title: T-594/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 6-i ítélete – Metabolic Balance Holding kontra EUIPO (Metabolic Balance) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Metabolic Balance európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Viszonylagos kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/24

         A Törvényszék 2017. április 6-i ítélete – Metabolic Balance Holding kontra EUIPO (Metabolic Balance)
   (T-594/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Metabolic Balance európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Viszonylagos kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2017/C 161/33)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Metabolic Balance Holding GmbH (Isen, Németország) (képviselő: W. Riegger, ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Fischer és Németh J. meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Metabolic Balance ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő bejelentésével kapcsolatban 2015. augusztus 12-én hozott határozata (R 2156/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Metabolic Balance Holding GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 398., 2015.11.30.


title: C-612/11. sz. ügy: A Tribunale di Milano (Olaszország) által 2011. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vincenzo Veneruso elleni büntetőeljárás

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/4

         A Tribunale di Milano (Olaszország) által 2011. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vincenzo Veneruso elleni büntetőeljárás
   (C-612/11. sz. ügy)
   2012/C 65/07
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Milano

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Vincenzo Veneruso

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az [EK]-Szerződés 43. és 49. cikkei a sportfogadási ágazatban a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében megengednek-e egy olyan nemzeti szabályozást, amely állami monopóliumrendszert, és a koncessziók és engedélyezések olyan rendszerét hozza létre, amely — a koncessziók meghatározott számán belül — a következőket írja elő:

               a)

               egy korábbi időszakban valamely olyan eljárás alapján kiadott koncessziók jogosultjai általános védelmét, amely eljárás jogellenesen zárta ki a gazdasági szereplők egy részét;

               b)

               olyan rendelkezések meglétét, amelyek valójában egy olyan eljárás alapján megszerzett kereskedelmi pozíciók fenntartását biztosítják, amely eljárás jogellenesen zárta ki a gazdasági szereplők egy részét (mint például annak megtiltása a koncessziók új jogosultjai számára, hogy értékesítő pultjaikat a már meglévőktől bizonyos meghatározott távolságon belül helyezzék el)

               c)

               a koncesszió lejárta, valamint a jogalany nagy összegű biztosítékai elvesztése eseteinek rögzítése, amelyek között szerepel az az eset is, ha a koncesszió jogosultja közvetlenül vagy közvetetten a koncesszió tárgyát képezőhöz hasonló, határokon átnyúló játéktevékenységeket folytat?


title: C-106/17. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Szczecinie (Lengyelország) által 2017. február 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Paweł Hofsoe kontra LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G.

text:
               26.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/8

         A Sąd Okręgowy w Szczecinie (Lengyelország) által 2017. február 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Paweł Hofsoe kontra LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G.
   (C-106/17. sz. ügy)
   (2017/C 202/13)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Okręgowy w Szczecinie

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Paweł Hofsoe

      Alperes: LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G., székhelye: Münster

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 13. cikkének (2) bekezdésében foglalt, az e rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjára való utalást, hogy az a természetes személy, akinek tevékenysége vállalkozóként többek között a biztosítókkal szembeni kártérítési igények érvényesítéséből áll, a közvetlen károsult személy követelésének szerződéses megszerzésére hivatkozással e követelés miatt a károsult lakóhelye szerinti tagállam bírósága előtt indíthat polgári pert a közúti baleset okozójának felelősségbiztosítójával szemben, amely biztosítónak a károsult lakóhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban van a székhelye?

      (1)  HL L 351., 1. o.


title: C-280/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-117/10. sz., Olasz Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2014. március 28-án hozott ítélete ellen az Olasz Köztársaság által 2014. június 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/35

         A Törvényszék (első tanács) T-117/10. sz., Olasz Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2014. március 28-án hozott ítélete ellen az Olasz Köztársaság által 2014. június 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-280/14. P. sz. ügy)
   2014/C 315/57
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott és P. Gentili avvocato dello Stato)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A Bíróság

               —

               a Bíróság alapokmányának 56. cikke értelmében helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke T-117/10. sz. ügyben 2014. május 28-án hozott ítéletét, amely ügy tárgya az olasz kormány által az EUMSZ 263. és 264. cikk értelmében benyújtott azon kereset volt, amely az Olaszország részére az 1. célkitűzés jogcímén a 2000–2006. közötti időszakban a POR Puglia regionális operatív programhoz az Európai Regionális Fejlesztési Alapból nyújtott támogatás csökkentéséről szóló, 2009. december 22-i, 2009. december 23-án közölt, C (2009) 10350 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére irányult;

               —

               ebből következően semmisítse meg érdemben a Bíróság alapokmánya 61. cikkének értelmében az Európai Bizottság említett határozatát és az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében az Olasz Köztársaság a következő jogalapokra hivatkozik:

                  Első jogalap: a kontradiktórius eljárás elvének megsértése és az indokolási kötelezettség megsértése
               A Törvényszék, miután együttesen vizsgálta, elutasította az első két jogalapot, amelyek a Bizottság által az első és második szintű ellenőrzések során tett következtetésekre vonatkoztak. A fellebbező szerint azonban a két kérdés teljesen különböző volt, mivel mindkettő eltérő módon kifogásolta az ellenőrzések hatékonyságát és megbízhatóságát. A megtámadott határozat a regionális ellenőrzésekkel szembeni különböző kifogásokat mint „vádpontokat” sorolta fel, amelyek mindegyike szerepelt azon egyetlen és végleges következtetésben, amely a regionális ellenőrzések megbízhatatlanságára, valamint az uniós költségvetésnek a 10 %-os átalánykorrekciót igazoló veszélyére vonatkoztak. Ezért a különböző „vádpontokat” külön kellett volna vizsgálni, mivel ezek egyikének vagy ezek közül többnek az esetleges kizárása vagy csökkentése ezek együttesére vonatkozott volna. Következésképpen, az ennyire eltérő érvek együttes és összekevert vizsgálata, amint azt a Törvényszék tette, megakadályozta az olasz kormány által felvetett ténybeli és jogi kérdések megfelelő vizsgálatát, és az indokolási kötelezettség nyilvánvaló megsértéséhez vezetett: a Törvényszék ily módon elmulasztotta a kellő teljességgel kifejteni, hogy miért tartotta megalapozatlannak a különböző kifogásokat.

                  Második jogalap: az 1260/1999 rendelet (1) 39. cikke (2) bekezdése c) pontjának, valamint 39. cikke (3) bekezdésének megsértése; a bizonyítási teherre vonatkozó elvek megsértése; a tényekről való meggyőződés pontatlansága a Törvényszékhez benyújtott iratokból következő tényekhez viszonyítva; a Törvényszék elé terjesztett bizonyítékok elferdítése.
               A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék elferdítette az iratokból következő, nem vitatott tényeket és bizonyítékokat, különösen azt a tényt, hogy az olasz hatóságok egyenként vizsgálták meg a Bizottság ellenőrei által az első szinten végzett kilenc ellenőrzés során feltárt hiányosságokra vonatkozóan tett következtetéseket. A fellebbező szerint a Törvényszéknek el kellett volna ismernie, hogy a megtámadott határozat téves volt az e kilenc ellenőrzésre vonatkozó rész tekintetében, tehát el kellett volna fogadnia azon jogalapokat, amelyekkel az olasz kormány arra hivatkozott, hogy a Bizottság megsértette az 1260/1999 rendelet 39. cikkének (2) és (3) bekezdését, mivel olyan határozatot fogadott el, amely 10 %-os átalánykorrekciót írt elő anélkül, hogy az első szintű ellenőrzési minta szabálytalanságot mutatott volna ki és (az egyéb szabálytalanságok fenntartása érdekében) nyilvánvalóan túlzó módon az ugyanezen 39. cikkben rögzített arányossági előíráshoz viszonyítva.
               A Törvényszék nem vette figyelembe az iratokból következő, az ellenőrzések előrehaladására vonatkozó tények rekonstruálásának eredményeit, mivel figyelmen kívül hagyta a 2009. év során végzett első és második szintű ellenőrzések tényleges mennyiségi (a Bizottsággal egyeztetett küszöbérték) és minőségi fejlődését.
               Végül, a Törvényszék eltorzította az iratokból következő nem vitatott tényeket és bizonyítékokat, és megsértette a hivatkozott cikkeket, amikor igazoltnak minősítette a megtámadott határozatot, mivel az olasz hatóságok nem bizonyították a kifizető hatóság fejlődését.

