title: C-274/16., C-447/16. és C-448/16. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. március 7-i ítélete (az Amtsgericht Düsseldorf és a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – flightright GmbH kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker kontra Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan és társai kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16) (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Joghatóság a polgári és kereskedelmi ügyekben — 44/2001/EK rendelet — Az 5. cikk 1. pontja — 1215/2012/EU rendelet — A 7. cikk 1. pontja — A „szerződéssel vagy szerződéses igénnyel kapcsolatos ügy” fogalma — Szolgáltatásnyújtásról szóló szerződés — Különböző légi fuvarozók által üzemeltetett légi járatok csatlakozását magában foglaló repülőút — A „teljesítési hely” fogalma — 261/2004/EK rendelet — A légi utasok kártalanításhoz való joga a beszállás visszautasítása és a járat jelentős késése esetén — Az olyan üzemeltető légi fuvarozó elleni kártalanítási kereset, amelynek székhelye nem valamely tagállamban található és amellyel az utasok semmilyen szerződéses kapcsolatban nem állnak)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2018. március 7-i ítélete (az Amtsgericht Düsseldorf és a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – flightright GmbH kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Roland Becker kontra Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Mohamed Barkan és társai kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)
   (C-274/16., C-447/16. és C-448/16. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Joghatóság a polgári és kereskedelmi ügyekben - 44/2001/EK rendelet - Az 5. cikk 1. pontja - 1215/2012/EU rendelet - A 7. cikk 1. pontja - A „szerződéssel vagy szerződéses igénnyel kapcsolatos ügy” fogalma - Szolgáltatásnyújtásról szóló szerződés - Különböző légi fuvarozók által üzemeltetett légi járatok csatlakozását magában foglaló repülőút - A „teljesítési hely” fogalma - 261/2004/EK rendelet - A légi utasok kártalanításhoz való joga a beszállás visszautasítása és a járat jelentős késése esetén - Az olyan üzemeltető légi fuvarozó elleni kártalanítási kereset, amelynek székhelye nem valamely tagállamban található és amellyel az utasok semmilyen szerződéses kapcsolatban nem állnak))
   (2018/C 161/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróságok

   Amtsgericht Düsseldorf, Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: flightright GmbH (C-274/16), Roland Becker (C-447/16), Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan, Nousaiba Barkan (C-448/16)

      Alperesek: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-274/16), Hainan Airlines Co. Ltd (C-447/16), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (C-448/16)

      Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható az olyan, harmadik államban székhellyel rendelkező alperesre, mint az alapeljárás alperese.

               2)

               A 44/2001 rendelet 5. cikke 1. pontjának a) alpontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „szerződéssel vagy szerződéses igénnyel kapcsolatos ügy” fogalma kiterjed a légi utasok által a csatlakozó járat jelentős késése esetén a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az olyan üzemeltető légi fuvarozóval szemben benyújtott kártalanítás iránti keresetre, amely légi fuvarozó az érintett utasnak nem szerződéses partnere.

               3)

               A 44/2001 rendelet 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését, valamint a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a csatlakozó járat e rendelkezések értelmében vett „teljesítési helye” a második járat érkezési pontja, amennyiben a két légi járaton a szállítást két különböző légi fuvarozó végzi, és e csatlakozó járat jelentős késése miatti, a 261/2004 rendelet szerinti kártalanítás iránti keresetet az említett légi járatok közül az első során fellépő zavarra alapítják, amely járatot olyan légi fuvarozó üzemeltetett, amelyik nem szerződéses partnere az érintett utasoknak.

      (1)  HL C 343., 2016.9.19.

      HL C 428., 2016.11.21.


title: T-168/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Numbi kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/63

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Numbi kontra Tanács
   (T-168/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/76)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: John Numbi (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 5. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 5. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének a) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése a) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-123/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-629/15. sz., HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH kontra Európai Unió Tanácsa ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH által 2018. február 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/37

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-629/15. sz., HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH kontra Európai Unió Tanácsa ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH által 2018. február 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-123/18. P. sz. ügy)
   (2018/C 161/41)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (képviselő: M. Schlingmann Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság
   teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék (harmadik tanács) T-692/15. sz., HTTS Trade Trust & Shipping GmbH kontra Európai Unió Tanácsa – amelyet az Európai Bizottság támogatott – ügyben 2017. december 13-án hozott ítéletét,
   és a Tanácsot kötelezze arra, hogy

               1.

               a fellebbezőnek fizessen 2 516 221,50 euró összegű kártérítést vagyoni és nem vagyoni károk címén amiatt, hogy a fellebbezőt felvette a 423/2007/EK rendelet (1) V. mellékletében és a 961/2010/EU rendelet (2) VII. mellékletében foglalt személyek, szervezetek és szervek jegyzékébe;

               2.

               a fellebbezőnek fizessen az Európai Központi Bank által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt mértékének megfelelő késedelmi kamatot 2015. október 17-től kezdődően az 1. pontban megnevezett összeg maradéktalan megfizetéséig;

               3.

               viselje az eljárás, és különösen a fellebbező költségeit.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a fellebbezését arra alapítja, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot.
   Az uniós jog alábbi megsértéseire hivatkozik:

               —

               A Törvényszék, mivel a Tanács javára figyelembe vett olyan körülményeket és információkat, amelyekre a Tanács csupán a jogellenes intézkedések meghozatalát követően, részben pedig csak a fellebbezési eljárásban hivatkozott, tévesen alkalmazta a jogot a megítélés szempontjából irányadó időpont meghatározásakor.

               —

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor arra a következtetésre jutott, hogy olyan valószínűsítő körülmények állnak rendelkezésre, amelyek alapján legalábbis valószínűnek tűnik, hogy a fellebbező „más intézmény [a jelen esetben az IRISL] irányítása alatt áll[t], vagy annak nevében jár[t] el”. Különösen pedig, a Törvényszék téves értékelési mércét alkalmazott, jogsértő módon figyelembe vette a Tanács olyan információit, amelyek a megítélés szempontjából irányadó időpontban nem is álltak rendelkezésére, nem határozta meg az (állítólagos) irányítás mértékét, illetve az ellenőrzés intenzitását, és tévesen értékelte a valószínűsítő körülményeket.

               —

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt feltételezte, hogy 668/2010 rendelet (3) a felperest érintő részében jogszerűnek tekintendő.

               —

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt feltételezte, hogy a fellebbezővel szemben hozott intézkedések elégtelen indokolása főszabály szerint nem alapozhatja meg az Unió felelősségét, és tévesen alkalmazta a jogot, amikor hatékony bírói jogvédelemhez való jogának megsértését nem vizsgálta.

      (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2007. április 19-i 423/2007/EK tanácsi rendelet (HL 2007. L 103., 1. o.).

      (2)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet (HL 2010. L 281., 1. o.).

