title: C-205/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-516/08. sz., Heinz Helmuth Eriksen kontra Európai Bizottság ügyben 2010. március 24-én hozott végzése ellen Heinz Helmuth Eriksen által 2010. április 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/6

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-516/08. sz., Heinz Helmuth Eriksen kontra Európai Bizottság ügyben 2010. március 24-én hozott végzése ellen Heinz Helmuth Eriksen által 2010. április 30-án benyújtott fellebbezés
   (C-205/10. P. sz. ügy)
   2010/C 195/10
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Heinz Helmuth Eriksen (képviselő: I. Anderson ügyvéd)

      Másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze teljes egészében hatályon kívül a Törvényszék 2010. március 24-i végzését, amely — mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant — elutasította a fellebbező keresetét, és kötelezte a költségek viselésére.

               —

               Adjon helyt a fellebbező fellebbezésének, és kötelezze a Bizottságot, hogy az alábbi összegeket fizesse a fellebbező részére:

                           a)

                           kötelezze a Bizottságot, hogy fizessen meg a felperes részére 800 000 eurót vagy más olyan összeget, amelyet a Bíróság igazságosnak és méltányosnak ítél a súlyos egészségkárosodása folytán a múltban, a jelenben és a jövőben elszenvedett fájdalomért, szenvedésért és életminőség-csökkenésért, amely annak eredménye, hogy a Bizottság a thulei különleges beavatkozási csapatok esetében önkényesen és jogtalanul elmulasztotta kikényszeríteni a 96/26 irányelvnek (1) a sugárzással kapcsolatos betegségek megelőző jellegű orvosi nyomonkövetésére vonatkozó rendelkezéseinek végrehajtását;

                           b)

                           kötelezze a Bizottságot, hogy fizesse meg a felperes, illetve az orvosi kezelést végző intézmények vagy segítők részére a fenti a) pontban említett egészségkárosodás enyhítését, illetve kezelését szolgáló azon gyógyszerek és orvosi kezelések jövőbeni költségét, amelyek tagállamának társadalombiztosítási rendszere révén számára nem elérhetők;

                           c)

                           kötelezze a Bizottságot a fellebbezőnél a Törvényszék előtti eljárásban és a jelen eljárásban felmerült ésszerű jogi költségek viselésére és költségei megtérítésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A Törvényszék tévedett, amikor a fellebbező szerződésen kívüli felelősségen alapuló keresetét — mint elfogadhatatlant — elutasította, mivel mind kérelmei jellegét, mind annak jogalapjait elferdítette. Ezen elferdítés eredményeképpen a Törvényszék elmulasztotta megállapítani a jogellenességet a Bizottság által a mulasztása megalapozására felhozott önkényes és csalárd kifogások összefüggésében, amely mulasztás megfosztotta a tartalmától a nukleáris energia katonai felhasználásával okozott radiológiai balesetek esetében a munkavállalók és a lakosság védelmére vonatkozó egységes egészségügyi biztonsági szabványokat.

               2.

               A tagállamok közös jogelvei alkalmazásának elmulasztása. A Törvényszék elmulasztotta megállapítani annak jogellenességét, hogy — a magánszemélyeknek okozott kárért való közigazgatási felelősségnek az Euratom-Szerződés 188. cikkében előírtaknak megfelelően történő meghatározására irányuló tagállami rendszerek közös jogelveire tekintettel — a Bizottság nem járt el körültekintően, gondosan és a gondos ügyintézésnek megfelelően.

               3.

               A Bizottság egyéni versenyjogi mentességének nem megfelelő alkalmazása — Az egészségügyi szabványokkal kapcsolatos panasz elfogadására vonatkozó hatáskör. A Törvényszék tévedett annak megállapításakor is, hogy a Bizottságra a thulei radiológiai balesettel kapcsolatban az irányelv által előírt egészségügyi védelem alóli katonai kivétel alkalmazandó, figyelembe véve a Bizottságnak az uniós versenypolitika — jogellenes kereskedelmi megállapodások diszkrecionális mentesítése révén történő — alakításával kapcsolatos széles és egyedi mérlegelési jogkörét. Figyelmen kívül hagyta a Törvényszéknek az Európai Unió olyan más területein hozott elfogadó határozatait, ahol a Bizottság nem rendelkezik egyéni diszkrecionális jogkörrel, és ahol a Bizottság mulasztásának állítása nem teszi a kérelmet nyilvánvalóan elfogadhatatlanná.
               A Törvényszék nem vette figyelembe azt a körülményt, hogy a Bizottság nem rendelkezik egyéni és korlátlan mérlegelési hatáskörrel az egységes egészségügyi biztonsági szabványok végrehajtására, mivel az Euratom-Szerződés szűken határozza meg mentesítési hatáskörét és különösen rendelkezik olyan mechanizmusokról, amelyek révén magánszemélyek panaszt tehetnek az olyan területeken elkövetett közigazgatási mulasztásai ellen, ahol védelem illeti meg őket.

               4.

               Annak megítélésének elmulasztása, hogy a Bizottság eljárásának megtagadása megsértette-e az Euratom-Szerződésnek a munkavállalók és a lakosság egészségének védelmére irányuló célját
               A Bíróság szintén tévedett, amikor elmulasztotta megvizsgálni, hogy a Bizottság eljárásának megtagadása megsértette-e az Euratom-Szerződés arra irányuló céljait, hogy a munkavállalóknak és a lakosságnak az ionizáló sugárzás hosszú távú hatásaival szemben történő védelme érdekében egységes egészségügyi biztonsági szabványokat állítson fel, és biztosítsa azok végrehajtását. A Törvényszék ily módon nem vette figyelembe a Bizottságnak az Euratom-Szerződésből következő azon kötelező feladatát, hogy biztosítsa a Szerződés rendelkezéseinek megfelelő alkalmazását, az abban foglalt elővigyázatosság elvét is beleértve.

      (1)  A munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irányelv (HL L 159. o., magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 2. kötet, 291. o.).


title: T-340/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 2-i ítélete – Stradivarius España kontra OHIM – Ricci (Stradivari 1715) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A Stradivari 1715 közösségi ábrás védjegy bejelentése – Stradivarius korábbi közösségi ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 40/94 /EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/49

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 2-i ítélete – Stradivarius España kontra OHIM – Ricci (Stradivari 1715)
   (T-340/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Stradivari 1715 közösségi ábrás védjegy bejelentése - Stradivarius korábbi közösségi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94 /EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2008/C 209/85)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Stradivarius España (Arteixo, Spanyolország) (képviselők: G. Marín Raigal és P. López Ronda ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Montalto és A. Sempio meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Cristina Ricci (Reggello, Olaszország) (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, M. Boretto et E. Gavuzzi ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsa által 2006. szeptember 7-én a Stradivarius España és Cristina Ricci közötti felszólalási eljárás ügyében hozott határozat (R 1024/2005-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Stradivarius España, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: T-77/10. sz. ügy: 2010. február 18-án benyújtott kereset — Certmedica International kontra OHIM — Lehning Entreprise (L112)

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/53

         2010. február 18-án benyújtott kereset — Certmedica International kontra OHIM — Lehning Entreprise (L112)
   (T-77/10. sz. ügy)
   2010/C 113/85
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Certmedica International GmbH (Aschaffenburg, Németország) (képviselő: P. Pfortner ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lehning Entreprise SARL (Sainte Barbe, Franciaország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2009. december 9-én hozott, 2009. december 21-én közölt határozatát (R 934/2009-2. sz. ügy) amennyiben az törölte az 5. osztályba tartozó „gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények, gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra, tápanyag adalékok gyógyászati célokra” elnevezésű árukra vonatkozó „L112” közösségi védjegyet (EU 002349728. sz.);
               másodlagosan a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2009. december 9-én hozott, 2009. december 21-én közölt határozatát (R 934/2009-2. sz. ügy) amennyiben az törölte az 5. osztályba tartozó „gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra, tápanyag adalékok gyógyászati célokra” elnevezésű árukra vonatkozó „L112” közösségi védjegyet (EU 002349728. sz.);
               másodlagosan, a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2009. december 9-én hozott, 2009. december 21-én közölt határozatát (R 934/2009-2. sz. ügy) amennyiben az törölte az 5. osztályba tartozó „gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra” elnevezésű árukra vonatkozó „L112” közösségi védjegyet (EU 002349728. sz.);

               —

               a Törvényszék teljes egészében utasítsa el az „L112” közösségi védjegynek (EU 002349728. sz.) az „L.114” francia védjegyre (F 1 312 700. sz.) alapított törlése iránti kérelmét és a következő áruk vonatkozásában határozzon az „L112” közösségi védjegy lajstromozásáról:

                  „5. osztály:
                  gyógyszerészeti és állatgyógyászati készítmények, valamint egészségügyi készítmények gyógyászati használatra, gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra, tápanyag adalékok gyógyászati célokra, diétás élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)
                  29. osztály:
                  élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)”;

               másodlagosan a Törvényszék utasítsa el az „L112” közösségi védjegynek (EU 002349728. sz.) az „L.114” francia védjegyre (F 1 312 700. sz.) alapított törlése iránti kérelmét annyiban, amennyiben abban szerepel az „L112” védjegynek az 5. osztályba tartozó „gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra, tápanyag adalékok gyógyászati célokra” elnevezésű áruk vonatkozásában való törlése iránti kérelem, és a következő áruk vonatkozásában határozzon az „L112” közösségi védjegy lajstromozásáról:

