title: T-309/04., T-317/04., T-329/04. és T-336/04. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 22-i ítélete – TV 2/Danmark kontra Bizottság ( Állami támogatások – A dán hatóságok által a TV 2 állami műsorszolgáltató javára a közszolgálati feladatának finanszírozása céljából hozott intézkedések – A közös piaccal részben összeegyeztethető, részben összeegyeztethetetlen állami támogatásoknak minősített intézkedések – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Az eljáráshoz fűződő érdek – Védelemhez való jog – Közszolgálati műsorszolgáltatás – Meghatározás és finanszírozás – Állami források – Indokolási kötelezettség – Vizsgálati kötelezettség )

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/23

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 22-i ítélete – TV 2/Danmark kontra Bizottság
   (T-309/04., T-317/04., T-329/04. és T-336/04. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Állami támogatások - A dán hatóságok által a TV 2 állami műsorszolgáltató javára a közszolgálati feladatának finanszírozása céljából hozott intézkedések - A közös piaccal részben összeegyeztethető, részben összeegyeztethetetlen állami támogatásoknak minősített intézkedések - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Az eljáráshoz fűződő érdek - Védelemhez való jog - Közszolgálati műsorszolgáltatás - Meghatározás és finanszírozás - Állami források - Indokolási kötelezettség - Vizsgálati kötelezettség’)
   (2008/C 313/42)
   Az eljárás nyelvei: angol és dán
   Felek

      Felperes a T-309/04. sz. ügyben: TV 2/Danmark A/S (Odense, Dánia) (képviselők: O. Koktvedgaard és M. Thorninger ügyvédek)

      A felperest támogató beavatkozó aT-309/04. sz. ügyben: az Európai Műsorszórók Szövetsége (EMSZ) (Grand-Saconnex, Svájc) (képviselő: A. Carnelutti ügyvéd)

      Felperes a T-317/04. sz. ügyben: Dán Királyság (képviselő: J. Molde meghatalmazott, segítői: P. Biering és K. Lundgaard Hansen ügyvédek)

      Felperes a T-329/04. sz. ügyben: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Hjelmborg és M. Honoré ügyvédek)

      A felperest támogató beavatkozók aT-329/04. sz. ügyben: SBS TV A/S, korábban TV Danmark A/S (Skovlunde, Dánia) és SBS Danish Television Ltd, korábban Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Egyesült Királyság) (képviselőik: D. Vandermeersch, K.-U. Karl és H. Peytz ügyvédek)

      Felperesek a T-336/04. sz. ügyben: SBS TV A/S és SBS Danish Television Ltd

      A felpereseket támogató beavatkozó aT-336/04. sz. ügyben: Viasat Broadcasting UK Ltd

      Alperes a T-309/04., T-317/04., T-329/04. és T-336/04. sz. ügyekben: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők a T-309/04., T-317/04. és T-329/04. sz. ügyekben: H. Støvlbæk és M. Niejahr, a T-329/04. sz. ügyben N. Kahn is, és a T-336/04. sz. ügyben N. Kahn és M. Niejahr meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók aT-309/04. sz. ügyben: SBS TV A/S, SBS Danish Television Ltd és Viasat Broadcasting UK Ltd

      Az alperest támogató beavatkozók aT-329/04. és T-336/04. sz. ügyekben: a Dán Királyság, a TV 2/Danmark A/S és az Európai Műsorszórók Szövetsége (EMSZ)
   Az ügy tárgya
   A T-309/04. és a T-317/04. sz. ügyben elsődlegesen a Dánia által a TV 2/Danmark javára hozott intézkedésekről szóló, 2004. május 19-i 2006/217/EK bizottsági határozat (HL 2006. L 85., 1. o., helyesbítés: HL 2006. L 368., 112. o.), illetve másodlagosan e határozat 2. cikkének vagy e cikk (3) és (4) bekezdésének megsemmisítése iránti kérelmek, és a T-329/04. és a T-336/04. sz. ügyben ugyanezen határozatnak a közös piaccal részben összeegyeztethető állami támogatás fennállását megállapító részének megsemmisítése iránti kérelmek.
   Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a T-309/04., T-317/04., T-329/04. és a T-336/04. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a Dánia által a TV 2/Danmark javára hozott intézkedésekről szóló, 2004. május 19-i 2006/217/EK bizottsági határozatot megsemmisíti.

               3.

               A TV 2/Danmark A/S, a Dán Királyság és a Bizottság a T-309/04. R. és a T-317/04. R. sz. ügyben viselik saját költségeiket.

               4.

               A Bizottság a T-309/04. és a T-317/04. sz. ügyben viseli saját költségeit, valamint a TV 2/Danmark A/S és a Dán Királyság részéről ezen ügyekben felmerült költségeket.

               5.

               Az Európai Műsorszórók Szövetsége (EMSZ), az SBS TV A/S, az SBS Danish Television Ltd és a Viasat Broadcasting UK Ltd a T-309/04. sz. ügyben maguk viselik saját költségeiket.

               6.

               Az SBS TV, az SBS Danish Television és a Viasat Broadcasting UK a T-329/04. és a T-336/04. sz. ügyben viselik a mind félként, mind beavatkozóként náluk felmerült saját költségeiket.

               7.

               A Viasat Broadcasting UK viseli a T-329/04. sz. ügyben a Bizottság, a TV 2/Danmark A/S, a Dán Királyság és az EMSZ részéről felmerült költségek egy tizedét.

               8.

               Az SBS TV és az SBS Danish Television viseli a T-336/04. sz. ügyben a Bizottság, a TV 2/Danmark A/S, a Dán Királyság és az EMSZ részéről felmerült költségek egy tizedét.

               9.

               A Bizottság, a TV 2/Danmark A/S, a Dán Királyság és az EMSZ viselik a T-329/04. és a T-336/04. sz. ügyben felmerült saját költségeik kilenc tizedét.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: T-579/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 9-i ítélete – Birkenstock Sales kontra EUIPO (Egymást keresztező hullámvonalak mintájának ábrázolása) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi védjegy — Egymást keresztező hullámvonalak mintáját ábrázoló ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Felületminta — A felületmintának az áruk csomagolásán való alkalmazása”)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/33

         A Törvényszék 2016. november 9-i ítélete – Birkenstock Sales kontra EUIPO (Egymást keresztező hullámvonalak mintájának ábrázolása)
   (T-579/14. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi védjegy - Egymást keresztező hullámvonalak mintáját ábrázoló ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Felületminta - A felületmintának az áruk csomagolásán való alkalmazása”))
   (2017/C 006/39)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Birkenstock Sales GmbH (Vettelschoß, Németország) (képviselők: C. Menebröcker és V. Töbelmann ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: kezdetben: G. Schneider és D. Walicka, később: D. Walicka meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának egy egymást keresztező hullámvonalak mintáját ábrázoló ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2014. május 15-én hozott határozata (R 1952/2013-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2014. május 15-i határozatát (R 1952/2013-1. sz. ügy) a következő áruk tekintetében hatályon kívül helyezi: „művégtagok, -szemek és -fogak”, „sebészeti varratanyagok; sebészeti varratanyagok operatív célra” és „állatbőrök, irhák”.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Birkenstock Sales GmbH viseli a saját költségein felül az EUIPO részéről felmerült költségek felét. Az EUIPO viseli saját költségeinek felét.

      (1)  HL C 351., 2014.10.6.


title: T-304/14. sz. ügy: 2014. április 29-én benyújtott kereset – Sun Alloys Europe kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/52

         2014. április 29-én benyújtott kereset – Sun Alloys Europe kontra Bizottság
   (T-304/14. sz. ügy)
   2014/C 223/55
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Sun Alloys Europe GmbH (Bad Sobernheim, Németország) (képviselők: D. Greinacher, J. Martin és B. Scholtka ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 263. cikk első bekezdése alapján semmisítse meg a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (EEG) szabályozott, a megújuló energiaforrásokból és bányagázból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj tekintetében a Németországi Szövetségi Köztársasággal szemben az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás (SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) sz. állami támogatás) megindításáról szóló 2013. december 18-i bizottsági határozatot (HL 2014. C 37., 2014.2.7., 73. o.), amennyiben a Bizottság az EEG 40. és 41. § -ában szabályozott külön kompenzációs rendszert az EUMSZ 107. cikk szerinti állami támogatásnak minősíti;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikkének 3. § -a alapján a Bizottságot kötelezze a felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az EUMSZ 107. cikk megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság a megújuló energiák pótdíjrendszeren keresztül megvalósuló támogatását, valamint az EEG-pótdíj csökkentésére irányuló külön kompenzációs rendszert jogsértő módon minősítette állami támogatásnak, ezért nem szabadott volna megindítania a hivatalos vizsgálati eljárást.

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatban kifejti, hogy a Bizottság azon kérdés előzetes megítélése során, hogy a külön kompenzációs rendszer állami támogatást képez-e, nyilvánvaló értékelési hibát vétett, mivel a külön kompenzációs rendszer mint az EEG-pótdíj alóli kivételes szabályozás nem biztosít olyan kedvezményt, amelyet villamosenergia-igényes vállalkozások szokványos piaci feltételek között nem kaptak volna meg.

                           —

                           A felperes ezenkívül előadja, hogy nincs szó állami források érintettségéről. Mivel az EEG-pótdíjból származó bevételek nem képeznek állami forrásokat, a villamosenergia-igényes vállalkozásokra vonatkozó kivételes szabályozás sem érint állami forrásokat.

