title: C-464/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. november 24-i ítélete (a Tribunal Tributário de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA kontra Fazenda Pública (Előzetes döntéshozatal — A tőke szabad mozgása — EUMSZ 63–EUMSZ 65. cikk — EK–Tunézia társulási megállapodás — 31., 34. és 89. cikk — EK–Libanon társulási megállapodás — 31., 33. és 85. cikk — Társasági adó — Az osztalékban részesülő társaság tagállamában letelepedett társaságtól kapott osztalék — A társulási megállapodásban részes harmadik államban letelepedett társaságtól kapott osztalék — Eltérő bánásmód — Korlátozás — Igazolás — Az adóellenőrzések hatékonysága — Az EUMSZ 64. cikkre való hivatkozás lehetősége az EK–Tunézia és az EK–Libanon társulási megállapodás fennállása mellett)

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/5

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. november 24-i ítélete (a Tribunal Tributário de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA kontra Fazenda Pública
   (C-464/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 63–EUMSZ 65. cikk - EK–Tunézia társulási megállapodás - 31., 34. és 89. cikk - EK–Libanon társulási megállapodás - 31., 33. és 85. cikk - Társasági adó - Az osztalékban részesülő társaság tagállamában letelepedett társaságtól kapott osztalék - A társulási megállapodásban részes harmadik államban letelepedett társaságtól kapott osztalék - Eltérő bánásmód - Korlátozás - Igazolás - Az adóellenőrzések hatékonysága - Az EUMSZ 64. cikkre való hivatkozás lehetősége az EK–Tunézia és az EK–Libanon társulási megállapodás fennállása mellett))
   (2017/C 030/05)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Tributário de Lisboa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA

      Alperes: Fazenda Pública

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 63. cikket és EUMSZ 65. cikket úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           egy Portugáliában letelepedett társaság, amely Tunéziában, illetve Libanonban letelepedett társaságoktól kap osztalékot, hivatkozhat az EUMSZ 63. cikkre az ezen osztalékok esetében e tagállamban egy olyan szabályozás alapján alkalmazott adójogi bánásmód vitatása érdekében, amelynek nem célja, hogy kizárólag olyan helyzetekre alkalmazzák, amelyekben az osztalékban részesülő társaság meghatározó befolyást gyakorol az osztalékfizető társaságra;

                           —

                           az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan szabályozás, amely szerint a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság egészben vagy részben levonhatja a kapott osztalékot az adóalapjából akkor, ha az osztalékot ugyanezen tagállamban illetőséggel rendelkező társaság fizette, azonban ilyen levonást nem eszközölhet akkor, ha az osztalékfizető társaság harmadik államban rendelkezik illetőséggel, a tagállamok és harmadik államok közötti tőkemozgás korlátozásának minősül, amelyet az EUMSZ 63. cikk főszabály szerint tilt;

                           —

                           a Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (a társasági adóról szóló törvénykönyv) 2009-ben hatályos változata 46. cikkének (1) és (8) bekezdése szerinti, a kapott osztalékoknak az adóalapból való teljes vagy részleges levonása lehetőségének megtagadását igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben az osztalékban részesülő társaság illetősége szerinti tagállam adóhatóságai számára lehetetlennek bizonyul azon információknak az osztalékfizető társaság illetősége szerinti harmadik államtól való beszerzése, amelyek alapján meg lehetne vizsgálni, hogy teljesül-e azon feltétel, miszerint ez utóbbi társaság az adó hatálya alá tartozik;

                           —

                           a társasági adóról szóló törvénykönyv említett változata 46. cikkének (11) bekezdése szerinti részleges levonás lehetőségének megtagadását nem igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben e rendelkezés alkalmazható olyan helyzetekben, amelyekben nem lehet megvizsgálni azt, hogy az osztalékfizető társaság az illetősége szerinti államban az adó hatálya alá tartozik-e, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell eldöntenie.

               2)

               Az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           mivel a szerződéses jellegű befektetésekre vonatkozó adókedvezményeknek az Estatuto dos Benefícios Fiscais (az adókedvezményekről szóló törvény) 2009-ben hatályos változata 41. cikke (5) bekezdése b) pontjában előírt szabályozásának, valamint a hivatalos nyelvként a portugált használó afrikai országokból és Kelet-Timorból származó osztalékok tekintetében e törvény 42. cikkében előírt szabályozásnak az elfogadása nem módosította a Tunéziából és Libanonból származó osztalékok esetében alkalmazott bánásmódra vonatkozó jogi keretet, az említett szabályozások elfogadása nem érintette azt, hogy hatályban lévő korlátozásnak minősül az, hogy az e harmadik államokban letelepedett társaságok által fizetett osztalék ki van zárva a teljes vagy részleges levonás lehetőségéből;

                           —

                           a tagállam lemond az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésében foglalt lehetőségről akkor, ha – anélkül, hogy formálisan hatályon kívül helyezné vagy módosítaná a hatályban lévő szabályozást – olyan nemzetközi megállapodást, például társulási megállapodást köt, amely az egyik közvetlen hatállyal bíró rendelkezésében előírja az említett 64. cikk (1) bekezdésében foglalt valamely tőkekategória liberalizációját; a jogi keret e módosítását az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésére való hivatkozás lehetőségére gyakorolt hatásaira tekintettel következésképpen úgy kell tekinteni, mint egy olyan új szabályozás bevezetését, amely a hatályban lévő szabályozásétól eltérő logikán alapul.

               3)

               Az egyrészről az Európai Közösség és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló, 1995. július 17-én Brüsszelben aláírt, az Európai Közösség és az Európai Szén- és Acélközösség nevében az 1998. január 26-i 98/238/EK, ESZAK tanácsi és bizottsági határozattal jóváhagyott euro-mediterrán megállapodás 34. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           e rendelkezés közvetlen hatállyal bír, és arra hivatkozni lehet olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van, amelyben egy Portugáliában illetőséggel rendelkező társaság Tunéziában illetőséggel rendelkező társaságtól osztalékot kap az osztalékfizető társaságban megvalósított közvetlen befektetése miatt, annak érdekében, hogy vitassa az ezen osztalék esetében Portugáliában alkalmazott adójogi bánásmódot;

                           —

                           az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan szabályozás, amely szerint a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság egészben vagy részben levonhatja az adóalapjából a kapott osztalékot akkor, ha az osztalékot ugyanezen tagállamban illetőséggel rendelkező társaság fizette, azonban ilyen levonást nem eszközölhet akkor, ha az osztalékfizető társaság Tunéziában rendelkezik illetőséggel, a tőke szabad mozgásának az e megállapodás 34. cikkének (1) bekezdésében – a közvetlen befektetéseket és különösen az azokból származó nyereség hazautalását illetően – főszabály szerint tiltott korlátozásának minősül;

                           —

                           e rendelkezés hatályát az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben nem korlátozza az említett megállapodás 89. cikke;

                           —

                           a társasági adóról szóló törvénykönyv 2009-ben hatályos változata 46. cikkének (1) és (8) bekezdése szerinti, a kapott osztalékoknak az osztalékban részesülő társaság adóalapjából való teljes vagy részleges levonása lehetőségének megtagadását igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben az osztalékban részesülő társaság illetősége szerinti tagállam adóhatóságai számára lehetetlennek bizonyul azon információknak a Tunéziai Köztársaságtól, azaz az osztalékfizető társaság illetősége szerinti államtól való beszerzése, amelyek alapján meg lehetne vizsgálni, hogy teljesül-e azon feltétel, miszerint az osztalékfizető társaság az adó hatálya alá tartozik;

                           —

                           a társasági adóról szóló törvénykönyv említett változata 46. cikkének (11) bekezdése szerinti ilyen részleges levonás lehetőségének megtagadását nem igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben e rendelkezés alkalmazható olyan helyzetekben, amelyekben nem lehet megvizsgálni azt, hogy az osztalékfizető társaság Tunéziában, azaz az illetősége szerinti államban az adó hatálya alá tartozik-e, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell eldöntenie.

