title: Tájékoztató – A nemzeti bíróságok által kezdeményezett előzetes döntéshozatali eljárásról

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/1

         Értesítés
   A nemzeti bíróságok az illetékes nemzeti hatóságok közvetítésével 1996-ban megkapták a Bíróság előtti előzetes döntéshozatali eljárásról számukra készített tájékoztatót. Mivel ez a tájékoztató a gyakorlatban hasznosnak bizonyult, a Bíróság a tapasztalatok fényében naprakésszé tette azt, és indokoltnak tartja annak közzétételét az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

      TÁJÉKOZTATÓ

   A nemzeti bíróságok által kezdeményezett előzetes döntéshozatali eljárásról
   (2005/C 143/01)

               1.

               Az előzetes döntéshozatali eljárási rendszer az Európai Unió jogának alapvető intézménye, amelynek célja olyan eszköz nyújtása a nemzeti bíróságok számára, amely biztosítja e jog egységes értelmezését és alkalmazását valamennyi tagállamban.

               2.

               Az Európai Közösségek Bírósága hatáskörrel rendelkezik az Európai Unió jogának értelmezésére és a másodlagos jogi aktusok érvényességére vonatkozó előzetes döntés meghozatalára. Ezt az általános hatáskört az EK-Szerződés 234. cikke és egyes pontosan meghatározott esetekben más jogszabályok ruházzák a Bíróságra.

               3.

               Mivel az előzetes döntéshozatali eljárás a Bíróság és a nemzeti bírák közötti együttműködésen alapul, hatékonyságának biztosítása érdekében célszerűnek tűnik az alábbi tájékoztató anyagnak a nemzeti bíróságok részére történő rendelkezésre bocsátása.

               4.

               E kötelező erővel nem rendelkező gyakorlati tájékoztató célja iránymutatást adni a nemzeti bíróságoknak az előzetes döntéshozatali eljárás célszerűsége tekintetében, és adott esetben segítséget nyújtani a Bíróság elé terjesztendő kérdések megfogalmazásához és benyújtásához.

         A Bíróság szerepe az előzetes döntéshozatali eljárásban

               5.

               Az előzetes döntéshozatali eljárásban a Bíróság feladata a közösségi jog értelmezése vagy az érvényességéről való döntés, azonban nem feladata e jognak az alapeljárás alapját képező tényállásra történő alkalmazása, mert erre a nemzeti bíróságnak van hatásköre. Nem tartozik a Bíróság hatáskörébe az alapeljárásban felmerült ténykérdések elbírálása, és nem határozhat a nemzeti jogszabályok értelmezése, illetve alkalmazása vonatkozásában jelentkező véleménykülönbség tárgyában sem.

               6.

               A Bíróság a közösségi jog értelmezéséről vagy érvényességéről dönt, célja a jogvita megoldása szempontjából hasznos választ adni; a kérdést előterjesztő bíróság feladata levonni a válaszból a következtetéseket, adott esetben eltekintve a szóban forgó nemzeti szabály alkalmazásától.

         A Bírósághoz kérdést előterjesztő határozat
   A kérdés előterjesztője

               7.

               Az EK-Szerződés 234. cikke és az Euratom-Szerződés 150. cikke értelmében minden olyan tagállami bíróság, amely bírósági határozattal záruló eljárásban hoz döntést, főszabály szerint terjeszthet kérdést előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé. A bíróság fogalmát – a közösségi jog önálló fogalmaként – a Bíróság értelmezi.

               8.

               Ugyanakkor az EK-Szerződés harmadik részének IV. címe – vízumok, menekültügy, bevándorlás és a személyek szabad mozgására vonatkozó egyéb politikák – alá tartozó területen, nevezetesen a bírósági joghatóság és a bírósági határozatok kölcsönös elismerése és végrehajtása területén, az intézmények által hozott jogi aktusok esetében az EK-Szerződés 68. cikke értelmében kizárólag a végső fokon eljáró bíróságok terjeszthetnek előzetes döntéshozatalra kérdést a Bírósághoz.

               9.

               Az Európai Unióról szóló szerződés 35. cikkének megfelelően a büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés területén az intézmények által hozott jogi aktusok esetében kizárólag azon tagállamok bíróságai terjeszthetnek előzetes döntéshozatalra kérdést a Bíróság elé, akik elfogadták a Bíróság hatáskörét; minden tagállam maga határozza meg, hogy a Bírósághoz fordulás lehetősége valamennyi bírósága vagy csak a végső fokon eljáró bíróságai számára áll nyitva.

