title: C-194/21. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Financiën, a másik fél: X

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/24

      A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Financiën, a másik fél: X
      (C-194/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/32)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Staatssecretaris van Financiën

         A másik fél az eljárásban: X

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006. évi héairányelv (1) 184. és 185. cikkét, hogy az az adóalany, aki valamely termék vagy szolgáltatás beszerzésekor elmulasztotta elvégezni az adólevonást (eredeti adólevonás) az alkalmazandó nemzeti jogvesztő határidőn belül a tervezett adóköteles felhasználásnak megfelelően, – az adott termék vagy szolgáltatás későbbi első használatbavételekor, illetve igénybevételekor – korrekció keretében elvégezheti az adólevonást, ha az e korrekció időpontjában fennálló tényleges felhasználás megegyezik a tervezett felhasználással?

                  2)

                  Jelentőséggel bír-e az első kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy az eredeti adólevonás elvégzésének elmulasztása nem függ össze adócsalással vagy joggal való visszaéléssel, és az állami költségvetés sérelme sem bizonyítható?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).


title: C-195/21. sz. ügy: A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LB kontra Smetna palata na Republika Bulgaria

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/24

      A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LB kontra Smetna palata na Republika Bulgaria
      (C-195/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/33)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rayonen sad Lukovit

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LB

         Alperes: Smetna palata na Republika Bulgaria

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2014/24/EU irányelv (1) 58. cikkének (4) bekezdését, hogy azok a követelmények, amelyeket a gazdasági szereplők személyzetének szakmai alkalmasságával szemben egy szakmai jellegű építőipari szerződés tekintetében a kiválasztási szempontokkal támasztanak, szigorúbbak lehetnek, mint a képzettséggel és a szakmai képesítéssel szemben a különös nemzeti törvény (a ZUT 163a. cikkének (4) bekezdése) által támasztott követelmények, anélkül hogy e követelmények eleve versenykorlátozóak lennének, konkrétabban pedig: a részvételhez megállapított követelményeknek a szerződés tárgya tekintetében fennálló „arányosságára” vonatkozóan előírt feltétel megköveteli-e a) a nemzeti bíróságtól az arányosságnak az összegyűjtött bizonyítékok és a szerződés konkrét jellemzői alapján történő értékelését, még azokban az esetekben is, amelyekben a nemzeti törvény számos olyan szakemberről rendelkezik, akik alapvetően rendelkeznek a szerződés keretében végzett tevékenységekre vonatkozó képesítéssel, vagy b) lehetővé teszi e bíróság számára, hogy a bírósági felülvizsgálatot csupán annak vizsgálatára korlátozza, hogy a részvételi feltételek a különös nemzeti törvényben főszabály szerint előírtakhoz képest túlzottan szigorúak-e?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2988/95 rendelet (2)„Közigazgatási intézkedések és szankciók” című II. címének rendelkezéseit, hogy a 2014/24/EU irányelvet átültető Zakon za obshtestvenite porachki (a közbeszerzésről szóló törvény) ugyanazon megsértése (beleértve a kiválasztási szempontok meghatározása során elkövetett jogsértést, amelyért a felperest megbüntették) eltérő jogkövetkezményekkel járhat attól függően, hogy a jogsértést vétkesség nélkül, szándékosan vagy gondatlanságból követték el?

                  3)

                  A 2988/95 rendelet 8. cikke (3) bekezdésének céljára és az 1303/2013 rendelet (3) (43) és (122) preambulumbekezdésére tekintettel a jogbiztonság és a tényleges érvényesülés elve lehetővé teszi-e, hogy az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelmére hivatott nemzeti hatóságok eltérően értékeljék a közbeszerzési eljárásban fennálló ugyanazon tényeket, konkrétabban: azt, hogy az operatív program közigazgatási hatósága nem állapít meg a kiválasztási szempontok meghatározása során elkövetett jogsértést, miközben a számvevőszék az ezt követő ellenőrzés során – anélkül, hogy különös vagy új körülmények állnának fenn – megállapítja, hogy e szempontok versenykorlátozóak, és ezért közigazgatási szankciót szab ki az ajánlatkérővel szemben?

                  4)

                  Ellentétes-e az arányosság elvével az olyan nemzeti rendelkezés, mint a közbeszerzésről szóló törvény 247. cikkének (1) bekezdése, amely előírja, hogy az az ajánlatkérő, amely formálisan megsérti az e törvény 2. cikkének (2) bekezdésében foglalt tilalmat, a szerződés héát tartalmazó értéke 2 %-ának megfelelő, legfeljebb azonban 10 000 leva (BGN) összegű bírsággal sújtható, anélkül hogy meg kellene állapítani a jogsértés súlyosságát, valamint annak az Unió érdekeire gyakorolt tényleges vagy lehetséges hatásait?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.).

         (2)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (Hl 1995. L 312., 1. o.).

         (3)  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 320. o.; helyesbítések: HL 2016. L 200., 140. o.; HL 2017. L 20., 2. o.; HL 2019. L 30., 122. o.; HL 2019. L 30., 121. o.).


title: C-203/21. sz. ügy: Az Okrazhen sad Burgas (Bulgária) által 2021. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A „DELTA STROY 2003” EOOD elleni büntetőeljárás

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/25

      Az Okrazhen sad Burgas (Bulgária) által 2021. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A „DELTA STROY 2003” EOOD elleni büntetőeljárás
      (C-203/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/34)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Okrazhen sad Burgas

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      „DELTA STROY 2003” EOOD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2005/212/IB kerethatározat 4. és 5. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 49. cikkét, hogy azok lehetővé teszik az olyan tagállami szabályozást, amely szerint a nemzeti bíróság az alapeljáráshoz hasonló eljárásban büntetést szabhat ki valamely jogi személlyel szemben olyan konkrét bűncselekmény miatt, amelynek elkövetése még nem nyert megállapítást, mert az egy jogerősen be nem fejezett párhuzamos büntetőeljárás tárgyát képezi?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2005/212/IB kerethatározat 4. és 5. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 49. cikkét, hogy azok lehetővé teszik az olyan tagállami szabályozást, amely szerint a nemzeti bíróság az alapeljáráshoz hasonló eljárásban büntetést szabhat ki valamely jogi személlyel szemben oly módon, hogy e büntetés mértékét egy olyan konkrét bűncselekményből származó jövedelem összegében határozza meg, amelynek elkövetése még nem nyert megállapítást, mert az egy jogerősen be nem fejezett párhuzamos büntetőeljárás tárgyát képezi?


title: C-246/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-17/19. sz., Európai Parlament kontra Giulia Moi ügyben 2021. február 3-án hozott ítélete ellen az Európai Parlament által 2021. április 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/26

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-17/19. sz., Európai Parlament kontra Giulia Moi ügyben 2021. február 3-án hozott ítélete ellen az Európai Parlament által 2021. április 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-246/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 228/35)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Európai Parlament (képviselők. S. Seyr, M. Windisch, T. Lazian, meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Giulia Moi

         A fellebbező kérelmei

      A Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  hozzon végleges határozatot a Törvényszék elé terjesztett jogvitában, helyt adva az Európai Parlament elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmeinek;

                  —

                  az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az első fokon és a fellebbezés szakaszában felmerült költségek egészének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  —

                  Első jogalap, amely szerint a Törvényszék túllépte hatáskörét és ultra petita határozott, amennyiben a jogvita tárgyába belefoglalta az Európai Parlament elnökének határozatát, amely megállapítja a zaklatási helyzet fennállását, és e határozatot megsemmisítette (a megtámadott ítélet 34., 37., 38. és 76. pontja);

                  —

                  második jogalap, amely szerint a Törvényszék megsértette az Európai Parlament védelemhez való jogát (a megtámadott ítélet 35. és 36. pontja);