      (3)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2010. július 26-i 668/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2010. L 195., 25. o.).


title: T-169/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Kibelisa Ngambasai kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/64

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Kibelisa Ngambasai kontra Tanács
   (T-169/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/77)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Roger Kibelisa Ngambasai (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 6. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 6. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének a) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése a) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-132/18. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-728/16. sz., Tuerck kontra Bizottság ügyben 2017. december 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. február 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/38

         A Törvényszék (első tanács) T-728/16. sz., Tuerck kontra Bizottság ügyben 2017. december 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. február 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-132/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/42)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara, B. Mongin, L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Sabine Tuerck

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (első tanács) 2017. december 5-i T-728/16. sz., Tuerck kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság utasítsa el az első fokú keresetet;

               —

               a Bíróság a másodfokú eljárásban szereplő másik felet kötelezze az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére;

               —

               a Bíróság S. Tuercköt kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A valamely nemzeti nyugdíjpénztárnál felhalmozott nyugdíjjogosultságoknak az Európai Unió tisztviselőinek nyugdíjrendszerébe történő, az uniós tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése szerinti átvitelét illetően a fellebbezés első jogalapja azon alapul, hogy a Törvényszék nem a Bíróság Radek Časta ítéletének (2013. december 5., C-166/12, 24., 28. és 31. pont) megfelelően járt el, amelynek értelmében az uniós jog szabályozza a nemzeti rendszerben megszerzett nyugdíjjogosultság tőkeértékének az uniós nyugdíjrendszerben figyelembe vehető, nyugdíjra jogosító szolgálati időre való átszámítására vonatkozó műveletet. E művelet tartalmazza az átvitel iránti kérelem időpontja és az átvitel tényleges, a személyzeti szabályzat által előírt időpontja közötti tőkenövekedésnek megfelelő összeget. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy elfogadta, hogy a Bizottságnak nem állt jogában levonni az átvitel iránti kérelem nyilvántartásba vétele és a tőke tényleges átvitele közötti tőkenövekedést. Azáltal, hogy a Törvényszék megállapította, hogy a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel az ilyen levonásokra, megsértette a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének második albekezdését, nem vette figyelembe az e cikkben a Bizottság részére elismert hatáskört és tévesen alkalmazta a jogot.
   A fellebbezés második jogalapja az annak megállapításában jelentkező téves jogalkalmazáson alapul, hogy a tőkenövekmény levonására a személyzeti szabályzatban meghatározottól eltérő mértékben kerülhetett sor, kizárólag az átvihető tőke alapján. Márpedig a tőkenövekmény levonására a személyzeti szabályzatnak megfelelően kerül sor, amely megköveteli a biztosításmatematikai egyensúly betartását és ennek érdekében 3,1 %-os kamatláb alkalmazását írja elő. Ezenkívül azáltal, hogy „átvihető” összegre hivatkozik, noha a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése azt mondja ki, hogy az érintett által szerzett nyugdíjjogosultságok szolgálati évekké való átalakítását a tényleges átvitel alapján kell végrehajtani, a Törvényszék megsértette e rendelkezést és eltért a Törvényszék által 2015. október 13-án másodfokon hozott Bizottság kontra Verile és Gjergij ítélettől (T-104/14 P).
   A harmadik jogalap azon a téves jogalkalmazáson alapul, hogy a Bizottság által a személyzeti szabályzat alkalmazása érdekében hozott általános végrehajtási rendelkezéseket elsődlegesnek tekinti magával a személyzeti szabályzattal szemben, amely pedig a hierarchiában e rendelkezéseknél magasabb helyet foglal el, továbbá az indokolási kötelezettség megsértésén alapul. A Bizottság a harmadik jogalap első részében úgy érvel, hogy a Törvényszék az általános végrehajtási rendelkezéseket azon személyzeti szabályzatbeli rendelkezés szövegével ellentétesen értelmezte, amelyeket ezen általános végrehajtási rendelkezéseknek kellene végrehajtaniuk, és azon elvvel ellentétesen járt el, amely szerint – a Bíróság Radek Časta ítélete alapján – a személyzeti szabályzat nem teszi lehetővé azt, hogy olyan összegeket számítsanak át szolgálati éveknek, amelyek nem testesítenek meg nyugdíjjogosultságot. A Bizottság a harmadik jogalap második részében úgy érvel, hogy a Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettséget, amikor ellentmondó indokokból elfogadta, hogy a nemzeti nyugdíjpénztár bizonyította a kérelem és a tényleges átvitel időpontja közötti tőkenövekedést.
   A negyedik jogalap a Törvényszék által elkövetetett nyilvánvaló értékelési hibán és az indokolási kötelezettség Törvényszék általi megsértésén alapul, mivel olyan jogalap nélküli gazdagodást azonosított, amely nem áll fenn. Először is a Törvényszék megállapítja, hogy jogalap nélküli gazdagodás áll fenn, ha az átvitt tőkeösszegnek csupán egy részét válták át szolgálati évekre, holott ezen átvitelt az átvitel iránti kérelem időpontjában kell értékelni, amely ezek után a tőkefedezeti elvű elméleti alap rendszerét követi. A negyedik jogalap második részével a Bizottság az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik: a Törvényszék a nélkül állapított meg jogalap nélküli gazdagodást, hogy e megállapítást érdemileg magyarázta volna, a Bizottság azon érvelésének fényében, amely szerint a 3,1 %-os kamatláb alkalmazását meghaladó összeget visszatérítették az érintett tisztviselő részére.


title: T-170/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/64

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács
   (T-170/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/78)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 10. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 10. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-284/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 6-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Slowakische Republik kontra Achmea BV (Előzetes döntéshozatal — A Holland Királyság és a Szlovák Köztársaság között még hatályban lévő, a Holland Királyság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság között 1991-ben kötött kétoldalú beruházási megállapodás — Valamely szerződő fél beruházója számára a másik szerződő féllel szembeni jogvita választottbíróság előtti rendezésének lehetőségét biztosító rendelkezés — Az EUMSZ 18., EUMSZ 267. és EUMSZ 344. cikkel való összeegyeztethetőség — A „bíróság” fogalma — Az uniós jog autonómiája)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/7

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 6-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Slowakische Republik kontra Achmea BV
   (C-284/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Holland Királyság és a Szlovák Köztársaság között még hatályban lévő, a Holland Királyság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság között 1991-ben kötött kétoldalú beruházási megállapodás - Valamely szerződő fél beruházója számára a másik szerződő féllel szembeni jogvita választottbíróság előtti rendezésének lehetőségét biztosító rendelkezés - Az EUMSZ 18., EUMSZ 267. és EUMSZ 344. cikkel való összeegyeztethetőség - A „bíróság” fogalma - Az uniós jog autonómiája))
   (2018/C 161/07)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Slowakische Republik

      Alperes: Achmea BV

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 267. és EUMSZ 344. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes a tagállamok között létrejött nemzetközi megállapodásban szereplő, a Holland Királyság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság között a beruházások elősegítéséről és kölcsönös védelméről szóló megállapodás 8. cikkéhez hasonló olyan rendelkezés, amelynek értelmében e tagállamok egyikének beruházója a másik tagállamban létesített beruházásokra vonatkozó vita esetén ezen utóbbi tagállammal szemben választottbíróság előtt indíthat eljárást, amely bíróság hatáskörét e tagállam köteles elfogadni.

      (1)  HL C 296., 2016.8.16.


title: C-142/18. sz. ügy: A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skype Communications Sàrl kontra Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/39

         A cour d'appel de Bruxelles (Belgium) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skype Communications Sàrl kontra Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (C-142/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/43)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d'appel de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Skype Communications Sàrl

      Alperes: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az elektronikus hírközlési szolgáltatásnak az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, módosított 2002. március 7-i 2002/21/EK irányelv (1) 2. cikkének c) pontjában szereplő meghatározását úgy kell e értelmezni, hogy egy nyilvános kapcsolt telefonhálózaton valamely nyilvános telefonszámozási terv (E.164 formátumú) vezetékes vagy mobilszámán végződtetett, szoftveren keresztül kínált VoIP szolgáltatást elektronikus hírközlési szolgáltatásnak kell tekinteni, annak ellenére, hogy az internet hozzáférési szolgáltatás, amelyen keresztül a felhasználó eléri az említett VoIP szolgáltatást, már önmagában elektronikus hírközlési szolgáltatásnak minősül, amennyiben a szoftver szolgáltatója e szolgáltatást díjazás ellenében nyújtja, és olyan megállapodásokat köt a hívásoknak a nyilvános kapcsolt telefonhálózat felé való átvitelére és végződtetésére szabályszerűen felhatalmazott távközlési szolgáltatások nyújtóival, amelyek lehetővé teszik a hívásoknak a valamely nemzeti számozási terv vezetékes vagy mobilszámai felé történő végződtetését?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén változatlan-e a válasz, ha figyelembe vesszük azt, hogy a szoftver hanghívást lehetővé tévő funkciója csak a szoftver egyik funkciója, és az anélkül is használható?