               10.

               Nem szükséges, hogy az eljárásban résztvevő felek terjesszék elő a kérdést; a tagállami bíró azt hivatalból is megteheti.

         Az értelmezésre vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem

               11.

               Valamennyi érintett bíróság hatáskörrel rendelkezik a közösségi jog bármely szabályának értelmezésére vonatkozó kérdést terjeszteni a Bíróság elé, amennyiben úgy ítéli meg, hogy ez az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez szükséges.

               12.

               Ugyanakkor az a bíróság, amelynek határozatai ellen a belső jog értelmében nincs jogorvoslati lehetőség, főszabály szerint köteles értelmezési kérdésével a Bírósághoz fordulni, kivéve, amennyiben az adott kérdésben már van kialakult ítélkezési gyakorlat (és az esetleges új tényállás nem támaszt valós kétséget ezen ítélkezési gyakorlat alkalmazásának lehetőségére vonatkozóan), vagy ha a közösségi jogi szabály helyes értelmezése egyértelmű.

               13.

               Így egy olyan bíróság, amelynek határozatai ellen van jogorvoslati lehetőség, maga is dönthet a közösségi jog helyes értelmezéséről és az általa megállapított tényállásra történő alkalmazásáról, különösen ha úgy ítéli meg, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján az számára kellően egyértelmű. Ugyanakkor az előzetes döntéshozatalra utalás különösen hasznosnak bizonyulhat az eljárás megfelelő szakaszában akkor, ha a közösségi jog unióbeli egységes értelmezése szempontjából közérdekű, új értelmezési kérdésről van szó, vagy ha a meglévő ítélkezési gyakorlat nem tűnik alkalmazhatónak egy merőben új tényállásra.

               14.

               A nemzeti bíróság feladata annak ismertetése, hogy a kért értelmezésre mennyiben van szüksége az ítélete meghozatalához.

         Az érvényesség megítélésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem

               15.

               A nemzeti bíróságok az előttük felhozott érvénytelenségi kifogást elutasíthatják, de kizárólag a Bíróság nyilváníthat közösségi jogi aktust érvénytelenné.

               16.

               Valamennyi nemzeti bíróság köteles tehát kérdést terjeszteni a Bíróság elé, ha kétségei merülnek fel egy közösségi jogi aktus érvényességére vonatkozóan, megjelölve azokat az okokat, amelyek miatt úgy ítéli meg, hogy a közösségi jogi aktus érvénytelen lehet.

               17.

               Mindazonáltal, amennyiben komoly aggály merül fel a Közösség olyan jogi aktusának érvényessége tekintetében, amelyen egy belső jogi aktus alapul, a nemzeti bíró kivételesen és ideiglenesen felfüggesztheti ez utóbbi alkalmazását, illetve egyéb erre vonatkozó ideiglenes intézkedést hozhat. Ebben az esetben a bíró köteles érvényességre vonatkozó kérdést terjeszteni a Bíróság elé, megjelölve azokat az okokat, amelyek miatt a közösségi jogi aktust érvénytelennek tartja.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés előterjesztésének időpontja

               18.

               Amennyiben a nemzeti bíróság úgy ítéli meg, hogy határozatának meghozatalához egy vagy több értelmezési, illetve érvényességi kérdés vonatkozásában szükséges dönteni, kérdést terjeszthet előzetes döntéshozatalra a Bíróság elé; ugyanis ő van leginkább abban a helyzetben, hogy megítélje, az eljárás mely szakaszában célszerű egy ilyen kérdés előterjesztése.

               19.

               Ugyanakkor kívánatos, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés előterjesztésére az eljárás olyan szakaszában kerüljön sor, amikor a bíró képes a probléma ténybeli és jogi hátterének meghatározására, annak érdekében, hogy a Bíróság rendelkezzen valamennyi olyan adattal, amely adott esetben annak ellenőrzéséhez szükséges, hogy a közösségi jog alkalmazandó-e az alapeljárásban. A hatékony igazságszolgáltatás érdekében is kívánatos lehet, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés előterjesztésére csak egy kontradiktórius vitát követően kerüljön sor.

