title: C-236/08–C-238/08. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2010. március 23-i ítélete (a Cour de cassation (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Google France, Google Inc. kontra Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08) (Védjegyek — Internet — Keresőmotorok — Hirdetés kulcsszavak alapján ( „keyword advertising” ) — Védjegyeknek megfelelő kulcsszavak alapján a védjegyjogosultak versenytársainak weboldalaira vagy utánzatokat kínáló weboldalakra mutató linkek megjelenítése — 89/104/EGK irányelv — 5. cikk — 40/94/EK rendelet — 9. cikk — A keresőmotor-üzemeltető felelőssége — 2000/31/EK irányelv ( „elektronikus kereskedelemről szóló irányelv” ))

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/2

         A Bíróság (nagytanács) 2010. március 23-i ítélete (a Cour de cassation (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Google France, Google Inc. kontra Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08)
   (C-236/08–C-238/08. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Védjegyek - Internet - Keresőmotorok - Hirdetés kulcsszavak alapján („keyword advertising”) - Védjegyeknek megfelelő kulcsszavak alapján a védjegyjogosultak versenytársainak weboldalaira vagy utánzatokat kínáló weboldalakra mutató linkek megjelenítése - 89/104/EGK irányelv - 5. cikk - 40/94/EK rendelet - 9. cikk - A keresőmotor-üzemeltető felelőssége - 2000/31/EK irányelv („elektronikus kereskedelemről szóló irányelv”))
   2010/C 134/02
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Google France SARL, Google Inc.

      Alperesek: Louis Vuitton Malletier (C-236/08), Viaticum SA, Luteciel SARL (C-237/08), Centre national de recherche en relations humaines (CNRRH) SARL, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, Tiger SARL (C-238/08)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour de cassation — A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17 fejezet, 1 kötet, 92. o.) 5. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának, valamint (2) bekezdésének, a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL L 11., 1. o; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) 9. cikke (1) bekezdése a)-c) pontjának és a belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.) 14. cikkének értelmezése — A védjegy „használatának” fogalma és a védjegyjogosult jogai — Ellenszolgáltatás fejében internetes reklámszolgáltatást kínáló szolgáltató, aki saját áruit vagy szolgáltatásait nem reklámozza, de lajstromozott védjegyekkel azonos vagy azokhoz hasonló kulcsszavakat bocsát a hirdetők rendelkezésére, és reklámszerződés alapján e kulcsszavak felhasználásával olyan promóciós linkek létrehozását és kiemelt helyen történő megjelenítését szervezi, amelyek hamisított árukat kínáló webhelyekre vezetnek — A szolgáltatás igénybevevője által küldött információkat tároló szolgáltató felelőssége alóli mentesítés feltételei

      Rendelkező rész

               1.

               A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját és a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely védjegy jogosultja megtilthatja, hogy valamely hirdető az említett védjeggyel azonos megjelölést az említett védjegyjogosult hozzájárulása nélkül internetes reklámszolgáltatás keretében kiválasztott kulcsszóként az említett védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal azonos áruk vagy szolgáltatások reklámozására használja, amennyiben e reklám nem teszi lehetővé, vagy csupán nehézségek árán teszi lehetővé az átlagos internethasználó számára annak felismerését, hogy a hirdetésben említett áruk vagy szolgáltatások a védjegyjogosulttól, illetve ahhoz gazdaságilag kapcsolt vállalkozástól, vagy ellenkezőleg, harmadik személytől származnak.

               2.

               Az internetes reklámszolgáltatás nyújtója, aki kulcsszóként valamely védjeggyel azonos megjelölést tárol, és annak alapján szervezi hirdetések megjelenítését, nem használja e megjelölést a 89/104 irányelv 5. cikke (1) és (2) bekezdésének, illetve a 40/94 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének értelmében.

               3.

               Az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („elektronikus kereskedelemről szóló irányelv”) 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az abban szereplő szabály az internetes reklámszolgáltatás nyújtójára akkor alkalmazandó, ha e szolgáltató nem játszott olyan tevőleges szerepet, amelynek révén ismerte vagy kezelte a tárolt adatokat. Amennyiben nem játszott ilyen szerepet, az említett szolgáltató felelőssége a hirdető kérésére tárolt adatokért nem állapítható meg, kivéve ha a szolgáltató ezen adatok vagy a hirdető tevékenységének jogellenességéről tudomást szerzett, de nem intézkedett haladéktalanul az adatok eltávolítása, illetve az azokhoz való hozzáférés megszüntetése iránt.

      (1)  HL C 209.,2008.8.15.


title: T-383/06 és T-71/07. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2008. május 14-i végzése – Icuna.Com kontra Parlament ( Megsemmisítés iránti kereset – Kártérítési kereset – Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Közösségi közbeszerzési eljárás – Ajánlat elutasítása – A közbeszerzési eljárás megszüntetéséről szóló határozat – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset – Okafogyottság )

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. május 14-i végzése – Icuna.Com kontra Parlament
   (T-383/06 és T-71/07. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - Kártérítési kereset - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közösségi közbeszerzési eljárás - Ajánlat elutasítása - A közbeszerzési eljárás megszüntetéséről szóló határozat - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset - Okafogyottság’)
   (2008/C 197/42)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgium) (képviselők: J. Windey és P. De Bandt ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: O. Caisou-Rousseau és M. Ecker meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A T-383/06. sz. ügyben egyrészt az Európai Parlament 2006. december 1-jei határozatának megsemmisítse iránti kérelem, amelyben elutasította az Európai Parlament webtelevíziós csatornájának létrehozására irányuló EP/DGINFO/WEBTV/2006/2003 közbeszerzési eljárás 2. sz. része (az adások tartalma) tekintetében a felperes által benyújtott ajánlatot, másrészt a 2006. december 1-jei határozat elfogadása folytán a felperes által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem, valamint a T-71/07. sz. ügyben egyrészt az Európai Parlament 2007. január 31-i határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben megszüntette az Európai Parlament webtelevíziós csatornájának létrehozására irányuló EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003. közbeszerzési eljárást annak 2. sz. része („az adások tartalma”) tekintetében, másrészt a 2007. január 31-i határozat elfogadása folytán a felperes által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a T-383/06. sz. és a T-71/07. sz. ügyeket a végzés meghozatala céljából egyesíti.

               2)

               A T-71/07. sz. ügyben az elfogadhatatlansági kifogásról az érdemi határozatban dönt.

               3)

               A T-71/07. sz. ügyben a keresetet mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja.

               4)

               A T-383/06. sz. ügyben a megsemmisítés iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

               5)

               Az Elsőfokú Bíróság a T-383/06. sz. ügyben a kártérítés iránti kérelmet mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja.

               6)

               A T-383/06. sz. ügyben a Parlament viseli saját költségeit, valamint az Icuna.Com SCRL költségeinek – ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatban felmerült költségeket – felét. Az Icuna.Com viseli saját költségei felét.

               7)

               A T-71/07. sz. ügyben az Icuna.Com viseli saját költségeit, valamint a Parlament költségeit, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással és az elfogadhatatlansági kifogással kapcsolatban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: T-196/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 1-jei végzése — TerreStar Europe kontra Bizottság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/78

         A Törvényszék 2010. március 1-jei végzése — TerreStar Europe kontra Bizottság
   (T-196/09. sz. ügy) (1)

   2010/C 113/115

      Az eljárás nyelve: angol

   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 167., 2009.7.18.


title: T-472/12. sz. ügy: 2012. október 30-án benyújtott kereset — Novartis Europharm kontra Bizottság

text:
               15.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/8

         2012. október 30-án benyújtott kereset — Novartis Europharm kontra Bizottság
   (T-472/12. sz. ügy)
   2012/C 389/13
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Novartis Europharm (Horsham, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Schoonderbeek ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2012. augusztus 16-i C(2012) 5894 végleges európai bizottsági határozatot, amely a Teva Pharma BV számára az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.) 3. cikke értelmében forgalomba hozatalt engedélyezett; és

               —

               kötelezze az alperest a saját, illetve a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes arra az egyetlen jogalapra hivatkozik, amely szerint a vitatott határozat jogellenes, mivel sérti a Novartis Europharm Ltd.-nek a 2309/93/EGK rendelet (1) 726/2004/EK rendelet 89. cikkével összefüggésben értelmezett 13. cikkének (4) bekezdése alapján az Aclasta nevű készítménye tekintetében fennálló adatvédelmi jogait. Mivel az Aclastára nézve a központosított eljárásban egy külön független forgalomba hozatali engedélyt bocsátottak ki, adatvédelmi szempontból az Aclasta engedélye nem tartozik ugyanazon átfogó forgalomba hozatali engedély körébe, mint a Zometa (a Novartis Europharm Ltd. egy másik készítménye), amint azt a 2001/83/EK irányelv (2) 6. cikkének (1) bekezdése rögzíti.
   A vitatott határozat továbbá azért is jogellenes, mert sérti a 2001/83/EK irányelv 10. cikkének (1) bekezdését, mivel az Aclasta referencia-gyógyszer tekintetében az adatvédelmi idő nem járt le, ezáltal az említett cikk értelmében vett forgalomba hozatali engedély kibocsátásának feltételei nem teljesültek.