                  „5. osztály:
                  egészségügyi készítmények gyógyászati használatra; gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra; tápanyag adalékok gyógyászati célokra; diétás élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)
                  29. osztály:
                  élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)”;

               másodlagosan a Törvényszék utasítsa el az „L112” közösségi védjegynek (EU 002349728. sz.) az „L.114” francia védjegyre (F 1 312 700. sz.) alapított törlése iránti kérelmét annyiban, amennyiben abban szerepel az „L112” védjegynek az 5. osztályba tartozó „gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra” elnevezésű áruk vonatkozásában való törlése iránti kérelem, és a következő áruk vonatkozásában határozzon az „L112” közösségi védjegy lajstromozásáról:

                              „5. osztály

                              :

                                 egészségügyi készítmények gyógyászati használatra; gyógyászati készítmények szájon át történő alkalmazásra; diétás élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)

                              29. osztály

                              :

                              élelmiszerkoncentrátumok kagylós állatokból (pl. chitosan)”;

               —

               a Törvényszék a törlést kérelmező felet kötelezze a felperes részéről a törlési-, valamint a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére;
               másodlagosan a Törvényszék a törlést kérelmező felet csak annyiban kötelezze a törlési eljárás költségeinek viselésére, amennyiben „gyógyszerészeti készítmények” elnevezésű áruk vonatkozásában az „L112” védjegy (EU 002349728. sz.) törlésre kerül (20 %);

               —

               másodlagosan a Törvényszék a törlést kérelmező felet csak annyiban kötelezze a törlési eljárás költségeinek viselésére, amennyiben „gyógyszerészeti készítmények, tápanyag adalékok gyógyászati célokra” elnevezésű áruk vonatkozásában az „L112” védjegy (EU 002349728. sz.) törlésre kerül (30 %).

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A 2 349 728. sz. közösségi szóvédjegy az 5. és 29. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a Lehning Entreprise SARL.

      A törlést kérelmező védjegye: az „L.114” francia szóvédjegy (1 312 700. sz. védjegy), mivel a törlés iránti kérelem csak az 5. osztályba tartozó egyes árukra vonatkozott.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály helyt adott a törlés iránti kérelemnek és részben törölte az érintett közösségi védjegyet.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felperes fellebbezésének részben helyt adott.

      Jogalapok:

               —

               a törlést kérelmező fél nem igazolta az „L.114” francia védjegy használatát;

               —

               az 5. osztályba tartozó áruk között nem áll fenn hasonlóság;

               —

               a fellebbezési tanács jogilag tévesen ítélte meg a megjelölések közötti hasonlóságot.


title: T-164/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 17-i végzése – Piper Verlag kontra EUIPO (THE TRAVEL EPISODES) („Európai uniós védjegy — A THE TRAVEL EPISODES európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megváltoztatás iránti kérelem — Olyan jogi aktus, amelyet a fellebbezési tanács nem hozhat meg — A formai követelmények figyelmen kívül hagyása — Elfogadhatatlanság”)

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/23

         A Törvényszék 2017. május 17-i végzése – Piper Verlag kontra EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)
   (T-164/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A THE TRAVEL EPISODES európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megváltoztatás iránti kérelem - Olyan jogi aktus, amelyet a fellebbezési tanács nem hozhat meg - A formai követelmények figyelmen kívül hagyása - Elfogadhatatlanság”))
   (2017/C 231/28)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Piper Verlag GmbH (München, Németország) (képviselő: F. Oster ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. Kunz meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a THE TRAVEL EPISODES ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. február 15-én hozott határozata (R 1099/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Piper Verlag GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 200., 2016.6.6


title: C-159/10. és C-160/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (a Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10) kontra Land Hessen (2000/78/EK irányelv — A 6. cikk (1) bekezdése — Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — A 65. életévüket betöltő ügyészek hivatalból történő nyugdíjazása — Az életkoron alapuló eltérő bánásmódot igazoló jogszerű célok — A szabályozás koherenciája)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/14

         A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (a Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10) kontra Land Hessen
   (C-159/10. és C-160/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (2000/78/EK irányelv - A 6. cikk (1) bekezdése - Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - A 65. életévüket betöltő ügyészek hivatalból történő nyugdíjazása - Az életkoron alapuló eltérő bánásmódot igazoló jogszerű célok - A szabályozás koherenciája)
   2011/C 269/21
   Az eljárások nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Gerhard Fuchs (C-159/10), Peter Köhler (C-160/10)

      Alperes: Land Hessen

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.) 6. cikkének értelmezése — Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — A 65. életévét betöltő tisztviselő hivatalból történő nyugdíjazását előíró nemzeti szabályozás — Az életkoron alapuló eltérő bánásmódot igazoló jogszerű célok

      Rendelkező rész

               1.

               A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvvel nem ellentétes az olyan törvény — mint a 2009. december 14-i törvénnyel módosított hesseni köztisztviselői törvény (Hessisches Beamtengesetz) —, amely a 65. életévüket betöltő, határozatlan időre kinevezett köztisztviselők — a jelen esetben az ügyészek — hivatalból történő nyugdíjazásáról rendelkezik azzal, hogy e köztisztviselők legfeljebb a 68. életévük betöltéséig tovább dolgozhatnak, ha ez szolgálati érdekből szükséges, feltéve hogy egyrészt e törvény célja az, hogy a fiatalok alkalmazásának és előléptetésének elősegítése, a személyzeti igazgatás optimalizálása, illetve ezzel a munkavállalók bizonyos életkor felett történő munkavégzésre való alkalmasságára vonatkozó jogviták elkerülése érdekében kiegyensúlyozott korstruktúrát alakítson ki, másrészt lehetővé teszi e cél megfelelő és szükséges eszközökkel való elérését.

               2.

               Az érintett intézkedés megfelelő és szükséges jellegének bizonyításához az szükséges, hogy ezen intézkedés ne tűnjön ésszerűtlennek az elérni kívánt cél szempontjából, továbbá olyan körülményeken kell alapulnia, amelyek bizonyító erejének értékelése a nemzeti bíróság feladata.

               3.

               Az olyan törvény — mint a 2009. december 14-i törvénnyel módosított hesseni köztisztviselői törvény —, amely szerint az ügyészeknek a 65. életévük betöltésekor kötelező nyugdíjba vonulniuk, nem inkoherens önmagában amiatt, hogy bizonyos esetekben lehetővé teszi számukra, hogy a 68. életévük betöltéséig dolgozzanak, miközben egyrészt e törvény olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek a 65. életév betöltése előtti nyugdíjba vonulás korlátozására irányulnak, másrészt az érintett tagállam más jogszabályi rendelkezései értelmében bizonyos köztisztviselők — jelesül bizonyos választott tisztségviselők — hivatalban maradhatnak ezen életkor betöltése után is, illetve e rendelkezések a nyugdíjkorhatárt 65 évről 67 évre emelik.

      (1)  HL C 161., 2010.6.19.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. december 9-én a C-19/02. sz. (Oberster Gerichtshof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Viktor Hlozek kontra Roche Austria Gesellschaft mbH ügyben (Szociális politika – Férfi és női munkavállalók – Díjazás egyenlősége – Díjazás – Fogalom – Üzemi megállapodásban előírt átmeneti járadék („Überbrückungsgeld”) – Vállalkozás szerkezetátalakítása miatt kidolgozott szociális terv – Ellátás az elbocsátás időpontjában bizonyos életkort betöltött munkavállalóknak – Elbocsátással érintett munkavállalóknak a nemüktől függően különböző életkortól járó ellátás – Nemzeti jog szerinti, nemtől függően különböző törvényes nyugdíjkorhatár figyelembevétele)

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. december 9-én
   a C-19/02. sz. (Oberster Gerichtshof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Viktor Hlozek kontra Roche Austria Gesellschaft mbH ügyben (1)

   (Szociális politika - Férfi és női munkavállalók - Díjazás egyenlősége - Díjazás - Fogalom - Üzemi megállapodásban előírt átmeneti járadék („Überbrückungsgeld”) - Vállalkozás szerkezetátalakítása miatt kidolgozott szociális terv - Ellátás az elbocsátás időpontjában bizonyos életkort betöltött munkavállalóknak - Elbocsátással érintett munkavállalóknak a nemüktől függően különböző életkortól járó ellátás - Nemzeti jog szerinti, nemtől függően különböző törvényes nyugdíjkorhatár figyelembevétele)
   (2005/C 45/02)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-19/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Oberster Gerichtshof (Ausztria) a Bíróságnál 2002. január 29-én nyilvántartásba vett, 2001. december 20-i végzésével az előtte Viktor Hlozek és a Roche Austria Gesellschaft mbH között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann, a tanács elnöke, A. Rosas (előadó), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: M.-F. Contet vezető tisztviselő, 2004. december 9-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az alapeljárásban szereplőhöz hasonló átmeneti járadék az EK 141. cikk és a férfiak és a nők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. február 10-i 75/117/EGK tanácsi irányelv 1. cikke szerinti „díjazás” fogalmába tartozik. Az alapügybelihez hasonló körülmények között e rendelkezések nem zárják ki a férfi és női munkavállalók között az átmeneti járadékra való jogosultságot eredményező életkor tekintetében különbséget tevő szociális terv alkalmazását, minthogy az előrehozott öregségi nyugdíjra vonatkozó nemzeti törvényi szabályozás alapján a férfi és női munkavállalók helyzete az e nyugdíjjogosultságot megalapozó lényeges tények szempontjából különbözik.

