title: C-265/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. szeptember 8-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Recorded Artists Actors Performers Ltd kontra Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General (Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – Szerzői joggal szomszédos jogok – 2006/115/EK irányelv – A 8. cikk (2) bekezdése – Hangfelvételek felhasználása az Unióban – Az előadóművészeknek a hangfelvétel-előállítókkal megosztott, méltányos díjazáshoz való joga – Harmadik országok állampolgáraira való alkalmazhatóság – Az előadásokról és hangfelvételekről szóló szerződés – 4. és 15. cikk – Harmadik országok által tett fenntartások – Az e fenntartások alapján harmadik országok állampolgárai számára az Unióban viszonossági alapon biztosítható méltányos díjazáshoz való jog korlátai – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (2) bekezdése és 52. cikkének (1) bekezdése – A szellemi tulajdon oltalmához fűződő alapvető jog – Az arra vonatkozó követelmény, hogy minden egyes korlátozást jogszabályban kell előírni, a korlátozásnak tiszteletben kell tartania az alapvető jog lényeges tartalmát és arányosnak kell lennie – Az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztás e korlátozások meghatározását illetően – Hatáskörmegosztás a harmadik országokkal való kapcsolatokat illetően – Az EUMSZ 3. cikk (2) bekezdése – Az Unió kizárólagos hatásköre)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/11

      A Bíróság (nagytanács) 2020. szeptember 8-i ítélete (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Recorded Artists Actors Performers Ltd kontra Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General
      (C-265/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi tulajdon - Szerzői joggal szomszédos jogok - 2006/115/EK irányelv - A 8. cikk (2) bekezdése - Hangfelvételek felhasználása az Unióban - Az előadóművészeknek a hangfelvétel-előállítókkal megosztott, méltányos díjazáshoz való joga - Harmadik országok állampolgáraira való alkalmazhatóság - Az előadásokról és hangfelvételekről szóló szerződés - 4. és 15. cikk - Harmadik országok által tett fenntartások - Az e fenntartások alapján harmadik országok állampolgárai számára az Unióban viszonossági alapon biztosítható méltányos díjazáshoz való jog korlátai - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (2) bekezdése és 52. cikkének (1) bekezdése - A szellemi tulajdon oltalmához fűződő alapvető jog - Az arra vonatkozó követelmény, hogy minden egyes korlátozást jogszabályban kell előírni, a korlátozásnak tiszteletben kell tartania az alapvető jog lényeges tartalmát és arányosnak kell lennie - Az Unió és a tagállamok közötti hatáskörmegosztás e korlátozások meghatározását illetően - Hatáskörmegosztás a harmadik országokkal való kapcsolatokat illetően - Az EUMSZ 3. cikk (2) bekezdése - Az Unió kizárólagos hatásköre)
      (2020/C 378/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Recorded Artists Actors Performers Ltd

         Alperesek: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Ireland, Attorney General

         Rendelkező rész

                  1)

                  A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról [helyesen: a szellemi tulajdon területén a bérleti jogról, a haszonkölcsönzési jogról és a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról] szóló, 2006. december 12-i 2006/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdését a Szellemi Tulajdon Világszervezetének előadásokról és hangfelvételekről szóló szerződése 4. cikkének (1) bekezdésére és 15. cikkének (1) bekezdésére tekintettel úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállam az ezen 8. cikk (2) bekezdésében szereplő és ott említett egyszeri méltányos díjazás egy részére jogosult művészekre utaló „[…] érintett előadóművészek” kifejezésnek a saját jogába való átültetése során kizárja az Európai Gazdasági Térségen (EGT) kívüli, harmadik országok állampolgárait, azon személyek kivételével, akiknek lakó- vagy tartózkodási helye az EGT-ben található, illetve akiknek a hangfelvétel elkészítésében való közreműködésére az EGT-ben került sor.

                  2)

                  A Szellemi Tulajdon Világszervezet (WIPO) előadásokról és hangfelvételekről szóló szerződése 15. cikkének (3) bekezdését és a 2006/115 irányelv 8. cikkének (2) bekezdését az uniós jog jelenlegi állapotában úgy kell értelmezni, hogy a harmadik országok által az e 15. cikk (3) bekezdése alapján bejelentett fenntartások, amelyek hatásaként a területükön a WIPO előadásokról és hangfelvételekről szóló szerződése 15. cikkének (1) bekezdésében előírt, egyszeri méltányos díjazáshoz való jogot korlátozzák, nem vezetnek az Európai Unióban az említett 8. cikk (2) bekezdésében írt jog korlátozásához e harmadik országok állampolgárai tekintetében, bár ilyen korlátozásokat az uniós jogalkotó is bevezethet, amennyiben azok megfelelnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 52. cikkének (1) bekezdésében foglalt követelményeknek. Az említett 8. cikk (2) bekezdésével tehát ellentétes az, ha valamely tagállam korlátozza az egyszeri méltányos díjazáshoz való jogot az említett harmadik országok állampolgárságával rendelkező előadóművészek és hangfelvétel-előállítók tekintetében.

                  3)

                  A 2006/115 irányelv 8. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az ott írt egyszeri méltányos díjazáshoz való jog oly módon való korlátozása, hogy kizárólag az érintett hangfelvétel előállítója részesül díjazásban, anélkül hogy e díjazást meg kellene osztania az e hangfelvétel elkészítésében közreműködő előadóművésszel.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-503/19. és C-592/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo n° 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 5 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19) kontra Subdelegación del Gobierno en Barcelona (Előzetes döntéshozatal – Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása – 2003/109/EK irányelv – A 6. cikk (1) bekezdése – Figyelembe veendő tényezők – Nemzeti szabályozás – E tényezők figyelembevételének hiánya – A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzésének az érintett büntetett előélete miatti megtagadása)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/13

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – UQ (C-503/19), SI (C-592/19) kontra Subdelegación del Gobierno en Barcelona
      (C-503/19. és C-592/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása - 2003/109/EK irányelv - A 6. cikk (1) bekezdése - Figyelembe veendő tényezők - Nemzeti szabályozás - E tényezők figyelembevételének hiánya - A „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzésének az érintett büntetett előélete miatti megtagadása)
      (2020/C 378/15)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróságok

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 17 – de Barcelona, Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 5 de Barcelona

         Az alapeljárások felei

         Felperesek: UQ (C-503/19), SI (C-592/19)

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Barcelona

         Rendelkező rész

      A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes – a tagállam egyes bíróságai általi értelmezésében – az a tagállami szabályozás, amely előírja, hogy a harmadik országbeli állampolgártól meg lehet tagadni a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megadását ebben a tagállamban pusztán e harmadik országbeli állampolgár büntetett előélete miatt, a helyzetének – többek között – az általa elkövetett bűncselekmény jellegére, az általa esetlegesen a közrendre vagy közbiztonságra jelentett veszélyre, az említett tagállam területén való tartózkodásának időtartamára, valamint az e tagállammal fennálló kapcsolataira tekintettel történő konkrét vizsgálata nélkül.

         (1)  HL C 363., 2019.10.28.


title: C-530/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NM, a NIKI Luftfahrt GmbH felszámolóbiztosa kontra ON (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – 5. és 9. cikk – A légi fuvarozó azon kötelezettsége, hogy szállodai elhelyezést ajánljon fel azon utasok számára, akiknek a légi járatát törölték – Az utas által az elhelyezés céljára szolgáló szállodában történő tartózkodása során elszenvedett kár – Lehetősége arra, hogy a légi fuvarozónak a szálloda személyzete által tanúsított gondatlanság miatti felelősségére hivatkozzanak)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/13

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NM, a NIKI Luftfahrt GmbH felszámolóbiztosa kontra ON
      (C-530/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - 5. és 9. cikk - A légi fuvarozó azon kötelezettsége, hogy szállodai elhelyezést ajánljon fel azon utasok számára, akiknek a légi járatát törölték - Az utas által az elhelyezés céljára szolgáló szállodában történő tartózkodása során elszenvedett kár - Lehetősége arra, hogy a légi fuvarozónak a szálloda személyzete által tanúsított gondatlanság miatti felelősségére hivatkozzanak)
      (2020/C 378/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NM, a NIKI Luftfahrt GmbH felszámolóbiztosa

         Alperes: ON

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében a légi fuvarozót terhelő azon kötelezettségből, hogy az e rendelkezésben említett utasoknak díjmentesen ajánljon szállodai elhelyezést, nem következik az, hogy e légi fuvarozónak magára kell vállalnia az elhelyezés megszervezését mint olyat.