               3)

               Az első két kérdésre adandó igenlő válasz esetén változatlan-e az első kérdésre adandó válasz, ha figyelembe vesszük azt, hogy a szolgáltató az általános szerződési feltételekben kimondja, hogy nem vállal felelősséget a végső ügyféllel szemben a jelátvitelért?

               4)

               Az első három kérdésre adandó igenlő válasz esetén változatlan-e az első kérdésre adandó válasz, ha figyelembe vesszük azt, hogy a nyújtott szolgáltatás megfelel „az információs társadalommal összefüggő szolgáltatás” meghatározásának is?

      (1)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2002. L 108., 33. o.).


title: T-171/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Boshab kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/65

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Boshab kontra Tanács
   (T-171/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/79)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Évariste Boshab (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 8. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 8. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-115/18. sz. ügy: 2018. február 26-án benyújtott kereset – Tomasz KawałkoTrofeum kontra EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/54

         2018. február 26-án benyújtott kereset – Tomasz KawałkoTrofeum kontra EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)
   (T-115/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/61)
   A keresetlevél nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdynia, Lengyelország) (képviselő: P. Moksa jogtanácsos)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ferrero SpA (Alba, Olaszország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes.

      A vitatott védjegy: a „KINDERPRAMS” európai uniós szóvédjegy – 12 916 961. sz. védjegybejelentés.

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. december 14-én hozott határozata (R 1112/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megtámadott határozatot oly módon változtassa meg, hogy a KINDERPRAMS védjegyet lajstromozza;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-172/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Akili Mundos kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/65

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Akili Mundos kontra Tanács
   (T-172/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/80)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Muhindo Akili Mundos (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 13. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 13. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-395/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. március 8-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DOCERAM GmbH kontra CeramTec GmbH (Előzetes döntéshozatal — Szellemi és ipari tulajdon — 6/2002/EK rendelet — Közösségi formatervezési minták — A 8. cikk (1) bekezdése — A terméknek kizárólag a műszaki rendeltetése által meghatározott külső jellegzetességei — Értékelési szempontok — Alternatív formatervezési minták létezése — Az „objektív megfigyelőre” tett benyomás figyelembevétele)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/8

         A Bíróság (második tanács) 2018. március 8-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DOCERAM GmbH kontra CeramTec GmbH
   (C-395/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Szellemi és ipari tulajdon - 6/2002/EK rendelet - Közösségi formatervezési minták - A 8. cikk (1) bekezdése - A terméknek kizárólag a műszaki rendeltetése által meghatározott külső jellegzetességei - Értékelési szempontok - Alternatív formatervezési minták létezése - Az „objektív megfigyelőre” tett benyomás figyelembevétele))
   (2018/C 161/08)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: DOCERAM GmbH

      Alperes: CeramTec GmbH

      Rendelkező rész

               1)

               A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak megítélésekor, hogy valamely termék külső jellegzetességei kizárólag a termék műszaki rendeltetésének következményei-e, meg kell vizsgálni, hogy e rendeltetés az egyetlen olyan tényező-e, amely e jellegzetességeket meghatározta, mivel az alternatív formatervezési minták megléte e tekintetben nem releváns.

               2)

               A 6/2002 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak megítélésekor, hogy valamely termék érintett jellegzetességei kizárólag a termék műszaki rendeltetésének következményei-e ezen rendelkezés értelmében, a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie az adott eset valamennyi releváns, objektív körülményét. E tekintetben nem lehet az „objektív megfigyelőre” tett benyomásra támaszkodni.

      (1)  HL C 419., 2016.11.14.


title: C-95/18. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2018. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociale Verzekeringsbank, a többi fél az eljárásban: F. van den Berg és H. D. Giesen

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/21

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2018. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociale Verzekeringsbank, a többi fél az eljárásban: F. van den Berg és H. D. Giesen
   (C-95/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/24)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sociale Verzekeringsbank (Svb)

      A többi fél az eljárásban: F. van den Berg, H. D. Giesen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a.

                           Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 45. és EUMSZ 48. cikket, hogy azokkal ellentétes, olyan esetben, mint a jelen ügybeli eset, az olyan nemzeti szabályozás, mint az AOW (1) 6a. cikkének b) pontja? E szabályozás azt eredményezi, hogy a Hollandiában belföldi illetőségű személy nem a lakóhely szerinti állam társadalombiztosításában biztosított, ha egy másik tagállamban végez keresőtevékenységet és az 1408/71 rendelet (2) 13. cikke alapján a keresőtevénység helye szerinti állam társadalombiztosítási jogszabályainak hatálya alá tartozik. A jelen ügy fontos jellemzője, hogy az érintettek a keresőtevékenység végzésének helye szerinti állam törvényi szabályozása alapján az ott végzett keresőtevékenység korlátozott terjedelme miatt nem jogosultak öregségi nyugdíjra.

                           b.

                           Az 1) a. kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az 1408/71 rendelet 13. cikke alapján nem illetékes, lakóhely szerinti államban belföldi illetőségű személy vonatkozásában e lakóhely szerinti államban nem áll fenn a társadalombiztosítási járulékfizetés kötelezettsége? Azon időszakokban, amelyekben a belföldi illetőségű személy egy másik tagállamban végez keresőtevékenységet, az 1408/71 rendelet 13. cikke alapján kizárólag a keresőtevékenység végzésének helye szerinti állam szociális biztonsági rendszerének hatálya alá tartozik és a holland nemzeti jogszabályok sem írnak elő erre az esetre járulékfizetési kötelezettséget.

               2)

               Az első kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az érintetteknek lehetőségük volt arra, hogy önkéntes alapon AOW-biztosításra vonatkozó megállapodást kössenek, vagy arra, hogy az Svb-t megkeressék az 1408/71 rendelet 17. cikke szerinti megállapodás megkötése céljából?

               3)

               Ellentétes-e az 1408/71 rendelet 13. cikkével, hogy olyan személynek, mint H. D. Giesen házastársa, aki 1989. január 1-je előtt kizárólag a nemzeti jogszabályok alapján a lakóhelye szerinti államban, azaz Hollandiában volt biztosított az AOW alapján, az öregségi ellátásra való jogosultsága e biztosításon alapuljon, amennyiben olyan időszakokról van szó, amelyek során a rendelet ezen rendelkezése alapján egy másik államban végzett keresőtevékenység miatt a keresőtevékenység végzésének helye szerinti állam jogszabályainak hatálya alá tartozott? Vagy az ellátásra való jogosultságot az AOW alapján olyan ellátásra való jogosultságnak kell tekinteni, amely a nemzeti jog alapján nem a Bosmann ügyben hozott ítélet (3) értelmében vett foglalkoztatási vagy biztosítási feltételekhez kapcsolódik, így ezen ítéletben foglalt szempontok ebben az esetben is alkalmazhatóak?

      (1)  Algemene ouderdomswet (általános öregségi biztosításról szóló törvény)

      (2)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 1971. L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).

