title: T-614/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Bonnafous kontra EACEA („Közszolgálat — Szerződéses alkalmazottak — Elbocsátás a gyakorlati időszak végén — A gyakorlat rendes feltételei — Lelki zaklatás — A megfelelő ügyintézés elve — Gondoskodási kötelezettség — Védelemhez való jog — Meghallgatáshoz való jog — Nyilvánvaló értékelési hiba — Hatáskörrel való visszaélés — Felelősség”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/34

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Bonnafous kontra EACEA
      (T-614/17. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Elbocsátás a gyakorlati időszak végén - A gyakorlat rendes feltételei - Lelki zaklatás - A megfelelő ügyintézés elve - Gondoskodási kötelezettség - Védelemhez való jog - Meghallgatáshoz való jog - Nyilvánvaló értékelési hiba - Hatáskörrel való visszaélés - Felelősség”)
      (2019/C 255/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Laurence Bonnafous (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (képviselők: H. Monet és V. Kasparian meghatalmazottak, segítőik: D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 207. cikken alapuló és egyrészt az EACEA által hozott 2016. november 14-i elbocsátó határozat, valamint a felperes 2017. június 2-i panaszát elutasító határozat megsemmisítése, másrészt a felperes által e határozatok nyomán állítólagosan elszenvedett nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Laurence Bonnafous-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: T-616/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 5-i ítélete — Siragusa kontra Tanács („Közszolgálat — Tisztviselők — A szolgálati jogviszony megszűnése — Nyugdíjazás iránti kérelem — A kérelmet követően a személyzeti szabályzat rendelkezéseinek módosítása — Korábbi határozat visszavonása — Felelősség”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/34

      A Törvényszék 2019. június 5-i ítélete — Siragusa kontra Tanács
      (T-616/17. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - A szolgálati jogviszony megszűnése - Nyugdíjazás iránti kérelem - A kérelmet követően a személyzeti szabályzat rendelkezéseinek módosítása - Korábbi határozat visszavonása - Felelősség”)
      (2019/C 255/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Sergio Siragusa (Brüsszel, Belgium) (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben M. Bauer és M. Veige, később M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Parlament (képviselők: kezdetben M. Rantala és Í. Ní Riagáin Düro, később I. Lázaro Betancor és C. González Argüelles meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt a Tanács 2014. november 12-i, a felperes előrehozott nyugdíjazás iránti kérelmét elfogadó, 2013. július 11-i határozat visszavonásáról szóló határozatának megsemmisítése, másrészt a felperest állítólagosan e határozat következtében ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti az Európai Unió Tanácsának 2014. november 12-i, a felperes előrehozott nyugdíjazás iránti kérelmét elfogadó, 2013. július 11-i határozat visszavonásáról szóló határozatát.

                  2)

                     A Törvényszék arra kötelezi a Tanácsot, hogy S. Siragusa részére fizessen 5 000 euró kártérítést, amely összeget növeljenek a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a kártérítés teljes kifizetéséig késedelmi kamatokkal, amelynek a mértéke az Európai Központi Bank (EKB) által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt értéke.

                  3)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladóan elutasítja.

                  4)

                     A Tanács a saját költségein felül köteles viselni az S. Siragusa részéről az F-124/15. sz. és a T-678/16. P. sz. ügyekkel összefüggésben felmerült költségeket.

                  5)

                     Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit, ideértve az F-124/15. sz. és a T-678/16. P. sz. ügyekkel összefüggésben felmerült költségeket.

         (1)  HL C 414., 2015.12.14. (az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén eredetileg F-124/15. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékére áttett ügy).


title: T-43/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Bus T 5 gépjármű) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — A VW Bus T 5 gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — Eltérő összbenyomás — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/35

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Bus T 5 gépjármű)
      (T-43/18. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - A VW Bus T 5 gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Eltérő összbenyomás - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 255/45)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország) (képviselő: C. Klawitter ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának a Rietze és a Volkswagen közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2017. november 21-én hozott határozata (R 1204/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Rietze GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19.


title: T-191/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Caddy Maxi gépjármű) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — A VW Caddy Maxi gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — Eltérő összbenyomás — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A megsemmisítést kérő félre háruló bizonyítási kötelezettség — A korábbi formatervezési minta ábrázolásához kötődő követelmények”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/36

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Caddy Maxi gépjármű)
      (T-191/18. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - A VW Caddy Maxi gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Eltérő összbenyomás - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A megsemmisítést kérő félre háruló bizonyítási kötelezettség - A korábbi formatervezési minta ábrázolásához kötődő követelmények”)
      (2019/C 255/46)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország) (képviselő: C. Klawitter ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának a Rietze és a Volkswagen közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2018. január 11-én hozott határozata (R 1203/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Rietze GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-194/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Caddy gépjármű) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — A VW Caddy gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — Eltérő összbenyomás — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A megsemmisítést kérő félre háruló bizonyítási kötelezettség — A korábbi formatervezési minta ábrázolásához kötődő követelmények”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/37

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Rietze kontra EUIPO — Volkswagen (VW Caddy gépjármű)
      (T-194/18. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - A VW Caddy gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Eltérő összbenyomás - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A megsemmisítést kérő félre háruló bizonyítási kötelezettség - A korábbi formatervezési minta ábrázolásához kötődő követelmények”)
      (2019/C 255/47)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország) (képviselő: C. Klawitter ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának a Rietze és a Volkswagen közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2018. január 11-én hozott határozata (R 1244/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Rietze GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-209/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Porsche kontra EUIPO — Autec (Gépjárművek) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Egy gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg hiánya — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/37

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Porsche kontra EUIPO — Autec (Gépjárművek)
      (T-209/18. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Egy gépjárművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg hiánya - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)
      (2019/C 255/48)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: C. Klawitter ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Autec AG (Nürnberg, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának az Autec AG és a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2018. január 19-én hozott határozata (R 945/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-210/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Porsche kontra EUIPO — Autec (Járművek) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Egy járművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg hiánya — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/38

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Porsche kontra EUIPO — Autec (Járművek)
      (T-210/18. sz. ügy) (1)

      („Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Egy járművet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg hiánya - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 255/49)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Németország) (képviselő: C. Klawitter ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Autec AG (Nürnberg, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának az Autec AG és a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2018. január 19-én hozott határozata (R 941/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-220/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Torrefazione Caffè Michele Battista kontra EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — Battistino ábrás védjegy — BATTISTA korábbi európai uniós szóvédjegy — Részleges törlés — A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása — A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 64. cikkének (2) bekezdése]”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/39

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Torrefazione Caffè Michele Battista kontra EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)
      (T-220/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Battistino ábrás védjegy - BATTISTA korábbi európai uniós szóvédjegy - Részleges törlés - A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása - A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 64. cikkének (2) bekezdése]”)
      (2019/C 255/50)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Olaszország) (képviselők: V. Franchini, F. Paesan és R. Bia ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Olaszország) (képviselő: D. Russo ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Battista Nino Caffè és a Torrefazione Caffè Michele Battista közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. január 22-én hozott határozata (R 400/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2018. január 22-i határozatát (R 400/2017-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2.

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3.

                     A Törvényszék az EUIPO-t és a Battista Nino Caffè Srl t köteelzi a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4.


title: T-221/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Torrefazione Caffè Michele Battista kontra EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — BATTISTINO szóvédjegy — BATTISTA korábbi európai uniós szóvédjegy — Törlés — A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása — A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 64. cikkének (2) bekezdése]”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/40

      A Törvényszék 2019. június 6-i ítélete — Torrefazione Caffè Michele Battista kontra EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
      (T-221/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - BATTISTINO szóvédjegy - BATTISTA korábbi európai uniós szóvédjegy - Törlés - A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása - A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 64. cikkének (2) bekezdése]”)
      (2019/C 255/51)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Olaszország) (képviselők: V. Franchini, F. Paesan és R. Bia ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Olaszország) (képviselő: D. Russo ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Battista Nino Caffè és a Torrefazione Caffè Michele Battista közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. január 22-én hozott határozata (R 402/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2018. január 22-i határozatát (R 402/2017-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2.