      (1)  HL C 109., 2002.5.4.


title: C-30/09. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2009. október 15-i ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 96/82/EK irányelv — 11. cikk — Külső vészhelyzeti tervek)

text:
               5.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/16

         A Bíróság (hatodik tanács) 2009. október 15-i ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-30/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 96/82/EK irányelv - 11. cikk - Külső vészhelyzeti tervek)
   2009/C 297/19
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: Sipos A. és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselő: L. Inez Fernandes meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A 2003/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 345., 97. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 398. o.) módosított, a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv (HL L 10., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 410. o.) 11. cikkének megsértése — Külső vészhelyzeti tervek kidolgozásának elmulasztása meghatározott üzemek vonatkozásában

      Rendelkező rész

               1.

               A Portugál Köztársaság — mivel nem ügyelt a 2003. december 16-i 2003/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv 11. cikkében előírt intézkedések végrehajtására — nem teljesítette az e cikkből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2009.4.4.


title: T-678/13. sz. ügy: 2013. december 13-án benyújtott kereset — AEMN kontra Parlament

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/20

         2013. december 13-án benyújtott kereset — AEMN kontra Parlament
   (T-678/13. sz. ügy)
   2014/C 85/35
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Alliance Européenne des Mouvements Nationaux (AEMN) (Matzenheim, Franciaország) (képviselő: J.-P. Le Moigne ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2013. október 14-i 110655. sz. határozatot, amely az Európai Parlament által az Alliance Européenne des Mouvements Nationaux részére a 2012. év vonatkozásában odaítélt végleges támogatás összegét 186 292,12 euróban határozta meg, és ennek következtében úgy határozott, hogy az Alliance Européenne des Mouvements Nationaux köteles 45 476,00 eurót visszatéríteni, figyelemmel arra, hogy korábban már 231 412,80 eurót odaítéltek a felperes egyesület részére;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás teljes költségének a viselésére, amely e jogcímen fizessen meg 20 000,00 eurót az Alliance Européenne des Mouvements Nationaux részére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az aktus kibocsátója hatáskörének hiányára alapított jogalap, mivel annak aláírója nem igazolta a megtámadott határozat meghozatalára, aláírására és közlésére vonatkozó hatáskör átruházását.

               2.

               A második, a lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap, mivel az Európai Parlament nem adott lehetőséget a felperes részére arra, hogy a megállapított szabálytalanságokról állást foglaljon.

               3.

               A harmadik, a jogsértésre alapított jogalap, mivel

                           —

                           a természetbeni hozzájárulás a finanszírozás egyik szabályos módja;

                           —

                           a felperes költségvetését a többi európai politikai párthoz képest hátrányosan megkülönböztették

                           —

                           az egyéni hátrányos intézkedés meghozatala előtti meghallgatáshoz való jogot nem tartották tiszteletben.

               4.

               A negyedik, a hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap, mivel az Európai Parlament pénzügyi kényszert alkalmazott egy olyan politikai párt cselekvési eszközeinek korlátozása érdekében, amelynek az eszméivel bizonyos számú képviselője nem ért egyet.


title: F-22/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. szeptember 4-i ítélete – Lafili kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – A 723/2004/EK, Euratom rendelet hatálybalépése – A személyzeti szabályzat 44. és 46. cikke – A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 7. cikke – Előléptetés – Besorolás – Szorzótényező)

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/56

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. szeptember 4-i ítélete – Lafili kontra Bizottság
   (F-22/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - A 723/2004/EK, Euratom rendelet hatálybalépése - A személyzeti szabályzat 44. és 46. cikke - A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 7. cikke - Előléptetés - Besorolás - Szorzótényező)
   (2008/C 313/100)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Paul Lafili (Genk, Belgium) (képviselők: G. Vandersanden és L. Levi ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Curral, H. Kraemer és K. Herrmann meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Személyzeti és Igazgatási Főigazgatóság (DG ADMIN) 2006. május 11-i feljegyzésében, valamint a felperes 2006. júniusi és azt követő illetményelszámolásaiban szereplő, a felperesnek az AD 13-as besorolási fokozat 5. fizetési fokozatába történő besorolásáról szóló határozat annyiban történő megsemmisítése, amennyiben e határozat sérti a tisztviselői személyzeti szabályzat 44. és 46. cikkét, valamint a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 7. cikkét
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Közösségek Bizottsága Személyzeti és Igazgatási Főigazgatóságának A 6, Előmeneteli rendszer, értékelés és előléptetés egysége vezetőjének 2006. május 11-i határozatát.

               2)

               P. Lafili maga viseli saját költségeinek felét.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága maga viseli saját költségeit, és a Közszolgálati Törvényszék kötelezi a Bizottságot a P. Lafilinél felmerült költségek felének viselésére.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28., 59. o.


title: C-191/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-249/06. sz., Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), korábban Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), korábban Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT kontra az Európai Közösségek Tanácsa ügyben 2009. március 10-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2009. május 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/7

         Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-249/06. sz., Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), korábban Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), korábban Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT kontra az Európai Közösségek Tanácsa ügyben 2009. március 10-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2009. május 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-191/09. P. sz. ügy)
   2009/C 193/07
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix meghatalmazott és G. Berrisch ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), korábban Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube” ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), korábban Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának 2009. március 10-én hozott ítéletét annyiban, amennyiben egyrészt az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot, amennyiben az elsőfokú eljárás felperesei által gyártott termékek Európai Közösségbe irányuló exportjai esetében megállapított dömpingellenes vám meghaladja azt a vámot, amely akkor lenne alkalmazandó, ha az exportárat nem igazították volna ki jutalékkal azokban az esetekben, amikor az értékesítések a Sepco, SA kapcsolt kereskedelmi társaság közvetítésével történtek (a megtámadott ítélet rendelkező részének 1. pontja), és másrészt az Elsőfokú Bíróság a Tanácsot kötelezte a saját és az elsőfokú eljárás felperesei költségei egynegyedének viselésére (a megtámadott ítélet rendelkező részének 3. pontja);

               —

               a Bíróság hozzon jogerős ítéletet az ügyben, és teljes egészében utasítsa el az eredeti keresetet;

               —

               a Bíróság az elsőfokú eljárás felpereseit kötelezze a fellebbezési eljárás és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Tanács azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               tévesen alkalmazta a gazdasági egység fogalmára vonatkozó ítélkezési gyakorlatot analógia útján a dömpingellenes alaprendelet (1) 2. cikke (10) bekezdése i) pontjának alkalmazására, mivel figyelmen kívül hagyta, hogy a rendes érték és az exportár számítását, valamint annak kérdését, hogy a kiigazítások elvégezhetők-e, eltérő szabályok rendezik. E tekintetben az Elsőfokú Bíróság megsértette az indokolási kötelezettségét is;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot azon bizonyítási kötelezettség értelmezése során, amely az intézményeket az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja alapján történő kiigazítás elvégzése során terheli, mivel nem a dömpingellenes eljárások rendes bizonyítási terhét alkalmazta, és következésképpen tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy nem a bírói felülvizsgálat helyes előírásait alkalmazta az intézmények általi gazdasági értékelést illetően;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy hibás jogi kritériumot alkalmazott az intézmények 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja alapján történő kiigazítás elvégzésére vonatkozó határozatának az értékelésekor, mivel azon feltevésre alapított határozatot értékelt, hogy a gazdasági egység fogalma alkalmazandó a rendes érték és az exportár összehasonlítására;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot annak megállapítása során, hogy az intézmények nyilvánvaló értékelési hibát követtek el az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése első albekezdésének alkalmazása során;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy túl szigorúan értelmezte a tájékoztatási kötelezettséget;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy nem alkalmazta helyesen a védelemhez való jog általa (helyesen) megállapított megsértésének jogi kritériumát;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot az állítólagos eljárási szabálytalanság hatásának értékelése során azért is, mivel a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja alapján történő kiigazítás jogszerűségére vonatkozóan jogilag téves megállapításokra támaszkodott.

      (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL 1996. L 56., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 1. kötet, 10. o.)


title: C-371/06. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden által 2006. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Benetton Group SpA kontra G-Star International BV

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/23

         A Hoge Raad der Nederlanden által 2006. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Benetton Group SpA kontra G-Star International BV
   (C-371/06. sz. ügy)
   (2006/C 294/41)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hoge Raad der Nederlanden.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Benetton Group SpA.

