title: C-599/15. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 25-i ítélete – Románia kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Az Európai Unió saját forrásai — 2007/436/EK határozat — A tagállamok pénzügyi felelőssége — Egyes behozatali vámok tekintetében bekövetkezett veszteség — A veszteségnek megfelelő összegnek az Európai Bizottság részére történő megfizetésére vonatkozó kötelezettség — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Az Európai Bizottság levele — A „megtámadható jogi aktus” fogalma)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/4

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 25-i ítélete – Románia kontra Európai Bizottság
   (C-599/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Az Európai Unió saját forrásai - 2007/436/EK határozat - A tagállamok pénzügyi felelőssége - Egyes behozatali vámok tekintetében bekövetkezett veszteség - A veszteségnek megfelelő összegnek az Európai Bizottság részére történő megfizetésére vonatkozó kötelezettség - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Az Európai Bizottság levele - A „megtámadható jogi aktus” fogalma))
   (2017/C 437/05)
   Az eljárás nyelve: román

      Felek

      Fellebbező: Románia (képviselők: R. H. Radu, M. Chicu és A. Wellman meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G.-D. Balan, A. Caeiros, A. Tokár és Z. Malůšková meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozók: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil és T. Müller meghatalmazottak), Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és K. Stranz meghatalmazottak), Szlovák Köztársaság (képviselő: B. Ricziová meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Románia viseli a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Cseh Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Szlovák Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 38., 2016.2.1.


title: C-603/17. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2017. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Peter Bosworth, Colin Hurley kontra Arcadia Petroleum Limited és társai

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/24

         A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2017. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Peter Bosworth, Colin Hurley kontra Arcadia Petroleum Limited és társai
   (C-603/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/29)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court of the United Kingdom

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Peter Bosworth, Colin Hurley

      Alperesek: Arcadia Petroleum Limited és társai

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Hogyan kell helyesen megítélni, hogy egy munkáltató által a munkavállalóval vagy korábbi munkavállalóval (a továbbiakban: munkavállaló) szemben előterjesztett kereset a Luganói Egyezmény 5. szakaszának D. címe (18–21. cikk) szerinti „egyedi munkaszerződéssel kapcsolatos ügynek” minősül-e?

                           1)

                           Elégséges-e ahhoz, hogy egy munkáltató által a munkavállalóval szemben előterjesztett kereset a 18–21. cikk hatálya alá tartozzon, hogy a kifogásolt megatartást a munkáltató a munkavállaló egyéni munkavállalási szerződésének megsértéseként is értelmezhette volna – még abban az esetben is, ha a munkáltató által előterjesztett kereset nem a szerződés megsértésén alapul, nem kifogásolja azt és nem is hivatkozik rá, hanem (például) a tényállás összefoglalásának 26. és 27. bekezdésében bemutatott jogalapokra hivatkozik?

                           2)

                           Másként fogalmazva, helyes-e annak alapján elvégezni a vizsgálatot, hogy egy munkáltató által a munkavállalóval szemben előterjesztett kereset csak abban az esetben tartozik a 18–21. cikkek hatálya alá, amennyiben a keresetet ténylegesen a munkaszerződésben foglalt kötelezettségre alapozták? Amennyiben ez a helyes vizsgálat, az következik-e ebből, hogy a kizárólag olyan kötelezettségszegésen alapuló kereset, amely a munkaszerződéstől függetlenül merült fel (és adott esetben az nem olyan kötelezettség, amelybe a munkavállaló „szabad elhatározásából” beleegyezett), nem tartozik az 5. szakasz hatálya alá?

                           3)

                           Amennyiben a fenti vizsgálatok egyike sem helyes, mi a helyes vizsgálat?

               2.

               Amennyiben valamely társaság egy természetes személlyel (az egyezmény 5. cikkének (1) bekezdése szerinti) „szerződést” köt, milyen mértékben szükséges alá–fölérendeltségi viszonynak fennállnia a társaság és a természetes személy között ahhoz, hogy a szerződés az 5. szakasz értelmében vett „egyedi munkaszerződésnek” minősüljön? Lehet-e ilyen viszonyról beszélni, amennyiben az egyén maga határozhatja meg (és meg is határozza) a társasággal kötött szerződésének feltételeit, a társaság napi ügyvitele felett és saját kötelezettségei teljesítése felett felügyeletet és irányítást gyakorol, de a társaság részvényese(i) kezdeményezheti(k) a jogviszony megszüntetését?

               3.

               Amennyiben a Luganói Egyezmény II. címének 5. szakasza csak olyan keresetek esetében alkalmazandó, amelyek az 5. szakasz kivételével a Luganói egyezmény 5. cikke (1) bekezdésének hatálya alá esnek, hogyan kell helyesen megítélni azt, hogy a kereset az 5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozik-e?

                           1)

                           Az olyan vizsgálat tekintendő-e helyesnek, amely szerint a kereset akkor tartozik az 5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, amennyiben a panasszal érintett magatartás szerződésszegésnek tekinthető, még akkor is, ha maga a munkáltató által előterjesztett kereset nem a szerződés megsértésén alapul, nem kifogásolja azt és nem is hivatkozik rá?

                           2)

                           Másodlagosan, az a vizsgálat tekintendő-e helyesnek, amikor a kereset csak akkor tartozik az 5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá, ha a kötelezettség, amelyen ténylegesen alapul, szerződéses kötelezettség? Amennyiben ez a helyes vizsgálat, következik-e ebből, hogy az olyan kötelezettségszegésre hivatkozó kereset, amely a munkaszerződéstől függetlenül merült fel (és adott esetben az nem olyan kötelezettség, amelybe az alkalmazott „szabad elhatározásából” beleegyezett), nem tartozik az 5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá?

                           3)

                           Amennyiben a fenti vizsgálatok egyike sem helyes, mi a helyes vizsgálat?

               4.

               Abban az esetben, ha:

                           1)

                           mind A, mind B társaság egyazon vállalatcsoport tagja;

                           2)

                           X alperes ténylegesen az ügyvezető igazgatói tisztséget tölti be a vállalatcsoportnál (ahogyan azt P. Bosworth tette az Arcadia vállalatcsoport esetében, lásd korábban a tényállás összefoglalójában, a 14. pontban); X munkaviszonyban áll a csoport egyik társaságával, az A társasággal (vagyis az A társaság munkavállalója, ahogyan P. Bosworth volt az egyes időszakokban, lásd a tényállás összefoglalójában, a 15. pontban); és a nemzeti jog szerint nem a B társaság munkavállalója;

                           3)

                           az A társaság keresetet indít X ellen, és az 18–21. cikk hatálya alá esik; valamint

                           4)

                           a csoport egy másik társasága, a B társaság szintén keresetet indít X ellen hasonló magatartás miatt, mint amely az A vállalat X elleni kereset alapja;

                     mi a helyes eljárás annak megítélésére, hogy a munkavállaló ellen indított kereset az 5. szakasz hatálya alá tartozik-e? Így különösen:

                           1)

                           Függ-e a válasz attól, hogy fennállt-e X és B társaság között az 5. szakasz értelmében vett „egyedi munkaszerződés”, és amennyiben igen, mi a helyes vizsgálat annak eldöntésére, hogy volt-e ilyen szerződés?

                           2)

                           B társaságot X „munkáltatójának” kell-e tekinteni az egyezmény II. címének 5. szakasza szempontjából, illetve B vállalat X-szel szembeni keresetei (lásd feljebb a 4. pont 4) alpontját) ugyanúgy a 18–21. cikkek hatálya alá esnek-e, ahogyan A társaság X-szel szembeni keresetei a 18–21. cikk hatálya alá esnek? Így különösen:

                                       a)

                                       B társaság keresetei csak akkor esnek a 18. cikk hatálya alá, ha a kötelezettség, amelyen ténylegesen alapulnak, a B társaság és X között létrejött munkaszerződés szerinti kötelezettség?

                                       b)

                                       Másodlagosan, a 18. cikk hatálya alá esik-e a kereset, ha a magatartás, amelyre a kérelem ténylegesen alapul, az A társaság és X között létrejött munkaszerződés szerinti kötelezettség megsértésének minősülne?