                  Harmadik jogalap: az 1260/1999 rendelet 39. cikke (2) bekezdése c) pontjának, valamint 39. cikke (3) bekezdésének, továbbá a 438/2001 rendelet (2) 10. cikkének megsértése; a bizonyítási teherre vonatkozó elvek megsértése; a tényekről való meggyőződés pontatlansága a Törvényszékhez benyújtott iratokból következő tényekhez viszonyítva; a Törvényszék elé terjesztett bizonyítékok elferdítése.
               A fellebbező szerint a Törvényszék megállapításai a második szintű ellenőrzés előrehaladásának és kiterjesztésének valódi ténybeli helyzete teljességgel elvont rekonstrukcióján alapulnak. A Törvényszéknek meg kellett volna semmisíteni a határozat azon részét, amely a második szintű ellenőrzések és ezek megbízhatatlanságának Bizottság általi elemzésére vonatkozik, amely elemzés teljességgel nélkülözött minden érvényes bizonyítékot az ERFA tekintetében fennálló tényleges kockázat vonatkozásában.

      (1)  A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet 1. kötet 31. o.)

      (2)  A strukturális alapok keretében nyújtott támogatások irányítási és ellenőrzési rendszerei tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2001. március 2-i 438/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 63., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet 1. kötet 132. o.)


title: A C-197/02. sz. ügy törlése

text:
               6.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/26

         A C-197/02. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 273/50)
   2004. július 29-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-197/02. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság ügy törlését.

      (1)  HL C 191., 2002.8.10.


title: C-174/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített harmadik tanács) T-40/15. sz., ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió ügyben 2017. február 17-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió által 2017. április 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/16

         A Törvényszék (kibővített harmadik tanács) T-40/15. sz., ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió ügyben 2017. február 17-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió által 2017. április 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-174/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 161/21)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió, melyet az Európai Unió Bírósága képvisel (képviselők: J. Inghelram és Á.M. Almendros Manzano és P. Giusta meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Plásticos Españoles, S.A. (ASPLA), Armando Álvarez S.A. és Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 1) pontját;

               —

               mint megalapozatlant utasítsa el az ASPLA és az Armando Álvarez által első fokon benyújtott, az észszerű időn belüli határozathozatal elvének megsértése miatt állítólagosan őket ért kár megtérítése címén fizetendő 3 495 038,66 euró összegű kártérítés iránti kérelmet;

               —

               az ASPLA-t és az Armando Álvarezt kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék az okozati összefüggés fogalmának értelmezésekor tévesen alkalmazta a jogot, mivel megállapította, hogy az észszerű időn belüli határozathozatal elvének megsértése volt a bankgarancia-költségek fizetésében álló állítólagos vagyoni kár döntő oka, noha az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az ilyen költségek fizetésének döntő oka a vállalkozás azon saját döntése, hogy az uniós bíróság előtti eljárás ideje alatt nem fizeti meg a bírságot.

               2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék a kár fogalmának értelmezésekor tévesen alkalmazta a jogot, mivel megtagadta azt, hogy a bankgarancia-költségek fizetésével összefüggő állítólagos vagyoni kárra ugyanazon feltételt alkalmazza, mint amelyet a bírság összege után járó kamatok megfizetésével összefüggő állítólagos vagyoni kár tekintetében fogalmazott meg, azaz hogy az elsőfokú eljárás felpereseinek kellett bizonyítaniuk, hogy az ez utóbbi fizetésével kapcsolatos pénzügyi teher meghaladta azt az előnyt, amelyet abból húzhattak, hogy nem fizették meg a bírságot.


title: T-581/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 28-i végzése — X Technology Swiss kontra OHIM — Brawn (X-Undergear)

text:
               26.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/33

         A Törvényszék 2012. március 28-i végzése — X Technology Swiss kontra OHIM — Brawn (X-Undergear)
   (T-581/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 151/59
   Az eljárás nyelve: német
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 63., 2011.2.26.


title: T-97/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 10-i végzése – Imelios kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – Kártérítési kereset – Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogramja (1998-2002) – Választottbírósági kikötés – Terhelési értesítés – Elfogadhatatlanság )

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/17

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 10-i végzése – Imelios kontra Bizottság
   (T-97/07. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - Kártérítési kereset - Az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogramja (1998-2002) - Választottbírósági kikötés - Terhelési értesítés - Elfogadhatatlanság’)
   (2008/C 158/26)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Imelios SA (Velizy-Villacoublay, Franciaország) (képviselő: C. Curtil ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Ladenburger és E. Manhaeve meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Elsődlegesen az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) könyvvizsgálói jelentését követően hozott azon bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, amely határozat a 2007. január 17-i terhelési értesítéssel elrendelte az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogramján (1998-2002) belül, a felhasználóbarát információs társadalom területén kötött IST-1999-10934-ASSIST, a „Knowledge Management for Help Desk Operators” projektre vonatkozó szerződés keretében fizetett előlegek behajtását; másodlagosan az említett szerződés értelmében járó támogatás fennmaradó része címén 34 368 euró összeg megtérítésére vonatkozó kérelem; és harmadlagosan a felperes által az említett határozat elfogadása következtében állítólag elszenvedett kár jóvátételére irányuló kártérítési kereset.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az Imelios SA-t kötelezi – a saját költségein kívül – a Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 129., 2007.6.9.


title: T-297/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 14-i végzése — Mepos Electronics kontra OHIM (MEPOS)

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/42

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 14-i végzése — Mepos Electronics kontra OHIM (MEPOS)
   (T-297/08. sz. ügy) (1)

   2009/C 220/88

      Az eljárás nyelve: angol

   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 247., 2008.9.27.


title: C-241/07. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — JK Otsa Talu OÜ kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (EMOGA — 1257/1999/EK rendelet — Közösségi vidékfejlesztési támogatás — Agrár-környezetvédelmi termelési módszerekhez nyújtott támogatás)

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/3

         A Bíróság (második tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — JK Otsa Talu OÜ kontra Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (C-241/07. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - 1257/1999/EK rendelet - Közösségi vidékfejlesztési támogatás - Agrár-környezetvédelmi termelési módszerekhez nyújtott támogatás)
   2009/C 180/04
   Az eljárás nyelve: észt

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Riigikohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: JK Otsa Talu OÜ

      Alperes: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Riigikohus — Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 80. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 391. o.) 22. és 23. cikkének, 24. cikke (1) bekezdésének, 37. cikke (4) bekezdésének, valamint 39. cikkének értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely az agrár-környezetvédelmi támogatást csak azok számára tartja fenn, akiknek a javára már az előző pénzügyi évben döntést hoztak agrár-környezetvédelmi támogatás nyújtásáról, és kizárja azokat az új kérelmezőket, akik kötelezettséget vállalnak arra, hogy termelésüket az agrár-környezetvédelmi követelményeknek megfelelően alakítják

      Rendelkező rész

   A 2004. december 22-i 2223/2004/EK tanácsi rendelettel módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet 37. cikkének (4) bekezdésével és 39. cikkével összefüggésben értelmezett 24. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseivel nem ellentétes, hogy valamely tagállam az elégtelen költségvetési források miatt kizárólag az olyan gazdálkodókra szűkíti a vidékfejlesztési támogatásra jogosultak körét, akiknek a javára már az előző pénzügyi évben döntést hoztak ilyen támogatás nyújtásáról.

      (1)  HL C 170., 2007.7.21.


title: C-353/12. sz. ügy: 2012. július 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/28

         2012. július 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-353/12. sz. ügy)
   2012/C 287/54
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Thomas, D. Grespan és B. Stromsky meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság — mivel a kitűzött határidőn belül nem fogadott el minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy visszatéríttesse a C 59/2007. sz. (ex N 127/2006 és NN 13/2006), Olaszország által az Ixfin SpA számára nyújtott állami támogatásról szóló, 2009. október 29-i C(2009) 8123 bizottsági határozatban (az értesítés 2009. október 29-én történt, közzétéve: HL L 167., 2010.7.1., 39. o.) jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített állami támogatást — nem teljesítette az e határozat 2., 3. és 4. cikkéből, valamint az EUMSZ Szerződésből eredő kötelezettségeit

               —

               az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság keresetének tárgya az Ixfin és a Banca Apulia SpA közötti hitelszerződés fedezetére a Ministero dello Sviluppo Economico által kezesség formájában nyújtott állami támogatásról szóló bizottsági határozat végrehajtásának az Olasz Köztársaság általi elmulasztása.
   A Bizottság azt állítja, hogy Olaszországnak 2010. március 1-jéig biztosítania kellett volna a visszetéríttetési kötelezettség végrehajtását, és 2009. december 29-ig közölnie kellett volna a Bizottsággal a határozat végrehajtása céljából elfogadott intézkedéseket.
   A jelen kereset benyújtásának időpontjában az alperes még nem fogadott el az e kötelezettségek teljesítéséhez szükséges minden intézkedést.


title: C-242/15. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 12-i ítélete – Land Hessen kontra Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Európai Bizottság (Fellebbezés — Állami támogatások — Egy Land Hessenben található fűrészüzem létesítését érintő állami intézkedések — Az állami támogatás hiányát megállapító határozat — A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának elmulasztása — Komoly nehézségek — Az állami kezességvállalások támogatási elemének számítása — A kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokról szóló bizottsági közlemény)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/5