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3.

                     A Törvényszék az EUIPO-t és a Battista Nino Caffè Srl t köteelzi a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4.


title: T-229/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 5-i ítélete — Biolatte kontra EUIPO (Biolatte) („Európai uniós védjegy — Biolatte európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/41

      A Törvényszék 2019. június 5-i ítélete — Biolatte kontra EUIPO (Biolatte)
      (T-229/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Biolatte európai uniós szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 255/52)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Biolatte Oy (Turku, Finnország) (képviselő: J. Ikonen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Biolatte szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. február 6-án hozott határozata (R 351/2017-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Biolatte Oy-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4.


title: T-338/19. sz. ügy: 2019. június 6-án benyújtott kereset — UE kontra Bizottság

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/50

      2019. június 6-án benyújtott kereset — UE kontra Bizottság
      (T-338/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: UE (képviselők: S. Rodrigues és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2018. augusztus 1-jei határozatát, amely elutasította a felperes által előterjesztett, foglalkozási megbetegedés elismerésére vonatkozó kérelmet;

                  —

                  amennyiben szükséges semmisítse meg a felperes 2018. november 5-i panaszát elutasító, 2019. március 5-i bizottsági határozatot;

                  —

                  rendelkezzen a felperes költségeinek megtérítéséről.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon időszak észszerűségére vonatkozó nyilvánvalóan téves értelmezésen alapul, amely során a foglalkozási megbetegedésre vonatkozó kérelmet előterjesztették.

                  2.

                  A második jogalap a hatáskörrel való visszaélésen alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap a védelemhez való jog és az indokolási kötelezettség megsértésén alapul.


title: T-345/19. sz. ügy: 2019. június 10-én benyújtott kereset — Santini kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/51

      2019. június 10-én benyújtott kereset — Santini kontra Parlament
      (T-345/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/59)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Giacomo Santini (Trento, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Parlament Elnöksége hatásköreinek megsértésére alapított jogalap
                  A felperes az európai juttatás újbóli kiszámításának jogellenességére hivatkozik, mivel arra — az ebben a kérdésben (az Európai Parlament eljárási szabályzatának 25. cikke alapján) kizárólagos hatáskörrel rendelkező Európai Parlament Elnöksége konkrét határozata hiányában — egyoldalúan, visszaható hatállyal és állandó jelleggel a képviselőház 14/2018. sz. határozatának kinyilvánított (nem létező) automatikus alkalmazása alapján került sor.

                  2.

                  A második, az Európai Parlament belső szabályzatának megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy az európai juttatás újbóli kiszámítása jogellenes, amennyiben sérti az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítésekre és juttatásokra vonatkozó, 2009 előtt hatályos szabályzat III. mellékletének 1. cikkét. Az európai parlamenti képviselő mandátumának lejárásakor társadalombiztosítási helyzetét az olasz nemzeti parlamenti képviselők tekintetében akkoriban előírt feltételek mellett vették véglegesen át. E feltételek esetleges, évekkel később bekövetkező módosításai nem járhatnak egy már meghatározott és az Európai Parlament által a jogosultság megszerzésének időpontjában hatályos feltételek alapján rendezett helyzetre visszaható hatályú hatásokkal, mivel a képviselőház ezt követően semmiféle érdemi hatáskörrel nem rendelkezett

                  3.

                  A harmadik, az európai parlamenti képviselők statútuma 28. cikkének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy az európai juttatás újbóli kiszámítása jogellenes, amennyiben sérti az európai parlamenti képviselők statútumának 28. cikkét, valamint az e statútum végrehajtási szabályzatának 75. és 76. cikkét, amely cikkek előírják, hogy az új statútum hatálybalépését megelőzően megszerzett jogosultság nem vész el és hogy azt az akkor előírt feltételek mellett fizetik meg. A felperes szerint e védzáradékoktól nem lehet eltérni, még kevésbé a képviselőház elnökségének visszaható hatályú és állandó jellegű határozatával, mert az e záradékok, valamint e jogalanyok azon jogos elvárása megsértésének minősül, hogy a juttatás és annak mértéke ne módosuljon kedvezőtlenül, visszaható hatállyal, és egy eltérő, a későbbiekben önkényesen bevezetett számítási rendszer alkalmazása nyomán.

                  4.

                  A negyedik, a csökkentésre irányuló intézkedés megtorló jellegére, valamint a jogszerűség elvének, a visszaható hatály tilalma elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy az európai juttatás újbóli kiszámítása jogellenes, amennyiben az a jogalanyok egyetlen kategóriájával (azaz az olasz parlamenti képviselőkkel) szemben megtorló és hátrányosan megkülönböztető jellegű, továbbá amennyiben megtakarítási céloktól mentes, szimbolikus politikai értékkel rendelkező beavatkozást képez; mivel a juttatás újbóli kiszámítása később, különféle módokon került sor, továbbá mivel az állandó hatásokkal járt, az igazolatlan és eltérő bánásmódot von maga után a többi tagállam egykori európai parlamenti képviselőihez képest, valamint a 2009 után megválasztott európai képviselőkhöz és általánosságban a többi polgárhoz képest, akikre nem vonatkozik ilyen levonás.

                  5.

                  Az ötödik, az Emberi Jogok Európai Egyezménye 1. jegyzőkönyve 1. cikkének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes álláspontja szerint a juttatás gazdasági előny, amely azon parlamenti képviselők magánvagyonának minősül, akiket az megillet, illetve akik esetében teljesültek az abból a jövőben való részesüléshez szükséges követelmények. A juttatás hirtelen csökkentése — annál is inkább, hogy arra a juttatásnak a képviselőház által egyoldalúan és önkényesen meghatározott, különféle jóváhagyási követelmények mellett, visszaható hatállyal elvégzett újbóli kiszámítása következében került sor — a parlamenti képviselők magánvagyona megadóztatásának felel meg, amit csakis törvény írhat elő, és aminek mindenesetre meghatározott közérdeknek kell igazolnia, amelyre a jelen ügyben nem hivatkoztak és amely nem is létezik, figyelemmel arra, hogy a járadékok újbóli meghatározása nyomán semmiféle konkrét megtakarítás nem keletkezik.

                  6.

                  A hatodik, a bizalomvédelem, a jogbiztonság és a megszerzett jogok védelme elvének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy az európai juttatás újbóli kiszámítása jogellenes, amennyiben nyilvánvalóan megsértették a normák és a jogviszonyok jogbiztonságának elvét, valamint a bizalomvédelem és a megszerzett jogok védelme elvét. A felperes álláspontja szerint a juttatás újbóli kiszámítása visszaható hatállyal bír, és eltérő módszertant vezet be a juttatás meghatározására, aminek következtében konzisztens (a jelen esetben 50 %-kal alacsonyabb), végleges és állandó csökkenésre kerül sor azt követően, hogy a jogosult arra jóval az említett határozat elfogadását megelőzően jogosultságot szerzett. Ily módon gyökeresen visszaéltek a jogosultak abba vetett természetes és jogos várakozásával, hogy a juttatás tényleges és tartós, figyelemmel arra, hogy nincs semmiféle olyan indok, amely igazolhatná a már jó ideje fennálló és teljesített jogi helyzetekre gyakorolt ilyen radikális és állandó hatást.

                  7.

