title: T-422/18. sz. ügy: 2018. július 6-án benyújtott kereset – RATP kontra Bizottság

text:
               8.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/14

      2018. július 6-án benyújtott kereset – RATP kontra Bizottság
      (T-422/18. sz. ügy)
      (2018/C 364/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Párizs, Franciaország) (képviselők: E. Morgan de Rivery, P. Delelis és C. Lavin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg a Bizottság 2018. március 5-i azon határozatát, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján hozzáférést engedett a GestDem 2017/7530. számon nyilvántartásba vett, dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelemmel érintett dokumentumokhoz; valamint

                  —

                  mindenesetre a Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.) 4. cikkének (4) bekezdését, valamint a Bizottság helyes hivatali magatartásra vonatkozó – a Bizottság eljárási szabályzata mellékletét képező – szabályzatának (C(2000) 3614, HL 2000. L 308., 26. o.) az 1049/2001 rendelet alkalmazásának részletes szabályait tartalmazó szakasza 5. cikke (3) bekezdésének b) pontját, valamint 5. cikkének (6) bekezdését, mivel a felperes tájékoztatása nélkül egyáltalán nem közölhette volna a vitatott dokumentumokat.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a megfelelő ügyintézésnek az Alapjogi Charta 41. cikke (1) bekezdésében rögzített elvét, a vonatkozó ítélkezési gyakorlatban kifejtett gondossági kötelezettségét, és következésképpen az 1049/2001 rendeletnek az e rendelet 1. cikke c) pontja szerinti azon célját, hogy „elősegítse a dokumentumokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos helyes igazgatási gyakorlatot”.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első, második és harmadik francia bekezdését, mivel megtagadta a kivételek alkalmazását, jóllehet a felperes hivatkozott ezekre. E jogalap három részből áll:

                              —

                              az első, arra alapított rész, hogy a Bizottság megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdését, mivel szándékosan megtagadta a dokumentumok bizalmas jellege általános vélelmének alkalmazását;

                              —

                              a második, arra alapított rész, hogy a Bizottság megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdését, mivel megtagadta a bírósági eljárások befolyásolásának figyelembevételét, amit a dokumentumok közlése megvalósított;

                              —

                              a harmadik, arra alapított rész, hogy a Bizottság megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdését, az emberi jogok európai egyezményének 8. cikkét, az Alapjogi Charta 7. cikkét, valamint az EUMSZ 339. cikket, mivel nem vette figyelembe a felperes kereskedelmi, pénzügyi és stratégiai érdekeit.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját, valamint 8. cikkét, mivel megtagadta a vitatott dokumentumokat készítő természetes személy személyazonosságának elfedését.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikk alapján rá háruló indokolási kötelezettséget, mivel sem a dokumentumok megküldése előtt, sem azt követően nem tájékoztatta a felperest azokról az indokokról, amelyek igazolták volna az említett dokumentumok megküldésére irányuló szándékát.


title: T-437/18. sz. ügy: 2018. július 13-án benyújtott kereset – Tilly-Sabco kontra Bizottság

text:
               8.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/15

      2018. július 13-án benyújtott kereset – Tilly-Sabco kontra Bizottság
      (T-437/18. sz. ügy)
      (2018/C 364/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Franciaország) (képviselők: R. Milchior és S. Charbonnel ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a baromfihús-ágazatban alkalmazandó export-visszatérítések megállapításáról szóló, 2013. július 18-i 689/2013/EU végrehajtási rendelet (HL 2013. L 196., 13. o) szerinti kártérítési keresetét elfogadhatónak;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Bizottság a felperessel szemben 3 238 000 eurós főösszeg megfizetésére köteles, amelyből:

                  —

                  2 848 000 euró a 2013. július 19. és december 31. közötti időszak során megvalósított eladások címén elmaradt visszatérítéseknek felel meg;

                  —

                  390 000 eurós visszatérítési összeg pedig az elmaradt haszonra vonatkozik, amely a PMO-nak ugyanezen időszak alatt szánt 3 550 tonna további eladás megvalósításának elmaradásához kapcsolódik;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze 3 238 000 eurós főösszeg megfizetésére,

                  —

                  amelyet értékeljenek újra a 2017. szeptember 20-től a jelen ítélet kihirdetésének napjáig az Eurostat (az Európai Unió Statisztikai Hivatala) által e társaság székhelye szerinti tagállamban az érintett időszakra vonatkozóan megállapított éves inflációs rátának megfelelő kompenzációs kamatok fényében;

                  —

                  amelyet növeljenek a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a kártérítés teljes kifizetéséig késedelmi kamatokkal, amelynek a mértéke az Európai Központi Bank (EKB) által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt értéke.

                  —

                  engedélyezze a felperesnek, hogy beadványát és kérelmeit kiigazítsa abban az esetben, ha a jelen kereset tárgyában folyamatban lévő eljárás írásbeli szakaszának a vége előtt a Bizottság a 689/2013 rendelet helyébe lépő végrehajtási rendeletet fogadna el;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a jelen keresettel összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek a kártérítési kereset három érdemi feltételének felelnek meg, amelyek halmozottan teljesülnek a jelen ügyben, vagyis a felrótt magatartás jogellenességének megfelelő káresemény, a kár, valamint a káresemény és a kár közötti okozati viszony fennállása.
      Először is felperes úgy véli, hogy Bíróság által a 2017. szeptember 20-i Tilly-Sabco kontra Bizottság ítéletével (C-183/16 P, EU:C:2017:704) megsemmisített, a baromfihús-ágazatban alkalmazandó export-visszatérítések megállapításáról szóló, 2013. július 18-i 689/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2013. L 196., 13. o.) Bizottság általi elfogadása az uniós jog olyan megsértésének minősül, amely elegendő a kellően súlyos jogsértés fennállásának a megállapításához.
      Másodszor a felperes azon a véleményen van, hogy a Bizottság a fagyasztott baromfi EU területén kívül található bizonyos országokba történő értékesítése utáni visszatérítések összegét nullában megállapító aktusa jogellenes elfogadásával kellően súlyos jogsértést követett el, amely olyan káreseménynek minősül, amely a felperes tekintetében tényleges és biztos kárt eredményezett. E kár a felperes szerint abból áll, hogy 2013. december 31-ig nem részesült visszatérítésekben.
      Harmadszor a felperes társaság megállapítja, hogy megalapozottan követel kártérítést a visszatérítések 2013. július 19. és 2013. december 31. közötti időszakban történő jogellenes felfüggesztése miatti tényleges kárért. A Bizottság vétkes magatartása így meghatározó oka az általa állítólagosan elszenvedett kárnak, és ezért közvetlen kapcsolat áll fenn e vétkesség és az említett kár között.


title: T-184/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Leifheit kontra EUIPO – Taiga (Négy zöld négyzet helyzete egy mérlegen) („Európai uniós védjegy – Egy mérlegen lévő négy zöld négyzetből álló európai uniós védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/27

      A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Leifheit kontra EUIPO – Taiga (Négy zöld négyzet helyzete egy mérlegen)
      (T-184/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Egy mérlegen lévő négy zöld négyzetből álló európai uniós védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
      (2018/C 392/33)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Leifheit AG (Nassau, Németország) (képviselők: G. Hasselblatt, V. Töbelmann és P. Schneider ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők kezdetben: V. Mensing és A. Schifko, később V. Mensing és D. Hanf meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az egy mérlegen lévő négy zöld négyzetből álló megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. január 9-én hozott határozata (R 1115/2016-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Leifheit AG -t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2017.5.22.


title: T-627/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Cseh Köztársaság kontra Bizottság („EMGA – A finanszírozásból kizárt kiadások – A Cseh Köztársaság által teljesített kiadások – Termeléstől független közvetlen támogatások – Távérzékeléses ellenőrzések – Borászati ágazat – Kölcsönös megfeleltetés – Ismétlődő meg nem felelés”)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/21

      A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Cseh Köztársaság kontra Bizottság
      (T-627/16. sz. ügy) (1)

      ((„EMGA - A finanszírozásból kizárt kiadások - A Cseh Köztársaság által teljesített kiadások - Termeléstől független közvetlen támogatások - Távérzékeléses ellenőrzések - Borászati ágazat - Kölcsönös megfeleltetés - Ismétlődő meg nem felelés”))
      (2018/C 392/25)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Felperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Pavliš és J. Vláčil meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou, Z. Malůšková és K. Walkerová meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Svéd Királyság (Képviselők: F. Bergius, A. Falk, C. Meyer-Seitz et H. Shev meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. június 20-i (EU) 2016/1059 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2016. L 173., 59. o.) azon részében történő megsemmisítése iránti kérelem, amelyben az 30 206 401,58 euró összegben kizárja a Cseh Köztársaság által az EMGA jogcímén teljesített kiadásokat.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. június 20 i (EU) 2016/1059 bizottsági végrehajtási határozatot abban a részében, amelyben az kizárja a Cseh Köztársaság által az EMGA jogcímén a kölcsönös megfeleltetéssel kapcsolatban a 2011. pénzügyi év tekintetében teljesített kiadásokat 6 356 909,30 euró összegben.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az Európai Bizottság, a Cseh Köztársaság és a Svéd Királyság maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 192., 2016.10.24.


title: C-488/18. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2018. július 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen kontra Golfclub Schloss Igling e.V.