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 12-i ítélete – Land Hessen kontra Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Európai Bizottság
   (C-242/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Állami támogatások - Egy Land Hessenben található fűrészüzem létesítését érintő állami intézkedések - Az állami támogatás hiányát megállapító határozat - A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának elmulasztása - Komoly nehézségek - Az állami kezességvállalások támogatási elemének számítása - A kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásokról szóló bizottsági közlemény))
   (2016/C 462/07)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Land Hessen (képviselők: U. Soltész és A. Richter, Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (képviselők: J. Heithecker és J. Ylinen, Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: F. Erlbacher és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Land Hessent kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 236., 2015.7.20.


title: C-482/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-333/13. sz., Westermann Lernspielverlag GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen a Westermann Lernspielverlag GmbH által 2015. szeptember 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/16

         A Törvényszék (második tanács) T-333/13. sz., Westermann Lernspielverlag GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen a Westermann Lernspielverlag GmbH által 2015. szeptember 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-482/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 406/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Westermann Lernspielverlag GmbH (képviselők: A. Nordemann és M. C. Maier Rechtsanwälten)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-333/13. sz. ügyben 2015. július 15-én hozott ítéletét;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé további megfontolásra;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Másodlagosan, amennyiben a Bíróság arra a megállapításra jut, hogy a Törvényszék 2015. július 15-i ítélete okafogyottá vált, mivel az eljárásban részt vevő másik fél azon védjegye, amelyen a felszólalás alapult, 2013. június 13-i hatállyal teljes körűen megszűnt, a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a jelen fellebbezést okafogyottá vált, és már nem szükséges a határozathozatal.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés az alábbi jogalapokon nyugszik:

               1.

               a védelemhez való jog, különösen a meghallgatáshoz való jog megértése;

               2.

               a tisztességes eljáráshoz való jog megsértése;

               3.

               a Törvényszék eljárási szabályzata 69. cikke c) és d) pontjának megsértése;

               4.

               a közösségi védjegyről szóló rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.

         A fellebbező álláspontja szerint a Törvényszék nem tartotta a tiszteletben a meghallgatáshoz való alapvető jogát, mivel (1) a Törvényszék Hivatala 2015. július 3-án tájékoztatta a fellebbezőt, hogy a fellebbező beadványa – amelyben tájékoztatta a Törvényszéket, hogy a felszólalás tárgyát képező védjegy ex tunc hatállyal nem létezik – nem vehető figyelembe; és mivel (2) a Törvényszék 2015. július 15-én kihirdetett ítélete egyáltalán nem említette azt, hogy az eljárásban részt vevő másik fél azon védjegye, amelyen a felszólalás főként alapult, az ítélet meghozatalakor már nem létezett.
   A fellebbezőnek az az álláspontja, hogy a Törvényszék megsértette a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogát, mivel (1) a Törvényszék elutasította a fellebbezőnek az eljárás felfüggesztése iránti kérelmét, és következésképpen nem vette figyelembe, hogy a fellebbező által 2013. június 13-án benyújtott megszűnés megállapítása iránti kérelem, valamint a fellebbező által az eljárásban részt vevő másik fél védjegyével szemben 2015. január 5-én benyújtott, feltétlen kizáró okra alapított törlés iránti kérelem jogszerű védekezési jogalapnak minősül, amely közvetlenül befolyásolja a jelen eljárás kimenetelét; és mivel (2) a Törvényszék megtagadta a fellebbező által 2015. június 12-én benyújtott észrevételek figyelembe vételét.
   A fellebbező álláspontja szerint a Törvényszék megsértette eljárási szabályzata 69. cikkének c) és d) pontját, amikor további indokolás nélkül elutasította a fellebbezőnek az eljárás felfüggesztése iránti mindkét kérelemét, noha az alperesnek egyik esetben sem volt kifogása az eljárás felfüggesztésével szemben, és a fellebbező megadta annak alapvető indokait, hogy miért szükséges az eljárás felfüggesztése.
   A fellebbezőnek az az álláspontja, hogy a Törvényszék megsértette a közösségi védjegyről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, mivel tévesen alkalmazta a jogot és eltorzította az ügy releváns tényeit, az összetéveszthetőség értékelése ugyanis olyan védjegyen alapult, amelynek 2015. május 22-én megállapították 2013. június 13-i hatállyal való, vagyis azelőtti megszűnését, hogy a fellebbező 2013. június 17-én benyújtotta a keresetét a Törvényszékhez és a Törvényszék határozatot hozott. Következésképpen az ítélet 2015. július 15-i meghozatalakor az eljárásban részt vevő másik fél 003915121. sz. közösségi szó- és ábrás védjegyét nem lehetett volna figyelembe venni, és semmilyen következtetést nem lehetett volna arra alapozni.
   Végül, amennyiben a Bíróság arra a megállapításra jut, hogy a Törvényszék 2015. július 15-i ítélete okafogyottá vált, mivel az eljárásban részt vevő másik fél azon védjegye, amelyen a felszólalás alapult, 2013. június 13-i hatállyal teljes körűen megszűnt, a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy a jelen fellebbezést okafogyottá vált, és már nem szükséges a határozathozatal.

      (1)  2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-291/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe kontra OHIM — Byass (ALFONSO) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az ALFONSO közösségi szóvédjegy bejelentése — A PRINCIPE ALFONSO korábbi közösségi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — A fellebbezési tanács által lefolytatandó vizsgálat terjedelme — A kereset egészéről való döntési kötelezettség — A 40/94/EK rendelet 62. cikkének (1) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 64. cikkének (1) bekezdése] )

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/59

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe kontra OHIM — Byass (ALFONSO)
   (T-291/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az ALFONSO közösségi szóvédjegy bejelentése - A PRINCIPE ALFONSO korábbi közösségi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - A fellebbezési tanács által lefolytatandó vizsgálat terjedelme - A kereset egészéről való döntési kötelezettség - A 40/94/EK rendelet 62. cikkének (1) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 64. cikkének (1) bekezdése]”)
   2009/C 267/103
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe SA (Cenicero, Spanyolország) (képviselők: M. Lobato García-Miján és B. Díaz de Escauriaza ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: S. Palmero Cabezas és J. Laporta Insa meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: González Byass SA (Cádiz, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2007. május 29-i, a Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe SA és a González Byass SA közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 1110/2006-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2007. május 29-én hozott határozatát (R 1110/2006-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 235., 2007.10.6.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács)  2005. december 8.  a C-115/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2001/65/EK irányelv – Egyes társaságok éves és összevont (konszolidált) beszámolója – Az előírt határidőn belüli átültetés hiánya)

text:
               11.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 36/17

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2005. december 8.
   a C-115/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/65/EK irányelv - Egyes társaságok éves és összevont (konszolidált) beszámolója - Az előírt határidőn belüli átültetés hiánya)
   (2006/C 36/34)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-115/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: G. Braun) kontra Luxemburgi Nagyhercegség (meghatalmazott: S. Schreiner) ügyben, az EK 226. cikk alapján 2005. március 8-án benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában a Bíróság (negyedik tanács), tagjai: K. Schiemann tanácselnök, M. Ilešič (előadó) és E. Levits bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2005. december 8-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 78/660/EGK, a 83/349/EGK és a 86/635/EGK irányelvnek az egyes társaságok, illetve a bankok, valamint egyéb pénzügyi intézmények éves és összevont (konszolidált) beszámolójára vonatkozó értékelési szabályok tekintetében történő módosításáról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

      (1)  HL C 106., 2005.4.30.


title: F-27/06. sz. ügy:  2006. március 10-én  benyújtott kereset – Lofaro kontra Bizottság

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/35

         2006. március 10-én benyújtott kereset – Lofaro kontra Bizottság
   (F-27/06. sz. ügy)
   (2006/C 108/64)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Alessandro Lofaro (Brüsszel, Belgium) (képviselő: J.-L. Laffinaeur ügyvéd)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes próbaidejének 6 hónappal történő meghosszabbításáról szóló 2005. június 6-i határozatot, a felperes próbaidejének leteltét követő elbocsátásáról szóló 2005. szeptember 28-i határozatot, valamint a próbaidő leteltekor készült jelentéseket, amelyeken e két határozat alapul;

               —

               szükség esetén a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a munkaszerződések megkötésére felhatalmazott hatóságnak a felperes panaszát elutasító 2005. november 23-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy a felperes által elszenvedett vagyoni károkért fizessen meg 85 473 euró, a nem vagyoni károkért pedig 50 000 euró méltányosan meghatározott összegű kártérítést, fenntartva az eljárás során ezen összegek leszállítását vagy felemelését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a Bizottság korábbi ideiglenes alkalmazottja, akit 2004. szeptember 16-tól2009. szeptember 15-ig szóló szerződéssel alkalmaztak, amely az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 14. cikke értelmében hat hónapos próbaidőt írt elő. Az első kedvezőtlen értékelő jelentést követően próbaidejét hat hónappal meghosszabbították, a második kedvezőtlen értékelő jelentés után pedig az alperes megszüntette az említett szerződést.
   Keresetében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes nyilvánvaló értékelési hibákat vétett. Az alperes megsértette ezen kívül a méltósághoz és a védelemhez való jogra vonatkozó általános elveket, és alaptalan kifogásokat hozott fel.