      (1)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerértékelő Ügynökség létrehozásáról szóló, 1993. július 22-i 2309/93/EGK tanácsi rendelet (HL 1993. L 214., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 151. o.).

      (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.).


title: A Bíróság ítélete (hatodik tanács) 2004. július 15-én a C-349/01. sz. (az Arbeitsgericht Bielefeld előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH kontra az ADS Anker GmbH ügyben (Szociális politika – A 94/45/EK irányelv 4. és 11. cikke – Európai Üzemi Tanács – A közösségi szintű vállalkozások munkavállalói tájékoztatása és a velük való konzultáció – A központi irányítás azon kötelezettsége, hogy a munkavállalók képviselőinek bizonyos információkat megadjon)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (hatodik tanács)
   2004. július 15-én
   a C-349/01. sz. (az Arbeitsgericht Bielefeld előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH kontra az ADS Anker GmbH ügyben (1)

   (Szociális politika - A 94/45/EK irányelv 4. és 11. cikke - Európai Üzemi Tanács - A közösségi szintű vállalkozások munkavállalói tájékoztatása és a velük való konzultáció - A központi irányítás azon kötelezettsége, hogy a munkavállalók képviselőinek bizonyos információkat megadjon)
   (2004/C 228/03)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-349/01. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján az Arbeitsgericht Bielefeld (Németország) által előterjesztett, az e bíróság előtt a Betriebsrat der Firma ADS Anker GmbH és az ADS Anker GmbH között folyamatban lévő eljárásban az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról vagy a közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok munkavállalóinak tájékoztatását és a velük folytatott konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról szóló, 1994. szeptember 22-i 94/45/EK tanácsi irányelv (HL L 254., 64. o.) 4. és 11. cikke értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (hatodik tanács), tagjai: V. Skouris, a hatodik tanács elnökeként eljárva, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, F. Macken (előadó) és N. Colneric, bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: H. A. Rühl, vezető tisztviselő, 2004. július 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról vagy a közösségi szintű vállalkozások és vállalkozáscsoportok munkavállalóinak tájékoztatását és a velük folytatott konzultációt szolgáló eljárás kialakításáról szóló, 1994. szeptember 22-i 94/45/EK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdése és 11. cikke akként értelmezendők, hogy a tagállamok kötelesek a területükön letelepedett, és az irányelv 2. cikke (1) bekezdésének e) pontja és 3. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi szintű vállalkozáscsoport központi irányításának, vagy 4. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerinti vélt központi irányításának minősülő vállalkozás számára előírni az ugyanazon csoport más tagállamban letelepedett vállalkozása részére az ez utóbbitól annak munkavállalói által kért információk megadását, amennyiben ezen információk nincsenek e második vállalkozás birtokában és amennyiben az információk az Európai Üzemi Tanács létrehozására irányuló tárgyalások megnyitásához nélkülözhetetlenek.

      (1)  HL C 369., 2001.12.22.


title: F-27/14. sz. ügy: 2014. március 24 –én benyújtott kereset – ZZ kontra EKSZ

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/43

         2014. március 24–én benyújtott kereset – ZZ kontra EKSZ
   (F-27/14. sz. ügy)
   2014/C 184/72
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ)

      A jogvita tárgya és leírása

   A nemzeti hatóságok által az európai közbeszerzési szerződésekkel összefüggő csalások, okirat-hamisítás, hamis okirat felhasználása, pénzmosás és vesztegetés miatti vádemelést követően indított fegyelmi eljárás alapján a felperes 2014. február 1-jei hatállyal történő, nyugdíjjogosultság csökkentése nélküli hivatalvesztéséről szóló határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EKSZ 2014. január 16-i, a felperes nyugdíjjogosultság csökkentése nélküli hivatalvesztéséről szóló határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az EKSZ-t kötelezze a költségek viselésére.


title: C-37/07. sz. ügy: 2007. február 1-jén benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/8

         2007. február 1-jén benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-37/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/18)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: M. Condou-Durande meghatalmazott)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek:

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis a kérdéses rendelkezéseket a Bizottsággal nem közölte – nem teljesítette a szóban forgó irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2003/109/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2006. január 23-án lejárt.

      (1)  HL 2004. L 16., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 272. o.


title: T-384/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. május 29-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság ( „Kohéziós Alap — 1164/94/EK rendelet — Az Andévalo kerületben a Guadiana folyó vízgyűjtő területén élő lakosság vízellátására, a Guadalquivir folyó medencéjének lecsapolására és tisztítására, valamint Granada és Malaga megye önkormányzati társulási rendszereinek vízellátására vonatkozó projektek — A támogatás részleges megvonása — Építési beruházásra és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Az építészeti mű fogalma — A szerződések megosztása — A pénzügyi korrekciók meghatározása — Az 1164/94 rendelet II. melléklete H. cikkének (2) bekezdése — Arányosság” )

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/63

         A Törvényszék 2013. május 29-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-384/10. sz. ügy) (1)

   (Kohéziós Alap - 1164/94/EK rendelet - Az Andévalo kerületben a Guadiana folyó vízgyűjtő területén élő lakosság vízellátására, a Guadalquivir folyó medencéjének lecsapolására és tisztítására, valamint Granada és Malaga megye önkormányzati társulási rendszereinek vízellátására vonatkozó projektek - A támogatás részleges megvonása - Építési beruházásra és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Az építészeti mű fogalma - A szerződések megosztása - A pénzügyi korrekciók meghatározása - Az 1164/94 rendelet II. melléklete H. cikkének (2) bekezdése - Arányosság)
   2013/C 225/141
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: kezdetben: J. M. Rodríguez Cárcamo, később: A. Rubio González abogados del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Steiblytė, D. Kukovec és B. Conte, meghatalmazottak, segítőik kezdetben: J. Rivas Andrés, X. García García ügyvédek és M. Vilarasau Slade solicitor, később: J. Rivas Andrés és X. García García)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon 2010. június 30-i C(2010) 4147 határozatának megsemmisítése, amely lecsökkentette a Kohéziós Alapból nyújtott támogatást a következő projektek (projektcsoportok) tekintetében: „A Guadiana folyó vízgyűjtő területén élő lakosság vízellátása: Andévalo kerület” (2000.ES.16.C.PE.133), „A Guadalquivir medencéjének lecsapolása és tisztítása: Guadaira, Aljarafe és a Guadalquivir környezetvédelmi területe” (2000.16.C.PE.066), valamint „Granada és Malaga megye önkormányzati társulási rendszereinek vízellátása” (2002.ES.16.C.PE.061).

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: F-75/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. november 23-i ítélete — Wenig kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Segítségnyújtás iránti kérelem — A jóhírnévnek és az ártatlanság vélelmének a megsértése)

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/61

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. november 23-i ítélete — Wenig kontra Bizottság
   (F-75/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Segítségnyújtás iránti kérelem - A jóhírnévnek és az ártatlanság vélelmének a megsértése)
   2011/C 30/116
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Fritz Harald Wenig (Woluwé-Saint-Pierre, Belgium) (képviselők: kezdetben G.-A. Dal és D. Voillemot ügyvédek, később G.-A. Dal, D. Voillemot, T. Bontinck és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a felperes Európai Bizottsághoz címzett, 2008. szeptember 23-i segítségnyújtás iránti kérelmét hallgatólagosan elutasító határozat megsemmisítése, másrészt az Európai Bizottság 2008. november 14-i elutasító határozatának megsemmisítése

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék F. H. Wenig keresetét elutasítja.

               2.

               F. H. Wenig maga viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7., 85. o.


title: F-106/10. sz. ügy: 2010. október 22-én benyújtott kereset — Gross és társai kontra Bíróság

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/34

         2010. október 22-én benyújtott kereset — Gross és társai kontra Bíróság
   (F-106/10. sz. ügy)
   2011/C 72/55
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Ivo Gross (Luxembourg, Luxemburg) és társai (képviselő: J. Kayser ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Bírósága

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperesek 2009 júliusa és 2009 decembere közötti időszakra vonatkozó, illetményelszámolást kiigazító lapjainak, valamint a tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának a 2009. december 23-i 1296/2009/EU, Euratom tanácsi rendelet alapján történő éves kiigazítása keretében 2010. január 1-je óta kiállított illetményelszámoló lapok megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperesek díjazása utólagos kiigazítására vonatkozó határozatait — amelyeket a 2010-ben kézbesített, a 12/2009 visszamenőleges illetménykiigazításról szóló lap, az 1/2010, 2/2010, 3/2010, 4/2010, 5/2010, 6/2010, 7/2010, 8/2010, 9/2010 és azt követően, egészen a jelen eljárást véglegesen lezáró határozat meghozataláig kiállított illetményelszámoló lapok tükröznek — annyiban, amennyiben azok a 3,70 %-os korrekciós együttható helyett 1,85 %-os együtthatót alkalmaznak;

               —

               A Közszolgálati Törvényszék Bíróságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-278/05. sz. ügy: A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 2005. június 22-i végzésével a Carol Marylin Robins és John Burnett kontra Secretary of State for Work and Pensions ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               1.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/7

         A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 2005. június 22-i végzésével a Carol Marylin Robins és John Burnett kontra Secretary of State for Work and Pensions ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-278/05. sz. ügy)
   (2005/C 243/09)
   Az eljárás nyelve: angol
   A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 2005. június 22-i végzésével, amely 2005. július 6-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Carol Marylin Robins és John Burnett kontra Secretary of State for Work and Pensions ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 80/987/ EGK irányelv (1) 8. cikkét, hogy az kötelezi a tagállamokat a munkavállalóknak a vállalati és vállalatközi kiegészítő ellátórendszerek által biztosított, az utolsó fizetésen alapuló megszerzett jogosultságainak a tagállam általi, minden szükséges eszközzel való teljes finanszírozására, amennyiben a munkavállaló magán munkáltatója fizetésképtelenné válik és az ellátórendszerek eszközei nem elegendőek az ilyen jogosultságok finanszírozására?