                  2)

                  A 261/2004 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy az a légi fuvarozó, amely e rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében szállodai elhelyezést ajánlott egy olyan utasnak, akinek a légi járatát törölték, kizárólag e rendelet alapján nem kötelezhető arra, hogy az említett szálloda személyzete által elkövetett hibával okozott károkat megtérítse ezen utas számára.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-539/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Telefónica Germany GmbH & Co. OHG (Előzetes döntéshozatal – Az Európai Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolás – 531/2012/EU rendelet – 6a. cikk – A 6e. cikk (3) bekezdése – A barangolásszolgáltatóknak a szabályozott barangolási díjszabás automatikus alkalmazására vonatkozó kötelezettsége – Az 531/2012/EU rendelet hatálybalépését megelőzően egyedi barangolási tarifát választó fogyasztókra történő alkalmazás)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/14

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Telefónica Germany GmbH & Co. OHG
      (C-539/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az Európai Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolás - 531/2012/EU rendelet - 6a. cikk - A 6e. cikk (3) bekezdése - A barangolásszolgáltatóknak a szabályozott barangolási díjszabás automatikus alkalmazására vonatkozó kötelezettsége - Az 531/2012/EU rendelet hatálybalépését megelőzően egyedi barangolási tarifát választó fogyasztókra történő alkalmazás)
      (2020/C 378/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht München I

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Alperes: Telefónica Germany GmbH & Co. OHG

         Rendelkező rész

      A 2015. november 25-i (EU) 2015/2120 európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló, 2012. június 13-i 531/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 6a. cikkét és 6e. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy 2017. június 15-től kezdődően a barangolásszolgáltatók kötelesek voltak arra, hogy a többek között az e rendelet 6a. cikkében előírt szabályozott barangolási díjszabást automatikusan alkalmazzák minden ügyfelük tekintetében, függetlenül attól, hogy ezen ügyfelek előzőleg szabályozott barangolási díjszabást vagy egy másik, szabályozott barangolási díjszabástól eltérő díjszabást választottak, kivéve ha ezen ügyfelek a 2017. június 15-i határidőt megelőzően kifejezetten kinyilvánították, hogy egy ilyen másik díjszabást választanak az említett rendelet 6e. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében e tekintetben előírt eljárásnak megfelelően.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-651/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. szeptember 9-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JP kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Előzetes döntéshozatal – Menekültpolitika – A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások – 2013/32/EU irányelv – 46. cikk – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 47. cikk – Hatékony jogorvoslathoz való jog – Nemzetközi védelem iránti ismételt kérelmet elfogadhatatlanság miatt elutasító határozat elleni jogorvoslati kérelem – Jogorvoslati határidő – A közlés szabályai)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/15

      A Bíróság (első tanács) 2020. szeptember 9-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JP kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (C-651/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Menekültpolitika - A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások - 2013/32/EU irányelv - 46. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 47. cikk - Hatékony jogorvoslathoz való jog - Nemzetközi védelem iránti ismételt kérelmet elfogadhatatlanság miatt elutasító határozat elleni jogorvoslati kérelem - Jogorvoslati határidő - A közlés szabályai)
      (2020/C 378/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JP

         Alperes: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Rendelkező rész

      A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 46. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a nemzetközi védelem iránti ismételt kérelem elfogadhatatlanságát megállapító határozat elleni jogorvoslati kérelem előterjesztésére vonatkozóan a munkaszüneti napokat és a szabadnapokat is magában foglaló tíznapos, az ilyen határozat közlésétől kezdődő jogvesztő határidőt ír elő abban az esetben is, ha az érintett kérelmező e tagállamban nem választott lakcímet, és így e közlésre az e kérelmek vizsgálatára hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság székhelyén kerül sor, feltéve, hogy először is, e kérelmezőket tájékoztatják arról, hogy amennyiben a kérelmükre vonatkozó határozat közlése céljából nem választottak lakcímet, e nemzeti hatóság székhelyét tekintik az e célból megjelölt címnek, másodszor, az említett kérelmezőknek az e székhelyhez való hozzáférésére vonatkozó feltételek nem nehezítik meg túlzottan azt, hogy ezen utóbbiak megkapják az őket érintő határozatokat, harmadszor, az uniós jog által a nemzetközi védelmet kérelmezők számára előírt eljárási garanciákhoz való tényleges hozzáférés biztosított e határidőn belül, és negyedszer, tiszteletben tartják az egyenértékűség elvét. A kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia, hogy az alapügy tárgyát képező nemzeti szabályozás megfelel-e ezeknek a követelményeknek.

         (1)  HL C 372., 2019.11.4.


title: C-273/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesrepublik Deutschland kontra SW

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/15

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesrepublik Deutschland kontra SW
      (C-273/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesrepublik Deutschland

         Alperes: SW

         Az eljárásban részt vesz: Stadt Darmstadt

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a)

                              A 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (1) 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja és 2. cikkének f) pontja szerinti kísérő nélküli kiskorú menekülthöz való csatlakozás esetén minősülhet-e a kiskorúság további fennállása a 2003/86/EK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett „feltételnek”? Összeegyeztethető-e az említett rendelkezésekkel az a tagállami szabályozás, amely a 2003/86/EK irányelv 2. cikkének f) pontja értelmében vett kísérő nélküli kiskorú menekülthöz csatlakozó szülei számára csak addig biztosítja a tagállamban való (származékos) tartózkodási jogot, amíg a menekült még ténylegesen kiskorú?

                              b)

                              Az 1. a) kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a 2003/86/EK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének az ezen irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontjával és 2. cikkének f) pontjával összefüggésben értelmezett a) pontját, hogy az a tagállam, amelynek jogszabályai szerint a szülők (származékos) tartózkodási joga a gyermek nagykorúvá válásának időtartamára korlátozódik, elutasíthatja a még harmadik országban tartózkodó szülők családegyesítési célú beutazási és tartózkodási kérelmét, ha a menekült a menekültként való elismerést követően három hónapon belül benyújtott kérelemről közigazgatási vagy bírósági eljárás keretében hozott végleges határozatot megelőzően nagykorúvá vált?

                  2)

                  Ha az 1. pont kérdéseire adott válasz alapján a családegyesítés elutasításának nincs helye:
                  Milyen követelményeket kell támasztani a 2003/86/EK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett valódi családi kapcsolattal szemben a szülőknek az olyan menekülthöz való csatlakozása eseteiben, aki a családegyesítési célú beutazási és tartózkodási kérelemről szóló határozat meghozatala előtt nagykorúvá vált? Különösképpen:

                              a)

                              elegendő-e ehhez első fokú, egyenes ági felmenői rokonság (2003/86/EK irányelv 10. cikke (3) bekezdésének a) pontja) vagy valódi családi élet is szükséges?

                              b)

                              amennyiben valódi családi élet is szükséges:
                              Milyen intenzitás szükséges e tekintetben? Elegendőek-e ehhez például az alkalmi vagy rendszeres látogatások, közös háztartásban való együttélés vagy ezen felül olyan összetartó közösség szükséges, amelynek tagjai egymásra vannak utalva?

                              c)

                              Megköveteli-e a még harmadik államban tartózkodó és a menekültként elismert, időközben nagykorúvá vált gyermekkel való családegyesítés iránti kérelmet benyújtó szülők csatlakozása azt, hogy a beutazást követően a családi élet a tagállamban várhatóan a 2b. kérdésben előírt módon (újra) folytatódik?