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/6

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2018. július 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen kontra Golfclub Schloss Igling e.V.
      (C-488/18. sz. ügy)
      (2018/C 392/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Finanzamt Kaufbeuren mit Außenstelle Füssen

         Alperes: Golfclub Schloss Igling e.V.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Közvetlen hatálya van-e a közös hozzáadottérték-adó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 132. cikke (1) bekezdése „meghatározott, a sporttal és a testneveléssel szoros kapcsolatban álló szolgáltatások, amelyeket nonprofit jellegű szervezetek teljesítenek olyan személyek részére, akik sportolnak vagy edzenek” szövegezésű m) pontjának, aminek következtében a nonprofit jellegű szervezetek átültetés hiányában közvetlenül hivatkozhatnak e rendelkezésre?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a közös hozzáadottérték-adó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdése m) pontjának értelmében vett „nonprofit jellegű szervezetek” esetében

                              —

                              az uniós jog szerint autonóm módon értelmezendő fogalomról van-e szó, vagy

                              —

                              jogosultak-e a tagállamok az ilyen jellegű szervezetek fennállását olyan feltételektől függővé tenni, mint az Abgabenordnung (az adózás rendjéről szóló törvény) 55. § -ával összefüggésben értelmezett 52. § -a (vagy az Abgabenordnung 51. és azt követő paragrafusai együttesen)?

                  3)

                  Feltéve, hogy az uniós jog szerint autonóm módon értelmezendő fogalomról van szó: a közös hozzáadottérték-adó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdése m) pontjának értelmében vett nonprofit jellegű szervezetnek rendelkeznie kell-e a megszűnésének esetére vonatkozó olyan szabályozással, amely szerint az ebben az esetben meglévő vagyonát más nonprofit jellegű szervezetre kell átruháznia sport és testnevelés támogatása céljából?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: T-523/18. sz. ügy: 2018. szeptember 3-án benyújtott kereset – BGC Partners kontra EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/36

      2018. szeptember 3-án benyújtott kereset – BGC Partners kontra EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)
      (T-523/18. sz. ügy)
      (2018/C 392/44)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: BGC Partners LP (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselő: P. Walsh ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bankgirocentralen BGC AB (Stockholm, Svédország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a BGCPRO európai uniós szóvédjegy bejelentése – 9 573 965. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. június 7-én hozott határozata (R 2194/2014-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben a fellebbezési tanács úgy határozott, hogy a bejelentést a 36. osztályba tartozó bizonyos szolgáltatások tekintetében el kell utasítani;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a felperes részéről a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot a költségekről rendelkező rész tekintetében, és Törvényszék eljárási szabályzata 134. cikkének (1) bekezdése értelmében kötelezze a pervesztes beavatkozó felet a fellebbezési tanács előtti eljárás, valamint a felszólalási eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a használat igazolása elegendő volt a védjegy tényleges használatának bizonyításához.

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-61/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 19-i ítélete – Selimovic kontra Parlament (Intézményi jog – Európai Parlament – Lelki zaklatás – A Parlament elnökének valamely európai parlamenti képviselővel szemben megrovás szankciót kimondó határozata – Megfelelő ügyintézéshez való jog – A Parlament eljárási szabályzatának 166. cikke – Az iratokba való betekintés joga – Indokolási kötelezettség – Jogbiztonság – Hatáskörrel való visszaélés – Szerződésen kívüli felelősség)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/23

      A Törvényszék 2018. szeptember 19-i ítélete – Selimovic kontra Parlament
      (T-61/17. sz. ügy) (1)

      ((Intézményi jog - Európai Parlament - Lelki zaklatás - A Parlament elnökének valamely európai parlamenti képviselővel szemben megrovás szankciót kimondó határozata - Megfelelő ügyintézéshez való jog - A Parlament eljárási szabályzatának 166. cikke - Az iratokba való betekintés joga - Indokolási kötelezettség - Jogbiztonság - Hatáskörrel való visszaélés - Szerződésen kívüli felelősség))
      (2018/C 392/27)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Jasenko Selimovic (Hägersten, Svédország) (képviselők: kezdetben B. Leidhammar, később S. Scheiman ügyvédek)

         Alperesek: Európai Parlament (képviselők: O. Caisou-Rousseau, L. Tapper Brandberg és E. Taneva meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló és a Parlament elnökének 2016. november 22-i, valamint a Parlament Elnökségének 2016. december 12-i, a felperessel szemben megrovás szankciót alkalmazó határozatok megsemmisítésére, másrészt az EUMSZ 268. cikke alapuló, a felperest állítólagosan ért kár megtérítésére irányuló kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a gyorsított eljárás iránti kérelmet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék Jasenko Selimovicot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 121., 2017.4.18.


title: T-535/18. sz. ügy: 2018. szeptember 7-én benyújtott kereset – Peek & Cloppenburg kontra EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek’s)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/39

      2018. szeptember 7-én benyújtott kereset – Peek & Cloppenburg kontra EUIPO – Peek & Cloppenburg (Peek’s)
      (T-535/18. sz. ügy)
      (2018/C 392/47)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Peek & Cloppenburg KG, Düsseldorf (Düsseldorf, Németország) (képviselő: P. Lange ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Peek & Cloppenburg KG, Hamburg (Hamburg, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Peek’s uniós szóvédjegy – 3 263 589. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. május 31-én hozott határozata (R 60/2007-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének a MarkenG 15. § -ának (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdése megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (4) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének a MarkenG 15. § -ának (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésének az összetéveszthetőség feltételezése miatti megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének a MarkenG 15. § -ának (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésének a megkülönböztető képesség vagy jóhírnév tisztességtelen kihasználásának, illetve megsértésének feltételezése miatti megsértése;

                  —

                  a 207/2009/EK tanácsi rendeletnek a 2868/95/EK bizottsági rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 63. cikke megsértése.


title: C-498/18. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZW kontra Deutsche Lufthansa AG

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/23

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2018. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZW kontra Deutsche Lufthansa AG
      (C-498/18. sz. ügy)
      (2018/C 399/31)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ZW

         Alperes: Deutsche Lufthansa AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A Montreali Egyezmény 35. cikke (1) bekezdésében a kereset benyújtására előírt kétéves határidő megszakítható vagy felfüggeszthető-e?

                  2)

                  A Montreali Egyezmény 35. cikke (2) bekezdésében foglaltak – [amelyek szerint] „[e]zen időszak számítási módját annak a bíróságnak a joga határozza meg, amely az ügyet birtokolja” – lehetővé teszik-e, hogy a határidő számításának kezdő időpontjára vonatkozó nemzeti jogszabályi előírás elsőbbséget élvezzen a 35. cikk (1) bekezdésében foglalt azon általános előírással szemben, amely szerint a határidő a rendeltetési helyre való megérkezés időpontjában kezdődik?


title: C-208/17. P.-C-210/17. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 12-i végzése – NF (C-208/17. P.), NG (C-209/17. P.), NM (C-210/17. P.) kontra Európai Tanács (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Az Európai Tanács 2016. március 18-i EU-Törökország nyilatkozata – Megsemmisítés iránti kérelem)

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/13

      A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 12-i végzése – NF (C-208/17. P.), NG (C-209/17. P.), NM (C-210/17. P.) kontra Európai Tanács
      (C-208/17. P.-C-210/17. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Az Európai Tanács 2016. március 18-i EU-Törökország nyilatkozata - Megsemmisítés iránti kérelem))
      (2018/C 399/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: NF (C-208/17. P.), NG (C-209/17. P.), NM (C-210/17. P.) (képviselők: P. O’Shea BL, I. Whelan BL, B. Burns solicitor)

         A másik fél az eljárásban: Európai Tanács (képviselők: S. Boelaert, M. Chavrier és J.-P. Hix meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Görög köztársaság (képviselők: M. Michelogiannaki és G. Karipsiadis meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezéseket mint nyilvánvalóan elfogadhatatlanokat elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság NF-t, NG- és NM-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-538/18. sz. ügy: 2018. szeptember 14-én benyújtott kereset – Dickmanns kontra EUIPO

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/48

      2018. szeptember 14-én benyújtott kereset – Dickmanns kontra EUIPO
      (T-538/18. sz. ügy)
      (2018/C 399/63)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Spanyolország) (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az EUIPO 2017. december 14-levelében közölt azon megállapítását, amely szerint a felperes EUIPO-val kötött ideiglenes alkalmazotti szerződése 2018. június 30-án megszűnik, és – amennyiben szükséges – az EUIPO 2013. november 23-i és június 4-i levelében közölt megállapításokat is;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t, hogy a felperesnek fizessen a Törvényszék mérlegelési jogkörében megállapított, megfelelő mértékű kártérítést az EUIPO első kérelemben említett határozatával a felperesnek okozott erkölcsi és nem vagyoni kárért; és

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

                  1.