      (3)  2008. május 8-i Bosmann ítélet, C-352/06., EU:C:2008:290


title: C-494/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Tribunale civile di Trapani [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Giuseppa Santoro kontra Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — Határozott ideig tartó munkaviszony — A közszférához tartozó munkáltatóval kötött szerződések — A határozott időre szóló szerződések visszaélésszerű alkalmazását szankcionáló intézkedések — Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/9

         A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Tribunale civile di Trapani [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Giuseppa Santoro kontra Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (C-494/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Határozott ideig tartó munkaviszony - A közszférához tartozó munkáltatóval kötött szerződések - A határozott időre szóló szerződések visszaélésszerű alkalmazását szankcionáló intézkedések - Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve))
   (2018/C 161/09)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale civile di Trapani

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Giuseppa Santoro

      Alperesek: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Rendelkező rész

   Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely nem szankcionálja az egymást követő, határozott idejű munkaszerződéseknek a közszférába tartozó munkáltató általi visszaélésszerű alkalmazását az érintett munkavállaló részére történő olyan kártérítés megfizetésével, amely a határozott idejű munkaviszony határozatlan idejűvé való átalakítása elmaradásának kompenzálására szolgál, hanem az említett munkavállaló utolsó munkabérének 2,5-szerese és 12-szerese közötti összegű kártérítés megítélését írja elő, azzal a lehetőséggel, hogy ez utóbbi részére megítélhető a kár teljes összegének megtérítése is, amennyiben vélelem útján bizonyítja, hogy lehetőségektől esett el azt illetően, hogy állást találjon, vagy amennyiben szabályosan kiírtak volna felvételi pályázatot, azon sikerrel tudott volna részt venni, amennyiben e szabályozáshoz hatékony és visszatartó erejű szankcionáló mechanizmus társul, amelynek megítélése a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 454., 2016.12.5.


title: C-145/18. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regards Photographiques SARL kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/40

         A Conseil d'État (Franciaország) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regards Photographiques SARL kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (C-145/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/44)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Regards Photographiques SARL

      Alperes: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               —

               A 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 103. és 311. cikkének, valamint IX. melléklete A. része 7. pontjának rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy ahhoz, hogy a hozzáadottérték-adó csökkentett mértékét alkalmazni lehessen, azok csak azt írják elő, hogy a fényképeket a szerző készítse, azokat saját maga sokszorosítsa, vagy a felügyelete mellett sokszorosítsák, és azokból legfeljebb 30 szignált és számozott példány létezzen, minden méretet és hordozólemezt ideértve?

               —

               Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén ugyanakkor a tagállamok kizárhatják-e a hozzáadottérték-adó csökkentett mértékének alkalmazásából azokat a fényképeket, amelyek a fentiek mellett nem rendelkeznek művészi jelleggel?

               —

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén milyen további feltételeknek kell megfelelniük a fényképeknek ahhoz, hogy alkalmazni lehessen a hozzáadottérték-adó csökkentett mértékét? Többek között, azoknak művészi jelleggel kell-e rendelkezniük?

               —

               E feltételeket egységesen kell-e értelmezni az Európai Unión belül, vagy azok visszautalnak az egyes tagállamok jogára, többek között a szellemi tulajdon terén?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.


title: T-173/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/66

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács
   (T-173/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/81)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 15. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 15. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-129/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset – HMV (Brands) kontra EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/54

         2018. március 1-jén benyújtott kereset – HMV (Brands) kontra EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)
   (T-129/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/62)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: HMV (Brands) Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: M. Hicks és N. Zweck barristers)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Our Price Records Ltd (London)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy:„OUR PRICE” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 13 636 998. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. december 15-én hozott határozata (R 838/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes elsődlegesen azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

               —

               ha az Our Price Records Ltd bevatkozik az eljárásba, kötelezze a költségek viselésére.
               Másodlagosan:

               —

               teljes egészében adjon helyt a HMV felszólalásának.
               Harmadlagosan:

               —

               utalja vissza az ügyet az EUIPO elé, hogy az a megtámadott határozat hatályon kívül helyezésére tekintettel vizsgálja meg az ügyet.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének megsértése.


title: T-174/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Mutondo kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/67

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Mutondo kontra Tanács
   (T-174/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/82)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Kalev Mutondo (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 16. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 16. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének c) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-96/18. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2018. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociale Verzekeringsbank, másik fél az eljárásban: C. E. Franzen

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/22

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2018. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociale Verzekeringsbank, másik fél az eljárásban: C. E. Franzen
   (C-96/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/25)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sociale Verzekeringsbank (Svb)

      A másik fél az eljárásban: C. E. Franzen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 45. és EUMSZ 48. cikket, hogy azokkal ellentétes olyan esetben, mint a jelen ügybeli eset, az olyan nemzeti szabályozás, mint az AKW (1) 6a. cikkének b) pontja? E szabályozás ahhoz vezet, hogy a Hollandiában belföldi illetőségű személy nem a lakóhely szerinti állam társadalombiztosításában biztosított, ha egy másik tagállamban végez keresőtevékenységet és az 1408/71 rendelet (2) 13. cikke alapján a keresőtevékenység helye szerinti állam társadalombiztosítási jogszabályainak hatálya alá tartozik. A jelen ügy fontos jellemzője, hogy az érintett személy a keresőtevékenység végzésének helye szerinti állam törvényi szabályozása alapján az ott végzett keresőtevékenység korlátozott terjedelme miatt nem jogosult családi támogatásra

               2)

               Az első kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az érintett személynek lehetősége volt arra, hogy az Svb-t megkeresse az 1408/71 rendelet 17. cikke szerinti megállapodás megkötése céljából?

      (1)  Algemene Kinderbijslagwet (a családi támogatásokról szóló általános törvény)

      (2)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 1971. L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: T-140/18. sz. ügy: 2018. február 28-án benyújtott kereset – LMP Lichttechnik Vertriebs kontra EUIPO (LITECRAFT)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/55

         2018. február 28-án benyújtott kereset – LMP Lichttechnik Vertriebs kontra EUIPO (LITECRAFT)
   (T-140/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/63)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: LMP Lichttechnik Vertriebs GmbH (Ibbenbüren, Németország) (képviselő: R. Plegge ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „LITECRAFT” európai uniós szóvédjegy – 15 282 635. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. január 8-án hozott határozata (R 699/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: T-175/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/67

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács
   (T-175/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/83)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Éric Ruhorimbere (Mbujimayi, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 14. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 14. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-143/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset – Société générale kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/56

         2018. március 1-jén benyújtott kereset – Société générale kontra EKB
   (T-143/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/64)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Société générale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB ECB/SSM/2017 – O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174. sz., 2017. december 19-i határozatának 5. cikkét és annak A mellékletének 3. cikkét, amennyiben azok intézkedéseket írnak elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintően a betétbiztosítási rendszerek vagy a szanálási alapok tekintetében;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap, amelyet a felperes a megtámadott határozat elfogadása jogalapjának a hiányára alapít. A felperes álláspontja szerint az EKB nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy általános hatályú prudenciális követelményt írjon elő, és nem végzett egyéni és részletes értékelést a felperes helyzetére vonatozóan, amint azt az alkalmazandó jogszabályok előírják.

               2.

               A második jogalap, amelyet a felperes a megtámadott határozat tekintetében felmerült téves jogalkalmazásra alapít, mivel a BKE tévesen értelmezte azokat az uniós jogszabályokat, amelyek bevezetik a hitelintézetek azon lehetőségét, hogy visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat alkalmazzanak, és így megfosztotta e rendelkezéseket a hatékony érvényesüléstől.

               3.

               A harmadik jogalap, amelyet a felperes arra alapít, hogy a megtámadott határozat tekintetében nyilvánvaló értékelési hiba merült fel azon kockázatok értékelése vonatkozásában, amelyek állítólagosan a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokból származnak az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (HL 2013. L 287., 63. o.) tekintettel.

               4.

               A negyedik jogalap, amelyet a felperes az indokolás hiányára alapít, mivel az EKB fokozott indokolási kötelezettséggel rendelkezik, és a megtámadott határozat hiányos indokoláson alapul.


title: C-149/18. sz. ügy: A Tribunal da Relação de Lisboa (Portugália) által 2018. február 26-án/-én/-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agostinho da Silva Martins kontra Dekra Claims Services Portugal SA

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/41

         A Tribunal da Relação de Lisboa (Portugália) által 2018. február 26-án/-én/-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agostinho da Silva Martins kontra Dekra Claims Services Portugal SA
   (C-149/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/45)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agostinho da Silva Martins

      Alperes: Dekra Claims Services Portugal SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               a)

               Úgy kell-e érteni, hogy a Portugáliában hatályos szabályozás kötelező jelleggel, kizárólagosan alkalmazandó rendelkezésként elsőbbséget élvet a „Róma II” rendelet (1) 16. cikke értelmében?

               b)

               Az említett szabály kollíziós jogot szabályozó közösségi jogi rendelkezésnek minősül-e a „Róma II” rendelet 27. cikke értelmében?

               c)

               Úgy kell-e tekinteni, hogy a 2009/103/EK irányelv (2) 28. cikkének értelmében a Spanyolországban közlekedési balesetet elszenvedő portugál állampolgárra a portugál polgári törvénykönyv 498. cikkének 3. bekezdésében előírt elévülési szabályozás alkalmazandó?