title: T-380/17. sz. ügy: 2017. június 16-án benyújtott kereset – HeidelbergCement és Schwenk Zement kontra Bizottság

text:
               31.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/48

         2017. június 16-án benyújtott kereset – HeidelbergCement és Schwenk Zement kontra Bizottság
   (T-380/17. sz. ügy)
   (2017/C 249/65)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Németország) és Schwenk Zement KG (Ulm, Németország) (képviselők: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, M. Raible, U. Soltész, G. Wecker és H. Weiß ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2017. április 5-i C(2017) 1650 final európai bizottsági határozatot, amely az M. 7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia ügyben a belső piaccal és az EGT-Megállapodás működésével összeegyeztethetetlennek nyilvánítja az összefonódást;

               —

               a Bizottságot kötelezze a felperesek részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalap: a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel az ügylet elbírálására, mivel az ügylet nem volt uniós léptékű. A Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és megsértette a 139/2004 tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: EUMR) 1. cikkét, amikor a HeidelbergCementet és a Schwenket minősítette „érintett vállalkozásoknak”, ahelyett hogy a közvetlen szerző fél Duna-Dráva Cementet minősítette volna annak.

               2.

               Második jogalap: a Bizottság megsértette az EUMR 2. és 8. cikkét, továbbá nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el és megsértette az indokolási kötelezettségét a releváns földrajzi piac meghatározása során.

               3.

               Harmadik jogalap: a Bizottság megsértette az EUMR 2. cikkének (2) és (3) bekezdését, amikor az ügyletet anélkül tiltotta meg, hogy bizonyította volna, hogy a belső piac jelentős részén fennáll a hatékony verseny jelentős akadályozása.

               4.

               Negyedik jogalap: a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el az ügylet hatásainak versenyszempontú mérlegelése során.

               5.

               Ötödik jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el a javasolt korrekciós intézkedés mérlegelése és elutasítása során.

               6.

               Hatodik jogalap: a Bizottság több eljárási hibát követett el, ezáltal pedig megsértette a lényeges eljárási szabályokat, a felperesek védelemhez való jogát és alapvető jogait, valamint a megfelelő ügyintézés elvét és a gondossági kötelezettséget.

               7.

               Hetedik jogalap: a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel a Cemex Hungary megszerzésének megtiltására azt követően, hogy az ügylet magyarországi részét a vizsgálat lefolytatása céljából az EUMR 4. cikkének (4) bekezdése alapján áttette a magyar versenyhatósághoz.

      (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004. L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).


title: C-483/11. és C-484/11. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2011. december 14-i végzése (a Tribunalul Argeș (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11. sz. ügy), Mariana Budan (C-484/11. sz. ügy) kontra Statul român (Előzetes döntéshozatalra utalás — Az eljárási szabályzat 43. cikke, 92. cikkének 1. §-a és 103. cikkének 1. §-a — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — A kommunista rezsim alatt politikai jellegű elítéléseket elszenvedő személyek kárpótlása — Az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítéséhez való jog — Az uniós jog végrehajtásának hiánya — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/14

         A Bíróság (hatodik tanács) 2011. december 14-i végzése (a Tribunalul Argeș (Románia) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11. sz. ügy), Mariana Budan (C-484/11. sz. ügy) kontra Statul român
   (C-483/11. és C-484/11. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Az eljárási szabályzat 43. cikke, 92. cikkének 1. §-a és 103. cikkének 1. §-a - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A kommunista rezsim alatt politikai jellegű elítéléseket elszenvedő személyek kárpótlása - Az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítéséhez való jog - Az uniós jog végrehajtásának hiánya - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)
   2012/C 73/24
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Argeș

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11. sz. ügy), Mariana Budan (C-484/11. sz. ügy)

      Alperes: Statul român

      Az eljárásban részt vesz: Iulian-Nicolae Cujbescu (C-484/11. sz. ügy)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelmek — Tribunalul Argeș — Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 5. cikkének és az emberi jogok egyetemes nyilatkozata 8. cikkének az értelmezése — A kommunista rezsim alatt politikai jellegű elítéléseket elszenvedő személyek kárpótlása — Az elszenvedett nem vagyoni kár megtérítéséhez való jogot korlátozó nemzeti szabályozás megengedhetősége

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre a Tribunalul Argeș (Románia) által a 2011. április 4-i és 2011. július 4-i határozataiban előterjesztett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 347., 2011.11.26.


title: T-108/16. sz. ügy: 2016. március 17-én benyújtott kereset – Naviera Armas kontra Bizottság

text:
               17.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/19

         2016. március 17-én benyújtott kereset – Naviera Armas kontra Bizottság
   (T-108/16. sz. ügy)
   (2016/C 175/23)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Naviera Armas SA (Las Palmas de Gran Canaria, Spanyolország) (képviselők: J. Buendía Sierra és Á. Givaja Sanz üyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a SA.36628 (2015/NN-2) állami támogatásról szóló, 2015. december 8-i bizottsági határozatot, amelyben a Bizottság megállapítja, hogy a Spanyol Királyság által Puerto de las Nievesben a Fred Olsen S.A. hajózási társaság javára elfogadott támogatások nem minősülnek állami támogatásnak;

               —

               az alperest kötelezze a saját költségeinek és a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy nem minősül állami támogatásnak a Fred Olsennek a Puerto de las Nievesből (Kanári-szigetek, Spanyolország) kiinduló tevékenységhez fűződő feltételezett kizárólagos joga, teljes vagy részleges mentesítése a vonatkozó kikötői illetékek alól, valamint az említett kikötő használatának feltételei, amelyek a hagyományos hajók kizárásával az említett hajózási társaság igazolatlan előnyét is feltételezik.
   Keresetének alátámasztására a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely azon a tényen alapul, hogy elegendő bizonyítékot szolgáltatott ahhoz, hogy a Bizottságban ésszerű kétségek támadjanak a Fred Olsen javára nyújtott állami támogatásokkal kapcsolatban, és megindítsa a hivatalos vizsgálati eljárást.
   E jogalap alátámasztására a felperes a következőkre hivatkozik:

               —

               a Bizottság által elvégzett előzetes vizsgálatnak a Naviera Armas panasza 2013. április 26-i benyújtásától a megtámadott határozat elfogadásáig eltelt rendkívüli hosszú időtartama már önmagában is nyilvánvalóvá teszi, az ügy összetettségét, ami hivatalos vizsgálati eljárás indítását követelte volna meg;

               —

               a megtámadott határozat nyilvánvaló értékelési hibákat tartalmaz a tényeket illetően, mint például annak állítása, hogy semmilyen más vállalkozás nem kérelmezte, hogy Puerto de las Nievesben végezhessen tevékenységet gyorsjáratú kompokkal 203. előtt, hogy a Fred Olsen volt a kikötő használatában érdekelt egyetlen vállalkozás a 90-es években, illetve, hogy az említett kikötőben kizárólag gyorsjáratú kompokat lehet üzemeltetni;

               —

               a Fred Olsen kizárólagos joggal használja Puerto de las Nievest 1991. óta, ami a spanyol hatóságok által mérlegelési jogkörben nyújtott komparatív előnyt biztosít számára;

               —

               a Fred Olsen több, mint húsz éven keresztül mentesült minden meghatározott kikötői illeték megfizetése alól.


title: T-232/11. sz. ügy: A Törvényszék 2015. május 21-i végzése – Stichting Greenpeace Nederland és PAN Europe kontra Bizottság

text:
               13.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/25

         A Törvényszék 2015. május 21-i végzése – Stichting Greenpeace Nederland és PAN Europe kontra Bizottság
   (T-232/11. sz. ügy) (1)

   (2015/C 228/30)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 194., 2011.7.2.


title: C-650/11. sz. ügy: Az Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) által 2011. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ilgvars Brunovskis kontra Lauku atbalsta dienests

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/18

         Az Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) által 2011. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ilgvars Brunovskis kontra Lauku atbalsta dienests
   (C-650/11. sz. ügy)
   2012/C 49/31
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākās tiesas Senāts

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ilgvars Brunovskis

      Alperes: Lauku atbalsta dienests

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az 1782/2003 rendelet (1) 125. cikkének (1) bekezdését, hogy az anyatehénre vonatkozó támogatás az érintett naptári évben született valamennyi anyatehenére alkalmazandó?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az 1973/2004 rendelet (2) 102. cikkének (2) bekezdését, hogy a hat hónapos határidő a támogatás igénylésének benyújtására áll nyitva?

               3.

               Ha a második kérdésre igenlő válasz adandó, akkor ha egy tagállam lerövidítette az igény benyújtására nyitva álló határidőt, köteles-e kártalanítani a mezőgazdasági termelőt azon veszteségek miatt, amelyek abból fakadtak, hogy a rendeletben megadott határidő adta előnyökkel nem tudott élni?