                  Nyilvánvaló mérlegelési hiba, a hivatali mérlegelési jogkör gyakorlásának elmulasztása, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének és az egyenlő bánásmód elvének megsértése, az önkényes eljárás tilalmának megsértése
                  A felperes azt kifogásolja, hogy az EUIPO jogellenesen – vagy legalábbis nem a munkaszerződés megszűnésétől számított megfelelő időtartamon belül eljárva – elmulasztotta gyakorolni arra irányuló mérlegelési jogkörét, hogy a felperes munkaszerződését az EU egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 2. cikkének f) pontja alapján másodszor is meghosszabbítsa.

                  2.

                  Az ideiglenes alkalmazottak határozott idejű munkaszerződésének meghosszabbítására vonatkozó iránymutatás (a továbbiakban: iránymutatás), a megfelelő ügyintézés elve, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve és az egyenlő bánásmód elve, valamint azon elv megsértése, hogy az ideiglenes alkalmazott munkaszerződésének az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 2. cikkének a), illetve f) pontja alapján történő megszüntetésére alapos ok („iusta causa”) alapján kerülhet sor, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 30. cikke, az 1999/70/EK tanácsi rendelet, (1) a keretmegállapodás (különösen annak 1b. cikke és 5. cikke 1. pontja), továbbá a 158. sz. ILO-Egyezmény 4. cikkének megsértése
                  A felperes azon az állásponton van, hogy a szerződésében foglalt „megszüntetési záradékot” az iránymutatás elfogadása után nem lett volna szabad alkalmazni, mivel az iránymutatás a bevezetése óta az EUIPO-nak az ideiglenes alkalmazotti szerződések meghosszabbítására vonatkozó, érvényes eljárási módját ismertette, és így kizárta a „megszüntetési záradék” alkalmazását.
                  A felperes továbbá kifogásolja, hogy a szerződés megszüntetésére vonatkozó alapos oknak meg kell felelnie az érintett állás költségvetési jellegének.

                  3.

                  Az irányelv – lényeges eljárási hibának is minősülő – megsértése, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalma, az egyenlő bánásmód elve, a megfelelő ügyintézés elve, a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve, a hátrányos határozat meghozatala előtti meghallgatáshoz való jog (a Charta 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja), a hivatali gondosság kötelezettsége és a felperes jogos érdekeinek figyelembevételére vonatkozó kötelezettség megsértése, a felperesi és a szolgálati érdekek mérlegelése során elkövetett nyilvánvaló mérlegelési hiba, az önkényes eljárás tilalmának megsértése

                  4.

                  Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 8. cikke (1) bekezdése második és harmadik mondatának, valamint a láncolatos munkaviszony tilalmának megsértése
                  A felperes e vonatkozásban előadja, hogy az EUIPO – egészen nyilvánvalóan az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 8. cikke (1) bekezdése harmadik mondatának kikerülése érdekében – láncolatos szerződéseket kötött vele az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 2 cikkének b) pontja és 2. cikkének a) pontja alapján, holott a felperes által végzett tevékenységek nem változtak. Ezért a felperes első szerződése határozatlan időre szóló, megszüntetési záradék nélküli szerződésnek minősül.

                  5.

                  A megszüntetési záradéknak a beilleszkedésre vonatkozó jegyzőkönyvvel összefüggésben történő, jogellenes elfogadása, valamint a bizalomvédelem elvének megsértése, a felperes jogos érdekeinek és a gondossági kötelezettségnek a záradék alkalmazása révén történő megsértése
                  Ötödik jogalapjával a felperes azt kifogásolja, hogy az EUIPO a megszüntetési záradékot a 2005-ben történt aláírása óta eltelt hosszú időt követően már nem alkalmazhatta volna.

                  6.

                  A felperes jogos bizalmának megsértése, a hivatali gondossági kötelezettség felperessel szembeni megsértése, valamint a felperes jogos érdekei figyelembevételének mellőzése, a szolgálati érdek megítélésével kapcsolatos nyilvánvaló értékelési hiba
                  Hatodik jogalapjával a felperes azt kifogásolja, hogy az EUIPO határozata nem hosszabbította meg a munkaszerződését, és ezzel sérti a felperes jogos bizalmát, a gondossági kötelezettséget és a felperes jogos érdekeit. A felperes igen jó teljesítményére tekintettel ez a szolgálati érdekre vonatkozó, nyilvánvaló értékelési hibának is minősül.

                  7.

                  A felperesi munkaszerződés 5. cikkében foglalt megszüntetési záradékra vonatkozó rendelkezések megsértése
                  Hetedik jogalapja keretében a felperes azt kifogásolja, hogy az EUIPO a megszüntetési záradék alkalmazása során tévesen alkalmazta az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47 cikke b) pontjának ii. alpontját az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47 cikke c) pontjának i. alpontja helyett, és így a felmondási időnek az EUIPO által megállapított 6 hónap helyett 10 hónaposnak kellett volna lennie.

         (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK irányelv (HL L 175., 1999.7.10., 43. o.).


title: C-472/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 6-i végzése (Giudice di pace di L'Aquila [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gabriele Di Girolamo kontra Ministero della Giustizia (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Szociálpolitika – Határozott idejű munkaviszony – Békebíróságok – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/13

      A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 6-i végzése (Giudice di pace di L'Aquila [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gabriele Di Girolamo kontra Ministero della Giustizia
      (C-472/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Szociálpolitika - Határozott idejű munkaviszony - Békebíróságok - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
      (2018/C 399/17)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Giudice di pace di L'Aquila

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Gabriele Di Girolamo

         Alperes: Ministero della Giustizia

         Az eljárásban részt vesz: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Rendelkező rész

      A Giudice di pace di L'Aquila (L’Aquila-i békebíróság, Olaszország) által 2017. július 31-i határozatával benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatla.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: C-587/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-186/15. sz., CSTP Azienda della Mobilità kontra Bizottság ügyben 2018. július 11-hozott ítélete ellen a CSTP Azienda della Mobilità SpA által 2018. szeptember 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/26

      A Törvényszék (második tanács) T-186/15. sz., CSTP Azienda della Mobilità kontra Bizottság ügyben 2018. július 11-hozott ítélete ellen a CSTP Azienda della Mobilità SpA által 2018. szeptember 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-587/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 399/35)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: CSTP Azienda della Mobilità SpA (képviselők: G. Capo, L. Visone ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Asstra Associazione Trasporti

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  a Bíróság az EUMSZ 263. cikk és az EUMSZ 264. cikk értelmében állapítsa meg, hogy a Sa.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) állami támogatásról szóló, a 2015. január 19-i bizottsági határozat (4 951 838,25 euró tekintetében) teljes egészében semmis és nem létező, abban a részében amelyben az azt állapítja meg, hogy az 1191/69/EGK rendelet értelmében a közszolgáltatási kötelezettség teljesítéséért nyújtott kompenzációt, (a helyi tömegközlekedés ágazatában a díjszabási kötelezettség tekintetében a 11. cikk szerinti kompenzáció nyújtását) (1) olyan nem közölt intézkedésnek kell tekinteni, amely a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett, a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül;