      Alperes: G-Star International BV.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv 3. cikke (1) bekezdése e) pontjának első francia bekezdését, hogy az abban foglalt, valamely forma védjegyként való lajstromozása alóli kizáró ok tartósan ellentétes azzal, ha az áru olyan jellegű, hogy külső megjelenése és kialakítása szépségénél vagy eredeti jellegénél fogva kizárólag vagy jelentős mértékben meghatározza piaci értékét, vagy nem érvényes ez a kizáró ok akkor, ha a lajstromozás iránti kérelem előtt az adott forma közönségre gyakorolt vonzerejét túlnyomórészt megkülönböztetésre alkalmas megjelölésként való ismertsége határozta meg?

               2)

               Ha az első kérdésre az utóbbi értelemben adott válasz születik: milyen mértékben kell a vonzerőnek túlsúlyban lennie ahhoz, hogy ne legyen alkalmazható a kizáró ok?


title: C-404/08. sz. ügy: Oberlandesgericht Naumburg (Németország) által 2008. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Investiotionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale kontra Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt

text:
               20.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 327/10

         Oberlandesgericht Naumburg (Németország) által 2008. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Investiotionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale kontra Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   (C-404/08. sz. ügy)
   (2008/C 327/16)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberlandesgericht Naumburg (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Investiotionsbank Sachsen-Anhalt – Anstalt der Norddeutschen Landesbank – Girozentrale

      Alperes: Bezirksrevisorin beim Landgericht Magdeburg für die Landeskasse des Landes Sachsen-Anhalt
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EK 81. cikk (1) bekezdésének a) és d) pontjaival, valamint a (2) bekezdésével együtt alkalmazott EK 86. cikk (1) bekezdését, hogy a Land Sachsen-Anhalt által alapított Investitionsbank (befektetési bank) számára a 2003. december 18-i Investitionsbank-Begleitgesetz (a befektetési bankokról szóló törvény végrehajtásáról szóló törvény) (Gesetz- und Verordnungsblatt Land Sachsen-Anhalt 2003., 371. o.) 6. §-a (1) bekezdésében biztosított bírósági eljárási költség- és illetékmentesség semmis?

               2)

               Amennyiben [az 1.] kérdésre nemleges válasz adandó: úgy kell-e értelmezni a közösségi jognak az EK 86. cikk (2) bekezdésének első mondata szerinti versenyjogi szabályait, hogy az Investitionsbank csak akkor élvez a Land Sachsen-Anhalthoz hasonlóan költségmentességet a bírósági eljárási költség és illeték tekintetében, amennyiben a 2006. december 2-i Änderungsverordnunggal (módosító rendelettel) (Gesetz- und Verordnungsblatt Land Sachsen-Anhalt 2006., 534. o.) módosított 2003. december 30-i Verordnung über die Errichtung der Investitionsbank Sachsen-Anhalt (az Investitionsbank Sachsen-Anhalt létesítéséről szóló rendelet) (Gesetz- und Verordnungsblatt Land Sachsen-Anhalt 2004., 20. o.) 6. §-a értelmében közfeladatot lát el?


title: C-90/08. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. március 5-i végzése — K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões, Marly Lima Jatobá (Fellebbezés — Közösségi védjegy — A CORPO LIVRE közösségi ábrás védjegy lajstromozása iránti kérelem — A LIVRE korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek jogosultjának felszólalása — A korábbi védjegyek használatára vonatkozó bizonyíték késedelmes benyújtása — A felszólalás elutasítása)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/21

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. március 5-i végzése — K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões, Marly Lima Jatobá
   (C-90/08. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - A CORPO LIVRE közösségi ábrás védjegy lajstromozása iránti kérelem - A LIVRE korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek jogosultjának felszólalása - A korábbi védjegyek használatára vonatkozó bizonyíték késedelmes benyújtása - A felszólalás elutasítása)
   2009/C 141/37
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG (képviselő: D. Spohn ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott), Natália Cristina Lopes de Almeida Cunha, Cláudia Couto Simões, Marly Lima Jatobá

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-86/05. sz., K & L Ruppert Stiftung kontra OHIM — Lopes de Almeida Cunha és társai ügyben 2007. december 12-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó „LIVRE” nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek jogosultja által az OHIM első fellebbezési tanácsa által 2004. december 7-én hozott azon határozat ellen benyújtott hatályon kívül helyezés iránti keresetet, amely elutasította a felszólalási osztály azon határozata ellen benyújtott fellebbezést, amely elutasította a 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozó „CORPO LIVRE” közösségi ábrás védjegy lajstromozásával szemben benyújtott felszólalását — Felszólalási eljárás — A felszólalásnak a korábbi védjegyek használatára vonatkozó bizonyíték késedelmes benyújtására alapított elutasítása.

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a K & L Ruppert Stiftung & Co. Handels-KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 142., 2008.6.7.


title: T-33/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. február 8-i ítélete — Piotrowski kontra OHMI (MEDIGYM) (Közösségi védjegy — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — A MEDIGYM szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — Meghallgatáshoz való jog — A 207/2009 rendelet 75. cikkének második mondata)

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/17

         A Törvényszék 2013. február 8-i ítélete — Piotrowski kontra OHMI (MEDIGYM)
   (T-33/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - A MEDIGYM szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - Meghallgatáshoz való jog - A 207/2009 rendelet 75. cikkének második mondata)
   2013/C 101/37
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Elke Piotrowski (Viernheim, Németország) (képviselő: J. Albrecht, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: M. Lenz és G. Schneider, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a MEDIGYM szómegjelölésnek az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozása tárgyában 2011. november 18-án hozott határozata (R 734/2011-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Elke Piotrowski viseli a költségeket.

      (1)  HL C 80., 2012.3.17


title: C-115/16. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – N Luxembourg 1 kontra Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/17

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – N Luxembourg 1 kontra Skatteministeriet
   (C-115/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/28)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: N Luxembourg 1

      Alperes: Skatteministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 2003/49/EK irányelv (1) 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdését, hogy az a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság, amely az irányelv 3. cikkének hatálya alá tartozik, és amely a jelen ügy körülményeihez hasonló körülmények között kamatot kap valamely másik tagállambeli leányvállalatától, az irányelv alkalmazásában a hivatkozott kamat „haszonhúzója”?

                           1.1.

                           Az 1977. évi OECD adóztatási modellegyezmény 11. cikkében szereplő megfelelő fogalommal összhangban kell-e értelmezni a 2003/49/EK irányelv 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdése szerinti „haszonhúzó” fogalmát?

                           1.2.

                           Amennyiben az 1.1. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy a fogalmat kizárólag az 1977. évi adóztatási modellegyezmény 11. cikkéhez fűzött kommentárra (8. pont) tekintettel kell értelmezni, vagy további kommentárok is figyelembe vehetők az értelmezés során, beleértve a 2003-ban az „áteresztő társaságokkal” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket (8.1. pont, jelenleg 10.1. pont) és a 2014-ben a „szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettségekkel” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket (10.2. pont)?

                           1.3.

                           Amennyiben a 2003. évi kommentárok figyelembe vehetők az értelmezés során, úgy annak, hogy valamely társaság ne minősüljön „haszonhúzónak” a 2003/49/EK irányelv alkalmazásában, feltétele-e, hogy ténylegesen sor került pénzeszközök olyan személyekhez juttatására, akiket a kamatfizető székhelye szerinti állam a szóban forgó kamat „haszonhúzóinak” tekint, és – amennyiben igen, úgy – további feltétel-e, hogy a tényleges átadásra a kamatfizetéshez közeli időpontban és/vagy kamatfizetésként kerüljön sor?

                                       1.3.1.

                                       Ezzel összefüggésben milyen jelentőséggel bír, ha saját tőkét használnak a kölcsönhöz, ha a szóban forgó kamatot a főösszeghez rendelik (tőkésítik), ha a kamat jogosultja később csoporton belüli átruházást hajt végre az ugyanazon államban illetőséggel rendelkező anyavállalatához azzal a céllal, hogy a szóban forgó államban alkalmazandó szabályok szerint adózási szempontból kiigazítsa a nyereségeit, ha a szóban forgó kamatot később a kölcsönvevő társaság tőkéjévé alakítják, ha a kamat jogosultját szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség terheli a kamat más személy részére történő átadására, és ha a kamatfizető személy székhelye szerinti állam által a kamat „haszonhúzóinak” tekintett személyek többsége más tagállamokban vagy más államokban rendelkezik illetőséggel, amelyekkel Dánia egyezményt kötött a kettős adóztatás elkerüléséről, azaz a dán adójogszabályok alapján nem lenne indokolt a forrásadó levonása, ha a szóban forgó személyek hitelezők lennének, és ezáltal közvetlenül jutnának a kamathoz?

                           1.4.