         (1)  A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (HL 2003. L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.).


title: C-279/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesrepublik Deutschland kontra XC

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/16

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesrepublik Deutschland kontra XC
      (C-279/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         A felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Bundesrepublik Deutschland

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: XC

         Az eljárásban részt vesz: Landkreis Cloppenburg

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (1) 4. cikke (1) bekezdésének c) pontját, hogy a menekültként elismert családegyesítő gyermeke e rendelkezés értelmében akkor is kiskorúnak minősül, ha utóbbi a családegyesítő menedékjog iránti kérelmének benyújtásakor kiskorú volt, azonban már a családegyesítő menekültként való elismerését és a családegyesítés iránti kérelem benyújtását megelőzően nagykorúvá vált?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Milyen követelményeket kell ilyen esetben a 2003/86/EK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett valódi családi kapcsolattal szemben támasztani?

                              a)

                              Elegendő-e ehhez a jogszerű szülő–gyermek kapcsolat vagy valódi családi élet is szükséges?

                              b)

                              Amennyiben valódi családi élet is szükséges: milyen intenzitás szükséges e tekintetben? Elegendő-e ehhez például az alkalmi vagy rendszeres látogatások, közös háztartásban való együttélés vagy ezen felül olyan összetartó közösség szükséges, amelynek tagjai egymásra vannak utalva?

                              c)

                              Megköveteli-e a még harmadik államban tartózkodó és a menekültként elismert szülővel való családegyesítés iránti kérelmet benyújtó, időközben nagykorúvá vált gyermek csatlakozása azt, hogy a beutazást követően a családi élet a tagállamban várhatóan a 2b. kérdés értelmében előírt módon (újra) folytatódik?

         (1)  A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (HL 2003. L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.).


title: C-394/20. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra Finanzamt V

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/18

      A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra Finanzamt V
      (C-394/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XY

         Alperes: Finanzamt V

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 63. cikkének (1) bekezdését és 65. cikkét, hogy azokkal ellentétes az öröklési illeték kiszabására vonatkozó olyan tagállami nemzeti szabályozás, amely az öröklési illeték kiszámítása kapcsán akként rendelkezik, hogy az e tagállam területén fekvő ingatlanok megszerzése esetén irányadó illetékalap tekintetében alkalmazott illetékmentes rész – abban az esetben, ha az örökhagyó halála időpontjában az örökhagyó és az örökös más tagállamban rendelkezett lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel – alacsonyabb annál az illetékmentes résznél, mint amely akkor lett volna irányadó, ha az említett időpontban legalább egyikük az előbbi tagállamban rendelkezett volna lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 65. cikket, hogy azokkal ellentétes az öröklési illeték kiszabására vonatkozó olyan tagállami nemzeti szabályozás, amely az öröklési illeték kiszámítása kapcsán akként rendelkezik, hogy a kötelesrészekből eredő kötelezettségek az e tagállam területén fekvő ingatlanok megszerzése esetén – abban az esetben, ha az örökhagyó halála időpontjában az örökhagyó és az örökös más tagállamban rendelkezett lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel – nem vonhatók le, míg e kötelezettségek a öröklés útján történő vagyonszerzés értékéből teljes mértékben levonhatók lennének, ha az örökhagyó halálának időpontjában legalább az örökhagyó vagy az örökös az előbbi tagállamban rendelkezett volna lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel?


title: C-405/20. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. augusztus 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EB és társai kontra Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/19

      A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2020. augusztus 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EB és társai kontra Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)
      (C-405/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: EB, DS és JP

         Alperes: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter, Eisenbahnen und Bergbau (BVAEB)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód követelménye időbeli hatályának a Barber ítélet (1) (C-262/88), valamint az EUMSZ 157. cikkről szóló (33.) jegyzőkönyv és a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (a továbbiakban: 2006/54/EK irányelv) 12. cikke szerinti korlátozását, hogy egy (osztrák) nyugdíjas nem vagy (arányosan) csak a jogosultságnak az 1994. január 1-jét követő foglalkoztatási időszakokon alapuló része tekintetében hivatkozhat jogszerűen az egyenlő bánásmód követelményére annak alátámasztása érdekében, hogy a tisztviselői nyugdíjak 2018. évi – az alapeljárásokban alkalmazotthoz hasonló – korrekciójára vonatkozó rendelkezések révén hátrányos megkülönböztetés érte?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód (a 2006/54/EK irányelv 5. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 157. cikk szerinti) követelményét, hogy az ahhoz hasonló közvetett eltérő bánásmód, mint amely – adott esetben – az alapeljárásokban alkalmazandó, a 2018. évi nyugdíjkorrekcióra vonatkozó rendelkezésekből ered, a már korábban elfogadott hasonló intézkedésekre és az ezen intézkedések együttes hatása által a nyugdíjak reálértékének inflációarányos kiigazításához képest okozott jelentős (a jelen esetben 25 %-os) veszteségre is figyelemmel igazolt, különösen

                              —

                              annak megakadályozása érdekében, hogy (egységes mértékkel történő rendszeres korrekció esetén) „szakadék” keletkezzen a magasabb és alacsonyabb nyugdíjak között, jóllehet ez a különbség pusztán nominális lenne, és nem változna az értékek közötti arány,

                              —

                              egy általános „szociális elem” megvalósítása, mégpedig az alacsonyabb nyugdíjjal rendelkező nyugdíjasok vásárlóerejének növelése érdekében, jóllehet a) ez a cél a magasabb nyugdíjak korrekciójának korlátozása nélkül is elérhető lenne, és b) a jogalkotó nem ír elő ilyen intézkedést azonos módon a vásárlóerőnek az alacsonyabb tisztviselői illetmények inflációs kiigazítása során (a magasabb illetmények korrekciójának terhére) történő növelése érdekében is, és a(z állami részvétel nélkül működő) többi foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerből folyósított nyugdíjak értékének kiigazításába történő hasonló beavatkozással kapcsolatban sem fogadott el rendelkezéseket az alacsonyabb nyugdíjak vásárlóerejének (a magasabb nyugdíjak korrekciójának terhére történő) növelése érdekében,

                              —

                              „a rendszer” fenntartása és finanszírozása érdekében, jóllehet a tisztviselők nyugdíját nem egy biztosítóintézet folyósítja egy biztosításszerűen megszervezett és járulékalapú rendszerből, hanem a szövetségi állam mint a nyugalmazott tisztviselők munkáltatója a munkavégzésért nyújtott díjazásként, és ezért nem egy rendszer fenntartása vagy finanszírozása, hanem végső soron csak költségvetési megfontolások a mérvadóak,

                              —

                              mert önálló igazoló okot képez, vagy (ezt megelőzően) eleve kizárja a férfiak 2006/54/EK irányelv értelmében vett, nemi alapon történő közvetett hátrányos megkülönböztetésének feltételezését, ha azt, hogy a magasabb nyugdíjjal rendelkező nyugdíjasok csoportjában statisztikailag lényegesen több a férfi, azon körülmény következményének kell tekinteni, hogy a foglalkoztatás és munkavégzés területén a nők különösen a múltban jellemzően nem rendelkeztek esélyegyenlőséggel, vagy

                              —

                              mert a szabályozás az EUMSZ 157. cikk (4) bekezdése értelmében vett pozitív intézkedésként elfogadható?

         (1)  1991. május 17-i ítélet, C-262/88, EU:C:1990:209.