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk és az EUMSZ 264. cikk értelmében állapítsa meg, hogy a Sa.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) állami támogatásra vonatkozó eljárásban az Európai Bizottság által 2015. január 19-én hozott határozat (4 951 838,25 euró tekintetében) teljes egészében semmis abban a részében, amelyben operatív intézkedéseket rendel el a támogatásnak az olasz állami visszatéríttetése érdekében. a Bizottságot kötelezze a CSTP – Azienda della Mobilità SpA – (rendkívüli irányítás alatt) részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezést öt olyan jogalap támasztja alá, amelyek alapján az ítéletet meg kell semmisíteni:
      I.   A megtámadott ítélet téves a vizsgált kompenzáció „új támogatásként” való minősítése okán

      A felperesnek nyújtott kompenzáció a vonatkozó jogot megállapító, a Consiglio di Stat által 2009-ben a díjszabási KSZK tekintetében az 1191/1969 rendelet alapján hozott ítéletből következik. Ez az ítélet érvényessége tekintetében úgy volt értelmezhető, mint egy kompenzációs intézkedés, mivel csak a puszta megállapításon alapul.
      II.   A megtámadott ítélet téves az Altmark feltételek megkövetelt fenn nem állása okán

      A hatóságok gazdasági kiadásának történő minősítés alapjában kizárja az állami támogatására vonatkozó szabályozás alkalmazását. Tekintettel a támogatott KSZK-k ellentételezés jellegére az ezeket igénybevevő vállalkozás tekintetében nem határozható meg előny. Ezenfelül részletes elemzésre kerül az Altmark ítélet annak bizonyítása érdekében, hogy az abban megállapított feltételeket tiszteletben tartották.
      III.   Az ítélet téves azon értékelés okán, amely arra vonatkozik, hogy a gazdasági intézkedés összeegyeztethetetlen az állami támogatásokra vonatkozó európai szabályozással: a „versenyt torzító” intézkedés lehetetlenségéről

      A Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a helyi tömegközlekedés piaca Campaniában az ügy vonatkozásában releváns időszakban (1996–2002), akárcsak most, zárva volt a versenytársak előtt és a koncessziók kizárólagos jogot biztosítottak. Ily módon nem lehetett verseny sem a „piac tekintetében”, sem a „piacon”.
      IV.   A megtámadott ítélet téves abban a részében, amelyben megállapítja a Bizottság határozatának elsőbbségét a nemzeti ítélettel szemben; a 659/99 rendeletben (2)
         (1589/2015 rendelet) (3)
         előírt eljárási garanciák téves alkalmazása; a bizalomvédelem elvének téves alkalmazása

      A Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a nemzeti ítélet öt évvel a Bizottság határozatát megelőzően született. Ezért az általa hivatkozott ítélkezési gyakorlat nem releváns, mivel az ügyben nem tárt fel precedenseket. Épp ellenkezőleg, mivel a Consiglio di Stato az 1191/69 rendeletet alkalmazta, az ilyen bíróságok számára fenntartott előjogot gyakorolta. Az ügyben a Bizottságnak sincs kizárólagos határozathozatali hatásköre. Az uniós jogot a Bizottság határozatára alkalmazó ítélet meghozatalától eltelt hosszú idő megszilárdította a jogos bizalmat. Mivel nem lehetett kijelenteni, hogy a Consiglio di Stato nem vette figyelembe az alkalmazott rendelkezéseket, a Bizottság másik értelmezést adott.
      V.   Az ítélet téves, mert nem megfelelően alkalmazta az 1370/2007 rendeletet (4)
         a tekintetben, hogy a támogatás összeegyeztethető-e az uniós szabályozással; az indokolási kötelezettség megsértése

      A Bizottság téves jogi alapon fogadta el a határozatot, mivel az 1370/2007 rendelet nem volt alkalmazható, mert a kompenzációhoz való jogot megállapító, a Consiglio di Stato által az 1191/69 rendelet alapján hozott ítélet után lépett hatályba.

         (1)  A vasúti, közúti és belvízi közlekedési közszolgáltatás fogalmában benne rejlő kötelezettségek terén a tagállamok tevékenységéről szóló, 1969. június 26 i 1191/69/EGK tanács rendelet (HL L 156., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 19. o.)

         (2)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22 i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)

         (3)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.)

         (4)  Az EUMSZ 93., 107. és 108. cikknek az 1191/69/EGK rendelet 17. cikkével, valamint a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23 i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 315., 1. o)


title: T-475/18. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2018. augusztus 27-i végzése – Boyer kontra Wallis-et-Futuna („Ideiglenes intézkedés – Közbeszerzés – Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Elfogadhatatlanság”)

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/37

      A Törvényszék elnökének 2018. augusztus 27-i végzése – Boyer kontra Wallis-et-Futuna
      (T-475/18. R. sz. ügy)
      ((„Ideiglenes intézkedés - Közbeszerzés - Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Elfogadhatatlanság”))
      (2018/C 399/50)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Boyer (Papeete, Franciaország) (képviselő: T. Dal Farra ügyvéd)

         Alperes: Territoire des îles Wallis-et-Futuna (Franciaország)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem egyrészt a Territoire des îles Wallis-et-Futuna határozata végrehajtásának felfüggesztése iránt, amellyel az elutasította a felperes ajánlatát, és egy másik alvállalkozónak ítélte oda az, egy kereskedelmi dokk Leavaban (Franciaország) való építésére vonatkozó építési beruházási szerződést, másrészt a vonatkozó szerződés aláírásának felfüggesztése iránt.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: A Bíróság ítélete (2018. június 14.) az E-15/17. számú – EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A 694/2014/EU rendelet)

text:
               15.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/10

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2018. június 14.)
      az E-15/17. számú
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

         (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A 694/2014/EU rendelet)

      (2018/C 414/12)
      Az E-15/17. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás IX. mellékletének 31bbd. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az alternatívbefektetésialap-kezelők típusait meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről szóló, 2013. december 17-i 694/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet) belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen és Bernd Hammermann (előadó bíró) bírókból álló Bíróság 2018. június 14-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következőképpen szól:.
      A Bíróság:

                  1.

                  Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás IX. mellékletének 31bbd. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az alternatívbefektetésialap-kezelők típusait meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében való kiegészítéséről szóló, 2013. december 17-i 694/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet) belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-576/18. sz. ügy: 2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – Crédit agricole kontra EKB

text:
               3.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 436/55

      2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – Crédit agricole kontra EKB
      (T-576/18. sz. ügy)
      (2018/C 436/78)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Crédit agricole SA (Montrouge, Franciaország) (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EUMSZ 256. és az EUMSZ 263. cikk alapján az EKB 2018. július 16-i ECB-SSM-2018-FRCAG-75 határozatát;

                  —

                  az EKB-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az Európai Központi Bank (EKB) túllépte a hatáskörét a 2018. július 16-i határozatában, amelyben a felperesre közigazgatási szankciót szabott ki a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 176, 1. o.) (a továbbiakban: megtámadott határozat) 26. cikkének (3) bekezdésében foglalt szavatolótőke-követelmények folyamatos megsértése. E tekintetben a felperes a következő érveket hozza fel:

                              —

                              elsődlegesen arra hivatkozik, hogy az EKB tévesen alkalmazta a jogot az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdésének értelmezése során, amely nem kötelezi arra a pénzügyi szervezeteket, hogy beszerezzék az EKB előzetes engedélyét ahhoz, hogy a törzsrészvényeket az alapvető tőkeelemek közé sorolják.

                              —

                              másodlagosan, ha a Törvényszék úgy ítélné meg, hogy a törzsrészvények alapvető tőkeelemek közé sorolása az EKB előzetes engedélye nélkül az 575/2013/EU rendelet 26. cikke (3) bekezdése megsértésének minősül, a felperes úgy érvel, hogy nem követett el szándékos vagy súlyosan gondatlan jogsértést az említett rendelkezés alkalmazása során, és a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság elvét.

                              —

                              harmadlagosan, ha a Törvényszék úgy ítélné meg, hogy megállapítható a jogsértés és alkalmazható szankció a felperessel szemben, utóbbi úgy érvel, hogy tekintettel arra, hogy az állítólag elkövetett jogsértés kevéssé súlyos, valamint arra, hogy a felperes együttműködött, a megtámadott határozat sérti az arányosság elvét.

                  2.

                  A második jogalap a felperes alapvető eljárási jogainak megsértésén alapul, amelyet az EKB követett el azáltal, hogy a megtámadott határozatot olyan kifogásokra alapította, amelyek vonatkozásában a felperes nem tudta megfogalmazni ellenvetéseit.