                           3)

                           Amennyiben a fenti vizsgálatok egyike sem helyes, mi a helyes vizsgálat?


title: C-650/15. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. október 25-i ítélete – Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS kontra Európai Vegyianyag-ügynökség, Holland Királyság, Európai Bizottság (Fellebbezés — 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) — 57. cikk — Különös aggodalomra okot adó anyagok — Nyilvántartás — A 2. cikk (8) bekezdésének b) pontja — Mentesség — A 3. cikk (15) bekezdése — Az „intermedier” fogalma — Akrilamid)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/5

         A Bíróság (első tanács) 2017. október 25-i ítélete – Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS kontra Európai Vegyianyag-ügynökség, Holland Királyság, Európai Bizottság
   (C-650/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) - 57. cikk - Különös aggodalomra okot adó anyagok - Nyilvántartás - A 2. cikk (8) bekezdésének b) pontja - Mentesség - A 3. cikk (15) bekezdése - Az „intermedier” fogalma - Akrilamid))
   (2017/C 437/06)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), SNF SAS (képviselők: E. Mullier és R. Cana ügyvédek, D. Abrahams barrister)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Vegyianyag-ügynökség (képviselők: M. Heikkilä és M. W. Broere, agensts, segítőjük: J. Stuyck és S. Raes advocaten), a Holland Királyság (képviselők: M. Bulterman és B. Koopman meghatalmazottak), az Európai Bizottság (képviselők: K. Talabér-Ritz, E. Manhaeve, K. Mifsud-Bonnici és D. Kukovec meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG)-t és az SNF SAS-t kötelezi a saját költségeiken felül az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               A Holland Királyság és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 48., 2016.2.8.


title: C-407/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Aqua Pro” SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests (Előzetes döntéshozatal — Vámunió — Közösségi Vámkódex — A 220. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja — Behozatali vagy kiviteli vámok utólagos beszedése — A „behozatali vám könyvelésbe vételének” fogalma — Az illetékes vámhatóság határozata — Visszatérítés vagy elengedés iránti kérelem benyújtásának határideje — Az ügy Európai Bizottság elé utalására vonatkozó kötelezettség — A behozatal szerinti tagállam illetékes hatóságának határozata ellen benyújtott kereset esetén felhasználható bizonyítékok)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/11

         A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Aqua Pro” SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests
   (C-407/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Közösségi Vámkódex - A 220. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja - Behozatali vagy kiviteli vámok utólagos beszedése - A „behozatali vám könyvelésbe vételének” fogalma - Az illetékes vámhatóság határozata - Visszatérítés vagy elengedés iránti kérelem benyújtásának határideje - Az ügy Európai Bizottság elé utalására vonatkozó kötelezettség - A behozatal szerinti tagállam illetékes hatóságának határozata ellen benyújtott kereset esetén felhasználható bizonyítékok))
   (2017/C 437/14)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Aqua Pro” SIA

      Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Rendelkező rész

               1)

               A 2000. november 16-i 2700/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 217. cikkének (1) bekezdését és 220. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy utólagos beszedés esetén akkor kell úgy tekinteni, hogy a hatóság által megállapított, megfizetendő vámösszeget könyvelésbe vették, ha a vámhatóság ezen összeget bejegyzi a könyvelési nyilvántartásba vagy bármely más, ezzel egyenértékű adathordozóba, függetlenül attól, hogy a könyvelésbe vételről vagy a vámfizetési kötelezettség megállapításáról szóló hatósági határozat közigazgatási vagy bírósági jogorvoslat tárgyát képezi.

               2)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját, valamint 236., 239. és 243. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az illetékes adóhatóság által hozott, a behozatali vám összegének utólagos könyvelésbe vételéről és az importőr fizetési kötelezettségének megállapításáról szóló határozat ellen ezen, a 2700/2000 rendelettel módosított rendelet 243. cikke értelmében benyújtott közigazgatási vagy bírósági jogorvoslat keretében az importőr az említett, a 2700/2000 rendelettel módosított rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján hivatkozhat jogos bizalomra annak érdekében, hogy e könyvelésbe vétel ellen tiltakozzon, függetlenül attól, hogy az importőr az ugyanezen, a 2700/2000 rendelettel módosított rendelet 236. és 239. cikke szerinti eljárásnak megfelelően benyújtott-e ezen vámok elengedése vagy visszatérítése iránti kérelmet.

               3)

               A 2003. július 25-i 1335/2003/EK bizottsági rendelettel módosított, a 2913/92 rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 869. cikkének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az ezen, az 1335/2003 rendelettel módosított rendelet 871. cikkének (2) bekezdése értelmében vett európai bizottsági határozat vagy eljárás hiányában egy olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, maga a vámhatóság nem dönthet úgy, hogy nem veszi utólag könyvelésbe a be nem szedett vámokat, úgy ítélve meg, hogy a 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti jogos bizalomra való hivatkozás feltételei teljesülnek, és e hatóság köteles az ügyet a Bizottság elé utalni, ha az említett hatóság úgy ítéli meg, hogy a Bizottság a 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet említett rendelkezése értelmében vett hibát követett el, vagy akkor, ha az alapügy körülményei az 1335/2003 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 871. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdése értelmében vett európai uniós vizsgálat eredményeivel függnek össze, illetve akkor, ha az alapügyben szóban forgó vámösszeg eléri vagy meghaladja az 500 000 eurót.

               4)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) jelentésében foglalt, az exportáló állam vámhatóságainak és az exportőrnek a magatartására vonatkozó információk azon bizonyítékok közé tartoznak, amelyeket figyelembe kell venni annak megállapításakor, hogy teljesülnek-e azon feltételek, amelyek mellett az importőr e rendelkezés alapján jogos bizalomra hivatkozhat. Amennyiben azonban egy ilyen jelentés az abban foglalt információkra tekintettel elégtelennek bizonyul ahhoz, hogy a jogilag megkövetelt módon bizonyítsa, hogy e feltételek minden szempontból ténylegesen teljesültek-e, amit a nemzeti bíróságnak kell megvizsgálnia, a vámhatóságnak e célból többek között utólagos ellenőrzéseket lefolytatva adott esetben kiegészítő bizonyítékokat kell beszereznie.

               5)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy a kérdést előterjesztő bíróságnak kell az alapügy konkrét körülményeinek összessége és különösen az e célból az alapeljárásban részt vevő felek által szolgáltatott bizonyítékok alapján megvizsgálnia, hogy teljesülnek-e azon feltételek, amelyek mellett az importőr e rendelkezés alapján jogos bizalomra hivatkozhat. E vizsgálat keretében az utólagos ellenőrzés során szerzett információk nem bírnak nagyobb bizonyító erővel, mint az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) jelentésében foglalt információk.

               6)

               Az 1335/2003 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 875. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az Európai Bizottság által e cikknek megfelelően meghatározott feltételekkel kötelező erővel bírnak valamely tagállamra nézve a Bizottság által valamely másik tagállam tekintetében az ezen, az 1335/2003 rendelettel módosított rendelet 873. cikke alapján hozott határozatban elvégzett értékelések olyan ügyekben, amelyek ténybeli és jogi elemei hasonlóak, amit e tagállam hatóságainak és bíróságainak kell megvizsgálniuk, figyelembe véve különösen az exportőr vagy az exportáló állam vámhatóságainak magatartására vonatkozó, az Európai Csaláselleni Hivatalnak (OLAF) az említett határozat alapjául szolgáló jelentésében foglalt információkat.

               7)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját és az 1335/2003 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 875. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a vámhatóságok elvégezhetnek bármilyen, általuk szükségesnek ítélt utólagos ellenőrzést, és felhasználhatják az ezen ellenőrzések során szerzett információkat, mind annak megvizsgálása érdekében, hogy teljesülnek-e azon feltételek, amelyek mellett az importőr a 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján jogos bizalomra hivatkozhat, mind pedig annak eldöntése érdekében, hogy az előttük folyamatban lévő ügy ténybeli és jogi elemei az 1335/2003 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 875. cikke értelmében hasonlóak-e egy olyan esethez, amely az 1335/2003 rendelettel módosított 2454/93 rendelet 873. cikke alapján hozott olyan európai bizottsági határozat tárgyát képezi, amely szerint a vámokat nem kell könyvelésbe venni.

               8)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azon tény, hogy az importőr forgalmazási szerződés alapján importált árukat, nincs hatással arra, hogy jogos bizalomra hivatkozhasson, mégpedig ugyanazon feltételekkel, mint egy olyan importőr, amely úgy importált árukat, hogy azokat közvetlenül az exportőrtől szerezte be, azaz amennyiben három kumulatív feltétel teljesül. Először is az szükséges, hogy a vámot maguk az illetékes hatóságok hibájából nem szedték be, továbbá e hibának olyan jellegűnek kell lennie, amelyet a jóhiszemű megfizetésért felelős személy észszerűen nem észlelhetett, végül pedig e személy a vámáru-nyilatkozatra vonatkozó valamennyi hatályos rendelkezést betartotta. E tekintetben az ilyen importőr feladata, hogy megtegye azokat a lépéseket, amelyek segítségével kivédheti az utólagos beszedési eljárás kockázatát, többek között úgy, hogy az említett forgalmazási szerződésben részes másik féltől a szerződés megkötésekor vagy azt követően megpróbál beszerezni minden olyan bizonyítékot, amely megerősíti, hogy az ezen árukra vonatkozó „Form A” származási bizonyítványt pontosan bocsátották ki. Így nem áll fenn az említett rendelkezés értelmében vett jogos bizalom különösen akkor, ha ezen importőr, jóllehet nyilvánvaló okok alapján kétségei merültek fel a „Form A” származási bizonyítvány pontosságát illetően, nem tájékozódott az említett szerződő félnél e bizonyítvány kibocsátásának körülményeiről annak vizsgálata érdekében, hogy e kétségek megalapozottak-e.