                  A hetedik, az észszerűség, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalma, valamint a szolidaritás elvének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy az európai juttatás újbóli kiszámítása jogellenes, amennyiben azt az indokok és célok kifejtése nélkül fogadták el, amennyiben elfogadásával túlléptek a mentességek és a hozzájárulás korlátain, aminek következtében nyilvánvalóan az alapvető egyenlőség és az észszerűség elvébe ütköző helyzet alakult ki.

                  8.

                  A nyolcadik, az észszerűség, az arányosság, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalma, valamint a szolidaritás elvének megsértésére alapított jogalap
                  A felperes előadja, hogy a szóban forgó beavatkozás jogellenes, mivel ellentétes az észszerűség, az arányosság, a szolidaritás és az egyenlő bánásmód elvével, mivel: 1) visszaható hatállyal írja elő a társadalombiztosítási rendszert olyan jogalanyokra, akik esetében már jóval a képviselőház 14/2018. sz. határozata — sőt, jóval a társadalombiztosítási rendszernek az ún. Dini-reformmal történő hatálybalépése (1996) — előtt biztosították a járadékot; 2) módosítja az egykori parlamenti képviselőktől levont hozzájárulások jogállását, nem beszélve a képviselőház mint kifizető által levont közvetlen adókról; 3) olyan társadalombiztosítási rendszer visszaható hatályú alkalmazását írja elő, amely ugyanakkor sem részletes szabályai, sem céljai tekintetében nem adójellegű; 4) észszerűtlenül és tévesen alkalmazza az átalakítási együtthatókat és a valószínűségalapú számítási kritériumokat, azokat a már ismert múlthoz, nem pedig a jövőhöz kapcsolva; 5) azt az egyértelmű szándékot jeleníti meg, hogy egyenlővé kell tenni a járadékok kezelését és a közalkalmazottak társadalombiztosítási járulékainak kezelését, holott valójában ezek eltérő jellegű juttatások.


title: C-387/19. sz. ügy: A Raad van State (Belgium) által 2019. május 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel kontra Vlaams Gewest

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/19

      A Raad van State (Belgium) által 2019. május 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel kontra Vlaams Gewest
      (C-387/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/21)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

         Alperes: Vlaams Gewest

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 57. cikkének a (6) és (7) bekezdésével összefüggésben értelmezett (4) bekezdésének c) és g) pontját, hogy azzal ellentétes az olyan alkalmazás, amelynek során valamely gazdasági szereplőt arra köteleznek, hogy saját kezdeményezésére bizonyítékkal szolgáljon az általa hozott intézkedések tekintetében megbízhatóságának igazolása céljából?

                  2.

                  Igenlő válasz esetén: közvetlen hatállyal rendelkezik-e a 2014/24/EU irányelv 57. cikkének a (6) és (7) bekezdésével összefüggésben ilyen módon értelmezett (4) bekezdésének c) és g) pontja?

         (1)  HL 2014. L 94., 65. o.


title: C-388/19. sz. ügy: A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arnitragem Administrativa — CAAD) (Portugália) által 2019.május 17- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MK kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/20

      A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arnitragem Administrativa — CAAD) (Portugália) által 2019.május 17- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MK kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-388/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/22)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arnitragem Administrativa — CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: MK

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Közösséget létrehozó szerződés 12., 56., 57. és 58. cikkének együttes rendelkezését (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18., 63., 64. és 65. cikke), hogy ezekkel ellentétes a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti jogi szabályozás, (a Decreto-Lei n.o 442.o-A/88, de 30 de novembro [1988. november 30-i 442.o-A/88. sz. rendelettörvény] által elfogadott CIRS 43. cikkének 2 bekezdése, a Lei n.o 109-B/2001, de 27 de dezembro [2001. december 27-i 109-B/2001. sz. törvény] által bevezetett megfogalmazás szerint), a Lei n.o 67.o-A/2007, de 31/12, (2007. december 31-i 67-A/2007. sz. törvény) által a 7 és 8 bekezdésnek (jelenleg a 9 és 10 bekezdés) a CIRS 72. cikkébe történő foglalásával bevezetett módosításokkal, amelynek célja annak lehetővé tétele, hogy az adott tagállamban (Portugália) található ingatlanoknak az Európai Unió másik tagállamában (Franciaország) illetőséggel rendelkező adóalany által történő értékesítéséből származó tőkejövedelmeket opcionális jelleggel ne terhelje magasabb adóteher, mint amelyet az ingatlanok helye szerinti tagállamban illetőséggel rendelkező adóalany által az ugyanilyen típusú ügyletből szerzett tőkejövedelemre alkalmaznának?


title: C-392/19. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. május 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — VG Bild-Kunst kontra Stiftung Preußischer Kulturbesitz

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/20

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. május 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — VG Bild-Kunst kontra Stiftung Preußischer Kulturbesitz
      (C-392/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VG Bild-Kunst

         Alperes: Stiftung Preußischer Kulturbesitz

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Egy szabadon hozzáférhető internetes oldalon a jogosult beleegyezésével elérhető műnek egy harmadik személy internetes oldalára framing útján történő beágyazása a mű 2001/29/EK irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett nyilvánossághoz közvetítését jelenti-e, ha az a jogosult által a framing ellen hozott vagy kezdeményezett védelmi intézkedések megkerülésével történik?

         (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.).


title: C-403/19. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société Générale SA kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/22

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société Générale SA kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (C-403/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Société Générale SA

         Alperes: Ministre de l’Action et des Comptes publics

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 56. cikkére (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 63. cikke) tekintettel az a körülmény, hogy a jelen határozat 5. pontjában említett szabályoknak az illetősége szerinti államban társaságiadó-köteles társaság számára valamely másik államban belföldi illetőségű társaság által fizetett és az ezen állam adóztatási joghatósága gyakorlásából eredően forrásadó-köteles osztalékok kettős adóztatása ellensúlyozása céljából történő alkalmazása a külföldi társaságok értékpapírjaira vonatkozóan az előbbi államban társaságiadó-köteles társaságok által megvalósított műveletekkel kapcsolatos hátrány fennmaradásához vezethet, azt jelenti-e, hogy az e tagállam által hozott döntés, mivel az a kettős adóztatás ellensúlyozására irányul, túlmutat a szóban forgó osztalékokra kivetett társasági adókból származó adóbevételeiről való lemondáson?


title: C-441/19. sz. ügy: A ’s-Hertogenbosch-ban eljáró Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2019. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TQ kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/24

      A ’s-Hertogenbosch-ban eljáró Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2019. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TQ kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-441/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/27)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      A ’s-Hertogenbosch-ban eljáró Rechtbank Den Haag

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TQ

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2018/115/EK irányelv (a továbbiakban: visszatérési irányelv) (1) 10. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 4. és 24. cikkével, a visszatérési irányelv (22) preambulumbekezdésével és 5. cikkének a) pontjával, valamint a 2011/95/EU irányelv (a továbbiakban: elismerési irányelv) (2) 15. cikkével összefüggésben, hogy a kísérő nélküli kiskorú kiutasítása előtt a tagállamnak meg kell győződnie afelől, és meg kell vizsgálnia, hogy a származási országban legalábbis főszabály szerint megfelelő befogadási lehetőség áll-e rendelkezésre és vehető-e igénybe?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a visszatérési irányelv 6. cikkének (1) bekezdését a Charta 21. cikkével összefüggésben, hogy a területén való jogszerű tartózkodás elismerése során a tagállam nem tehet különbséget az életkor alapján, ha megállapítást nyer, hogy a kísérő nélküli kiskorú sem menekült jogállásban, sem pedig kiegészítő védelemben nem részesíthető?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a visszatérési irányelv 6. cikkének (4) bekezdését, hogy a visszatérési kötelezettséget fel kell függeszteni, és el kell ismerni a jogszerű tartózkodást, ha a kísérő nélküli kiskorú nem teljesíti visszatérési kötelezettségét, és a tagállam nem tesz, és nem fog konkrét intézkedéseket tenni a kitoloncolás foganatosítása érdekében? Úgy kell-e értelmezni a visszatérési irányelv 8. cikkének (1) bekezdését, hogy a lojális együttműködés elvének és a közösségi hűség elvének megsértéséből kell kiindulni, ha a kísérő nélküli kiskorúval szemben anélkül hoznak kiutasítási határozatot, hogy az alapján a kitoloncolás foganatosítására irányuló intézkedéseket tennének a kísérő nélküli kiskorú 18. életévének betöltéséig?