               10.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/9

      Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 2018. november 9-én Izland ellen benyújtott kereset
      (E-6/18. sz. ügy)
      (2019/C 9/10)
      Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2018. november 9-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon Izland ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (35 Rue Belliard, B-1040 Brüsszel) meghatalmazotti minőségben Carsten Zatschler, Catherine Howdle és Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir képviseli.
      Az EFTA Felügyeleti Hatóság kéri, hogy az EFTA-Bíróság állapítsa meg a következőket:

                  1.

                  Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XX. mellékletének 1a. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2011/92/EU irányelv módosításáról szóló, 2014. április 16-i 2014/52/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, vagy ezekről az intézkedésekről nem tájékoztatta az EFTA Felügyeleti Hatóságot, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT–megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Az eljárás költségeit Izland viseli.

         Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

                  —

                  A kereset szerint Izland 2018. április 3-ig nem tett eleget az EFTA Felügyeleti Hatóság 2018. január 31-i indokolással ellátott véleményének, amely kimondta, hogy Izland nem hajtotta végre megfelelően a belső jogában az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XX. mellékletének 1a. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított –, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2011/92/EU irányelv módosításáról szóló, 2014. április 16-i 2014/52/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet (a továbbiakban: a jogi aktus).

                  —

                  Az EFTA Felügyeleti Hatóság előadja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az irányelv, valamint az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.


title: T-494/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 19-i végzése – Iccrea Banca kontra Bizottság és ESZT („Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset – Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) – Egységes Szanálási Alap (ESZA) – A 2016. évi előzetes hozzájárulások meghatározása – Az alperes téves megjelölése – Keresetindítási határidő – Elkésettség – Hipotetikus jogi aktusok – Kártérítési kérelem – A megsemmisítés iránti kérelemmel fennálló szoros kapcsolat – Jogellenességi kifogás – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)

text:
               4.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/62

      A Törvényszék 2018. november 19-i végzése – Iccrea Banca kontra Bizottság és ESZT
      (T-494/17. sz. ügy) (1)

      ((„Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset - Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) - Egységes Szanálási Alap (ESZA) - A 2016. évi előzetes hozzájárulások meghatározása - Az alperes téves megjelölése - Keresetindítási határidő - Elkésettség - Hipotetikus jogi aktusok - Kártérítési kérelem - A megsemmisítés iránti kérelemmel fennálló szoros kapcsolat - Jogellenességi kifogás - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”))
      (2019/C 44/80)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Róma, Olaszország) (képviselők: P. Messina, F. Isgrò és A. Dentoni Litta ügyvédek)

         Alperesek: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, A. Steiblytė és M. K.-Ph. Wojcik meghatalmazottak), Egységes Szanálási Testület (képviselők: G. Rumi, S. Raes, M. Merola és T. Van Dyck ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen egyrészt az ESZT vezetői ülésének az Egységes Szanálási Alapba történő 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló, 2016. április 15-i határozatának (SRB/ES/SRF/2016/06), valamint az ESZT bármely más olyan határozatának a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amelyek alapján a Banca d’Italia meghozta a 2015. november 24-i 1249264/15. sz., a 2015. november 26-i 1262091/15. sz., a 2016. december 29-i 1547337/16. sz., a 2017. március 14-i 333162/17. sz. és a 2017. március 14-i 334520/17. sz. nemzeti határozatokat, másrészt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kártérítési kérelem, és másodlagosan az EUMSZ 277. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativót kötelezi a saját költségein felül az Egységes Szanálási Testület (ESZT) és az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 318., 2017.9.25.


title: C-303/18. sz. ügy: A Bíróság 2018. november 28-i végzése – Jean-Marie Le Pen kontra Európai Parlament (Fellebbezés – Elfogadhatóság – Európai Parlament – Az Európai Parlament képviselőinek költségeiről és juttatásairól szóló szabályzat – Parlamenti asszisztensi támogatás – Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása)

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/3

      A Bíróság 2018. november 28-i végzése – Jean-Marie Le Pen kontra Európai Parlament
      (C-303/18. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Elfogadhatóság - Európai Parlament - Az Európai Parlament képviselőinek költségeiről és juttatásairól szóló szabályzat - Parlamenti asszisztensi támogatás - Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása))
      (2019/C 54/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Jean-Marie Le Pen (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: S. Seyr és C. Burgos meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Jean-Marie Le Pent kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.


title: C-698/18. sz. ügy: A Tribunalul Specializat Mureş (Románia) által 2018. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Raiffeisen Bank SA kontra JB

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/4

      A Tribunalul Specializat Mureş (Románia) által 2018. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Raiffeisen Bank SA kontra JB
      (C-698/18. sz. ügy)
      (2019/C 54/06)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Specializat Mureş

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SC Raiffeisen Bank SA

         Alperes: JB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Lehetővé teszik-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) rendelkezései, különösen a tizenkettedik, huszonegyedik és huszonharmadik preambulumbekezdése, valamint 2. cikkének b) pontja, 6. cikkének (1) bekezdése, 7. cikkének (2) bekezdése és 8. cikke az eljárási autonómia elve, valamint ezzel együtt az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve alapján a jogorvoslati eszközök olyan együttesét, amely egyrészt egy olyan általános keresetet foglal magában, amelyre nem vonatkozik az elévülés és amely a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott egyes feltételek tisztességtelen jellegének megállapítására irányul, másrészt egy olyan személyi és vagyoni jellegű általános keresetet, amelyre vonatkozik az elévülés, és amellyel teljesül az irányelvben foglalt, a fogyasztó tekintetében tisztességtelennek minősített feltétel alapján felmerült és teljesített valamennyi kötelezettség joghatásának megszüntetésére irányuló célkitűzés?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén ellentétes-e ugyanezen rendelkezésekkel a polgári jogviszonyok biztonsága elvének alkalmazásából eredő olyan értelmezés, amely szerint az az objektív időpont, amikortól a fogyasztónak tudomással kell vagy kellett volna bírnia a tisztességtelen feltétel fennállásáról, azon kölcsönszerződés megszűnésének napja, amelynek keretében a fogyasztó minőségével rendelkezett?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: T-531/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. december 6-i ítélete – Coveris Rigid France kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – A kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás piaca – Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat – A személyes felelősség elve – A gazdasági folytonosság hiánya – Egyenlő bánásmód”)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/32

      A Törvényszék 2018. december 6-i ítélete – Coveris Rigid France kontra Bizottság
      (T-531/15. sz. ügy) (1)

      ((„Verseny - Kartellek - A kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat - A személyes felelősség elve - A gazdasági folytonosság hiánya - Egyenlő bánásmód”))
      (2019/C 65/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Coveris Rigid France, korábban Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Franciaország) (képviselők: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg és L. Stammwitz ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Biolan, F. Jimeno Fernández és L. Wildpanner meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39563 – „kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás” ügy) 2015. június 24-én hozott C(2015) 4336 final bizottsági határozatnak a felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Coveris Rigid France-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 406., 2015.12.7.


title: T-539/19. sz. ügy: A Törvényszék 2018. december 14-i végzése – GM és társai kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – A személyzeti szabályzat reformja – 1023/2013/EU, Euratom rendelet – Beosztástípusok – A beosztástípusokba történő besorolásra vonatkozó átmeneti szabályok – A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 31. cikke – Átminősítés alatt lévő asszisztensek – A személyzeti szabályzat 45. cikke szerinti, kizárólag a betöltött beosztástípusnak megfelelő pályafutás folytatása során engedélyezett előléptetés – Az AST 9 besorolási fokozatú tisztviselők előléptetési eljárásból történő kizárása – A sérelmet okozó aktus hiánya – Megerősítő aktus – Perfüggőség – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság – Az eljárási szabályzat 129. cikke – Elfogadhatatlansági kifogás – Az eljárási szabályzat 130. cikke”)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/33

      A Törvényszék 2018. december 14-i végzése – GM és társai kontra Bizottság
      (T-539/19. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat reformja - 1023/2013/EU, Euratom rendelet - Beosztástípusok - A beosztástípusokba történő besorolásra vonatkozó átmeneti szabályok - A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 31. cikke - Átminősítés alatt lévő asszisztensek - A személyzeti szabályzat 45. cikke szerinti, kizárólag a betöltött beosztástípusnak megfelelő pályafutás folytatása során engedélyezett előléptetés - Az AST 9 besorolási fokozatú tisztviselők előléptetési eljárásból történő kizárása - A sérelmet okozó aktus hiánya - Megerősítő aktus - Perfüggőség - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - Az eljárási szabályzat 129. cikke - Elfogadhatatlansági kifogás - Az eljárási szabályzat 130. cikke”))
      (2019/C 65/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: GM, GN, GO és GP (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: J. Currall és G. Gattinara, később: C. Berardis-Kayser és G. Gattinara, végül: G. Berscheid és G. Gattinara meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott és a Bizottság azon határozatainak megsemmisítése iránti kérelem, amelyekkel ezen intézmény kinevezésre jogosult hatósága a felpereseket „átminősítés alatt lévő asszisztens” beosztástípusba sorolta be, amely azzal járt, hogy 2014. január 1-jei hatállyal elvesztették a lehetőséget arra, hogy magasabb besorolási fokozatba léptessék elő őket.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  Az Európai Bíróság maga viseli saját költségeit és köteles viselni a GM, GN, GO és GP részéről felmerült költségek felét.