                           —

                           A felperes továbbá úgy érvel, hogy a külön kompenzációs rendszer nem torzítja a versenyt. Sőt olyan versenyfeltételeket hoz létre, amelyek az EEG-pótdíj nélkül léteznének.

               2.

               A második jogalap: a bizalomvédelem elvének megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság e határozat meghozatalával megsértette a bizalomvédelem elvét is. Szerinte a megújuló energiák támogatásáról szóló német szabályozást már beható állami támogatási jogi vizsgálat alá vonták. Ennek során a Bizottság 2002-ben arra az eredményre jutott, hogy e szabályozáshoz nem kapcsolódik állami források átruházása. A 2012. évi EEG-törvény e tekintetben semmilyen lényeges változást nem tartalmaz az akkori jogi helyzethez képest, így az érintett gazdasági szereplőknek nem kellett újabb vizsgálattal számolniuk, hanem bízhattak a szabályozás állandóságában.

               3.

               A harmadik jogalap: hatáskörrel való visszaélés
               Végül a felperes álláspontja az, hogy a Bizottság visszaélt azzal a hatáskörrel, amelyet számára az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 108. cikk biztosít. Szerinte a Bizottságnak a vizsgálati eljárás megindításával elsődlegesen az a célja, hogy elvi szinten harmonizálja a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatást. Ez az alapvető cél megmutatkozik a környezeti és energiatámogatásokról szóló irányelvek új tervezetében, ahol a Bizottság első ízben rögzít részletes szabályokat a megújuló energiaforrások támogatása tekintetében. A harmonizáció előmozdítása érdekében azonban a Bizottságnak az EUMSZ 116. cikkben és az EUMSZ 117. cikkben e célra előirányzott, a jogszabályok közelítésére vonatkozó eljárást kellene alkalmaznia.


title: C-143/07. sz. ügy: A Finanzgericht Hamburg által 2007. március 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Firma A.O.B. Reuter & Co. kontra Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/16

         A Finanzgericht Hamburg által 2007. március 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Firma A.O.B. Reuter & Co. kontra Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (C-143/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/25)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Hamburg (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Firma A.O.B. Reuter & Co.

      Alperes: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   A 3665/87/EGK rendelet (1) 11. cikkének (1) bekezdése alapján kizárólag az exportőr által a kiviteli nyilatkozatban szolgáltatott hamis adatok szankcionálandók vagy egyedül a visszatérítésre való jogosultság anyagi feltételeinek be nem tartása képezi a szankció tárgyát?

      (1)  HL L 351., 1. o.


title: C-20/16. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2016. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Wolfram Bechtel és Marie-Laure Bechtel kontra Finanzamt Offenburg

text:
               4.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/10

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2016. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Wolfram Bechtel és Marie-Laure Bechtel kontra Finanzamt Offenburg
   (C-20/16. sz. ügy)
   (2016/C 118/12)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel

      Alperes: Finanzamt Offenburg

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e az EK 39. cikkel (EUMSZ 45. cikk) az a német jogszabályi rendelkezés, amely alapján egy Németországban lakó és a francia államigazgatásban dolgozó munkavállaló francia öregségi nyugdíj- és egészségbiztosítási járulékai – a Németországban dolgozó munkavállalók hasonló, német társadalombiztosítási járulékaitól eltérően – nem csökkentik a jövedelemadó adóalapját, ha a munkabér a Németország és Franciaország közötti, a kettő adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján Németországban nem adóztatható, és csak a további jövedelmekre alkalmazandó adómértéket növeli?

               2.

               Akkor is igenlő választ kell-e adni az 1. kérdésre, ha a szóban forgó társadalombiztosítási járulékokat a francia állam a munkabér adóztatása során – egyedileg vagy átalány jelleggel –

                           a)

                           adócsökkentő tényezőként figyelembe vette, vagy

                           b)

                           bár adócsökkentő tényezőként figyelembe vehette volna, azokat ilyen értelemben nem érvényesítették, és ezért [a francia állam] azokat nem vette figyelembe?


title: T-231/06. és T-237/06. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — Hollandia kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Közszolgálati műsorszolgáltatás — A holland hatóságok által hozott intézkedések — A támogatásokat a közös piaccal részben összeegyeztethetőnek és részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Új támogatás vagy létező támogatás — Az állami támogatás fogalma — A vállalkozás fogalma — A közszolgálati feladat költségeinek túlkompenzációja — Arányosság — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog” )

text:
               5.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/9

         A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — Hollandia kontra Bizottság
   (T-231/06. és T-237/06. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Állami támogatások - Közszolgálati műsorszolgáltatás - A holland hatóságok által hozott intézkedések - A támogatásokat a közös piaccal részben összeegyeztethetőnek és részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Új támogatás vagy létező támogatás - Az állami támogatás fogalma - A vállalkozás fogalma - A közszolgálati feladat költségeinek túlkompenzációja - Arányosság - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog)
   2011/C 38/11
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperesek: Holland Királyság (képviselők: H. Sevenster és M. de Grave meghatalmazottak) (T-231/06. sz. ügy); és Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (Hilversum, Hollandia) (képviselők: J. Feenstra és H. Speyart van Woerden ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Khan és H. van Vliet meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A C 2/2004 (ex NN 170/2003) ügyben hozott, a holland közszolgálati műsorszolgáltatóknak nyújtott ad hoc jellegű finanszírozásról szóló, 2006. június 22-i 2008/136/EK bizottsági határozat (HL 2008. L 49., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelmek

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2.

               A T-231/06. sz. ügyben a Holland Királyság viseli a költségeket.

               3.

               A T-237/06. sz. ügyben a Nederlandse Omroep Stichting (NOS) viseli a költségeket.

      (1)  HL C 261., 2006.10.28.


title: T-494/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. szeptember 9-i ítélete – Biscuits Poult kontra OHIM – Banketbakkerij Merba (Keksz) ( „Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Eltört kekszet megjelenítő lajstromozott közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Az egyéni jelleg hiánya — A 6/2002/EK rendelet 4. és 6. cikke, valamint 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               20.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/16

         A Törvényszék 2014. szeptember 9-i ítélete – Biscuits Poult kontra OHIM – Banketbakkerij Merba (Keksz)
   (T-494/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Eltört kekszet megjelenítő lajstromozott közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Az egyéni jelleg hiánya - A 6/2002/EK rendelet 4. és 6. cikke, valamint 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   2014/C 372/20
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Biscuits Poult SAS (Montauban, Franciaország) (képviselő: C. Chapoullié ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Banketbakkerij Merba BV (Oosterhout, Hollandia) (képviselő: M. Abello ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Banketbakkerij Merba BV és a Biscuits Poult SAS közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2012. augusztus 2-án hozott határozata (R 914/2011-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Biscuits Poult SAS maga viseli a saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és a Banketbakkerij Merba BV részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: C-341/07. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2008. május 15-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – A 2004/48/EK irányelv – A szellemi tulajdonjogok érvényesítése – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/11

         A Bíróság (hatodik tanács) 2008. május 15-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság
   (C-341/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 2004/48/EK irányelv - A szellemi tulajdonjogok érvényesítése - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2008/C 171/18)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Wils és P. Dejmek meghatalmazottak)

      Alperes: Svéd Királyság (képviselő: A. Kruse meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 157., 45. o., és – helyesbítés – HL L 195., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések elfogadásának elmulasztása
   Rendelkező rész

               1)

               A Svéd Királyság – mivel nem fogadta el az előírt határidőn belül azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Svéd Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 211., 2007.9.8.


title: C-554/14. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2016. november 8-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atanas Ognyanov elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2008/909/IB kerethatározat — 17. cikk — A szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtására irányadó jog — Az elítélt által a kibocsátó államban töltött fogva tartása során végzett munka miatt a büntetés mérséklését előíró végrehajtó állambeli nemzeti szabály értelmezése — A kerethatározatok joghatása — Az összhangban álló értelmezés kötelezettsége)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/6

         A Bíróság (nagytanács) 2016. november 8-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atanas Ognyanov elleni büntetőeljárás
   (C-554/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2008/909/IB kerethatározat - 17. cikk - A szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtására irányadó jog - Az elítélt által a kibocsátó államban töltött fogva tartása során végzett munka miatt a büntetés mérséklését előíró végrehajtó állambeli nemzeti szabály értelmezése - A kerethatározatok joghatása - Az összhangban álló értelmezés kötelezettsége))
   (2017/C 006/07)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sofiyski gradski sad

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Atanas Ognyanov

      Az eljárásban részt vesz: Sofyiska gradska prokuratura

      Rendelkező rész

               1)

               A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés–büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározat 17. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az akként értelmezett nemzeti szabály, hogy a végrehajtó állam mérsékelheti az elítélt büntetését az általa a kibocsátó államban a fogva tartás során végzett munka miatt, jóllehet ez utóbbi állam illetékes hatóságai ezen állam joga szerint a büntetést ily módon nem mérsékelhetik.

               2)

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróságnak a nemzeti jog szabályainak összességét figyelembe kell vennie, és azt – amennyire csak lehetséges – a 2009/299 kerethatározattal módosított 2008/909 kerethatározattal összhangban kell értelmeznie az ebben meghatározott cél eléréséhez, és szükség esetén – bírói hatalmánál fogva – mellőznie kell a végső fokon eljáró nemzeti bíróság által elfogadott értelmezést, amennyiben ez az értelmezés nem egyeztethető össze az uniós joggal.