         (1)  A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 348., 98. o.).

         (2)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.; helyesbítések: HL 2017. L 167., 58. o.; HL 2019. L 19., 20. o.).


title: C-445/19. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2019. június 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Viasat Broadcasting UK Ltd kontra TV 2/Danmark A/S, Dán Királyság

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/24

      Az Østre Landsret (Dánia) által 2019. június 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Viasat Broadcasting UK Ltd kontra TV 2/Danmark A/S, Dán Királyság
      (C-445/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/28)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Østre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Viasat Broadcasting UK Ltd

         Alperes: TV 2/Danmark A/S, Dán Királyság

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Kötelesek-e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a jogellenes támogatás kamatának megfizetésére kötelezni (lásd a CELF-ítéletet (1)) a jelen ügyhöz hasonló olyan ügyben is, amelyben a jogellenes állami támogatás a közszolgáltatásért járó olyan ellentételezésnek minősült, amellyel kapcsolatban később megállapították, hogy az az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése alapján összeegyeztethető a belső piaccal, és amelyben a jóváhagyást a közszolgáltatást nyújtó vállalkozás egésze általános pénzügyi helyzetének, ezen belül a tőkésítettségének értékelése alapján adták meg?

                  2.

                  Kötelesek-e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a jogellenes támogatás kamatának megfizetésére kötelezni (lásd a CELF-ítéletet) azon összegek után is, amelyeket a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között közjogi kötelezettség alapján a támogatás kedvezményezettje kapcsolt vállalkozásoknak utalt át, amelyeket azonban a Bizottság végleges határozatában az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti támogatás kedvezményezettjét megillető előnynek minősített?

                  3.

                  Kötelesek-e a nemzeti bíróságok a támogatások kedvezményezettjeit a jogellenes támogatás kamatának megfizetésére kötelezni (lásd a CELF-ítéletet) azon állami támogatás után is, amelyet a támogatás kedvezményezettje a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között állam által ellenőrzött vállalkozástól kapott azzal, hogy ez utóbbi vállalkozás erőforrásai részben a támogatás kedvezményezettje szolgáltatásainak értékesítéséből erednek?

         (1)  2008. február 12-i ítélet (C-199/06, CELF és Ministre de la Culture et de la Communication, EU:C:2008:79).


title: C-475/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-229/17. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. április 10-én hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2019. június 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/25

      A Törvényszék (első tanács) T-229/17. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. április 10-én hozott ítélete ellen a Németországi Szövetségi Köztársaság által 2019. június 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-475/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 270/29)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller meghatalmazott, M. Kottmann, M. Winkelmüller és F. van Schewick Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Finn Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  1.

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a T-229/17. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. április 10-én hozott ítéletét;

                  2.

                  semmisítse meg az EN 14342:2013 „Fa padlóburkolatok. Jellemzők, megfelelőségértékelés, jelölés” harmonizált szabványra való hivatkozás korlátozással való, a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. január 25-i (EU) 2017/133 bizottsági határozatot; (1)

                  3.

                  semmisítse meg az EN 14904:2006 „Sportpályaburkolatok. Többcélú sportolásra alkalmas beltéri burkolatok. Előírások” harmonizált szabványra való hivatkozás korlátozással való, a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. január 25-i (EU) 2017/145 bizottsági határozatot; (2)

                  4.

                  semmisítse meg a Bizottságnak az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek megállapításáról és a 89/106/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. március 9-i 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelete végrehajtása keretében kiadott, 2017. március 10-i, 2017. augusztus 11-i, 2017. december 17-i és 2018. március 9-i közleményeket, (3) amennyiben azok az EN 14342:2013 és az EN 14904:2006 szabványokra vonatkoznak;

                  5.

                  másodlagosan, a 2., 3. és 4. pont vonatkozásában utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  6.

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező fellebbezésének alátámasztására három jogalapra hivatkozik:
      Először is, a megtámadott ítélet sérti az EUMSZ 263. cikk első bekezdését, mivel a Németországi Szövetségi Köztársaságnak a vitatott közlemények megsemmisítése iránti kérelmeit mint elfogadhatatlant elutasította. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta azt, hogy a vitatott nyilatkozatok a vitatott határozatok joghatásaival nem azonos, kötelező joghatás kiváltására voltak hivatottak.
      Másodszor, a megtámadott ítélet sérti a 305/2011 rendelet 17. cikkének (5) bekezdésével összefüggésben értelmezett 18. cikkének (2) bekezdését. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta azt, hogy a Bizottság e rendelkezések alapján nemcsak jogosult, hanem köteles is lett volna megtenni a Németországi Szövetségi Köztársaság által javasolt intézkedéseket.
      Harmadszor, a megtámadott ítélet sérti a 305/2011 rendelet 3. cikkének (1) és (2) bekezdésével, illetve 17. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 18. cikkének (2) bekezdését. A Törvényszék figyelmen kívül hagyta azt, hogy a Bizottság e rendelkezések alapján köteles lett volna vizsgálni azt, hogy a jogvita tárgyát képező szabványok veszélyeztetik-e az építési munkálatok alapkövetelményeinek betartását.

         (1)  HL 2017. L 21., 113. o.

         (2)  HL 2017. L 22., 62. o.

         (3)  HL 2017. C 76., 32. o.; HL 2017. C 267., 16. o.; HL 2017. C 435., 41. o.; HL 2018. C 92., 139. o,


title: C-498/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-530/18. sz., Románia kontra Bizottság ügyben 2019. április 30-án hozott végzése ellen Románia által 2019. június 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/27

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-530/18. sz., Románia kontra Bizottság ügyben 2019. április 30-án hozott végzése ellen Románia által 2019. június 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-498/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 270/30)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Fellebbező: Románia (képviselők: C.-R, Canțăr, E. Gane, O.-C. Ichim, M. Chicu, meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  adjon helyt a fellebbezésnek, teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-530/18. sz. ügyben hozott végzését, vizsgálja újra a T-530/18. sz. ügyet, és adjon helyt az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2018. június 13-i (EU) 2018/873 bizottsági végrehajtási határozat (1) részleges megsemmisítése iránti kérelemnek:

                              a)

                              teljes egészében az 1a alintézkedésre (13 184 846,61 EUR összeg a 2015-ös és 2016-os évekre) vonatkozóan;

                              b)

                              teljes egészében a 3a, 5a, 3b, 4b alintézkedésekre (45 532 000,96 EUR összeg a 2014 es, 2015-ös és 2016-os évekre) vonatkozóan, és, másodlagosan részlegesen a 2015. szeptember 19-ét megelőző időszakra vonatkozóan (21 315 857,50 EUR összeg);
                              vagy

                  —

                  adjon helyt a fellebbezésnek, teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-530/18. sz. ügyben hozott végzését, utalja vissza a T-530/18. sz. ügyet, hogy az Európai Unió Törvényszéke újból vizsgálja az ügyet, és ennek során adjon helyt a megsemmisítés iránti kérelemnek és részlegesen semmisítse meg a 2018. június 13-i (EU) 2018/873 végrehajtási határozatot fentiek szerint;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  A.