         (2)  A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 204., 23. o.; helyesbítés: HL 2019.L 191., 45. o.).


title: C-412/20. PPU. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2020. szeptember 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – P ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/20

      A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2020. szeptember 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – P ellen kibocsátott európai elfogatóparancs; másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie
      (C-412/20. PPU. sz. ügy)
      (2020/C 378/24)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Európai elfogatóparanccsal érintett személy: P

         Másik fél az eljárásban: Openbaar Ministerie

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a 2002/584/IB kerethatározattal, (1) az Európai Unióról szóló szerződés 19. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével és/vagy az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második albekezdésével az, ha a végrehajtó igazságügyi hatóság végrehajt egy európai elfogatóparancsot, holott azt olyan bíróság bocsátotta ki, amely nem felel meg, és már az európai elfogatóparancs kibocsátása időpontjában sem felelt meg a hatékony bírói jogvédelem vagy a hatékony jogvédelem követelményének, mivel a kibocsátó tagállam joga nem biztosítja e bíróság függetlenségét, és már az európai elfogatóparancs kibocsátásának időpontjában sem biztosította azt?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: C-413/20. sz. ügy: A tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2020. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – État Belge kontra LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/20

      A tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2020. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – État Belge kontra LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)
      (C-413/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: État Belge

         Alperesek: LO, OG, SH, MB, JD, OP, Bluetail Flight School SA (BFS)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A polgári légi közlekedéshez kapcsolódó [helyesen: a polgári légi közlekedés hajózó személyzetére alkalmazandó] műszaki követelményeknek és igazgatási eljárásoknak a 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében történő rögzítéséről szóló 2011. november 3-i 1178/2011/EU bizottsági rendelet (1) I. melléklete A. alrésze 3. függelékének 9. pontja a 9.e) pontban rögzített 115 órányi műszeres repülési idő számítása során lehetővé teszi-e az FNPT II repülésszimulátoron teljesített gyakorló órák (műszeres földi idő) figyelembevételét a 9.e) pont 2) alpontjában említett 15 MCC oktatási órán felül és a 9.e) pont 3.ii) alpontjában említett, FNPT II-n teljesített legfeljebb 40 órányi műszeres repülési időn, illetve az 55 órányi földi műszeres repülési időn felül?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó válasz változik-e attól függően, hogy a fent említett 15 és 40 órán felül teljesített órák MCC oktatási órákból vagy más szimulátoros gyakorlattípusokból tevődnek össze?

                  3)

                  A fenti két kérdésre adandó nemleges válasz esetén ugyanezen rendelet I. melléklete A. alrésze 3. függelékének 10. pontja lehetővé teszi-e a CPL(A) szakszolgálati engedélynek az azt követően történő kibocsátását, a műszeres repülésre vonatkozó jártassági vizsga („skill test”) megismétlése nélkül, hogy a pilótajelöltek megfelelő számú légi járművön töltött órával teljesítették képzéseiket?

                  4)

                  A fenti három kérdésre adandó nemleges válasz esetén a jogbiztonság általános elve alapján időben korlátozni kell-e a Bíróság által a szóban forgó jogszabály vonatkozásában adott értelmezést, például annak érdekében, hogy az csak azon pilótajelöltekre legyen alkalmazható, akik a CPL(A) szakszolgálati engedély kibocsátását a Bíróság ítéletét követően kérelmezik, vagy például az ezen engedély megszerzéséhez szükséges képzésüket azt követően kezdték meg?

         (1)  HL 2011, L 311., 1. o.


title: C-439/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-110/17. sz., Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd kontra Bizottság ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2020. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/21

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-110/17. sz., Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd kontra Bizottság ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2020. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-439/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 378/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche, G. Luengo meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd., az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék (negyedik tanács) T-110/17. sz., Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd kontra Bizottság ügyben 2020. július 20-án hozott ítéletát;

                  —

                  utasítsa el az elsőfokon előterjesztett keresetet mint elfogadhatatlant;

                  —

                  másodlagosan: utasítsa el az elsőfokon előterjesztett keresetet mint megalapozatlant; valamint mindkét esetben

                  —

                  a felperest kötelezze a fellebbezési és az elsőfokú eljárás költségeit.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező négy fellebbezési jogalapot terjeszt elő.
      Először is a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az elsőfokon előterjesztett kereset elfogadhatósága és jogkövetkezményeinek beállása tekintetében.
      Másodszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a vámbeszedést „visszamenőlegesnek” minősítette.
      Harmadszor a Törvényszék tévesen értelmezte az 1225/2009/EK rendelet (1) 8. cikkének (1), (9) és (10) bekezdését, valamint 10. cikkének (5) bekezdését, továbbá az 597/2009/EK rendelet (2) 13. cikkének (1), (9) és (10) bekezdését, valamint 16. cikkének (5) bekezdését, amikor megállapította, hogy nem volt lehetséges a vám beszedése olyan behozatalok után, amelyek sértették a kötelezettségvállalásokat;
      Negyedszer a Törvényszék tévesen értelmezte az 1225/2009/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdését és az 597/2009/EK rendelet 24. cikkének (1) bekezdését, amikor megállapította, hogy a Tanácsnak nem volt jogalapja arra, hogy akként rendelkezzen: amennyiben a Bizottság érvénytelenít valamely kötelezettségvállalási számlát, be kell szedni a vámot.

         (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelete (HL 2009. L 343., 51. o.).

         (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 188., 93. o.).


title: C-441/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-110/17. sz., Jiangsu Seraphim Solar System kontra Bizottság ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2020. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/22

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-110/17. sz., Jiangsu Seraphim Solar System kontra Bizottság ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2020. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-441/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 378/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselő(k): H. Marcos Fraile meghatalmazott, N. Tuominen ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Jiangsu Seraphim Solar System Co. Ltd, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  utasítsa el az elsőfokon előterjesztett, a vitatott rendelet megsemmisítése iránti keresetet;

                  —

                  a felperest kötelezze a Tanács részéről mind az elsőfokú, mind a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére.

            Másodlagosan:

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé ismételt vizsgálatra;

                  —

                  ne határozzon az elsőfokú és a fellebbezési eljárás költségeiről.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Először is a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy határozott, hogy a kereset elfogadható.
      A felperesnek igazolnia kell perképességét az EUMSZ 263. cikk alapján, különösen közvetlen érintettségét és eljáráshoz fűződő érdekét a vitatott rendelet 2. cikke tekintetében. (1) A dömpingellenes vámokat, amelyek a számlák érvénytelenítése következtében váltak esedékessé, nem a felperes köteles megfizetni a nemzeti vámhatóságok részére, hanem egy másik társaságnak a Seraphim Solar System GmbH-nak. Következésképpen a Tanács álláspontja szerint a felperes nem igazolta közvetlen érintettségét és eljáráshoz fűződő érdekét, és a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy határozott, hogy ezt megtette.
      Ezenfelül a TWD Textilwerke Deggendorf and Nachi Europe ügyön alapuló ítélkezési gyakorlat értelmében a felperes határidőn túl emelt jogellenességi kifogást az EUMSZ 277. cikk alapján.
      Végül pedig az 1238/2013 (2) és 1239/2013 (3) rendelettel szembeni keresetek elfogadhatóságának kérdése szintén egyértelmű a SolarWorld ügyön alapuló ítélkezési gyakorlat értelmében, amely utóbbi szerint az 1238/2013 rendelet 3. cikke és az 1239/2013 rendelet 2. cikke nem választható el e rendeletek további rendelkezéseitől.
      Másodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az alaprendelet 8. és 13. cikke „kimerítően” tartalmazza a vámok beszedésének lehetőségeit a valamely kötelezettségvállalást megszegő behozatalok után, és bármely más megközelítés „visszamenőleges hatályú” vámbeszedésnek minősül.
      A Törvényszék megállapítása az alaprendelet téves értelmezésén alapszik. Az alaprendelet 10. cikkének (5) bekezdése és 16. cikkének (5) bekezdése általánosan foglalkozik annak következményeivel, hogy feltárják valamely kötelezettségvállalás megszegését. Ez „az alaprendelet értelmében vett visszamenőleges hatály” megfelelője, azaz annak, hogy a végleges dömping-, illetve szubvencióellenes vámot kivetik az ideiglenes intézkedéseknek az alaprendelet 14. cikke (5) bekezdése és 24. cikke (5) bekezdése szerint nyilvántartásba veendő behozatalokkal szemben való alkalmazásától számított legfeljebb 90 napon belül.
      A jelen ügy tényállása, azaz valamely kötelezettségvállalás megszegése és annak következményei, nyilvánvalóan más természetű. Az alaprendelet 10. cikkének (5) bekezdése és 16. cikkének (5) bekezdése által előírt egyetlen korlátozás, hogy az ilyen visszamenőleges beszedés nem vonatkozhat az olyan behozatalokra, amelyek a kötelezettségvállalás megszegésétől vagy visszavonásától visszamenőlegesen számított 90 napon belül érkeztek.
      Továbbá nem lehet szó visszamenőleges jellegről, amikor a vámokat a kezdetektől kivetik, és csak a beszedésük alóli kivételt írnak elő. Az exportáló gyártó ugyanis a kötelezettségvállalás útján elkerüli a kérdéses vámok alkalmazását, hogyha teljesítik annak feltételeit. A vámtartozás azonban létrejön minden esetben, amikor a bejelentő úgy dönt, hogy – a dömpingellenes vámok beszedésének elmaradásával – úgy bocsát árut szabad forgalomba, hogy a szóban forgó kötelezettségvállalás egy vagy több feltételének megszegésére derül fény.
      Harmadszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése és 24. cikkének (1) bekezdése nem hatalmazta a fel a Tanácsot arra, hogy olyan ellenőrző rendszert hozzon létre a kötelezettségvállalások követésére, amely magában foglalta a számlák érvénytelenítését.
      Az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése és 24. cikkének (1) bekezdése nagyon széles jogkört biztosít a Tanács számára a vámok kivetéséről szóló rendeletek megalkotása terén, amint azt a Bíróság is megvilágította a Deichmann ügyben. Következésképpen a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Tanács nem rendelkezett hatáskörrel a kötelezettségvállalások olyan ellenőrzési rendszerének létrehozatalára, amely magában foglalta a számlák érvénytelenítését.
      A Törvényszék megállapítása ellentétes a jogalkotó szándékával. Az uniós jogban nincsen alapja azon gazdasági szereplő ilyen széles oltalmának, aki megszegi önkéntes kötelezettségvállalásait, és – amint a jelen esetben is – nem is vitatja, hogy ilyen jogsértésre sor került. Ez a megállapítás egyúttal szigorúbb is annál, amit a Kereskedelmi Világszervezet (a továbbiakban: WTO) joga követel meg, ami az Uniót az egyéb WTO-tagsággal rendelkező kereskedelmi partnereknél hátrányosabb helyzetbe hozza.
      Mindezek felett a megtámadott ítélet aránytalanul kockázatossá teszik a kötelezettségvállalásokat a Bizottság számára. A kötelezettségvállalások elfogadása kockázatot jelent az Unió oldalán, valamint nehézséget képez az ilyen megállapodás ellenőrzése. Valójában a kötelezettségvállalást tevő fél kötelezettsége a Bizottsággal való együttműködés, és ezáltal annak biztosítása, hogy zökkenőmentesen ellenőrizni lehessen a kötelezettségvállalás teljesítését. E garancia nélkül a Bizottságot terhelné az összes kockázat, míg bárki, aki megszegi a kötelezettségvállalást, jogosult lenne megtartani azokat az előnyöket, amelyekhez ezáltal jutott. Ez az értelmezés emellett az uniós iparnak a jogellenes dömpinggel, illetve szubvenciókkal szembeni hatékony védelme ellen hat, amelynek egyik (alternatív) eszköze a kötelezettségvállalás.