                           Azon kérdés értékelése szempontjából, hogy az irányelv alkalmazásában „haszonhúzónak” kell-e tekinteni a kamat jogosultját, milyen jelentőséggel bír, hogy a kérdést előterjesztő bíróság az ügy tényállásának értékelését követően arra a következtetésre jutott, hogy a jogosult – a kapott kamat más személynek való átadására irányuló szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség hiányában – nem rendelkezett „teljes körű” jogosultsággal a kamat „használatára és hasznainak szedésére” az 1977. évi adóztatási modellegyezmény 2014. évi kommentárjában szereplő módon?

               2.

               Azt feltételezi-e a tagállamnak az irányelv 5. cikkének (1) bekezdésére való hivatkozása a csalás vagy visszaélés megelőzésére vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazása tekintetében, vagy az irányelv 5. cikkének (2) bekezdésére való hivatkozása, hogy a szóban forgó tagállam az irányelv 5. cikkét átültető különös hazai rendelkezést fogad el, vagy hogy a nemzeti jogban vannak olyan, a csalásra, visszaélésre és adókijátszásra vonatkozó általános rendelkezések vagy elvek, amelyeket az 5. cikkel összhangban lehet értelmezni?

                           2.1.

                           Amennyiben a 2. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy az irányelv 5. cikke szerinti különös hazai rendelkezésnek tekinthető-e a társasági adóról szóló törvény 2. cikke (2) bekezdésének d) pontja, amely szerint a kamatjövedelemre vonatkozó korlátozott adókötelezettség nem vonatkozik „a különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló 2003/49/EK irányelv […] szerint adómentes kamatra”?

               3.

               Az irányelv 5. cikkének hatálya alá tartozó, megállapodáson alapuló visszaélés-ellenes rendelkezés-e a valamely két tagállam között létrejött és az OECD adóztatási modellegyezménnyel összhangban megszövegezett, kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény olyan rendelkezése, amelynek értelmében a kamat adóztatása attól függ, hogy a kamat jogosultja tekintendő-e a kamat haszonhúzójának?

               4.

               A 2003/49/EK irányelv szerinti visszaélésnek stb. minősül-e, ha a kamatfizető székhelye szerinti tagállamban adólevonás érvényesíthető a kamatra, míg a kamat jogosultjának székhelye szerinti tagállamban nem adóztatják a kamatot?

               5.

               Annak a tagállamnak, amely nem kívánja elismerni, hogy valamely másik tagállambeli társaság a kamat haszonhúzója, és azzal érvel, hogy a másik tagállambeli társaság úgynevezett mesterséges áteresztő társaság, kötelessége-e a 2003/49/EK irányelv vagy az EK 10. cikk alapján meghatározni azon személy tagállamát, amely ebben az esetben haszonhúzónak tekintendő?

               6.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) valóban nem mentesül a forrásadó alól a 2003/49/EK irányelv alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott kamat tekintetében, és az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatra korlátozott adókötelezettség vonatkozik a kamattal összefüggésben a hivatkozott tagállamban, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében az utóbbi tagállamban a forrásadó levonásáért felelős társaságnak (leányvállalat) magasabb mértékű késedelmi kamatot kell fizetnie a forrásadó-tartozás késedelmes megfizetése esetén ahhoz a késedelmi kamathoz képest, amelyet a tagállam az ugyanazon tagállamban illetőséggel rendelkező társasággal szemben érvényesített társaságiadó-követelés (a kamatjövedelmet is beleértve) esetén alkalmaz?

               7.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) valóban nem mentesül a forrásadó alól a 2003/49/EK irányelv alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott kamat tekintetében, és az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatra adóalanyként korlátozott adókötelezettség vonatkozik a kamattal összefüggésben a hivatkozott tagállamban, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel (másodlagosan az EK 56. cikkel) – külön-külön vagy együttesen – ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében:

                           a)

                           az utóbbi tagállam a kamatfizető személyt a kamat után forrásadó levonására kötelezi, és e forrásadó-levonás elmaradása esetén e személy hatóságokkal szembeni fizetési kötelezettségét állapítja meg, noha ilyen forrásadó-levonási kötelezettség nem áll fenn akkor, amikor a kamat jogosultja az utóbbi tagállamban rendelkezik illetőséggel?

                           b)

                           az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatnak nem kellett volna társaságiadó-előleget fizetnie az első két adóévben, hanem csak a forrásadó esedékességének időpontjánál jóval későbbi időpontban kezdett volna társasági adót fizetni?

                     A kérdést előterjesztő bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy a 6. kérdésre adandó válaszát illessze bele a 7. kérdésre adandó válaszába.

      (1)  A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló, 2003. június 3-i 2003/49/EK tanácsi irányelv (HL L 157., 49. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 380. o.).


title: T-614/13. sz. ügy: 2013. november 26-án benyújtott kereset — Romonta kontra Bizottság

text:
               1.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 31/13

         2013. november 26-án benyújtott kereset — Romonta kontra Bizottság
   (T-614/13. sz. ügy)
   2014/C 31/24
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Romonta GmbH (Seegebiet Mansfelder Land, Németország) (képviselők: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow és A. Schulze Rechtsanwälte)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozatot, amennyiben az az 1. cikkének (1) bekezdésében elutasítja a felperesnek a 2013–2020 közötti kibocsátás-kereskedelem harmadik kereskedelmi időszakára nézve a német Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz (üvegházhatást okozó gázok kibocsátás-kereskedelméről szóló törvény) 9. cikkének (5) bekezdése értelmében kért méltányossági kiosztást;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az arányosság elvének megsértése
               A felperes szerint a megtámadott határozat sérti az arányosság elvét, mivel a kibocsátási egységek méltányossági kiosztásának elutasítása az alperes által meghatározott célkitűzésre tekintettel téves, és ezt meghaladóan aránytalanul hátrányos helyzetbe hozza a felperest. Másodsorban a felperes azzal érvel, hogy a 2011/278/EU határozat (1) összeegyeztethetetlen az európai joggal, éppen ezért semmis.

               2.

               A második jogalap: a szubszidiaritás elvének megsértése
               E jogalap keretében a felperes azzal érvel, hogy a megtámadott határozat sérti a szubszidiaritás elvét, amely szerint az Európai Unió fellépése a szükséges mértékre kell, hogy korlátozódjon. Az alperes véleményével ellentétben a tagállamok továbbra is rendelkeznek (még ha korlátozott módon is) a kiosztási szabályok megállapításának jogával. Az olyan szabályok körébe, amelyek megállapítása a tagállamok hatáskörében maradt, tartoznak az olyan méltányossági szabályok, mint a német Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz 9. cikkének (5) bekezdése.

               3.

               A harmadik jogalap: az alapjogok megsértése
               A felperes azt adja elő. hogy a megtámadott határozat beavatkozik a vállalkozás szabadságához, a foglalkozás megválasztásának szabadságához, illetve a tulajdonhoz való alapvető jogaiba, anélkül hogy azt az Unió által elismert általános érdekű célkitűzés vagy mások jogainak és szabadságainak védelme indokolná.

      (1)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (az értesítés a C(2011) 2772. számú dokumentummal történt) (HL L 130., 1. o.).


title: F-56/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék második tanácsa elnökének 2016. július 14-i végzése – Dominguez Perez kontra Bizottság (Közszolgálat — Nyugdíjak — A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése — Az Unió szolgálatába lépés előtt valamely nemzeti nyugdíjrendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságok — Az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitel — A nyugdíjra jogosító szolgálati évek jóváírására vonatkozó, az új általános végrehajtási rendelkezések alapján tett és az érdekelt által elfogadott javaslat — Sérelmet nem okozó aktus — Jogbiztonság — Jogos bizalom — Egyenlő bánásmód — Az eljárási szabályzat 81. cikke)

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/34

         A Közszolgálati Törvényszék második tanácsa elnökének 2016. július 14-i végzése – Dominguez Perez kontra Bizottság
   (F-56/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Nyugdíjak - A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése - Az Unió szolgálatába lépés előtt valamely nemzeti nyugdíjrendszerben megszerzett nyugdíjjogosultságok - Az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitel - A nyugdíjra jogosító szolgálati évek jóváírására vonatkozó, az új általános végrehajtási rendelkezések alapján tett és az érdekelt által elfogadott javaslat - Sérelmet nem okozó aktus - Jogbiztonság - Jogos bizalom - Egyenlő bánásmód - Az eljárási szabályzat 81. cikke))
   (2016/C 326/58)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Dolores Dominguez Perez (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Currall és G. Gattinara meghatalmazottak, később G. Gattinara meghatalmazott, végül G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes nyugdíjjogosultságainak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitelére vonatkozó azon két számítási javaslat megsemmisítése iránti kérelem, amelyek a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. és 12. cikkének új végrehajtási rendelkezéseit alkalmazzák.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2)

               Dolores Dominguez Perez maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 253., 2014.8.4., 70. o.


title: T-310/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. április 25-i  végzése – Kreuzer Medien kontra Parlament és Tanács (Megsemmisítés iránti kereset – 2003/33/EK irányelv – Természetes vagy jogi személyek – Kereshetőségi jog – Elfogadhatatlanság)

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/16

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. április 25-i végzése – Kreuzer Medien kontra Parlament és Tanács
   (T-310/03. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - 2003/33/EK irányelv - Természetes vagy jogi személyek - Kereshetőségi jog - Elfogadhatatlanság)
   (2006/C 154/43)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Kreuzer Medien GmbH (Leipzig, Németország) (képviselők: kezdetben U. Kornmeier és D. Valbert, később M. Lenz, ügyvédek)

      Alperesek: Európai Parlament és (képviselők: E. Waldherr és U. Rösslein, meghatalmazottak) és az Európai Unió Tanácsa (képviselő: E. Karlsson, meghatalmazott)

      A felperest támogató beavatkozó: Falstaff Verlags GmbH (Klosterneuburg, Ausztria) (Képviselő: W.-G. Schärf ügyvéd)

      Az alperest támogató beavatkozók: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin és F. Hoffmeister, meghatalmazottak), a Spanyol Királyság (képviselő: L. Fraguas Gadea, meghatalmazott), a Finn Köztársaság (képviselők: A. Guimaraes-Purokoski és T. Pynn, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A dohánytermékek reklámozására és a dohánytermékekkel kapcsolatos szponzori tevékenységre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 2003. május 26-i 2003/33/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 152., 16. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 7. kötet 460. o.) 3. cikke (1) bekezdésének megsemmisítése.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felperes maga viseli saját, a Parlament és a Tanács költségeit.