                     Az EUMSZ 263. és EUMSZ 297. cikknek, valamint a jogbiztonság elvének a megsértése

                              i.

                                 A Törvényszék nem értékelte jogi szempontból megfelelő módon az értesítés teljes és megfelelő jellegét, és tévesen minősítette a Bizottság által történt értesítést alkalmasnak arra, hogy az EUMSZ 263. cikk szerinti határidőt megnyissa. A Törvényszék e megközelítése sérti a jogbiztonság elvét is.

                              Románia úgy véli, hogy egy, a 2018/873 határozathoz hasonló határozat lényeges elemeivel kapcsolatos bármilyen hiba fennállása alkalmas az arra vonatkozó értesítés megkérdőjelezésére, és komoly kérdéseket vet fel a jogbiztonság elve tekintetében. Következésképpen az olyan hibák fennállása, mint amelyeket a Törvényszék megállapított, elegendő ahhoz, Bizottság által történt közlést követően ne nyílhasson meg az EUMSZ 263. cikk szerinti határidő.
                              A Törvényszék a 2018/873 határozat közzétett és értesítés tárgyát képező változata közötti különbségeket csekélyeknek minősítette azon körülmény alapján, hogy azok a határozat szövegének közérthetőségét nem érintették, hiszen az „összeg” szó kizárólag a „becsült összegre” való helyesbítésnek felelhetett meg. Tekintettel arra, hogy nincs ilyen helyesbítés, Románia úgy véli, hogy a Törvényszék jogi érvelése hibás, és könnyen észrevehető, hogy a határozat szövegének közérthetősége változatlan, értesítése pedig vitatható.

                              ii.

                                 A Törvényszék a EUMSZ 263. cikk EUMSZ 297. cikkel összefüggésben történő értelmezése során hibát követett el, amennyiben nem vette tekintetbe a 2018/873 határozat HL-ben való közzétételének hatásait a hatékony tájékoztatás és a jogbiztonság elve szempontjából.

                              Az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdése értelmében a keresetindítási jog gyakorlása keretében a megtámadott európai uniós aktus tartalmáról való tudomásszerzésnek van jelentősége, nem pedig annak az időpontnak, amelytől fogva ezen aktus hatályba lép vagy joghatásokat vált ki.
                              Egy olyan aktus tekintetében, mint amilyen a 2018/873 határozat, amelyről értesítést kell kiadni, ám amelyet a kibocsátó állandó és megszilárdult gyakorlatának megfelelően a HL-ben is közzétesznek, a megsemmisítés iránti kérelem benyújtására rendelkezésre álló 2 hónapos határidőnek a közzététel időpontjában kell megnyílnia, amelyhez hozzá kell adni a Törvényszék eljárási szabályzatának 59. cikkében előírt 14 napot.
                              E megoldás még inkább szükséges azon konkrét körülményekre tekintettel, amelyek között a 2018/873 határozatról értesítették a román hatóságokat, és közzétették e határozatot — amely körülmények a határozat lényeges elemeit érintő eltérésekhez vezetnek az értesítés tárgyát képező szöveg és a közzétett szöveg között.

                              iii.

                                 A Törvényszék megsértette a jogbiztonság elvét, amennyiben úgy ítélte meg, hogy a Románia által jelzett egyik (a „becsült összeg” — „átalányösszeg” típusú helyesbítésre vonatkozó) inkoherencia kisebb mértékű, szövegezésbeli hibának minősül, amely az értesítés tárgyát képező és a közzétett szövegben fellelhető, ám az igazgatási eljárás keretében vagy az összefoglaló jelentésben már nem, és amely nem kelt zavart a helyesbítés jellegét illetően.

                              iv.

                                 A Törvényszék megsértette az EUMSZ 263. cikket, amennyiben irrelevánsnak és hatástalannak minősítette az értesítés tárgyát képező szöveg és a HL-ban közzétett szöveg közti különbségeket a 2018/873 határozat azon rendelkezéseit illetően, amelynek címzettjei az Európai Unió más tagállamai, tekintettel a tagállam privilegizált fellebbezői minőségére.

                  B.

                     A kontradiktórius eljárás elvének megsértése a Törvényszék eljárási szabályzatának 64. cikkére tekintettel is

                  Románia úgy véli, hogy a Törvényszék megsértette a kontradiktórius eljárás elvét, amennyiben nem biztosított a román hatóságok számára lehetőséget, hogy állást foglaljanak a Bizottság által az Európai Unió Bíróságának kérdésére közölt információk tekintetében, amely információk a keresetnek mint elfogadhatatlannak való elutasítása alapjául szolgáltak.

         (1)  Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2018. június 13-i (EU) 2018/873 bizottsági végrehajtási határozat1 (HL 2018. L 152., 29. o.)


title: T-488/18. sz. ügy: 2019. június 17-én benyújtott kereset — XC kontra Bizottság

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/29

      2019. június 17-én benyújtott kereset — XC kontra Bizottság
      (T-488/18. sz. ügy)
      (2019/C 270/31)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: XC (képviselő: C. Bottino ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EUMSZ 270. cikke alapján a felperest az EPSO/AD/338/17 nyílt versenyvizsgából kizáró aktust;

                  —

                  semmisítse meg az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdése alapján az Európai Bizottság C(2018)3969 határozatát;

                  —

                  semmisítse meg az EUMSZ 270. cikke alapján az EPSO/AD/356/18 nyílt versenyvizsga tartaléklistáját;

                  —

                  rendelje el az okozott kárnak a Törvényszék által méltányosnak tartott mértékben történő megtérítését, és kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.
      Az EUMSZ 270. cikkén alapuló, az EPSO/AD/338/17 nyílt versenyvizsgából való kizárásra vonatkozó megsemmisítési kérelemről:

                  1.

                  A személyzeti szabályzat III: mellékletének a különösen a T-361/10 Pachitis kontra Bizottság és a T-587/16 HM kontra Bizottság ítélettel értelmezett 3. és 7. cikkének állítólagos megsértésére alapított első jogalap.

                  2.

                  Az arra alapított második jogalap, hogy a felperes szerint az e-tray vizsga előkészítési eljárása a vizsgabizottság munkájának a személyzeti szabályzat III. melléklete 6. cikkében előírt bizalmasságára vonatkozó kötelezettség megsértésének minősül.

                  3.

                  Az arra alapított harmadik jogalap, hogy az e-tray vizsgának az EPSO által meghatározott módon történő lefolytatása a felperes számára a hozzáférés tekintetében közvetett hátrányos megkülönböztetésnek és a reasonable adjustement szolgáltatására vonatkozó kötelezettség megsértésének minősült.
                  Az Európai Bizottság C(2018)3969 határozatának megsemmisítésére irányuló, az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdésén alapuló kérelemről:

                  4.

                  A T-516/14 Alexandrou kontra Bizottság és a C-491/15 P Typke kontra Bizottság ítéletben lefektetett elvek megsértésére alapított negyedik jogalap
                  Az EPSO/AD/356/18 nyílt versenyvizsga tartaléklistájának megsemmisítésére irányuló, az EUMSZ 270. cikkén alapuló kérelemről:

                  5.

                  Az EPSO hatáskörének hiányára alapított ötödik jogalap, mivel az EPSO a felperesnek a nyílt versenyvizsgákra vonatkozó szabályzat 4.2.2. pontja értelmében vett felülvizsgálat iránti kérelmét nem küldte meg a versenyvizsga-bizottságnak, illetve a határozataiban és/vagy az indoklásaiban annak helyébe lépett.

                  6.