      (1)  HL C 73., 2015.3.2.


title: C-514/06. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-172/05. sz., Armacell Enterprise GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2006. október 10-én hozott ítélete ellen az Armacell Enterprise GmbH által 2006. december 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/17

         Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-172/05. sz., Armacell Enterprise GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2006. október 10-én hozott ítélete ellen az Armacell Enterprise GmbH által 2006. december 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-514/06. P. sz. ügy)
   (2007/C 56/30)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Armacell Enterprise GmbH (képviselő: O. Spuhler, Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-172/05. sz. ügyben 2006. október 10-én hozott határozatát;

               —

               a Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt kötelezze a Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal első fellebbezési tanácsának 2005. február 23-án az R 552/2004-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt kötelezze az Elsőfokú Bíróság előtti, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal előtti eljárások költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megtámadott határozata a védjegyek közötti hasonlóság a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (1) 8. cikkének (1) bekezdésében foglalt jogszabályi kívánalmainak félreértelmezésén alapul. A fellebbező azt állítja továbbá, hogy az Elsőfokú Bíróság, azzal, hogy nem vette tekintetbe a védjegyek hasonlóságának kérdését az angol nyelvű vásárlóközönség szempontjából, a 40/94 rendelet 63. cikkének (2) bekezdésében hivatkozott lényeges eljárási szabályt sértett.

      (1)  HL L 303., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.


title: T-157/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 17-i ítélete – Fedtke kontra EGSZB („Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Pusztán megerősítő aktus — Új és lényeges tények — Bizonyítási teher”)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/36

         A Törvényszék 2016. november 17-i ítélete – Fedtke kontra EGSZB
   (T-157/16. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Pusztán megerősítő aktus - Új és lényeges tények - Bizonyítási teher”))
   (2017/C 006/45)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Ingrid Fedtke (Wezembeek-Oppem, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) (képviselők: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal és L. Camarena Januzec meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) 2016. február 5-i Fedtke kontra EGSZB végzése (F-107/15, EU:F:2016:15) ellen benyújtott és ezen végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) 2016. február 5-i Fedtke kontra EGSZB végzését (F-107/15).

               2)

               A Törvényszék az ügyet a Törvényszéknek a jelen fellebbezést elbíráló tanácsától eltérő tanácsa elé utalja.

               3)

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL 2016. C 191., 2016.5.30.


title: F-88/06. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék 2006. december 21-i végzése – Pantalis kontra Bizottság

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/50

         Az Közszolgálati Törvényszék 2006. december 21-i végzése – Pantalis kontra Bizottság
   (F-88/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 331/112)

      Az eljárás nyelve: görög

   Az első tanács elnöke a létrejött egyezség nyomán elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 281., 2006.11.18., 44. o.


title: F-38/06. sz. ügy:  2006. április 14-én  benyújtott kereset – Irène Bianchi kontra Európai Képzési Alapítvány

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/37

         2006. április 14-én benyújtott kereset – Irène Bianchi kontra Európai Képzési Alapítvány
   (F-38/06. sz. ügy)
   (2006/C 143/71)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Irène Bianchi (Torino, Olaszország) (képviselő: M.-A. Lucas, ügyvéd)

      Alperes: Európai Képzési Alapítvány
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Képzési Alapítvány igazgatónőjének a felperes ideiglenes alkalmazotti szerződése meg nem újításáról szóló, a felperessel 2005. október 24-én közölt határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alapítványt a törvényes kamatokon felül a felperes által elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, akit az Európai Képzési Alapítványhoz 2000-ben vettek fel ideiglenes alkalmazotti szerződéssel, amelyet eredetileg három évre kötöttek, majd 2006. április 15-ig meghosszabbítottak, vitatja azt a határozatot, miszerint alkalmazását ez utóbbi időponton túl nem hosszabbítják meg.
   Megsemmisítés iránti keresetének alátámasztására a felperes négy jogalapot hoz fel, amelyek közül az elsőt a védelemhez való jog alapvető elvének és a személyzeti szabályzat 26. cikkének azáltal történt megsértésére alapít, hogy azokat a hátrányos értékeléseket, amelyeket a költségvetési főosztály vezetője az alapítvány igazgatónőjéhez intézett, nem közölték a felperessel és nem csatolták személyzeti aktájához sem.
   Második jogalapját a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére alapítja; álláspontja szerint nem tájékoztatták kellőképpen a megtámadott határozat indokairól, és ez megsérti az alapítvány igazgatójának a szerződések megújításáról szóló 1997. február 26-i határozatát, valamint a személyzeti szabályzat 25. cikke (2) bekezdését.
   Harmadik jogalapját a felperes az előbb hivatkozott 1997. február 26-i határozattal bevezetett eljárási rend szabályainak többszöri megsértésére alapítja.
   Negyedik jogalapját a felperes azokra a nyilvánvaló értékelési hibákra alapítja, amelyeket az alapítvány igazgatónője a felperesnek különösen a reformból eredő adminisztratív asszisztensi álláshelyekre vonatkozó szakértelme szükségességével, a felperesnek a hivatala ellátása módjával, valamint a szolgálati érdekkel kapcsolatban álláspontja szerint elkövetett.
   Kártérítési keresetének alátámasztására a felperes előadja, hogy a megtámadott határozat jogellenes részei olyan kötelességszegéseket valósítottak meg, amelyek neki súlyos nem vagyoni és vagyoni kárt okoztak, és félő, hogy még okozhatnak.


title: T-351/09. sz. ügy: 2009. szeptember 4-én benyújtott kereset — Acetificio Marcello de Nigris kontra Bizottság

text:
               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/36

         2009. szeptember 4-én benyújtott kereset — Acetificio Marcello de Nigris kontra Bizottság
   (T-351/09. sz. ügy)
   2009/C 256/64
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Olaszország) (képviselők: P. Perani és P. Pozzi avvocati)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy oltalom alatt álló földrajzi jelzésként az „Aceto Balsamico di Modena” elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzésére irányuló bejelentési kérelem az 510/2006 rendelet 3. cikkének megsértését, valamint a közösségi jogban kifejezetten előírt eljárási biztosítékok megsértését jelenti;

               —

               semmisítse meg a 2009. július 4-én közzétett, egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Aceto Balsamico di Modena [OFJ]) szóló, 2009. július 3-i 583/2009/EK bizottsági rendeletet;

               —

               a megsemmisítéssel kapcsolatban hozzon meg az „Aceto Balsamico di Modena” oltalom alatt álló földrajzi jelzésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és oltalom alatt álló földrajzi jelzések nyilvántartásából való törléséhez szükséges valamennyi jogi aktust és intézkedést;

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügy — borecet- és más fűszerek, többek között a modenai balzsamecet termelési és értékesítési ágazatában működő — felperese kifogásolja az „Aceto Balsamico di Modena” elnevezésnek a megtámadott rendelet révén oltalom alatt álló földrajzi jelzésként történő nyilvántartásba vételét.
   Állításainak alátámasztására a felperes a következőkre hivatkozik:

               —

               a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet (1) 3. cikkének megsértése, amennyiben a modenai balzsamecet előállításának fejlődésével kapcsolatos történelmi tények erőteljesen az említett termékek és egy meghatározott földrajzi terület közötti kapcsolat hiányát jelzik. Véleménye szerint ugyanis vitathatatlan, hogy jó néhány évtizede az Olaszországban és külföldön forgalmazott modenai balzsamecet nagy részét annak történelmi származási helyén kívül állítják elő. Ezzel összefüggésben a szóban forgó elnevezés különleges előállítási módszereknek megfelelően létrehozott és — az előállítás helyétől független — egyedi jellemzőkkel bíró terméket jelöl.

               —

               A felperesnek nem volt lehetősége kifogásolni az „Aceto Balsamico di Modena” elnevezés oltalom alatt álló földrajzi jelzésként való nyilvántartásba vételét. E tekintetben úgy véli, hogy — a szóban forgó üggyel kapcsolatos, releváns tények időzítése miatt — a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14-i 2081/1992/EGK tanácsi rendelet (2) 7. cikkének (3) bekezdésében, mind pedig a hatályban lévő 510/2006 rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében előírt eljárási biztosítékok megsértésével — a jelen ügy tárgyát képező földrajzi jelzés nyilvántartásba vételét anélkül engedélyezték, hogy a felperes számára biztosították volna a lehetőséget indokolással ellátott kifogásának előterjesztésére.

      (1)  HL L 93., 2006. 3. 31., 12. o.