      (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i tanácsi rendelet (HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.)

      (2)  Az 1782/2003/EK tanácsi rendelet IV. és IVa. címeiben meghatározott támogatási rendszereket, továbbá a pihentetett terület alapanyag-termelésre való használatát illetően ugyanezen rendelet alkalmazásának részletes szabályozásáról szóló, 2004. október 29-i 1973/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 345., 1. o.)


title: C-316/05. sz. ügy: A Högsta Domstolen 2005. augusztus 9-i végzésével a Nokia Corporation kontra Joacim Wärdell ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               15.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/4

         A Högsta Domstolen 2005. augusztus 9-i végzésével a Nokia Corporation kontra Joacim Wärdell ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-316/05. sz. ügy)
   (2005/C 257/07)
   Az eljárás nyelve: svéd
   A Högsta Domstolen 2005. augusztus 9-i végzésével, amely 2005. augusztus 16-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Nokia Corporation kontra Joacim Wärdell ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Högsta Domstolen a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94 tanácsi rendelet 98. cikke (1) bekezdésének első mondatában szereplő „nyomós érdek” fogalmát, hogy eszerint ha a bíróság azt állapítja meg, hogy az alperes bitorolja egy közösségi védjegyet, az ügy további körülményeitől függetlenül nem tiltja el a védjegybitorlástól, ha úgy ítéli meg, hogy a további bitorlás veszélye nem nyilvánvaló vagy legalábbis meglehetősen korlátozott?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a közösségi védjegyről szóló rendelet 98. cikke (1) bekezdésének első mondatában szereplő „nyomós érdek” fogalmát, hogy eszerint ha a bíróság azt állapítja meg, hogy az alperes bitorolja a közösségi védjegyet, és jóllehet az 1) kérdésben említettek alapján nem indokolt eltekintenie a védjegybitorlástól történő eltiltástól, mégis eltekinthet az eltiltástól azon az alapon, hogy egyértelmű, hogy a további bitorlás a nemzeti jog bitorlásra vonatkozó általános törvényi tilalma hatálya alá tartozik, és a bitorlás szándékos vagy súlyosan gondatlan folytatása esetén az alperes büntetéssel sújtható?

               3)

               Amennyiben a 2) kérdésre adott válasz nemleges, kell-e bizonyos intézkedéseket hozni – az eltiltás mellett például pénzbírságot alkalmazva – az eltiltás betartatása érdekében akkor is, ha egyértelmű, hogy a további bitorlás a nemzeti jog bitorlásra vonatkozó általános törvényi tilalma hatálya alá tartozik, és a bitorlás szándékos vagy súlyosan gondatlan folytatása esetén az alperes büntetéssel sújtható?

               4)

               Amennyiben a 3) kérdésre adott válasz igenlő, vonatkozik-e ez arra az esetre is, ha egy nemzeti védjegy hasonló bitorlása esetében az ilyen intézkedés elfogadásának nem állnának fenn a feltételei?


title: C-503/06. sz. ügy: 2006. december 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/12

         2006. december 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-503/06. sz. ügy)
   (2007/C 82/23)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: D. Recchia meghatalmazott)

      Alperes: az Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel Liguria tartomány olyan, a vadon élő madarak védelmi rendjétől való eltérések engedélyezésére vonatkozó szabályozást fogadott el és alkalmaz, amely nem tartja be a 79/409/EGK irányelv (1) 9. cikkében meghatározott feltételeket – nem teljesítette az ezen irányelv 9. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Egy bejelentés kézhezvételét követően a Bizottság tudomást szerzett arról, hogy Liguria tartomány elfogadta a 2001. október 5-i 34. törvényt a vadon élő madarak védelmének rendjétől a fent hivatkozott irányelv 9. cikke alapján való eltérések elfogadásának szabályozása céljából. Ezen tartományi törvényt a 2002. augusztus 13-i 31. tartományi törvény módosította.
   A Bizottság álláspontja szerint a módosított 34/2001 tartományi törvény az irányelv értelmében védett madárfajok szabályos vadászatát engedélyezi, amennyiben:

               —

               általános és elvont módon, továbbá időkorlát nélkül határozza meg az eltérés tárgyát képező fajokat, noha az eltérés kivételes, intézkedés jellegű aktus, melyet meghatározott előfeltételek fennállásának tudományos jellegű vizsgálatát követően lehet elfogadni;

               —

               az eltérést képező egyedi intézkedések vonatkozásában nem írja elő azon elvont okok egyike megjelölésének kötelezettségét, amely folytán az irányelv 9. cikkének értelmében az eltérést engedélyezni lehet, sem pedig azon konkrét indokok felsorolásának kötelezettségét, amelyek folytán egy meghatározott intézkedés az elvont okként hivatkozott követelmény fennállására vezethető vissza;

               —

               nem írja elő a más kielégítő megoldások hiányát megállapító vizsgálat tiszteletben tartását, se azon hatóság megjelölését, amely jogosult kijelenteni, hogy a 9. cikkben foglalt feltételek teljesülnek.

         A módosított 34/2001 tartományi törvény összeegyeztethetetlensége tükröződik a vadászati felhasználások engedélyezésére vonatkozó konkrét intézkedésekben, amelyek nem bizonyítják más kielégítő megoldások hiányát, és amelyek nem tesznek említést az eltérést szükségessé tevő elvont indokról vagy konkrét okokról.
   Az indokolással ellátott véleményben megjelölt, 2006. október 31-i határidő leteltét követően Liguria tartomány a 2006. október 31-i 35/2006 tartományi törvénnyel hatályon kívül helyezte a módosított 43/2001 tartományi törvényt és elfogadta a 36/2006 tartományi törvényt, amely engedélyezi a kivételes vadászati felhasználásokat és amely a hivatkozott irányelv 9. cikkével való összeférhetetlenségnek ugyanazon elemeit mutatja, mint a fenti tartományi jogszabályi kerettel kapcsolatban már kifogásoltak.

      (1)  A vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv, HL L 103. 1. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 98. o.


title: C-525/07. sz. ügy: A Bíróság 2008. november 28-i végzése – Combescot kontra Bizottság (Fellebbezés – Tisztviselők – Szakmai előmeneteli jelentés – Segítségnyújtási kötelezettség – Lelki zaklatás – Kártérítés – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/13

         A Bíróság 2008. november 28-i végzése – Combescot kontra Bizottság
   (C-525/07. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Tisztviselők - Szakmai előmeneteli jelentés - Segítségnyújtási kötelezettség - Lelki zaklatás - Kártérítés - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
   (2009/C 69/21)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Philippe Combescot (képviselők: A. Maritati és V. Messa avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Curral meghatalmazott és S. Corongiu ügyvéd)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-249/04. sz., Combescot kontra Bizottság ügyben 2007. szeptember 12-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság elutasította az egyrészt a felperes hivatali felettesei magatartása jogellenességének megállapítására, a felperes segítségnyújtáshoz való jogának elismerésére és a 2001. július 1-je és 2002. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentésének megsemmisítésére, másrészt a felperes által hivatkozott károk megtérítésére irányuló kérelmet.
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság L. Combescot-t kötelezi a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: T-484/08. sz. ügy: 2008. november 11-én benyújtott kereset – Longevity Health Products kontra OHIM – Merck (Kids Vits)

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/38

         2008. november 11-én benyújtott kereset – Longevity Health Products kontra OHIM – Merck (Kids Vits)
   (T-484/08. sz. ügy)
   (2009/C 32/75)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamák) (képviselő: J. Korab ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Merck KGaA (Darmstadt, Németország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság nyilvánítsa a Longevity Health Products, Inc. társaság keresetét elfogadhatónak;

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2008. augusztus 28-i határozatát, és utasítsa el a Merck KGaA-nak a 003979143. sz. közösségi védjegy törlése iránti kérelmét, és

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „Kids Vits” szóvédjegy a 3., 5. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (3 979 143. sz. közösségi védjegy).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Merck KGaA.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „VIDS4KIDS” szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében (3 128 196. sz. védjegy).

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-496/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. november 17-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete — Az ítéletben foglaltak teljesítésének elmaradása — EK 228. cikk — Pénzügyi szankciók)

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/5

      A Bíróság (harmadik tanács) 2011. november 17-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
      (C-496/09. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - Az ítéletben foglaltak teljesítésének elmaradása - EK 228. cikk - Pénzügyi szankciók)
      (2012/C 25/07)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro, E. Righini és B. Stromsky meghatalmazottak)

         Alperes: Olasz Köztársaság (képviselő: G. Palmieri meghatalmazott, F. Arena és S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

         Tárgy

      Tagállami kötelezettségszegés — EK 228. cikk — A Bíróság C-99/02. sz. ügyben 2004. április 1-jén hozott ítéletében foglaltak teljesítésének elmaradása — Kényszerítő bírság megállapítása iránti kérelem

         Rendelkező rész

                  1.