      (1)  A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendeleten („Róma II”) (HL 2007 L 199., 40. o.)

      (2)  A gépjármű felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009 L 263., 11. o.)


title: C-560/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Nejvyšší soud České republiky [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – E.ON Czech Holding AG kontra Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda (Előzetes döntéshozatal — 44/2001/EK rendelet — Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben — Kizárólagos joghatóság — A 22. cikk 2. pontja — Valamely tagállam területén székhellyel rendelkező társaságok vagy más jogi személyek szervei által hozott határozatok érvényessége — E tagállam bíróságainak kizárólagos joghatósága — Valamely társaság közgyűlésének olyan határozata, amely elrendeli e társaság kisebbségi részvényesei értékpapírjainak ugyanezen társaság többségi részvénytulajdonosára való kötelező átruházását, és amely megállapítja az említett többségi részvénytulajdonos által a kisebbségi részvényeseknek nyújtandó ellentételezés összegét — Bírósági eljárás, amelynek tárgya az ezen ellentételezés észszerűségének felülvizsgálata)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/9

         A Bíróság (első tanács) 2018. március 7-i ítélete (a Nejvyšší soud České republiky [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – E.ON Czech Holding AG kontra Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda
   (C-560/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 44/2001/EK rendelet - Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben - Kizárólagos joghatóság - A 22. cikk 2. pontja - Valamely tagállam területén székhellyel rendelkező társaságok vagy más jogi személyek szervei által hozott határozatok érvényessége - E tagállam bíróságainak kizárólagos joghatósága - Valamely társaság közgyűlésének olyan határozata, amely elrendeli e társaság kisebbségi részvényesei értékpapírjainak ugyanezen társaság többségi részvénytulajdonosára való kötelező átruházását, és amely megállapítja az említett többségi részvénytulajdonos által a kisebbségi részvényeseknek nyújtandó ellentételezés összegét - Bírósági eljárás, amelynek tárgya az ezen ellentételezés észszerűségének felülvizsgálata))
   (2018/C 161/10)
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší soud České republiky

      Az alapeljárás felei

      Felperes: E.ON Czech Holding AG

      Alperesek: Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

      Az eljárásban részt vesz: Jihočeská plynárenská, a.s.

      Rendelkező rész

   A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 22. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy az alapeljárásban szereplőhöz hasonló olyan kereset elbírálására, amely egy társaság többségi részvénytulajdonosa által a kisebbségi részvényesek számára a részvényeiknek az említett többségi részvénytulajdonosra való kötelező átruházása esetén fizetendő ellentételezés észszerűségének felülvizsgálatára irányul, az e társaság székhelye szerinti tagállam bíróságai kizárólagos joghatósággal rendelkeznek.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-144/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset –Crédit Agricole és társai kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/57

         2018. március 1-jén benyújtott kereset –Crédit Agricole és társai kontra EKB
   (T-144/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/65)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Crédit Agricole SA (Montrouge, Franciaország) és 69 egyéb felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB ECB/SSM/2017 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/380. sz., 2017. december 19-i határozatának 9. cikkét és annak A mellékletének 3. cikkét, amennyiben azok intézkedéseket írnak elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintően a betétbiztosítási rendszerek vagy a szanálási alapok tekintetében;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-143/18. sz. Société générale kontra EKB ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: C-152/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített második tanács) T-712/15. sz., Crédit mutuel Arkéa kontra Európai Központi Bank ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a Crédit mutuel Arkéa által 2018. február 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/41

         A Törvényszék (kibővített második tanács) T-712/15. sz., Crédit mutuel Arkéa kontra Európai Központi Bank ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a Crédit mutuel Arkéa által 2018. február 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-152/18. P. sz. ügy)
   (2018/C 161/46)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Crédit mutuel Arkéa (képviselő: H. Savoie avocat)

      A többi fél az eljárásban: Európai Központi Bank, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a 2017. december 13-i ítéletet (T-712/15), amellyel a Törvényszék elutasította a Crédit mutuel Arkéa azon kérelmét, amely a Crédit mutuel csoportra alkalmazandó prudenciális követelmények megállapításáról szóló 2015. október 5-i (ECB/SSM/2015 – 9695000CG 7B84NLR5984/28) európai központi banki határozat megsemmisítésére irányul.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a fellebbezési kérelem alátámasztására két jogalapra hivatkozik:

               —

               téves jogalkalmazás, amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy az SSM-keretrendelet 2. cikke 21. pontjának c. alpontja lehetővé teszi az EKB számára, hogy valamely központi szervhez kapcsolt szervezetek tekintetében összevont prudenciális felügyeletet alakítson ki, noha a központi szerv nem minősül hitelintézetnek;

               —

               a tényállás téves jogi minősítése, amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Crédit mutuel prudenciális felügyelet alá tartozó csoportot képez, mivel megfelel az 575/2013 rendelet (1) 10. cikkének (1) bekezdésében szereplő feltételeknek.

      (1)  A hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 176.).


title: T-176/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Mende Omalanga kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/68

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Mende Omalanga kontra Tanács
   (T-176/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/84)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 12. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 12. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének a) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése a) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-145/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit mutuel és társai kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/57

         2018. március 1-jén benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit mutuel és társai kontra EKB
   (T-145/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/66)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Confédération nationale du Crédit mutuel (Párizs, Franciaország) és 37 egyéb felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207. sz., 2017. december 19-i határozatának 8. cikkét, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintően a betétbiztosítási rendszerek vagy a szanálási alapok tekintetében;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-143/18. sz. Société générale kontra EKB ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: C-100/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo ((Spanyolország)) által 2018. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Línea Directa Aseguradora S.A. kontra Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/23

         A Tribunal Supremo ((Spanyolország)) által 2018. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Línea Directa Aseguradora S.A. kontra Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
   (C-100/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/26)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Línea Directa Aseguradora S.A.

      Alperes: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikkével az olyan értelmezés, amely szerint a kötelező biztosítás fedezete kiterjed az álló gépjárműből eredő tűzesettel okozott károkra, ha a tűzeset a gépjármű szállítási funkciójának betöltéséhez szükséges mechanizmusából ered?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén, a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkével ellentétes-e az az értelmezés, amely szerint a kötelező biztosítás fedezete kiterjed a gépjárműből eredő tűzesettel okozott károkra, ha a tűzesetet nem lehet a gépjármű korábbi mozgásával összefüggésbe hozni, így nem állapítható meg, hogy valamely megtett útvonalhoz kapcsolódik?

               3)

               A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén, a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkével ellentétes-e az az értelmezés, amely szerint a kötelező biztosítás fedezete kiterjed a gépjárműből eredő tűzesettel okozott károkra, ha a gépjármű valamely zárt magángarázsban várakozik?