                  3)

                  GM, GN, GO és GP maguk viselik a költségeik felét.

                  4)

                  Az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa maguk viselik a beavatkozási kérelmeikkel összefüggésben felmerült költségeket.

         (1)  HL C 96., 2015.3.23. (az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén eredetileg F-16/15. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékére áttett ügy).


title: T-149/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 30-i végzése – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből nyújtandó pénzügyi támogatás – Közlekedési ágazat, 2014 – 2020 közötti időszak – Perfüggőség – Elfogadhatatlanság”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/42

      A Törvényszék 2019. január 30-i végzése – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor kontra Bizottság
      (T-149/16. sz. ügy) (1)

      ((„Megsemmisítés iránti kereset - Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből nyújtandó pénzügyi támogatás - Közlekedési ágazat, 2014 – 2020 közötti időszak - Perfüggőség - Elfogadhatatlanság”))
      (2019/C 103/57)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselők kezdetben: P. Glazener, később: Y. de Vries és D. Coumans, végül: Y. de Vries és J. de Kok ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Hottiaux és J. Samnadda meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A többéves munkaprogram alapján 2014. szeptember 11-én kiírt ajánlattételi felhívások nyomán az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből (CEF) a közlekedési ágazatnak nyújtandó európai uniós pénzügyi támogatásra jogosult ajánlatok listájának megállapításáról szóló [nem hivatalos fordítás], 2015. július 31-i C(2015) 5274 final bizottsági végrehajtási határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 211., 2016.6.13.


title: T-735/18. sz. ügy: 2018. december 14-én benyújtott kereset – Aquind kontra ACER

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/44

      2018. december 14-én benyújtott kereset – Aquind kontra ACER
      (T-735/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/60)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Aquind Ltd (Wallsend, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Goldberg, E White és C. Davis Solicitors)

         Alperes: Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes fellebbezési tanácsának a 2018. október 17-i A-001-2018 határozatát, és az alperes 2018. június 19-i 05/2018 határozatát, amelyet az előbbi határozat helybenhagyott;

                  —

                  hozzon határozatot a keresetben felvetett fő jogi kérdések tárgyában, amelyek a következőkre vonatkoznak: i. az alperes és az alperes fellebbezési tanácsa tévesen azt állapította meg, hogy a felperesnek először kérelmeznie kell és be kell szereznie a határokon átnyúló költségmegosztásra vonatkozó határozatot azt megelőzően, hogy a 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 17. cikke szerint határozatot hozhatnak (negyedik jogalap); és ii. az alperes és az alperes fellebbezési tanácsa nem vette figyelembe, hogy a felperes számára jogilag lehetetlen az, hogy a javasolt rendszerösszekötőt Franciaországban mentesség nélkül üzemeltesse (hatodik jogalap);

                  —

                  egyedileg határozzon a keresetben szereplő valamennyi jogalapról annak elkerülése érdekében, hogy e vitatott alapok tárgyában újabb vita alakuljon ki, ha a mentességi kérelmet az alperes felülvizsgálja; és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy tévesen értelmezték a 714/2009 rendelet 17. cikkének (1) bekezdését, mivel a mentesség iránti kérelem értékelésekor az alperes politikai mérlegelést gyakorolhatott.
                  A 714/2009 rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében meghatározott objektív kritériumok alapján az alperes mérlegelésének annak vizsgálatára kell korlátozódnia, hogy e feltételek teljesülnek-e.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy tévesen értelmezték a 714/2009 rendeletet, mikor megállapították, hogy a mentesség iránti kérelemnek csak végső lehetőségként lehet helyt adni.
                  Úgy tűnik, hogy nincs alapja annak a megállapításnak, hogy a mentesség végső lehetőségként alkalmazandó intézkedés.

                  3.

                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy hibát követtek el a 714/2009 rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerint nyújtandó mentességhez szükséges bizonyítás teher és bizonyítási szint értékelése tekintetében.
                  Úgy tűnik, hogy az alperes a felperessel szemben teljesíthetetlen bizonyítási terhet állapít meg.

                  4.

                  A negyedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy hibát követtek el a 714/2009 rendelet 17. cikkének (1) bekezdése és a 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 12. cikke közötti kapcsolat értelmezése, valamint az ebből következő azon hivatkozás tekintetében, amely szerint a felperes rendszerösszekötője esetében alkalmazható a határokon átnyúló költségmegosztásra vonatkozó eljárás, valamint elmulasztották az ezen eljáráshoz kapcsolódó problémák figyelembe vételét.

                              —

                              Téves lehet az, hogy a mentesség csak annak bizonyítását követően adható meg, hogy a 347/2013 rendelet 12. cikke szerinti szabályozási rendszer nem áll rendelkezésre. E rendszert önkéntesen kell alkalmazni, és az a mentesség megadása esetén nem alkalmazható.

                              —

                              Az alperes által alkalmazott megközelítés figyelmen kívül hagyhatta a szabályozási rendszer alkalmazásához kapcsolódó kockázatokat.

                  5.

                  Az ötödik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy megsértették az uniós jogot érintő jogbiztonságra és a bizalomvédelemre vonatkozó alapelveket, mivel a 714/2009 rendelet helyes értelmezése során a radikálisan eltérő megközelítés alkalmazásával figyelmen kívül hagyták a kialakult gyakorlatot.

                              —

                              A felperes számára lehetőséget kellene biztosítani arra, hogy a mentességi kérelmek értékelésére vonatkozó, az Európai Bizottság határozataiban kialakult szabályozási gyakorlatra és elvekre hivatkozzon.

                  6.

                  A hatodik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy hibát követtek el a 714/2009 rendelet 17. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásakor, mivel nem vették figyelembe azokat a korlátokat, amelyek a francia jog alapján a franciaországi elektromos rendszerösszekötőknek az RTE-n kívüli üzemeltetőire vonatkozik.

                              —

                              Mivel a francia jogi korlátozások nem bizonyultak az uniós joggal ellentétesnek, azokat figyelembe kellene vennie az alperesnek annak eldöntésekor, hogy egy beruházás mentesség nélkül megvalósulna-e.

                              —

                              Nincs korlátozás azon kockázattípusokra vonatkozóan, amelyeket figyelembe kell venni a 714/2009 rendelet 17. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feltétel értékelésekor.

                  7.

                  A hetedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy hibát követtek el a 714/2009 rendelet 17. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásakor, mivel nem vették figyelembe annak a szükségességét, hogy hosszú távú biztos bevételeknek kell fennállniuk ahhoz, hogy a felperes rendszerösszekötőjének a finanszírozása biztosított legyen.
                  A projekt kockázatai visszatarthatnak a szükséges finanszírozás vállalásától. A kockázatoknak a felperes finanszírozási képességére gyakorolt hatását ezért figyelembe kellett volna venni.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy hibát követtek el a 714/2009 rendelet 17. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazásakor, mivel nem vették figyelembe a felperes rendszerösszekötőjére vonatkozó egyedi kockázatok általános hatását.
                  A kockázatok és a nyereség közötti általános egyensúly határozza meg, hogy egy beruházás megvalósul-e. Így az egyes kockázattípusok egyedi vizsgálata nem lehet elégséges.

                  9.

                  A kilencedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes fellebbezési tanácsa nem vizsgálta felül kellő alapossággal az alperes határozatát.
                  Az alperes fellebbezési tanácsa a jogköreire és a vizsgálandó kérdések komolyságára tekintettel nagyobb mértékű alapossággal kellett volna, hogy vizsgálja az alperes határozatát.

         (1)  A villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 211., 15. o.)