         (1)  A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről szóló 2013/707/EU végrehajtási határozattal elfogadott kötelezettségvállalás elfogadásának két exportáló gyártó tekintetében történő visszavonásáról szóló, 2016. december 7-i (EU) 2016/2146 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 333., 4. o.).

         (2)  A++ Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2013. december 2-i 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2013. L 325., 1. o.).

         (3)  A Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2013. december 2-i 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2013. L 325., 66. o.).


title: T-437/16. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Olaszország kontra Bizottság („Nyelvhasználati szabályok – Az ellenőrzés (audit) területén tanácsosok felvételére irányuló nyíltversenyvizsga-felhívás – Nyelvismeret – A versenyvizsga második nyelve kiválasztásának a német, az angol és a francia nyelvre korlátozása – A kommunikáció nyelve – 1. rendelet – A személyzeti szabályzat 1d. cikkének (1) bekezdése, 27. cikke és 28. cikkének f) pontja – A nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetés – Igazolás – Szolgálati érdek – Arányosság”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/25

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Olaszország kontra Bizottság
      (T-437/16. sz. ügy) (1)

      („Nyelvhasználati szabályok - Az ellenőrzés (audit) területén tanácsosok felvételére irányuló nyíltversenyvizsga-felhívás - Nyelvismeret - A versenyvizsga második nyelve kiválasztásának a német, az angol és a francia nyelvre korlátozása - A kommunikáció nyelve - 1. rendelet - A személyzeti szabályzat 1d. cikkének (1) bekezdése, 27. cikke és 28. cikkének f) pontja - A nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetés - Igazolás - Szolgálati érdek - Arányosság”)
      (2020/C 378/28)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: P. Gentili avvocato dello Stato)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara és D. Milanowska meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó fél: Spanyol Királyság (képviselő: L. Aguilera Ruiz meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az ellenőrzés (audit) területén tanácsosi (AD5 és AD7) tartaléklisták létrehozására irányuló EPSO/AD/322/16. sz. nyíltversenyvizsga-felhívás (HL 2016. C 171. A, 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az ellenőrzés (audit) területén tanácsosi (AD5 és AD7) tartaléklisták létrehozására irányuló EPSO/AD/322/16. sz. nyíltversenyvizsga-felhívást megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek és az Olasz Köztársaság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Spanyol Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 371., 2016.10.10.


title: T-745/17. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Kerkosand kontra Bizottság („Állami támogatások – Beruházási projektre szánt támogatás Nyugat-Szlovákiában – Regionális beruházási támogatás – Panasz elutasítása – Kifogást nem emelő határozat – A mentesség feltételei – A 651/2014/EU rendelet 14. cikke – A Bizottság ellenőrzési jogkörének terjedelme – A 2014 – 2020 közötti időszakra vonatkozó regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás – A kkv fogalma – A 651/2014 rendelet I. melléklete 3. cikkének (2) és (3) bekezdése – Az alkalmazotti létszám és a pénzügyi határértékek kiszámításához felhasználandó adatok, valamint a referencia-időszak – A 651/2014 rendelet I. mellékletének 4. cikke – A támogatás belső piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kétségek – Az (EU) 2015/1589 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése – Komoly nehézségek”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/26

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Kerkosand kontra Bizottság
      (T-745/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Beruházási projektre szánt támogatás Nyugat-Szlovákiában - Regionális beruházási támogatás - Panasz elutasítása - Kifogást nem emelő határozat - A mentesség feltételei - A 651/2014/EU rendelet 14. cikke - A Bizottság ellenőrzési jogkörének terjedelme - A 2014 – 2020 közötti időszakra vonatkozó regionális állami támogatásokról szóló iránymutatás - A kkv fogalma - A 651/2014 rendelet I. melléklete 3. cikkének (2) és (3) bekezdése - Az alkalmazotti létszám és a pénzügyi határértékek kiszámításához felhasználandó adatok, valamint a referencia-időszak - A 651/2014 rendelet I. mellékletének 4. cikke - A támogatás belső piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kétségek - Az (EU) 2015/1589 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése - Komoly nehézségek”)
      (2020/C 378/30)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kerkosand spol. s r. o. (Királymajor, Szlovákia) (képviselők: A. Rosenfeld és C. Holtmann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Blanck és A. Bouchagiar, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A NAJPI a. s. szlovák kvarchomoktermelő részére nyújtott beruházási támogatásról szóló, 2017. július 20-i C(2017) 5050 final bizottsági határozat (SA.38121 [2016/FC] – Szlovákia) (HL 2017. C 336., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a NAJPI a. s. szlovák kvarchomoktermelő részére nyújtott beruházási támogatásról szóló, 2017. július 20-i C(2017) 5050 final bizottsági határozatot (SA.38121 [2016/FC] – Szlovákia) megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 42., 2018.2.5.


title: T-143/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Société générale kontra EKB („Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – A betétbiztosítási rendszerhez vagy az Egységes Szanálási Alaphoz visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások útján történő hozzájárulás – Az EKB-ra ruházott feladatok – Az EKB külön felügyeleti hatáskörei – Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint 16. cikke (1) bekezdésének c) pontja és (2) bekezdésének d) pontja – A fennálló visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások halmozott összegének az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokból történő levonását előíró intézkedés – Az egyedi vizsgálat hiánya”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/27

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Société générale kontra EKB
      (T-143/18. sz. ügy) (1)

      („Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - A betétbiztosítási rendszerhez vagy az Egységes Szanálási Alaphoz visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások útján történő hozzájárulás - Az EKB-ra ruházott feladatok - Az EKB külön felügyeleti hatáskörei - Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint 16. cikke (1) bekezdésének c) pontja és (2) bekezdésének d) pontja - A fennálló visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások halmozott összegének az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokból történő levonását előíró intézkedés - Az egyedi vizsgálat hiánya”)
      (2020/C 378/31)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Société générale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: E. Koupepidou, R. Bax és F. Bonnard meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt a 2017. december 19-i ECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174. sz. EKB határozat, másrészt a 2019. február 14-i ECB-SSM-2019-FRSOG-10. sz. EKB határozat részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Société générale-ra vonatkozó részében megsemmisíti az Európai Központi Bank (EKB) 2017. december 19-iECB/SSM/2017-O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174. sz. határozatának 5. pontját és A. melléklete 3. cikkét, valamint az EKB 2019. február 14-i ECB-SSM-2019-FRSOG-10. sz. határozatának 5. pontját és melléklete 3. cikkét.