      (2)  HL L 208., 1992. 7. 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 13. kötet, 4. o.


title: C-90/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hatodik tanács) T-85/06. sz., General Química és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 18-án hozott ítélete ellen a General Química, S.A., a Repsol Química, S.A. és a Repsol YPF, S.A. által 2009. március 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/20

         Az Elsőfokú Bíróság (hatodik tanács) T-85/06. sz., General Química és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 18-án hozott ítélete ellen a General Química, S.A., a Repsol Química, S.A. és a Repsol YPF, S.A. által 2009. március 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-90/09. P. sz. ügy)
   2009/C 90/32
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbezők: General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. (képviselők: J.M. Jiménez-Laiglesia Oñate és J. Jiménez-Laiglesia Oñate ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-85/06. sz. ügyben 2008. december 8-án hozott ítéletet abban a részében, amelyben az elutasítja a megsemmisítés iránti keresetnek a fellebbezők egyetemleges felelősségét illetően nyilvánvaló értékelési hibára és indokolás hiányára alapított jogalapját;

               —

               A Bíróság semmisítse meg a határozat 1. cikkének g) és h) pontját, valamint 2. cikkének d) pontját, a Repsol YPF és a Repsol Química, mint a General Químicá-val az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértéséért egyetemlegesen felelős társaságok ellen irányuló részeiben, illetőleg másodlagosan a határozatnak a Repsol YPF ellen irányuló részét, mindkét esetben megfelelő módon csökkentve a bírságot.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés a határozat megsemmisítésére irányuló kereset azon jogalapjának elutasítása ellen irányul, amely a Repsol Químicá-t és a Repsol YPF-et teszi felelőssé a General Química, S.A. által kifejtett magatartás miatt. Az ítélet tévesen olyan felelősségi szempontot alkalmaz, amely nincs összefüggésben a tényekkel és az ügy körülményeivel, illetve a General Química által elkövetett jogsértéssel. Az ítélet tévesen a leányvállalatra telepíti az anyavállalat felelősségét annak megállapításával, hogy gazdasági egységről van szó, pusztán annak a lehetősége miatt, hogy az anyavállalat meghatározó befolyást gyakorolhat a leányvállalat felett. Az ítélet – azon kívül, hogy nem veszi figyelembe, illetve eltorzítja az ügyiratokhoz mellékelt bizonyítékokat – azt sem indokolja meg, hogy az általa kiválasztott bizonyítékok miképpen bizonyítják a meghatározó befolyást. Ezen felül tévesen alkalmazza az ítélkezési gyakorlat által azokban az esetekben felállított vélelmet, amelyekben az anyavállalat a társasági tőke teljes összegének tulajdonosa, és megfordítja a bizonyítási terhet, amellett, hogy nem határozza meg pontosan, hogy milyen bizonyítási szabálynak kell teljesülnie a vélelem megdöntéséhez. Az ítélet korlátlan mérlegelési mozgásteret ad a Bizottságnak a vélelem megdöntésére előterjesztett bizonyítékok értékelését illetően. Ennek következtében a vélelem valójában megdönthetetlen. Ezzel azonos módon, azon kívül, hogy a Repsol YPF felelősségét nem nevesíti és az nem is egyértelmű, az ítélet tévesen terjeszti ki a vélelmet automatikusan a csoportban utolsóként szereplő anyavállalatra a meghatározó befolyás gyakorlásának puszta lehetősége alapján. A felelősséget, amely egyébként kimentést nem ismerő felelősség, a társaságok csoportja (vállalatcsoport) tekintetében állapítja meg, és nem a társaság (vállalat) mint gazdasági egység tekintetében.


title: T-208/09. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 14-i végzése — Mars kontra OHIM — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/49

         A Törvényszék 2009. december 14-i végzése — Mars kontra OHIM — Marc (MARC Marlon Abela Restaurant Corporation)
   (T-208/09. sz. ügy) (1)

   2010/C 37/77

      Az eljárás nyelve: angol

   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 167., 2009.7.18.


title: C-403/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. november 4-i végzése (az Administrativen sad – Varna [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Vekos Trade” AD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/24

      A Bíróság elnökének 2014. november 4-i végzése (az Administrativen sad – Varna [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Vekos Trade” AD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (C-403/14. sz. ügy) (1)

      (2015/C 016/40)
      Az eljárás nyelve: bolgár
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 395., 2014.11.10.


title: T-287/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 8-i végzése — Unilever España és Unilever kontra OHIM — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)

text:
               7.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/24

         A Törvényszék 2011. november 8-i végzése — Unilever España és Unilever kontra OHIM — Med Trans G. Poulias-S. Brakatselos (MED FRIGO S.A.)
   (T-287/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 6/44
   Az eljárás nyelve: angol
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 234., 2010.8.28.


title: T-397/11. sz. ügy: 2011. július 26-án benyújtott kereset — Symfiliosi kontra FRA

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/36

         2011. július 26-án benyújtott kereset — Symfiliosi kontra FRA
   (T-397/11. sz. ügy)
   2011/C 282/70
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Symfiliosi (Nicosia, Ciprusi Köztársaság) (képviselő: L. Christodoulou ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Unió Alapjogi Ügynökségének 2011. május 23-i határozatát, amelyben az F/SE/10/03 — 12. rész Ciprus közbeszerzési eljárásban az első keretmegállapodást a First Elements részére, a második keretmegállapodást pedig a Symfiliosi részére ítélte oda;

               —

               az Európai Unió Alapjogi Ügynökségét kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egy fő jogalapra hivatkozik, amellyel azt állítja, hogy az Ügynökség nem indokolta a határozatát. Lényegében vitatja továbbá az ajánlatok értékelését, azt állítva, hogy az önkényes, ésszerűtlen és jogellenes volt.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács) 2004. október 28-án a C-4/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 98/44/EK irányelv – A biotechnológiai találmányok jogi oltalma – Az előírt határidőn belüli át nem ültetés)

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/18

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2004. október 28-án
   a C-4/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 98/44/EK irányelv - A biotechnológiai találmányok jogi oltalma - Az előírt határidőn belüli át nem ültetés)
   (2005/C 6/33)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-4/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: K. Banks és C. Schmidt) kontra Osztrák Köztársaság (meghatalmazott: H. Dossi) ügyben, az EK-Szerződés 226. cikke alapján 2004. január 8-án benyújtott, kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai: J. N. Cunha Rodrigues, a negyedik tanács elnökeként eljárva, K. Schiemann és M. Ilešič (előadó) bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 28-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a biotechnológiai találmányok jogi oltalmáról szóló, 1998. július 6-i parlamenti és tanácsi irányelvben foglaltaknak, az Osztrák Köztársaság nem teljesítette a fenti irányelvek alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 47., 2004.2.21.


title: T-86/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 22-i ítélete — Evropaїki Dynamiki kontra Bizottság ( Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárások — Informatikai szolgáltatások nyújtása, ideértve a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság informatikai rendszereinek karbantartását és fejlesztését — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Indokolási kötelezettség — Egyenlő bánásmód — Átláthatóság — Odaítélési szempontok — Összeférhetetlenség — Nyilvánvaló értékelési hiba — Szerződésen kívüli felelősség )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/15

         A Törvényszék 2011. szeptember 22-i ítélete — Evropaїki Dynamiki kontra Bizottság
   (T-86/09. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárások - Informatikai szolgáltatások nyújtása, ideértve a Tengerügyi és Halászati Főigazgatóság informatikai rendszereinek karbantartását és fejlesztését - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Indokolási kötelezettség - Egyenlő bánásmód - Átláthatóság - Odaítélési szempontok - Összeférhetetlenség - Nyilvánvaló értékelési hiba - Szerződésen kívüli felelősség)
   2011/C 319/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: N. Korogiannakis, P. Katsimani és M. Dermitzakis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Bambara és E. Manhaeve meghatalmazottak, segítőjük: J. Stuyck ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Egyfelől a Bizottság 2008. december 12-i, a felperes által a MARE/2008/01 számú, informatikai szolgáltatások nyújtása, ideértve a Bizottság Tengerügyi és Halászati Főigazgatósága informatikai rendszereinek karbantartását és fejlesztését tárgyú közbeszerzési eljárásban (HL 2008., S 115) benyújtott ajánlatot elutasító határozatának, valamint a szerződést más ajánlattevőnek odaítélő határozatának megsemmisítése, másfelől kártérítési kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t kötelezi a saját valamint az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 113., 2009.5.16.


title: F-100/15. sz. ügy: 2015. július 6-án benyújtott kereset – ZZ kontra EBB

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/41

         2015. július 6-án benyújtott kereset – ZZ kontra EBB
   (F-100/15. sz. ügy)
   (2015/C 414/51)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: L. Isola és G. Isola avvocati)

      Alperes: Európai Beruházási Bank

      A jogvita tárgya és leírása

   Egyrészt a felperes 2013. évre vonatkozó értékelő jelentésének, másrészt az EBB ezt követően hozott és ehhez kapcsolódó olyan határozatainak megsemmisítése, mint amilyen a felperes D besorolási fokozatba való előléptetésének mellőzéséről szóló határozat, valamint az állítólagosan a felperest ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a fellebbviteli bizottság 2014. december 8-i határozatát és az iratokat utalja vissza e bizottság elé azon szempontok meghatározását követően, amelyeket e bizottságnak figyelembe kell vennie az új határozat meghozatala során;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az emberi erőforrások főigazgatóságnak „A személyi állomány 2013. évi értékelésére vonatkozó iránymutatások” című feljegyzésében meghatározott iránymutatásokat annyiban, amennyiben azok előírják, hogy a végső értékelést szóbeli összefoglalóban kell közölni, anélkül azonban, hogy valaha meghatározták volna, hogy milyen nyilatkozatokról van szó;

         Másodlagosan:

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2013. évi értékelő jelentés egészét (az értékelés részt annyiban, amennyiben a felperesnek nem ad „kivételes teljesítmény” vagy „nagyon jó teljesítmény” osztályzatot és nem javasolja a felperes előléptetését D besorolási fokozatba, végül azon részt, amely nem írja elő az előmenetele fejlődését és nem határoz meg célkitűzéseket 2014-re);

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítsen meg az e határozatot követő és azt megelőző minden kapcsolódó határozatot, köztük a „Performance Evaluation exercise 2013 – List of promotions and awards” című, 2014. március 31-én közzétett feljegyzést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg a vele szembeni zaklatás tényét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg az Európai Unió felelősségét a zaklatásra és a „méltányos eljárásra” vonatkozó szabályok megsértésére való felhívásban;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alpereseket az alábbi 112–120. pontokban részletezett fizikai, lelki és vagyoni károk méltányos megtérítésének egyetemleges megfizetésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alpereseket késedelmi és kiegyenlítő kamatok egyetemleges megfizetésére, valamint a megállapított összegek után a pénzromlásból eredő veszteségek kiegyenlítésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a két alperest kötelezze a költségek viselésére, a felperes jogainak fenntartása mellett.