      (1)  HL 2009 L 263, 11. o.


title: T-146/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset –BPCE és társai kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/58

         2018. március 1-jén benyújtott kereset –BPCE és társai kontra EKB
   (T-146/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/67)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: BPCE (Párizs, Franciaország) és 36 egyéb felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB ECB/SSM/2017 – 9695005MSX1OYEMGDF46/338. sz., 2017. december 19-i határozatának 4. cikkét (a mellékletével együtt), amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintően a betétbiztosítási rendszerek vagy a szanálási alapok tekintetében;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-143/18. sz. Société générale kontra EKB ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: C-153/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített második tanács) T-52/16. sz., Crédit mutuel Arkéa kontra Európai Központi Bank ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a Crédit mutuel Arkéa által 2018. február 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/42

         A Törvényszék (kibővített második tanács) T-52/16. sz., Crédit mutuel Arkéa kontra Európai Központi Bank ügyben 2017. december 13-án hozott ítélete ellen a Crédit mutuel Arkéa által 2018. február 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-153/18. P. sz. ügy)
   (2018/C 161/47)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Crédit mutuel Arkéa (képviselő: H. Savoie avocat)

      A többi fél az eljárásban: Európai Központi Bank, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a 2017. december 13-i ítéletet (T-52/16), amellyel a Törvényszék elutasította a Crédit mutuel Arkéa azon kérelmét, amely a Crédit mutuel csoportra alkalmazandó prudenciális követelmények megállapításáról szóló 2015. december 4-i (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40) európai központi banki határozat megsemmisítésére irányul.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a fellebbezési kérelem alátámasztására két jogalapra hivatkozik:

               —

               téves jogalkalmazás, amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy az SSM-keretrendelet 2. cikke 21. pontjának c. alpontja lehetővé teszi az EKB számára, hogy valamely központi szervhez kapcsolt szervezetek tekintetében összevont prudenciális felügyeletet alakítson ki, noha a központi szerv nem minősül hitelintézetnek;

               —

               a tényállás téves jogi minősítése, amennyiben a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Crédit mutuel prudenciális felügyelet alá tartozó csoportot képez, mivel megfelel az 575/2013 rendelet (1) 10. cikkének (1) bekezdésében szereplő feltételeknek.

      (1)  A hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 176.).


title: T-149/18. sz. ügy: 2018. március 1-jén benyújtott kereset – Arkéa Direct Bank és társai kontra EKB

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/58

         2018. március 1-jén benyújtott kereset – Arkéa Direct Bank és társai kontra EKB
   (T-149/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/68)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Franciaország), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Franciaország), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Strasbourg, Franciaország), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brest, Franciaország), Arkéa Banking Services (Párizs, Franciaország), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és P. Kupka ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207. sz., 2017. december 19-i határozatának 8. cikkét, amennyiben az intézkedéseket ír elő a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat érintően a betétbiztosítási rendszerek vagy a szanálási alapok tekintetében;

               —

               az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-143/18. sz. Société générale kontra EKB ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: C-579/16 P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 6-i ítélete – Európai Bizottság kontra FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S („Fellebbezés — Állami támogatások — A „támogatás” fogalma — A „gazdasági előny” fogalma — A piacgazdasági magánszereplő elve — Alkalmazhatósági és alkalmazási feltételek — Pénzügyi válság — Valamely bank megmentésére irányuló, egymást követő beavatkozások — A tagállam által az első beavatkozás során tett kötelezettségvállalásokból fakadó kockázatoknak a második beavatkozás értékelése során való figyelembevétele vagy figyelmen kívül hagyása)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/10

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 6-i ítélete – Európai Bizottság kontra FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S
   (C-579/16 P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Állami támogatások - A „támogatás” fogalma - A „gazdasági előny” fogalma - A piacgazdasági magánszereplő elve - Alkalmazhatósági és alkalmazási feltételek - Pénzügyi válság - Valamely bank megmentésére irányuló, egymást követő beavatkozások - A tagállam által az első beavatkozás során tett kötelezettségvállalásokból fakadó kockázatoknak a második beavatkozás értékelése során való figyelembevétele vagy figyelmen kívül hagyása))
   (2018/C 161/11)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouchagiar, L. Flynn és K. Blanck-Putz meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (képviselő: O. Koktvedgaard, advokat)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2016. szeptember 15-i FIH Holding és FIH Erhvervsbank kontra Bizottság ítéletét (T-386/14, EU:T:2014:474) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke előtt felhozott első kereseti jogalapot elutasítja.

               3)

               A Bíróság az ügyet a második jogalapról való határozathozatal céljából visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

               4)

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 14., 2017.1.16.


title: C-202/18. sz. ügy: 2018. március 16-án benyújtott kereset – Ilmārs Rimšēvičs kontra Lett Köztársaság

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/43

         2018. március 16-án benyújtott kereset – Ilmārs Rimšēvičs kontra Lett Köztársaság
   (C-202/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/48)
   Az eljárás nyelve: lett

      Felek

      Felperes: Ilmārs Rimšēvičs (képviselők: S. Vārpiņš, I. Pazare és M. Kvēps ügyvédek)

      Alperes: Lett Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy jogellenesen mentették fel a lett nemzeti bank elnöki tisztségétől a Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal) által a Lett Köztársaság nevében 2018. február 19-én meghozott, biztonsági intézkedések alkalmazásáról szóló határozattal;

               2)

               nyilvánítsa jogellenesnek a meghatározott szakmai tevékenység gyakorlásától való eltiltást kimondó biztonsági intézkedést – amellyel megtiltották, hogy ellássa a lett nemzeti bank elnökének tisztségét és gyakorolja az ekként őt megillető jogokat –, amelyet a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal által a Lett Köztársaság nevében 2018. február 19-én meghozott, biztonsági intézkedések alkalmazásáról szóló határozattal rendeltek el vele szemben;

               3)

               nyilvánítsa jogellenesnek az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa tagja tisztségének ellátására és az ekként őt megillető jogok gyakorlására vonatkozó korlátozásokat, amelyet a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal által a Lett Köztársaság nevében 2018. február 19-én meghozott, biztonsági intézkedések alkalmazásáról szóló határozattal rendeltek el vele szemben.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A felperes szerint a nyomozásra jogosult lett állami hatóság – a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal, amely a végrehajtó hatalom része – által 2018. február 19-én elfogadott határozat jogellenes, amelyben határozatlan időre felmentették a lett központi bank elnöki tisztségéből. A felmentő határozatot a lett állam nevében fogadták el. A lett nemzeti bank elnöki tisztségéből való felmentéssel a felperes automatikusan elvesztette az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa tagjának tisztségét is.

               2.

               A felperes felmentésével legalább a következőkben kifejtett jogsértéseket követték el.

               3.

               Először is a felperesnek a lett nemzeti bank elnöki tisztségéből és az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa tagjának tisztségéből való felmentésével megsértették az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez mellékelt, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló, 4. sz. jegyzőkönyv 14.2. cikkét, mivel a felmentés időpontjában az említett cikkben a nemzeti központi bankok elnökeinek felmentéséhez szükséges követelmények egyike sem ált fenn (az elnök már nem felel meg a feladatai ellátásához szükséges feltételeknek, vagy súlyos kötelezettségszegést követett el).

               4.

               Másodszor a felperesnek a lett nemzeti bank elnöki tisztségéből való felmentése megsértette a likums „Par Latvijas Banku” (a lett nemzeti bankról szóló törvény) 22. cikkét is, vagyis azon jogi aktust, amely végrehajtja az Európai Unió működéséről szóló szerződést. A hivatkozott határozat elfogadásakor nem teljesültek az említett cikkben foglalt, ahhoz szükséges feltételek, hogy a lett nemzeti bank elnökét felmentsék (először is az érintett lemondása; másodszor a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányának 14.2. cikkében foglalt, súlyos kötelezettségszegés elkövetésére vonatkozó feltétel, amely esetében a Parlament dönthet a lett nemzeti bank elnökének felmentéséről miután jogerőssé vált az elmarasztaló ítélet; vagy harmadszor az említett 14.2. cikkben foglalt egyéb feltételek). Ezenkívül, bár a hivatkozott törvény értelmében a lett nemzeti bank elnöke felmentésére egyedül a Lett Köztársaság Parlamentje jogosult, nem ez mentette fel a felperest, hanem a Lett Köztársaság nyomozásokra jogosult hatósága, amely a végrehajtó hatalom része.