                  Az Olasz Köztársaság, mivel az Európai Közösségek Bizottsága által az EK 228. cikk alapján 2008. február 1-jén kibocsátott, indokolással ellátott véleményben szabott határidőre nem hozta meg a C-99/02. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2004. április 1-jén, az Olaszország által a foglalkoztatás támogatása érdekében nyújtott támogatásról szóló, 1999. május 11-i 2000/128/EK bizottsági határozatban jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősített támogatásoknak a kedvezményezettekkel való visszatéríttetése tárgyában hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, nem teljesítette az e határozatból, valamint az EK 228. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2.

                  A Bíróság kötelezi az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak az „Európai Unió saját forrásai” számlára kényszerítő bírságot — amelynek összege megegyezik a 30 millió eurós alapösszeg, valamint a jogellenes és a közös piaccal összeegyeztethetetlen azon támogatásoknak a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésének időpontjában még nem visszatéríttetett összes támogatáshoz viszonyított százalékos aránya szorzatával, amelyekre vonatkozóan az érintett időszak alatt a visszatéríttetés még nem történt meg, vagy azt nem bizonyították —, a C-92/02. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2004. április 1-jén hozott ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedések végrehajtásában való késedelem fennállása alatt félévente, a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésétől az említett 2004. április 1-jei ítéletben foglaltak teljesítéséig.

                  3.

                  A Bíróság kötelezi az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak az „Európai Unió saját forrásai” számlára 30 millió euró átalányösszeget.

                  4.

                  A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-192/10. sz. ügy: 2010. április 19-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/3

         2010. április 19-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-192/10. sz. ügy)
   2010/C 195/05
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: S. Pardo Quintillán és A. Marghelis meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol királyság — mivel nem fogadta el az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy biztosítani lehessen az O Grove-ben (Pontevedra, Galícia) található Cova da Loba-i hulladéklerakó lezárására és a lezárást követő utógondozási eljárásokra vonatkozó kötelezettségek teljesítését — nem teljesítette a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (1) 13. és 14. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az 1999/31/EK irányelv célja, amennyire lehetséges, megakadályozni vagy csökkenteni a hulladék lerakásából eredő környezetre gyakorolt negatív hatásokat, különösen a felszíni vizek, a talajvíz, a talaj és a levegő szennyezését, valamint minden ezekből eredő, az emberi egészséget veszélyeztető tényezőt a hulladéklerakó teljes életciklusa alatt.

               2.

               Amint az a spanyol hatóságok által közölt információkból következik, a Cova da Loba-i hulladéklerakót 2000-ben engedélyezték. Létező hulladéklerakóról van tehát szó az 1999/31/EK irányelv 14. cikkében előírtak tekintetében.

               3.

               A Cova da Loba-i hulladéklerakót anélkül helyezték használaton kívül, hogy lezárták volna, vagy hogy biztosították volna a lezárást követő utógondozási eljárásokat az irányelv 13. cikkében előírtak szerint.

               4.

               A spanyol hatóságok által közölt információkból tehát az következik, hogy a Cova de Loba-i hulladéklerakó lezárásának folyamata még nem fejeződött be. E hulladéklerakó helyzete a fenti megállapítások alapján sérti az 1999/31/EK irányelv 13. és 14. cikkében előírtakat.

      (1)  HL L 182., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.


title: C-47/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. március 16-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valsts ieņēmumu dienests kontra „Veloserviss” SIA (Előzetes döntéshozatal — Vámunió — Közösségi Vámkódex — A 220. cikk (2) bekezdésének b) pontja — Behozatali vámok utólagos beszedése — Jogos bizalom — Alkalmazási feltételek — A vámhatóságok hibája — Az importőr jóhiszemű eljárásra és a FORM „A” származási bizonyítvány kibocsátási körülményeinek vizsgálatára vonatkozó kötelezettsége — Bizonyítékok — Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) jelentése)

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/11

         A Bíróság (hatodik tanács) 2017. március 16-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valsts ieņēmumu dienests kontra „Veloserviss” SIA
   (C-47/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Közösségi Vámkódex - A 220. cikk (2) bekezdésének b) pontja - Behozatali vámok utólagos beszedése - Jogos bizalom - Alkalmazási feltételek - A vámhatóságok hibája - Az importőr jóhiszemű eljárásra és a FORM „A” származási bizonyítvány kibocsátási körülményeinek vizsgálatára vonatkozó kötelezettsége - Bizonyítékok - Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) jelentése))
   (2017/C 151/15)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Alperes:„Veloserviss” SIA

      Rendelkező rész

               1)

               A 2000. november 16-i 2700/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az importőr e rendelkezés alapján a saját jóhiszeműségére tekintettel csak akkor hivatkozhat jogos bizalomra a behozatali vám utólagos könyvelésbe vételével szemben, ha három együttes feltétel teljesül. Először is az szükséges, hogy a vámot az illetékes hatóságok hibájából ne fizessék meg, a hatóságok által elkövetett hibának továbbá olyannak kell lennie, amelyet a jóhiszemű megfizetésért felelős személy észszerűen nem észlelhetett, végül pedig e személynek a vámáru-nyilatkozata tekintetében be kell tartania a hatályos jogszabályokban megállapított összes rendelkezést. Nem áll fenn ilyen jogos bizalom különösen, amennyiben, jóllehet nyilvánvaló indokok alapján kétségek merülnek fel a FORM „A” származási bizonyítvány pontosságát illetően, az importőr nem tájékozódott minden tőle telhető módon e bizonyítvány kibocsátásának körülményeit illetően annak vizsgálata érdekében, hogy az említett kétségek megalapozottak-e. Az ilyen kötelezettség ugyanakkor nem jelenti azt, hogy az importőr általánosan köteles lenne arra, hogy módszeresen megvizsgálja a FORM „A” származási bizonyítvány exportáló ország vámhatóságai által való kibocsátásának körülményeit. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak az alapügyben felmerült összes konkrét körülmény figyelembevételével való értékelése, hogy e három feltétel a jelen ügyben teljesül-e.

               2)

               A 2700/2000 rendelettel módosított 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az alapügybelihez hasonló helyzetben az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által készített jelentésben foglalt információkból megállapítható, hogy az importőr e rendelkezés alapján nem hivatkozhat megalapozottan jogos bizalomra a behozatali vám utólagos könyvelésbe vételével szemben. Ugyanakkor amennyiben az ilyen jelentés csak a szóban forgó helyzet általános leírását foglalja magában, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata, e jelentés önmagában nem lehet elegendő annak a jogilag megkövetelt módon való bizonyításához, hogy e feltételek ténylegesen, minden szempontból, különösen az exportőr releváns magatartását illetően teljesültek-e. Ilyen körülmények között főszabály szerint az importáló állam vámhatóságainak a feladata, hogy kiegészítő bizonyítékokkal bizonyítsák, hogy a hibás FORM „A” származási bizonyítvány exportáló ország vámhatóságai által való kibocsátására az exportőr által szolgáltatott hibás adatok folytán került sor. Ugyanakkor amennyiben az importáló állam vámhatóságai számára lehetetlen a fent említett bizonyíték bemutatása, adott esetben az importőr feladata annak bizonyítása, hogy az említett bizonyítványt az exportőr által szolgáltatott helyes adatok alapján állították ki.

      (1)  HL C 111., 2016.3.29.


title: T-310/05. sz. ügy: 2005. augusztus 12–én benyújtott kereset: ASTEC Global Consultancy kontra Bizottság

text:
               29.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/21

         2005. augusztus 12–én benyújtott kereset: ASTEC Global Consultancy kontra Bizottság
   (T-310/05. sz. ügy)
   (2005/C 271/42)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes(ek): ASTEC Global Consultancy Limited (Dublin, Írország) (Képviselő[k]: B. O'Connor, solicitor és I. Carreño, lawyer)