      (1)  HL C 343., 2016.9.19.


title: T-627/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 7-i ítélete – Frame kontra EUIPO – Bianca-Moden (BIANCALUNA) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A BIANCALUNA európai uniós szóvédjegy bejelentése — Bianca korábbi nemzeti ábrás védjegy — Eljárásgazdaságosság — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Áruk azonossága — Megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/26

         A Törvényszék 2017. november 7-i ítélete – Frame kontra EUIPO – Bianca-Moden (BIANCALUNA)
   (T-627/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A BIANCALUNA európai uniós szóvédjegy bejelentése - Bianca korábbi nemzeti ábrás védjegy - Eljárásgazdaságosság - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Áruk azonossága - Megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2017/C 437/30)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Olaszország) (képviselők: E. Montelione, M. Borghese és R. Giordano ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Bonne meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Németország) (képviselő: P. Lange ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Bianca-Moden és a Frame közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. augusztus 7-én hozott határozata (R 2952/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Frame Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22.


title: T-776/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Isocell kontra EUIPO – iCell (iCell.) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az iCell. európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Isocell korábbi európai uniós szóvédjegy, Isocell korábbi nemzetközi szóvédjegy és ISOCELL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/30

         A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Isocell kontra EUIPO – iCell (iCell.)
   (T-776/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az iCell. európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Isocell korábbi európai uniós szóvédjegy, Isocell korábbi nemzetközi szóvédjegy és ISOCELL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2017/C 437/36)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Isocell GmbH (Neumarkt am Wallersee, Ausztria) (képviselő: C. Thiele ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: iCell AB (Älvdalen, Svédország) (képviselő: J. Kroher ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Isocell és az iCell közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. szeptember 15-én hozott határozata (R 2496/2015-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Isocell GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 14., 2017.1.16.


title: T-713/17. sz. ügy: 2017. október 14-én benyújtott kereset – Motex kontra Bizottság

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/40

         2017. október 14-én benyújtott kereset – Motex kontra Bizottság
   (T-713/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/48)
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: MOTEX Ipari és Szolgáltató Rehabilitációs Kft. (Esztergom-Kertváros, Magyarország) (képviselő: Szabó L. ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen állapítsa meg, hogy a 2011. július 20-i SA. 29432 – CP 290/2009 – Magyarország – „Diszkriminatív szabályozás miatt vélelmezett jogszerűtlen támogatás a megváltozott munkaképességű munkavállalók foglalkoztatásával kapcsolatban” bizottsági határozat, valamint a 2017. január 25-i SA.45498 (FC/2016) – „Az OPS Újpest-lift Kft. panasza a 2006 és 2012 között megváltozott munkaképességű munkavállalókat alkalmazó vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokkal kapcsolatosan” bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozatok) nem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése alapján állapítják meg az állami támogatás összeegyeztethetőségét;

               —

               másodlagosan állapítsa meg, hogy a megtámadott határozatok a Fővárosi Törvényszék (Magyarország) előtt 18. G. 40.399/2017. szám alatt folyamatban lévő, a felperes által az Emberi Erőforrások Minisztériuma (Magyarország) ellen indított kártérítési perben a felperessel szemben nem minősülnek kötelező erejű jogi aktusoknak, ezért a felperes nem közvetlenül és személyében érintett fél, mivel a kártérítési követelését az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének, nem pedig az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének megsértésére alapítja;

               —

               amennyiben a megtámadott határozatok az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésére alapított kártérítési perben a felperessel szemben kötelező erejű jogi aktusoknak minősülnek, a Törvényszék állapítsa meg, hogy a megtámadott határozatok semmisek amiatt, hogy a magyar hatóságok által nyújtott állami támogatás sérti az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes kereseti kérelmenként egy-egy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első kereseti kérelem alapját képező jogalap

                           —

                           A megtámadott határozatok nem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése alapján állapítják meg az állami támogatás összeegyeztethetőségét, ezért e határozatok a felperes által az Emberi Erőforrások Minisztériuma (Magyarország) ellen a Fővárosi Törvényszék (Magyarország) előtt indított kártérítési per vonatkozásában nem minősülnek kötelező erejű jogi aktusoknak.

               2.

               A második kereseti kérelem alapját képező jogalap

                           —

                           A megtámadott határozatokban a Bizottság nem a felperes által hivatkozott EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése, hanem az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése alapján állapította meg az állami támogatás összeegyeztethetőségét. Következésképpen e határozatok a Fővárosi Törvényszék (Magyarország) előtt folyamatban lévő kártérítési perben érvényesített követelés jogalapja szempontjából nem relevánsak, a felperessel szemben pedig nem minősülnek kötelező erejű jogi aktusoknak.

               3.

               A harmadik kereseti kérelem alapját képező jogalap

                           —

                           A felperes szerint a megtámadott határozatok azért semmisek, mert a magyar hatóságok olyan jogellenes állami támogatást nyújtottak, amely sérti az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és amelyet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése alapján be kellett volna jelenteni a Bizottságnak. A felperes a támogatás jogellenességét az [EUMSZ 107. cikk] (1) bekezdésében említett állami támogatás fogalmáról szóló bizottsági közleményre, (1) valamint [az EUMSZ 107. cikk] és [az EUMSZ 108. cikk] alkalmazásában a támogatások bizonyos fajtáinak a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánításáról szóló, 2008. augusztus 6-i 800/2008/EK bizottsági rendeletre (általános csoportmentességi rendelet) (2) alapítja.

      (1)  HL 2016. C 262., 1. o.

      (2)  HL 2008. L 214., 3. o.


title: C-454/16. P–C-456/16. P. és C-458/16. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete – Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — 1/2003/EK rendelet — Verseny — Kartellek — Az előfeszített acél európai piaca — Az EUMSZ 101. cikk megsértése — Bírságok — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — 35. pont — Fizetési képesség — A fizetési képesség hiánya miatt a bírság összegének csökkentése iránti új kérelem — Elutasító levél — E levél elleni kereset — Elfogadhatóság)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/13

         A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete – Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P) kontra Európai Bizottság
   (C-454/16. P–C-456/16. P. és C-458/16. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Fellebbezés - 1/2003/EK rendelet - Verseny - Kartellek - Az előfeszített acél európai piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértése - Bírságok - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - 35. pont - Fizetési képesség - A fizetési képesség hiánya miatt a bírság összegének csökkentése iránti új kérelem - Elutasító levél - E levél elleni kereset - Elfogadhatóság))
   (2017/C 437/15)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbezők: Global Steel Wire, SA (C-454/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-455/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-456/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-458/16 P) (képviselők: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco és V. Romero Algarra abogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Global Steel Wire SA-t, a Moreda-Riviere Trefilerías SA-t, a Trefilerías Quijano SA-t és a Trenzas y Cables de Acero PSC SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 392., 2016.10.24.


title: C-687/15. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. október 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — Az Európai Unió Tanácsának a Nemzetközi Távközlési Egyesület 2015. évi rádiótávközlési világértekezletével kapcsolatos következtetései — Az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése — Az előírt jogi formától való eltérés — A jogalap megjelölésének hiánya)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/5

         A Bíróság (nagytanács) 2017. október 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-687/15. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti kereset - Az Európai Unió Tanácsának a Nemzetközi Távközlési Egyesület 2015. évi rádiótávközlési világértekezletével kapcsolatos következtetései - Az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése - Az előírt jogi formától való eltérés - A jogalap megjelölésének hiánya))
   (2017/C 437/07)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Nicolae és F. Erlbacher meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: I. Šulce, J.-P. Hix és O. Segnana meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil és M. Hedvábná meghatalmazottak), Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és K. Stranz meghatalmazottak), Francia Köztársaság (képviselők: F. Fize, G. de Bergues, B. Fodda és D. Colas meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: C. Brodie, M. Holt és D. Robertson meghatalmazottak, segítőjük: J. Holmes barrister)

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Bíróság megsemmisíti az Európai Unió Tanácsa által a luxembourgi, 2015. október 26-i 3419. ülésén elfogadott, a Nemzetközi Távközlési Egyesület (ITU) 2015. évi rádiótávközlési világértekezletével (WRC-15) kapcsolatos következtetéseket.