               4)

               Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Libanoni Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló, 2002. június 17-én Luxembourgban aláírt, az Európai Közösség nevében a 2006. február 14-i 2006/356/EK tanácsi határozattal jóváhagyott euro-mediterrán megállapodás 31. cikkét úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           e rendelkezés közvetlen hatállyal bír;

                           —

                           egy olyan helyzet, mint amilyenről az alapügyben szó van, amely egy Portugáliában illetőséggel rendelkező személy által Libanonban megvalósított közvetlen befektetésekből származó osztalékok adójogi bánásmódjára vonatkozik, az e megállapodás 33. cikkének (2) bekezdésében említett eset körébe tartozik; következésképpen az említett megállapodás 33. cikkének (1) bekezdése nem zárja ki azt, hogy a jelen ügyben hivatkozni lehessen e megállapodás 31. cikkére;

                           —

                           az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan szabályozás, amely szerint a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság egészben vagy részben levonhatja az adóalapjából a kapott osztalékot akkor, ha az osztalékot ugyanezen tagállamban illetőséggel rendelkező társaság fizette, azonban ilyen levonást nem eszközölhet akkor, ha az osztalékfizető társaság Libanonban rendelkezik illetőséggel, a tőke szabad mozgásának az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Libanoni Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás 31. cikkében főszabály szerint tiltott korlátozásának minősül;

                           —

                           e rendelkezés hatályát az alapügyben szóban forgóhoz hasonló helyzetben nem korlátozza e megállapodás 85. cikke;

                           —

                           a társasági adóról szóló törvénykönyv 2009-ben hatályos változata 46. cikkének (1) és (8) bekezdése szerinti, a kapott osztalékoknak az osztalékban részesülő társaság adóalapjából való teljes vagy részleges levonása lehetőségének megtagadását igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben az osztalékban részesülő társaság illetősége szerinti tagállam adóhatóságai számára lehetetlennek bizonyul azon információknak a Libanoni Köztársaságtól, azaz az osztalékfizető társaság illetősége szerinti államtól való beszerzése, amelyek alapján meg lehetne vizsgálni, hogy teljesül-e azon feltétel, miszerint az osztalékfizető társaság az adó hatálya alá tartozik;

                           —

                           a társasági adóról szóló törvénykönyv említett változata 46. cikkének (11) bekezdése szerinti ilyen részleges levonás lehetőségének megtagadását nem igazolhatják az adóellenőrzések hatékonysága biztosításának szükségességére alapított, közérdeken alapuló nyomós indokok, amennyiben e rendelkezés alkalmazható olyan helyzetekben, amelyekben nem lehet megvizsgálni azt, hogy az osztalékfizető társaság Libanonban, azaz az illetősége szerinti államban az adó hatálya alá tartozik-e, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell eldöntenie.

               5)

               Az EUMSZ 63–EUMSZ 65. cikk, valamint az egyrészről az Európai Közösség és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás, valamint az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Libanoni Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás értelmezésének az alapügyben való következményeit illetően:

                           —

                           amennyiben az osztalékban részesülő társaság illetősége szerinti tagállam hatóságai be tudják szerezni a Tunéziai Köztársaságtól, azaz az osztalékfizető társaság illetősége szerinti államtól azon információkat, amelyek alapján meg lehet vizsgálni, hogy teljesül-e azon feltétel, miszerint az osztalékfizető társaság az adó hatálya alá tartozik, az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint az egyrészről az Európai Közösség és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás 34. cikkének (1) bekezdésével ellentétes a társasági adóról szóló törvénykönyv 2009-ben hatályos változata 46. cikkének (1) bekezdése vagy 46. cikkének (8) bekezdése szerinti, a kapott osztaléknak az osztalékban részesülő társaság adóalapjából való teljes vagy részleges levonása lehetőségének megtagadása, anélkül hogy a Portugál Köztársaság e tekintetben az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésére hivatkozhatna;

                           —

                           az EUMSZ 63. cikkel és az EUMSZ 65. cikkel, valamint az egyrészről az Európai Közösség és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás 34. cikkének (1) bekezdésével, továbbá az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Libanoni Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás 31. cikkével ellentétes a társasági adóról szóló törvénykönyv említett változata 46. cikkének (11) bekezdése szerinti, a kapott osztaléknak az osztalékban részesülő társaság adóalapjából való részleges levonása lehetőségének megtagadása, amennyiben e rendelkezés alkalmazható olyan helyzetekben, amelyekben nem lehet megvizsgálni azt, hogy az osztalékfizető társaságok Tunéziában, illetve Libanonban, azaz az illetőségük szerinti államokban az adó hatálya alá tartoznak-e, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell eldöntenie, anélkül hogy a Portugál Köztársaság e tekintetben az EUMSZ 64. cikk (1) bekezdésére hivatkozhatna;

                           —

                           az európai uniós jog megsértésével beszedett összegeket kamattal együtt vissza kell fizetni az adózó részére.

      (1)  HL C 34., 2015.2.2.


title: C-561/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. december 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/37

         Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-160/04. sz., Potamianos kontra Bizottság ügyben 2008. október 15-én hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. december 19-én benyújtott fellebbezés
   (C-561/08. sz. ügy)
   (2009/C 44/62)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Gerasimos Potamianos
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság semmisítse meg az Elsőfokú Bíróság T-160/04. sz. ügyben 2008. október 15-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság Gerasimos Potamianos keresetét nyilvánítsa elfogadhatatlannak;

               —

               a Bíróság mondja ki, hogy a felek maguk viselik a jelen eljárásban és az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága előtti eljárásban felmerült saját költségeiket.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Fellebbezésében a Bizottság vitatja az eljárásban résztvevő másik félnek küldött, az ideiglenes alkalmazotti szerződése meg nem hosszabbításáról szóló értesítés Elsőfokú Bíróság általi minősítését. Az Elsőfokú Bíróság ugyanis ezen értesítést a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság önálló határozataként értékelte. Márpedig a Bíróság ítélkezési gyakorlatából, közelebbről a C-417/05. P. sz., Fernández Gómez ügyben 2006. szeptember 14-én hozott ítéletből egyértelműen kiderül, hogy az ilyen értesítő csupán tájékoztató jellegű, egyedül a szerződés azon rendelkezése minősül sérelmet okozó aktusnak, amely kimondja, hogy a szerződés lejártakor nem hosszabbodik meg. Mivel e szerződés megtámadására a személyzeti szabályzatban előírt határidőn belül nem került sor, az Elsőfokú Bíróságnak a keresetet mint elfogadhatatlant el kellette volna utasítania.
   Ezen ítélkezési gyakorlat figyelmen kívül hagyásával az Elsőfokú Bíróság jogi bizonytalanságot teremt mind a Közszolgálati Törvényszék, mind a Bizottság és a többi, a jelen ügyben szereplőhöz hasonló szerződést kötött intézmény számára.


title: C-416/14. sz. ügy: A Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Olaszország) által 2014. szeptember 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA kontra Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/12

         A Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia (Olaszország) által 2014. szeptember 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA kontra Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza
   (C-416/14. sz. ügy)
   (2014/C 431/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Fratelli De Pra SpA, SAIV SpA

      Alperesek: Agenzia Entrate – Direzione Provinciale Ufficio Controlli Belluno, Direzione Provinciale Ufficio Controlli Vicenza

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A földi mobil távközlési szolgáltatásra szolgáló végberendezések tekintetében összeegyeztethető-e a közösségi joggal (az 1999/5 irányelvvel (1), valamint a 2002/19 (2), 2002/20 (3), 2002/21 (4) és 2002/22 (5) irányelvekkel):

                           —

                           a később az 50/2014. sz. törvénnyé átalakított 4/2014. sz. DL (rendelettörvény) 2. cikke (4) bekezdésének;

                           —

                           a 259/2003. sz. D.lgs. (törvényerejű rendelet) 160. cikkének;

                           —

                           a 641/1972. sz. D.P.R. mellékletét képező díjtáblázat 21. cikkének

                     együttes rendelkezésében foglalt olyan nemzeti szabályozás, amely a végberendezéseket a rádióállomásokat egyenértékűvé téve a felhasználó részére általános felhatalmazás, valamint a rádióállomásra vonatkozó megfelelő engedély megszerzését írja elő, amely a megfizetésének kötelezettségét keletkeztető tényállást képezi?
               Ebből következően továbbá, különösen a végberendezések használata tekintetében összeegyeztethető-e a közösségi joggal az olasz állam azon követelménye, hogy a felhasználó terhére általános felhatalmazás és rádióállomásra vonatkozó engedély megszerzését írja elő abban az esetben, ha a végberendezések forgalomba hozatalát, szabad mozgását és üzembe helyezését a közösségi jogforrások (1999/5 irányelv) már teljes egészében szabályozzák általános felhatalmazás és/vagy engedély előírása nélkül?
               A nemzeti szabályozás annak ellenére írja elő az általános felhatalmazás és engedély megszerzését:

                           —

                           hogy az általános felhatalmazás egy olyan intézkedés, amely nem a végberendezések felhasználóját, hanem kizárólag az elektronikus hírközlési hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtásában érdekelt vállalkozásokat érinti (a 2002/20 engedélyezési irányelv 1., 2. és 3. cikke);

                           —

                           hogy a koncesszió az egyedi rádiófrekvencia- és számhasználati jogok tekintetében kerül előírásra, amelyek biztosan nem a végberendezések használatára vonatkoznak;

                           —

                           hogy a közösségi szabályozás a végberendezések tekintetében nem állapít meg általános felhatalmazás vagy engedély megszerzésére irányuló kötelezettséget;

                           —

                           hogy az 1999/5 irányelv 8. cikke úgy rendelkezik, hogy a tagállamok „a területükön nem tiltják meg, nem korlátozzák vagy gátolják a [...] CE-jelölést viselő készülék forgalomba hozatalát és üzembe helyezését”;

                           —

                           hogy a rádióállomás és a földi mobil távközlési szolgáltatásra szolgáló végberendezések lényegüket, valamint szabályozásukat illetően eltérnek, és nem homogének.