               2)

               Ha az első kérdésre adott válasz nemleges, a 8. cikkből eredő kötelezettségeket az Egyesült Királyságban jelenleg hatályban lévő, és fent leírt jogszabályok megfelelően ültették-e át?

               3)

               Amennyiben az Egyesült Királyság jogszabályai nincsenek összhangban a 8. cikkel, a nemzeti bíróságnak milyen ismérvek alapján kell megállapítania, hogy a közösségi jogból eredő kötelezettség megszegése olyan mértékű-e amely kártérítési felelősséget von maga után? Közelebbről a puszta kötelezettségszegés elegendő-e a kellően súlyos jogsértés megállapítására, vagy pedig a tagállamnak szabályozási hatásköre határait is nyilvánvaló és nagyfokú gondatlansággal figyelmen kívül kell-e hagynia, vagy pedig más ismérveket kell alkalmazni, és ha igen, melyeket?

      (1)  A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv (HL L 283., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet 217. o.)


title: C-266/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2015. március 19-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – L. Kik kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociális biztonság — 1408/71/EGK rendelet — Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodás — Valamely tagállam egy további harmadik állam lobogója alatt közlekedő csőfektető hajó fedélzetén munkavállalóként alkalmazott állampolgára, aki az állampolgársága szerinti tagállamban rendelkezik lakóhellyel — Eredetileg egy Hollandiában székhellyel rendelkező vállalkozás, majd egy Svájcban székhellyel rendelkező vállalkozás által foglalkoztatott munkavállaló — Az egymást követően harmadik állam mentén húzódó kontinentális talapzaton, nemzetközi vizeken és a kontinentális talapzat bizonyos tagállamok mentén húzódó részén végzett munka — Az említett rendelet személyi hatálya — Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása)

text:
               11.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/2

         A Bíróság (ötödik tanács) 2015. március 19-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – L. Kik kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-266/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodás - Valamely tagállam egy további harmadik állam lobogója alatt közlekedő csőfektető hajó fedélzetén munkavállalóként alkalmazott állampolgára, aki az állampolgársága szerinti tagállamban rendelkezik lakóhellyel - Eredetileg egy Hollandiában székhellyel rendelkező vállalkozás, majd egy Svájcban székhellyel rendelkező vállalkozás által foglalkoztatott munkavállaló - Az egymást követően harmadik állam mentén húzódó kontinentális talapzaton, nemzetközi vizeken és a kontinentális talapzat bizonyos tagállamok mentén húzódó részén végzett munka - Az említett rendelet személyi hatálya - Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása))
   (2015/C 155/02)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: L. Kik

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Rendelkező rész

               1)

               Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett és az 1999. február 8-i 307/1999/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett és a 307/1999 rendelettel módosított 1408/71 rendelet személyi hatálya alá tartozik az olyan munkavállaló, aki, mint L. Kik, valamely tagállam harmadik állam lobogója alatt közlekedő csőfektető hajó fedélzetén munkavállalóként alkalmazott állampolgára, aki az állampolgársága szerinti tagállamban – ahol jövedelmei adókötelesek – rendelkezik lakóhellyel, és a világ különböző pontjain, többek között a kontinentális talapzat bizonyos tagállamok mentén húzódó részeinek magasságában hajózik, akit korábban a lakóhelye szerinti tagállamban székhellyel rendelkező vállalkozás foglalkoztatott, munkáltatót vált, és őt immár egy Svájcban székhellyel rendelkező vállalkozás foglalkoztatja, miközben továbbra is ugyanazon tagállamban rendelkezik lakóhellyel és ugyanazon hajón dolgozik.

               2)

               Az alkalmazandó nemzeti jogszabályok meghatározását szabályozó, a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett és a 307/1999 rendelettel módosított 1408/71 rendelet II. címében szereplő rendelkezéseket úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam vagy az – e rendelet alkalmazásának céljából tagállamnak tekintendő – Svájci Államszövetség állampolgára, aki az Unió területén kívül, harmadik állam lobogója alatt közlekedő hajó fedélzetén végez tevékenységet munkavállalóként, ideértve a valamely tagállam kontinentális talapzatán való munkavégzést is, de egy, a Svájci Államszövetség területén székhellyel rendelkező vállalkozás foglalkoztatja, a munkáltatójának székhelye szerinti állam jogszabályainak hatálya alá tartozik. Mindenesetre olyan körülmények között, mint az alapügy körülményei, abban az esetben, ha az említett rendelettel összhangban e jogszabályok alkalmazása önkéntes biztosítási rendszerben való biztosítást eredményez, vagy egyetlen szociális biztonsági rendszerben való biztosítást sem eredményez, ezen állampolgár a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: C-349/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. május 21-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministre délégué, chargé du budget kontra Marlène Pazdziej (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv — 12. cikk második bekezdés — A települések javára beszedett, az ezek területén lakóingatlannal rendelkező vagy azt birtokló személyeket terhelő adó — Felső határ — Szociális intézkedés — Az Európai Unió által tisztviselőinek és más alkalmazottainak fizetett illetmények, bérek és juttatások)

text:
               20.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/20

         A Bíróság (első tanács) 2015. május 21-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministre délégué, chargé du budget kontra Marlène Pazdziej
   (C-349/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv - 12. cikk második bekezdés - A települések javára beszedett, az ezek területén lakóingatlannal rendelkező vagy azt birtokló személyeket terhelő adó - Felső határ - Szociális intézkedés - Az Európai Unió által tisztviselőinek és más alkalmazottainak fizetett illetmények, bérek és juttatások))
   (2015/C 236/28)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ministre délégué, chargé du budget

      Alperes: Marlène Pazdziej

      Rendelkező rész

   Az EU-, az EUM- és az ESZAK-Szerződéshez csatolt, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 12. cikkének második bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely az Unió által tisztviselői és más alkalmazottai számára fizetett illetményeket, béreket és járandóságokat az esetleges adókedvezmény tekintetében figyelembe veszi a helyi közösségek javára beszedett, lakásadó jogcímén fizetendő hozzájárulás felső határa megállapításakor.

      (1)  HL C 372., 2014.10.20.


title: C-181/16. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2016. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sadikou Gnandi kontra État belge

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/21

         A Conseil d'État (Belgium) által 2016. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sadikou Gnandi kontra État belge
   (C-181/16. sz. ügy)
   (2016/C 191/26)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Sadikou Gnandi

      Ellenérdekű fél: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkét, amely azt írja elő a tagállamok számára, hogy ezen irányelv végrehajtása során tartsák tiszteletben a visszaküldés tilalmának elvét, továbbá az ugyanezen irányelv 13. cikkének (1) bekezdésében és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében előírt hatékony jogorvoslathoz való jogot úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes a fent hivatkozott 2008/115/EK irányelv 6. cikkében, valamint a külföldiek beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló, 1980. december 15-i törvény 52/3. cikkének 1. § -ában és a külföldiek beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 75. cikkének 2. § -ában előírt kiutasítási határozat meghozatala, mihelyt a Commissaire général aux réfugiés elutasította a menedékjog iránti kérelmet, tehát azt megelőzően, hogy az ezen elutasító határozattal szembeni bírósági jogorvoslati lehetőségeket ki lehetne meríteni, és a menekültügyi eljárást jogerősen be lehetne fejezni?

      (1)  HL L 348., 98. o.


title: C-173/13. sz. ügy: Cour administrative d'appel de Lyon (Franciaország) által 2013. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maurice Leone, Blandine Leone kontra Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/20

         Cour administrative d'appel de Lyon (Franciaország) által 2013. április 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Maurice Leone, Blandine Leone kontra Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales
   (C-173/13. sz. ügy)
   2013/C 171/40
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour administrative d'appel de Lyon

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Maurice Leone, Blandine Leone

      Alperesek: Garde des Sceaux, Ministre de la Justice, Caisse nationale de retraite des agents des collectivités locales

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2004. december 30-i 2004–1485. sz. loi de finances rectificative pour 2004 törvénnyel és a 2005. május 10-i 2005–449. sz. rendelettel módosított Code des pensions civiles és militaires de retraites (polgári és katonai nyugdíjkódex) L. 24. és R. 37. cikkének együttesen alkalmazott rendelkezései a férfiak és nők közötti közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősülnek-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 157. cikke alapján?

               2.

               A 2003. december 26-i 2003–1306. sz. décret relatif au régime de retraite des fonctionnaires affiliés à la caisse nationale de retraites des agents des collectivités locales (a települési önkormányzatok foglalkoztatottjainak nemzeti nyugdíjpénztárában tagsággal rendelkező közszolgálati alkalmazottak nyugdíjrendszeréről szóló rendelet) 15. cikkének rendelkezései a férfiak és nők közötti közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősülnek-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 157. cikke alapján?