               3)

               A Spanyol Királyság és a Bizottság maguk viselik saját költségeiket és az Elsőfokú Bíróság előtti ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit.

               4)

               A Finn Köztársaság maga viseli saját költségeit.

               5)

               A Falstaff Verlags GmbH maga viseli saját költségeit és az Elsőfokú Bíróság előtti ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit.

      (1)  HL C 289., 2003.11.29.


title: T-452/05. sz. ügy:  2005. december 27–én  benyújtott kereset – Belgian Sewing Thread kontra Bizottság

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/43

         2005. december 27–én benyújtott kereset – Belgian Sewing Thread kontra Bizottság
   (T-452/05. sz. ügy)
   (2006/C 60/83)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Belgian Sewing Thread (képviselő: H. Gilliams, ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               a megsemmisítési keresettel a felperes az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-megállapodás 53. cikke szerinti eljárásban, a 38.337 – PO/cérna számú ügyben 2005. szeptember 14-én hozott K(2005) 3452 végl. számú határozat 1. cikkének megsemmisítését kéri, amennyiben abban megállapítják, hogy a felperes az abban nevezett jogsértésben a többi résztvevő vállalkozással megegyező mértékben vett részt, valamint a határozat 2. cikkének megsemmisítését, amennyiben abban a felperest bírság fizetésére kötelezik;

               —

               másodlagosan a felperes a 2. cikkben megállapított bírság megsemmisítését vagy legalábbis összegének jelentős csökkentését kéri;

               —

               ezt meghaladóan a felperes kéri, hogy kötelezzék a Bizottságot az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére;

               —

               a kártérítési keresettel a felperes a Bizottság az EK 235. és 288. cikk szerinti felelőssége fennállásának megállapítását kéri;

               —

               a felperes kéri továbbá, hogy a Bizottságot kötelezzék minden kára megtérítésére, amely abból adódott vagy adódik, hogy a Bizottság közzétette belső árlistáját;

               —

               a felperes a Bizottság által fizetendő kártérítés évi 8 %-os kamattal történő növelését is kéri, a Bizottság által elkövetett jogsértés időpontjától kezdődően;

               —

               a felperes kéri, hogy kötelezzék a Bizottságot egy szakértői vélemény várható eredményére tekintettel a fizetendő kártérítés összegéből 705 812 EUR előtörlesztésére;

               —

               ezt meghaladóan a felperes kéri, hogy kötelezzék a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes elsősorban azért támadja a nevezett határozatot, amennyiben megállapítja, hogy a felperes az ott nevezett jogsértésben a többi résztvevő vállalkozással megegyező mértékben vett részt, és kéri a vele szemben kirótt bírság megsemmisítését vagy lényeges csökkentését.
   Először is azt állítja, hogy az általa elkövetett jogsértést jogellenesen minősítették különösen súlyosnak. A Bizottság ezáltal megsértette az ésszerűség és az arányosság elveit, az 1/2003 rendelet 23. cikkének (3) bekezdését, valamint az indokolási kötelezettséget és a védelemhez való jogokat. A Bizottság figyelmen kívül hagyta, hogy a felperes nem játszott szerepet a jogsértés tervezése és szervezése során, az érintett megbeszéléseken a versenykorlátozó megállapodásokról való megegyezések tekintetében nem vett részt és a megállapodásokat nem hajtotta végre.
   A felperes támadja továbbá a bírság alapösszegének megállapításánál a második kategóriába történő besorolását és a bírság összegét. A Bizottság a felperes a verseny tényleges befolyásolására vonatkozó képességét, mind a többi érintett vállalkozás befolyására, mind pedig a felperes kritikus pénzügyi helyzetére, csakúgy, mint a piac korlátozott kiterjedésére tekintettel túlbecsülte. A Bizottság e vonatkozásban is megsértette az ésszerűség és az arányosság elveit, az 1/2003 rendelet 23. cikkének (3) bekezdését, a bírság megállapítására irányadó iránymutatásokat, az egyenlő bánásmód elvét és az indokolási kötelezettséget.
   A Bizottság a felperes tekintetében az enyhítő körülményeket is helytelenül értékelte, és megsértette a bírságok kiszabására irányadó iránymutatást, valamint az indokolási kötelezettséget. Enyhítő körülményként kellett volna figyelembe vennie azt a tényt, hogy a felperes nem hajtotta végre az érintett megállapodást és hogy nagyon korlátozott és passzív szerepe volt.
   Ezt meghaladóan a felperesnek az indokolási kötelezettség, az egyenlő bánásmód és az arányosság elve, valamint a Bizottsággal való együttműködésről szóló tájékoztató megsértésével nagyon alacsony bírságmérséklést kapott a vizsgálat alatti együttműködéséért.
   Végül a felperes azáltal okozott kárai megtérítését kéri, hogy a Bizottság a felperes belső árlistáinak közzétételével megsértette a bizalomvédelem elvét és a titoktartási kötelezettséget.


title: C-360/06. sz. ügy: A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2006. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH kontra Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/1

         A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2006. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH kontra Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (C-360/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/02)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Hamburg
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH

      Alperes: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Ellentétes-e az EGK-Szerződés 52. cikkével összefüggésben annak 58. cikkével, illetve az EK-Szerződés 52. cikkével összefüggésben annak 58. cikkével, jelenleg az EK 43. cikkel összefüggésben az EK 48. cikkel, ha tőketársaságban fennálló, jegyzetlen részesedés értékelésekor a belföldi személyegyesítő társaságban fennálló részesedés értékelése alacsonyabb értéken történik, mint a más tagállambeli személyegyesítő társaságban fennálló részesedés értékelése?


title: F-34/16. sz. ügy: 2016. július 7–én benyújtott kereset – ZZ kontra Parlament

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/35

         2016. július 7–én benyújtott kereset – ZZ kontra Parlament
   (F-34/16. sz. ügy)
   (2016/C 326/60)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: C. Bernard-Glanz ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozatok megsemmisítése iránti kérelem, amelyekben visszafizettetik a felperes által iskoláztatási támogatás és eltartott gyermek után járó támogatás címén jogalap nélkül felvett összegeket, valamint azon határozatok megsemmisítése iránti kérelem, amelyek megszüntették a felperes bizonyos támogatásokra való jogosultságát.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az újabb, „máshonnan kapott összeg” visszatéríttetésről szóló határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a „jog megszűnése” visszatéríttetésről szóló határozatot annyiban, amennyiben az 2015. október 1-je helyett 2015. július 1-jében határozta meg a felperes XX és YY után járó iskoláztatási támogatásra való jogosultságának megszűnését és amennyiben 2015. október 1-je helyett 2015. augusztus 1-jében határozta meg a felperes családi támogatásra való jogosultságának megszűnését;

               —

               amennyiben az szükséges, semmisítse meg a panaszt elutasító határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest arra, hogy fizessen a felperesnek a szabálytalanul visszatartott vagy visszatéríttetett összegek után az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott kamatlábbal számított késedelmi kamatot, minden összeg után, azon időponttól kezdve, amikor az adott összeget folyósítani kellett volna;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.


title: C-40/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. július 29-i ítélete (a VAT and Duties Tribunal, Manchester (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Astra Zeneca UK Ltd kontra Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs (Hatodik HÉA-irányelv — A 2. cikk 1. pontja — Az „ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtás” fogalma — Valamely vállalkozás által munkavállalói díjazásának keretében ez utóbbiak rendelkezésére bocsátott vásárlási utalványok)

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. július 29-i ítélete (a VAT and Duties Tribunal, Manchester (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Astra Zeneca UK Ltd kontra Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (C-40/09. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 2. cikk 1. pontja - Az „ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtás” fogalma - Valamely vállalkozás által munkavállalói díjazásának keretében ez utóbbiak rendelkezésére bocsátott vásárlási utalványok)
   2010/C 246/06
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   VAT and Duties Tribunal, Manchester

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Astra Zeneca UK Limited

      Alperes: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — VAT and Duties Tribunal, Manchester — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 2. cikke (1) bekezdésének, 6. cikke (2) bekezdése b) pontjának és 17. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtás fogalma — A munkaszerződés alapján a munkavállaló rendelkezésére bocsátott vásárlási utalványok, amelyek értékük egy része tekintetében munkabérnek minősülnek

      Rendelkező rész

   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás — szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy vásárlási utalványoknak az ezen utalványokat a hozzáadottérték-adót is magában foglaló áron megszerző vállalkozás által munkavállalói számára ez utóbbiak készpénzben történő díjazásuk egy részéről való lemondása fejében történő rendelkezésre bocsátása e rendelkezés értelmében vett, ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtásnak minősül.