               2)

               Összeegyeztethető-e a közösségi joggal (az 1999/5 irányelvvel és a 2002/20 irányelvvel, különösen annak 20. cikkével):

                           —

                           a később az 50/2014. sz. törvénnyé átalakított 4/2014. sz. D.L. 2. cikkének (4) bekezdésében;

                           —

                           a 259/2003. sz. D. Lgs. 160. cikkében;

                           —

                           a 641/1972. sz. D.P.R. mellékletét képező díjtáblázat 21. pontjában;

                           —

                           a 33/1990. sz. DM (miniszteri rendelet) 3. cikkében

                     foglalt nemzeti szabályozás, amelynek alapján

                           —

                           a 2002/22 irányelv 20. cikkében meghatározott – az üzemeltető és a felhasználó között létrejött, valamint a fogyasztók és a végfelhasználók, továbbá a csatlakozást és a kapcsolódó szolgáltatásokat biztosító vállalkozás vagy vállalkozások közötti kereskedelmi kapcsolatokat szabályozó – szerződés „önmagában” is az általános felhatalmazást és/vagy a rádióállomásra vonatkozó engedélyt helyettesítő dokumentumnak minősülhet, a közigazgatási hatóság bármely beavatkozása, cselekménye vagy ellenőrzése nélkül,

                           —

                           a szerződésnek tartalmaznia kell a végberendezés típusának adatait és annak hitelesítését is (amely az 1999/5 irányelv 8. cikke alapján nem került előírásra)?

               3)

               Összeegyeztethetőek-e a fentiekben hivatkozott közösségi joggal a később az 50/2014. sz. törvénnyé átalakított 4/2014. sz. D.L: 2. cikkének (4) bekezdésében, valamint a 259/2003. sz. D. Lgs. 160. cikkében és a 641/1972. sz. D.P.R. mellékletét képező díjtáblázat 21. pontjában foglalt rendelkezések, amelyek kizárólag egy adott felhasználói csoport, a formálisan előfizetési szerződésnek nevezett szerződések jogosultjai tekintetében írják elő az általános felhatalmazás, és ebből eredően a rádióállomásra vonatkozó engedély megszerzésének kötelezettségét, míg az elektronikus hírközlési szolgáltatások más felhasználói vonatkozásában nem írnak elő általános felhatalmazást vagy engedélyt a szerződés alapján kizárólag annak más elnevezése (előre fizetett vagy feltöltős szolgáltatás) miatt?

               4)

               Ellentétes-e az 1999/5 európai irányelv 8. cikkével az olyan nemzeti jogi szabályozás, mint a később az 50/2014. sz. törvénnyé átalakított 4/2014. sz. D. L. 2. cikkének (4) bekezdésében, valamint a 259/2003. sz. D. Lgs. 160. cikkében és a 641/1972. sz. D.P.R. mellékletét képező díjtáblázat 21. pontjában foglalt szabályozás, amely

                           —

                           az általános felhatalmazás és a rádióállomásra vonatkozó engedély kiadására irányuló közigazgatási cselekmény elvégzését,

                           —

                           e cselekmények ellentételezéseként igazgatási koncessziós díj megfizetését írja elő,

                     mivel e cselekmények olyan magatartások, amelyek korlátozhatják a végberendezések üzembe helyezését, használatát és szabad mozgását?

      (1)  A rádióberendezésekről és a távközlő végberendezésekről, valamint megfelelőségük kölcsönös elismeréséről szóló, 1999. március 9-i 1999/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 91., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 23. kötet 254. o.)

      (2)  Az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Hozzáférési irányelv”) (HL L 108., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 29. kötet 323. o.)

      (3)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és az elektronikus hírközlési szolgáltatások engedélyezéséről szóló, 2002. március 7 i 2002/20/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Engedélyezési irányelv”) (HL L 108., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 29. kötet 337. o.)

      (4)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7 i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Keretirányelv”) (HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 29. kötet 349. o.)

      (5)  Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Egyetemes szolgáltatási irányelv”) (HL L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 29. kötet 367. o.)


title: T-581/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 23-i ítélete — Dimian kontra OHIM — Bayer Design Fritz Bayer (Baby Bambolina) (Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A Baby Bambolina közösségi ábrás védjegy — Bambolina korábbi nem lajstromozott nemzeti védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A megjelölés helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használatának hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja)

text:
               7.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/9

         A Törvényszék 2013. október 23-i ítélete — Dimian kontra OHIM — Bayer Design Fritz Bayer (Baby Bambolina)
   (T-581/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A Baby Bambolina közösségi ábrás védjegy - Bambolina korábbi nem lajstromozott nemzeti védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A megjelölés helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használatának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
   2013/C 359/14
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Dimian AG (Nürnberg, Németország) (képviselők: P. Pozzi és G. Ghisletti ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Németország) (képviselő: J. Pröll ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Dimian AG és a Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG. közötti törlési eljárással kapcsolatban 2011. augusztus 3-án hozott határozata (R 1822/2010-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Dimian AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28.


title: C-205/06. sz. ügy:  2006. május 5-én  benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/17

         2006. május 5-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-205/06. sz. ügy)
   (2006/C 165/30)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és B. Martenczuk meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Koreával, a Zöld-foki szigetekkel, Kínával, Malajziával, az Orosz Föderációval és Törökországgal kötött kétoldalú beruházási egyezmények átutalási rendelkezései tekintetében fennálló összeegyeztethetetlenségek kiküszöbölésére irányuló megfelelő intézkedések megtételének elmulasztásával az Osztrák Köztársaság megszegte az EK-Szerződés 307. cikke második bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az EK 307. cikk előírja a tagállamok számára, hogy tegyenek meg minden megfelelő intézkedést az általuk 1958. január 1-je előtt, illetve az Európai Közösséghez történt csatlakozásukat megelőzően kötött megállapodásoknak az EK-Szerződéssel megállapított összeegyeztethetetlenségei kiküszöbölésére.
   A Bizottság azon a véleményen van, hogy az Ausztria által az Európai Közösséghez történt csatlakozását megelőzően Koreával, a Zöld-foki szigetekkel, Kínával, Malajziával, az Orosz Föderációval és Törökországgal kötött kétoldalú beruházási egyezményeknek a valamely beruházással kapcsolatos fizetések szabad átutalásáról szóló rendelkezései összeegyeztethetetlenek az EK-Szerződés rendelkezéseivel. Ezek a rendelkezések ugyanis nem tennék lehetővé az Osztrák Köztársaság számára az azon tőke- és fizetési műveletekre vonatkozó korlátozások alkalmazását, amelyeket az Európai Unió Tanácsa által az EK-Szerződés 57. cikkének (2) bekezdése, 59. cikke és 60. cikkének (1) bekezdése alapján fogadhat el.
   Az osztrák kormány arra vonatkozó érvét, hogy a Tanácsban a szavazás során tanúsított magatartását nem befolyásolják előre a megállapodások, figyelmen kívül kell hagyni. Az egyetlen lényeges kérdés az, hogy az Osztrák Köztársaság a korlátozó intézkedéseket adott esetben – nemzetközi jogi kötelezettségeinek megfelelően – végre tudja-e hajtani. Ausztria kérdéses beruházási egyezményei esetében nem ez a helyzet. Ugyanezen okokból annak az érvelésnek sincs döntő jelentősége, amely szerint Ausztria a Tanács minősített többséggel hozott határozatát egyedül nem tudja megakadályozni.
   Mivel a jelen ügyben az EK-Szerződéssel való összeegyeztethetetlenség áll fenn, Ausztria köteles az annak megszüntetésére alkalmas intézkedések megtételére. Ha azonban nem áll rendelkezésére más eszköz, Ausztria – a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint – még az érintett megállapodás felmondására is kötelezhető.


title: C-38/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. április 23-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Subdelegación del Gobierno en Gipuzkoa – Extranjería kontra Samir Zaizoune (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2008/115/EK irányelv — A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások — A 6. cikk (1) bekezdése és a 8. cikk (1) bekezdése — Jogellenes tartózkodás esetén a körülményektől függően vagy bírság kiszabását, vagy a kiutasítás elrendelését előíró nemzeti szabályozás)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/8

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. április 23-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Subdelegación del Gobierno en Gipuzkoa – Extranjería kontra Samir Zaizoune
   (C-38/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2008/115/EK irányelv - A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások - A 6. cikk (1) bekezdése és a 8. cikk (1) bekezdése - Jogellenes tartózkodás esetén a körülményektől függően vagy bírság kiszabását, vagy a kiutasítás elrendelését előíró nemzeti szabályozás))
   (2015/C 205/11)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Subdelegación del Gobierno en Gipuzkoa – Extranjería

      Alperes: Samir Zaizoune

      Rendelkező rész

   A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, és különösen annak a 4. cikke (2) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. cikkének (1) bekezdését és 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam olyan szabályozása, mint amelyről az alapügyben szó van, amely valamely harmadik országbeli állampolgár ezen állam területén való jogellenes tartózkodása esetén a körülményektől függően vagy bírság kiszabását, vagy a kiutasítás elrendelését helyezi kilátásba, és e két intézkedés egymást kölcsönösen kizárja.