               3.

               Az első két kérdés valamelyikére adandó igenlő válasz esetén az Európai Unió működéséről szóló szerződés 157. cikke (4) bekezdésének rendelkezései igazolhatnak-e egy ilyen közvetett hátrányos megkülönböztetést?


title: T-108/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 15-i ítélete — Zino Davidoff SA kontra OHIM — Kleinakis kai SIA (GOOD LIFE) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A GOOD LIFE közösségi szóvédjegy bejelentése — A GOOD LIFE korábbi nemzeti szóvédjegy — A korábbi védjegy tényleges használata — Gondossági kötelezettség — A 40/94/EK rendelet 74. cikkének (1) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 76. cikkének (1) bekezdése)” )

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/46

         A Törvényszék 2011. július 15-i ítélete — Zino Davidoff SA kontra OHIM — Kleinakis kai SIA (GOOD LIFE)
   (T-108/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A GOOD LIFE közösségi szóvédjegy bejelentése - A GOOD LIFE korábbi nemzeti szóvédjegy - A korábbi védjegy tényleges használata - Gondossági kötelezettség - A 40/94/EK rendelet 74. cikkének (1) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 76. cikkének (1) bekezdése))
   2011/C 269/100
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Zino Davidoff SA (Fribourg, Svájc) (képviselők: H. Kunz-Hallstein és R. Kunz-Hallstein avocats)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: R. Pethke és J. Laporta Insa, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: I. Kleinakis kai SIA OE (Athén, Görögország) (képviselő: K. Siotou avocat)

      Az ügy tárgya

   Közösségi védjegy — A 3. osztályba tartozó árukra vonatkozó „GOOD LIFE” szóvédjegy bejelentője által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) második fellebbezési tanácsa R 298/2007-2 sz. 2007. november 30-i azon határozata ellen benyújtott hatályon kívül helyezés iránti kereset, amely hatályon kívül helyezi a felszólalási osztály határozatát, amelyben a felszólalási osztály elutasítja a 3., 5. és 16. osztályba tartozó árukra vonatkozó „GOOD LIFE” közösségi és nemzeti szóvédjegy jogosultja által előterjesztett felszólalást, és amely az ügyet a felszólalási osztály elé utalja

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2007. november 30-i határozatát (R 298/2007-2. sz. ügy).

               2.

               A Törvényszék az OHIM-ot kötelezi a saját költségei, valamint a Zino Davidoff SA részéről felmerült költségek viselésére.

               3.

               Az I. Kleinakis kai SIA OE maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 116., 2008.5.9.


title: A Biróság végzése (negyedik tanács) 2005. január 18. a C-325/03 P. sz. José Luis Zuazaga Meabe kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Fellebbezés – Közösségi védjegy – Hatályon kívül helyezés iránti kereset – Határidő elmulasztása miatti elfogadhatatlanság – Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/11

      A BIRÓSÁG VÉGZÉSE

   (negyedik tanács)
   2005. január 18.
   a C-325/03 P. sz. José Luis Zuazaga Meabe kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (1) ügyben
   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Hatályon kívül helyezés iránti kereset - Határidő elmulasztása miatti elfogadhatatlanság - Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
   (2005/C 106/20)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A C-325/03 P. sz. José Luis Zuazaga Meabe, lakóhelye: Bilbao (Spanyolország), (ügyvédek: J. A. Calderón Chavero és N. Moya Fernández), az eljárásban másik félként: a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: O. Montalto és I. de Medrano Caballero) és a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA), székhelye: Madrid (Spanyolország), (ügyvéd: J. de Rivera Lamo de Espinosa) ügyben, a Bírósághoz a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2003. július 21-én benyújtott fellebbezés tárgyában, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai K. Lenaerts, a tanács elnöke; J. N. Cunha Rodrigues és M. Ilešič (előadó) bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: R. Grass, 2005. január 18-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A fellebbezést elutasítja.

               2)

               Zuazaga Meabe saját költségein túl a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA költségeit viseli.

               3)

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 239., 2003.10.4.


title: C-95/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Tribunale di Milano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel) kontra FS Retail, Luna srl, Gatsby srl (Előzetes döntéshozatalra utalás — Áruk szabad mozgása — EUMSZ 34. cikk, EUMSZ 35. cikk és EUMSZ 36. cikk — Azonos hatású intézkedések — 94/11/EK irányelv — 3. és 5. cikk — Teljes körű harmonizáció — A 94/11 irányelv címkézésre vonatkozó rendelkezéseinek megfelelő lábbelik forgalmazásának az akadályozására vonatkozó tilalom — A külföldön előállított, a „pelle” olasz szóval megnevezett termékek esetében a származási ország megjelölésére vonatkozó címkézési kötelezettséget előíró nemzeti jogszabály — Szabad forgalomba bocsátott áruk)

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Tribunale di Milano [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel) kontra FS Retail, Luna srl, Gatsby srl
   (C-95/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatalra utalás - Áruk szabad mozgása - EUMSZ 34. cikk, EUMSZ 35. cikk és EUMSZ 36. cikk - Azonos hatású intézkedések - 94/11/EK irányelv - 3. és 5. cikk - Teljes körű harmonizáció - A 94/11 irányelv címkézésre vonatkozó rendelkezéseinek megfelelő lábbelik forgalmazásának az akadályozására vonatkozó tilalom - A külföldön előállított, a „pelle” olasz szóval megnevezett termékek esetében a származási ország megjelölésére vonatkozó címkézési kötelezettséget előíró nemzeti jogszabály - Szabad forgalomba bocsátott áruk))
   (2015/C 302/07)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Milano

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Unione Nazionale Industria Conciaria (UNIC), Unione Nazionale dei Consumatori di Prodotti in Pelle, Materie Concianti, Accessori e Componenti (Unicopel)

      Alperesek: FS Retail, Luna srl, Gatsby srl

      Rendelkező rész

   A fogyasztók részére értékesített lábbelik fő részeihez felhasznált anyagok címkézésére vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1994. március 23-i 94/11/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. és 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely többek között a más tagállamból vagy harmadik országból származó, bőrből készült lábbelirészeknek a forgalmazását, melyeket az utóbbi esetben már más tagállamban vagy az érintett tagállamban forgalomba hoztak, tiltja abban az esetben, ha e termékek nem viselnek a származási országukra vonatkozó megjelölést.

      (1)  HL C 245., 2014.7.28.


title: C-165/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. július 3-i ítélete (Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stanislav Gross kontra Hauptzollamt Braunschweig (Adózás — 92/12/EGK irányelv — 7 – 9. cikk — Jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezések — Valamely tagállamban szabad forgalomba bocsátott és egy másik tagállamban kereskedelmi célból tartott termékek — E termékeket a rendeltetés helye szerinti tagállamban megszerző és birtokban tartó személy jövedékiadó-kötelezettsége — A belépési művelet utáni megszerzés)

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/7

         A Bíróság (második tanács) 2014. július 3-i ítélete (Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stanislav Gross kontra Hauptzollamt Braunschweig
   (C-165/13. sz. ügy) (1)

   ((Adózás - 92/12/EGK irányelv - 7 – 9. cikk - Jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezések - Valamely tagállamban szabad forgalomba bocsátott és egy másik tagállamban kereskedelmi célból tartott termékek - E termékeket a rendeltetés helye szerinti tagállamban megszerző és birtokban tartó személy jövedékiadó-kötelezettsége - A belépési művelet utáni megszerzés))
   2014/C 292/09
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stanislav Gross

      Alperes: Hauptzollamt Braunschweig

      Rendelkező rész

   Az 1992. december 14-i 92/108/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv 7. cikkével összefüggésben értelmezett 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés lehetővé teszi valamely tagállamnak, hogy azon személyt nevezze meg jövedékiadó-fizetésre kötelezett személyként, aki – olyan körülmények között, mint amelyekről az alapügyben szó van – ezen állam adóterületén egy másik tagállamban szabadforgalomba bocsátott jövedéki terméket kereskedelmi célból tart, jóllehet e személy az említett terméket nem elsőként birtokolta a rendeltetés helye szerinti tagállamban.