      (1)  HL C 90., 2009.4.18.


title: C-393/08. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2010. július 1-jei ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Emanuela Sbarigia kontra Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia, Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma (A gyógyszertárak nyitvatartási idejét és zárvatartási időszakait szabályozó nemzeti szabályozás — Felmentés — Az illetékes hatóságok döntési jogköre)

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/6

         A Bíróság (első tanács) 2010. július 1-jei ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Emanuela Sbarigia kontra Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia, Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma
   (C-393/08. sz. ügy) (1)

   (A gyógyszertárak nyitvatartási idejét és zárvatartási időszakait szabályozó nemzeti szabályozás - Felmentés - Az illetékes hatóságok döntési jogköre)
   2010/C 234/08
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Emanuela Sbarigia

      Alperesek: Azienda USL RM/A, Comune di Roma, Assiprofar — Associazione Sindacale Proprietari Farmacia, Ordine dei Farmacisti della Provincia di Roma

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Az EK 49., EK 81-86., EK 152. és EK 153. cikk értelmezése — A gyógyszertárak nyitvatartási idejét és zárvatartási időszakait szabályozó nemzeti szabályozás — Az éves zárvatartási időszakról való lemondás és az előírt maximális nyitvatartási idő túllépésének tilalma.

      Rendelkező rész

   A Tribunale amministrativo regionale per il Lazio által — 2008. május 21-i határozatával — előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 285., 2008.11.8.


title: C-558/07. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. július 7-i ítélete (a High Court of Justice [Queen's Bench Division] — Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc. kontra Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs (1907/2006/EK rendelet — Vegyi anyagok — Ezen anyagok regisztrálása, értékelése, engedélyezése és korlátozása (REACH) — A monomer anyagok fogalma — Érvényesség — Arányosság — Egyenlő bánásmód)

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/6

         A Bíróság (nagytanács) 2009. július 7-i ítélete (a High Court of Justice [Queen's Bench Division] — Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc. kontra Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (C-558/07. sz. ügy) (1)

   (1907/2006/EK rendelet - Vegyi anyagok - Ezen anyagok regisztrálása, értékelése, engedélyezése és korlátozása (REACH) - A »monomer anyagok« fogalma - Érvényesség - Arányosság - Egyenlő bánásmód)
   2009/C 205/08
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a High Court of Justice (Queen's Bench Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: The Queen, S.P.C.M. SA, C.H. Erbslöh KG, Lake Chemicals and Minerals Ltd, Hercules Inc.

      Alperesek: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Justice, Queen's Bench Division — A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 2006.10.30., 1. o.) 6. cikke (3) bekezdésének értelmezése és érvényessége — A „monomer anyagok” fogalma.

      Rendelkező rész

               1)

               A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 6. cikkének (3) bekezdésében szereplő „monomer anyagok” fogalma kizárólag a polimerek részét képező kötött monomereket foglalja magában.

               2)

               A második kérdés vizsgálata semmiféle olyan tényt nem tárt fel, amely az 1907/2006 rendelet 6. cikke (3) bekezdésének érvényességét érintené.

      (1)  HL C 51., 2008.2.23.


title: C-75/09. sz. ügy: A Commissione Tributaria Provincia di Alessandria (Olaszország) által 2009. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agra Srl kontra Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

text:
               1.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/13

         A Commissione Tributaria Provincia di Alessandria (Olaszország) által 2009. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agra Srl kontra Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (C-75/09. sz. ügy)
   2009/C 102/20
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Provincia di Alessandria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agra Srl

      Alperes: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               a 374. sz. D.Lgs. 11. cikkének a 2913/1992/EK rendelet 221. cikke (3) és (4) bekezdésével összefüggésben és a TULD (43/1973. sz. DPR) 84. cikke (3) bekezdésére figyelemmel értelmezett rendelkezései alapján az Agenzia delle Doganénak a vámmegállapítás felülvizsgálatához fűződő joga elévült és/vagy elveszett-e a vámáru-nyilatkozat időpontjától számított három éves határidő lejártával, vagy e határidő félbeszakadhat és/vagy nyugodhat, amennyiben büntetőeljárás van folyamatban a vámmegállapításban szereplő vámjogsértés okán?


title: C-194/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-332/06. sz., Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. március 25-én hozott ítélete ellen az Alcoa Trasformazioni Srl által 2009. június 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/8

         Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-332/06. sz., Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. március 25-én hozott ítélete ellen az Alcoa Trasformazioni Srl által 2009. június 1-jén benyújtott fellebbezés
   (C-194/09. sz. ügy)
   2009/C 193/09
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Alcoa Trasformazioni Srl (képviselők: M. Siragusa, T. Müller-Ibold, T. Graf, F. Salerno ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-332/06. sz., Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2009. március 25-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság semmisítse meg a 2006/C 214/03 bizottsági határozatot, amelyről az Olasz Köztársaságot 2006. július 19-én értesítették, amennyiben az az Alcoa Trasformazioni Srl tulajdonában álló alumíniumgyártó létesítmények számára nyújtott villamosenergia-díjakat érinti.

         Másodlagosan

               —

               a Bíróság utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé ismételt megfontolás céljából, összhangban a Bíróság ítéletében foglaltakkal;

         és mindenesetre

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot a fellebbező részéről felmerült ügyvédi díjak és költségek viselésére a Bíróság eljárási szabályzata 69. cikkének értelmében, beleértve a Bizottságnak az elsőfokú eljárás során felmerült költségekként kifizetett összegek visszatérítését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Tekintve a Bizottság korábbi megállapítását, mely szerint az egyes nagy energiafogyasztású olaszországi iparvállalatok esetében alkalmazott villamosenergia-díjak nem minősülnek állami támogatásnak, felmerül a kérdés, hogy ilyen körülmények között a Bizottságnak milyen vizsgálati és indokolási normát kell alkalmaznia a hivatalos eljárás megindítása előtt. Az Alcoa úgy érvel, hogy abban az esetben, ha a Bizottság korábban megállapította, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, nem indíthat ilyen eljárást amennyiben előbb nem végzett átfogó előzetes vizsgálatot, amely igazolja, hogy a korábbi megállapítások miért vesztették érvényüket. A Bizottságnak továbbá kellően világos indokolást kell nyújtania a hivatalos vizsgálatot megindító határozatában. Az Alcoa arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság anélkül indíthat hivatalos eljárást, hogy megvizsgálná, hogy az eredeti 1996. évi határozatban található elemzés érvénytelenné vált-e. A Bizottság korábbi megállapítása, mely szerint az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, felveti annak kérdését is, hogy milyen eljárás alkalmazandó abban az esetben, ha a Bizottság úgy határoz, hogy újra megvizsgálja az ügyet és hivatalos eljárást indít a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatban. Mind az alkalmazandó eljárási szabályokból, mind a jogbiztonság és a bizalomvédelem alapvető elveiből az következik, hogy ilyen körülmények között a meglévő támogatásra vonatkozó vizsgálati eljárást kell alkalmazni. Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a Bizottság helyesen alkalmazta az új támogatásra vonatkozó vizsgálati eljárást az Alcoa díjainak vizsgálatakor.


title: A Bíróság ítélete ( 2014. június 27. ) az E-26/13. számú, az izlandi állam kontra Atli Gunnarsson ügyben (Személyek szabad mozgása – az EGT-megállapodás 28. cikke – a 2004/38/EK irányelv – a 90/365/EGK irányelv – Tartózkodáshoz való jog – A saját államból való elköltözéshez való jog – Kedvezőtlenebb adóügyi megítélés)

text:
               26.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/3

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2014. június 27.)
   az E-26/13. számú,
   az izlandi állam kontra Atli Gunnarsson ügyben
   (Személyek szabad mozgása – az EGT-megállapodás 28. cikke – a 2004/38/EK irányelv – a 90/365/EGK irányelv – Tartózkodáshoz való jog – A saját államból való elköltözéshez való jog – Kedvezőtlenebb adóügyi megítélés)
   (2015/C 68/03)
   Az E-26/13. számú, izlandi állam kontra Atli Gunnarsson ügyben– a Bírósághoz Izland Legfelsőbb Bírósága(Hæstiréttur Íslands) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján benyújtotta az EGT-megállapodás 28. cikkének, valamint az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének értelmezésére vonatkozó KÉRELEM tárgyában – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen előadó bíróból és Páll Hreinsson bíróból álló Bíróság 2014. június 27-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következőképpen szól:
   Nem egyeztethető össze a 90/365/EGK irányelv 1. cikkével, valamint a 2004/38/EK irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) és d) pontjával, hogy amennyiben a házastársak egy másik EGT-államba költöznek, a jövedelemadó kiszámításakor nincs lehetőségük összevonni személyes adókedvezményeiket, noha amennyiben saját államukban laknának, jogosultak volnának személyes adókedvezményeik összevonására abban az esetben, amikor az egyikük nyugellátásban részesül a saját államból, és e nyugellátás jelenti az adott személy összes vagy majdnem összes jövedelmét, a másik házastárs pedig nem rendelkezik jövedelemmel.