         (2)  A transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról szóló, 2013. április 17-i 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 115., 39. o.)


title: C-434/17. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. február 13-i ítélete (a Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Human Operator Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Előzetes döntéshozatal — Az adójogszabályok harmonizálása — A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere — 2006/112/EK irányelv — Héalevonás — A héa megfizetésére kötelezett adóalany meghatározása — Valamely eltérést engedő intézkedés visszaható hatállyal történő alkalmazása — A jogbiztonság elve)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/7

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. február 13-i ítélete (a Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Human Operator Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-434/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az adójogszabályok harmonizálása - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Héalevonás - A héa megfizetésére kötelezett adóalany meghatározása - Valamely eltérést engedő intézkedés visszaható hatállyal történő alkalmazása - A jogbiztonság elve)
      (2019/C 131/08)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Human Operator Zrt.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rendelkező rész

      Az uniós joggal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a 2013. július 22-i 2013/43/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 193. cikke alóli eltérést engedő intézkedést az azt kérelmező tagállam említett eltérést engedő uniós jogi aktusról történő értesítését megelőzően ír elő, miközben az említett uniós aktus nem rendelkezik a hatálybalépéséről vagy alkalmazásának kezdő időpontjáról, még akkor is, ha a szóban forgó tagállam kifejezte az említett eltérés visszaható hatályú alkalmazására irányuló szándékát.

         (1)  HL C 318., 2017.9.25


title: C-154/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. február 14-i ítélete (a Labour Court, Ireland [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tomás Horgan, Claire Keegan kontra Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General (Előzetes döntéshozatal — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód — 2000/78/EK irányelv — A 2. cikk (2) bekezdésének b) pontja — Az életkoron alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetés — Újonnan felvett tanárok — A felvétel időpontja — A felvétel során kedvezőtlenebb bértábla és fizetési fokozatba való besorolás, mint amelyeket a már szolgálatban lévő tanárok tekintetében alkalmaznak)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/14

      A Bíróság (második tanács) 2019. február 14-i ítélete (a Labour Court, Ireland [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tomás Horgan, Claire Keegan kontra Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General
      (C-154/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - 2000/78/EK irányelv - A 2. cikk (2) bekezdésének b) pontja - Az életkoron alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetés - Újonnan felvett tanárok - A felvétel időpontja - A felvétel során kedvezőtlenebb bértábla és fizetési fokozatba való besorolás, mint amelyeket a már szolgálatban lévő tanárok tekintetében alkalmaznak)
      (2019/C 131/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Labour Court, Ireland

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Tomás Horgan, Claire Keegan

         Alperesek: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General

         Rendelkező rész

      A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontját akként kell értelmezni, hogy egy olyan intézkedés, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely egy meghatározott időponttól az új tanárok felvételekor kevésbé kedvező bértábla és fizetési fokozatba való besorolás alkalmazását írja elő, mint amelyeket az ezen intézkedést megelőző szabályok értelmében az ezen időpontot megelőzően felvett tanárok tekintetében alkalmaztak, nem valósít meg az e rendelkezés értelmében vett, életkoron alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetést.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14


title: C-492/18. PPU. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. február 12-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A TC ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Európai elfogatóparancs — 12. cikk — A személy fogva tartása — 17. cikk — Az európai elfogatóparancsot végrehajtó határozat meghozatalára irányadó határidők — A fogva tartásnak az elfogást követő 90 nap után hivatalból való felfüggesztését előíró nemzeti jogszabály — Összhangban álló értelmezés — A határidők nyugvása — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 6. cikk — A szabadsághoz és biztonsághoz való jog — A nemzeti jogszabály eltérő értelmezései — Egyértelműség és előreláthatóság)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/16

      A Bíróság (első tanács) 2019. február 12-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A TC ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-492/18. PPU. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - 12. cikk - A személy fogva tartása - 17. cikk - Az európai elfogatóparancsot végrehajtó határozat meghozatalára irányadó határidők - A fogva tartásnak az elfogást követő 90 nap után hivatalból való felfüggesztését előíró nemzeti jogszabály - Összhangban álló értelmezés - A határidők nyugvása - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 6. cikk - A szabadsághoz és biztonsághoz való jog - A nemzeti jogszabály eltérő értelmezései - Egyértelműség és előreláthatóság)
      (2019/C 131/19)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárásban részt vevő fél:

      TC

         Rendelkező rész

      Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározatot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely általános és feltétlen kötelezettséget ír elő arra vonatkozóan, hogy a valamely európai elfogatóparancs értelmében keresett és elfogott személyt az elfogásától számított 90 napos határidő leteltével szabadon kell bocsátani, akkor, ha fennáll e személy szökésének igen komoly veszélye, amelyet megfelelő intézkedések meghozatalával nem lehet elfogadható szintre csökkenteni.
      Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely lehetővé teszi, hogy a keresett személyt e 90 napos határidő leteltét követően is fogva tartsák e nemzeti rendelkezés azon értelmezése alapján, miszerint az említett határidő nyugszik, amennyiben a végrehajtó igazságügyi hatóság úgy dönt, hogy vagy előzetes döntéshozatal iránti kérelmet terjeszt az Európai Unió Bírósága elé, vagy megvárja a valamely más végrehajtó igazságügyi hatóság által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemre adott választ, vagy pedig elhalasztja az átadásról való határozathozatalt azzal az indokkal, hogy a kibocsátó tagállamban fennállhat az embertelen vagy megalázó fogvatartási körülmények tényleges veszélye, amennyiben ezen ítélkezési gyakorlat nem biztosítja az említett nemzeti rendelkezésnek a 2002/584 kerethatározattal való összhangját, és olyan eltérő értelmezéseket tartalmaz, amelyek különböző fogvatartási időtartamokhoz vezethetnek.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22.


title: C-571/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-606/16. sz., Pereira kontra Bizottság ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen Felismino Pereira által 2018. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/17

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-606/16. sz., Pereira kontra Bizottság ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen Felismino Pereira által 2018. szeptember 11-én benyújtott fellebbezés
      (C-571/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 131/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Felismino Pereira (képviselő: N. de Montigny avocate)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      A 2019. február 14-i végzésével a Bíróság (hetedik tanács) a fellebbezést mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította.


title: C-669/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-309/18. sz., Adis Higiene kontra EUIPO — Farecla Products ügyben (G3 Extra Plus) 2018. augusztus 10-én hozott végzése ellen az Adis Higiene, S. L. által 2018. október 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/17

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-309/18. sz., Adis Higiene kontra EUIPO — Farecla Products ügyben (G3 Extra Plus) 2018. augusztus 10-én hozott végzése ellen az Adis Higiene, S. L. által 2018. október 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-669/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 131/22)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Adis Higiene, S. L. (képviselő: J. Sanmartín Sanmartín abogada)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. február 27-i végzésével elutasította a fellebbezést, és az Adis Higiene, S. L.-t kötelezte a saját költségeinek viselésére.


title: C-830/18. sz. ügy: Az Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Németország) által 2018. december 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landkreis Südliche Weinstraße kontra PF és társai

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/21

      Az Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Németország) által 2018. december 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landkreis Südliche Weinstraße kontra PF és társai
      (C-830/18. sz. ügy)
      (2019/C 131/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Landkreis Südliche Weinstraße

         A fellebbezési eljárásban ellenérdekelt fél: PF és társai

         Az eljárásban részt vesz: Vertreter des öffentlichen Interesses

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének (2) bekezdését, hogy akkor is közvetetten hátrányosan megkülönböztető hatással bír a nemzeti területi önkormányzatok (járások) iskolai közlekedés biztosítására vonatkozó kötelezettségét a területi önkormányzatokat (járásokat) magában foglaló szövetségi egységben (Bundeslandban [szövetségi tartomány, Németország]) lakóhellyel rendelkezőkre korlátozó nemzeti jogi rendelkezés, ha a ténybeli körülmények alapján megállapítható, hogy a lakóhelyre vonatkozó feltétel túlnyomórészt a tagállam egyéb területein lakóhellyel rendelkezőket zárja ki az ellátásból?
                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                  2)

                  A közvetett hátrányos megkülönböztetés igazolására alkalmas közérdeken alapuló kényszerítő indoknak minősül-e az oktatásügy hatékony megszervezése?