      (1)  HL C 93., 2014.3.29.


title: C-278/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. január 25-i ítélete (A High Court of Justice [Chancery Division] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carol Marilyn Robins, John Burnett kontra Secretary of State for Work and Pensions (A munkavállalók védelme a munkáltató fizetésképtelenné válása esetén – 80/987/EGK irányelv – Átültetés – 8. cikk – Vállalati és vállalatközi kiegészítő ellátórendszerek – Öregségi ellátások – A megszerzett jogosultságok védelme – A védelem terjedelme – A tagállam felelőssége az irányelv helytelen átültetéséért – Feltételek)

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/6

         A Bíróság (második tanács) 2007. január 25-i ítélete (A High Court of Justice [Chancery Division] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carol Marilyn Robins, John Burnett kontra Secretary of State for Work and Pensions
   (C-278/05. sz. ügy) (1)

   (A munkavállalók védelme a munkáltató fizetésképtelenné válása esetén - 80/987/EGK irányelv - Átültetés - 8. cikk - Vállalati és vállalatközi kiegészítő ellátórendszerek - Öregségi ellátások - A megszerzett jogosultságok védelme - A védelem terjedelme - A tagállam felelőssége az irányelv helytelen átültetéséért - Feltételek)
   (2007/C 56/09)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Carol Marilyn Robins, John Burnett

      Alperes: Secretary of State for Work and Pensions
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – High Court of Justice (Chancery Division) – A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv (HL L 283., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet 217. o.) 8. cikkének értelmezése – A munkavállalók öregkori ellátást biztosító már megszerzett vagy jövőbeli jogosultságaik védelmére vonatkozó kötelezettség terjedelme
   Rendelkező rész

               1)

               A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv 8. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a munkáltató fizetésképtelensége és a vállalati és vállalatközi kiegészítő ellátórendszerek eszközeinek elégtelensége esetén az öregségi ellátásokra vonatkozó megszerzett jogosultságok finanszírozását nem kell kötelezően maguknak a tagállamoknak biztosítaniuk, és a finanszírozásnak nem kell teljesnek lennie.

               2)

               A 80/987 irányelv 8. cikkével ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló védelmi rendszer.

               3)

               A 80/987 irányelv 8. cikkének helytelen átültetése esetén az érintett tagállam felelőssége a mérlegelési jogkörre előírt korlátok az említett tagállam általi nyilvánvaló és súlyos megsértésének megállapításától függ.

      (1)  HL C 243., 2005.10.1.


title: C-129/14. PPU. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. május 27-i ítélete (az Oberlandesgericht Nürnberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zoran Spasic elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 50. és 52. cikk — A ne bis in idem elve — A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény — 54. cikk — Azon büntetés fogalma, amelyet „már végrehajtottak” vagy amelynek „végrehajtása folyamatban van” )

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/13

         A Bíróság (nagytanács) 2014. május 27-i ítélete (az Oberlandesgericht Nürnberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zoran Spasic elleni büntetőeljárás
   (C-129/14. PPU. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 50. és 52. cikk - A ne bis in idem elve - A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény - 54. cikk - Azon büntetés fogalma, amelyet „már végrehajtottak” vagy amelynek „végrehajtása folyamatban van”))
   2014/C 253/17
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Zoran Spasic

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Oberlandesgericht Nürnberg – A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 54. cikkének az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkével összhangban történő értelmezése – A ne bis in idem elve – Az a feltétel, hogy a büntetést már végrehajtották, végrehajtása folyamatban van, vagy a szerződő állam jogszabályainak értelmében azt többé nem lehet végrehajtani – Olyan személy, akit ugyanazon tények alapján egy másik tagállamban elítéltek és vele szemben szabadságvesztést és pénzbüntetést szabtak ki, de aki a börtönbüntetését még nem töltötte le

      Rendelkező rész

               1.

               A Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, 1990. június 19-én Schengenben aláírt és 1995. március 26-án hatályba lépett egyezmény 54. cikke, amely a ne bis in idem elv alkalmazását ahhoz a feltételhez köti, hogy elítélés esetén a büntetést „már végrehajtották”, vagy „végrehajtása folyamatban van”, összeegyeztethető a Chartának ezt az elvet rögzítő 50. cikkével.

               2.

               Az említett egyezmény 54. cikkét úgy kell értelmezni, hogy csupán azon pénzbüntetés megfizetéséből, amelyet olyan személlyel szemben szabtak ki, akivel szemben egy másik tagállam bíróságának ugyanazon ítéletében egy még végre nem hajtott szabadságvesztés-büntetést is kiszabtak, nem lehet arra következtetni, hogy e rendelkezés értelmében a büntetést már végrehajtották vagy annak végrehajtása folyamatban van.

      (1)  HL C 151., 2014.5.19.


title: T-107/06. sz. ügy: 2006. április 5-én benyújtott kereset – INET HELLAS – ILEKTRONIKI YPIRESIA PLIROFORION E.P.E kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/22

         2006. április 5-én benyújtott kereset – „INET HELLAS – ILEKTRONIKI YPIRESIA PLIROFORION E.P.E” kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-107/06. sz. ügy)
   (2006/C 190/40)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperesek:„INET HELLAS – ILEKTRONIKI YPIRESIA PLIROFORION E.P.E” (Athén, Görögország) (képviselő: V. Chatzopoulos ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Bizottság INFSO/A3/VS D(2006) 703641/31/1/2006. sz. jogi aktusát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes előadja, hogy a megtámadott aktus jogellenes, mivel abban tévesen az az állítás található, hogy a világhálón a co.eu megjelölés bejegyzése a közösségi jog szabályai szerint tilos. Valójában nincs olyan közösségi jogi előírás, amely a co.eu megjelölés bejegyzését tiltaná. Éppen ellenkezőleg, a 40/94 rendelet kötelezővé teszi e megjelölés bejegyzését.


title: T-232/14. sz. ügy: 2014. május 7-én benyújtott kereset – Bankia kontra OHIM – Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/25

         2014. május 7-én benyújtott kereset – Bankia kontra OHIM – Banco ActivoBank (Portugal) (Bankia)
   (T-232/14. sz. ügy)
   2014/C 261/48
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bankia, SA (Valencia, Spanyolország) (képviselő: F. De Barba ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Banco ActivoBank (Portugal), SA (Lisszabon, Portugália)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanácsnak az R 649/2013-2. sz. és R 744/2013-2. sz. ügyben 2014. február 14-én hozott határozatát oly módon, hogy a 1 0 1 25  284. számú közösségi védjegybejelentésnek valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában adjon helyt;

               —

               az alperest és/vagy az OHIM-ot kötelezze a felperes/bejelentő részéről a jelen keresettel kapcsolatban felmerült költségek megfizetésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A 9., 16., 35., 36., 38., 41. és 45. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó, „Bankia” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy - 1 0 1 25  284. számú közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Banco ActivoBank (Portugal), SA.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A 36. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó „BANKY” nemzeti szóvédjegy.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a BANKIA S.A. fellebbezését elutasította, és a Banco ActivoBank (Portugal), SA fellebbezésének részben helyt adott, megtagadva a vitatott védjegy lajstromozását az áruk és szolgáltatások szélesebb köre vonatkozásában.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-330/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. június 24-i ítélete – Hut.com kontra OHIM – Intersport France (THE HUT) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A THE HUT közösségi szóvédjegy bejelentése — LA HUTTE korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/26