               2)

               A Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               A Cseh Köztársaság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Francia Köztársaság, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22.


title: T-714/17. sz. ügy: 2017. október 10-én benyújtott kereset – Aeris Invest kontra ESZT

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/42

         2017. október 10-én benyújtott kereset – Aeris Invest kontra ESZT
   (T-714/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/49)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: M. Roca Junyent, J. Calvo Costa, R. Vallina Hoset és A. Sellés Marco ügyvédek)

      Alperes: Egységes Szanálási Testület

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg az Egységes Szanálási Testület szerződésen kívüli felelősségét, és kötelezze azt az aktusainak és mulasztásainak összességével a felperesnek okozott kár megtérítésére, amelyek őt megfosztották a tulajdonában álló BANCO POPULAR ESPAÑOL S. A. kötvényektől és értékpapíroktól;

               —

               kötelezze a Testületet, hogy fizessen a felperesnek az elszenvedett kár megtérítéseként („követelt összeg”):

                           —

                           elsődlegesen a Banco Popular részvényekbe 113 022 558,44 euró értékben végzett befektetések visszafizetésének megfelelő összeget,

                           —

                           az előzőhöz képest másodlagosan 93,74 millió eurót; vagy

                           —

                           teljes mértékben másodlagosan 54,29 millió eurót;

               —

               a követelt összeget növelje meg a 2017. június 7-től az eljárást befejező ítélet kihirdetésének napjáig esedékes kompenzációs kamattal;

               —

               a követelt összeget növelje meg a jelen ítélet kihirdetésének napjától a követelt összeg teljes kifizetésének napjáig az EKB által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított kamatláb két százalékponttal növelt értékének megfelelő késedelmi kamattal;

               —

               a Szanálási Testületet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A főbb jogalapok és érvek hasonlóak a T-659/17. sz., Vallina Fonseca kontra ESZT ügyben hivatkozottakhoz.


title: T-777/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Isocell kontra EUIPO – iCell (iCell. Insulation Technology Made in Sweden) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az iCell. Insulation Technology Made in Sweden európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Isocell korábbi európai uniós szóvédjegy, Isocell korábbi nemzetközi szóvédjegy és ISOCELL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/31

         A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Isocell kontra EUIPO – iCell (iCell. Insulation Technology Made in Sweden)
   (T-777/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az iCell. Insulation Technology Made in Sweden európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Isocell korábbi európai uniós szóvédjegy, Isocell korábbi nemzetközi szóvédjegy és ISOCELL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2017/C 437/37)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Isocell GmbH (Neumarkt am Wallersee, Ausztria) (képviselő: C. Thiele ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: iCell AB (Älvdalen, Svédország) (képviselő: J. Kroher ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Isocell és az iCell közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. július 28-án hozott határozata (R 181/2016-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Isocell GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 14., 2017.1.16.


title: C-457/16. P. és C-459/16. P–C-461/16. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete – Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — 1/2003/EK rendelet — Verseny — Kartellek — Az előfeszített acél európai piaca — Az EUMSZ 101. cikk megsértése — A leányvállalatok jogsértő magatartása anyavállalatnak való betudhatósága — A „vállalkozás” fogalma — Gazdasági egység fennállására utaló valószínűsítő körülmények — Meghatározó befolyás tényleges gyakorlására vonatkozó vélelem — Vállalkozások jogutódlása — A bírság összege — Fizetési képesség — Feltételek — A védelemhez való jog tiszteletben tartása)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/13

         A Bíróság (hatodik tanács) 2017. október 26-i ítélete – Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P) kontra Európai Bizottság
   (C-457/16. P. és C-459/16. P–C-461/16. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Fellebbezés - 1/2003/EK rendelet - Verseny - Kartellek - Az előfeszített acél európai piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértése - A leányvállalatok jogsértő magatartása anyavállalatnak való betudhatósága - A „vállalkozás” fogalma - Gazdasági egység fennállására utaló valószínűsítő körülmények - Meghatározó befolyás tényleges gyakorlására vonatkozó vélelem - Vállalkozások jogutódlása - A bírság összege - Fizetési képesség - Feltételek - A védelemhez való jog tiszteletben tartása))
   (2017/C 437/16)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbezők: Global Steel Wire, SA (C-457/16 P), Trenzas y Cables de Acero PSC SL (C-459/16 P), Trefilerías Quijano SA (C-460/16 P), Moreda-Riviere Trefilerías SA (C-461/16 P) (képviselők: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco és V. Romero Algarra abogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak, segítőik: L. Ortiz Blanco és A. Lamadrid de Pablo abogados)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Global Steel Wire SA-t, a Trenzas y Cables de Acero PSC SL-t, a Trefilerías Quijano SA-t és a Moreda-Riviere Trefilerías SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 392., 2016.10.24.


title: C-39/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 26-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat (Előzetes döntéshozatal — Társasági adó — 90/435/EGK irányelv — Az 1. cikk (2) bekezdése és a 4. cikk (2) bekezdése — Különböző tagállamok anyavállalatai és leányvállalatai — Közös adórendszer — Az anyavállalat adóköteles nyereségének a levonhatósága — A leányvállalatok által felosztott nyereség kettős adóztatásának a megszüntetésére irányuló nemzeti rendelkezések — A hitelkamatok és az osztalékfizetés alapjául szolgáló részesedés finanszírozása közötti kapcsolat fennállása figyelembevételének a hiánya)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/6

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. október 26-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat
   (C-39/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Társasági adó - 90/435/EGK irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdése és a 4. cikk (2) bekezdése - Különböző tagállamok anyavállalatai és leányvállalatai - Közös adórendszer - Az anyavállalat adóköteles nyereségének a levonhatósága - A leányvállalatok által felosztott nyereség kettős adóztatásának a megszüntetésére irányuló nemzeti rendelkezések - A hitelkamatok és az osztalékfizetés alapjául szolgáló részesedés finanszírozása közötti kapcsolat fennállása figyelembevételének a hiánya))
   (2017/C 437/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Argenta Spaarbank NV

      Alperes: Belgische Staat

      Rendelkező rész

               1)

               A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint az 1992. április 10-i királyi rendelettel egységes szerkezetbe foglalt és az 1992. június 12-i törvénnyel megerősített, code des impôts sur les revenus 1992 (a jövedelemadóról szóló 1992. évi törvénykönyv) 198. cikkének 10o pontja, amelynek értelmében az anyavállalat által fizetett hitelkamatok nem vonhatók le ezen anyavállalat adóköteles nyereségéből azon osztalékok összegével megegyező összegig, amelyek már adólevonásban részesülnek, és amelyek az említett anyavállalat által a leányvállalatokban kevesebb mint egy éve fenntartott tőkerészesedésből származnak, még ha e kamatok nincsenek is összefüggésben e részesedések finanszírozásával.

               2)

               A 90/435 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem hatalmazza fel a tagállamokat arra, hogy olyan nemzeti rendelkezést alkalmazzanak, mint az 1992. április 10-i királyi rendelettel egységes szerkezetbe foglalt és az 1992. június 12-i törvénnyel megerősített, a jövedelemadóról szóló 1992. évi törvénykönyv 198. cikkének 10o pontja, mivel az túlmegy azon a mértéken, amely szükséges a csalás és a visszaélés megakadályozásához.

      (1)  HL C 136., 2016.4.18.


title: T-97/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 25-i végzése – Franmax kontra EUIPO – R. Seelig & Hille (her-bea)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/42

         A Törvényszék 2017. október 25-i végzése – Franmax kontra EUIPO – R. Seelig & Hille (her-bea)
   (T-97/17. sz. ügy) (1)

   (2017/C 437/50)
   Az eljárás nyelve: angol
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 112., 2017.4.10.


title: T-80/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Steiniger kontra EUIPO – ista Deutschland (IST) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az IST európai uniós ábrás védjegy bejelentése — ISTA korábbi európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Érintett vásárlóközönség — Áruk és szolgáltatások hasonlósága — Megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/31

         A Törvényszék 2017. november 8-i ítélete – Steiniger kontra EUIPO – ista Deutschland (IST)
   (T-80/17. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az IST európai uniós ábrás védjegy bejelentése - ISTA korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Érintett vásárlóközönség - Áruk és szolgáltatások hasonlósága - Megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2017/C 437/38)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Németország) (képviselő: K. Schulze Horn ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: V. Mensing és A. Schifko meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: ista Deutschland GmbH (Essen, Németország) (képviselő: F. Lindenberg ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az ista Deutschland és I. Steiniger közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. december 1-jén hozott határozata (R 2242/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Ingo Steinigert kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 112., 2017.4.10.