title: T-342/11. sz. ügy: 2011. június 30-án benyújtott kereset — CEEES és Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio kontra Európai Bizottság

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/40

         2011. június 30-án benyújtott kereset — CEEES és Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio kontra Európai Bizottság
   (T-342/11. sz. ügy)
   2011/C 252/90
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio (CEEES) (Spanyolország) és Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio (Madrid, Spanyolország) (képviselők: A. Hernández Pardo és B. Marín Corral ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott aktust; és

               —

               következésképpen állapítsa meg, hogy a Bizottság köteles a REPSOL-lal szemben bírságot vagy kényszerítő bírságot kiszabni az 1/2003/EK rendelet 9. cikkének megsértése miatt.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetet a COMP/39461/CEEES AOL-REPSOL ügyben 2011. április 28-án hozott bizottsági határozat ellen nyújtották be, amely a felperesek által 2007. május 30-án benyújtott panasz elfogadhatóságára vonatkozik. E panasz a következő három jogalapon alapult:

               a)

               az Asociación de Operadores Petrolíferos (AOP) és tagjai által kötött horizontális megállapodások létezése, amely megállapodások korlátozták közöttük a versenyt;

               b)

               az EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk megsértése a kiskereskedelmi árak fenntartása révén;

               c)

               az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban és az 1/2003 rendelet 9. cikkének megfelelően elfogadott (COMP/B-1/38.348 — REPSOL CPP ügy) 2006. április 12-i 2006/446/EK bizottsági határozat végrehajtásának a REPSOL általi elmulasztása; valamint e végrehajtás elmulasztásának következményei a szankciókat tekintve.

         A megtámadott határozatban a Bizottság megállapítja, hogy nincs elég indok arra, hogy a REPSOL-sal szemben az 1/2003 rendelet által arra az esetre előírt valamilyen intézkedést hozzon, ha a felek nem tartják be a kötelezettségvállalásaikat.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap, amely az 1/2003 rendelet 9. cikkének a közösségi jog közvetlen hatályára vonatkozó elv figyelmen kívül hagyásával összefüggésben történő megsértésén alapszik.

                           —

                           A felek többek között azt állítják, hogy a Bizottság a nemzeti versenyhatóság által tett megállapításokra tekintettel nem hagyhatja figyelmen kívül a REPSOL arra vonatkozó kötelezettségvállalása be nem tartását, hogy véget vet az árrögzítési gyakorlatának. A nemzeti versenyhatóság által az EUMSZ 101. cikk megsértését illetően megállapított tényeknek elegendőeknek kellett volna lenniük ahhoz, hogy a Bizottság arra a következtetésre jusson, hogy a REPSOL nem tartotta be a kötelezettségvállalásait.

                           —

                           A Bizottságnak a kötelezettségvállalásokra vonatkozó valamely határozata végrehajtásának elmulasztásával szembeni eljárásának hiánya — amely abból ered, hogy az alperes úgy véli, e tekintetben diszkrecionális jogköre van —, a kötelezettségvállalások elfogadásának — mint a szankciós eljárás megindítására vonatkozó alternatív megoldás — alapját jelentő mechanizmusoknak magát a lényegét sérti, mivel a Bizottság mérlegelési jogkörét olyan önkényes jogkörré alakítja át, amely, a védelemhez való jog nyilvánvaló sérelmével jár.

               2.

               A második jogalap, amely az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdése c) pontjának és 24. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértésén alapszik.

                           —

                           A felperesek szerint az 1/2003 rendelet 9. cikkének a jelen esetben szóban forgó megsértése esetén a Bizottságnak a fent említett rendelkezések által előírt bírságot vagy kényszerítő bírságot kellett volna kiszabnia.


title: C-67/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács tanács) 2014. január 16-i ítélete — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — 2002/91/EK irányelv — Az épületek energiahatékonysága — 3., 7. és 8. cikk — Hiányos átültetés)

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/2

         A Bíróság (tizedik tanács tanács) 2014. január 16-i ítélete — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-67/12. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/91/EK irányelv - Az épületek energiahatékonysága - 3., 7. és 8. cikk - Hiányos átültetés)
   2014/C 85/03
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Hermann és I. Galindo Martin, meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselők: A. Rubio González és S. Centeno Huerta, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az épületek energiahatékonyságáról szóló, 2010. május 19-i 2010/31/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 153., 13. o.) 29. cikkével együttesen értelmezett, az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 1., 65. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 168. o.) 3., 7. és 8. cikkének való megfeleléshez szükséges valamennyi intézkedés előírt határidőn belül történő meghozatalának vagy közlésének elmulasztása

      Rendelkező rész

               1.

               A Spanyol Királyság — mivel az előírt határidőn belül nem fogadott el valamennyi törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezést, amely szükséges ahhoz, hogy megfeleljen az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3., 7. és 8. cikkének — nem teljesítette az e rendelkezésekből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 118., 2012.4.21.


title: C-597/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-366/11. sz., Bial-Portela & Ca, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2012. október 9-én hozott ítélete ellen az Isdin, SA által 2012. december 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               23.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/8

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-366/11. sz., Bial-Portela & Ca, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2012. október 9-én hozott ítélete ellen az Isdin, SA által 2012. december 19-én benyújtott fellebbezés
   (C-597/12. P. sz. ügy)
   2013/C 86/12
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Isdin, SA (képviselők: H. L. Mosback, G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Bial-Portela & Ca, SA

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               hagyja helyben az OHIM első fellebbezési tanácsának a felszólalást teljes egészében elutasító 2011. április 6-i határozatát;

               —

               a Bial-Portela & Ca, SA-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék elferdítette a bizonyítékokat, mivel a megtámadott ítélet 34. pontjában azt állapította meg, hogy „a fellebbezési tanács tévedett annak megállapításakor, hogy nincs hangzásbeli hasonlóság a megjelölések között”. A fellebbezési tanács szerinte viszont — a Törvényszék által állítottakkal ellentétben — nem tévedett annak megállapításakor, hogy a megjelölések között nincs hangzásbeli hasonlóság, sőt, helyesen vizsgálta a megjelölések közötti hangzásbeli hasonlóságot, és vonta le azt a következtetést, hogy a megjelölések közötti hangzásbeli hasonlóságok ellenére a megjelölések hangzása összességében véve eltérő. A fellebbező jogi képviselői szerint a fellebbezési tanács fenti következtetését, amelyet a Törvényszék elferdített, helyben kell hagyni.
   Ezenfelül a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék elferdítette a tényeket, mivel a megtámadott ítélet 40. pontjában azt állította, hogy „a 3. osztályba tartozó árukat és az 5. osztályba tartozó áruk (…) nagy részét általában szupermarketekben kiállítva értékesítik, és így a vásárlók azokat a csomagolás szemügyre vételét követően választják ki”. E ténybeli megállapítást nem támasztotta alá semmilyen bizonyíték, és ennélfogva az elferdítette azokat a tényeket, amelyeken a határozatnak alapulnia kellett volna. Ezenkívül, erre a tényre a felek egyike sem hivatkozott, és így azt csak akkor lehetett volna figyelembe venni, ha az közismert tény lett volna (és az e tény valószínűségének hiányát alátámasztó érvekre való tekintettel ezt ilyennek tekinteni már önmagában véve is a tények elferdítésének minősül). Ennélfogva ezt a tényt nem lehet kiindulási alapként használni az összetéveszthetőség fennállásának megállapításához.
   A fellebbező ezenfelül azt állítja, hogy megsértették a közösségi védjegyrendelet (1) 76. cikkének (1) bekezdésében (korábban a 40/94 rendelet (2) 74. cikkének (1) bekezdésében) foglalt audi alteram partem elvét, továbbá a Törvényszék tévesen alkalmazta a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontját és a vonatkozó ítélkezési gyakorlatot, ezáltal megsértve az uniós jogot. A Törvényszék nem végezte el a szóban forgó védjegyeknek a jelen ügy körülményei szempontjából releváns valamennyi tényezőt figyelembe vevő, átfogó értékelését.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78, 1. o.)

      (2)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11.,1. o. ; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.)


title: C-204/13. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt Saarlouis kontra Heinz Malburg (Adózás  — Hozzáadottérték-adó  — Az adólevonási jog keletkezése és hatálya  — A társaság valamely tag által történő megszüntetése  — E társaság ügyfélköre egy részének megszerzése  — Más társaságba történő nem pénzbeli hozzájárulás  — Előzetesen felszámított adó megfizetése  — Lehetséges levonás)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/18

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt Saarlouis kontra Heinz Malburg
   (C-204/13. sz. ügy) (1)

   ((Adózás - Hozzáadottérték-adó - Az adólevonási jog keletkezése és hatálya - A társaság valamely tag által történő megszüntetése - E társaság ügyfélköre egy részének megszerzése - Más társaságba történő nem pénzbeli hozzájárulás - Előzetesen felszámított adó megfizetése - Lehetséges levonás))
   2014/C 135/19
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Finanzamt Saarlouis

      Alperes: Heinz Malburg

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 4. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint 17. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmezése – A levonási jog keletkezése és terjedelme – Valamely megszüntetett társaság ügyfélkörének részbeni, e társaság egyik tagja általi megszerzése annak érdekében, hogy azt nem pénzbeli hozzájárulásként egy új társaságba bevigye – Az előzetesen megfizetett adó levonásához való jog

      Rendelkező rész

   Az 1995. április 10-i 95/7/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint 17. cikke (2) bekezdésének a) pontját a hozzáadottértékadó-semlegesség elvére figyelemmel úgy kell értelmezni, hogy egy adótanácsadó polgári jogi társaság tagja, aki csak abból a célból szerzi meg e társaságtól az ügyfélkör egy részét, hogy azt ezt követően közvetlenül a meghatározó részesedésével újonnan alapított adótanácsadó polgári jogi társaságnak adja át ingyenesen az említett ügyfélkör gazdasági tevékenység céljából történő felhasználására, anélkül hogy az utóbbi az újonnan alapított társaság vagyonába kerülne, nem jogosult a kérdéses ügyfélkör megszerzésével kapcsolatban előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó levonására.