      (1)  HL C 207., 2013.07.20.


title: C-170/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2008. június 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Belső adók – Importált használt gépjárművek kötelező műszaki vizsgája – EK 28. és EK 30. cikk – 96/96/EK irányelv – Más tagállamban elvégzett műszaki vizsga elismerése)

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/4

         A Bíróság (első tanács) 2008. június 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
   (C-170/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Belső adók - Importált használt gépjárművek kötelező műszaki vizsgája - EK 28. és EK 30. cikk - 96/96/EK irányelv - Más tagállamban elvégzett műszaki vizsga elismerése)
   (2008/C 183/06)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Hottiaux és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: E. Ośniecka-Tamecka meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 28. cikk megsértése – Tagállami szabályozás, amely előírja, hogy az importált használt gépjárműveket regisztrálásuk előtt műszaki vizsgának kell alávetni, míg az ugyanilyen jellemzőkkel rendelkező belföldi gépjárművekkel szemben nem támasztanak hasonló követelményt
   Rendelkező rész

               1)

               A Lengyel Köztársaság – mivel az olyan importált használt gépjárműveket, amelyeket behozataluk előtt már más tagállamokban regisztráltak, lengyelországi regisztrálásuk előtt műszaki vizsgának veti alá – nem teljesítette az EK 28. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 183., 2007.8.4.


title: T-393/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Tsujimoto kontra OHIM – Kenzo (KENZO) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A KENZO közösségi szóvédjegy bejelentése — A KENZO korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Jóhírnév — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke — Iratok késedelmes benyújtása — A fellebbezési tanács mérlegelési jogköre — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése” )

text:
               9.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 81/15

         A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Tsujimoto kontra OHIM – Kenzo (KENZO)
   (T-393/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A KENZO közösségi szóvédjegy bejelentése - A KENZO korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Jóhírnév - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke - Iratok késedelmes benyújtása - A fellebbezési tanács mérlegelési jogköre - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése”))
   (2015/C 081/19)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Kenzo Tsujimoto (Oszaka, Japán) (képviselő: A. Wenninger-Lenz ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Kenzo (Párizs, Franciaország) (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzaretti és N. Parrotta ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Kenzo és Kenzo Tsujimoto közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. május 29–én hozott határozata (R 1659/2011–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Kenzo Tsujimotót kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 355., 2012.11.17.


title: C-298/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. április 5-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Borta” UAB kontra Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ (Előzetes döntéshozatal — Közbeszerzési szerződések — 2004/17/EK irányelv — Az ezen irányelvben előírt értékhatárt el nem érő szerződés — EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikk — Alvállalkozás igénybevételére vonatkozó korlátozás — Közös ajánlat benyújtása — Az ajánlattevők szakmai kapacitása — Az ajánlattételhez szükséges dokumentáció módosításai)

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/6

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. április 5-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Borta” UAB kontra Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ
   (C-298/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - 2004/17/EK irányelv - Az ezen irányelvben előírt értékhatárt el nem érő szerződés - EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikk - Alvállalkozás igénybevételére vonatkozó korlátozás - Közös ajánlat benyújtása - Az ajánlattevők szakmai kapacitása - Az ajánlattételhez szükséges dokumentáció módosításai))
   (2017/C 168/06)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Borta” UAB

      Alperes: Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija VĮ

      Rendelkező rész

               1)

               A 2013. december 13-i 1336/2013/EU bizottsági rendelettel módosított, a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról] szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá nem tartozó, azonban egyértelműen határokon átnyúló érdeket képviselő közbeszerzési szerződés esetén az EUMSZ 49. és az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogszabályi rendelkezés, mint a Lietuvos Respublikos viešųjų pirkimų įstatymas (a közbeszerzési szerződésekről szóló litván törvény) 24. cikkének (5) bekezdése, amely előírja, hogy ha valamely építési beruházásra irányuló szerződés teljesítéséhez alvállalkozót vesznek igénybe, az ajánlatkérő szerv által fő munkaként meghatározott munkákat magának a nyertes ajánlattevőnek kell elvégeznie.

               2)

               Ilyen közbeszerzési szerződés esetén a különösen az EUMSZ 49. és az EUMSZ 56. cikkből eredő egyenlő bánásmód elvét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az átláthatósági kötelezettséget úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az, hogy az ajánlatkérő szerv a hirdetmény közzétételét követően módosítsa az ajánlattételhez szükséges dokumentációnak a szakmai kapacitások halmozására vonatkozó feltételeket és részletes szabályokat érintő olyan kikötését, mint az alapügyben szóban forgó 4.3 kikötés, feltéve hogy először is az eszközölt módosítások nem annyira lényegesek, hogy felkeltsék olyan potenciális ajánlattevők figyelmét, akik e módosítások hiányában nem tudnának ajánlatot benyújtani, másodszor az említett módosításokat megfelelően nyilvánosságra hozzák, harmadszor e módosításokra az ajánlatoknak az ajánlattevők általi benyújtását megelőzően kerül sor, ezen ajánlatok benyújtásának határidejét meghosszabbítják, amennyiben az érintett módosítások jelentősek, továbbá e hosszabbítás időtartama e módosítások jelentőségéhez igazodik, és ezen időtartam elegendő ahhoz, hogy lehetővé tegye az érdekelt gazdasági szereplők számára az ajánlatuk ennek megfelelő kiigazítását, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

               3)

               Az 1336/2013 rendelettel módosított 2004/17 irányelv 54. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az ajánlattételhez szükséges dokumentáció olyan kikötése, mint az alapügyben szóban forgó 4.3 kikötés, amely több ajánlattevő által benyújtott közös ajánlat esetén megköveteli, hogy az egyes ajánlattevők által a szakmai kapacitásra vonatkozó követelményeknek való megfelelés érdekében nyújtott hozzájárulás arányos legyen a munkák azon részével, amelyet az egyes ajánlattevők az érintett szerződés odaítélése esetén ténylegesen elvégeznek majd.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.


title: C-446/08. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2008. október 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé – Beavatkozó: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires kontra Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche

text:
               20.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 327/16

         A Conseil d'État (Franciaország) által 2008. október 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé – Beavatkozó: Syndicat de la Diététique et des Compléments Alimentaires kontra Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
   (C-446/08. sz. ügy)
   (2008/C 327/27)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Conseil d'État (Franciaország)
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Société Solgar Vitamin's France, Valorimer SARL, Christian Fenioux, L'Arbre de Vie SARL, Société Source Claire, Nord Plantes EURL, Société RCS Distribution, Société Ponroy Santé

      Alperesek: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Emploi, Ministre de la Santé, de la Jeunesse et des Sports, Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2002. június 10-i 2002/46/EK irányelvet (1), és különösen annak 5. cikke (4) bekezdését és 11. cikke (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy főszabály szerint a Bizottság feladata az étrend-kiegészítőkben jelen lévő vitaminok és ásványi anyagok maximális mennyiségének meghatározása, a tagállamok pedig addig rendelkeznek hatáskörrel e terület szabályozására, amíg a Bizottság meg nem alkotja a szükséges közösségi jogi aktust?

               2)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                           a)

                           A tagállamok – amennyiben kötelesek e maximális mennyiségek meghatározására – kötelesek-e a viszonylagos bizonytalansággal jellemzett területen az irányelv 5. cikkében rögzített szempontokat követni, ideértve az általánosan elfogadott tudományos adatokon alapuló kockázatértékelés követelményét?

                           b)

                           Valamely tagállam megállapíthat-e maximális értéket akkor, amikor – mint a fluor esetében is – lehetetlen pontosan számszerűsíteni a más tápanyagforrásból, többek között a különböző területen elő fogyasztók egyes csoportjaira nézve a vízhálózatból származó vitamin- és ásványianyag-bevitel mértékét? Ebben az esetben megállapíthat-e zéró mértéket az igazolt veszélyre tekintettel, anélkül, hogy a 2002. június 10-i irányelv 12. cikkében előírt védelmi eljárást bevezetné?

                           c)

                           A maximális tartalom megállapításához figyelembe lehet-e venni a különböző fogyasztói csoportok változó mértékű érzékenységét, magának az irányelvnek az 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében, továbbá e tagállam kiindulhat-e abból, hogy valamely a veszélynek különösen kitett közönséget célzó intézkedés, például az alkalmazott címkézés, eltérítheti ezt a csoportot a csekély mennyiségben számára jótékony hatású tápanyag bevitelétől? A változó mértékű érzékenység figyelembe vétele odáig vezethet-e, hogy az érzékenyebb közönségre, többek között gyermekekre szabott maximális tartalmat alkalmazzák a lakosság egészére?

                           d)

                           Az egészségre való igazolt veszély hiányában milyen mértékű maximális érték határozható meg? Általános értelemben milyen mértékben és milyen feltételek között vezethet a figyelembe veendő szempontok súlyozása olyan határérték elfogadásához, amely észrevehetően alatta marad az ezen tápanyagokra nézve elfogadott biztonsági határértéknek?

      (1)  Az étrend-kiegészítőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2002. június 10-i 2002/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 183., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 29. kötet, 490. o.).


title: C-254/10. P. sz. ügy: A T-94/08. sz., Centre de Coordination Carrefour kontra Bizottság ügyben 2010. március 18-án hozott ítélet ellen a Centre de Coordination Carrefour SNC által 2010. május 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/16

         A T-94/08. sz., Centre de Coordination Carrefour kontra Bizottság ügyben 2010. március 18-án hozott ítélet ellen a Centre de Coordination Carrefour SNC által 2010. május 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-254/10. P. sz. ügy)
   ()
   2010/C 246/28
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Centre de Coordination Carrefour SNC (képviselők: X. Clarebout, C. Docclo és M. Pittie ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak,

               —

               következésképpen helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

               —

               következésképpen:

                           —

                           vagy utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újabb határozat hozatala céljából;

                           —

                           vagy maga hozzon jogerős határozatot, melynek keretében adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előterjesztett kereseti kérelmeknek és semmisítse meg a vitatott határozatot (1);