                  —

                  harmadik jogalap, amely szerint a Törvényszék megsértette az EUMSZ 263. cikk (2) bekezdését, mivel nem tartotta tiszteletben a megsemmisítési kereset benyújtására ott előírt határidőt, és a jogvita tárgyába belefoglalta az Európai Parlament elnökének időközben jogerőre emelkedett határozatát, amely megállapítja a zaklatási helyzet fennállását (a megtámadott határozat 76. és 77. pontja);

                  —

                  negyedik jogalap, amely szerint a Törvényszék megsértette az EUMSZ 232. cikket, mivel nem vette figyelembe az Európai Parlamentnek a saját működésének szabad megszervezésére vonatkozó hatáskörét, amint azt előírják a zaklatásokra vonatkozó eljárásról szóló belső normák olyan esetekben, amikor képviselők érintettek, valamint a Parlament eljárási szabályzata, különösen annak a szankciók kiszabására vonatkozó, a tényállás megvalósulásának idején alkalmazandó 166. és 167. cikke (a megtámadott ítélet 12., 13., 63., 66., 129. és 132. cikke).


title: C-469/19. sz. ügy: A Bíróság második tanácsa elnökének 2021. március 4-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az All in One Star Ltd által indított eljárás

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/27

      A Bíróság második tanácsa elnökének 2021. március 4-i végzése (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az All in One Star Ltd által indított eljárás
      (C-469/19. sz. ügy) (1)

      (2021/C 228/36)
      Az eljárás nyelve: német
      A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-606/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2021. február 26-i végzése (a Landgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EZ kontra Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/27

      A Bíróság elnökének 2021. február 26-i végzése (a Landgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EZ kontra Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal
      (C-606/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 228/37)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 62., 2021.2.22.


title: T-504/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 14-i ítélete – Crédit lyonnais kontra EKB („Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése – A tőkeáttételi mutató számítása – A bizonyos feltételeknek megfelelő kitettségek figyelmen kívül hagyására vonatkozó engedély részleges megtagadása az EKB részéről – Az 575/2013/EU rendelet 429. cikkének(4) bekezdése – Az adott ügy valamennyi releváns elemére vonatkozó vizsgálat hiánya – Jogerő – EUMSZ 266. cikk”)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/28

      A Törvényszék 2021. április 14-i ítélete – Crédit lyonnais kontra EKB
      (T-504/19. sz. ügy) (1)

      („Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése - A tőkeáttételi mutató számítása - A bizonyos feltételeknek megfelelő kitettségek figyelmen kívül hagyására vonatkozó engedély részleges megtagadása az EKB részéről - Az 575/2013/EU rendelet 429. cikkének(4) bekezdése - Az adott ügy valamennyi releváns elemére vonatkozó vizsgálat hiánya - Jogerő - EUMSZ 266. cikk”)
      (2021/C 228/38)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Crédit lyonnais (Lyon, Franciaország) (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: J. Poscia, R. Ugena és F. Bonnard, meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.) 4. cikke (1) bekezdésének d) pontja és 10. cikke, valamint a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 176., 1. o.; helyesbítések: HL 2013. L 208., 68. o; HL 2013. L 321., 6. o.) 429. cikkének (14) bekezdése alapján 2019. május 3-án hozott ECB-SSM-2019-FRCAG-39 EKB-határozat annyiban történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben e határozat megtagadja annak engedélyezését a felperes számára, hogy a tőkeáttételi mutatójának számítása során figyelmen kívül hagyjon bizonyos kitettségeket.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti az Európai Központi Bank (EKB) 2019. május 3-i ECB-SSM-2019-FRCAG-39 határozatát annyiban, amennyiben az megtagadta a Crédit lyonnais számára, hogy a tőkeáttételi mutatójának számítása során figyelmen kívül hagyja a Caisse des dépôts et consignations tekintetében fennálló kitettségei 34 %-át.

                  2)

                  A Törvényszék az EKB-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 312., 2019.9.16.


title: T-415/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 9-i végzése – Laroni kontra Parlament („Intézményi jog – Az európai parlamenti képviselők egységes statútuma – Az olasz választókerületekben megválasztott európai parlamenti képviselők – A nyugdíjról szóló 14/2018. sz. határozatnak az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati [a képviselőház elnöksége, Olaszország] általi elfogadása – Az olasz nemzeti parlamenti képviselők nyugdíja összegének módosítása – Az Olaszországban megválasztott bizonyos volt európai parlamenti képviselők nyugdíja összegének az Európai Parlament általi, ebből következő módosítása – A felperes halála – A jogosultak perbelépésének hiánya – Okafogyottság”)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/29

      A Törvényszék 2021. április 9-i végzése – Laroni kontra Parlament
      (T-415/19. sz. ügy) (1)

      („Intézményi jog - Az európai parlamenti képviselők egységes statútuma - Az olasz választókerületekben megválasztott európai parlamenti képviselők - A nyugdíjról szóló 14/2018. sz. határozatnak az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati [a képviselőház elnöksége, Olaszország] általi elfogadása - Az olasz nemzeti parlamenti képviselők nyugdíja összegének módosítása - Az Olaszországban megválasztott bizonyos volt európai parlamenti képviselők nyugdíja összegének az Európai Parlament általi, ebből következő módosítása - A felperes halála - A jogosultak perbelépésének hiánya - Okafogyottság”)
      (2021/C 228/39)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Nereo Laroni (Velence, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: S. Seyr és S. Alves meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati 14/2018. sz. határozatának 2019. január 1-jei hatálybalépését követően a felperest megillető nyugdíjak összegének kiigazítása tárgyában a Parlament által kidolgozott 2019. április 11-i feljegyzés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A jelen keresetről már nem kell határozatot hozni.

                  2)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 295., 2019.9.2.


title: T-496/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 8-i végzése – CRII-GEN és társai kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Növényvédő szerek – Glifozát hatóanyag – A jóváhagyás visszavonása vagy módosítása érdekében benyújtott felülvizsgálati kérelem – Az 1107/2009/EK rendelet 21. cikke – Elutasítás – Keresettel nem megtámadható jogi aktus”)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/29

      A Törvényszék 2021. április 8-i végzése – CRII-GEN és társai kontra Bizottság
      (T-496/20. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Növényvédő szerek - Glifozát hatóanyag - A jóváhagyás visszavonása vagy módosítása érdekében benyújtott felülvizsgálati kérelem - Az 1107/2009/EK rendelet 21. cikke - Elutasítás - Keresettel nem megtámadható jogi aktus”)
      (2021/C 228/40)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Comité de recherche et d’information indépendantes sur le génie génétique (CRII-GEN) (Párizs, Franciaország) és a végzés mellékletében megnevezett 6 további felperes (képviselő: C. Lepage avocate)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, G. Gattinara, I. Naglis és G. Kolev meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A felpereseknek a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.) 21. cikke alapján benyújtott és a glifozát hatóanyag jóváhagyásának módosítására vagy visszavonására irányuló kérelmének elutasításáról szóló, 2020. június 17-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Bayer Agriculture BV beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                  A Törvényszék a Comité de recherche et d’information indépendantes sur le génie génétique-et (CRII-GEN) és a végzés mellékletében megnevezett további felpereseket kötelezi a költségek viselésére, à l’exception de ceux encourus par Bayer Agriculture részéről a beavatkozási kérelmével kapcsolatosan felmerült költségek kivételével.

                  4)

                  A Bayer Agriculture maga viseli a beavatkozási kérelemmel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 329., 2020.10.5.


title: T-157/21. sz. ügy: 2021. március 22-én benyújtott kereset – RG kontra Tanács

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/30

      2021. március 22-én benyújtott kereset – RG kontra Tanács
      (T-157/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: RG (képviselő: R. Purcell Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az egyrészről az Európai Unió és az Európai Atomenergia-közösség, és másrészről Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága közötti kereskedelmi és együttműködési megállapodásnak, valamint az Európai Unió és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága közötti, a minősített adatok cseréjére és védelmére vonatkozó biztonsági eljárásokról szóló megállapodásnak (1) az Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról szóló, 2020. december 29-i (EU) 2020/2252 tanácsi határozatot (2) abban a részében, amelyben a határozat a kereskedelmi és együttműködési megállapodás harmadik részének VII. címét alkalmazza Írországra;

                  —

                  a Tanácsit kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelynek keretében azzal érvel, hogy a Tanács hatáskör hiányában, lényeges eljárási szabály megsértésével és a Szerződések megsértésével jár el, amikor olyan határozatot fogad el, amely Írországot köti a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség keretében, a 21. sz. jegyzőkönyv értelmében vett részvételi szándék nélkül.