title: T-214/10. sz. ügy: 2010. május 7-én benyújtott kereset — Moselland eG — Winzergenossenschaft kontra OHIM — Renta Siete (DIVINUS)

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/23

         2010. május 7-én benyújtott kereset — Moselland eG — Winzergenossenschaft kontra OHIM — Renta Siete (DIVINUS)
   (T-214/10. sz. ügy)
   2010/C 195/37
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Moselland eG — Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Németország) (képviselő: M. Dippelhofer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Renta Siete, SL (Albacete, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal második fellebbezési tanácsának (védjegyek és formatervezési minták) 2010. február 22-i, R 1204/2009-2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési eljárás költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Renta Siete S.L..

      Az érintett közösségi védjegy: a „DIVINUS” szóvédjegy a 30., 33. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: nemzeti ábrás védjegy, amely magában foglalja a „Moselland Divinum” szóelemeket, a 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009/EK rendelet (1) 76. cikke (2) bekezdésének, és a 2868/95/EK rendelet (2) 19. szabálya (2) bekezdésének és 20. szabálya (1) bekezdésének a megsértése, mivel a fellebbezési tanács s korábbi jogok fennállására vonatkozó bizonyítékot nem vette figyelembe szabályszerűen és/vagy kellő mértékben, a 207/2009/EK rendelet 76. cikke (1) bekezdése második mondatának megsértése, mivel a fellebbezési tanács a vizsgálatot nem korlátozta a felperes által előterjesztett bizonyítékokra, a 207/2009/EK rendelet 78. cikke (1), (3) és (4) bekezdésének a megsértése a bizonyítékok hiányos értékelése és amiatt, hogy a fellebbezési tanács egy információ beszerzésére szorítkozott annak ellenére, hogy már rendelkezésére állt a beszerzett információt megcáfoló bizonyíték, továbbá a 207/2009/EK rendelet 75. cikke második mondatának a megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem biztosította a felperes számára azt a lehetőséget, hogy a hivatalból begyűjtött tényekre vonatkozóan nyilatkozzon, a 2868/95/EK rendelet 50. szabálya (1) bekezdésének a megsértése, mivel a fellebbezési tanács az internetes hozzáférésre vonatkozó bizonyítékot nem tekintette megfelelő bizonyítéknak arra vonatkozóan, hogy a dokumentumok az előírt határidőn belül kerültek benyújtásra, a 2868/95/EK rendelet 50. szabálya (1) bekezdése harmadik mondatának a megsértése hatáskörrel való visszaélés miatt, és végezetül a 2868/95/EK rendelet 51. szabálya b) pontjának a megsértése, mivel a fellebbezési tanács jogellenesen megtagadta a fellebbezési illeték megtérítését.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 2009., L 78. 1. o.).

      (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.)


title: T-340/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – Wijsmuller kontra Bizottság

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/53

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 13-i végzése – Wijsmuller kontra Bizottság
   (T-340/02. sz. ügy) (1)

   (2006/C 224/114)

      Az eljárás nyelve: holland

   A kibővített harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 19., 2003.1.25.


title: C-241/08. sz. ügy: 2008. június 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/15

         2008. június 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-241/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Recchia és J.-B. Laignelot meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikke (2) és (3) bekezdésének helyes átültetéséhez – nem teljesítette a fenti irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze t a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A bizottság a keresete alátámasztásaként két jogalapra hivatkozik, amelyek a 92/43/EGK irányelv (élőhely-irányelv) 6. cikke (2) illetve (3) bekezdésének megsértésére vonatkoznak.
   Első kifogásával a felperes az élőhely-irányelv 6. cikke (2) bekezdésének egyértelmű jellegét hangsúlyozza, amely tiltja a védett élőhelyek bármilyen károsítását. A „jelentős hatások” fogalomnak a nemzeti jogszabályba történő bevezetése a fent hivatkozott rendelkezés hatályának bizonyos emberi tevékenységekre történő korlátozása érdekében tehát nem igazolt. A nemzeti jogalkotó ugyanígy nem állíthatja megcáfolhatatlanul egyes tevékenységek – mint például a vadászat vagy a halászat – „nem zavaró” jellegét a „Natura 2000” természeti területek tekintetében, még ha átmenetileg vagy a hatályban lévő nemzeti szabályozás keretében gyakorolják is azokat.
   Második kifogásával a Bizottság először is megállapítja, hogy az élőhely-irányelv 6. cikkének (3) bekezdése megköveteli megfelelő vizsgálat folytatását minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, kivéve egyes szigorúan értelmezett eseteket. Az alperes jogszabálya annyiban okoz problémát közösségi jogi szempontból, amennyiben módszeresen mentesíti a környezeti hatásvizsgálati eljárás alól a „Natura 2000” szerződésekben előírt munkákat, építményeket, területrendezéseket.
   A Bizottság továbbá megállapítja, hogy a francia jogban léteznek olyan projektek, amelyek nem igényelnek sem engedélyezést, sem közigazgatási jóváhagyást, és amelyek következésképpen kivételt képeznek az értékelési eljárás alól. Ugyanakkor e projektek közül egyesek jelenős hatást gyakorolnak a „Natura 2000” természeti területekre, figyelembe véve a fajok védelmére vonatkozó célkitűzéseket.
   A Bizottság szerint a nemzeti jogszabálynak végül egyértelmű alternatív megoldás-tervezési kötelezettséget kellene előírnia a kérelmezők számára az ilyen természeti terület kezelésére vonatkozó terv vagy program hatásainak kedvezőtlen értékelése esetén.

      (1)  HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.


title: F-29/08. sz. ügy: 2008. március 3-án benyújtott kereset – Y kontra Bizottság

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/35

         2008. március 3-án benyújtott kereset – Y kontra Bizottság
   (F-29/08. sz. ügy)
   (2008/C 116/69)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Y (Brüsszel, Belgium) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   A munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság 2007. május 24-i, a felperesnek mint szerződéses alkalmazottnak az állítólag nem kielégítő hivatali magatartása miatti elbocsátását kimondó határozatának a megsemmisítése, valamint a vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése.
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság 2007. május 24-i, a felperesnek mint szerződéses alkalmazottnak az elbocsátását kimondó határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék szükség esetén semmisítse meg a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2007. augusztus 31-én benyújtott panaszt elutasító, 2007. november 16-i alakszerű bizottsági határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizesse ki a felperesnek azt az illetményt, amelyet akkor kapott volna, ha a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság a szerződését nem szüntette volna meg idő előtt és jogszerűtlenül, valamint fizessen ki minden olyan juttatást, amelyre a felperes igényt tarthat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen a felperesnek 500 000 euró összegű nem vagyoni kártérítést; a felperes fenntartja ezen összeg eljárás folyamán történő emelésének jogát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: A T-236/99. sz. ügy törlése

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/27

         A T-236/99. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 239/59)

      (Az eljárás nyelve: holland)

   2004. május 4-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága második kibővített tanácsának elnöke elrendelte a T-236/99. sz., Direcks Service Station Bocholtz B. V., támogatja a Holland Királyság, kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 47., 2000.2.19.


title: T-268/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. október 21-i ítélete – Olaszország kontra Bizottság („A Bíróság tagállami kötelezettségszegést megállapító ítélete végrehajtásának elmulasztása — Kényszerítő bírság — Kényszerítő bírságot megállapító határozat — Visszatéríttetési kötelezettség — Csődeljárás alatt álló vállalkozások — A szóban forgó csődeljárások tárgya — Szükséges gondosság — Bizonyítási teher”)

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/19

         A Törvényszék 2014. október 21-i ítélete – Olaszország kontra Bizottság
   (T-268/13. sz. ügy) (1)

   ((„A Bíróság tagállami kötelezettségszegést megállapító ítélete végrehajtásának elmulasztása - Kényszerítő bírság - Kényszerítő bírságot megállapító határozat - Visszatéríttetési kötelezettség - Csődeljárás alatt álló vállalkozások - A szóban forgó csődeljárások tárgya - Szükséges gondosság - Bizonyítási teher”))
   (2014/C 431/32)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: S. Fiorentino avvocato dello Stato)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, G. Conte és B. Stromsky meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2013. március 7-i C(2013) 1264 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amelyben arra kötelezik az Olasz Köztársaságot, hogy „Az Európai Unió saját forrásainak” számlájára fizessen 1 6 5 33  000 eurós összegű kényszerítő bírságot.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.