      (1)  HL C 178., 2013.6.22.


title: C-615/10. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. június 7-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus (Finnország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — az Insinööritoimisto InsTiimi Oy által indított eljárás (2004/18/EK irányelv — Közbeszerzések a védelem terén — 10. cikk — Az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontja — A tagállam alapvető biztonsági érdekeinek védelme — Fegyverek, lőszerek és hadianyagok kereskedelme — Az ajánlatkérő által kifejezetten katonai célra beszerzett termék — E termék messzemenően hasonló civil hasznosításának lehetősége — Elektromágneses mérések végrehajtását segítő forgóasztalos berendezés ( „tiltable turntable” ) — A 2004/18 irányelvben előírt eljárásoknak megfelelő versenyeztetés hiánya)

text:
               21.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/3

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. június 7-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus (Finnország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — az Insinööritoimisto InsTiimi Oy által indított eljárás
   (C-615/10. sz. ügy) (1)

   (2004/18/EK irányelv - Közbeszerzések a védelem terén - 10. cikk - Az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A tagállam alapvető biztonsági érdekeinek védelme - Fegyverek, lőszerek és hadianyagok kereskedelme - Az ajánlatkérő által kifejezetten katonai célra beszerzett termék - E termék messzemenően hasonló civil hasznosításának lehetősége - Elektromágneses mérések végrehajtását segítő forgóasztalos berendezés („tiltable turntable”) - A 2004/18 irányelvben előírt eljárásoknak megfelelő versenyeztetés hiánya)
   2012/C 217/04
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein hallinto-oikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Insinööritoimisto InsTiimi Oy
   a Puolustusvoimat részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Korkein hallinto-oikeus — Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 10. cikkének és az EUMSZ 346. cikk értelmezése — Az 1958. április 15-i 255/58 tanácsi határozattal jóváhagyott fegyverek, lőszerek és hadianyagok jegyzéke — Az irányelv hatálya — Elsősorban katonai felhasználásra szánt anyagok — Elektromágneses mérésekre szolgáló forgóasztalos berendezések

      Rendelkező rész

   Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az csak abban az esetben teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy kivonják az említett irányelv szerinti eljárások hatálya alól az ajánlatkérő által a védelem terén olyan eszköz beszerzésére irányuló szerződés odaítélését, amelynek — noha kifejezetten katonai célra szánják — lehetséges messzemenően hasonló civil hasznosítása is, amennyiben az említett eszköz sajátos tulajdonságainál fogva kifejezetten ilyen célokra tervezettnek és kifejlesztettnek tekinthető, ideértve a jelentős átalakítások esetét is, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: C-594/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. február 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — T.G. van Laarhoven kontra Staatssecretaris van Financiën (Hatodik HÉA-irányelv — Az előzetesen felszámított adó levonásának joga — Korlátozás — A vállalkozás eszközeinek felhasználása az adóalany saját szükségleteinek kielégítésére — A vállalkozási vagyon körébe tartozó eszköz magáncélú használatának adójogi kezelése)

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. február 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — T.G. van Laarhoven kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-594/10. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Az előzetesen felszámított adó levonásának joga - Korlátozás - A vállalkozás eszközeinek felhasználása az adóalany saját szükségleteinek kielégítésére - A vállalkozási vagyon körébe tartozó eszköz magáncélú használatának adójogi kezelése)
   2012/C 98/10
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: T. G. van Laarhoven

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 17. cikke (6) bekezdésének értelmezése — Az előzetesen felszámított adó levonása — A levonási jog kizárása — A vállalkozó által vállalkozási célra és magáncélra is használt gépjárművek utáni adólevonási jogot korlátozó nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

   Az 1995. április 10-i 95/7/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 11. cikke A. része (1) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 6. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti adószabályozás, amely azt az adóalanyt, amelynek gépjárműveit mind vállalkozási célra, mind pedig magáncélra használják, először az előzetesen megfizetett hozzáadottérték-adó teljes és azonnali levonására jogosítja, de amely a későbbiekben e gépjárművek magáncélú használata esetében éves adózást ír elő, amely a vonatkozó adóévben fizetendő hozzáadottérték-adó alapjának meghatározása céljából az e használattal kapcsolatban felmerült költségek olyan átalányjellegű számítási módján alapul, amely nem arányosan veszi figyelembe e használat tényleges mértékét.

      (1)  HL C 80., 2011.3.12.


title: T-222/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 16-i végzése — National Trust for Scotland kontra OHIM — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/30

         A Törvényszék 2013. szeptember 16-i végzése — National Trust for Scotland kontra OHIM — Comhairle nan Eilean Siar (ST KILDA)
   (T-222/12. sz. ügy) (1)

   2013/C 336/64
   Az eljárás nyelve: angol
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 227., 2012.7.28.


title: T-833/14. sz. ügy: 2014. december 23-án benyújtott kereset – Søndagsavisen kontra Bizottság

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/51

         2014. december 23-án benyújtott kereset – Søndagsavisen kontra Bizottság
   (T-833/14. sz. ügy)
   (2015/C 138/68)
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Felperes: Søndagsavisen A/S (Søborg, Dánia) (képviselő: M. Honoré ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság arra vonatkozó 2014. július 9-i határozatát, hogy nem emel kifogást bizonyos reklámok adómentességével (SA.35683) szemben;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes, aki a támogatás kedvezményezettjének versenytársa, azzal érvel, hogy a Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy kétség merül fel azzal kapcsolatban, hogy a nem névre szóló reklámanyag és a háztartásoknak kézbesített, előfizetett újságpapír adómentessége támogatásnak minősül-e.
   A felperes azt állítja, hogy a Bizottságnak következésképpen úgy kellett volna határoznia, hogy megindítja az EUMSZ 108. cikkének (2) bekezdésében és a 659/1999 rendelet (1) 4. cikkének (4) bekezdésében előírt hivatalos vizsgálati eljárást. Mivel ezt elmulasztotta, a Bizottság figyelmen kívül hagyta a felperes EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében biztosított eljárási jogait.
   Arra vonatkozó állításának az alátámasztására, hogy ésszerű kétség áll fenn, a felperes a következő érveket adja elő:

               —

               az ügy Bizottság előtti elbírálása rendkívül hosszú időt vett igénybe, és önmagában már ez jelzi, hogy ésszerű kétség merült fel – nem utolsósorban azért, mert az az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése alapján bejelentett támogatási rendszert foglalt magában;

               —

               a Bizottság a határozatában nem tett eleget a nem névre szóló reklámanyag és a háztartásoknak kézbesített, előfizetett újságpapír adómentességére vonatkozó indokolási kötelezettségnek; és

               —

               a Bizottság hiányosan és helytelenül vizsgálta a reklámadóra vonatkozó dán jogszabályt annak megállapítás során, hogy a nem névre szóló reklámanyag és a háztartásoknak kézbesített, előfizetett újságpapír adómentessége állami támogatásnak minősült-e.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999 L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-220/08. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. november 26-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/33

         A Bíróság elnökének 2008. november 26-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-220/08. sz. ügy) (1)

   (2009/C 69/77)

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 183., 2008.7.19.


title: C-148/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. október 13-i ítélete (a Hof van beroep te Brussel (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — DHL International NV, korábban: Express Line NV kontra Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie (Postai szolgáltatások — A felhasználói panaszok kezelésére vonatkozó külső eljárások — 97/67/EK irányelv — 19. cikk — Hatály — A nemzeti jog és az uniós jog szerinti jogorvoslati lehetőségek egymást kiegészítő jellege — A tagállamok mozgástere — Korlátok — EUMSZ 49. cikk — A letelepedés szabadsága)

text:
               3.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. október 13-i ítélete (a Hof van beroep te Brussel (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — DHL International NV, korábban: Express Line NV kontra Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie
   (C-148/10. sz. ügy) (1)

   (Postai szolgáltatások - A felhasználói panaszok kezelésére vonatkozó külső eljárások - 97/67/EK irányelv - 19. cikk - Hatály - A nemzeti jog és az uniós jog szerinti jogorvoslati lehetőségek egymást kiegészítő jellege - A tagállamok mozgástere - Korlátok - EUMSZ 49. cikk - A letelepedés szabadsága)
   2011/C 355/08
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van beroep te Brussel

      Az alapeljárás felei

      Felperes: DHL International NV, korábban: Express Line NV

      Alperes: Belgisch Instituut voor Postdiensten en Telecommunicatie

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hof van Beroep te Brussel — A 2002/39/EK irányelvvel (HL L 176., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 4. kötet 316. o.) és a 2008/6/EK irányelvvel (HL L 52., 3. o.) módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998 L 15., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 3. kötet 71. o.) 19. cikkének értelmezése — A postai szolgáltatások felhasználói panaszainak kezelésére vonatkozó eljárások — Külső panaszkezelési rendszer

      Rendelkező rész

               1.