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.
   Első jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az indokolási kötelezettségét, amikor úgy ítélte meg, hogy egyrészt a fellebbezőnek a belga jogszabályok szerinti érvényes engedély hiánya folytán nem áll fenn a vitatott határozat elleni eljáráshoz fűződő érdeke, másrészt viszont a keresetének elfogadhatósága nem attól függ, hogy rendelkezik-e érvényes engedéllyel. Ezért ez az indokolás a fellebbező szerint ellentmondásos, mivel a Törvényszék egyszerre nem állapíthatta volna meg, hogy érvényes engedély hiányában nem áll fenn az eljáráshoz fűződő érdek, valamint, hogy az ilyen engedély hiánya a kereset elfogadhatóságának mérlegelése szempontjából irreleváns.
   Második jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék elferdítette az előtte előadott tényeket, amennyiben nem tartotta tiszteletben a koordinációs központokra vonatkozó belga szabályozás szerkezetét, továbbá tévesen értelmezte a koordinációs központok létrehozására vonatkozó, 1982. december 30-i 187. sz. királyi rendelet (2) azáltal, hogy elferdítette annak hatályát, valamint nem tartotta tiszteletben a belga jogforrások vonatkozásában érvényesülő hierarchiát. A szóban forgó királyi rendelet ugyanis olyan különleges közhatalmi aktus, amely a belga jogrendszerben a törvényekkel azonos kötelező erővel rendelkezik, és még mindig alkalmazandó a fellebbezőre, aki ennek következtében tíz év időtartamra szóló engedéllyel rendelkezik.
   Harmadik jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette a Bíróság C-182/03. és C-217/03. sz., Belgium és Forum 187 kontra Bizottság ügyben 2006. június 22-én hozott ítéletének anyagi jogerejét, amennyiben úgy ítélte meg, hogy a vitatott határozat ezen ítéletben történő megsemmisítése azzal a hatással járt, hogy megtiltotta a koordinációs központokra vonatkozó engedélyeknek a vitatott határozatról történő értesítést követő meghosszabbítását. Márpedig a Bíróság ítélete éppen azért semmisítette meg a vitatott határozatot, mert nem biztosított megfelelő átmeneti időszakot azoknak a koordinációs központoknak, amelyeknek az engedély meghosszabbítása iránt benyújtott kérelme elbírálása ezen értesítés időpontjában függőben volt, illetve amelyeknek az engedélye a vitatott határozatról történő értesítés időpontjában vagy rövid idővel azt követően járt le.
   Negyedik jogalapjában a fellebbező azt kifogásolja, hogy a Törvényszék nem tartotta tiszteletben „az eljáráshoz fűződő érdek” fogalmát, amennyiben úgy ítélte meg, hogy a fellebbezőnek az általa benyújtott keresetből az eredménye folytán nem származhatott előnye, mivel nem biztos, hogy a belga hatóságok a vitatott határozat megsemmisítése esetén megengedik a fellebbező „koordinációs központ” jogállásának 2005. december 31-ét követő fenntartását. Márpedig egyrészt a belga hatóságok jelen esetben semmilyen diszkrecionális jogkörrel nem rendelkeztek, mivel az engedélyt a 187. sz. királyi rendeletben meghatározott feltételek teljesülése esetén tíz évre meg kell adni. Másrészt a Törvényszék a megtámadott ítéletben maga is megállapította, hogy a belga hatóságok nem zárták ki, hogy a fellebbezőnek 2005. december 31-ét követően is biztosítják a szóban forgó rendszerből származó kedvezményeket, és úgy döntöttek, hogy a fellebbezővel szemben mindaddig nem alkalmaznak joghátrányt, amíg a keresetét jogerősen el nem bírálják.
   Ötödik és egyben utolsó jogalapjában a fellebbező végül azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy valamely átmeneti intézkedés nem érvényesülhet visszaható hatállyal. Nem ritka ugyanis, hogy valamely átmeneti időszak az intézkedést megelőző időponttól vegye kezdetét, különösen az adóügyekben.

      (1)  A Belgium által a Belgiumban létrehozott koordinációs központok javára bevezetett támogatási programról és a 2003/757/EK határozat módosításáról szóló, 2007. november 13-i 2008/283/EK bizottsági határozat (HL 2008. L 90., 7. o.).

      (2)  Moniteur belge, 1983. január 13., 502. o.


title: C-172/08. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010 február 25-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Pontina Ambiente Srl kontra Regione Lazio (Környezet — 1999/31/EK irányelv — 10. cikk — A szilárd hulladék hulladéklerakóban való lerakására kivetett különleges adó — A hulladéklerakó üzemeltetőjének adókötelezettsége ezen adó tekintetében — Hulladéklerakó üzemeltetési költségei — 2000/35/EK irányelv — Késedelmi kamat)

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/2

         A Bíróság (második tanács) 2010 február 25-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Pontina Ambiente Srl kontra Regione Lazio
   (C-172/08. sz. ügy) (1)

   (Környezet - 1999/31/EK irányelv - 10. cikk - A szilárd hulladék hulladéklerakóban való lerakására kivetett különleges adó - A hulladéklerakó üzemeltetőjének adókötelezettsége ezen adó tekintetében - Hulladéklerakó üzemeltetési költségei - 2000/35/EK irányelv - Késedelmi kamat)
   2010/C 100/02
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pontina Ambiente Srl

      Alperes: Regione Lazio

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissione tributaria provinciale di Roma — A hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (HL L 182., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.) 10. cikke, a kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2000. június 29-i 2000/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 200., 35. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 226. o.), valamint az EK 12., EK 14., EK 43. és EK 46. cikk értelmezése — Nemzeti szabályozás, amely különleges adót vet ki a hulladéklerakókban lerakott szilárd hulladékra, és kötelezi a hulladéklerakó üzemeltetőjét a lerakott hulladék mennyiségének függvényében meghatározott és a hulladékot lerakó személy által fizetendő ezen adó megelőlegezésére.

      Rendelkező rész

               1.

               A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a hulladéklerakó üzemeltetőjét a hulladékot lerakó önkormányzat által számára megtérítendő adó alanyává teszi, és amely vele szemben ezen adó késedelmes megfizetése esetére pénzbeli szankciót helyez kilátásba, feltéve azonban, hogy e szabályozásban szerepelnek annak garantálására irányuló intézkedések, hogy az adó megtérítésére ténylegesen és rövid időn belül sor kerül, illetve hogy a behajtáshoz kapcsolódó valamennyi költséget — különösen az adó címén az érintett önkormányzat által az említett üzemeltetőnek fizetendő összegek késedelmes megfizetéséből adódó költségeket, beleértve az üzemeltetővel szemben e késedelem miatt esetlegesen kiszabott pénzbeli szankciókat — belefoglalják az érintett önkormányzat által az említett üzemeltetőnek fizetendő árba. E feltételek teljesülésének ellenőrzése a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik.

               2.

               A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2000. június 29-i 2000/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkét, 2. cikkének 1. pontját és 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a hulladékot hulladéklerakóban lerakó helyi önkormányzat által a lerakó üzemeltetőjének fizetendő összegek, mint például a valamely adó megtérítése címén fizetendő összegek, az említett irányelv hatálya alá tartoznak, ennélfogva a tagállamok az irányelv 3. cikkének megfelelően kötelesek biztosítani, hogy az üzemeltető kamatot követelhessen az említett összegeknek az érintett helyi önkormányzat általi késedelmes megfizetése esetén.

      (1)  HL C 183., 2008.7.19.


title: T-508/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 18-i ítélete – Government of Malaysia kontra OHIM – Vergamini (HALAL MALAYSIA) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A HALAL MALAYSIA közösségi ábrás védjegy bejelentése — A korábbi lajstromozatlan HALAL MALAYSIA ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi megjelöléshez fűződő és az adott tagállam jogának megfelelően a közösségi védjegybejelentés napját megelőzően megszerzett jogok hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése — A korábbi védjegy címkeként történő használata — A common law szerinti jellegbitorlási keresetre [action for passing off] vonatkozó szabályrendszer — A »goodwill« hiánya”)

text:
               11.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/21

         A Törvényszék 2015. november 18-i ítélete – Government of Malaysia kontra OHIM – Vergamini (HALAL MALAYSIA)
   (T-508/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A HALAL MALAYSIA közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi lajstromozatlan HALAL MALAYSIA ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi megjelöléshez fűződő és az adott tagállam jogának megfelelően a közösségi védjegybejelentés napját megelőzően megszerzett jogok hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése - A korábbi védjegy címkeként történő használata - A common law szerinti jellegbitorlási keresetre [action for passing off] vonatkozó szabályrendszer - A »goodwill« hiánya”))
   (2016/C 007/29)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Government of Malaysia (képviselők kezdetben: R. Volterra solicitor, R. Miller barrister, V. von Bomhard és T. Heitmann ügyvédek, később: R. Volterra, R. Miller és V. von Bomhard)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: P. Bullock és N. Bambara meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Paola Vergamini (Castelnuovo di Garfagnana, Olaszország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Government of Malaysia és Paola Vergamini közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. június 27-én hozott határozata (R 326/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Government of Malaysiát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 352., 2013.11.30.


title: C-226/09. sz. ügy: 2009. június 19-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/18

         2009. június 19-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
   (C-226/09. sz. ügy)
   2009/C 220/33
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis és A.-A. Gilly meghatalmazottak)