                  —

                  A jegyzőkönyv az elsődleges uniós jog részét képezi. Ezenfelül az ír alkotmányjogban alapvető fontosságú demokratikus rendelkezést is tükröz;

                  —

                  A (21.) jegyzőkönyv szövege és az ír alkotmányban foglalt, annak megfelelő rendelkezés bizonyítja, hogy Írország továbbra is kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség keretében;

                  —

                  A kereskedelmi és együttműködési megállapodás a jegyzőkönyv értelmében vett nemzetközi megállapodás. Ezért ahhoz, hogy az abban foglalt, a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében elfogadott intézkedések kötelezőek legyenek Írországra nézve, részvételi szándék szükséges;

                  —

                  Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata azt támasztja alá, hogy az átadásról szóló cím nem minősül járulékos intézkedésnek, és annak saját jogalapja a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség.

         (1)  HL 2020. L 444., 14. o.

         (2)  HL 2020. L 444., 2. o.


title: T-171/21. sz. ügy: 2021. március 29–én benyújtott kereset – Ubisoft Entertainment kontra EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/31

      2021. március 29–én benyújtott kereset – Ubisoft Entertainment kontra EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)
      (T-171/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/42)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Franciaország) (képviselő: J. Bourgeois ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzen, Kína)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a FOR HONOR európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 14 744 338. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. január 25-én hozott határozata (R 1297/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze valamennyi költség viselésére, valamint a felszólalási és a fellebbezési eljárással összefüggésben felmerült költségek – beleértve a fellebbezési díjat – felperes részére történő megtérítésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének téves alkalmazása.


title: T-172/21. sz. ügy: 2021. március 31-én benyújtott kereset – Valve kontra Bizottság

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/32

      2021. március 31-én benyújtott kereset – Valve kontra Bizottság
      (T-172/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Valve Corp. (Bellevue, Washington, Egyesült Államok) (képviselők: L. Kjølbye, S. Völcker és G. Caldini ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében vagy részlegesen semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (a következő ügyek: AT.40413 – Focus Home, AT.40414 – Koch Media, AT.40420 – ZeniMax, AT.40422 – Bandai Namco és AT.40424 – Capcom – C(2021) 75 final) 2021. január 20-án hozott bizottsági határozatot, és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során elkövetett jogi és ténybeli hibákon alapul azzal összefüggésben, hogy a Valve és az öt videojáték-kiadó mindegyike között megállapodások/összehangolt magatartások kerültek megállapításra, ami azért történt, mert az Európai Bizottság indokolatlanul kiterjesztette a releváns ítélkezési gyakorlatot annak érdekében, hogy felöleljen olyan magatartást is, amely nem felel meg az „összejátszás” fogalmának, továbbá tévesen értékelte a szóban forgó magatartást.

                  2.

                  A második jogalap az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során elkövetett jogi és ténybeli hibákon alapul a Bizottság által tett azon megállapítással összefüggésben, hogy a Valve és az öt videojáték-kiadó mindegyike közötti állítólagos megállapodások/összehangolt magatartások az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése értelmében „céljuk által” korlátozzák a versenyt, amely megállapítás abból ered, hogy a Bizottság elmulasztotta figyelembe venni a szóban forgó magatartás újszerűségét, továbbá tévesen értékelte a releváns jogi és gazdasági hátteret, nevezetesen a szerzői jogokról szóló irányelv relevanciáját, a Valve mint kétoldalú platform szerepét, valamint a szóban forgó termékek és szolgáltatások (digitális videojátékok) természetét.


title: T-207/21. sz. ügy: 2021. április 16-án benyújtott kereset – Polynt kontra ECHA

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/32

      2021. április 16-án benyújtott kereset – Polynt kontra ECHA
      (T-207/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Polynt SpA (Scanzorosciate, Olaszország) (képviselők: C. Mereu, P. Sellar és S. Abdel-Qader ügyvédek)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott;

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  az ECHA-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetében a felperes az Európai Vegyianyag-ügynökség fellebbezési tanácsa 2021. február 9-i határozatának megsemmisítését kéri, amelyben fenntartja az ECHA-nak a hexahidro-metilftálsav-anhidrid anyag értékelése (A-015–2019. sz. ügy) keretében az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (REACH-rendelet) 40. cikke alapján további vizsgálatok elvégzését előíró határozatát. Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács tévesen alkalmazta a jogot az ECHA hexahidro-metilftálsav-anhidrid (EK-szám 243–072–0 és CAS-szám 19438–60–9; a továbbiakban: 4-MHHPA) anyagra vonatkozó vizsgálati javaslatról szóló, 2019. szeptember 4-i TPE-D-2114483466–38–01/F. sz. határozata jogszerűségének felülvizsgálata során.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a vizsgálati javaslatok felülvizsgálata azonos a megfelelőség ellenőrzésének felülvizsgálatával.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács nem a megfelelő jogi tesztet alkalmazta, és nem vette figyelembe a felperes érveit, megfordította a bizonyítási terhet a REACH-rendelet X. melléklete 8.7.3. szakaszának 2. oszlopában szereplő követelményekkel kapcsolatban, továbbá nem reagált a felperesnek a WHO „Concise International Chemical Assessment Document 75” címet viselő dokumentumában szereplő megállapításokra vonatkozó érveire.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács megsértette, illetve tévesen alkalmazta a REACH-rendelet 91–93. cikkét;

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a fellebbezési tanács nem válaszolt az EUMSZ 13. cikknek, a REACH-rendelet 25. cikkének, valamint az állatjólét, az arányosság és a gondos ügyintézés elvének a megsértésével kapcsolatban a felperes által előadott kifogásokra.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2008. L 141., 22. o.; HL 2009. L 36., 84. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.)


title: T-208/21. sz. ügy: 2021. április 16-án benyújtott kereset – Dorit kontra EUIPO – Erwin Suter (DORIT)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/33

      2021. április 16-án benyújtott kereset – Dorit kontra EUIPO – Erwin Suter (DORIT)
      (T-208/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/45)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Dorit-DFT Fleischereimaschinen GmbH (Ellwangen, Németország) (képviselő: E. Strauß ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Erwin Suter AG, Maschinenfabrik Retus (Kölliken, Svájc)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: az Európai Uniót megjelölő DORIT szóvédjegy nemzetközi lajstromozása – 878 792. sz. nemzetközi lajstromozás
      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 9-én hozott határozata (R 127/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot, és adjon helyt a vitatott védjegy törlése iránti kérelemnek;

                  —

                  másodlagosan: helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  a másik felet kötelezze az EUIPO előtti eljárás költségeinek viselésére, és adott esetben az alperest kötelezze a jelen bírósági eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 60. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-210/21. sz. ügy: 2021. április 19-én benyújtott kereset – Vintae Luxury Wine Specialists contra EUIPO – R. Lopez de Heredia Viña Tondonia (LOPEZ DE HARO)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/34

      2021. április 19-én benyújtott kereset – Vintae Luxury Wine Specialists contra EUIPO – R. Lopez de Heredia Viña Tondonia (LOPEZ DE HARO)
      (T-210/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/46)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Vintae Luxury Wine Specialists SLU (Logroño, Spanyolország) (képviselő: L. Broschat García és L. Polo Flores ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: R. Lopez de Heredia Viña Tondonia SA (Haro, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: LOPEZ DE HARO európai uniós ábrás védjegy – 17 909 326. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 16-án hozott határozata (R 1741/2020–520. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  adjon helyt a 17 909 326. sz. LÓPEZ DE HARO európai uniós ábrás védjegynek a 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában történő lajstromozása iránti kérelemnek;