               5.

               Harmadszor a felperesnek a lett nemzeti bank elnöki tisztségéből való felmentésével a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal tévesen értelmezte az uniós jogot, amikor megállapította, hogy a felperes az Európai Központi Bank Kormányzótanácsában nem független módon és nem az Európai Központi Bank érdekében járt el, hanem a lett nemzeti bank elnökekének hatásköreit gyakorolta és e bank érdekében cselekedett. Mindazonáltal az Európai Unióról szóló szerződés 13. cikke értelmében az Európai Központi Bank az Európai Unió intézménye.
               Feladataik gyakorlása során az Európai Unió intézményeinek tisztviselői kizárólag az uniós jogban foglalt hatásköröket gyakorolhatnak és csak az említett intézmények érdekében járhatnak el. A nemzeti szabályozásnak nem állapíthatja meg az Európai Unió intézményei tisztviselőinek a feladatait, és így az Európai Unió intézményeinek tisztviselői a feladataik ellátása során nem gyakorolhatnak nemzeti jogi aktusokban megállapított hatásköröket.
               Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 130. cikke, amely biztosítja az Európai Központi Bank függetlenségét, kizárja, hogy a lett nemzeti bank elnöke az Európai Központi Bank Kormányzótanácsa tagjaként eljárva a lett nemzeti bank képviselőjeként lépjen fel és (szigorúan véve) e bank vagy a Lett Köztársaság érdekét képviselje.


title: T-177/18. sz. ügy: 2018. március 8-án benyújtott kereset – Kazembe Musonda kontra Tanács

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/68

         2018. március 8-án benyújtott kereset – Kazembe Musonda kontra Tanács
   (T-177/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/85)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. december 11-i (KKBP) 2017/2282 tanácsi végrehajtási határozatot, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 11. pontjában, valamint az 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 11. pontjában;

               —

               állapítsa meg a (KKBP) 2016/2231 határozattal, illetve az 1183/2005/EK rendelet 2a. cikke (1) bekezdésének b) pontjával módosított 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdése b) pontja rendelkezéseinek jogellenességét;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-163/18. sz., Amisi Kumba kontra Tanács ügy keretében hivatkozott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-238/18. sz. ügy: 2018. április 3-án benyújtott kereset – Európai Központi Bank kontra Lett Köztársaság

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/44

         2018. április 3-án benyújtott kereset – Európai Központi Bank kontra Lett Köztársaság
   (C-238/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/49)
   Az eljárás nyelve: lett

      Felek

      Felperes: Európai Központi Bank (képviselők: C. Zilioli, C. Kroppenstedt és K. Kaiser meghatalmazottak, D. Sarmiento Ramírez-Escudero ügyvéd)

      Alperes: Lett Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   Az Európai Központi Bank azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               hívja fel a Lett Köztársaságot arra, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmánya 24. cikkének első bekezdése és a Bíróság eljárási szabályzata 62. cikke alapján nyújtson be minden releváns információt a Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (a korrupció megelőzéséért és az ellene való küzdelemért felelős hivatal) által a lett nemzeti bank elnökével szemben folyamatban levő vizsgálattal kapcsolatban;

               —

               a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányának 14.2. cikke alapján állapítsa meg, hogy a Lett Köztársaság megsértette az említett rendelkezés második bekezdését:

                           —

                           azzal, hogy felmentette tisztségéből a lett nemzeti bank elnökét, mielőtt az ügy érdemének vizsgálata alapján független bíróság elmarasztaló ítéletet hozott volna, és

                           —

                           mivel – ha a Lett Köztársaság által felhozott tények ezt megerősítik – nem állnak fenn olyan kivételes körülmények, amelyek a jelen ügyben igazolnák a tisztségből való felmentést.

               —

               a Lett Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az EKB azt állítja, hogy a Lett Köztársaság megsértette a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányának 14.2. cikkének második bekezdését azzal, hogy ideiglenes biztonsági intézkedés alkalmazásával felmentette tisztségéből a lett nemzeti bank elnökét anélkül, hogy az ügy érdemének vizsgálata alapján független bíróság elmarasztaló ítéletet hozott volna.


title: C-103/18. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Domingo Sánchez Ruiz kontra Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

text:
               7.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/23

         A Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Spanyolország) által 2018. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Domingo Sánchez Ruiz kontra Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)
   (C-103/18. sz. ügy)
   (2018/C 161/27)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Domingo Sánchez Ruiz

      Alperes: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A jelen ügyben bemutatotthoz hasonló helyzet (amelyben az állami szektorba tartozó munkáltató nem tartja be a számára jogszabály által előírt időbeli korlátozásokat és ezáltal lehetővé válik az egymást követő ideiglenes szerződések alkalmazása, vagy az ideiglenességet a kinevezés jellegét kisegítő vagy helyettesítő jellegűről időszakosan helyettesítő jellegűre módosítva fenntartja) értelmezhető-e a kinevezések egymást követő, visszaélésszerű alkalmazásának, és ezáltal a 1999/70/EK irányelv (1) mellékletét képező keretmegállapodás 5. szakaszában leírt helyzetnek minősül-e?

               2)

               Az 1999/70[/EK] irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásban foglaltakat a tényleges érvényesülés elvével összefüggésben úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti eljárási szabályok, amelyek (valamennyi egymást követő kinevezés és szerződésmegszüntetés esetében történő) megtámadás vagy keresetindítás formájában aktív cselekvést követelnek meg az ideiglenes jelleggel foglalkoztatott munkavállalótól, hogy ilyen módon, és csakis ilyen módon vonatkozhasson rá a közösségi irányelv, és követelje azokat a jogokat, amelyek az uniós jogrendben őt megilletik?

               3)

               Figyelemmel arra, hogy az állami szektorban és az alapvető szolgáltatások nyújtása körében az üresedés, betegség vagy szabadság (stb.) miatt betöltetlen állások betöltésének szükségessége lényegében „állandó”, és ilyen módon szükségessé válik az ideiglenes alkalmazás igazolására szolgáló „objektív ok” fogalmának körülhatárolása:

                           a)

                           Értelmezhető-e úgy, hogy ellentétes az 1999/70/EK irányelvvvel (annak 5. szakasza (1) [bekezdésének] a) [pontjával]), ezért nem is lehet objektív oka annak, hogy az ideiglenes jelleggel alkalmazott munkavállaló egymást követő, helyettesítés céljából létrejött időszakos munkaszerződések (interinidad) láncolata útján, folyamatosan, az év valamennyi, vagy majdnem valamennyi napján dolgozik, sorozatos, egymást követő kinevezések/behívások révén, amelyek éveken keresztül változatlanul ismétlődnek úgy, hogy a behívás oka ténylegesen mindig megvalósul?

                           b)

                           Úgy kell-e értelmezni, hogy ez szükségképpen állandó és nem ideiglenes, következésképpen nem fogadható el az 5. szakasz (1) [bekezdésének] a) [pontjában] foglalt „objektív okként”, kiindulva egyfelől a leírt körülményekből, vagyis abból, hogy számtalan kinevezés és behívás történik, amelyek éveken keresztül ismétlődnek, másfelől abból, hogy strukturális hiányosságok vannak, hiányosságok, amelyek az érintett szektoron belüli, helyettesítés céljából létrejött időszakos munkaszerződések százalékos arányában öltenek testet, [és/vagy abban,] hogy ezeket az igényeket mindig és rendszerint ideiglenes jelleggel foglalkoztatott munkavállalókkal fedezik, ami így tartós jellegűvé és a közszolgálat működésének alapvető elemévé válik?