      Alperes: Írország

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy Írország azáltal, hogy az ajánlatok benyújtási határidejének zárónapját követően súlyozta az odaítélési szempontokat, a benyújtott ajánlatok első áttekintése után pedig e súlyozásokat módosította, nem teljesítette az egyenlő bánásmódnak és az átláthatóságnak az Európai Bíróság értelmezésének megfelelő elvéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság Írországot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az ajánlatkérő szerv a szóban forgó közbeszerzési eljárásban az ajánlattételhez szükséges olyan dokumentációt készített, amelynek alapján megalapozottan feltételezhető volt, hogy az odaítélési szempontokat csökkenő fontossági sorrendben fogják alkalmazni. Az ajánlatok benyújtási határidejének zárónapját követően az ajánlatkérő szerv úgy határozott, hogy az odaítélési szempontokat relatív súlyozza. A benyújtott ajánlatok első áttekintése után az ajánlatkérő szerv értékelő csoportja megvitatta e súlyozások variálásának lehetőségét, adott esetben pedig módosította azokat.
   Az ajánlatok benyújtását követően az odaítélési szempontok relatív súlyozása, valamint az ajánlatok első áttekintése módosította az odaítélési szempontok közötti hangsúlyokat, és olyan relatív fontosságot tulajdonított e szempontoknak, amely érdemben eltért attól, amit az ajánlattevők a szerződéses dokumentációból értelemszerűen kiolvashattak.
   Mivel a szóban forgó közbeszerzési eljárás olyan szolgáltatások nyújtására irányul, amelyek nem szerepelnek a 2004/18/EK irányelv (1) II. A. mellékletében, az ebben az irányelvben foglalt részletes eljárási szabályok nem alkalmazhatók. Következésképpen nem volt alkalmazható az irányelv 40. cikke sem, mely szerint az ajánlatkérő szerveknek legkésőbb az ajánlattételre vonatkozó felhívásban meg kell jelölniük az odaítélési szempontok relatív súlyozását vagy e szempontok csökkenő fontossági sorrendjét. Mindazonáltal az Európai Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján az ajánlatkérő szerv köteles tiszteletben tartani a Szerződés alapelveit, ideértve az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvét.
   A Bizottság azt állítja, hogy az ajánlatkérő szerv — amely köteles volt tiszteletben tartani az EK-Szerződés alapvető szabályait és elveit — azáltal, hogy a közbeszerzési eljárás során módosította az odaítélési szempontokat, megsértette az egyenlő bánásmódnak és az átláthatóságnak az Európai Bíróság értelmezésének megfelelő elvét.

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.)


title: A C-478/04. sz. ügy törlése

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/19

         A C-478/04. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 296/39)

      (Az eljárás nyelve: olasz)

   2005. június 24-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-478/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 31., 2005.02.05.


title: T-295/17. sz. ügy: 2017. május 15-én benyújtott kereset – Danpower Baltic kontra Bizottság

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/29

         2017. május 15-én benyújtott kereset – Danpower Baltic kontra Bizottság
   (T-295/17. sz. ügy)
   (2017/C 256/35)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Danpower Baltic UAB (Kauno, Litvánia) (képviselők: D. Fouquet, J. Nysten és J. Voß ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság által az SA.41539 (2016/N) állami támogatási ügyben 2016. szeptember 19-én hozott C(2016) 5943 final határozatot – Litvánia, Hőt és villamos energiát kapcsoltan termelő vilniusi nagy hatásfokú erőműre vonatkozó beruházási támogatás, UAB Vilniaus kogeneracinė jėgainė Viniaus Kogeneracinee Jeqaine;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a Bizottság határozata nyilvánvaló mérlegelési hibát képez, amennyiben elégtelen, hiányos, jelentéktelen és összefüggéstelen bizonyítékon alapul

                           —

                           A Bizottság határozata elégtelen, hiányos, jelentéktelen és összefüggéstelen bizonyítékon alapul. Ez konkrétan a következőkre vonatkozik: a hőt és villamos energiát kapcsoltan termelő erőművekbe (HVE-k) és egyéb hőerőművekbe történő magánberuházások elérhetősége; a HVE-k környezetre gyakorolt hatása; a Litvániában meglévő hulladékégetési kapacitások; a vilniusi hőszolgáltatási piaci status quo; a Lietuvos Energija azzal kapcsolatos mulasztása, hogy egy magánjogi partner kiválasztása érdekében gyakorlati értékkel bíró pályázati eljárást folytasson le. Ezeket az információkat az alperes nem vette figyelembe.

               2.

               Második jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben nem tartja tiszteletben a nagyszabású támogatáshoz szükséges egyedi bejelentést és értékelést, továbbá feltételezi a közös érdekű célkitűzéshez való hozzájárulást

                           —

                           A Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben nem tartja tiszteletben a nagyszabású támogatáshoz szükséges egyedi bejelentést és értékelést, továbbá feltételezi a közös érdekű célkitűzéshez való hozzájárulást. A Bizottság határozata elmulasztja a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás 33. pontja alapján megfelelően értékelni, hogy az állami támogatás a környezet védelmét szolgálja-e. Az alperes téves értékelési szabványt alkalmazott, és nem vette figyelembe, hogy a potenciális CO2-csökkentések lényegesen alacsonyabbak annál, ami a határozatban szerepel.

               3.

               Harmadik jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben a litvániai hulladékhierarchia megkerülését fogja eredményezni

                           —

                           A Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben a litvániai hulladékhierarchia megkerülését fogja eredményezni. Az állami támogatás tovább fogja növelni a litvániai hulladékégető művek túlkapacitását, továbbá kevésbé fogja ösztönözni az újrafeldolgozást és az újrahasznosítást. Ez akadályozni fogja Litvániát abban, hogy elérje a 2008/98/EK irányelv szerinti 50 %-os újrafeldolgozási célértéket. Maga az Európai Bizottság arra biztatta a litván kormányt, hogy ne ösztönözze a hulladékégető művek építését.

               4.

               Negyedik jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben megállapítja, hogy szükség van állami támogatás formájában történő állami beavatkozásra

                           —

                           Az alperes nem vizsgálta meg, és nem is folytatott le bizonyítást arra vonatkozóan, hogy a vilniusi városi hőszolgáltatási piac a gáz biomasszával történő felváltása révén anélkül is hasonló környezetvédelmi előrelépéseket valósítana meg, hogy állami beavatkozásra lenne szükség. A vilniusi hőszolgáltatási piacon nincsenek piaci hiányosságok. A hőszolgáltatási piac versengő piac, olyan versengő árakkal, amelyek megfelelően ösztönzik a CO2-semleges biomasszába és hulladékégetési kapacitásokba történő beruházást.

               5.

               Ötödik jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben megállapítja, hogy a támogatás arányos

                           —

                           A Bizottság elmulasztja lefolytatni az arányosság megfelelő értékelését, amikor a litván kormány által szolgáltatott információt ellenőrzés nélkül elfogadja, továbbá olyan téves kontrafaktuális forgatókönyvet alkalmaz, amely teljesen eltérő beruházási projekteket hasonlít össze (két HVE-projekt összehasonlítása helyett egy HVE és egy kizárólag hőtermelő kazán összehasonlítása).

               6.

               Hatodik jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben megállapítja, hogy az állami támogatásnak ösztönző hatása van

                           —

                           Az alperes a litván kormány azon előadásaira támaszkodott, amelyek szerint a kedvezményezett egyébként nem építette volna meg a vilniusi HVE-t, amelyek azonban tévesek, mivel e tevékenységek éppen hogy a kedvezményezett rendes üzleti tevékenységei körébe tartoznak, vagyis nincs szüksége további ösztönzésre.

               7.

               Hetedik jogalap: a Bizottság határozata sérti az EUMSZ 107. cikket, amennyiben tévesen ítéli meg a vilniusi hőszolgáltatási piacon a versenyre gyakorolt hatást

                           —

                           Az alperes információkkal rendelkezett a vilniusi hőszolgáltatási piacon fennálló versenyről, viszont láthatóan tévesen ítélte meg azokat, amikor megállapította, hogy nem áll fenn az e versenyre gyakorolt hatás. Különösen a meglévő piaci szereplők kiszorításával kapcsolatos fenyegetettséget illetően, amennyiben nem vizsgálta meg kellőképpen a felperest, ennélfogva pedig az alperes következtetési tévesek. Az állami támogatás kiszorítja azokat a független hőtermelőket, amelyek CO2-semleges biomassza hőerőműveket üzemeltetnek. Ezenkívül az állami támogatás lehetővé teszi a Vilnius KJ számára, hogy 51 % körüli piaci részesedéssel azonnal erőfölényes helyzetben lévő piaci szereplővé váljék.


title: T-653/11. sz. ügy: 2011. december 26-án benyújtott kereset — Jaber kontra Tanács

text:
               25.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 58/12

         2011. december 26-án benyújtott kereset — Jaber kontra Tanács
   (T-653/11. sz. ügy)
   2012/C 58/23
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Aiman Jaber (Latakia, Szíria) (képviselő: M. Ponsard ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a jelen keresetről gyorsított eljárásban határozzon;

               —

               semmisítse meg az alábbi aktusokat a felperesre vonatkozó részükben:

                           —

                           a 2011/273/KKBP határozatot a mai napig történt kiegészítésekkel és módosításokkal, beleértve a keresetlevél 12. fejezetében hivatkozott valamennyi határozatot is;

                           —

                           a 442/2011/EU rendeletet a mai napig történt kiegészítésekkel és módosításokkal, beleértve a keresetlevél 13. fejezetében hivatkozott valamennyi rendeletet is;

                           —

                           a 2011/782/KKBP határozatot a mai napig történt kiegészítésekkel és módosításokkal;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az alapvető jogok és eljárási garanciák, többek között a meghallgatáshoz való jog, a védelemhez való jog, az indokolási kötelezettség és a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértésén alapul, amennyiben a felperes nem kapott hivatalos értesítést a szankcióval sújtott személyek listájára történő felvételéről, és amennyiben az alperes nem válaszolt a felperes kérdéseire és nem jelölte meg, milyen konkrét bizonyítékok alapján vették fel a felperes nevét a vitatott listákra.