                  —

                  az ellenérdekű feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-213/21. sz. ügy: 2021. április 16-án benyújtott kereset – Mlékárna Hlinsko kontra Bizottság

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/35

      2021. április 16-án benyújtott kereset – Mlékárna Hlinsko kontra Bizottság
      (T-213/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Mlékárna Hlinsko a.s. (Hlinsko, Cseh Köztársaság) (képviselők: S. Sobolová és O. Billard ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. október 22-i ARES (2020) 5759350. sz. levelében a támogatások nyújtására vonatkozóan előírt tilalmat;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes mind közvetlenül, mind közvetve megsértette a felperes alapvető jogait, mivel a felperes a megtámadott intézkedés elfogadásához vezető vizsgálat során soha nem gyakorolhatta a meghallgatáshoz való jogát.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem rendelkezik hatáskörrel az egyedi támogatások ellenőrzésére és az európai strukturális és beruházási alapokból származó támogatásokra irányuló egyedi kérelmek elbírálására, mivel az alperes csak a tagállamok által alkalmazott irányítási és kontrollrendszerek általános megfelelőségének vizsgálatára jogosult, azonban egyáltalán nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy részletes ellenőrzést végezzen és döntsön az egyes vállalkozások által benyújtott egyedi támogatási kérelmekről.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem rendelkezik hatáskörrel a tagállamok belső jogának értelmezésére és alkalmazására, mivel hatásköreit szigorúan korlátozza az Európai Unióról szóló szerződés 5. és 13. cikkében foglalt hatáskör-átruházás elve; az ezen elvtől való bármely eltérést szigorúan kell értékelni, valamint a hatáskör-átruházás elvének és a Szerződések rendelkezéseinek együttes alkalmazása egyértelműen azt jelenti, hogy az alperes nem rendelkezik hatáskörrel valamely tagállam belső jogának az alkalmazására. Mindenesetre az alperes által hivatkozott cseh jogi rendelkezések nem ellenőrizhetők az 1303/2013/EU rendelet (1) alapján, amely a vitatott intézkedés elfogadásához vezető audit jogalapja.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem bizonyította a cseh jog tartalmát, valamint tévesen értelmezte és alkalmazta a cseh jogot. Annak tartalmának a Bíróság ítélkezési gyakorlata által megkövetelt bizonyítása helyett az alperes nagymértékben tévesen értelmezte a cseh jogot és különösen az összeférhetetlenségi törvény (2) 4c. cikkét, szándékosan figyelmen kívül hagyva a cseh bíróságok ítélkezési gyakorlatát, valamint a cseh hatóságoknak a vitatott intézkedés elfogadásához vezető audit tárgyával kapcsolatos végleges, kötelező és végrehajtható határozatát.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az alperes az uniós jog értelmezése és alkalmazása során is hibát követett el, mivel tévesen állapította meg a költségvetési rendelet (3) 61. cikkének megsértését, és nem vette figyelembe, hogy a cseh összeférhetetlenségi szabályok ellentétesek az uniós jog alapelveivel.

         (1)  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 320. o.; helyesbítések: HL 2016. L 200.,140. o.; HL 2017 L 20., 2. o.; HL 2019. L 30., 122. o.; HL 2019. L 30., 121. o.).

         (2)  Az összeférhetetlenségről szóló, módosított 159/2006. sz. cseh törvény.

         (3)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.).


title: T-219/21. sz. ügy: 2021. április 23 -án benyújtott kereset – Agora Invest kontra EUIPO – Transportes Maquinaria y Obras (TRAMOSA)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/37

      2021. április 23 -án benyújtott kereset – Agora Invest kontra EUIPO – Transportes Maquinaria y Obras (TRAMOSA)
      (T-219/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/49)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Agora Invest, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: A. Alejos Cutuli ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Transportes Maquinaria y Obras, SA (Madrid, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: TRAMOSA európai uniós ábrás védjegy – 17 236 531. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 16-án hozott határozata (R 566/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el a 17 236 531. sz. európai uniós védjegybejelentéssel szemben benyújtott B 3 029 199. sz. felszólalást;

                  —

                  adjon helyt a 17 236 531. sz. TRAMOSA európai uniós ábrás védjegy lajstromozása iránti kérelemnek;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának @@ / az (EU) 2018/626 bizottsági végrehajtási rendelet @@ megsértése.


title: T-221/21. sz. ügy: 2021. április 25-én benyújtott kereset – Olasz Köztársaság kontra Bizottság

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/38

      2021. április 25-én benyújtott kereset – Olasz Köztársaság kontra Bizottság
      (T-221/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/50)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri, meghatalmazott, G. Rocchitta, C. Gerardis és E. Feola, avvocati dello Stato)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. február 17-i 2021/261 bizottsági végrehajtási határozatot abban a részében, amely az Olaszországgal szemben az AA/2017/013 vizsgálatra (Területalapú támogatás – TUTTI OP – 2018. pénzügyi év – 67 368 272,99 euró) és a CEB/2018/057 vizsgálatra (2017. pénzügyi év és késedelmes fizetések – TUTTI OP – 74 978 660,98 euró nettó összeg – 75 696 497,283 euró bruttó összeg) vonatkozó pénzügyi korrekciókat alkalmaz;

                  —

                  másodlagosan, semmisítse meg ugyanezt a határozatot abban a részében, amely az AA/2017/013 vizsgálatra (Területalapú támogatás – TUTTI OP – 2018. pénzügyi év – 67 368 272,99 euró) vonatkozó 67 368 272,99 euró átalánykorrekciót alkalmaz az AGEA által 27 848 824,26 euróban számszerűsített pontos korrekció helyett;

                  —

                  a Bizottságot mindenesetre kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a területalapú támogatásokat érintő AA/2017/013 vizsgálatra vonatkozó első jogalap, amely a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.) 4. cikke H) pontjának megsértésén alapul, az „állandó legelőnek” a nemzeti szinten a 2014. november 18-i miniszteri rendelet alapján elfogadott meghatározására tekintettel.

                  2.

                  A második, az AA/2017/013 vizsgálatra vonatkozó, a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK,1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 52. cikke (2) bekezdésének (HL 2013. L 347, 549. o.), valamint az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, a biztosítékok és az euro használata tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11-i 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 255, 18. o.) 12. cikke (2) és (6) bekezdésének a tekintetben történő megsértésén alapuló jogalap, hogy átalánykorrekció került alkalmazásra, jóllehet az Unió költségvetését fenyegető tényleges kockázat kiszámítható volt.

                  3.

                  A harmadik, az AA/2017/013 vizsgálatra vonatkozó jogalap, amely az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének a tekintetben történő megsértésén alapul, hogy az „aránytalanul nagy erőfeszítés” általános kifejezés került alkalmazásra, amelynek alapján az átalánykorrekciót igazolták.

                  4.

