennyezők nemzeti kibocsátási határértékeiről szóló, 2001. október 23-i 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 309., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 320. o.)


title: C-444/14. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2014. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Amira Osso kontra Region Hannover

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/22

         A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2014. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Amira Osso kontra Region Hannover
   (C-444/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/29)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Amira Osso

      A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: Region Hannover

      Az eljárásban részt vesz: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2011/95/EU irányelv (1) 33. cikke értelmében vett szabad mozgás korlátozását jelenti-e az a feltétel, hogy a tagállam egy földrajzilag behatárolt területén (település, járás, régió) kell lakóhelyet létesíteni, ha a külföldi egyébként szabadon mozoghat és tartózkodhat a tagállam területén?

               2)

               Összeegyeztethető-e a 2011/95/EU irányelv 33. és/vagy 29. cikkével a kiegészítő védelemben részesülő személyekkel szemben kikötött lakóhelyre vonatkozó feltétel, ha azt az állami szociális terheknek az államterületen belüli, azok viselői közötti arányos megosztására alapozzák?

               3)

               Összeegyeztethető-e a 2011/95/EU irányelv 33. és/vagy 29. cikkével a kiegészítő védelemben részesülő személyekkel szemben kikötött lakóhelyre vonatkozó feltétel, ha azt migrációs vagy integrációs politikai indokokra, például a külföldiek bizonyos településeken vagy járásokban való nagyszámú letelepedése által előidézett szociális feszültségek megakadályozásának indokára alapozzák? Elegendőek e e tekintetben elvont migrációs vagy integrációs politikai indokok, vagy az ilyen indokokat konkrétan kell megjelölni?

      (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 337., 9. o.)


title: T-204/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 14-i ítélete – Vila Vita Hotel und Touristik kontra OHIM – Viavita (VIAVITA) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A VIAVITA közösségi szóvédjegy bejelentése — VILA VITA PARC korábbi nemzeti szóvédjegy és VILA VITA korábbi ábrás védjegy — A korábbi védjegyek tényleges használatának hiánya — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja)

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/34

         A Törvényszék 2014. július 14-i ítélete – Vila Vita Hotel und Touristik kontra OHIM – Viavita (VIAVITA)
   (T-204/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A VIAVITA közösségi szóvédjegy bejelentése - VILA VITA PARC korábbi nemzeti szóvédjegy és VILA VITA korábbi ábrás védjegy - A korábbi védjegyek tényleges használatának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja))
   2014/C 292/41
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Vila Vita Hotel und Touristik GmbH (Frankfurt, Németország) (képviselők: G. Schoenen és V. Töbelmann ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: V. Melgar meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Viavita (Párizs, Franciaország) (képviselő: M.-P. Escande ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Vila Vita Hotel und Touristik GmbH és a Viavita közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. március 1-jén hozott határozata (R 419/2011–1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Vila Vita Hotel und Touristik GmbH viseli a saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: C-540/15. sz. ügy: 2015. október 15-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               11.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/9

         2015. október 15-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-540/15. sz. ügy)
   (2016/C 007/15)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Maria Pataka, Muriel Heller és Clara Talabér-Ritz)

      Alperes: Görög Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság, mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az energiahatékonyságról, a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 2012/27/EU irányelvnek (1), vagy azokat legalábbis nem közölte a Bizottsággal, nem teljesítette az ezen irányelv 28. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a Görög Köztársaságot 29 145,60 euró összegű napi kényszerítő bírság megfizetésére a Bíróság ítéletének kihirdetésétől kezdődően;

               —

               a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               [A kereset tárgya] a 2009/125/EK és a 2010/30/EU irányelv módosításáról, valamint a 2004/8/EK és a 2006/32/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 2012/27/EU irányelv (a továbbiakban: irányelv). Az irányelv, 1. cikke értelmében, egy intézkedésekből álló közös keretrendszert hoz létre az energiahatékonyságnak az Unió egészében történő előmozdítására annak érdekében, hogy az Unió 2020-ig elérendő 20 %-os kiemelt energiahatékonysági célkitűzése teljesüljön, valamint az ezt követő időszakban további előrelépést lehessen elérni az energiahatékonyság terén. Az irányelv szabályokat állapít meg az energiaellátás és -felhasználás hatékonysága előtt álló energiapiaci akadályok és piaci hiányosságok megszüntetésére, valamint 2020-ig teljesítendő indikatív nemzeti energiahatékonysági célkitűzések megállapítását írja elő.

               2.

               Az irányelv 28. cikke értelmében a tagállamok legkésőbb 2014. június 5-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljenek az irányelvnek, illetve különösen bizonyos, a 28. cikkben hivatkozott cikkekben előírt kötelezettségeknek az ott szereplő határidőig, és azokat megküldik a Bizottságnak. Ez a bejelentés, amelyről az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése is említést tesz, az európai uniós irányelv belső jogba való átültetésére vonatkozó kötelezettség és a lojális együttműködés elvének a részét képezi.

               3.

               A Bizottság, miután lefolytatta az EUMSZ 258. cikk (2) bekezdésében előírt eljárást, megállapította, hogy a Görög Köztársaság nem fogadta el a szóban forgó irányelv rendelkezései által előírt határidőn belül azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az irányelvnek megfeleljen, vagy azokat nem küldte meg a számára, és úgy határozott, hogy a Bíróság előtt keresetet indít e kötelezettségszegés megállapítása iránt a Görög Köztársasággal szemben.

               4.

               Ennek keretében a Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján szabjon ki kényszerítő bírságot a Görög Köztársasággal szemben. A Bizottság által javasolt kényszerítő bírság kiszámítása megfelel a Bizottság által az erre vonatkozó 2011. január 15-i közleményben meghatározott szempontoknak és módszernek.

      (1)  HL L 315, 1. o.