         A Törvényszék 2014. június 24-i ítélete – Hut.com kontra OHIM – Intersport France (THE HUT)
   (T-330/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A THE HUT közösségi szóvédjegy bejelentése - LA HUTTE korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2014/C 253/36
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Hut.com Ltd (Northwich, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: V. Melgar meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Intersport France (Longjumeau, Franciaország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az Intersport France és a The Hut.com Ltd. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. április 27-én hozott határozata (R 814/2011–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a The Hut.com Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 295., 2012.9.29.


title: T-505/13. sz. ügy: 2013. szeptember 20-án benyújtott kereset — Stichting Sona és Nao kontra Bizottság

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/63

         2013. szeptember 20-án benyújtott kereset — Stichting Sona és Nao kontra Bizottság
   (T-505/13. sz. ügy)
   2013/C 344/117
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperesek: Stichting Sona (Curaçao, korábbi Holland Antillák) és Nao NV (képviselők: R. Martens, K. Beirnaert és A. Van Vaerenbergh ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg azon 2013. június 28-i határozatot, amelyről a felperesek csupán 2013 júliusának végén szereztek tudomást, és amelyben az Európai Bizottság úgy határozott, hogy nem a Stichting Sonát jelöli ki a 10. Európai Fejlesztési Alap keretében a Holland Antillákra vonatkozó Programozási Dokumentum végrehajtásának megbízott szerveként és

               —

               semmisítse meg a Bizottság azon határozatát, amelyben ezen egyedi Programozási Dokumentum végrehajtását az International Management Group-ra (IMG) bízta.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztására a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap az ártatlanság vélelmének, a védelemhez való jognak, a személyes adatok védelmének, valamint az eljárás bizalmas jellegének megsértésére vonatkozik (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. és 48. cikkére, az Emberi Jogok Európai Egyezményének 6. és 8. cikkére, valamint az EUMSZ 16. cikkre alapított jogalapok)
               A felperesek azt róják fel a Bizottságnak, hogy az olyan leveleket továbbított a holland kormánynak az Európai Csalás Elleni Hivatal folyamatban lévő, még semmiféle végleges jelentést nem eredményező vizsgálatával kapcsolatban, amelyekben a Bizottság név szerint említi a felpereseket, és azt állítja, de legalábbis azt sugallja ismétlődően, hogy a felpereseket bűnösnek fogják találni a 9. Európai Fejlesztési Alap kezelése során történt szabálytalanságok elkövetésében, és emiatt határozott a Bizottság úgy, hogy a 10. Európai Fejlesztési Alap keretében a Holland Antillákra vonatkozó tervek végrehajtását nem a felperesekre bízza. A Bizottság e határozatot úgy hozta meg, hogy a felpereseket az OLAF még „érintett személynek” se nevezte soha, és nem is jutott soha tudomásukra, hogy ilyen minőségben felelniük kellene magatartásukért. A felpereseknek tehát soha nem nyílt lehetősége a nyilvánosság előtt megvédeniük magukat, és mindeddig nem is tájékoztatták őket olyan konkrét vádakról, amelyeket velük szemben hoztak volna fel, és amelyeket meg kellene cáfolniuk.

               2.

               Második jogalap: a bizalomvédelem elvének megsértése. A Bizottság olyan ígéretet tett a felpereseknek, amelyben azok joggal bíztak, és amely arra vonatkozott, hogy a felperesekre fogják bízni a 10. Európai Fejlesztési Alap keretében a Holland Antillákra vonatkozó Programozási Dokumentum végrehajtását.

               3.

               Harmadik jogalap:az arányosság elvének megsértése. A Bizottság kizárólag az OLAF vizsgálatának „előzetes következtetései” alapján zárta ki a felpereseket, amely következtetések „esetleges problémák” fennállását jelezték.

               4.

               Negyedik jogalap: a felek meghallgatására vonatkozó kötelezettség megsértése.

               5.

               Ötödik jogalap: a 215/2008/EK rendelet (1) 14.cikkében előírt átláthatóság elvének megsértése, valamint az indokolási kötelezettség megsértése.

               6.

               Hatodik jogalap: a 2304/2002/EK rendelet (2) 18. cikkének megsértése és a 10. Európai Fejlesztési Alap egyedi Programozási Dokumentumának megsértése.

               7.

               Hetedik jogalap: a 215/2008/EK rendelet 29. cikkének megsértése. Nem teljesültek azon feltételek, amelyek lehetővé tennék, hogy a finanszírozás kezelését közös igazgatás keretében az IMG-re bízzák. A Bizottság által hozott második határozat tehát szintén jogellenes.

      (1)  A 10. Európai Fejlesztési Alapra alkalmazandó pénzügyi szabályzatról szóló 2008. február 18-i 215/2008/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).

      (2)  A Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról („tengerentúli társulási határozat”) szóló 2001/822/EK tanácsi határozat végrehajtásáról szóló 2002. december 20-i 2304/2002/EK bizottsági rendelet (HL L 348., 82. o.).


title: T-85/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. január 30-i ítélete – Strack kontra Bizottság ( Közszolgálat – Tisztviselők – Értékelés – Szakmai előmeneteli jelentés – 2001/2002. évi értékelési eljárás – Az értékelési eljárás szabályszerűsége )

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/33

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. január 30-i ítélete – Strack kontra Bizottság
   (T-85/04. sz. ügy) (1)

   („Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Szakmai előmeneteli jelentés - 2001/2002. évi értékelési eljárás - Az értékelési eljárás szabályszerűsége’)
   (2008/C 64/51)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Guido Strack (Wasserliesch, Németország) (képviselők: kezdetben J. Mosar ügyvéd, később F. Gengler és P. Goergen ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Krämer és A. Manville meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a 2001/2002. évi értékelési eljárás felperest érintő részének, másrészt a felperes ezen időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentésének elfogadásáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a 2001/2002. évi értékelési eljárás során hozott, a Guido Strack szakmai előmeneteli jelentésének elfogadásáról szóló határozatot megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: T-336/05. sz. ügy:  2005. szeptember 5 -én benyújtott kereset – De Soeten kontra Tanács

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/27

         2005. szeptember 5-én benyújtott kereset – De Soeten kontra Tanács
   (T-336/05. sz. ügy)
   (2005/C 296/58)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Henders De Soeten (Hága, Hollandia) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a felperes nyugdíjjogosultságának csökkentése nélkül történő korhatár előtti nyugdíjba vonulását elutasító bizottsági határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a Tanács 2004. július 1-jén nyugdíjba vonult egykori tisztviselője. A felperes annak érdekében nyújtott be keresetet, hogy kedvezményezettje lehessen a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt intézkedésnek, amelynek értelmében a kinevezésre jogosult hatóság számára lehetővé teszi, hogy a szolgálat érdekében, objektív módon meghatározott szempontok alapján és az általános végrehajtási szabályokban előírt átlátható eljárással ne alkalmazza a szolgálatukat 63. életévük előtt befejező tisztviselőkre az ugyanezen cikk (1) bekezdésének b) pontjában előírt nyugdíj csökkentést.
   Keresetében a felperes a kedvezmény részére történő megítélését megtagadó határozatot vitatja. Előadja, hogy egy vele azonos szolgálatnál dolgozó személy viszont részesült az említett intézkedésben. Álláspontja szerint a szolgálat érdekei mindkét esetben azonosak voltak, ezért megsértették a fent hivatkozott cikket, valamint a Tanács által megállapított általános végrehajtási szabályokat, mivel szolgálati ideje és érdemei is meghaladták a másik jelöltét.
   A felperes ezen felül nyilvánvaló mérlegelési hibára is hivatkozik, mivel a Tanács szerint a szolgálati érdek szempontjának mérlegelése a tisztviselők egyéni tulajdonságainak figyelembevételét is jelentik.


title: C-417/14. RX. sz. ügy: A Bíróság (felülvizsgálati tanács) 2014. szeptember 9-i határozata a Törvényszék (fellebbezési tanács) T-401/11. sz., Livio Missir Mamachi di Lusignano kontra Európai Bizottság ügyben 2014. július 10-én hozott ítélete felülvizsgálatának elrendeléséről

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/21

      A Bíróság (felülvizsgálati tanács) 2014. szeptember 9-i határozata a Törvényszék (fellebbezési tanács) T-401/11. sz., Livio Missir Mamachi di Lusignano kontra Európai Bizottság ügyben 2014. július 10-én hozott ítélete felülvizsgálatának elrendeléséről
      (C-417/14. RX. sz. ügy)
      (2014/C 395/26)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek a Törvényszék előtti eljárásban

         Fellebbező: Livio Missir Mamachi di Lusignano (képviselők: Fabrizio di Gianni, Renato Antonini, Gabriele Coppo és Aldo Scalini ügyvédek

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A felülvizsgálat tárgyát képező kérdések

      A felülvizsgálat azon kérdésre irányul, hogy az Európai Unió Törvényszékének Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ítélete (T-401/11 P, EU:T:2014:625) sérti-e az uniós jog egységességét vagy koherenciáját annyiban, amennyiben az említett Törvényszék másodfokú bíróságként eljárva úgy ítélte meg, hogy hatáskörrel rendelkezik arra, hogy elsőfokú bíróságként döntsön az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítása iránti keresetről, amely:

                  —

                  az intézménynek a tisztviselői védelmére vonatkozó kötelezettsége megsértésén alapul;

                  —

                  az elhunyt tisztviselő jogutódjainak, valamint e tisztviselő családtagjainak minőségében fellépő harmadik személyek indították, és

                  —

                  a magát az elhunyt tisztviselőt ért nem vagyoni károk, valamint az e harmadik személyeket ért vagyoni és nem vagyoni károk megtérítésére irányul.

            Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 23. cikkében említett érdekeltek és az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárás felei a jelen határozat kézbesítésétől számított egy hónapon belül tehetik meg az említett kérdésekre vonatkozó írásbeli észrevételeiket az Európai Unió Bírósága előtt.


title: T-725/16. sz. ügy: 2016. október 13-án benyújtott kereset – Palos Caravina kontra CdT

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/32

         2016. október 13-án benyújtott kereset – Palos Caravina kontra CdT
   (T-725/16. sz. ügy)
   (2016/C 462/42)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Palos Caravina (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: A. Salerno és P. Singer ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja kinevezésre jogosult hatóságának azon határozatát, amely elutasítja a felperes azon kérelmét, hogy közöljék vele [X]-nek a spanyol fordítói egységben való, 2015 októberében bejelentett kinevezéséről szóló határozatot, valamint hogy semmisítse meg – amennyiben szükséges – ugyanezen kinevezésre jogosult hatóságnak az e kérelem elutasításával szemben benyújtott panasz elutasításáról szóló, 2016. július 5-i határozatát;

               —

               az alperest kötelezze valamennyi eljárási költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, a személyzeti szabályzat 25. cikkére alapított jogalapra hivatkozik.
   Úgy véli ugyanis, hogy valamely személy szolgálatba való „megérkezésének” bejelentése egyáltalán nem felel meg a kinevezési határozatok közzétételének az említett cikkben előírt kötelezettségének, valamint hogy – szabályos közzététel hiányában – a személyzet minden tagjának joga van követelni a szóban forgó kinevezési határozat közzétételét. Ezt a jogot tehát a jelen ügyben az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontjának kinevezésre jogosult hatósága megsértette az említett határozat felperessel való közlését megtagadó megtámadott határozat, azaz a 2015. december 23-i határozat elfogadásával.
   A felperes továbbá úgy véli, hogy a személyzeti szabályzat 25. cikkéből eredő e joggal szemben felhozott, a személyes adatok védelméről szóló 45/2001 rendelet hatástalan, mivel a 25. cikket a harmadik személyek számára hozzáférési jogot biztosító lex specialisnak kell tekinteni még annak feltételezése esetén is, hogy a kinevezési határozat az e rendelettel védett adatok körébe tartozik.


title: C-121/13. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2014. május 7-i végzése (az Amtsgericht Wedding [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft kontra Xceed Holding Ltd.

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/18

         A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2014. május 7-i végzése (az Amtsgericht Wedding [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle, Partnerschaftsgesellschaft kontra Xceed Holding Ltd.
   (C-121/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 261/28
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság harmadik tanácsának elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 164., 2013.6.8.


title: T-350/16. sz. ügy: 2016. július 1-jén benyújtott kereset – Kinepolis Group kontra Bizottság

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/39

         2016. július 1-jén benyújtott kereset – Kinepolis Group kontra Bizottság
   (T-350/16. sz. ügy)
   (2016/C 296/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Kinepolis Group (Brüsszel, Belgium) (képviselők: H. Gilliams és J. Bocken ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozatot;

               —

               vagylagosan, semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét;

               —

               mindenképpen semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét annyiban, amennyiben e cikkek (a) az olyan jogalanyokon kívüli egyéb jogalanyokkal való visszatéríttetést is megkövetelik, amelyek tekintetében a határozatban meghatározott „többletnyereségadó-megállapítást” bocsátottak ki és (b) a visszatéríttetést a kedvezményezett adómegtakarításaival megegyező összegben követelik meg, anélkül hogy lehetővé tennék Belgium számára, hogy figyelembe vegye a más adóigazgatási szervek általi tényleges felfelé kiigazítást;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozat támogatási program fennállását állapítja meg.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat a megvalósítani szándékozott programot szelektív intézkedésnek minősíti.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat megállapítja, hogy a megvalósítani szándékozott program előnyt biztosít.

               4.

               Negyedik jogalap: az EUMSZ 107. cikk és a jogos bizalom megsértése, nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a megtámadott határozat elrendeli, hogy Belgium téríttesse vissza a támogatást.


title: C-455/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-271/10. sz., H kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Unió Bosznia-Hercegovinában folytatott rendfenntartó missziója (EUPM) ügyben 2014. július 10-én hozott végzése ellen H által 2014. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 448/10

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-271/10. sz., H kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Unió Bosznia-Hercegovinában folytatott rendfenntartó missziója (EUPM) ügyben 2014. július 10-én hozott végzése ellen H által 2014. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-455/14. P. sz. ügy)
   (2014/C 448/13)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: H (képviselő: M. Velardo avvocato)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-271/10. sz., H kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság és az EUPM ügyben 2014. július 10-én hozott végzését, amennyiben az elutasította a felperesnek az egyrészt az EUPM személyzeti vezetője által 2010. április 7-én hozott, a felperest a banja lukai (Bosznia-Hercegovina) regionális irodába „Criminal Justice Adviser – Prosecutor” munkakörbe átcsoportosító határozat, másrészt szükség esetén a bosznia-hercegovinai EUPM-ről szóló 2009. december 8-i 2009/906/KKBP tanácsi határozat (1) 6. cikke szerinti misszióvezető által 2010. április 30-án hozott határozat megsemmisítésére irányuló, másodsorban kártérítés iránti keresetét;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               az első fokú eljárás alperesét kötelezze ezen eljárások költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               —

               A védelemhez való jog megsértése

               —

               Az eljárási szabályzat 114. cikkének megsértése

               —

               Téves jogalkalmazás

               —

               Az uniós jog megsértése

      (1)  HL L 322., 22. o.


title: T-43/08. sz. ügy: 2008. január 24-én benyújtott kereset – Shetlands Islands Council kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/36

         2008. január 24-én benyújtott kereset – Shetlands Islands Council kontra Bizottság
   (T-43/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/72)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Shetlands Islands Council (képviselők: E. Whiteford Barrister, R. Murray Solicitor és R. Thompson QC)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a határozat 3., 4. és 5. cikkét, és

               —

               kötelezze a Bizottságot a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes hatóság, amely két, a „Halászati és halfeldolgozó ágazatnak nyújtandó támogatás” és a „Haltenyésztési ágazatnak nyújtandó támogatás” nevet viselő, és eltérő támogatási rendszerekből álló általános támogatási intézkedés keretén belül teljesített fizetéseket a halászati ágazat számára. A Bizottság úgy vélte, hogy az Egyesült Királyság által a „halfeldolgozó üzemek fejlesztését célzó rendszer” alapján nyújtott támogatás összeegyeztethetetlen volt a közös piaccal 92 007 GBP 1997. augusztus 13-i, 1999. január 7-i, 1999. február 25-i, 1999. december 10-i, 2001. január 19-i és 2004. december 15-i nyújtása tekintetében.
   Keresetével a felperes az EK 230. cikk alapján a „halfeldolgozó üzemek fejlesztését célzó rendszer” Egyesült Királyságban történő megvalósításáról szóló, 2007. november 13-i C 38/2006 (ex NN 93/2005) bizottsági határozat részleges megsemmisítését kéri. A felperes különösen a megtámadott határozat 3., 4. és 5. cikkének megsemmisítését kéri azon az alapon, hogy a Bizottság tévedett, amikor úgy vélte, hogy az összegek visszatéríttetése összeegyeztethető:

               (1)

               a 659/1999/EK tanácsi rendelet (1) 14. cikkének (1) bekezdésével; és

               (2)

               a jogbiztonság, a bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód általános elveivel.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: T-176/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Bank Tejarat kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Mérlegelési hiba” )

text:
               9.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 81/14

         A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Bank Tejarat kontra Tanács
   (T-176/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Mérlegelési hiba”))
   (2015/C 081/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (képviselők: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla és Z. Burbeza solicitorok, D. Wyatt QC és R. Blakeley barrister)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és S. Cook meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. január 23-i 2012/35/KKBP tanácsi határozat (HL L 19., 22. o.), az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. január 23-i 54/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 19., 1. o.), az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 88., 1. o.), valamint a 267/2012 rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. augusztus 2-i 709/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 208., 2. o.; helyesbítés: HL L 41., 14. o.) azonnali hatállyal történő részleges megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti a Bank Tejaratot érintő részében:

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. január 23-i 2012/35/KKBP tanácsi határozat I. melléklete I. B. táblázatának 2. pontját;

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. január 23-i 54/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet I. melléklete I. B. táblázatának 2. pontját;

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet IX. melléklete I. B. táblázatának 105. pontját;

                           —

                           a 267/2012 rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. augusztus 2-i 709/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet II. mellékletének 5. pontját.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Törvényszék a 2012/35 határozattal módosított, az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat joghatásait a Bank Tejarat tekintetében a 267/2012 rendelet, valamint a 709/2012 végrehajtási rendelet megsemmisítésének hatálybalépéséig fenntartja.