                  A negyedik, a késedelmes fizetéseket érintő CEB/2018/057 vizsgálatra vonatkozó jogalap, amely az (EU) 907/2014 rendelet 5. cikke (4) bekezdésének a tekintetben történő megsértésén alapul, hogy késedelmes fizetések történtek a 2015. évi egységes kérelem vonatkozásában, jóllehet fennálltak a KAP 2015–2020 reformja alkalmazásához kapcsolódó „különleges feltételek” a szervezésben.


title: T-222/21. sz. ügy: 2021. április 26-án benyújtott kereset – Shopify kontra EUIPO – Rossi és társai (Shoppi)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/39

      2021. április 26-án benyújtott kereset – Shopify kontra EUIPO – Rossi és társai (Shoppi)
      (T-222/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/51)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Shopify Inc. (Ottawa, Ontario, Kanada) (képviselők: S. Völker és M. Pemsel ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Massimo Carlo Alberto Rossi (Fiano, Olaszország), Salvatore Vacante (Berlin, Németország), Shoppi Ltd (London, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: sötétkék, fehér, piros, narancssárga színű Shoppi európai uniós ábrás védjegy – 16 684 797. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: Az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2021. február 18-án hozott határozata (R 785/2020-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el az EUIPO második fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő többi fél által a törlési osztály 2020. február 6-i határozatával szemben benyújtott fellebbezést (törlési szám: 000034203 C);

                  —

                  az EUIPO-t és az EUIPO második fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő többi felet kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési tanács előtti eljárásban felmerült költségeket is.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 60. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-224/21. sz. ügy: 2021. április 27-én benyújtott kereset – PepsiCo kontra EUIPO (Smartfood)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/40

      2021. április 27-én benyújtott kereset – PepsiCo kontra EUIPO (Smartfood)
      (T-224/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PepsiCo, Inc. (Raleigh, Észak-Karolina, Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a Smartfood európai uniós színes ábrás védjegy bejelentése – 18 170 180 sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. február 12-én hozott határozata (R 1947/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-225/21. sz. ügy: 2021. április 27-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/40

      2021. április 27-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-225/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F-C. Laprévote, S. Rating, V. Blanc és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes által 2020. szeptember 4-én hozott, SA.58114 (2020/N) – Olaszország – Covid19 – Támogatás az Alitalia számára – állami támogatásról szóló határozatát; (1) és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes visszaélt hatáskörével, és tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját azáltal, hogy prioritást biztosított a támogatás ellenőrzésének, és befagyasztotta az Alitaliának 2017-ben és 2019-ben nyújtott jogellenes megmentési támogatásokra vonatkozó vizsgálatait.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, valamint nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el annak vizsgálata során, hogy a támogatás arányban áll-e a Covid19-válság által okozott kárral.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az EUMSZ különös rendelkezéseit és az uniós jog azon általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták a légi közlekedés liberalizációját az Európai Unióban (úgymint – az 1008/2008 rendelet (2) által a légi közlekedésre alkalmazott – hátrányos megkülönböztetés tilalma, a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedés szabadsága).

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes a komoly nehézségek ellenére nem indított hivatalos vizsgálati eljárást és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  HL 2021. C 41., 6. o.

         (2)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról (átdolgozott változat) (EGT-vonatkozású szöveg) szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 293., 3. o.).


title: T-226/21. sz. ügy: 2021. április 27-én benyújtott kereset – Retail Royalty v EUIPO – Fashion Energy (Sas ábrázolása)

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/41

      2021. április 27-én benyújtott kereset – Retail Royalty v EUIPO – Fashion Energy (Sas ábrázolása)
      (T-226/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/54)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Egyesült Államok) (képviselők: J. Bogatz és Y. Stone ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fashion Energy Srl (Milánó, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Sas ábrázolása) – 5 066 113. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. február 10-én hozott határozata (R 2813/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának, 58. cikke (2) bekezdésének és 18. cikke (1) bekezdésének, valamint az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 10. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 19. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: C-26/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-643/19. sz., Dermavita kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA) ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen a Dermavita Co. Ltd által 2021. január 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/2

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-643/19. sz., Dermavita kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA) ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen a Dermavita Co. Ltd által 2021. január 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-26/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 242/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Dermavita Co. Ltd (képviselő: D. Todorov advokat)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Allergan Holdings France SAS
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 4-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Dermavita Co. Ltd maga viseli saját költségeit.


title: C-80/21. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – E. K., S. K. kontra D. B. P.

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/3

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – E. K., S. K. kontra D. B. P.
      (C-80/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: E. K., S. K.

         Alperes: D. B. P.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a bíróság nem a teljes szerződési feltételt nyilvánítja tisztességtelennek, hanem csak azt a részét, amely a feltételt tisztességtelenné teszi, aminek következtében a feltétel részben érvényes marad?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a bíróság egy olyan szerződési feltétel tisztességtelen jellegének megállapítását követően, amely nélkül a szerződés nem maradhatna fenn, a felek akaratnyilatkozatának értelmezésével a fogyasztóra számára előnyös szerződés érvénytelenségének megakadályozása érdekében módosíthatja a szerződés fennmaradó részét?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.


title: C-81/21. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B. S., W. S. kontra M.

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/3

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B. S., W. S. kontra M.
      (C-81/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/05)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: B. S., W. S.

         Alperes: M.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a bíróság a szerződéses feltétel tisztességtelen, de a szerződés érvénytelenségét nem eredményező jellegének megállapítását követően a szerződés szövegét kiegészítheti a nemzeti jog diszpozitív rendelkezésével?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a bíróság valamely szerződési feltétel szerződés érvénytelenségét eredményező tisztességtelen jellegének megállapítását követően a szerződés érvénytelenségének megelőzése érdekében annak ellenére kiegészítheti a szerződés szövegét a nemzeti jog diszpozitív rendelkezésével, hogy a fogyasztó elfogadja a szerződés érvénytelenségét?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.


title: C-82/21. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B. S., Ł. S. kontra M.

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/4

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie (Lengyelország) által 2021. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B. S., Ł. S. kontra M.
      (C-82/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/06)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy – Śródmieścia w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: B. S., Ł. S.

         Alperes: M.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, valamint az egyenértékűség, a tényleges érvényesülés és a jogbiztonság elvét, hogy azokkal ellentétes a nemzeti szabályozás olyan bírósági értelmezése, amely szerint a fogyasztónak az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között létrejött szerződésben szereplő tisztességtelen feltétel alapján, jogalap nélkül kifizetett összegek visszatérítése iránti igénye abban az esetben is a fogyasztó egyes teljesítéseinek időpontjától kezdődő tíz év lejártát követően évül el, ha a fogyasztónak nem volt tudomása e feltétel tisztességtelen jellegéről?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.


title: C-152/21. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2021. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA Ogres HES kontra Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/4

      Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2021. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA Ogres HES kontra Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija, Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija
      (C-152/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/07)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes az elsőfokú eljárásban és csatlakozó felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: SIA Ogres HES

         Alperes az elsőfokú eljárásban és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Sabiedrisko pakalpojumu regulēšanas komisija

         A többi fél az eljárásban: Ekonomikas ministrija, Finanšu ministrija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e tekinteni, hogy a közszolgáltatóval szemben előírt azon kötelezettség, hogy a villamosenergia-termeléshez megújuló energiaforrásokat felhasználó termelőktől a piaci árnál magasabb áron vásároljon villamos energiát – a végső fogyasztónak a megvalósult fogyasztása arányában fennálló fizetési kötelezettsége mellett –, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami beavatkozásnak vagy állami forrásoknak minősül?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a „villamosenergia-piac liberalizációjának” fogalmát, hogy úgy kell tekinteni, hogy a liberalizáció már a szabad kereskedelem bizonyos elemeinek fennállása esetén bekövetkezett, mint például valamely közszolgáltató által más tagállambeli szolgáltatókkal kötött szerződések esetén? Tekinthető-e úgy, hogy a villamosenergia-piac liberalizációja azon időpontban kezdődik, amelyben a jogszabály a villamosenergia-fogyasztók egy részének (például az átviteli hálózathoz csatlakoztatott villamosenergia-fogyasztóknak vagy az elosztóhálózathoz csatlakoztatott nem háztartási villamosenergia-fogyasztóknak) biztosítja a villamosenergiaszolgáltató-váltáshoz való jogot? A villamosenergia-piac lettországi szabályozásának fejlődése és különösen a 2007. év előtti helyzet milyen hatással van a villamosenergia-termelők számára nyújtott támogatásoknak a Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése alapján történő értékelésére (az első kérdésre adandó válasz szempontjából)?