title: C-90/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 26-i ítélete (az Upper Tribunal Tax and Chancery Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The English Bridge Union Limited kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — Sporttal szoros kapcsolatban álló szolgáltatások adómentessége — A „sport” fogalma — Fizikai elem által jellemzett tevékenység — Kontraktversenybridzs-játék)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. október 26-i ítélete (az Upper Tribunal Tax and Chancery Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The English Bridge Union Limited kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-90/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Sporttal szoros kapcsolatban álló szolgáltatások adómentessége - A „sport” fogalma - Fizikai elem által jellemzett tevékenység - Kontraktversenybridzs-játék))
   (2017/C 437/09)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal Tax and Chancery Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: The English Bridge Union Limited

      Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének m) pontját úgy kell értelmezni, hogy a kontrakt versenybridzshez hasonló tevékenység, amelyet elhanyagolhatónak tűnő fizikai elem jellemez, nem tartozik az e rendelkezés értelmében vett „sport” fogalma alá.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25.


title: C-534/16. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. október 26-i ítélete (a Najvyšší súd Slovenskej republiky [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky kontra BB construct s. r. o. (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — A héaalanyok nyilvántartásába való felvétel — Biztosíték nyújtását előíró nemzeti szabályozás — Csalás elleni küzdelem — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — A vállalkozás szabadsága — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — A ne bis in idem elve — A visszaható hatály tilalmának elve)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/14

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. október 26-i ítélete (a Najvyšší súd Slovenskej republiky [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky kontra BB construct s. r. o.
   (C-534/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A héaalanyok nyilvántartásába való felvétel - Biztosíték nyújtását előíró nemzeti szabályozás - Csalás elleni küzdelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A vállalkozás szabadsága - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - A ne bis in idem elve - A visszaható hatály tilalmának elve))
   (2017/C 437/17)
   Az eljárás nyelve: szlovák

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Alperes: BB construct s. r. o.

      Rendelkező rész

               1)

               A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 273. cikkét és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha valamely adóalannyal szemben, amelynek vezető tisztségviselője korábban egy másik olyan jogi személy vezető tisztségviselője vagy tagja volt, amely nem teljesítette az adózással kapcsolatos kötelezettségeit, a hozzáadottértékadó-nyilvántartásba vétele során az adóhatóság biztosíték nyújtását írhatja elő, amelynek összege elérheti az 500 000 eurót, amennyiben az említett adózóval szemben követelt biztosíték nem megy túl az említett 273. cikk szerinti cél eléréséhez szükséges mértéken, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               2)

               Az egyenlő bánásmód elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy az adóhatóság valamely új adóalannyal szemben annak hozzáadottértékadó-nyilvántartásba vétele során valamely másik, adóhátralékkal rendelkező jogi személlyel fennálló kapcsolatai miatt ilyen biztosíték nyújtását követeli meg.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: C-106/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. október 25-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., végelszámolás alatt, által indított eljárásban (Előzetes döntéshozatal — Letelepedés szabadsága — Valamely társaság nemzetközi átalakulása — A társaság létesítő okiratban megjelölt székhelyének másik tagállamba való áthelyezése, a tényleges székhely áthelyezése nélkül — A cégjegyzékből való törlés megtagadása — A cégjegyzékből való törlést a társaságnak végelszámolási eljárás lefolytatását követő megszűnésétől függővé tevő nemzeti szabályozás — A letelepedés szabadságának hatálya — A letelepedés szabadságának korlátozása — A hitelezők, kisebbségi tagok és munkavállalók érdekeinek védelme — A visszaélésszerű magatartások elleni küzdelem)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/7

         A Bíróság (nagytanács) 2017. október 25-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., végelszámolás alatt, által indított eljárásban
   (C-106/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Letelepedés szabadsága - Valamely társaság nemzetközi átalakulása - A társaság létesítő okiratban megjelölt székhelyének másik tagállamba való áthelyezése, a tényleges székhely áthelyezése nélkül - A cégjegyzékből való törlés megtagadása - A cégjegyzékből való törlést a társaságnak végelszámolási eljárás lefolytatását követő megszűnésétől függővé tevő nemzeti szabályozás - A letelepedés szabadságának hatálya - A letelepedés szabadságának korlátozása - A hitelezők, kisebbségi tagok és munkavállalók érdekeinek védelme - A visszaélésszerű magatartások elleni küzdelem))
   (2017/C 437/10)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Najwyższy

      Az alapeljárást indította

   POLBUD – WYKONAWSTWO sp. z o.o., végelszámolás alatt

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell értelmezni, hogy a letelepedés szabadsága alkalmazandó a valamely tagállam joga szerint létrehozott társaság létesítő okirat szerinti székhelyének valamely más tagállam területére annak érdekében történő áthelyezésére, hogy az e másik tagállam jogszabályai által előírt feltételekkel összhangban ez utóbbi tagállam joga szerinti társasággá alakuljon át, anélkül hogy az említett társaság tényleges székhelye áthelyezésre kerülne.

               2)

               Az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely a valamely tagállam joga szerint létrehozott társaság létesítő okirat szerinti székhelyének valamely más tagállam területére annak érdekében történő áthelyezését, hogy e társaság az ezen utóbbi tagállam jogszabályai által előírt feltételekkel összhangban e tagállam joga szerinti társasággá alakuljon át, az első társaság végelszámolásától teszi függővé.

      (1)  HL C 211., 2016.6.13.


title: C-505/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-341/13. RENV. sz., Groupe Léa Nature kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. június 8-án hozott ítélete ellen a Groupe Léa Nature által 2017. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/15

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-341/13. RENV. sz., Groupe Léa Nature kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. június 8-án hozott ítélete ellen a Groupe Léa Nature által 2017. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-505/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 437/18)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Groupe Léa Nature (képviselő: E. Baud avocat)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Debonair Trading Internacional Lda

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2017. június 8-án hozott ítéletét;

               —

               az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

               —

               a Debonairt kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés alátámasztására a fellebbező két jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalappal az európai uniós védjegyerendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértését állítja, amely az ütköző védjegyek közötti összetéveszthetőség értékelésére vonatkozó, állandó ítélkezési gyakorlat megsértésén alapul.
   E jogalap alátámasztására a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék elmulasztotta:

               —

               a releváns közönség meghatározásához előírt, vonatkozó szempontok alkalmazását;

               —

               a megjelölések hasonlóságainak helyes értékelését;

               —

               a használat útján szerzett megkülönböztető képesség megszerzésének értékelésére szolgáló, vonatkozó követelmények megfelelő alkalmazását; és

               —

               az összetéveszthetőség átfogó értékelésének szabályszerű elemzését.

         A második jogalappal az európai uniós védjegyrendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértését állítja, amely a korábbi védjegy jóhírnevét sértő használattal kapcsolatos, állandó ítélkezési gyakorlat megsértésén alapul.
   E jogalap alátámasztására a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék elmulasztotta:

               —

               a korábbi védjegy jóhírnevének megállapításához szükséges valamennyi szempont alkalmazását;

               —

               a megjelölések hasonlóságainak helyes értékelését;

               —

               azon kapcsolat fennállásának szabályszerű elemzését, amelyet a releváns közönség a védjegyek között létrehozhat; és

               —

               azon káros hatás megfelelő értékelését, amelyet a védjegybejelentés használata a korábbi védjegy jóhírnevére gyakorolhat.


title: T-623/17. sz. ügy: 2017. szeptember 11-én benyújtott kereset – Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija kontra ESZT

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/32

         2017. szeptember 11-én benyújtott kereset – Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija kontra ESZT
   (T-623/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/39)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Previsión Sanitaria Nacional, PSN, Mutua de Seguros y Reaseguros a Prima Fija (Madrid, Spanyolország) (képviselő: R. Ariño Sánchez ügyvéd)

      Alperes: Egységes Szanálási Testület

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               mindenesetre állapítsa meg azon kötelezettséget, hogy a végleges értékelésre, illetve a 806/2014 rendelet 20. cikkének (16)–(19) bekezdésében hivatkozott értékelésre vonatkozó szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződést versenypályázati eljárás útján kell odaítélni, amelyben nem vehet részt az a szakértő, aki a Banco ideiglenes értékelését végezte, valamint ismerje el az eredeti aktus miatt károsultaknak az a posteriori értékelési eljárásban való meghallgatáshoz való jogát, megengedve nekik az iratokhoz való teljes hozzáférést, és az a posteriori esetlegesen magasabbnak bizonyuló ellenértékhez való jogot, amely ellenértéket a Banco nyertes ajánlattevőjének (Banco de Santander), vagy másodlagosan az ESZT-nek kell megfizetnie;

               —

               a második kereseti kérelemtől függetlenül és az első kereseti kérelemhez képest járulékos jelleggel kötelezze az ESZT-t, hogy fizessen a PSN-nek 276 201,42 eurót és az e kérelem benyújtásától számított törvényes kamatokat.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A hivatkozott jogalapok és főbb érvek hasonlóak a T-478/17. sz. Mutualidad General de la Abogacía és Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-481/17. sz. Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno és SFL kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-482/17. sz. Comercial Vascongada Recalde kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, a T-483/17. sz. García Suárez és társai kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, T-484/17. sz. Fidesban és társai kontra Egységes Szanálási Testület ügyben, T-497/17. sz. Sáchez del Valle és Calatrava Real State 2015 kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben, valamint a T-498/17. sz. Pablo Álvarez de Linera Granda kontra Bizottság és Egységes Szanálási Testület ügyben hivatkozott jogalapokhoz és főbb érvekhez.


title: C-548/17. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2017. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt Goslar kontra baumgarten sports & more GmbH

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/16

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2017. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt Goslar kontra baumgarten sports & more GmbH
   (C-548/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/19)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Finanzamt Goslar

      Ellenérdekű fél: baumgarten sports & more GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 63. cikkét az adóalanyra háruló – az államkincstár érdekében eljáró adóbeszedő – feladat figyelembevételével megszorítóan értelmezni, hogy a szolgáltatásért átveendő összeg

                           a)

                           esedékessé vált, vagy

                           b)

                           azt legalábbis feltétel nélkül meg kell fizetni?