                  A személyzeti szabályzat rendelkezéseinek és a fogyatékosság alapján történő hátrányos megkülönböztetésre vonatkozó irányelvnek a megsértésére alapított hatodik jogalap.


title: C-474/19. sz. ügy: A Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Svédország) által 2019. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/34

      A Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen (Svédország) által 2019. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening
      (C-474/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/41)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Az alapeljárás felei

         Fellebbezők: Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening

         Ellenérdekű fél: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, U. T. B.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely szerint a tilalom kizárólag a 2009/147 irányelv 1. mellékletében felsorolt, vagy valamilyen mértékben veszélyeztetett, vagy hosszú távon csökkenő populációval rendelkező fajokra vonatkozik?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009/147 irányelv 5. cikkének a)–d) pontjában és a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (2) 12. cikkének a)–c) pontjában szereplő „szándékos megölés/zavarás/elpusztítás” fogalmát, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely szerint, amennyiben az intézkedések célja nyilvánvalóan nem a fajok elpusztítása vagy zavarása (például erdőgazdálkodási intézkedések vagy területfejlesztés), a tilalmak alkalmazásához fenn kell állnia az intézkedés által a faj védettségi helyzetére gyakorolt káros hatások kockázatának?

                  3)

                  Amennyiben a második kérdés bármely részére az a válasz, hogy a tilalom alkalmazásához a nem egyéni szinten jelentkező kárt kell értékelni, az értékelést a következők tekintetében vagy a következő szinteken kell-e elvégezni:

                              a)

                              a populáció egy bizonyos, az a) pontban meghatározott, például a régió, a tagállam vagy az Európai Unió határain belüli, földrajzilag korlátozott része;

                              b)

                              az érintett helyi (a faj más populációitól biológiailag elszigetelt) populáció;

                              c)

                              az érintett metapopuláció;

                              d)

                              a faj teljes populációja a fajok elterjedésének releváns bioföldrajzi szakaszán belül?

                  4)

                  A 92/43 irányelv 12. cikkének d) pontjában szereplő „károsítást vagy elpusztítást” az állatok párzási vagy költőhelyét illetően úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely szerint az elővigyázatossági intézkedések ellenére az érintett faj élőhelyének folyamatos ökológiai funkcionalitása közvetlen vagy közvetett, egyedi vagy halmozódott sérelem, pusztítás vagy károsítás miatt elvész, és így a tilalom csak akkor alkalmazandó, ha az érintett faj védettségi helyzete a 3. kérdésben említett szintek valamelyikén nagy valószínűséggel károsodni fog?

                  5)

                  Amennyiben a negyedik kérdésre nemleges válasz adandó, vagyis a tilalom alkalmazásához nem az egyéni területen lévő élőhely szintjén jelentkező kárt kell értékelni, az értékelést a következők tekintetében vagy a következő szinteken kell-e elvégezni:

                              a)

                              a populáció egy bizonyos, az a) pontban meghatározott, például a régió, a tagállam vagy az Európai Unió határain belüli, földrajzilag korlátozott része;

                              b)

                              az érintett helyi (a faj más populációitól biológiailag elszigetelt) populáció;

                              c)

                              az érintett metapopuláció;

                              d)

                              a faj teljes populációja a fajok elterjedésének releváns bioföldrajzi szakaszán belül?
                              A mark och miljödomstolen (ingatlanügyi és környezetvédelmi bíróság, Svédország) által feltett 2. és 4. kérdésbe beletartozik az a kérdés, hogy az irányelvekben szereplő szigorú védelem a továbbiakban nem alkalmazandó-e azokra a fajokra, amelyek vonatkozásában az irányelv célkitűzése (kedvező védettségi helyzet) már megvalósult.

         (1)  HL 2010. L 20., 7. o.

         (2)  HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.


title: C-651/18. sz. ügy: Az Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama (Horvátország) által 2018. július 30-án és 2019. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — QB, RA kontra Jadranski osiguranje d.d

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/2

      Az Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama (Horvátország) által 2018. július 30-án és 2019. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — QB, RA kontra Jadranski osiguranje d.d
      (C-651/18. sz. ügy)
      (2019/C 295/02)
      Az eljárás nyelve: horvát

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: QB, RA

         Alperes: Jadranski osiguranje d.d

         2019. július 11-i végzésével a Bíróság (kilencedik tanács) megállapította, hogy az Općinski građanski sud u Zagrebu — Stalna služba u Sesvetama által a 2018. július 30-i és 2019. január 15-i végzésekkel előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.


title: C-800/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-122/17. sz., Devin kontra EUIPO — Haskovo ügyben 2018. október 25-én hozott ítélete ellen a Haskovo Chamber of Commerce and Industry által 2018. december 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/2

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-122/17. sz., Devin kontra EUIPO — Haskovo ügyben 2018. október 25-én hozott ítélete ellen a Haskovo Chamber of Commerce and Industry által 2018. december 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-800/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 295/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Haskovo Chamber of Commerce and Industry (képviselők: I. Pakidanska és D. Dimitrova advokati)

         A többi fél az eljárásban: Devin AD, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      2019. július 11-i végzésével a Bíróság (kilencedik tanács) a fellebbezést — mint részben elfogadhatatlant, illetve mint részben nyilvánvalóan megalapozatlant –elutasította, és a Haskovo Chamber of Commerce and Industry-t kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: C-170/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-565/17. sz., CheapFlights International kontra EUIPO — Momondo Group ügyben 2018. december 11-én hozott végzése ellen a CheapFlights International Ltd által 2019. február 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/3

      A Törvényszék (második tanács) T-565/17. sz., CheapFlights International kontra EUIPO — Momondo Group ügyben 2018. december 11-én hozott végzése ellen a CheapFlights International Ltd által 2019. február 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-170/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 295/04)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: CheapFlights International Ltd (képviselők: A. von Mühlendahl és H. Hartwig Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. július 10-i végzésével a fellebbezést nyilvánvalóan megalapozatlannak nyilvánította.


title: C-196/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-152/17. sz., UC kontra Parlament ügyben 2018. december 14-én hozott ítélete ellen UC által 2019. február 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/3

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-152/17. sz., UC kontra Parlament ügyben 2018. december 14-én hozott ítélete ellen UC által 2019. február 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-196/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 295/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: UC (képviselő: A. Tymen ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament
      2019. július 23-i végzésével a Bíróság (nyolcadik tanács) elutasította a fellebbezést.


title: C-300/19. sz. ügy: A Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Spanyolország) által 2019. április 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — UQ kontra Marclean Technologies, S. L. U.

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/4

      A Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Spanyolország) által 2019. április 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — UQ kontra Marclean Technologies, S. L. U.
      (C-300/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UQ

         Alperes: Marclean Technologies, S. L. U.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló[, 1998. július 20-i] 98/59/EK tanácsi irányelv (1) 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontját, hogy a csoportos létszámcsökkentés fennállásának megállapításához előírt 30 vagy 90 napos referencia-időszakként mindig azon időpontot megelőző időszakot kell figyelembe venni, amelyben a jogvita tárgyát képező, vizsgált egyéni elbocsátásra sor került?

                  2)

                  A csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 98/59/EK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontja értelmezhető-e úgy, hogy a csoportos létszámcsökkentés tényének megállapításához előírt 30 vagy 90 napos referencia-időszak azon időponttól számítható, amelyben a jogvita tárgyát képező, vizsgált egyéni elbocsátásra sor került, anélkül, hogy az említett későbbi munkaviszony-megszüntetések visszaélésszerűnek minősülnének?

                  3)

                  A csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 98/59/EK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontja szerinti referencia-időszakok értelmezhetők-e úgy, hogy lehetővé teszik a 30 vagy 90 napon belül történt elbocsátások vagy munkaviszony-megszüntetések figyelembevételét úgy, hogy a jogvita tárgyát képező elbocsátásra is az említett időszakokon belül került sor?