                  2)

                  A Törvényszék az EKB-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-50/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Casual Dreams kontra EUIPO – López Fernández (Dayaday) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Dayaday európai uniós ábrás védjegy bejelentése – DAYADAY és dayaday korábbi nemzeti ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – Összetéveszthetőség – A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése] – Jóhírnév – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/29

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Casual Dreams kontra EUIPO – López Fernández (Dayaday)
      (T-50/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Dayaday európai uniós ábrás védjegy bejelentése - DAYADAY és dayaday korábbi nemzeti ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése] - Jóhírnév - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)
      (2020/C 378/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Spanyolország) (képviselő: A. B. Padial Martínez ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. O'Neill meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Casual Dreams és M. A. López Fernández közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. november 16-án hozott határozata (R 2097/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2018. november 16-án hozott határozatát (R 2097/2018-5. sz. ügy) azon részében, amely a következő árukra vonatkozik:

                              —

                              a 9. osztályba tartozó „polarizáló szemüvegek”, „hószemüvegek”, „kerékpáros szemüvegek”, „sporszemüvegek”, „úszószemüvegek”;

                              —

                              a 24. osztályba tartozó „kis mosdókendők”, „textiltermékek és textiltermék-helyettesítők”, „textilszövetek”, „más osztályokba nem tartozó textilszövetek”.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18.


title: T-144/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Kludi kontra EUIPO – Adlon Brand (ADLON) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az ADLON európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi ADLON európai uniós szóvédjegy – A korábbi védjegy jóhírnevének bizonyítása – A 2868/95/EK rendelet 19. szabálya [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 7. cikke] – A jogszabály időbeli hatály szerinti alkalmazása – Az iratok késedelmes előterjesztése – A fellebbezési tanács mérlegelési hatásköre – Az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (2) bekezdése – Viszonylagos kizáró ok – A jóhírnév sérelme – A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése – A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/30

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Kludi kontra EUIPO – Adlon Brand (ADLON)
      (T-144/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az ADLON európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi ADLON európai uniós szóvédjegy - A korábbi védjegy jóhírnevének bizonyítása - A 2868/95/EK rendelet 19. szabálya [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 7. cikke] - A jogszabály időbeli hatály szerinti alkalmazása - Az iratok késedelmes előterjesztése - A fellebbezési tanács mérlegelési hatásköre - Az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (2) bekezdése - Viszonylagos kizáró ok - A jóhírnév sérelme - A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)
      (2020/C 378/35)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kludi GmbH & Co. KG (Menden, Németország) (képviselő: A. Zafar ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Fischer és D. Walicka meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Adlon Brand GmbH & Co. KG (Düren, Németország) (képviselők: P. Baronikians, E. Saarmann és N. Dimmler ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az Adlon Brand és a Kludi közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. november 26-án hozott határozata (R 1500/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Kludi GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15.


title: T-187/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Glaxo Group kontra EUIPO (A bíbor szín árnyalata) („Európai uniós védjegy – Egy bíbor színárnyalatból álló európai uniós védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/30

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Glaxo Group kontra EUIPO (A bíbor szín árnyalata)
      (T-187/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Egy bíbor színárnyalatból álló európai uniós védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése”)
      (2020/C 378/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Glaxo Group Ltd (Brentford, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Malynicz QC, S. Baran Barrister és R. Jacob Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Hanne és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának egy bíbor színárnyalatból álló megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2019. január 15-én hozott határozata (R 1870/2017-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Glaxo Group Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 172., 2019.5.20.


title: T-589/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Gothe és Kunz kontra EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A FAIR ZONE európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi FAIR európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/31

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Gothe és Kunz kontra EUIPO – Aldi Einkauf (FAIR ZONE)
      (T-589/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A FAIR ZONE európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi FAIR európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 378/37)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Oliver Gothe (Köln, Németország) és Martin Kunz (London, Egyesült Királyság) (képviselő: K. Kruse ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: M. Fischer meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Aldi Einkauf GmbH & Co. KG (Essen, Németország) (képviselők: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen és M. Minkner ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának egy egyrészről az Aldi Einkauf, másrészről O. Gothe és M. Kunz közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. július 3-án hozott határozata (R 2253/2018-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Oliver Gothét és Martin Kunzot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 337., 2019.10.7.


title: T-625/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Daw kontra EUIPO (SOS Innenfarbe) („Európai uniós védjegy – Az SOS Innenfarbe európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Leíró jelleg – A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/31

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Daw kontra EUIPO (SOS Innenfarbe)
      (T-625/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az SOS Innenfarbe európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Leíró jelleg - A 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)
      (2020/C 378/38)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Daw SE (Ober-Ramstadt, Németország) (képviselő: A. Haberl ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az SOS Innenfarbe szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2019. július 19-én hozott határozata (R 277/2019–4 sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Daw SE-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 372., 2019.11.4.


title: T-669/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Novomatic kontra EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A PRIMUS európai uniós szóvédjegy bejelentése – PRIMUS korábbi európai uniós szóvédjegy – PRIMUS korábbi Benelux szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A jóhírnév sérelme – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdésének”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/32

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Novomatic kontra EUIPO – Brouwerij Haacht (PRIMUS)
      (T-669/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A PRIMUS európai uniós szóvédjegy bejelentése - PRIMUS korábbi európai uniós szóvédjegy - PRIMUS korábbi Benelux szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A jóhírnév sérelme - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdésének”)
      (2020/C 378/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Ausztria) (képviselő: W. Mosing, ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Brouwerij Haacht NV (Boortmeerbeek, Belgium) (képviselők: G. Glas és E. Taelman ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Brouwerij Haacht és a Novomatic közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. július 19-én hozott határozata (R 2528/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Novomatic AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: T-879/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Dr. Jacob’s essentials európai uniós ábrás védjegy bejelentése – COMPAL ESSENCIAL korábbi nemzetközi szóvédjegy – FRUTA essencial, COMPAL essencial és Compal FRUTA essencial korábbi nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/33

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (T-879/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Dr. Jacob’s essentials európai uniós ábrás védjegy bejelentése - COMPAL ESSENCIAL korábbi nemzetközi szóvédjegy - FRUTA essencial, COMPAL essencial és Compal FRUTA essencial korábbi nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 378/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugália) (képviselő: A. de Sampaio ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Söder és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Németország) (képviselő: W. Berlit ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Sumol + Compal Marcas és L. M. Jacob közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. október 3-án hozott határozata (R 1025/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Sumol + Compal Marcas, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 61., 2020.2.24.


title: T-81/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Klose kontra EUIPO (Egy téglalap három színes szegmenssel való ábrázolása) („Európai uniós védjegy – Egy téglalapot három színes szegmenssel ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/33

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Klose kontra EUIPO (Egy téglalap három színes szegmenssel való ábrázolása)
      (T-81/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Egy téglalapot három színes szegmenssel ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 378/41)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Anne-Marie Klose (Hamburg, Németország) (képviselő: I. Seher ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának egy téglalapot három színes szegmenssel ábrázoló ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2019. december 12-én hozott határozata (R 1955/2019-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Anne-Marie Klose-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 114., 2020.4.6.