               A közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet — mind eredeti változata, mind a 2002. június 10-i 2002/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel, illetve a 2008. február 20-i 2008/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított változata szerint — úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az egyetemes szolgáltatás körébe nem tartozó szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók számára az e szolgáltatások igénybevevői panaszainak kezelésére külső eljárás alkalmazását teszi kötelezővé.

               2.

               Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az egyetemes szolgáltatás körén kívül eső postai szolgáltatást nyújtó szolgáltatók számára az e szolgáltatások igénybevevői panaszainak kezelésére külső eljárás alkalmazását teszi kötelezővé.

      (1)  HL C 161., 2010.6.19.


title: T-506/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 6-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB („Közszolgálat — Az EBB személyi állománya — A munkaviszony szerződéses jellege — Díjazás — Az EBB díjazási és bérfejlesztési rendszerének reformja — Jogos bizalom — Jogbiztonság — Nyilvánvaló mérlegelési hiba — Arányosság — Gondossági kötelezettség — Az EBB eljárási szabályzata 11. cikkének (3) bekezdése”)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/44

         A Törvényszék 2017. július 6-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB
   (T-506/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Az EBB személyi állománya - A munkaviszony szerződéses jellege - Díjazás - Az EBB díjazási és bérfejlesztési rendszerének reformja - Jogos bizalom - Jogbiztonság - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Arányosság - Gondossági kötelezettség - Az EBB eljárási szabályzata 11. cikkének (3) bekezdése”))
   (2017/C 277/66)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luxemburg) és azon 483 további felperes, akiknek neveit a jelen ítélet melléklete tartalmazza (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB) (képviselők: kezdetben C. Gómez de la Cruz, G. Nuvoli és T. Gilliams, később T. Gilliams és G. Faedo meghatalmazottak, segítőjük: P.-E. Partsch ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikkre alapított kérelem, amely arra irányul, hogy a Törvényszék egyrészt semmisítse meg a 2013. áprilisi és azt követő illetmény-elszámolásokban foglalt azon határozatokat, amelyek értelmében a felperesekre alkalmazni kell az EBB igazgatótanácsának 2012. december 18-i határozatát és az EBB igazgatási bizottságának 2013. január 29-i határozatát, valamint semmisítse meg az interneten 2013. február 5-én közzétett azon cikket, amely a személyi állományt tájékoztatja e két határozat elfogadásáról, másrészt pedig kötelezze az EBB-t, hogy fizesse meg a felpereseknek a fent említett határozatok alapján folyósított díjazások összege és a korábbi rendszer alapján járó díjazások összege közötti különbözetnek megfelelő összeget, valamint fizessen a felpereseknek kártérítést azon kár megtérítése jogcímén, amely a vásárlóerejük csökkenése következtében állítólag érte őket.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Jean-Pierre Bodsont és az Európai Beruházási Bank (EBB) személyi állományának azon egyéb tagjait kötelezi a költségek viselésére, akiknek neveit a melléklet tartalmazza.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20. (az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén eredetileg F-45/13. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékére áttett ügy).


title: C-442/03. P. és C-471/03. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács)  2006. június 1-jei  ítélete – P & O European Ferries (Vizcaya) SA és Diputación Foral de Vizcaya kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Államok által nyújtott támogatások – Fellebbezések – Megsemmisítés iránti kereset – Az EK 88. cikk (2) bekezdés alapján indított vizsgálat lezárásáról szóló határozat – Az állami támogatás fogalma – Abszolút anyagi jogerő – A közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítható támogatások – Szociális jellegű támogatások – Feltételek)

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/1

         A Bíróság (harmadik tanács) 2006. június 1-jei ítélete – P & O European Ferries (Vizcaya) SA és Diputación Foral de Vizcaya kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-442/03. P. és C-471/03. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Államok által nyújtott támogatások - Fellebbezések - Megsemmisítés iránti kereset - Az EK 88. cikk (2) bekezdés alapján indított vizsgálat lezárásáról szóló határozat - Az állami támogatás fogalma - Abszolút anyagi jogerő - A közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítható támogatások - Szociális jellegű támogatások - Feltételek)
   (2006/C 178/01)
   Az eljárás nyelve: angol és spanyol
   Felek

      Fellebbező (a C-442/03. P. sz. ügyben): P & O European Ferries (Vizcaya) SA (képviselők: J. Lever QC, J. Ellison solicitor és M. Pickford barrister, segítőjük: E. Bourtzalas és J. Forguera Crespo abogados)

      Fellebbező (a C-471/03. P. sz. ügyben): Diputación Foral de Vizcaya (képviselők: I. Sáenz-Cortabarría Fernández és M. Morales Isasi abogados)

      A másik/többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: N. Khan és J. Buendía Sierra meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (kibővített első tanács) T-116/01. és T-118/01. sz., P & O European Ferries (Vizcaya) és Diputación Foral de Vizcaya kontra Bizottság egyesített ügyekben 2003. augusztus 5-én hozott azon ítélete ellen irányuló fellebbezés, amely elutasította a Ferries Golfo de Vizcaya hajózási társaság, jelenlegi nevén P&O European Ferries (Vizcaya) SA javára Spanyolország által alkalmazott támogatási rendszerről szóló, 2000. november 29-i 2001/247/EK bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelmet, és elrendelte a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatás visszatérítését
   Rendelkező rész

               1)

               A fellebbezéseket elutasítja.

               2)

               A P & O European Ferries (Vizcaya) SA-t és a Diputación Foral de Vizcaya-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10. és C 21., 2004.1.24.


title: C-400/06. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2006. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Codirex Expeditie B.V. kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/4

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2006. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Codirex Expeditie B.V. kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-400/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/07)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hoge Raad der Nederlanden
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Codirex Expeditie B.V.

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a KN 0202 30 50 vámtarifa-alszámot, hogy az olyan (csontozott) fagyasztott hús, amelyet a szarvasmarhának a KN második részében található kiegészítő megjegyzések 1. A. pontja h) bekezdésének 11. alpontjában meghatározott elülső testnegyede [háti] részéből nyertek, kizárólag akkor sorolható e vámtarifa-alszám alá, ha az egyetlen egybefüggő húsdarab?

               2)

               Ha az 1) kérdésre adott válasz az, hogy a hús külön darabokban is besorolható a 0202 30 50 vámtarifa-alszám alá, elegendő-e e besoroláshoz annak megállapítása, hogy a behozott hússzállítmány olyan fagyasztott húsdarabokból áll, amelyek mindegyikét a KN második részében található kiegészítő megjegyzések 1. A. pontja h) bekezdésének 11. alpontjában meghatározott elülső testnegyed [háti] részéből nyerték, vagy ezenkívül más jellemzőkkel vagy tulajdonságokkal is rendelkeznie kell az egész hússzállítmánynak vagy az egyes daraboknak (kartondobozoknak)?


title: C-97/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-237/10. sz., Louis Vuitton Malletier kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Friis Group International ApS ügyben 2011. december 14-én hozott ítélete ellen a Louis Vuitton Malletier által 2012. február 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/8

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-237/10. sz., Louis Vuitton Malletier kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Friis Group International ApS ügyben 2011. december 14-én hozott ítélete ellen a Louis Vuitton Malletier által 2012. február 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-97/12. P. sz. ügy)
   2012/C 126/16
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Louis Vuitton Malletier (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto, E. Gavuzzi, avvocati)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Friis Group International ApS

      A fellebbező(k) kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elutasította a felperes által a megtámadott határozattal szemben benyújtott fellebbezést, és ily módon helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanács határozatát annyiban, amennyiben az törölte a 3693116. lajstromszámú közösségi (ábrás) védjegyet a 9. osztályba tartozó „optikai készülékek és eszközök, beleértve szemüvegek, napszemüvegek és szemüvegtokok”, a 14. osztályba tartozó „ékszertokok nemesfémből, nemesfémek ötvözeteiből vagy nemesfémmel bevonva” és a 18. osztályba tartozó „útitáskák, utazókészletek (bőráruk), bőröndök és utazótáskák, ruhatáskák utazáshoz, piperetáskák, hátizsákok, válltáskák, kézitáskák, diplomatatáskák, irattáskák és aktatáskák bőrből, zacskók, levéltárcák, erszények, kulcstokok, névjegytartók” tekintetében;

               —

               Az OHIM-ot kötelezze a Louis Vuitton Malletier S.A. részéről ezen eljárás során felmerült költségek viselésére;