         (1)  HL 2011. L 141., 1. o.


title: T-131/16. és T-263/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 14-i ítélete — Belgium és Magnetrol International kontra Bizottság („Állami támogatások — Belgium által végrehajtott támogatási program — A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek és jogellenesnek nyilvánító és a folyósított támogatás visszatéríttetését elrendelő határozat — Feltételes adómegállapítás [tax ruling] — A többletnyereség adómentessége — A tagállamok adójogi autonómiája — A támogatási program fogalma — További végrehajtási intézkedések”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/39

      A Törvényszék 2019. február 14-i ítélete — Belgium és Magnetrol International kontra Bizottság
      (T-131/16. és T-263/16. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Belgium által végrehajtott támogatási program - A támogatási programot a belső piaccal összeegyeztethetetlennek és jogellenesnek nyilvánító és a folyósított támogatás visszatéríttetését elrendelő határozat - Feltételes adómegállapítás [tax ruling] - A többletnyereség adómentessége - A tagállamok adójogi autonómiája - A támogatási program fogalma - További végrehajtási intézkedések”)
      (2019/C 131/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes a T-131/16. sz. ügyben: Belga Királyság (képviselők: kezdetben C. Pochet, M. Jacobs és J.-C. Halleux, később C. Pochet és J.-C. Halleux meghatalmazottak, segítőik: M. Segura Catalán és M. Clayton ügyvédek)

         Felperes a T-263/16. sz. ügyben: Magnetrol International (Zele, Belgium) (képviselők: H. Gilliams és J. Bocken ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben P. J. Loewenthal és B. Stromsky, később P. J. Loewenthal és F. Tomat meghatalmazottak)

         Beavatkozó fél a T-131/16. sz. ügyben: Írország (képviselők: kezdetben E. Creedon, G. Hodge és A. Joyce, később K. Duggan, M. Browne és M. Joyce, végül pedig M. Joyce és J. Quaney meghatalmazottak, segítőik: P. Gallagher, M. Collins, SC, B. Doherty és S. Kingston barristers)

         Az ügy tárgya

      A Belgium által alkalmazott, a többletnyereség adómentességét célzó SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i (EU) 2016/1699 bizottsági határozat (HL 2016. L 260., 61. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a T-131/16. és a T-263/16. sz. ügyeket az ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                     A Törvényszék a Belgium által alkalmazott, a többletnyereség adómentességét célzó SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i (EU) 2016/1699 bizottsági határozatot megsemmisíti.

                  3)

                     Az Európai Bizottság saját költségein kívül köteles viselni a Belga Királyság részéről felmerült költségeket, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatos költségeket, valamint a Magnetrol International részéről felmerült költségeket is.

                  4)

                     Írország maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 191., 2016.5.30.


title: T-162/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 14-i ítélete — Beko kontra EUIPO — Acer (ALTUS) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az ALTUS európai uniós ábrás védjegy bejelentése — ALTOS korábbi nemzeti szóvédjegyek — Bizonyos korábbi védjegyek megszűnésének megállapítására irányuló, nemzeti hatóságok előtt indított eljárások — Összetéveszthetőség — A közigazgatási eljárás felfüggesztése — A 2868/95/EK rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 rendelet 71. cikkének (1) bekezdése]”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/45

      A Törvényszék 2019. február 14-i ítélete — Beko kontra EUIPO — Acer (ALTUS)
      (T-162/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az ALTUS európai uniós ábrás védjegy bejelentése - ALTOS korábbi nemzeti szóvédjegyek - Bizonyos korábbi védjegyek megszűnésének megállapítására irányuló, nemzeti hatóságok előtt indított eljárások - Összetéveszthetőség - A közigazgatási eljárás felfüggesztése - A 2868/95/EK rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 rendelet 71. cikkének (1) bekezdése]”)
      (2019/C 131/51)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Beko plc (Watford, Egyesült Királyság) (képviselő: G. Tritton barrister)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Acer, Inc. (Tajpej, Tajvan)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az Acer és a Beko közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. december 13-án hozott határozata (R 1991/2016-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2017. december 13-án hozott határozatát (R 1991/2016-5. sz. ügy).

                  2)

                     A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a saját költségein felül a Beko plc részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: T-224/18. R. II. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. február 14-i végzése — PV kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közszolgálat — A díjazás nullázása — A körülmények megváltozása — Elfogadhatatlanság — Új tények hiánya”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/49

      A Törvényszék elnökének 2019. február 14-i végzése — PV kontra Bizottság
      (T-224/18. R. II. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közszolgálat - A díjazás nullázása - A körülmények megváltozása - Elfogadhatatlanság - Új tények hiánya”)
      (2019/C 131/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PV (képviselő: Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid, B. Mongin és R. Striani meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Elsősorban a CMS 17/025. sz. fegyelmi eljárás, másodsorban a felperes díjazásának nullázásának felfüggesztése iránt az EUMSZ 278. cikk és az EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-106/19. sz. ügy: 2019. február 20-án benyújtott kereset — Abarca kontra EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/57

      2019. február 20-án benyújtott kereset — Abarca kontra EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (T-106/19. sz. ügy)
      (2019/C 131/66)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Abarca — Companhia de Seguros SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: J. Pimenta és Á. Pinho ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Abanca Corporación Bancaria, SA (Betanzos, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: pink, világoskék, világoszöld és fekete színű, ABARCA SEGUROS európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 16 041 519. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. november 22-én hozott határozata (R 1370/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében változtassa meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  ennek következtében teljes egészében adjon helyt a 16 041 519. sz. európai uniós védjegybejelentésnek;

                  —

                  a többi felet kötelezze a jelen eljárás, valamint az EUIPO előtti felszólalási és fellebbezési eljárások költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-54/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. február 14-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Cooperativa Animazione Valdocco S. C. S. Impresa Sociale Onlus kontra Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo (Előzetes döntéshozatal — Közbeszerzési szerződések — Jogorvoslati eljárások — 89/665/EGK irányelv — Az 1. és 2c. cikk — Az ajánlattevők részvételét megengedő vagy kizáró határozatok elleni jogorvoslat — Keresetindítási határidők — Harmincnapos jogvesztő határidő — A részvételt megengedő határozat jogellenességére a későbbi aktusok elleni kereset keretében való hivatkozás lehetőségét kizáró nemzeti szabályozás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 47. cikk — A hatékony bírói jogvédelemhez való jog)

text:
               20.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 172/3

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. február 14-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Cooperativa Animazione Valdocco S. C. S. Impresa Sociale Onlus kontra Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
      (C-54/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Jogorvoslati eljárások - 89/665/EGK irányelv - Az 1. és 2c. cikk - Az ajánlattevők részvételét megengedő vagy kizáró határozatok elleni jogorvoslat - Keresetindítási határidők - Harmincnapos jogvesztő határidő - A részvételt megengedő határozat jogellenességére a későbbi aktusok elleni kereset keretében való hivatkozás lehetőségét kizáró nemzeti szabályozás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 47. cikk - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog)
      (2019/C 172/03)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cooperativa Animazione Valdocco S. C. S. Impresa Sociale Onlus

         Alperesek: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

         Az eljárásban részt vesz: Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl, La Dua Valadda Soc. coop. soc., Consorzio di Cooperative Sociali il Deltaplano Soc. coop. soc., La Fonte Soc. coop. soc. Onlus, Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA), Associazione Amministrativisti.it, Camera degli Avvocati Amministrativisti

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelvet, és különösen az 1. és 2c. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkére tekintettel úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amelynek értelmében a közbeszerzési szerződések odaítélésére irányuló eljáráson való részvételt megengedő vagy kizáró, ajánlatkérők által hozott határozatok elleni kereseteket az érdekeltekkel való közlésüktől számított harmincnapos jogvesztő határidőn belül kell benyújtani, azzal a feltétellel, hogy az így közölt határozatok releváns indokolást tartalmaznak, biztosítva az érdekelteknek, hogy tudomást szerezzenek, vagy tudomást szerezhessenek az uniós jog általuk állított megsértéséről.

                  2)

                  A 2014/23 irányelvvel módosított 89/665 irányelvet, és különösen az 1. és 2c. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkére tekintettel úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amelynek értelmében az ajánlattevők közbeszerzési szerződések odaítélésére irányuló eljáráson való részvételét megengedő, ajánlatkérők által hozott határozatok elleni, a közlésüktől számított harmincnapos jogvesztő határidőn belül benyújtott kereset hiányában az érdekelt a későbbi aktusok, többek között az odaítélésről szóló határozatok elleni kereset keretében már nem hivatkozhat az említett határozatok jogellenességére, feltéve hogy az ilyen jogvesztésre csak azzal a feltétellel lehet hivatkozni az érdekelttel szemben, hogy az az említett közléssel tudomást szerzett vagy tudomást szerezhetett az általa hivatkozott jogellenességről.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23.