title: T-131/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 2-i ítélete – IR kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – A tisztviselők jogai és kötelezettségei – A szolgálat érdekében történő kirendelés – A személyzeti szabályzat 37. cikke első bekezdése a) pontjának első francia bekezdése – A személyzeti szabályzat 38. cikke – A kirendelés meghosszabbításának megtagadása – Gondoskodási kötelezettség – A védelemhez való jog”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/34

      A Törvényszék 2020. szeptember 2-i ítélete – IR kontra Bizottság
      (T-131/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - A tisztviselők jogai és kötelezettségei - A szolgálat érdekében történő kirendelés - A személyzeti szabályzat 37. cikke első bekezdése a) pontjának első francia bekezdése - A személyzeti szabályzat 38. cikke - A kirendelés meghosszabbításának megtagadása - Gondoskodási kötelezettség - A védelemhez való jog”)
      (2020/C 378/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: IR (képviselők: S. Pappas és A. Pappas ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Bohr és I. Melo Sampaio meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Először is a Bizottság azon 2019. július 2-i határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem, amelyben a Bizottság elutasítja az Európai Szakképzésfejlesztési Központnak (Cedefop) a felperes hozzá való kirendelésének további egy évvel való meghosszabbítására irányuló kérelmét, másodszor pedig a 2019. július 2-i határozattal szemben a felperes által benyújtott panaszt elutasító 2020. január 23-i határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság azon 2019. július 2-i határozatát, amelyben elutasítja az Európai Szakképzésfejlesztési Központnak (Cedefop) IR hozzá való kirendelésének további egy évvel való meghosszabbítására irányuló kérelmét.

                  2)

                  A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11.


title: T-529/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 10-i végzése – ADESO kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – A »Your Environment is Your Life« és a »Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II« projektekre vonatkozó támogatási szerződések – Nem támogatható költségek – Terhelési értesítések – Megerősítő levél – Megtámadható aktusi minőség – A jogvita szerződéses jellege – Keresettel meg nem támadható aktus – Tisztán szerződéses keretbe illeszkedő, e kerettől elválaszthatatlan aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/34

      A Törvényszék 2020. szeptember 10-i végzése – ADESO kontra Bizottság
      (T-529/19. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - A »Your Environment is Your Life« és a »Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II« projektekre vonatkozó támogatási szerződések - Nem támogatható költségek - Terhelési értesítések - Megerősítő levél - Megtámadható aktusi minőség - A jogvita szerződéses jellege - Keresettel meg nem támadható aktus - Tisztán szerződéses keretbe illeszkedő, e kerettől elválaszthatatlan aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 378/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: African Development Solutions (ADESO) (Nairobi, Kenya) (képviselő: R. Martens ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà, M. Ilkova és A. Katsimerou meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A „Your Environment is Your Life” (FED/2013/313–770) és a „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II” (FED/2013/316–291) projektekre vonatkozó támogatási szerződések keretében kifizetett egyes összegek visszatéríttetéséről szóló, 2019. május 10-i levélben foglalt bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elfogadhatatlanság miatt elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az African Development Solutions-t (ADESO) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 357., 2019. 10. 21.


title: T-645/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i végzése – IMG kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti kereset – Fejlesztési együttműködés – Az Unió költségvetésének közvetett irányítás útján történő végrehajtása – A Bíróság ítéletében foglaltak végrehajtása – A Bizottság bizonyos dokumentumok benyújtására felszólító levele – Keresettel nem megtámadható jogi aktus – Előkészítő aktus – Elfogadhatatlanság – Kártérítési kereset – A megsemmisítési kérelemmel való szoros összefüggés – Perfüggőség – Elfogadhatatlanság – Az alaki követelmények megsértése – Az eljárási szabályzat 76. cikkének d) pontja – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/35

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i végzése – IMG kontra Bizottság
      (T-645/19. sz. ügy) (1)

      (Megsemmisítés iránti kereset - Fejlesztési együttműködés - Az Unió költségvetésének közvetett irányítás útján történő végrehajtása - A Bíróság ítéletében foglaltak végrehajtása - A Bizottság bizonyos dokumentumok benyújtására felszólító levele - Keresettel nem megtámadható jogi aktus - Előkészítő aktus - Elfogadhatatlanság - Kártérítési kereset - A megsemmisítési kérelemmel való szoros összefüggés - Perfüggőség - Elfogadhatatlanság - Az alaki követelmények megsértése - Az eljárási szabályzat 76. cikkének d) pontja - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2020/C 378/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: International Management Group (IMG) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: L. Levi és J.-Y. de Cara ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és J. Norris, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EUMSZ 263. cikk alapján a Bizottság 2019. július 18-i levelének megsemmisítése iránt benyújtott kérelem, amely levélben a Bizottság felhívja a felperest a Bíróság International Management Group kontra Bizottság egyesített ügyekben (C-183/17 P és C-184/17 P, EU:C:2019:78) 2019. január 31-én hozott ítéletében (EU:C:2019:78) foglaltak teljesítése keretében bizonyos dokumentumok benyújtására, másrészt az EUMSZ 268. cikk alapján azon kár megtérítése iránt benyújtott kérelem, amely a felperest a Bizottságnak az említett ítélet által megsemmisített e levele és határozata folytán érte.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az International Management Groupot (IMG) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: T-512/20. sz. ügy: 2020. augusztus 14-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/36

      2020. augusztus 14-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)
      (T-512/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/46)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TrekStor GmbH (Lorsch, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch és N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott formatervezési minta: 1 253 876–0001. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. június 8-án hozott határozata (R 294/2019-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t, hogy a 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően semmisítse meg a vitatott formatervezési mintát.

         Jogalap

                  —

                  A 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése.


title: T-522/20. sz. ügy: 2020. augusztus 11-én benyújtott kereset – Carpatair kontra Bizottság

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/37

      2020. augusztus 11-én benyújtott kereset – Carpatair kontra Bizottság
      (T-522/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Carpatair SA (Temes, Románia) (képviselők: J. Rivas Andrés és A. Manzaneque Valverde ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Románia által a Temesvári Nemzetközi Repülőtér – Wizz Air javára végrehajtott SA.31662 – C/2011 (ex NN/2011) állami támogatásról szóló bizottsági határozatot;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a megtámadott határozatban a Bizottság a 2010. évi Légiforgalmi Tájékoztató Kiadvány (LTK) szelektív jellege tekintetében nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot.

                              —

                              Mint azt a román bíróságok is elismerték, a 2010. évi LTK-ban foglalt kedvezmények állami támogatást nyújtottak a Wizz Air részére a Temesvári Repülőtéren.

                  2.

                  Második jogalap: a tényekre vonatkozó nyilvánvaló mérlegelési hiba és téves jogalkalmazás azon következtetés tekintetében, amely szerint a repülőtér igazgatója és a Wizz Air közötti megállapodások az utóbbinak nem biztosítottak indokolatlan előnyt.

                              —

                              Először is, a repülőtér igazgatójának magatartása nem volt egy piacgazdasági magánszereplő magatartásához hasonlítható. Másodszor, a Bizottság a megállapodásokat tévesen értékelte egymástól elszigetelt tényállási elemekként, és figyelmen kívül hagyott olyan körülményeket, amelyek a piacgazdasági szereplő tesztje szempontjából kulcsfontosságúak. A megállapodások megkötésének időpontjában már előrelátható fejlemények arra az eredményre vezettek, hogy e megállapodások közép- és hosszútávon nem keletkeztettek nyereséget a repülőtér igazgatója számára.

                  3.