         Az előzetes döntéshozatalra utalás formája

               20.

               Az a határozat, amellyel a nemzeti bíró előzetes döntéshozatalra terjeszti elő a kérdést, az ügyre alkalmazandó nemzeti eljárási szabály által lehetővé tett bármely határozati formát öltheti. Ugyanakkor nem szabad elfelejteni, hogy ez az az irat, amely a Bíróság előtti eljárás alapját képezi, valamint hogy a Bíróságnak rendelkeznie kell minden olyan adattal, amely lehetővé teszi számára a nemzeti bíróságnak történő hasznos válasz adását. Emellett, kizárólag a lefordított előzetes döntéshozatal iránti kérelmet küldik meg azon érdekelteknek, akik észrevételt tehetnek a Bíróságnál, nevezetesen a tagállamoknak és az intézményeknek.

               21.

               A kérelem lefordításának szükségessége annak egyszerű, világos és pontos, a felesleges adatoktól mentes megfogalmazását igényli.

               22.

               Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem hátterének megfelelő ismertetéséhez általában körülbelül tíz oldalnál többre nincs szükség. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatnak lényegre törőnek, ugyanakkor kellően teljesnek kell lennie, valamint tartalmaznia kell valamennyi releváns adatot annak lehetővé tétele érdekében, hogy a Bíróság, valamint az észrevételek előterjesztésére jogosult érdekeltek megérthessék az alapeljárás ténybeli és jogi hátterét. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatnak:

                           —

                           röviden ismertetnie kell a jogvita tárgyát, valamint a megállapított releváns tényeket, vagy legalább az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés alapját képező tényállást;

                           —

                           be kell mutatnia az esetlegesen alkalmazandó nemzeti rendelkezések tartalmát, és adott esetben meg kell jelölnie a vonatkozó nemzeti ítélkezési gyakorlatot, feltüntetve minden esetben annak pontos hivatkozását (például hivatalos lap vagy egy adott határozatok tára oldalszámát; esetlegesen internetes honlapra történő hivatkozást);

                           —

                           a lehető legpontosabban meg kell jelölnie az adott ügyben releváns közösségi rendelkezéseket;

                           —

                           ismertetnie kell azokat az okokat, amelyek miatt a kérdést előterjesztő bíróságban kérdés merült fel egyes közösségi rendelkezések értelmezésére vagy érvényességére vonatkozóan, valamint azt a kapcsolatot, amelyet felállít e rendelkezések és az alapeljárásban alkalmazandó nemzeti jog között;

                           —

                           adott esetben össze kell foglalnia az alapeljárásban résztvevő felek releváns érvelésének lényegét.

                     Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat egyes pontjainak vagy bekezdéseinek olvasása, és a rájuk történő hivatkozás megkönnyítése érdekében célszerű azokat számozással ellátni.

               23.

               Végezetül, a kérdést előterjesztő bíróság röviden jelezheti az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válaszra vonatkozó álláspontját, ha úgy ítéli meg, hogy azt ki tudja alakítani.

               24.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésnek vagy kérdéseknek az előzetes döntéshozatalra utaló határozat elkülönülő és világosan meghatározható részében kell szerepelnie vagy szerepelniük, általában annak elején vagy végén. A kérdéseknek a kérelem indokolásának ismertetésére történő hivatkozás nélkül is érthetőnek kell lenniük, amely indokolás ugyanakkor a megfelelő értelmezéshez szükséges hátteret biztosítja.

         Az előzetes döntéshozatalra utalás hatásai a nemzeti eljárásra

               25.

               A Bírósághoz előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés általában a nemzeti eljárás – a Bíróság döntéshozataláig történő – felfüggesztését eredményezi.

               26.

               Ugyanakkor a nemzeti bíró továbbra is hatáskörrel rendelkezik biztosítási intézkedések meghozatalára, különösen az érvényesség megítélésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem esetében (lásd a fenti 17. pontot).

         A költségek és a költségmentesség

               27.

               A Bíróság előtti előzetes döntéshozatali eljárás ingyenes, és a Bíróság nem határoz az alapügy feleinek költségei vonatkozásában; a nemzeti bíróság feladata erről határozni.

               28.

               Ha a fél rászorultsága vagy ha a nemzeti szabályok lehetővé teszik, a kérdést előterjesztő bíróság költségmentességet engedélyezhet e félnek különösen a Bíróság előtt felmerülő képviseleti költségek fedezésére. Maga a Bíróság is engedélyezhet ilyen költségmenteséget.