               2.

               A második jogalap a tulajdonhoz való jog és a gazdasági szabadság megsértésén alapszik, amennyiben a megtámadott aktusok a felperes kereskedelmi tevékenységének biztos és súlyos sérelmét jelentik.


title: C-455/05. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. április 19-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH. kontra Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel (Hatodik HÉA-irányelv – Adómentességek – A 13. cikk B. része d) pontjának 2. alpontja – A kötelezettségvállalás fogalma – Ingatlanfelújításra vonatkozó kötelezettségvállalás – Az adómentesség megtagadása)

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/14

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. április 19-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH. kontra Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   (C-455/05. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Adómentességek - A 13. cikk B. része d) pontjának 2. alpontja - A „kötelezettségvállalás ’fogalma - Ingatlanfelújításra vonatkozó kötelezettségvállalás - Az adómentesség megtagadása)
   (2007/C 96/23)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Hamburg
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Velvet & Steel Immobilien und Handels GmbH

      Alperes: Finanzamt Hamburg-Eimsbüttel
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finangericht Hamburg – A módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke B. része d) pontja 2. alpontjának értelmezése – „Kötelezettségvállalás ”fogalma – Felújításra vonatkozó kötelezettségvállalásnak az adómentességből történő kizárása
   Rendelkező rész
   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke B. része d) pontjának 2. alpontját akként kell értelmezni, hogy a „kötelezettségvállalás ”fogalom kizárja e rendelkezés alkalmazási köréből a pénzügyi kötelezettségektől eltérő olyan kötelezettséget, mint például az ingatlanfelújításra vonatkozó kötelezettség.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: F-68/08. sz. ügy: 2008. augusztus 6-án benyújtott kereset – Sluiter kontra Eurpol

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/55

         2008. augusztus 6-án benyújtott kereset – Sluiter kontra Eurpol
   (F-68/08. sz. ügy)
   (2008/C 285/100)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Rudolf Sluiter (Hillegom, Hollandia) (képviselő: P. de Casparis ügyvéd)

      Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)
   A jogvita tárgya és leírása
   A 2007. október 4-i határozat megsemmisítése, amelyben az Europol arról tájékoztatta a felperest, hogy nincs lehetősége a felperes részére határozatlan idejű állást felajánlani.
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2007. október 4-i határozatot, amelyben az alperes arról tájékoztatta a felperest, hogy nincs lehetősége a részére határozatlan idejű állást felajánlani, valamint semmisítse meg a 2008. április 29-i határozatot, amelyben elutasította az első határozattal szemben benyújtott panaszt, és semmisítse meg a 2008. június 12-i határozatot, amely a 2007. október 4-i határozaton alapul;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Europolt a költségek viselésére.


title: T-251/16. sz. ügy: 2016. május 20-án benyújtott kereset – az Európai Csalás Elleni Hivatal Főigazgatója kontra Bizottság

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/45

         2016. május 20-án benyújtott kereset – az Európai Csalás Elleni Hivatal Főigazgatója kontra Bizottság
   (T-251/16. sz. ügy)
   (2016/C 260/56)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: az Európai Csalás Elleni Hivatal Főigazgatója (Brüsszel, Belgium) (képviselő: L. Jelínek, a személyi állomány tagja, segítői: G. M. Roberti és I. Perego ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az 1. cikkének (2) bekezdését leszámítva semmisítse meg a mentelmi jog felfüggesztéséről szóló 2016. március 2-i C(2016)1449 final európai bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Bíróság által elkövetett jogsértéseken és nyilvánvaló értékelési hibákon alapul. A megtámadott határozat nem felel meg az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) Főigazgatója mentelmi jogának felfüggesztését szabályozó jogi feltételeknek, és az ügy iratainak nyilvánvalóan téves értelmezésén alapul. Egyebekben a megtámadott határozat nem mérlegelte megfelelően az Unió érdekét és sérti az OLAF Főigazgatójának függetlenségét.

               2.

               A második jogalap jogsértéseken és a döntéshozatali eljárás meghamisításán alapul.

               3.

               A harmadik jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén alapul.

               4.

               A negyedik jogalap a lojális együttműködés elvének megsértésén és az eljárási biztosítékok sérelmén alapul.


title: T-224/14. sz. ügy: 2014. július 23-án benyújtott kereset – CW kontra Tanács

text:
               6.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 351/9

         2014. július 23-án benyújtott kereset – CW kontra Tanács
   (T-224/14. sz. ügy)
   2014/C 351/11
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CW (Párizs, Franciaország) (képviselő: A. Tekari ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2014. január 30-i 2014/49/KKBP tanácsi határozatot a felperesre vonatkozó részében;

               —

               állapítsa meg, hogy a vitatott határozat megsemmisítésének következményeként a felperest tekintsék úgy, mint akit soha nem vettek fel a vagyon befagyasztásával érintett személyek listáira, valamint hogy a Tanács semmilyen jogi aktusa vagy határozata ne említhesse a nevét úgy, mint aki a vagyon befagyasztására vonatkozó intézkedés hatálya alatt áll;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a felperes által elszenvedett nem vagyoni és vagyoni kár megtérítéseként százezer euró összeg megfizetésére;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a saját költségein kívül a felperes részéről felmerült költségek viselésére, amelyeket méltányosan kell meghatározni, a felek helyzetére és az ilyen dosszié kezelésével járó munkateherre tekintettel.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a 2014/49/KKBP határozat (1) jogi alapjának hiányán alapul, mivel az a 2011/72/KKBP határozat (2) 1. cikkében előírttól eltérő indokon alapul, valamint mivel mindenesetre a jogi alapját képező 2011/72/KKBP határozat nem felel meg a célzott szankciókat szabályozó európai jognak.

               2.

               A második jogalap a tulajdonhoz való jog megsértésén alapul, mivel a felperessel szemben kiszabott korlátozó intézkedések a tulajdonhoz való joga indokolatlan korlátozásának minősülnek.

      (1)  A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2014. január 30-i 2014/49/KKBP tanácsi határozat (HL L 28., 38. o.).

      (2)  A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. január 31-i 2011/72/KKBP tanácsi határozat (HL L 28., 62. o.).


title: F-23/11. sz. ügy: 2011. március 3-án benyújtott kereset — ZZ kontra Tanács

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/31

         2011. március 3-án benyújtott kereset — ZZ kontra Tanács
   (F-23/11. sz. ügy)
   2011/C 226/61
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: E. Boigelot és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon tanácsi határozat megsemmisítése, amely nem vette fel a felperest a 2010. évi előléptetési időszakban az AST 9 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájára, valamint a keletkezett nem vagyoni kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 82/10. sz. személyzeti közleményben 2010. május 21-én közzétett tanácsi határozatot, amely nem vette fel a felperest a 2010. évi előléptetési időszakban az AST 8 besorolási fokozatból az AST 9 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájára;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék — a határozat megsemmisítésének következményeként — végezze el a 2010. évi előléptetési időszak tekintetében a felperes és a többi pályázó érdemeinek új, összehasonlító vizsgálatát, és 2010. január 1-jéig visszaható hatállyal, létszámon felül léptesse elő a felperest az AST 9 besorolási fokozatba, továbbá ítélje meg számára az Európai Központi Bank által a főbb refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt mértékének megfelelő és 2010. január 1-jétől számított késedelmi kamattal növelt illetményhátralékát, azonban az előléptetett tisztviselők előléptetésének megkérdőjelezése nélkül;

               —

               másodlagosan, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék azt állapítaná meg, hogy a felperes AST 9 besorolási fokozatba való előléptetése nem történhet meg visszamenőleges hatállyal és létszámon felül, ne csupán azt a határozatot semmisítse meg, amely nem vette fel a felperest a 2010. évi előléptetési időszakban az AST 8 besorolási fokozatból az AST 9 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájára, hanem semmisítse meg azon előléptető határozatokat is, amelyek megállapították az AST 9 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők 2010. május 21-én közzétett listáját;

               —

               harmadsorban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék azt állapítaná meg, hogy a másodlagos kereseti kérelemben érintett előléptetési határozatok megsemmisítése a megállapított jogsértés túlzott szankcióját jelentené, kötelezze a Tanácsot az előléptetés 2010. január 1-je és az előléptetés időpontja közötti késedelméből eredő előmenetel vonatkozásában bekövetkezett kár megtérítésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Tanácsot, hogy fizessen meg a felperesnek 3 500 euró összeget a 2010. január 1-jei előléptetés elmaradása miatt őt ért nem vagyoni kár megtérítésének jogcímén, a felperes fenntartja ezen összeg eljárás folyamán történő emelésének jogát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.