               —

               A Friis Group International ApS-t kötelezze a Louis Vuitton Malletier S.A. részéről ezen eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés arra kíván rámutatni, hogy a Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet (1) 7. cikke (1) bekezdésének b) pontját annak megállapításával, hogy az e rendelkezésben előírt feltétlen kizáró ok alkalmazható a 3693116. lajstromszámú (úgynevezett „FERMOIR S”) közösségi (ábrás) védjegyre a 9., 14. és 18. osztályba tartozó valamennyi áru vonatkozásában, kivéve a 14. osztályba tartozó „ékszerek, beleértve gyűrűk, kulcskarikák, csatok és fülbevalók, mandzsettagombok, karkötők, apró dísztárgyak (bizsuk), melltűk (brossok), nyakláncok, nyakkendőtűk, díszek, medalionok; órák és más időmérő eszközök és készülékek, beleértve órák, óratokok, ébresztőóra; diótörők nemesfémből, nemesfémek ötvözeteiből vagy nemesfémmel bevonva, karos gyertyatartók nemesfémből, nemesfémek ötvözeteiből vagy nemesfémmel bevonva”, valamint a 18. osztályba tartozó „bőr és bőrutánzatok” és „esernyők” tekintetében.
   Először is a felperes azt állítja, hogy a Törvényszék — legalábbis a megtámadott védjegy árujegyzékébe tartozó áruk többsége tekintetében — tévesen alkalmazta az áru formájából álló térbeli védjegyekre vonatkozó ítélkezési gyakorlatot a jelen ügyben, és ily módon tévesen követelte meg a megkülönböztető képesség jogi feltételeként azt, hogy a „FERMOIR S”„jelentős mértékben eltérjen az ágazat normáitól vagy szokásaitól”, amely az általánosnál — azaz „a megkülönböztető képesség minimális fokánál” — magasabb küszöbnek minősül.
   Az ítélkezési gyakorlat ugyanis egyértelműen rámutat arra, hogy a „jelentős eltérésre” vonatkozó küszöb alkalmazásához, amelyet kezdetben kizárólag az áru formájából álló térbeli védjegyekkel kapcsolatban alakítottak ki, az érintett megjelölésnek minden kétséget kizáróan az érintett árukra kell vonatkoznia, ami azt jelenti, hogy az említett megjelölésnek — közvetlenül felismerhető módon — vagy magának az árunak vagy az áru fő részei egyikének a hű megjelenítéséből kell állnia, és azt a vásárlóknak is így kell észlelnie.
   Ezzel szemben a Törvényszék álláspontja szerint egy áru alakját megjelenítő valamennyi megjelölésre vonatkoznak az áru formájából álló térbeli védjegyekkel kapcsolatban kialakított elvek, hacsak nem lehetetlen teljesen e megjelölést fogalmilag az azzal jelölt áruk részének tekinteni. Következésképpen azon kérdés helyett, hogy a megtámadott védjegyet a vásárlóközönség az azzal jelölt áruk lényeges részeként észlelheti-e, a Törvényszék annak megállapítására szorítkozott, hogy e védjegy elméletileg használható-e a 9., 14. és 18. osztályba tartozó áruk zárószerkezeteként.
   Másodszor, a felperes azt állítja, hogy a Törvényszék tévedett a megtámadott védjegy azon árukra vonatkozó érvényességének értékelése során, amelyek a Törvényszék álláspontja szerint alkalmasak arra, hogy zárószerkezetet tartalmazzanak, és ezáltal megsértette a bizonyítási terhet és elferdítette a bizonyítékokat.
   A Törvényszék különösen nem tartotta megfelelően tiszteletben a lajstromozott közösségi védjegyek érvényességének vélelmét azáltal, hogy a felperestől azt kérte, hogy „terjesszen elő konkrét és megalapozott adatot annak igazolására, hogy a bejelentett védjegy benne rejlő megkülönböztető képességgel rendelkezik”, és ezáltal levette a Friis-ről a megtámadott védjegy érvénytelensége bizonyításának terhét.
   A fenti indokok alapján a felperes azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az részben helyben hagyta a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2010. február 24-i azon határozatát (R 1590/2008-1. sz. ügy), amely a megtámadott védjegyet törölte a 9., 14. és 18. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      (1)  HL L 11., 1. o.


title: C-478/07. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. szeptember 8-i ítélete (A Handelsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Budějovický Budvar, národní podnik kontra Rudolf Ammersin GmbH (Tagállamok közötti kétoldalú szerződések — Valamely tagállam földrajzi jelzésének egy másik tagállamra kiterjedő oltalma — Bud megjelölés — Az American Bud védjegy használata — EK 28 és EK 30. cikk — 510/2006/EK rendelet — Földrajzi jelzések és eredetmegjelölések oltalmára vonatkozó közösségi szabályozás — A Cseh Köztársaság csatlakozása — Átmeneti intézkedések — 918/2004/EK rendelet — Közösségi szabályozás hatálya — Kimerítő jelleg)

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/12

         A Bíróság (nagytanács) 2009. szeptember 8-i ítélete (A Handelsgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Budějovický Budvar, národní podnik kontra Rudolf Ammersin GmbH
   (C-478/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállamok közötti kétoldalú szerződések - Valamely tagállam földrajzi jelzésének egy másik tagállamra kiterjedő oltalma - »Bud« megjelölés - Az American Bud védjegy használata - EK 28 és EK 30. cikk - 510/2006/EK rendelet - Földrajzi jelzések és eredetmegjelölések oltalmára vonatkozó közösségi szabályozás - A Cseh Köztársaság csatlakozása - Átmeneti intézkedések - 918/2004/EK rendelet - Közösségi szabályozás hatálya - Kimerítő jelleg)
   2009/C 267/21
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Handelsgericht Wien

      Az alapeljárás felei

      Felperes:
      Budějovický Budvar, národní podnik

      Alperes:
      Rudolf Ammersin GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Handelsgericht Wien — Az EK 28 és EK 30. cikk, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia Európai Unióhoz való csatlakozásával kapcsolatban a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmára vonatkozó átmeneti intézkedések bevezetéséről szóló, 918/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 163., 88. o.), és a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 510/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 93., 12. o.) értelmezése — Olyan megjelölés, amely a származási országban sem helyet, sem térséget nem jelöl meg, azonban ebben a tagállamban minősített földrajzi jelzésként és védjegyként oltalom alatt áll — A Bíróság C-216/01. sz., Budějovický Budvar ügyben 2003. november 18-án hozott ítéletében meghatározott feltételek, amelyek alapján az ilyen megjelölés földrajzi jelzésként történő abszolút oltalma összeegyeztethetőnek tekinthető az EK 28. cikkel — Egy ilyen megjelölés közösségi szintű lajstromozása hiányának hatása a korábbi nemzeti és valamely más tagállamban bilaterális egyezmény által biztosított oltalmának fenntartására.

      Rendelkező rész

               1.

               A fentiekre tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a fent hivatkozott Budějovický Budvar ügyben hozott ítélet 101. pontjából az következik, hogy:

                           —

                           a kérdést előterjesztő bíróságnak annak eldöntéséhez, hogy az alapeljárásban szereplőhöz hasonló elnevezés olyan egyszerű és közvetett földrajzi eredetjelzőnek minősül-e, amelynek a szóban forgó kétoldalú szerződések alapján történő oltalomban részesítése az EK 30. cikkben meghatározott követelményekre tekintettel indokolt lehet, azt kell megvizsgálnia, hogy a Cseh Köztársaságban fennálló tényleges körülmények és a fogyasztók észlelése szerint ez az elnevezés, ha önmagában nem is földrajzi név, de alkalmas legalább arra, hogy tájékoztassa a fogyasztót arról, hogy a vele jelölt termék ennek a tagállamnak egy adott régiójából vagy helységéből származik;

                           —

                           a kérdést előterjesztő bíróságnak továbbá — ismét a Cseh Köztársaságban fennálló ténykörülményekre és a fogyasztók észlelésére tekintettel — azt is meg kell vizsgálnia, hogy — amint ez az említett ítélet 99. pontjában kifejtésre került — az alapeljárásban szereplő elnevezés a szóban forgó kétoldalú szerződések hatálybalépésekor vagy azt követően nem vált-e ebben a tagállamban szokásos elnevezéssé, mivel az Európai Közösségek Bírósága ugyanezen ítélet 99. és 100. pontjában már úgy határozott, hogy az e szerződésekkel létrehozott oltalmi szabályozás célja az ipari és kereskedelmi tulajdon EK 30. cikk szerinti védelme;

                           —

                           mivel nincsen vonatkozó közösségi szabályozás, a kérdést előterjesztő bíróságnak kell nemzeti joga alapján eldöntenie, hogy szükséges-e a Cseh Köztársaságban fennálló tényleges körülmények és fogyasztói észlelések felmérésére közvélemény-kutatást végezni annak megállapításához, hogy az alapeljárásban szereplő „Bud” elnevezés egyszerű és közvetett földrajzi eredetjelzőnek minősíthető-e, és hogy nem vált-e ebben a tagállamban szokásos elnevezéssé. Ha a kérdést előterjesztő bíróság szükségesnek tartja a közvélemény-kutatás lefolytatását, szintén ezen nemzeti jog alapján kell megállapítania azt a fogyasztói százalékos arányt, amely a vizsgálat szempontjából kellően relevánsnak minősül; és

                           —

                           az EK 30. cikk az elnevezések származási országban történt használatának jellegét és tartamát illetően nem támaszt olyan konkrét követelményt, amely feltétele annak, hogy az elnevezések oltalma e cikk alapján indokolt legyen. Azt a kérdést, hogy az alapeljárásra vonatkozóan fennáll-e ilyen követelmény, a kérdést előterjesztő bíróságnak az alkalmazandó nemzeti jog és különösen a szóban forgó kétoldalú szerződésekben megállapított oltalmi szabályozás alapján kell eldöntenie.

               2.

               A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet rendeletben foglalt közösségi oltalmi szabályozás kimerítő jellegű, és így a rendelettel ellentétes a két tagállam közötti, a szóban forgó kétoldalú szerződésekhez hasonló szerződésekben található oltalmi szabályozás alkalmazása, amely az egyik tagállam joga szerint eredetmegjelölésnek minősülő elnevezésnek annak ellenére oltalmat biztosít egy másik tagállamban, ahol ezt az oltalmat ténylegesen igénylik, hogy nem kérték ennek az eredetmegjelölésnek az említett rendelet alapján történő bejegyzését.

      (1)  HL C 22., 2008.1.26.