         (1)  HL 1998. L 225., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 327. o.


title: C-359/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-263/18. sz., Meblo Trade kontra EUIPO — Meblo Int ügyben 2019. március 5-én hozott ítélete ellen a Meblo Trade d.o.o. által 2019. május 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/4

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-263/18. sz., Meblo Trade kontra EUIPO — Meblo Int ügyben 2019. március 5-én hozott ítélete ellen a Meblo Trade d.o.o. által 2019. május 5-én benyújtott fellebbezés
      (C-359/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 295/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Meblo Trade d.o.o. (képviselő(k): A. Ivanova адвокат)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Meblo Int, proizvodnja izdelkov za spanje d.o.o.
      A Bíróság (a tanácsot attól függően jelölik ki, hogy sor kerül-e fellebbezésekre) 2019. július 10-i végzésével megállapította, hogy a fellebbezés nem megengedhető és a Meblo Trade d.o.o. viseli saját költségeit.


title: C-393/19. sz. ügy: Az Apelativen sad — Plovdiv (Bulgária) által 2019. május 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — OM elleni büntetőeljárás

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/5

      Az Apelativen sad — Plovdiv (Bulgária) által 2019. május 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — OM elleni büntetőeljárás
      (C-393/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/08)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Apelativen sad — Plovdiv

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      OM

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdését, hogy a közérdek és a tulajdonhoz való jog védelmének követelménye közötti megfelelő egyensúly felborítása miatt tiltott a Bolgár Köztársaság Nakazatelen kodekse (büntető törvénykönyv, NK) 242. cikkének (8) bekezdése szerintihez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely szerint el kell kobozni az állam javára a minősített csempészés elkövetéséhez használt, olyan harmadik fél tulajdonát képező fuvareszközt, akinek nem volt tudomása, és nem kellett, hogy tudomása legyen, illetve nem lehetett tudomása arról, hogy alkalmazottja bűncselekményt követ el?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, hogy tiltott az NK 242. cikkének (8) bekezdése szerintihez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a cselekményt elkövető személytől eltérő személy tulajdonát képező fuvareszköz elkobozható anélkül, hogy a tulajdonos közvetlenül igénybe vehetné az igazságszolgáltatást álláspontjának ismertetése céljából?


title: C-414/19. sz. ügy: Az Amtsgerichts Erding (Németország) által 2019. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — E. M., M. S. kontra Eurowings GmbH

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/6

      Az Amtsgerichts Erding (Németország) által 2019. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — E. M., M. S. kontra Eurowings GmbH
      (C-414/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Erding

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: E. M., M. S.

         Alperes: Eurowings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Több szakaszból álló repülőút esetén a csatlakozó járaton bekövetkezett zavar által nem érintett, az e járatra átszálló utasokat szállító korábbi légi járatokat is figyelembe kell-e venni a 261/2004/EK rendelet (1) 7. cikkének (1) bekezdése szerinti távolság meghatározásánál?

         (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o., magyar nyelvű különkiadás: 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).


title: C-480/19. sz. ügy: A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/6

      A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2019. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
      (C-480/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/10)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein hallinto-oikeus

         Az alapeljárás felei

      Fellebbező: E

         Ellenérdekű fél: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. és EUMSZ 65. cikket, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti értelmezés, amely szerint az a jövedelem, amelyet valamely, Finnországban lakóhellyel rendelkező természetes személy egy másik uniós tagállamban letelepedett, a társasági jog alapján alapított, a befektetési alapokról szóló 2009/65/EK irányelv (1) értelmében vett, átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozástól (befektetési társaság formájában működő ÁÉKBV alaptól) kap, a jövedelmek adóztatása során azért nem feleltethető meg az ugyanezen irányelv értelmében vett, a kötelmi jog alapján alapított finn befektetési alaptól (a kötelmi jog alapján alapított ÁÉKBV alaptól) kapott jövedelemnek, mivel a másik tagállamban található ÁÉKBV jogi formája nem felel meg a nemzeti befektetési alap jogi szerkezetének?

         (1)  Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 302., 32. o.)


title: C-484/19. sz. ügy: A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2019. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Lexel AB kontra Skatteverket

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/7

      A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2019. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Lexel AB kontra Skatteverket
      (C-484/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/11)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél: Lexel AB

         Ellenérdekű fél: Skatteverket

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Összeegyeztethető-e az EUMSZ 49. cikkel annak megtagadása, hogy valamely svéd társaság levonja azt a kamatot, amelyet olyan társaságnak fizetett ki, amely a kapcsolt vállalkozások azonos csoportjának képezi részét, és eltérő tagállamban rendelkezik illetőséggel, azon az alapon, hogy úgy kell tekinteni, az adósság főként amiatt merült fel, hogy a kapcsolt vállalkozások csoportja jelentős adókedvezményben részesüljön, amennyiben a szóban forgó adókedvezmény nem állna fenn, ha mindkét társaság svéd lenne, mivel ebben az esetben azok a csoporton belüli transzferekről szóló rendelkezések hatálya alá tartoznának?


title: C-486/19. sz. ügy: A Korkein oikeus (Finnország) által 2019. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syyttäjä és Tulli

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/8

      A Korkein oikeus (Finnország) által 2019. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syyttäjä és Tulli
      (C-486/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/12)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein oikeus

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: A, B

         Ellenérdekű fél: Syyttäjä és Tulli

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, hogy azzal ellentétes lenne az adóköteles vállalkozás képviseletében eljáró, a jégkrém termékekre kivetett fogyasztási adóval kapcsolatos kötelezettségeket elmulasztó természetes személlyel szemben e mulasztás miatt kiszabott büntetőjogi szankció, ha a hasonló termékeket érintő tevékenységet végző más vállalkozások adómentessége az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősülne?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Megfelelt-e a jégkrém termékekre kivetett fogyasztási adóra vonatkozó, a bűncselekmény elkövetésének időszakában hatályos nemzeti adórendszer az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett „állami támogatás” fogalom részét képező szelektivitásra vonatkozó kritériumnak?


title: C-500/19. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2019. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Puls 4 TV GmbH & Co. KG kontra YouTube LLC, Google Austria GmbH

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/8

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2019. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Puls 4 TV GmbH & Co. KG kontra YouTube LLC, Google Austria GmbH
      (C-500/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Puls 4 TV GmbH & Co. KG

         Ellenérdekű felek: YouTube LLC, Google Austria GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2000/31/EK irányelv (1) 14. cikkének (1) bekezdését, hogy valamely online videóplatform üzemeltetője mint tárhelyszolgáltató a felelősségi privilégium elvesztését eredményező tevőleges szerepet vállal azáltal, hogy az idegen tartalmak számára biztosított tárhelyek rendelkezésre bocsátása mellett a következő kiegészítő tevékenységeket végzi vagy nyújtja a felhasználónak:

                              —

                              videókra tett javaslatok témakörök szerint;

                              —

                              a keresés megkönnyítése a látogatók számára cím- vagy tartalmi adatok szerint elektronikus tartalomjegyzékkel, minek során a felhasználó megadhatja a cím- vagy tartalmi adatokat;

                              —

                              a szolgáltatás használatára vonatkozó online útmutató rendelkezésre bocsátása („Súgó”);

                              —

                              a felhasználó hozzájárulása esetén a felhasználó által feltöltött videók reklámmal (mindazonáltal nem a platformüzemeltető saját reklámjával) való összekapcsolása a célcsoportnak a felhasználó által történő kiválasztása alapján?