                  Harmadik jogalap: téves jogalkalmazás azáltal, hogy a Bizottság megsértette a gondossági kötelezettségét a felperes azon állítása tekintetében, amely szerint a Temesvári Repülőtéren az árakkal kapcsolatos hátrányos megkülönböztetés történt.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a megtámadott határozat tévesen alkalmazza a jogot azáltal, hogy figyelmen kívül hagyja a kedvezményes biztonsági díjon keresztül a Wizz Air részére nyújtott állami támogatást.


title: T-540/20. sz. ügy: 2020. augusztus 27-én benyújtott kereset – Jushi Egypt for Fiberglass Industry kontra Bizottság

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/38

      2020. augusztus 27-én benyújtott kereset – Jushi Egypt for Fiberglass Industry kontra Bizottság
      (T-540/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna, Egyiptom) (képviselők: B. Servais és V. Crochet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdése alapján semmisítse meg az Egyiptomból származó folytonosüvegrostszál termékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről, a kivetett ideiglenes kiegyenlítő vám végleges beszedéséről, valamint az Egyiptomból származó folytonosüvegrostszál termékek nyilvántartásba vett behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám megállapításáról szóló, 2020. június 24-i (EU) 2020/870 bizottsági végrehajtási rendeletet a felperesre vonatkozó részében;

                  —

                  az alperest és az alperes kérelmeinek támogatása végett az eljárásba esetlegesen beavatkozó feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Bizottságnak a kínai állami szervek által a felperes részére nyújtott pénzügyi hozzájárulások kiegyenlítésére vonatkozó határozata sérti az alaprendelet 2. cikkének a) és b) pontját, 3. cikke (1) bekezdésének a) pontját, 4. cikkének (2) és (3) bekezdését, 28. cikkét, valamint az egyiptomi kormány védelemhez való jogát.

                  2.

                  A második jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Bizottságnak a földterületeknek a felperes rendelkezésére bocsátását érintő határozata sérti a felperes védelemhez való jogát, az alaprendelet 30. cikkét, valamint az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdését, 5. cikkét és 6. cikkének d) pontját.

                  3.

                  A harmadik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Jushi által az üvegszál-termékeknek a belföldi kapcsolt ügyfelének való értékesítéséhez használt importált berendezésekre vonatkozó importvám-visszatérítési rendszer kiegyenlítésére vonatkozóan a Bizottság által hozott határozat sérti az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontját, 3. cikkének (2) bekezdését és 5. cikkét.

                  4.

                  A negyedik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy a Bizottságnak az árfolyamveszteségre vonatkozó adójogi bánásmód kiegyenlítésére vonatkozó határozata sérti az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdését és 4. cikke (2) bekezdésének c) pontját.

                  5.

                  Az ötödik jogalapot a felperes arra alapítja, hogy az alákínálási különbözetnek a felperes tekintetében való meghatározásához a Bizottság által alkalmazott módszer sérti az alaprendelet 1. cikkének (1) bekezdését, 2. cikkének d) pontját, 8. cikkének (1), (2) és (5) bekezdését.


title: T-565/20. sz. ügy: 2020. szeptember 10-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/39

      2020. szeptember 10-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)
      (T-565/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/50)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TrekStor GmbH (Bensheim, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch és N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott formatervezési minta: 1 253 876–0003. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. június 17-én hozott határozata (R 297/2020-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t, hogy a 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően semmisítse meg a vitatott formatervezési mintát.

         Jogalap

                  —

                  A 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése.


title: T-569/20. sz. ügy: 2020. szeptember 7-én benyújtott kereset – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt kontra Bizottság

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/40

      2020. szeptember 7-én benyújtott kereset – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt kontra Bizottság
      (T-569/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/51)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Felperes: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Hollandia) (képviselők: T. Malfait és A. Croes ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesnek a CHAP (2019) 2512 ügyet az 1367/2006/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése alapján lezáró határozat belső felülvizsgálata iránti kérelmét elfogadhatatlannak nyilvánító, 2020. július 6-i bizottsági határozatot;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Bizottsághoz annak érdekében, hogy a kérelmet nyilvánítsa elfogadhatónak, és érdemben döntsön;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: az Aarhusi Egyezmény 1. cikkének és 9. cikke (2) és (3) bekezdésének, az EUMSZ 216. cikknek, valamint a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: aarhusi rendelet) 1. cikke (1) bekezdése d) pontjának, 2. cikke (1) bekezdése g) pontjának és (2) bekezdésének, valamint 10. cikkének megsértése

                              —

                              A Bizottság a megtámadott határozatban úgy ítélte meg, hogy a felperes felülvizsgálati kérelme elfogadhatatlan, mivel e kérelem a Bizottság által igazgatási felülvizsgálati szervként hozott igazgatási aktusra vonatkozik. Az aarhusi rendelet 2. cikke (1) bekezdésének g) pontja az ilyen igazgatási aktusokat kizárja az aarhusi rendelet 10. cikkében előírt felülvizsgálati eljárás hatálya alól. E határozat jogellenes, mivel a felülvizsgálati kérelem egy olyan panaszkezelési eljárás keretében hozott bizottsági határozatra vonatkozik, amelyben a Bizottság tisztán értelmező álláspontot fogad el, így nem jár el igazgatási felülvizsgálati szervként (mint például kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás keretében). A határozat tehát igenis az aarhusi rendelet 10. cikkében előírt felülvizsgálati eljárás tárgyi hatálya alá tartozik.

                              —

                              A Bizottság az elfogadhatatlanságot megállapító határozatával megsértette az aarhusi rendelet és az Aarhusi Egyezmény célkitűzéseit, különösen a környezeti ügyekben az igazságszolgáltatáshoz való hatékony hozzáférés biztosítására irányuló célkitűzést.

                              —

                              Másodlagosan: ha mégis úgy kellene tekinteni, hogy az aarhusi rendelet 2. cikke (1) bekezdésének g) pontja alapján a valamely panasz benyújtását követően hozott bizottsági határozat nem tartozik az aarhusi rendelet 10. cikkében előírt felülvizsgálati eljárás hatálya alá (ami nem így van), akkor úgy kell tekinteni, hogy az aarhusi rendeletnek az e rendelet 2. cikke (1) bekezdésének g) pontjával összefüggésben értelmezett 10. cikke ellentétes az Aarhusi Egyezménnyel, és alkalmazásától – jogellenesség miatt – kivételesen el kell tekinteni.

                  2.

                  Második jogalap: az Aarhusi Egyezmény 5. cikkének, az EJEE 2. és 8. cikkének, az Európai Unió Alapjogi Chartája 2. és 7. cikkének, az EUMSZ 3. cikk (3) bekezdésének, az EUMSZ 9. cikknek, az EUMSZ 168. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 191. cikk (1) és (2) bekezdésének, valamint a környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 20-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a továbbiakban: levegőminőségi irányelv) 6., 7. és 23. cikkének, valamint III. mellékletének és IV. melléklete B. szakaszának megsértése

                              —

                              A Bizottság a megtámadott határozatban nem végzett érdemi vizsgálatot, így figyelmen kívül hagyta azt, hogy a holland hatóságok a környezeti levegő minőségét beépített területeken áthaladó forgalmas utcák mentén (így például Helvoirtban is) a járdaszegélytől mindig több mint tíz méter távolságban mérik, ami miatt e helyeken nem mérnek a légszennyezettségi határértékeket meghaladó értékeket, ami ismert kockázatot jelent a közegészségre. A holland hatóságok e gyakorlata ellentétes a levegőminőségi irányelv III. mellékletének C. szakaszával, amely a levegőminőségi vizsgálatot és a mintavételi szondák elhelyezését írja le, és amely többek között rögzíti, hogy e vizsgálatot – amennyiben lehetséges – legfeljebb tíz méterre a járdaszegélytől kell elvégezni.

                              —

                              A Bizottság azt a tényt is figyelmen kívül hagyja, hogy a holland hatóságok Helvoirt érintett környékét városon kívüli területnek minősítik, miközben városi területről van szó, következésképpen téves modellezési technikákat alkalmaznak. Ez is azzal a következménnyel jár, hogy a levegőszennyezettségi határértékek túllépését nem állapítják meg.

                              —

                              Ezenkívül a Bizottság azt is figyelmen kívül hagyja, hogy e jogellenes gyakorlat miatt nemcsak hogy nem mérnek túllépést, hanem ennek következtében Helvoirt környékére még levegőminőségi tervet sem készítettek, noha a holland hatóságok a levegőminőségi irányelv 23. cikkének (1) bekezdése értelmében erre kötelesek lennének.

                              —

                              Végül a Bizottság figyelmen kívül hagyja, hogy a holland hatóságok e jogellenes gyakorlata nemcsak minden uniós polgárnak a helyes környezeti információkhoz való hozzáféréshez való jogát sérti, hanem valamennyi uniós polgár élethez és egészséghez való jogát is.