      Alperes(ek): az Európai Közösségek Bizottsága
   A felperes kereseti kérelmei
   A felperes kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottságának 2005. július 25-i határozatát (hivatkozási szám: AIDCO/F3/ACH D [2005] 19574), amelyben elutasította a felperesnek a Bizottság EuropeAid//119860/C/SV/multi hivatkozási számú közbeszerzési eljárásának 3. tételében való részvétel iránti kérelmét; és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes mint a konzorcium vezetője a Bizottságnak az ismételten kiírt EuropeAid//119860/C/SV/multi hivatkozási számú közbeszerzési eljárása keretében 2005. április 15-én benyújtotta ajánlatát a keretszerződés 3. tételére. A felperes vezette konzorcium egyik tagja az Austroconsult GmbH. volt. E társaság tagja volt egy ugyanezen tételre pályázó másik konzorciumnak is. Az Austroconsult 2005. május 31-én formálisan is kilépett e másik konzorciumból.
   A Bizottság megtámadott határozatában elutasította a felperes ajánlatának a továbbjutottak listájára való felvételét arra hivatkozva, hogy az nem felel meg az ajánlati felhívásban foglaltaknak, mivel az Austroconsult egy másik ajánlatban is képviseltette magát.
   A megtámadott határozat megsemmisítése iránti keresete alátámasztására a felperes előadja, hogy a Bizottság megsértette a közbeszerzési eljárás lényeges szabályait, mivel az Austroconsult mindkét konzorciumban történő részvétele miatti esetleges összeférhetetlenség megszűnt azzal, hogy a társaság kilépett a másik konzorciumból. Ugyanezzel összefüggésben a felperes másodlagosan előadja, hogy az Austroconsultot nem lehet érvényesen a másik konzorcium tagjának tekinteni, mivel a társaság ajánlati csomagban található hivatalos levelén nem szerepelt dátum.
   A felperes ezen kívül előadja, hogy a Bizottság megsértette az egyenlő elbánás, a gondos ügyintézés és a kellő gondosság elveit, mivel amennyiben kétségei merültek fel, elmulasztotta az Austroconsult másik konzorciumból történő kilépésének vizsgálatát, és kifogásairól nem tájékoztatta a felperest. A felperes úgy véli, hogy a minden magyarázatot nélkülöző kizárása aránytalan és a gondos ügyintézést sértő intézkedés.
   Végül a felperes állítása szerint azzal, hogy a továbbjutottak listájára csak hat jelöltet vett fel, és így folytatta a közbeszerzési eljárást, a Bizottság megsértette az ajánlati felhívásban szereplő azon szabályt, amely legalább nyolc jelölt részvételét kívánja meg. A felperes nézete szerint továbbá hátrányos megkülönböztetés áldozata lett, amennyiben az eredeti kiírás és az első megismételt kiírás során – amelyekben eredményesnek bizonyult – a nyolc jelöltből álló listára vonatkozó szabályt tiszteletben tartották, ellentétben a második megismételt kiírással, amelynek során kizárták a listáról.


title: T-300/10. sz. ügy: 2010. július 9-én benyújtott kereset — Internationaler Hilfsfonds kontra Bizottság

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/37

         2010. július 9-én benyújtott kereset — Internationaler Hilfsfonds kontra Bizottság
   (T-300/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 246/64
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Németország) (képviselő: H. Kaltenecker ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a 2010. április 29-i bizottsági határozatot abban a részében, amelyben a felperessel szemben a hozzáférhetővé nem tett vagy csak részben hozzáférhetővé tett dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadja;

               —

               Az alperest kötelezze az eljárás és a felperes költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a 2010. április 29-i bizottsági határozatot kifogásolja, amellyel a Bizottság részben elutasította a felperesnek a LIEN-97-2011 szerződéshez kapcsolódó, hozzáférhetővé nem tett dokumentumokhoz való hozzáférés iránti második kérelmét.
   Keresetének alátámasztása végett a felperes lényegében azzal érvel, hogy a Bizottság nem volt jogosult arra, hogy a kérelmezett dokumentumokhoz való hozzáférést a felperessel szemben a döntéshozatali eljárás védelmére, valamint a magánélet és az egyéni méltóság védelmére vonatkozóan az 1049/2001/EK rendeletnek (1) a 4. cikkében foglalt, kivételt előíró szabályozásra hivatkozva megtagadja. E tekintetben a felperes előadja továbbá, hogy a hozzáférhetővé nem tett dokumentumok hozzáférhetővé tételéhez nyomós közérdek fűződik.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-382/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. június 19-i ítélete – Kampol kontra OHIM – Colmol (Nobel) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Nobel közösségi ábrás védjegy bejelentése — NOBEL korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/26

         A Törvényszék 2014. június 19-i ítélete – Kampol kontra OHIM – Colmol (Nobel)
   (T-382/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Nobel közösségi ábrás védjegy bejelentése - NOBEL korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2014/C 253/37
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Kampol sp. z o. o. (Świdnica, Lengyelország) (képviselő: J. Kępiński ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Geroulakos meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Colmol-Colchões, SA (Oliveira de Azeméis, Portugália)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Colmol – Colchões, SA és a Kampol-K. Humiński & syn sp. z o. o. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. június 21-én hozott határozata (R 2286/2011–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Kampol sp. z o. o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 355., 2012.11.17.


title: C-127/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2014. szeptember 3-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – A tőke szabad mozgása – EUMSZ 21. cikk és EUMSZ 63. cikk – EGT-Megállapodás – Öröklési és ajándékozási illeték – Az adóztatási hatáskörök megosztása – Belföldi és külföldi illetőségű személyek közötti hátrányos megkülönböztetés – Az ingatlan fekvésén alapuló hátrányos megkülönböztetés – Bizonyítási teher)

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/3

      A Bíróság (tizedik tanács) 2014. szeptember 3-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
      (C-127/12. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 21. cikk és EUMSZ 63. cikk - EGT-Megállapodás - Öröklési és ajándékozási illeték - Az adóztatási hatáskörök megosztása - Belföldi és külföldi illetőségű személyek közötti hátrányos megkülönböztetés - Az ingatlan fekvésén alapuló hátrányos megkülönböztetés - Bizonyítási teher))
      (2014/C 395/03)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Roels, R. Lyal és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak)

         Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: A. Rubio González meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Spanyol Királyság – mivel az ajándékozás és öröklés tekintetében eltérő adóügyi bánásmódot alkalmazott a spanyolországi és a külföldi illetőséggel rendelkező örökösökkel és megajándékozottakkal szemben; a spanyolországi és a külföldi illetőséggel rendelkező örökhagyókkal szemben; valamint a Spanyolországban és az azon kívül található ingatlanok ajándékozásával, vagy azokról való hasonló rendelkezéssel szemben – nem teljesítette az EUMSZ 63. cikkből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i szerződés 40. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet ezt meghaladóan elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 126., 2012.4.28.


title: T-674/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 2-i végzése – SEA kontra Bizottság

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/61

         A Törvényszék 2015. szeptember 2-i végzése – SEA kontra Bizottság
   (T-674/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 381/84)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 388., 2014.11.3.


title: T-673/11. sz. ügy: 2011. december 29-én benyújtott kereset — Sigla kontra OHIM (VIPS CLUB)

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/18

         2011. december 29-én benyújtott kereset — Sigla kontra OHIM (VIPS CLUB)
   (T-673/11. sz. ügy)
   2012/C 65/34
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Sigla (Madrid, Spanyolország) (képviselő: E. Armijo Chávarri ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               A keresetlevelet az ahhoz csatolt dokumentumokkal együtt tekintse benyújtottnak; állapítsa meg, hogy a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának az R 641/2011-1. sz. ügyben 2011. október 6-án hozott határozata ellen benyújtott keresetet határidőn belül és jogilag megfelelő formában nyújtották be, és az eljárás végén olyan ítéletet hozzon, amely e határozatot hatályon kívül helyezi, és kifejezetten az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „VIPS CLUB” szóvédjegy a 29., 30. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      Az elbíráló határozata: Az elbíráló a bejelentett védjegyet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése, mivel a bejelentett védjegy nem leíró jellegű, és rendelkezik megkülönböztető képességgel.


title: T-55/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 14-i ítélete – Certified Angus Beef kontra EUIPO – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF ábrás védjegy — SINCE 1978 CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND és CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND közismert korábbi ábrás és szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Megjelölések közötti hasonlóság hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/31

         A Törvényszék 2017. július 14-i ítélete – Certified Angus Beef kontra EUIPO – Certified Australian Angus Beef (CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF)
   (T-55/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - CERTIFIED AUSTRALIAN ANGUS BEEF ábrás védjegy - SINCE 1978 CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND és CERTIFIED ANGUS BEEF BRAND közismert korábbi ábrás és szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Megjelölések közötti hasonlóság hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2017/C 283/46)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Certified Angus Beef LLC (Wooster, Ohio, Egyesült Államok) (képviselő: C. Aikens, barrister)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Fischer és A. Söder meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Certified Australian Angus Beef Pty Ltd (Surrey Hills, Ausztrália)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Certified Angus Beef és a Certified Australian Angus Beef közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. október 30-án hozott határozata (R 662/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Certified Angus Beef LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 107., 2015.3.30.


title: C-441/14. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2016. április 19-i ítélete (a Højesteret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ajos A/S nevében eljáró Dansk Industri (DI) kontra Karsten Eigil Rasmussen Hagyatéka (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 2000/78/EK irányelv – Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Valamely irányelvvel ellentétes nemzeti szabályozás – A magánszemély azon lehetősége, hogy az állam uniós jog megsértése miatti felelősségének megállapítását kérje – Magánszemélyek közötti jogvita – Különböző jogok és elvek mérlegelése – A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve – A nemzeti bíróság szerepe)

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/12

      A Bíróság (nagytanács) 2016. április 19-i ítélete (a Højesteret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ajos A/S nevében eljáró Dansk Industri (DI) kontra Karsten Eigil Rasmussen Hagyatéka
      (C-441/14. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 2000/78/EK irányelv - Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Valamely irányelvvel ellentétes nemzeti szabályozás - A magánszemély azon lehetősége, hogy az állam uniós jog megsértése miatti felelősségének megállapítását kérje - Magánszemélyek közötti jogvita - Különböző jogok és elvek mérlegelése - A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve - A nemzeti bíróság szerepe))
      (2016/C 211/13)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Højesteret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ajos A/S nevében eljáró Dansk Industri (DI)

         Alperes: Karsten Eigil Rasmussen Hagyatéka

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvben rögzített általános elvét úgy kell értelmezni, hogy a magánszemélyek közötti jogvitában is ellentétes azzal az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amelynek értelmében a munkavállaló nem jogosult végkielégítésre, amennyiben a munkáltató által fizetett öregségi nyugdíjra jogosult olyan nyugdíjbiztosítási rendszer keretében, amelybe e munkavállaló 50. életévének betöltését megelőzően lépett be, tekintet nélkül arra, hogy a munkaerőpiacon maradást vagy a nyugdíjba vonulást választja.