                  2)

                  Összhangban áll-e a 2004/48/EK irányelv (2) 11. cikkének első mondatával az olyan nemzeti jogi helyzet, amely szerint a felhasználója által elkövetett jogsértésben közreműködőként tevőleges szerepet vállaló tárhelyszolgáltató (közvetítő szolgáltató) valamely cselekménytől való tartózkodásra irányuló kötelezettsége csak azzal a feltétellel áll fenn, hogy a közreműködő tudatosan előmozdította a felhasználó által elkövetett jogsértést, vagy úgy kell értelmezni az irányelv e rendelkezését, hogy a tagállamok a jogosultaknak a közreműködőkkel szembeni, eltiltásra vonatkozó jogát nem tehetik függővé a felhasználó által elkövetett jogsértés tudatos előmozdításától?

                  3)

                  A felelősség olyan horizontális korlátozásaként kell-e értékelni a 2000/31/EK irányelv 12–14. cikkében foglalt, a közvetítő szolgáltatók felelősségéről szóló rendelkezéseket, amely akkor is megillet minden, semleges szerepet játszó közvetítő szolgáltatót, ha a tevékenységét a szerzői jog szerint saját maga által végzett nyilvánossághoz közvetítésnek kell minősíteni?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (3) bekezdését (12. cikkének (3) bekezdését és 13. cikkének (2) bekezdését is), valamint a 2001/29/EK irányelv (3) 8. cikkének (3) bekezdését és a 2004/48/EK irányelv 11. cikkének harmadik mondatát, hogy a semleges szerepet játszó tárhelyszolgáltatót az ellene indított eltiltás iránti kereset esetén is megilleti a 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése szerinti felelősségi privilégium, és ennélfogva az ilyen közvetítő szolgáltatóval szemben elrendelt bírósági eltiltás is csak akkor megengedett, ha a közvetítő szolgáltatónak tényleges tudomása van jogellenes tevékenységről vagy információról, vagy az ilyen bírósági eltiltó rendelkezés már akkor megengedett, ha a tárhelyszolgáltató konkrét felszólítást követően nem távolítja el vagy tiltja le haladéktalanul a jogsértőként kifogásolt tartalmakat, és a bírósági eljárásban beigazolódik a jogsértés?

         (1)  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).

         (2)  A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.).

         (3)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.).


title: C-514/19. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2019. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Union des industries de la protection des plantes kontra Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

text:
               2019.9.2.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/10

      A Conseil d'État (Franciaország) által 2019. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Union des industries de la protection des plantes kontra Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail
      (C-514/19. sz. ügy)
      (2019/C 295/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Union des industries de la protection des plantes

         Alperesek: Premier ministre, Ministre de la transition écologique et solidaire, Ministre des Solidarités et de la Santé, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Agence nationale de sécurité sanitaire de l'alimentation, de l'environnement et du travail

         Többi fél: Association Générations futures, Union nationale de l’apiculture française (UNAF), Syndicat national de l’apiculture

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ha egy hatóanyagok felhasználásának korlátozására irányuló nemzeti intézkedésről a Bizottságot hivatalosan a 2015. szeptember 9-i (EU) 2015/1535 irányelv (1) 5. cikke alapján értesítették, azonban azon tényezőket is ismertették, amelyek alapján a tagállam úgy véli, hogy a hatóanyag komoly kockázatot jelenthet az emberek vagy az állatok egészségére, illetve a környezetre, és e kockázatot a hatályos szabályozás mellett csak a tagállam által meghozott intézkedések útján lehet megfelelően kezelni, és ez az ismertetés kellően világos ahhoz, hogy a Bizottság számára félreérthetetlenül kitűnjön, hogy ezen értesítést a 2009. október 21-i 1107/2009 rendelet (2) alapján kellett volna előterjeszteni, az Európai Bizottságra tartozik-e, hogy ezen értesítést úgy tekintse, mintha azt az e rendelet 69. és 71. cikkében foglalt eljárás szerint terjesztették volna elő, és adott esetben az, hogy további eljárásvezető intézkedéseket, illetve olyan intézkedéseket hozzon, amelyek e szabályozás követelményeinek és a tagállam által kifejezett aggodalmaknak egyaránt megfelelnek?

                  2)

                  Az e kérdésre adott igenlő válasz esetén, a 2018. május 29-i 2018/783, (3) 2018/784 (4) és 2018/785 (5) végrehajtási rendeleteket, amelyek 2018. december 19-étől kezdődően — a teljes életciklusuk alatt állandó üvegházban nevelt növénykultúrák kezelésének kivételével — betiltják a tiametoxam, a klotianidin és az imidakloprid hatóanyagok használatát, a Franciaország által 2017. február 2-án előterjesztett azon kérelemre válaszul meghozott intézkedéseknek kell-e tekinteni, amely a neonikotinoidok családjába tartozó egy vagy több hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek és az e termékekkel kezelt vetőmagok használatának általános betiltására irányul?

                  3)

                  Ez utóbbi kérdésre adott igenlő válasz esetén mit tehet az a tagállam, amely az 1107/2009 rendelet 69. cikke alapján a neonikotinoidok családjába tartozó egy vagy több hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek és az e termékekkel kezelt vetőmagok felhasználásának korlátozására, illetve betiltására irányuló intézkedések meghozatalát kérte a Bizottságtól, ha a Bizottság csak részben tesz eleget kérelmének, és a neonikotinoidok családjába tartozó hatóanyagok közül csupán három, nem pedig az összes használatát korlátozza?

         (1)  A műszaki szabályokkal és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályokkal kapcsolatos információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 2015. szeptember 9-i (EU) 2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 241., 1. o.)

         (2)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.)

         (3)  Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek az imidakloprid hatóanyag jóváhagyási feltételei tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. május 29-i (EU) 2018/783 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 132., 31. o.)

         (4)  Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a klotianidin hatóanyag jóváhagyási feltételei tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. május 29-i (EU) 2018/784 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 132., 35. o.)

         (5)  Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a tiametoxam hatóanyag jóváhagyási feltételei tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. május 29-i (EU) 2018/785 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 132., 40. o.)


title: C-91/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. július 11-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója — EUMSZ 110. cikk — 92/83/EGK irányelv — 92/84/EGK irányelv — 110/2008/EK rendelet — Alacsonyabb jövedékiadó-mérték alkalmazása a tsipouro és tsikoudia elnevezésű nemzeti termékek gyártására)

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/14

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. július 11-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
      (C-91/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója - EUMSZ 110. cikk - 92/83/EGK irányelv - 92/84/EGK irányelv - 110/2008/EK rendelet - Alacsonyabb jövedékiadó-mérték alkalmazása a tsipouro és tsikoudia elnevezésű nemzeti termékek gyártására)
      (2019/C 305/17)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Kyratsou és F. Tomat meghatalmazottak)

         Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: M. Tassopoulou és D. Tsagkaraki meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Görög Köztársaság nem teljesítette azon kötelezettségeit:

                              —

                              amelyek az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelvnek az ezen irányelv 23. cikke (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 19. és 21. cikke alapján állnak fenn, mivel olyan szabályozást fogadott el és tart hatályban, amely a „szisztematikus lepárló” elnevezésű lepárlóüzemek által gyártott tsipouro és tsikoudia termékekre az általános nemzeti jövedékiadó-mértékhez képest 50 %-kal alacsonyabb kedvezményes jövedékiadó-mértéket vet ki, és

                              —

                              amelyek a 92/83 irányelvnek az ezen irányelv 22. cikke (1) bekezdésével és az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 92/84/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 19. és 21. cikke alapján állnak fenn, mivel olyan szabályozást fogadott el és tart hatályban, amely az e jogszabályban meghatározott feltételek között jelentősen csökkentett kedvezményes jövedékiadó-mértéket vet ki az úgynevezett „alkalmi” kisüzemi szeszfőzdék által gyártott tsipouro és tsikoudia termékekre.

                  2)

                  A Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23