               4)

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 174., 2012.6.16.


title: T-685/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. július 17-i végzése – EEB kontra Bizottság („Környezet — 1367/2006/EK rendelet — A Bolgár Köztársaság által az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU irányelv 32. cikkében említett átmeneti nemzeti tervről küldött értesítésre vonatkozó bizottsági határozat — A belső felülvizsgálat megtagadása — Egyedi hatályú intézkedés — Aarhusi Egyezmény — Keresetindítási határidő — Késedelem — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/36

         A Törvényszék 2015. július 17-i végzése – EEB kontra Bizottság
   (T-685/14. sz. ügy) (1)

   ((„Környezet - 1367/2006/EK rendelet - A Bolgár Köztársaság által az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU irányelv 32. cikkében említett átmeneti nemzeti tervről küldött értesítésre vonatkozó bizottsági határozat - A belső felülvizsgálat megtagadása - Egyedi hatályú intézkedés - Aarhusi Egyezmény - Keresetindítási határidő - Késedelem - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”))
   (2015/C 381/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: European Environmental Bureau (EEB) (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. Podskalská ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro-Nolin, S. Petrova ás G. Wilms meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a Bolgár Köztársaság által az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU irányelv 32. cikkében említett átmeneti nemzeti tervről küldött értesítésről szóló, 2014. március 31-i C (2014) 2002 final bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, és másrészt az azon, 2014. július 11-i Ares (2014) 2317513 bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely elfogadhatatlanság miatt elutasítja a felperes által aziránt előterjesztett kérelmet, hogy a Bizottság vizsgálja felül a 2014. március 31-i határozatát.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa által előterjesztett beavatkozási kérelmekről nem szükséges határozni.

               3)

               A European Environmental Bureau (EEB)maga viseli a saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               4)

               Az EEB, a Bizottság, a Parlament és a Tanács maguk viselik a beavatkozási kérelmekhez kapcsolódóan felmerülő saját költségeiket.

      (1)  HL C 431., 2014. 12. 1.


title: T-451/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 11-i végzése – WellBiz kontra OHIM – Wild (WELLBIZ) (Közösségi védjegy – Felszólalás – Felszólalás visszavonása – Okafogyottság)

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/44

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 11-i végzése – WellBiz kontra OHIM – Wild (WELLBIZ)
   (T-451/07. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalás - Felszólalás visszavonása - Okafogyottság)
   (2008/C 223/76)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: WellBiz Verein (Eschen, Liechtenstein) (képviselő: M. Schnetzer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: S. Schäffner meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Németország)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a WellBiz Verein és a Rudolf Wild GmbH & Co. KG között folyó felszólalási eljárás tárgyában 2007. október 2-án hozott határozata (R 1575/2006-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A kereset okafogyottá vált.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság elrendeli, hogy a felperes és az alperes maguk viseljék saját költségeiket.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: C-543/09. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht [Németország] által 2009. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Deutsche Telekom AG kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/8

         A Bundesverwaltungsgericht [Németország] által 2009. december 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Deutsche Telekom AG kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-543/09. sz. ügy)
   2010/C 80/15
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Deutsche Telekom AG

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Beavatkozók: GoYellow GmbH, Telix AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Egyetemes szolgáltatási irányelv) (1) 25. cikkének (2) bekezdését, hogy a tagállamok az előfizetőkhöz telefonszámokat rendelő vállalkozásokat arra kötelezhetik, hogy a nyilvánosan elérhető tudakozószolgálatok és telefonkönyvek szolgáltatása céljából bocsássák rendelkezésre azon előfizetők adatait, akikhez e vállalkozás maga nem rendelt telefonszámokat, amennyiben a vállalkozás rendelkezik ezekkel az adatokkal?

               2.

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén:
               Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (2) 12. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy a fenti kötelezettség nemzeti jogalkotó általi előírása attól függ, hogy a másik telefonszolgáltató, illetve annak előfizetői hozzájárulnak-e az adatok továbbításához, vagy mindenesetre nem ellenzik azt?

      (1)  HL L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.

      (2)  HL L 201., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 514. o.


title: T-211/12. sz. ügy: 2012. május 14-én benyújtott kereset — Hübner kontra OHIM — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)

text:
               14.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/12

         2012. május 14-én benyújtott kereset — Hübner kontra OHIM — Silesia Gerhard Hanke (Original silicea Kieselsäure-Gel)
   (T-211/12. sz. ügy)
   2012/C 209/21
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Anton Hübner GmbH & Co. KG (Ehrenkirchen, Németország) (képviselő: A Kirchgäßner ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG (Neuss, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2012. március 1-jén az R 351/2011-1. sz. ügyben hozott határozatát a következőképpen: a felszólalási osztály határozatát a fellebbezéssel érintett részben helyezze hatályon kívül és a felszólalást teljes egészében utasítsa el;

               —

               a beavatkozót kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárásban felmerült költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „Original silicea Kieselsäure-Gel” ábrás védjegy a 3. és 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 8 178 576. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Silesia Gerhard Hanke GmbH & Co. KG.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Silesia” nemzeti szóvédjegy a 2., 3., 5., 29., 30., 32. és 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (2) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) 2005. július 14. a C-259/03., C-260/03. és C-343/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Dán Királyság egyesített ügyekben (Halászati kvóták rendszere – 1988-as, 1990–1992-es, 1994-es és 1995–1997-es halászati idény)

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/8

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   2005. július 14.
   a C-259/03., C-260/03. és C-343/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Dán Királyság egyesített ügyekben (1)

   (Halászati kvóták rendszere - 1988-as, 1990–1992-es, 1994-es és 1995–1997-es halászati idény)
   (2005/C 217/15)
   Az eljárás nyelve: dán
   A C-259/03., C-260/03. és C-343/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: H.-P. Hartvig) kontra a Dán Királyság (meghatalmazott: J. Molde) egyesített ügyekben, az EK 226. cikk alapján 2003. június 17-én és augusztus 4-én, tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránt benyújtott három kereset tárgyában a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet (előadó), S. von Bahr és J. Malenovský bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2005. július 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság megállapítja, hogy mivel:

                           —

                           nem határozta meg a részére az 1988-as, 1990–1992-es, 1994-es, valamint az 1995–1997-es halászati idényekre meghatározott kvóták felhasználásának megfelelő feltételeit,

                           —

                           e halászati idények vonatkozásában nem biztosította a halászati erőforrások megőrzésére vonatkozó közösségi szabályozás betartását a halászati tevékenységek ellenőrzése, valamint a kirakodások és a fogások bejegyzésének felügyelete révén,

                           —

                           e halászati idények vonatkozásában nem tiltotta meg átmenetileg megfelelő időben a lobogója alatt hajózó, illetve a területén bejegyzett halászhajók számára a halászatot, amikor a részére meghatározott kvótát kimerítettnek kellett tekinteni,

                           —

                           nem közölte az Európai Közösségek Bizottságával a halászati tilalom végrehajtására vonatkozó intézkedéseit 1988-ban,

                     a Dán Királyság nem teljesítette az egy halászati erőforrások megőrzésére és gazdálkodására vonatkozó közösségi rendszer létrehozásáról szóló, 1983. január 25-i 170/83/EGK tanácsi rendelet 5. cikke (2) bekezdéséből (az 1993-ig terjedő halászati idények vonatkozásában), a halászat és akvakultúra közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. december 20-i 3760/92/EGK tanácsi rendelet 9. cikkének (2) bekezdéséből (az 1993 utáni halászati idények vonatkozásában), a halászati tevékenységre vonatkozó egyes ellenőrzési intézkedések megállapításáról szóló, 1987. július 23-i 2241/87/EGK tanácsi rendelet 1. cikkéből, 11. cikkének (1) és (2) bekezdéséből (az 1993 utáni halászati idények vonatkozásában), a közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozásáról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelet 2. cikkéből, 21. cikke (1) és (2) bekezdéséből és 31. cikkéből (az 1993 utáni halászati idények vonatkozásában) eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladóan elutasítja.