               2)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: Köteles-e az adóalany a szolgáltatásért fizetendő adót kétéves időtartamra előfinanszírozni, ha a díjazást szolgáltatásáért (részben) csak két évvel az adóztatandó tényállás keletkezése után kaphatja meg?

               3)

               A második kérdésre adott igenlő válasz esetén: Jogosultak-e a tagállamok a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkének (2) bekezdésén alapuló felhatalmazásuk alapján úgy tekinteni, hogy a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkének (1) bekezdése szerinti korrekció már az adófizetési kötelezettség keletkezésének adómegállapítási időszaka vonatkozásában is szükséges, ha az adóalany az átveendő összeget esedékesség hiányában csak két évvel az adóztatandó tényállás bekövetkezte után veheti át?

      (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: T-657/17. sz. ügy: 2017. szeptember 27-én benyújtott kereset – Anabi Blanga kontra EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/33

         2017. szeptember 27-én benyújtott kereset – Anabi Blanga kontra EUIPO – Polo/Lauren (HPC POLO)
   (T-657/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/40)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Gidon Anabi Blanga (Mexikóváros, Mexikó) (képviselő: M. Sanmartín Sanmartín ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Egyesült Államok)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: HPC POLO európai uniós szóvédjegy – 13 531 462. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. június 14-én hozott határozata (R 2368/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a saját költségeinek és a felperes részéről felmerült költségeknek a viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-552/17. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2017. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alpenchalets Resorts GmbH kontra Finanzamt München Abteilung Körperschaften

text:
               18.12.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 437/16

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2017. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alpenchalets Resorts GmbH kontra Finanzamt München Abteilung Körperschaften
   (C-552/17. sz. ügy)
   (2017/C 437/20)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Alpenchalets Resorts GmbH

      Alperes: Finanzamt München Abteilung Körperschaften

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Európai Unió Bírósága 1992. november 12-i Van Ginkel ítéletének (C-163/91, EU:C:1992:435) megfelelően a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 306. cikkében foglalt, utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás hatálya alá tartozik-e az a szolgáltatás, amely alapvetően üdülő kiadásából áll, és amelyet a további szolgáltatási elemek szempontjából a főszolgáltatáshoz képest mellékszolgáltatásnak kell tekinteni?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 306. cikkében foglalt, utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás mellett a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv III. Mellékletének 12. pontjával összhangban értelmezett 98. cikkének (2) bekezdése értelmében az üdülőhelyi szállásbiztosítás esetében nyújtott adókedvezmény hatálya alá is tartozhat-e ez a szolgáltatás?

      (1)  HL L 347., 1. o.; helyesbítés: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.


title: T-194/13. OST. sz. ügy: A Törvényszék 2017. október 18-i végzése – United Parcel Service kontra Bizottság („Az eljárási szabályzat 165. cikke — A határozathozatal elmulasztása — A pervesztes felet támogató beavatkozás — A beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek — Keresetmódosítás az eljárás során”)

text:
               8.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 5/41

         A Törvényszék 2017. október 18-i végzése – United Parcel Service kontra Bizottság
   (T-194/13. OST. sz. ügy) (1)

   ((„Az eljárási szabályzat 165. cikke - A határozathozatal elmulasztása - A pervesztes felet támogató beavatkozás - A beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek - Keresetmódosítás az eljárás során”))
   (2018/C 005/55)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Egyesült Államok) (képviselők kezdetben: A. Ryan és B. Graham solicitors, W. Knibbeler és P. Stamou ügyvédek, később: A. Ryan, W. Knibbeler, P. Stamou, A. Pliego Selie, F. Hoseinian és P. van den Berg ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan, N. von Lingen és H. Leupold, később: T. Christoforou, N. Khan, A. Biolan és H. Leupold meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: FedEx Corp. (Memphis, Tennessee, Egyesült Államok) (képviselők kezdetben: F. Carlin barrister, G. Bushell solicitor és Q. Azau ügyvéd, később: F. Carlin, G. Bushell és N. Niejahr ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Törvényszék eljárási szabályzatának 165. cikke alapján előterjesztett kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a 2017. március 7-i United Parcel Service kontra Bizottság ítélet (T-194/13, EU:T:2017:144) 223. pontját a következőképpen módosítja: „Az eljárási szabályzat 134. cikkének (1) bekezdése alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Továbbá az eljárási szabályzat 134. cikkének (2) bekezdése alapján több pervesztes fél esetén a Törvényszék határoz a költségek megosztásáról. Mivel a Bizottság és a beavatkozó pervesztes lett, a felperes kérelmének megfelelően kötelezni kell először is a Bizottságot a saját és a felperes költségeinek viselésére, a beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek kivételével. Másodszor a beavatkozót kötelezni kell a saját költségein túl a felperes részéről a beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek viselésére”.

               2)

               A Törvényszék a 2017. március 7-i United Parcel Service kontra Bizottság ítélet (T-194/13, EU:T:2017:144) rendelkező részének 2. pontját a következőképpen módosítja: „A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi saját költségein túl a United Parcel Service, Inc. költségeinek viselésére, a beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek kivételével”.

               3)

               A Törvényszék a 2017. március 7-i United Parcel Service kontra Bizottság ítélet (T-194/13, EU:T:2017:144) rendelkező részének 3. pontját a következőképpen módosítja: „A FedEx Corp. a saját költségein túl viseli a beavatkozásával kapcsolatban a United Parcel Service, Inc. részéről felmerült költségeket”.

               4)

               A United Parcel Service, Inc., a Bizottság és a FedEx maga viseli a jelen eljárással kapcsolatban felmerült saját költségeit.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-600/14. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. december 5-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — Az Európai Unió külső fellépése — Az EUMSZ 216. cikk (1) bekezdése — Az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése — Az Unió nevében egy nemzetközi megállapodással létrehozott szervben képviselendő álláspont meghatározása — A Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezet (OTIF) felülvizsgálati bizottsága — A Nemzetközi Vasúti Fuvarozási Egyezménynek (COTIF) és függelékeinek módosítása — Az Unió és tagállamai közötti megosztott hatáskör — Az Unió külső hatásköre olyan területen, amelyen az Unió ez idáig még nem fogadott el közös szabályokat — A 2014/699/EU határozat érvényessége — Indokolási kötelezettség — A lojális együttműködés elve)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/2

         A Bíróság (nagytanács) 2017. december 5-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-600/14. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti kereset - Az Európai Unió külső fellépése - Az EUMSZ 216. cikk (1) bekezdése - Az EUMSZ 218. cikk (9) bekezdése - Az Unió nevében egy nemzetközi megállapodással létrehozott szervben képviselendő álláspont meghatározása - A Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezet (OTIF) felülvizsgálati bizottsága - A Nemzetközi Vasúti Fuvarozási Egyezménynek (COTIF) és függelékeinek módosítása - Az Unió és tagállamai közötti megosztott hatáskör - Az Unió külső hatásköre olyan területen, amelyen az Unió ez idáig még nem fogadott el közös szabályokat - A 2014/699/EU határozat érvényessége - Indokolási kötelezettség - A lojális együttműködés elve))
   (2018/C 052/02)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és J. Möller meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozók: Francia Köztársaság (képviselők: kezdetben D. Colas, G. de Bergues és M. Hours meghatalmazottak, később D. Colas és M.-L. Kitamura meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: C. Brodie, M. Holt és D. Robertson meghatalmazottak, segítőjük: J. Holmes QC)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Finnegan, Z. Kupčová és J.-P. Hix meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: F. Erlbacher, W. Mölls és J. Hottiaux meghatalmazottak)