                  3)

                  Abban az esetben, ha az első és a második kérdésre adandó válaszból az tűnik ki, hogy a villamosenergia-termelőknek nyújtott támogatás nem minősül az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, az a tény, hogy a felperes jelenleg liberalizált villamosenergia-piacon működik, és a kártérítés megfizetése a jelen helyzetben előnyt biztosít számára az érintett piacon jelen lévő más gazdasági szereplőkkel szemben, maga után vonja-e, hogy a kártérítést az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak kell tekinteni?

                  4)

                  Abban az esetben, ha az első és a második kérdésre adandó válaszból az tűnik ki, hogy a villamosenergia-termelőknek nyújtott támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül, úgy kell-e tekinteni az állami támogatásoknak az említett rendelkezés szerinti ellenőrzése kontextusában, hogy a felperesnek az előállított villamos energia után járó emelt összegű kifizetéshez való, törvényben meghatározott jog hiányos teljesítéséből eredő kár megtérítése iránti kérelme új állami támogatás iránti kérelemnek, vagy inkább valamely állami támogatás korábban ki nem fizetett részének kifizetése iránti kérelemnek minősül?

                  5)

                  Abban az esetben, ha az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a kártérítés iránti kérelmet a múltbeli körülmények kontextusában valamely állami támogatás korábban ki nem fizetett részének kifizetése iránti kérelemként kell értékelni, az következik-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdéséből, hogy a szóban forgó állami támogatás kifizetésével kapcsolatos ítélethozatalhoz jelenleg meg kell vizsgálni az aktuális piaci helyzetet, és figyelembe kell venni a hatályos szabályozást (ideértve a túlkompenzáció megelőzése céljából jelenleg fennálló korlátozásokat)?

                  6)

                  Jelentősége van-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmezése szempontjából annak, hogy a szélerőművek – a vízerőművektől eltérően – a múltban teljes összegű támogatásban részesültek?

                  7)

                  Jelentősége van-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmezése szempontjából annak, hogy jelenleg a teljes összegű támogatásban nem részesülő vízerőműveknek csak bizonyos része kap kártérítést?

                  8)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet (1) 3. cikkének (2) bekezdését és 7. cikkének (1) bekezdését, hogy mivel a jelen ügyben vitatott támogatás összege nem haladja meg a csekély összegű támogatás küszöbértékét, meg kell állapítani, hogy a szóban forgó támogatás eleget tesz a csekély összegű támogatások tekintetében megállapított kritériumoknak? Úgy kell-e értelmezni az 1407/2013 rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, hogy a jelen ügyben – a túlkompenzáció megelőzésére irányadó, a Bizottság SA.43140 számú határozatában szereplő feltételekre tekintettel – azon tény, hogy az okozott kár megtérítésének kifizetését csekély összegű támogatásnak tekintik, elfogadhatatlan halmozódást eredményezhet?

                  9)

                  Abban az esetben, ha a jelen ügyben úgy kell tekinteni, hogy állami támogatást ítéltek oda/fizettek ki, úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i 2015/1589/EU tanácsi rendelet (2) 1. cikkének b) és c) pontját, hogy a jelen ügyben fennállókhoz hasonló körülmények új állami támogatásnak, és nem pedig létező állami támogatásnak felelnek meg?

                  10)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kilencedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén, annak megítélése szempontjából, hogy a felperes helyzete összeegyeztethető-e a 2015/1589 rendelet 1. cikke b) pontjának iv. alpontjában hivatkozott, létező támogatásnak tekintendő támogatásokkal, a 2015/1589 rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerinti jogvesztő határidő kezdő időpontjaként kizárólag azon időpontot kell-e figyelembe venni, amikor a támogatás tényleges kifizetése megtörtént?

                  11)

                  Abban az esetben, ha úgy kell tekinteni, hogy állami támogatást ítéltek oda/fizettek ki, úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését, valamint a 2015/1589 rendelet 2. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkét, hogy az állami támogatás bejelentésére irányuló, a jelen ügyben szereplőhöz hasonló eljárást megfelelőnek kell tekinteni abban az esetben, ha a nemzeti bíróság azzal a feltétellel ad helyt az elszenvedett kár megtérítése iránti kérelemnek, hogy kézhez vette a Bizottság támogatást engedélyező határozatát, és arra kötelezi a gazdasági minisztériumot, hogy az ítélethozataltól számított két hónapon belül küldje meg a Bizottságnak a kereskedelmi tevékenységhez nyújtott támogatásra vonatkozó megfelelő nyilatkozatot?

                  12)

                  Jelentősége van-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (1) bekezdésének értelmezése szempontjából annak a ténynek, hogy az elszenvedett kár megtérítését az állami szektor olyan szervétől (közszolgáltatási szabályozó bizottság) kérik, amelynek hagyományosan nem kellett ilyen költségeket viselnie, valamint azon ténynek, hogy az említett szerv költségvetését a szabályozott ágazatokba tartozó közszolgáltatók által fizetett olyan állami díjak képezik, amelyeket kizárólag a szabályozási tevékenységre lehet fordítani?

                  13)

                  Összeegyeztethető-e a jelen ügyben vitatotthoz hasonló kártérítési rendszer az uniós jogban foglalt és a szabályozott ágazatokra alkalmazott elvekkel, különösen a 2009. november 25-i 2009/140/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) által módosított, az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7-i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) (engedélyezési irányelv) 12. cikkével és (30) preambulumbekezdésével?

         (1)  HL 2013. L 352., 1. o.

         (2)  HL 2015. L 248., 9. o.

         (3)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK irányelv, az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló 2002/19/EK irányelv és az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló 2002/20/EK irányelv módosításáról szóló, 2009. november 25-i 2009/140/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 337., 37. o.; helyesbítés: HL 2013. L 241., 8. o.).

         (4)  HL 2002. L 108., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 337. o.


title: C-162/21. sz. ügy: A Conseil d’État (Belgium) által 2021. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN kontra État belge, képviseli a Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P. M. E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/6

      A Conseil d’État (Belgium) által 2021. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN kontra État belge, képviseli a Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P. M. E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes
      (C-162/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Pesticide Action Network Europe, Nature et Progrès Belgique ASBL, TN

         Alperes: État belge, képviseli a Ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des P. M. E., de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 53. cikkét, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy bizonyos feltételek mellett engedélyt adjanak a növényvédő szerrel kezelt vetőmagok kezelésére, értékesítésére vagy vetésére?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: alkalmazható-e a hivatkozott 53. cikk, bizonyos feltételek mellett, azokra a növényvédő szerekre, amelyek olyan hatóanyagokat tartalmaznak, amelyek forgalomba hozatala vagy felhasználása az Európai Unió területén korlátozott vagy tilos?

                  3)

                  A fent hivatkozott rendelet 53. cikke által megkövetelt „különleges körülmények” közé tartoznak-e az olyan helyzetek, amelyekben a veszély bekövetkezése nem biztos, hanem csak valószínű?

                  4)

                  A fent hivatkozott rendelet 53. cikke által megkövetelt „különleges körülmények” közé tartoznak-e az olyan helyzetek, amelyekben a veszély bekövetkezése előrelátható, szokásos, sőt ciklikus jellegű?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni a rendelet 53. cikkében használt „más észszerű eszközzel nem hárítható el” kifejezést, hogy az, a rendelet (8) preambulumbekezdésére tekintettel, egyenlő jelentőséget tulajdonít egyrészt az emberi és állati egészség és a környezet magas szintű védelme biztosításának, másrészt a közösségi mezőgazdaság versenyképessége megőrzésének?