               3)

               A Bíróság kötelezi a Dán Királyságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 200., 2003.8.23.

      HL C 239., 2003.10.4.


title: F-43/12. sz. ügy: 2012. március 30-án benyújtott kereset — ZZ kontra NKEEI

text:
               7.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/21

         2012. március 30-án benyújtott kereset — ZZ kontra NKEEI
   (F-43/12. sz. ügy)
   2012/C 200/43
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ (képviselők: T. Bontinck és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézete

      A jogvita tárgya és leírása

   Az NKEEI azon határozatának megsemmisítése, amely elutasította a felperesnek a 2011. június 1-je és szeptember 30. közötti időszakra vonatkozó vezetői juttatás iránti kérelmét.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az NKEEI igazgatónője 2012. január 12-i határozatát, amely elutasította a felperesnek a 2011. június 1-je és szeptember 30. közötti időszakra vonatkozó vezetői juttatás iránti kérelmét, amely juttatást a felperes panaszát követően az NKEEI személyi erőforrásokért felelős alkalmazottja 2012. február 27-i határozatában erősített meg;

               —

               rendelje el a vezetői juttatás kifizetését a 2010. június 1-je és 2011. szeptember 30. közötti időszak vonatkozásában, amely összeget 2011. szeptember 30-ától kezdve az Európai Központi Bank által, a főbb refinanszírozási műveleteknél alkalmazott kamatlábnak két százalékponttal növelt mértéke alapján kiszámítandó késedelmi kamat terheli;

               —

               a Nemek Közötti Egyenlőség Európai Intézetét kötelezze a költségek viselésére.


title: T-61/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/64

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság
   (T-61/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/120)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28.


title: A C-440/03. sz. ügy törlése

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/33

         A C-440/03. sz. ügy (1) törlése
   (2005/C 182/60)

      (Az eljárás nyelve: német)

   2005. április 4-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-440/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 289., 2003.11.29.


title: C-294/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Svéd Királyság ellen 2005. július 20-án benyújtott kereset

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/31

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Svéd Királyság ellen 2005. július 20-án benyújtott kereset
   (C-294/05. sz. ügy)
   (2005/C 217/60)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: L. Störm van Lier és G. Wilms, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. július 20-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Svéd Királyság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel az 1998. január 1. és 2002. december 31. közötti időszakban nem számolta el és nem írta jóvá a hadianyagok és a polgári, valamint katonai célokra egyaránt hasznosítható termékek behozatalából származó saját forrásokat és nem fizette meg az erre vonatkozó késedelmi kamatot, a Svéd Királyság nem teljesítette a 2000. május 31. előtti időszak tekintetében, a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 88/376/EGK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i 1552/89/EGK, Euratom tanácsi rendelet, az ezt követő időszak tekintetében pedig a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet 2., 9., 10. és 11. cikkei alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze a Svéd Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az 1998. január 1. és 2002. december 31. közötti időszakban a Svéd Királyság nem számolta el és nem írta jóvá a hadianyagok és a polgári, valamint katonai célokra egyaránt hasznosítható termékek behozatalából származó saját forrásokat és nem fizette meg az erre vonatkozó késedelmi kamatot. A svéd kormány álláspontja szerint, az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében a tagállamok egyoldalúan előírhatják a hadianyagok, valamint a vegyes (polgári és katonai) célokra hasznosítható termékek behozatalának vámmentességét a nemzetvédelmi gazdálkodással kapcsolatos okok alapján, megőrizhetik a nemzetvédelmi tikokat, illetve tiszteletben tarthatják a katonai biztonságra vonatkozó garanciák terén kötött nemzetközi szerződéseket. A Bizottság véleménye szerint a tagállam nem hivatkozhat az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontjára a közösségi költségvetés saját forrásai csökkentésének igazolására. Mindenesetre, a tagállam kötelezettsége azt bizonyítani, hogy a hadianyagok, valamint a vegyes célokra hasznosítható termékek vámmentessége, és következésképpen a saját források elszámolásának és jóváírásának elmaradása, szükséges a nemzetbiztonságával összefüggő alapvető érdekek védelme érdekében. A Bizottság álláspontja szerint a Svéd Királyság ezt nem bizonyította kellőképpen.


title: T-146/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. február 13-i ítélete – Sanofi-Aventis kontra OHIM – GD Searle (ATURION) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Az ATURION közösségi szóvédjegy bejelentése – Az URION korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az összetéveszthetőség hiánya – A megjelölések hasonlóságának hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/27

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. február 13-i ítélete – Sanofi-Aventis kontra OHIM – GD Searle (ATURION)
   (T-146/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az ATURION közösségi szóvédjegy bejelentése - Az URION korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A megjelölések hasonlóságának hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2008/C 79/54)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Sanofi-Aventis SA (Párizs, Franciaország) (képviselők: E. Armijo Chávarri és A. Castán Pérez-Gómez ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. García Murillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: GD Searle LLC (New York, New York, Egyesült Államok)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának (az R 227/2005-1. sz. ügyben) a Sanofi-Aventis SA és a GD Searle LLC közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2006. február 3-án hozott határozatával szemben benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Sanofi-Aventis SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 190., 2006.8.12.


title: T-571/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. július 14-i végzése — Németország kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatás — Információnyújtásra való felszólítás — Nem fellebbzhető aktus — Elfogadhatóság” )

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/36

         A Törvényszék 2010. július 14-i végzése — Németország kontra Bizottság
   (T-571/08. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatás - Információnyújtásra való felszólítás - Nem fellebbzhető aktus - Elfogadhatóság)
   2010/C 234/64
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és B. Klein, meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: B. Martenczuk, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   A Bizottságnak a Deutsche Post AG-nek nyújtott állami támogatásra [C 36/2007 (ex NN 25/20079] vonatkozó eljárásban hozott információnyújtásra való felszólításról szóló, 2008. október 30-i levelében foglalt határozat megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlan elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 55., 2009.3.7.


title: T-532/14. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 12-i végzése – Alsharghawi kontra Tanács ( „Megsemmisítés iránti kereset — Közös kül- és biztonságpolitika — A líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása — Keresetindítási határidő — Kezdet — Elfogadhatatlanság” )

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/23

         A Törvényszék 2014. december 12-i végzése – Alsharghawi kontra Tanács
   (T-532/14. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Közös kül- és biztonságpolitika - A líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása - Keresetindítási határidő - Kezdet - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 056/33)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Dél-Afrikai Köztársaság) (képviselő: É. Moutet ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Vitro és V. Piessevaux meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. február 28-i 2011/137/KKBP tanácsi határozat (HL L 58., 53. o.), másrészt pedig a 2011/137 határozat módosításáról szóló, 2011. március 23-i 2011/178/KKBP tanácsi határozat (HL L 78., 24. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Bashir Saleh Bashir Alsharghawit kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: T-317/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 7-i végzése – Panrico kontra OHIM – HDN Development (Krispz Kreme DOUGHNUTS)

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/45

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 7-i végzése – Panrico kontra OHIM – HDN Development (Krispz Kreme DOUGHNUTS)
   (T-317/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 199/86)

      Az eljárás nyelve: spanyol

   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: T-286/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 18-i ítélete – Torres kontra OHIM – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A TORRE DE GAZATE közösségi szóvédjegy bejelentése – A TORRES és LAS TORRES korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya )

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/43

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 18-i ítélete – Torres kontra OHIM – Vinícola de Tomelloso (TORRE DE GAZATE)
   (T-286/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A TORRE DE GAZATE közösségi szóvédjegy bejelentése - A TORRES és LAS TORRES korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya’)
   (2009/C 44/74)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Spanyolország) (képviselők: E. Armijo Chávarri, M. Baz de Ceferino és A. Castán Pérez-Gómez, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Mondéjar Ortuño és J. García Murillo, meghatalmazottak)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Vinícola de Tomelloso, SCL (Tomelloso, Spanyolország) (képviselő: J.L. Casajuana Espinosa, ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsa által 2006. július 27-én a Miguel Torres, SA és a Vinícola de Tomelloso, SCL közötti felszólalási eljárás ügyében (R 421/2004-2. sz. ügy) hozott határozat ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Miguel Torres, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 310., 2006.12.16.