                           c)

                           Vagy értelmezhető-e úgy, hogy ahhoz, hogy megállapítsuk, hogy mi az ideiglenesség elfogadható határa, lényegében kizárólag az ezen ideiglenes jelleggel alkalmazott munkavállalók foglalkoztatására vonatkozó jogszabály szövegét kell figyelembe venni, amely kimondja, hogy a kinevezésükrere szükség esetén, sürgős esetben, illetve időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli programok megvalósítása érdekében van lehetőség, végeredményben ahhoz, hogy objektív ok álljon fenn, az ideiglenes jelleggel történő alkalmazásnak meg kell felelnie ezen kivételes feltételeknek, és ezeknek akkor nem felel meg és ezáltal akkor áll fenn visszaélés, amikor az alkalmazásukra nem pontosan, nem alkalomszerűen vagy nem körültekintően kerül sor[?]

               4)

               Összhangban áll-e az 1999/70/EK irányelv mellékletét képező keretmegállapodással az informatikus közalkalmazottak ideiglenes jellegű szerződtetésének és a szerződések egymást követő megújításának objektív okaként a szükség, a sürgősség, illetve időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli programok megvalósításának elfogadása, ha ezek az állami szektorba tartozó munkavállalók állandó és tartós jelleggel, a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottakra jellemző rendes feladatokat látnak el, anélkül, hogy a foglalkoztató közigazgatási szerv ezen kinevezések tekintetében felső korlátokat állapítana meg, és nem teljesíti azt a jogszabályi kötelezettségét sem, hogy ezeket az állásokat és igényeket határozatlan időre foglalkoztatott tisztségviselőkkel töltse be, továbbá nem alkalmaz semmiféle, ezzel azonos hatású intézkedést annak érdekében, hogy megelőzze és elkerülje az egymást követő ideiglenes jogviszonyokkal való visszaélést, és ezáltal az ideiglenes jelleggel szakaszosan foglalkoztatott informatikus közalkalmazottak munkaviszonya a jelen esetben 17 évig folyamatosan fennállt?

               5)

               Az 1999/70[/EK] irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásban foglaltakkal, valamint annak az Európai Unió Bírósága által adott értelmezésével összeegyeztethető-e a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság, Spanyolország) ítélkezési gyakorlata, amennyiben az a kinevezés oka tekintetében az egyéb körülményeket figyelmen kívül hagyva, a kinevezés időbeli korlátja keretein belül állapítja meg az objektív ok fennállását, vagy megállapítja, hogy lehetetlen összehasonlítási alapot találni a határozatlan időre kinevezett közszolgálati alkalmazotti állással, figyelemmel az eltérő jogszabályi háttérre, az eltérő kinevezési rendszerre vagy a határozatlan időre kinevezett közszolgálati alkalmazottak által betöltött állások állandóságára és az időszakosan helyettesítő alkalmazottak állásának ideiglenes jellegére?

               6)

               Ha a nemzeti bíróság megállapítja, hogy visszaélésszerű az ideiglenes helyettesítés céljából foglalkoztatott közalkalmazottak egymást követő, időszakos helyettesítésre irányuló szerződések útján való alkalmazása a SERMAS (madridi egészségügyi szolgálat) szolgálatában, amelynek célja a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottak által történő szolgáltatásnyújtással kapcsolatos állandó és strukturális szükségletek fedezése, mivel a nemzeti jogrendben nincs semmiféle hatékony intézkedés, amely az ilyen visszaélést szankcionálhatná és a közösségi jog megsértéséből származó következményeket orvosolhatná, az 1999/70/EK irányelv mellékletét képező keretmegállapodás 5. szakasza értelmezhető-e úgy, hogy az arra kötelezi a nemzeti bíróságot, hogy hatékony és visszatartó hatású intézkedéseket alkalmazzon, amelyek a keretmegállapodás hatékony érvényesülését biztosítják, és következésképpen a szóban forgó visszaélést szankcionálják és az említett uniós jogszabály megsértéséből származó következményeket orvosolják, mellőzve annak a nemzeti jogszabálynak az alkalmazását, amely ezt akadályozza?
               Igenlő válasz esetén, amint azt az Európai Unió Bírósága a 2016. szeptember 14-i C-184/15 és C-197/15 ítélet (2) 41. pontjában megállapította:
               Összeegyeztethető-e az 1999/70/EK irányelv által elérni kívánt céllal az egymást követő ideiglenes jellegű jogviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése és szankcionálása, valamint az uniós jog megsértése következményeinek orvoslása érdekében tett intézkedésként az időszakosan helyettesítő, kisegítő jellegű vagy helyettesítésre irányuló közalkalmazotti jogviszony átalakítása tartós közalkalmazotti jogviszonnyá, oly módon, hogy az érintett már a kinevezésétől fogva határozatlan időre foglalkoztatott közszolgálati alkalmazottnak tekinthető, mivel a foglalkoztatása ugyanolyan tartós jellegű, mint az összehasonlítható helyzetben lévő határozatlan időre foglalkoztatott közszolgálati alkalmazottaké?

               7)

               Egymást követő ideiglenes jogviszonyokkal való visszaélés esetén az időszakosan helyettesítő ideiglenes közalkalmazotti jogviszony határozatlan idejű jogviszonnyá történő átalakítása értelmezhető-e akként, hogy az csak akkor felel meg az 1999/70/EK irányelv és a keretmegállapodás céljainak, ha a visszaélést elszenvedő ideiglenes jelleggel foglalkoztatott közalkalmazott – az állandóság és az elmozdíthatatlanság elve alapján, az abban foglalt valamennyi jogosultsággal és kötelezettséggel együtt, a határozatlan időre foglalkoztatott informatikusokkal azonos elbánásban részesülve – ugyanolyan vagy azonos foglalkoztatási feltételeket élvez, mint a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazott (szociális védelem, szakmai előmenetel, rendes szabadságok biztosítása, szakképzés, fizetés nélküli szabadságok, közigazgatási jogállás, engedélyek, nyugdíjhoz való jogosultságok, a munkahelyről való elbocsátás, valamint a megüresedett állások betöltése és a szakmai előmenetel céljából meghirdetett pályázatokon való részvétel)?

               8)

               Az uniós jog megköveteli-e az ítéletek/jogerőssé vált közigazgatási aktusok felülvizsgálatát a leírt körülmények esetén, amikor a Kühne & Heitz NV ítéletben (3) (2004. január 13., C-453/00) előírt négy feltétel felmerül: 1) a spanyol nemzeti jogban a közigazgatási szerveknek és bíróságoknak lehetőségük van ugyan a felülvizsgálatra, azonban olyan megszorításokkal, amelyek nagyon nehézkessé vagy lehetetlenné teszik annak elérését[;] 2) az ellentmondásos határozatok valamely nemzeti bíróság által, végső fokon történő/egyfokú eljárás keretében meghozott ítélet nyomán jogerőssé váltak; 3) a szóban forgó ítélet a közösségi jog értelmezésén alapszik, amely nem áll összhangban az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával, és anélkül fogadták el, hogy az Európai Unió Bírósága előtt előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztésére került volna sor; [4)] az érdekelt az említett ítélkezési gyakorlatról történő tudomásszerzést követően haladéktalanul a közigazgatási szervhez fordult?

               9)

               A nemzeti bíróságok, mint európai bíróságok, amelyeknek kötelességük az uniós jog teljes körű érvényesülésének biztosítása a tagállamokban, követelhetik-e és kötelesek-e megkövetelni és ítélettel rászorítani a tagállamok nemzeti közigazgatási hatóságát, hogy – a saját hatáskörük keretein belül – elfogadják általában az uniós joggal, és különösen az 1999/70/EK irányelvvel, valamint a keretmegállapodással összeegyeztethetetlen szabályok mellőzése érdekében szükséges rendelkezéseket?

      (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i, 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.).

      (2)  2016. szeptember 14-i Martínez Andrés és Castrejana López ítélet (C-184/15 és C-197/15, EU:C:2016:680).

      (3)  2004. január 13-i Kühne & Heitz NV ítélet (C-453/00, EU:C:2004:17).