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Francia Köztársaság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, valamint az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 73., 2015.3.2.


title: C-598/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Santander, SA kontra Cristobalina Sánchez López (Előzetes döntéshozatal — 93/13/EGK irányelv — A fogyasztókkal kötött szerződések — Tisztességtelen feltételek — A nemzeti bíróság hatásköre — A fogyasztóvédelem tényleges érvényesülése — Jelzálogkölcsön-szerződés — A jelzálog-biztosíték érvényesítésére irányuló, bírósági úton kívüli végrehajtási eljárás — A kijelölt vevő dologi jogainak elismerésére irányuló egyszerűsített bírósági eljárás)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Santander, SA kontra Cristobalina Sánchez López
   (C-598/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 93/13/EGK irányelv - A fogyasztókkal kötött szerződések - Tisztességtelen feltételek - A nemzeti bíróság hatásköre - A fogyasztóvédelem tényleges érvényesülése - Jelzálogkölcsön-szerződés - A jelzálog-biztosíték érvényesítésére irányuló, bírósági úton kívüli végrehajtási eljárás - A kijelölt vevő dologi jogainak elismerésére irányuló egyszerűsített bírósági eljárás))
   (2018/C 052/03)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banco Santander, SA

      Alperes: Cristobalina Sánchez López

      Rendelkező rész

   A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdése és 7. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazható az olyan eljárásra, mint amelyről az alapügyben szó van, amelyet valamely ingatlan kijelölt vevője indított a fogyasztó által a hitelezéssel hivatásszerűen foglalkozó személy javára ezen ingatlanra alapított jelzálog-biztosíték érvényesítésére irányuló, bírósági úton kívüli végrehajtást követően, és amely eljárás tárgya az e kijelölt vevő által jogszerűen megszerzett dologi jogok védelme, amennyiben egyrészt ezen eljárás független a hitelezéssel hivatásszerűen foglalkozó személy és a fogyasztó közötti jogviszonytól, másrészt pedig a jelzálog-biztosítékot érvényesítették, az ingatlant értékesítették, és az ahhoz fűződő dologi jogokat átruházták, anélkül hogy a fogyasztó élt volna az ebben az összefüggésben rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekkel.

      (1)  HL C 38., 2016.2.1.


title: C-61/16 P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 14-i ítélete – European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) kontra Giant (China) Co. Ltd, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Dömping — 502/2013/EU rendelet — Kínából származó kerékpárok importja — 1225/2009/EK rendelet — A 18. cikk (1) bekezdése — Együttműködés — A „szükséges információk” fogalma — A 9. cikk (5) bekezdése — Egyéni elbánás iránti kérelem — A kijátszás kockázata)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/3

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 14-i ítélete – European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) kontra Giant (China) Co. Ltd, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   (C-61/16 P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Dömping - 502/2013/EU rendelet - Kínából származó kerékpárok importja - 1225/2009/EK rendelet - A 18. cikk (1) bekezdése - Együttműködés - A „szükséges információk” fogalma - A 9. cikk (5) bekezdése - Egyéni elbánás iránti kérelem - A kijátszás kockázata))
   (2018/C 052/04)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) (képviselők: L. Ruessmann ügyvéd, J. Beck solicitor)

      A többi fél az eljárásban: Giant (China) Co. Ltd (képviselő: P. De Baere ügyvéd), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: H. Marcos Fraile meghatalmazott, assistée de B. O’Connor solicitor, et de S. Gubel ügyvéd), Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, M. França és A. Demeneix meghatalmazottak)

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a European Bicycle Manufacturers Associationt (EBMA) kötelezi a saját költségein felül a Giant (China) Co. Ltd. költségeinek viselésére.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 106., 2016.3.21.


title: C-189/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Högsta förvaltningsdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck kontra Pensionsmyndigheten (Előzetes döntéshozatal — Migráns munkavállalók szociális biztonsága — 1408/71/EGK rendelet — A 46. cikk (2) bekezdése — A 47. cikk (1) bekezdésének d) pontja — 50. cikk — Garantált nyugdíj — Minimális ellátás — A nyugdíjjogosultság kiszámítása)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/4

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Högsta förvaltningsdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Boguslawa Zaniewicz-Dybeck kontra Pensionsmyndigheten
   (C-189/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók szociális biztonsága - 1408/71/EGK rendelet - A 46. cikk (2) bekezdése - A 47. cikk (1) bekezdésének d) pontja - 50. cikk - Garantált nyugdíj - Minimális ellátás - A nyugdíjjogosultság kiszámítása))
   (2018/C 052/05)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Boguslawa Zaniewicz-Dybeck

      Alperes: Pensionsmyndigheten

      Rendelkező rész

               1)

               Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletet akként kell értelmezni, hogy az olyan minimális ellátásnak, mint az alapügy tárgyát képező garantált nyugdíj, a tagállami illetékes intézmény által történő számítása során nem kell alkalmazni sem e rendelet 46. cikkének (2) bekezdését, sem az említett rendelet 47. cikke (1) bekezdésének d) pontját. Az ilyen ellátást ugyanezen rendelet 50. cikke és a nemzeti jogszabályok egymással összefüggő rendelkezéseinek megfelelően kell számítani, eltekintve ugyanakkor az – a jelen ügy tárgyát képezőkhöz hasonló – időarányos számításra vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazásától.

               2)

               A 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint az 1606/98 rendelettel módosított 1408/71 rendeletet és különösen annak 50. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan tagállami jogszabályok, amelyek azt írják elő, hogy az olyan minimális ellátás számítása során, mint amilyen az alapügy tárgyát képező garantált nyugdíj, az illetékes intézménynek figyelembe kell vennie minden olyan öregségi nyugdíjat, amelyet az érintett ténylegesen kap egy vagy több másik tagállamtól.

      (1)  HL C 211., 2016.6.13.


title: C-230/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. december 6-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Coty Germany GmbH kontra Parfümerie Akzente GmbH (Előzetes döntéshozatal — Verseny — Kartellek — Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése — Luxus kozmetikai termékek szelektív forgalmazása — A forgalmazókkal szemben az internetes értékesítés keretében nem szerződéses harmadik fél igénybevételét megtiltó kikötés — 330/2010/EU rendelet — A 4. cikk b) és c) pontja)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/5

         A Bíróság (első tanács) 2017. december 6-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Coty Germany GmbH kontra Parfümerie Akzente GmbH
   (C-230/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Verseny - Kartellek - Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése - Luxus kozmetikai termékek szelektív forgalmazása - A forgalmazókkal szemben az internetes értékesítés keretében nem szerződéses harmadik fél igénybevételét megtiltó kikötés - 330/2010/EU rendelet - A 4. cikk b) és c) pontja))
   (2018/C 052/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Coty Germany GmbH

      Alperes: Parfümerie Akzente GmbH

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a luxusáruk olyan szelektív forgalmazási rendszere, amely elsődlegesen azt a célt szolgálja, hogy biztosítsa ezen áruk luxusimázsát, összhangban van e rendelkezéssel, amennyiben a viszonteladókat valamennyi lehetséges viszonteladó vonatkozásában egységesen meghatározott és hátrányos megkülönböztetéstől mentesen alkalmazott objektív minőségi kritériumok alapján választják ki, továbbá amennyiben a kialakított kritériumok nem haladják meg a szükséges mértéket.

               2)

               Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló olyan szerződéses kikötés, amely a luxusáruk olyan szelektív forgalmazási rendszerének szerződéses forgalmazóival szemben, amely elsődlegesen azt a célt szolgálja, hogy biztosítsa ezen áruk luxusimázsát, megtiltja, hogy a szerződés tárgyát képező áruk internetes értékesítése során kifelé látható módon harmadik felek platformjait vegyék igénybe, amennyiben e kikötés az említett áruk luxusimázsának megőrzésére irányul, továbbá azt egységesen határozzák meg, és hátrányos megkülönböztetéstől mentesen alkalmazzák, valamint az a megvalósítani kívánt célra tekintettel arányos, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

               3)

               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (3) bekezdésének vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2010. április 20-i 330/2010/EU bizottsági rendelet 4. cikkét akként kell értelmezni, hogy az alapeljárás tárgyát képezőkhöz hasonló körülmények között a luxusáruk szelektív forgalmazási rendszerének piaci forgalmazóként működő tagjaival szemben annak megtiltása, hogy az internetes értékesítések során kifelé látható módon harmadik vállalkozások közreműködését vegyék igénybe, nem minősül a vevőkörre vonatkozó, az e rendelet 4. cikkének b) pontja értelmében vett korlátozásnak, sem pedig a végső felhasználók részére történő passzív értékesítésekre vonatkozó, az említett rendelet 4. cikkének c) pontja értelmében vett korlátozásnak.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: C-243/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 14-i ítélete (a Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Miravitlles Ciurana és társai kontra Contimark SA, Jordi Socias Gispert (Előzetes döntéshozatal — Társasági jog — 2009/101/EK irányelv — 2. és 6–8. cikk — 2012/30/EU irányelv — 19. és 36. cikk — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 20., 21. és 51. cikk — Munkaviszonyból eredő követelések behajtása — Ugyanazon bíróság előtt a társasággal és annak a társaság tartozásaiért felelősséggel tartozó és egyetemleges kötelezett vezető tisztségviselőjével szemben való keresetindításhoz való jog)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/6