         (1)  HL 2009. L 309., 1. o.


title: C-175/21. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. március 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Harman International Industries kontra AB SA

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/7

      A Sąd Okręgowy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. március 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Harman International Industries kontra AB SA
      (C-175/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/09)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Harman International Industries

         Alperes: AB SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 36. cikk második mondatát az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 15. cikkének (1) bekezdésével, valamint az Európai Unióról szóló szerződés 19. cikke (1) bekezdésének második mondatával összefüggésben, hogy azokkal ellentétes a tagállami bíróságok azon gyakorlata, amely szerint a bíróságok

                  —

                  a védjegyjogosult arra irányuló követelésének eleget téve, hogy tiltsák meg az európai uniós védjeggyel ellátott áruk behozatalát, forgalomba hozatalát, eladásra való felkínálását, importálását, reklámozását, valamint rendeljék el ezen áruk piacról történő kivonását vagy megsemmisítését,

                  —

                  az európai uniós védjeggyel jelölt áruk lefoglalására irányuló biztosítási intézkedés iránti eljárásban való határozathozatal során;
                  a határozatok szövegében „olyan árukra” hivatkoznak, „amelyeket nem a védjegyjogosult hozott vagy nem az ő kifejezett hozzájárulásával hoztak forgalomba az Európai Gazdasági Térségben”, ebből következtében annak megállapítása, hogy mely európai uniós védjeggyel ellátott tárgyakra vonatkoznak az előírt kötelezések és tilalmak (vagyis annak megállapítása, hogy mely tárgyakat nem a védjegyjogosult hozott vagy nem az ő kifejezett hozzájárulásával hoztak forgalomba az Európai Gazdasági Térségben), a határozat általános megfogalmazására tekintettel a végrehajtó hatóságra van bízva, e hatóság az említett megállapításokat a védjegyjogosult nyilatkozataira, vagy az általa előterjesztett eszközökre (köztük informatikai eszközökre és adatbázisokra) alapozva teszi meg, a végrehajtó hatóság fenti megállapításai bíróság előtti, érdemi eljárásban való megtámadásának lehetősége pedig az alperest az biztosítási intézkedés iránti eljárásban, valamint a végrehajtási eljárásban megillető jogi eszközök jellegére tekintettel kizárt vagy korlátozott?

         (1)  HL 2017. L 154., 1. o.


title: C-179/21. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG kontra the-trading-company GmbH

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/8

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG kontra the-trading-company GmbH
      (C-179/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: the-trading-company GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A gyártói jótállás puszta megléte önmagában elegendő-e a 2011/83/EU irányelv (1) 6. cikke (1) bekezdésének m) pontjában előírt tájékoztatási kötelezettség megalapozásához?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: A 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének m) pontjában előírt tájékoztatási kötelezettséget megalapozza-e pusztán a gyártói jótállásnak az eladó vagy szolgáltató ajánlatában való említése, vagy e kötelezettség akkor áll fenn, ha az említés a fogyasztó számára azonnal megállapítható? Akkor is fennáll-e a tájékoztatási kötelezettség, ha a fogyasztó számára azonnal megállapítható, hogy az eladó vagy szolgáltató csak a gyártó által a jótállással kapcsolatban szolgáltatott információkat teszi hozzáférhetővé?

                  3)

                  A 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének m) pontja szerint szükséges, a gyártói jótállás meglétére és feltételeire vonatkozó tájékoztatásnak ugyanazon információkat kell-e tartalmaznia, mint a fogyasztási cikkek adásvételének és a kapcsolódó jótállásnak egyes vonatkozásairól szóló, 1999. május 25-i 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 6. cikkének (2) bekezdése szerinti jótállásnak, vagy kevesebb információ is elegendő?

         (1)  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.).

         (2)  HL 1999. L 171., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 223. o.


title: C-197/21. sz. ügy: A Korkein oikeus (Finnország) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV kontra MySoda Oy

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/8

      A Korkein oikeus (Finnország) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Soda-Club (CO2) SA, SodaStream International BV kontra MySoda Oy
      (C-197/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/11)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein oikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Soda-Club (CO2) SA és SodaStream International BV

         Alperes: MySoda Oy

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Akkor is alkalmazni kell-e a Bíróság ítélkezési gyakorlatában a párhuzamos importtal kapcsolatos ügyekben az átcsomagolással és újracímkézéssel kapcsolatban kialakított ún. Bristol-Myers Squibb kritériumokat (1) és különösen az ún. szükségességi feltételt, ha a védjegyjogosult által vagy az ő hozzájárulásával valamely tagállamban forgalomba hozott áruknak az ugyanazon tagállamban történő újraértékesítést szolgáló átcsomagolásáról vagy újracímkézéséről van szó?

                  2.

                  Ha a védjegyjogosult a szén-dioxidot tartalmazó palackot annak forgalomba hozatalakor ellátta a palack címkéjén elhelyezett és a palack nyakára gravírozott védjegyével, akkor is alkalmazni kell-e a fent említett Bristol-Myers Squibb kritériumokat és különösen az ún. szükségességi feltételt, ha harmadik személy újraértékesítés céljából újratölti a palackot szén-dioxiddal, eltávolítja arról az eredeti címkét, és azt a saját megjelölésével ellátott címkére cseréli le, miközben a palack nyakán lévő gravírozáson továbbra is látható a palackot forgalomba hozó vállalkozás védjegye?

                  3.

                  Képviselhető-e az az álláspont a fent ismertetett helyzetben, hogy a védjegyet tartalmazó címke eltávolítása és lecserélése főszabály szerint veszélyezteti a védjegynek a palack származását jelző funkcióját, vagy az átcsomagolás és az újracímkézés feltételeinek alkalmazhatósága szempontjából jelentősége van annak a körülménynek, hogy

                              —

                              abból kell kiindulni, hogy a célcsoport arra a következtetésre jut, hogy a címke kizárólag a szén-dioxid származására (és ezáltal a palackot feltöltő vállalkozásra) utal; vagy

                              —

                              abból kell kiindulni, hogy a célcsoport arra a következtetésre jut, hogy a címke legalábbis részben a palack származására is utal?

                  4.

                  A CO2-palackok címkéjének eltávolítását és lecserélését a szükségesség feltétele alapján értékelve olyan körülménynek minősülhet a védjegyjogosult által forgalomba hozott palackokon elhelyezett címkék véletlenszerű megsérülése vagy leválása, illetve azoknak egy korábbi palacktöltő vállalkozás általi eltávolítása és lecserélése, amely alapján a címkéknek a palacktöltő vállalkozás címkéjére történő rendszeres lecserélését szükségesnek kell tekinteni az újratöltött palackok forgalomba hozatalához?

         (1)  A Bíróság 1996. július 11-i ítélete (C-427/93., C-429/93. és C-436/93. sz. egyesített ügyek, Bristol-Myers Squibb és társai, EU:C:1996:282).


title: C-199/21. sz. ügy: A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2021. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DN kontra Finanzamt Österreich

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/9

      A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2021. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DN kontra Finanzamt Österreich
      (C-199/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DN

         Alperes: Finanzamt Österreich

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

         Első kérdés, amely a második kérdéssel együtt merül fel:
      Úgy kell-e értelmezni a 465/2012 rendelettel (1) módosított 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 67. cikkének második mondatában szereplő „a [nyugdíj] tekintetében illetékes tagállam” kifejezést, hogy ez azt a tagállamot jelenti, amely korábban a foglalkoztatás helye szerinti államként volt illetékes a családi ellátások tekintetében, és jelenleg az öregségi nyugdíj folyósítására köteles, amely nyugdíjra való jogosultság a munkavállalók szabad mozgásának ezen állam területén korábban történő gyakorlásán alapul?

         Második kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 883/2004 rendelet 68. cikke (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában szereplő „nyugdíjfolyósítás alapján megnyílt jogosultságok” kifejezést, hogy a családi ellátásra való jogosultság akkor tekinthető nyugdíjfolyósítás alapján megnyílt jogosultságnak, ha először is az uniós jogi VAGY a tagállami jogszabályok a családi ellátásra való jogosultság tekintetében előírják a nyugdíjfolyósítást mint tényállási elemet, másodszor pedig ezenkívül a nyugdíjfolyósítás tényállási eleme a tényállásban ténylegesen megvalósul, így az „egyszerű nyugdíjfolyósítás” nem tartozik a 883/2004 rendelet 68. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontjának hatálya alá, és az érintett tagállam uniós jogi szempontból nem minősül „nyugdíjat folyósító államnak”?