                  2)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy a 2000/78 irányelv hatálya alá tartozó, magánszemélyek közötti jogvitában eljáró nemzeti bíróság feladata, hogy a saját nemzeti joga rendelkezéseinek alkalmazása során olyan módon értelmezze azokat, hogy e rendelkezések alkalmazására ezen irányelvnek megfelelően kerüljön sor, vagy ha az ilyen, az irányelvvel összhangban álló értelmezés nem lehetséges, szükség esetén mellőzze e nemzeti jog minden, az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános elvével ellentétes rendelkezésének alkalmazását. E kötelezettséget nem vonhatja kétségbe sem a jogbiztonság, sem a bizalomvédelem elve, sem pedig az érintett tagállamnak az uniós jog megsértése miatti felelősségre vonására vonatkozó lehetőség, amely azt a magánszemélyt illeti meg, aki úgy véli, hogy az uniós joggal ellentétes nemzeti rendelkezés alkalmazása miatt sérelem érte.

         (1)  HL C 421., 2014.11.24.


title: T-435/04. sz. ügy: Manuel Simões Dos Santos által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ellen 2004. október 22-én benyújtott kereset

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/43

         Manuel Simões Dos Santos által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ellen 2004. október 22-én benyújtott kereset
   (T-435/04. sz. ügy)
   (2005/C 6/84)
   Az eljárás nyelve: francia
   Manuel Simões Dos Santos, lakóhelye Alicante (Spanyolország), képviseli: Antonio Creus Carreras, ügyvéd, 2004. október 22-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a felperes panaszát elutasító 2004. július 7-i határozatot, a panaszos érdempontjainak összesített értékét rögzítő 2003. december 15-i határozatot, valamint az ezt megerősítő 2003. december 12-i határozatot;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Jelen ügyben a felperest a 2002-es előléptetési eljárás során A5-ös fokozatba léptették elő. Ebből az alkalomból a kinevezésre jogosult hatóság tájékoztatta, hogy fennmaradó pontjainak száma 54,19. A Humán Erőforrás Főosztály 2003. december 15-én viszont arról tájékoztatta, hogy pontjainak száma 2003. szeptember 30-án 1,5. Ebből a levélből, amely maga a megtámadott határozat, az következik, hogy a pontok ilyenfajta csökkentése nem az elismert pontok – a Hivatal ADM-03-35 határozatával létrehozott új rendszer bevezetését megelőző – átalakításának, hanem e pontok teljes lenullázásának eredménye, mivel az új rendszer alapján az előléptetést követően a pontokat le kell nullázni, mint ahogy ezt a hivatkozott határozat is tette.
   Állításának alátámasztására a felperes először a jogszerűség, a jogbiztonság és a visszaható hatály tilalma elvének megsértésére hivatkozik, mivel jelen esetben nem voltak olyan kivételes körülmények, amelyek a tisztviselőnek már elismert és a nevezett időszakban hatályban levő szabályozás alapján őt megillető pontok lenullázását indokolttá tették volna.
   A felperes a jogos elvárás és a hátrányos megkülönböztetés elvének, valamint az indokolási kötelezettség megsértésére is hivatkozik.


title: C-288/13. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2014. szeptember 4-i végzése – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA kontra Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (Fellebbezés — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — 1907/2006/EK rendelet [REACH-rendelet] — 59. cikk és XIII. melléklet — Az antracénolaj különös aggodalomra okot adó, engedélyezési eljárás alá vetendő anyagkénti azonosítása — Egyenlő bánásmód)

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/21

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2014. szeptember 4-i végzése – Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Bilbaína de Alquitranes, SA kontra Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)
   (C-288/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - 1907/2006/EK rendelet [REACH-rendelet] - 59. cikk és XIII. melléklet - Az antracénolaj különös aggodalomra okot adó, engedélyezési eljárás alá vetendő anyagkénti azonosítása - Egyenlő bánásmód))
   2014/C 409/29
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Rütgers Germany GmbH; Rütgers Belgium NV; Deza, a.s.; Industrial Química del Nalón, SA; Bilbaína de Alquitranes, SA (képviselő: K. Van Maldegem ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselők: M. Heikkilä, W. Broere és T. Zbihlej meghatalmazottak, J. Stuyck és A.-M. Vandromme advocaten)

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Rütgers Germany GmbH-t, a Rütgers Belgium NV-t, a Deza, a.s.-t, az Industrial Química del Nalón, SA-t és a Bilbaína de Alquitranes, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 252., 2013.8.31.


title: T-356/14. sz. ügy: 2014. május 23-án benyújtott kereset – CareAbout kontra OHIM – Florido Rodríquez (Kerashot)

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/42

         2014. május 23-án benyújtott kereset – CareAbout kontra OHIM – Florido Rodríquez (Kerashot)
   (T-356/14. sz. ügy)
   2014/C 253/56
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: CareAbout GmbH (Düsseldorf, Németország) (képviselők: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier és A. Kramer ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: José Luis Florido Rodríquez (Sevilla, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2014. március 24-én az R 1569/2013-4. sz. ügyben hozott határozatának 1., 2. és 4. pontját;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére, ideértve a felszólalási eljárás költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az 1., 3. és 21. osztályba tartozó árukra vonatkozó „Kerashot” szóvédjegy – 1 0 6 69  571. sz. közösségi védjegy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: José Luis Florido Rodríquez.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 3. osztályba tartozó árukra vonatkozó, „K KERASOL” szóelemeket tartalmazó nemzeti ábrás védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács részben hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály határozatát, és részben helyt adott a fellebbezésnek.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-479/14. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2014. október 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sabine Hünnebeck kontra Finanzamt Krefeld

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/3

         A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2014. október 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sabine Hünnebeck kontra Finanzamt Krefeld
   (C-479/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sabine Hünnebeck

      Alperes: Finanzamt Krefeld

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikk (1) bekezdését az EUMSZ 65. cikkel összefüggésben, hogy azzal akkor is ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely az ajándékozási illeték számítása kapcsán akként rendelkezik, hogy az e tagállam területén fekvő ingatlan ajándékozása esetén irányadó illetékalap tekintetében alkalmazott illetékmentesség – abban az esetben, ha az ajándékozó és a megajándékozott az ajándékozás időpontjában más tagállamban rendelkeznek lakóhellyel – alacsonyabb annál a mentességnél, amely akkor lett volna irányadó, ha az említett időpontban legalább egyikük az előbbi tagállamban rendelkezett volna lakóhellyel, ha e tagállam szabályozása másfelől akként rendelkezik, hogy a megajándékozott kérelmére – az ajándékozótól az ajándékozás időpontját megelőző és az azt követő tíz-tíz évben szerzett teljes vagyon figyelembevétele mellett – a magasabb illetékmentesség alkalmazandó?


title: C-139/06. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2007. március 1-jei ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Tagállami kötelezettségszegés – 2002/96/EK és 2003/108/EK irányelv – Hulladékok – Elektromos és elektronikus berendezések)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/12

         A Bíróság (hatodik tanács) 2007. március 1-jei ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
   (C-139/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/96/EK és 2003/108/EK irányelv - Hulladékok - Elektromos és elektronikus berendezések)
   (2007/C 95/20)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis és D. Lawunmi meghatalmazottak)

      Alperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselő: V. Jackson meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 37., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 359. o.), és az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló 2002/96/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. december 8-i 2003/108/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 345., 106. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 692. o.) való megfeleléshez szükséges valamennyi rendelkezés előírt határidőn belüli elfogadásának elmulasztása.
   Rendelkező rész

               1)

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen:

                           —

                           az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, és

                           —

                           a 2002/96 irányelv módosításáról szóló, 2003. december 8-i 2003/108/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek,

                     nem teljesítette az ezen irányelvekből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2006.5.6.