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 14-i ítélete (a Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Miravitlles Ciurana és társai kontra Contimark SA, Jordi Socias Gispert
   (C-243/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Társasági jog - 2009/101/EK irányelv - 2. és 6–8. cikk - 2012/30/EU irányelv - 19. és 36. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 20., 21. és 51. cikk - Munkaviszonyból eredő követelések behajtása - Ugyanazon bíróság előtt a társasággal és annak a társaság tartozásaiért felelősséggel tartozó és egyetemleges kötelezett vezető tisztségviselőjével szemben való keresetindításhoz való jog))
   (2018/C 052/07)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García, Juan Gregorio Benito García

      Alperesek: Contimark SA, Jordi Socias Gispert

      Rendelkező rész

   Az egész Közösségre kiterjedő egységes biztosítékok kialakítása érdekében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében az [EK 48. cikk] második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/101/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, és különösen annak 2. és 6–8. cikkét, valamint a biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a részvénytársaságok alapításának, valamint tőkéjük fenntartásának és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében az [EUMSZ 54. cikk] második bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról szóló, 2012. október 25-i 2012/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, különösen annak 19. és 36. cikkét, úgy kell értelmezni, hogy azok nem jogosítják fel valamely részvénytársaság munkavállaló hitelezőit a munkaviszonyuk megszűnése címén arra, hogy ugyanazon szociális és munkaügyi bíróság előtt, mint amely hatáskörrel rendelkezik a bérkövetelésük elismerése iránti keresetük elbírálására, e társaság vezető tisztségviselőjével szemben a társaság közgyűlése összehívásának a társaság által elszenvedett jelentős veszteségek ellenére való elmulasztása miatt felelősség megállapítása iránti keresetet nyújtsanak be annak megállapítása érdekében, hogy e vezető tisztségviselő e bérkövetelés tekintetében egyetemleges kötelezett adóstársnak minősül.

      (1)  HL C 279., 2016.8.1.


title: C-305/16. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. december 14-i ítélete (a First-tier Tribunal Tax Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Avon Cosmetics Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 11. cikk A. része (1) bekezdésének a) pontja — Adóalap — 17. cikk — Levonási jog — 27. cikk — Eltérő különös intézkedések — 89/534/EGK határozat — Nem adóalanyok általi termékértékesítésen alapuló forgalmazási rendszer — A termékeknek a forgalmazás utolsó szakaszában megállapított szabadpiaci forgalmi értékén alapuló adóztatás — Az említett személyek által viselt költségek beszámítása)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2017. december 14-i ítélete (a First-tier Tribunal Tax Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Avon Cosmetics Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (C-305/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 11. cikk A. része (1) bekezdésének a) pontja - Adóalap - 17. cikk - Levonási jog - 27. cikk - Eltérő különös intézkedések - 89/534/EGK határozat - Nem adóalanyok általi termékértékesítésen alapuló forgalmazási rendszer - A termékeknek a forgalmazás utolsó szakaszában megállapított szabadpiaci forgalmi értékén alapuló adóztatás - Az említett személyek által viselt költségek beszámítása))
   (2018/C 052/08)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Avon Cosmetics Ltd

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Rendelkező rész

               1)

               A 2004. január 20-i 2004/7/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. és 27. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, ezen irányelv 27. cikke alapján az Egyesült Királyságnak a hatodik tanácsi irányelv 11. cikke [A. része (1) bekezdésének a) pontjától] eltérő intézkedés bizonyos, nem adóalany viszonteladók részére történő értékesítésekre vonatkozó alkalmazására való felhatalmazásáról szóló, 1989. május 24-i 89/534/EGK tanácsi határozattal engedélyezett, az említett irányelv 11. cikke A. része (1) bekezdésének a) pontjától eltérő intézkedés, amelynek értelmében a közvetlen értékesítéssel foglalkozó társaság hozzáadottérték-adó (héa)–alapja a végső fogyasztás szakaszában értékesített termék szabadpiaci forgalmi értéke, amennyiben az említett termékeket nem héaalany viszonteladók útján értékesítik, még ha ezen eltérő intézkedés semmilyen módon nem is veszi figyelembe az e viszonteladók által az említett társaságtól megvásárolt bemutató termékekhez kapcsolódó előzetesen felszámított héát.

               2)

               Az első kérdés vizsgálata során nem merült fel olyan körülmény, amely érintené a 89/534 határozat érvényességét.

               3)

               A 2004/7 irányelvvel módosított 77/388 hatodik irányelv 27. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem követeli meg az ezen irányelv 11. cikke A. része (1) bekezdésének a) pontjától való eltérés engedélyezése iránti kérelmet benyújtó tagállamtól, hogy tájékoztassa az Európai Bizottságot arról, hogy nem adóalany viszonteladóknál héafizetés merül fel olyan bemutató termékek után, amelyeket közvetlen értékesítéssel foglalkozó társaságtól szereztek be, és amelyeket a gazdasági tevékenységükhöz használnak fel, annak érdekében, hogy ezen előzetesen felszámított adó az eltérő intézkedésre vonatkozó szabályokban valamilyen módon figyelembevételre kerüljön.

      (1)  HL C 270., 2016.7.25.


title: C-329/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France kontra Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé (Előzetes döntéshozatal — Orvostechnikai eszközök — 93/42/EGK irányelv — Hatály — Az „orvostechnikai eszköz” fogalma — CE-jelölés — A gyógyszerrendelvények kiállítását elősegítő szoftverekre vonatkozóan a nemzeti hatóság által megállapított tanúsítási eljárást előíró nemzeti szabályozás)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. december 7-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France kontra Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé
   (C-329/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Orvostechnikai eszközök - 93/42/EGK irányelv - Hatály - Az „orvostechnikai eszköz” fogalma - CE-jelölés - A gyógyszerrendelvények kiállítását elősegítő szoftverekre vonatkozóan a nemzeti hatóság által megállapított tanúsítási eljárást előíró nemzeti szabályozás))
   (2018/C 052/09)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Syndicat national de l'industrie des technologies médicales (Snitem), Philips France

      Alperesek: Premier ministre, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Rendelkező rész

   A 2007. szeptember 5-i 2007/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az orvostechnikai eszközökről szóló, 1993. június 14-i 93/42/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdését és 1. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan szoftver, amelynek valamely funkciója lehetővé teszi egy beteg adatainak a kiértékelését többek között az ellenjavallatok, a gyógyszerek közötti kölcsönhatások és a túlzott adagolás jelzése céljából, e funkció tekintetében az említett rendelkezések értelmében vett orvostechnikai eszköznek minősül, még akkor is, ha e szoftver közvetlenül az emberi testben vagy testen nem fejt ki hatást.

      (1)  HL C 296., 2016.8.16.


title: C-403/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. december 13-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Soufiane El Hassani kontra Minister Spraw Zagranicznych (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 810/2009/EK rendelet — A 32. cikk (3) bekezdése — Közösségi Vízumkódex — A vízumkérelmet elutasító határozat — A kérelmezőnek e határozattal szembeni jogorvoslati joga — Valamely tagállamnak a bíróság előtti jogorvoslat biztosítására irányuló kötelezettsége)

text:
               12.2.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/8

         A Bíróság (első tanács) 2017. december 13-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Soufiane El Hassani kontra Minister Spraw Zagranicznych
   (C-403/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 810/2009/EK rendelet - A 32. cikk (3) bekezdése - Közösségi Vízumkódex - A vízumkérelmet elutasító határozat - A kérelmezőnek e határozattal szembeni jogorvoslati joga - Valamely tagállamnak a bíróság előtti jogorvoslat biztosítására irányuló kötelezettsége))
   (2018/C 052/10)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Soufiane El Hassani

      Alperes: Minister Spraw Zagranicznych

      Rendelkező rész

   A 2013. június 26-i 610/2013/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkével összefüggésben értelmezett 32. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az arra kötelezi a tagállamokat, hogy a vízumkérelmet elutasító határozatokkal szemben jogorvoslati lehetőséget biztosítsanak, amelynek részletszabályait az egyes tagállamok a jogrendjük szerint, az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvének tiszteletben tartása mellett határozzák meg. Az eljárás valamely szakaszában biztosítani kell a bírósági jogorvoslat lehetőségét.

      (1)  HL C 383., 2016.10.17.