         Harmadik kérdés, amely az első és második kérdéshez képest vagylagos, amennyiben a nyugdíjat folyósító állam fogalmának értelmezéséhez elegendő az egyszerű nyugdíjfolyósítás:
      Olyan öregségi nyugdíjban való részesülés esetén, amely nyugdíjra való jogosultság a migráns munkavállalókról szóló rendeletek hatálya alatt, valamint korábban munkavállalói tevékenység valamely tagállamban olyan időszakban történő folytatásán alapul, amikor vagy a lakóhely szerinti állam, vagy egyik állam sem volt még az Európai Unió vagy az Európai Gazdasági Térség tagja, az Európai Unió Bíróságának 1980. június 12-i Laterza ítéletére (C-733/79) figyelemmel úgy kell-e értelmezni a 883/2004 rendelet 68. cikke (2) bekezdése második mondatának második tagmondatában szereplő „szükség esetén különbözeti kiegészítést nyújtanak az ezt meghaladó összegre” kifejezést, hogy az uniós jog nyugdíjfolyósítás esetén is biztosítja a lehető legmagasabb összegű családi ellátást?

         Negyedik kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 987/2009 rendelet (3) 60. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatát, hogy azzal ellentétes az 1967. évi FLAG (Familienausgleichsgesetz; a családi kiadások támogatások útján történő fedezéséről szóló törvény) 2. § -ának (5) bekezdése, amely szerint házasság felbontása esetén a családi támogatásra és a gyermekek után járó adójóváírásra való jogosultság mindaddig a háztartást fenntartó szülőt illeti meg, amíg a nagykorú és tanulmányokat folytató gyermek vele egy háztartásban él, amely szülő azonban sem a lakóhely szerinti államban, sem a nyugdíjat folyósító államban nem nyújtott be kérelmet, így a nyugdíjasként Ausztriában élő másik szülő, aki ténylegesen viseli a gyermek tartásának költségeit, a családi támogatásra és a gyermekek után járó adójóváírásra való jogosultságot azon tagállam illetékes intézményénél, amelynek a jogszabályait az elsőbbség alapján alkalmazni kell, közvetlenül a 987/2009 rendelet 60. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatára alapozhatja?

         Az ötödik kérdés, amely a negyedik kérdéssel együtt merül fel:
      Úgy kell-e értelmezni a 987/2009 rendelet 60. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatát, hogy ahhoz, hogy az uniós munkavállaló a tagállami családi ellátásokra vonatkozó eljárásban félnek minősüljön, az is szükséges, hogy a 883/2004 rendelet 1. cikke i) pontjának 3. alpontja értelmében a tartást nagyrészt e munkavállaló nyújtsa?

         Hatodik kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 987/2009 rendelet 60. cikke szerinti, párbeszéden alapuló eljárásra vonatkozó rendelkezéseket, hogy az érintett tagállamok intézményeinek nem csak családi ellátások folyósítása esetén, hanem családi ellátások visszatérítése esetén is le kell folytatniuk ilyen eljárást?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet, valamint a 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló 987/2009/EK rendelet módosításáról szóló 2012. május 22-i 465/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 149., 4. o.).

         (2)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).

         (3)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 284, 1. o.).


title: C-217/21. sz. ügy: Az Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgária) által 2021. április 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „AGRO – EKO 2013” EOOD kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/10

      Az Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgária) által 2021. április 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „AGRO – EKO 2013” EOOD kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”
      (C-217/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/13)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„AGRO – EKO 2013” EOOD

         Alperes: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A kifizetési kérelem nyomán indult eljárás lezárását jelenti-e a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról szóló, 2013. december 17-i 1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 75. cikkének (1) bekezdésében használt „kifizetés” fogalma?

                  2)

                  Az a körülmény, hogy a mezőgazdasági termelő ténylegesen megkapta az általa igényelt összeget, egyenértékű-e a kifizető ügynökségnek a támogatási jogosultságok aktiválása iránti kérelemnek helyt adó határozatával, illetve az igényelt támogatási jogosultságok megtagadásának minősül-e, ha a mezőgazdasági termelő nem kapja meg a pénzösszegeket az adott intézkedéssel kapcsolatos kifizetések közzétételekor, amennyiben az adott személyt nem értesítették az eljárás új ellenőrzéseket magában foglaló folytatásáról?

                  3)

                  Arra kötelezi-e a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról szóló, 2013. december 17-i 1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet 75. cikkének (1) bekezdésében meghatározott határidő a tagállamokat, hogy e határidő lejárta előtt elvégezzék a jogosultsági feltételek teljesítésének ellenőrzését, és csak kivételesen folytatható-e ez az ellenőrzés?

                  4)

                  A támogatási kifizetés hallgatólagos megtagadásának minősül-e a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról szóló, 2013. december 17-i 1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet 75. cikkének (1) bekezdésében meghatározott határidő betartásának elmulasztása, ha a mezőgazdasági termelőt nem értesítették kiegészítő ellenőrzések elvégzéséről, és erről nem áll rendelkezésre írásbeli dokumentum?

         (1)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17 i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 6. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.).


title: C-222/21. sz. ügy: Az Obvodní soud pro Prahu 1 (Cseh Köztársaság) által 2021. március 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – České dráhy a.s.

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/12

      Az Obvodní soud pro Prahu 1 (Cseh Köztársaság) által 2021. március 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – České dráhy a.s.
      (C-222/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/15)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Obvodní soud pro Prahu 1

         Az alapeljárás felei

         Felperes: České dráhy a.s.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Megfelel-e a zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád (a polgári perrendtartásról szóló 99/1963. sz. törvény, a továbbiakban: o.s.ř.) ötödik részében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozás az igazgatási szervezet határozatainak az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2012/34 irányelv) 56. cikkének (10) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálatával szemben támasztott követelményeknek?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén összeegyeztethető-e az a 2012/34 irányelv 56. cikkének (6) bekezdésével, hogy az igazgatási szervezetnek az infrastruktúra-használati díj összegére vonatkozó határozatait a kérelmezők és pályahálózat-működtetők részvételével folytatott eljárásokban különböző rendes bíróságok által az igazgatási szervezet közreműködése nélkül hozott érdemi ítéletek váltják fel?

                  3)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén lehetővé teszik-e az egy, a vasúti ágazatra vonatkozó nemzeti igazgatási szervezet létrehozásának a 2012/34 irányelv 55. cikkének (1) bekezdésében, az igazgatási szervezet feladatainak a 2012/34 irányelv 56. cikkének (2), (11) és (12) bekezdésében, valamint az igazgatási szervezetek közötti együttműködésnek a 2012/34 irányelv 57. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményei, hogy az igazgatási szervezet ügy érdemében hozott határozatainak helyébe különböző rendes bíróságok olyan határozatai lépjenek, amelyeket nem köt az igazgatási szervezet által megállapított tényállás?

         (1)  HL 2012. L 343., 32. o.


title: C-227/21. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „HA.EN” kontra Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/12

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „HA.EN” kontra Valstybinė mokesčių inspekcija
      (C-227/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/16)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UAB „HA.EN”

         Alperes: Valstybinė mokesčių inspekcija (a Litván Köztársaság pénzügyminisztériuma mellett működő nemzeti pénzügyőrség)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az adósemlegesség elvével összefüggésben a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet, (1) hogy az tiltja/nem tiltja a nemzeti hatóságok olyan gyakorlatát, amelynek alapján megtagadják az adóalanytól az előzetesen felszámított héa levonásához való jogot, ha ingatlanok vásárlásakor tudomása volt, vagy tudomással kellett volna lennie arról, hogy az eladó – fizetésképtelensége miatt – nem fizeti be (vagy nem képes befizetni) az áthárított héát az állami költségvetésbe?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.