         A nemzeti bíróság és a Bíróság közötti iratváltások

               29.

               Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatot és a releváns dokumentumokat (nevezetesen adott esetben az ügy iratait, esetlegesen másolati példányban) a nemzeti bíróság ajánlott küldeményként, közvetlenül küldi meg a Bíróságnak (postacím: Greffe de la Cour de justice des Communautés européennes, L-2925 Luxembourg, tel. +352 4303-1).

               30.

               A határozat kihirdetéséig a Bíróság Hivatala a nemzeti bírósággal kapcsolatban marad, s megküldi számára az eljárási iratok másolati példányait.

               31.

               A Bíróság határozatát szintén megküldi a nemzeti bíróságnak. Kívánatos, hogy a nemzeti bíróság tájékoztassa a Bíróságot határozatának az alapügyben való alkalmazásáról, illetve – adott esetben – megküldje az ügyet befejező döntését.


title: C-184/06. sz. ügy:  2006. április 18-án  benyújtott kereset – Spanyol Királyság kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/9

         2006. április 18-án benyújtott kereset – Spanyol Királyság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-184/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/19)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad meghatalmazott)

      Alperes: Az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg a bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról szóló, 2005. december 22-i 51/2006/EK tanácsi rendeletet (1) annyiban, amennyiben az nem állapít meg meghatározott kvótát az Északi-tenger és a Balti-tenger közösségi vizei tekintetében a spanyol flotta számára;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   1.   A hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése
   A Spanyol Királyság álláspontja szerint a megtámadott rendelet sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, amennyiben nem állapít meg kvótát Spanyolország számára az Északi-tenger és a Balti-tenger közösségi vizei tekintetében, tekintettel arra, hogy a csatlakozási okmányban meghatározott átmeneti időszak lejártát követően a többi tagállam tekintetében elismeri a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférés jogát, míg a Spanyol Királyság tekintetében csak a vizekhez való hozzáférés jogát ismeri el.
   2.   Spanyolország csatlakozási okmányának téves értelmezése
   A csatlakozási okmány a Spanyolországra vonatkozó átmeneti időszak szabályozása során nem tesz különbséget a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférés joga között. Ezenfelül a csatlakozási okmány rendelkezéseit a szövegösszefüggésnek és a céljának megfelelően kell értelmezni.
   3.   A 2371/2002 rendelet (2) 20. cikke (2) bekezdésének megsértése
   A rendelet sérti a hivatkozott rendelkezést azzal, hogy nem oszt kvótát Spanyolország számára, amely új halászati lehetőséget jelentene, és amely a csatlakozási okmányban szabályozott átmeneti időszak elteltével először került felosztásra.

      (1)  HL L 16., 2006.1.20., 1. o.

      (2)  A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet, HL L 358., 59. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 5. kötet, 460. o.


title: C-181/14. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2014. április 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G elleni büntetőeljárás

text:
               7.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/16

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2014. április 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G elleni büntetőeljárás
   (C-181/14. sz. ügy)
   2014/C 212/17
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   G

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell e értelmezni a 2004. március 31-i 2004/27/EK irányelvvel (1) módosított, 2001. november 6-i 2001/83/EK irányelv (2) 1. cikke 2. pontjának b) alpontját, hogy az e rendelkezés szerinti anyagok vagy azok kombinációi, amelyek csupán módosítják az ember valamely élettani funkcióját – tehát nem helyreállítják vagy javítják –, csak akkor tekinthetőek gyógyszernek, ha terápiás haszonnal rendelkeznek, vagy mindenesetre pozitív irányba módosítják a testi funkciókat? Ezáltal nem tartoznak az irányelv gyógyszerfogalmának hatálya alá azok az anyagok vagy azok kombinációi, amelyeket kizárólag – bódult állapotot okozó – pszichoaktív hatásuk miatt fogyasztanak, és eközben mindenesetre az egészségre veszélyes hatással járnak

      (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. március 31-i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 136., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 262. o.).

      (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.).


title: C-509/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-197/12. sz., Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2013. július 11-én hozott ítélete ellen az Inmobiliarias y Restauraciones, SL által 2013. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/11

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-197/12. sz., Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2013. július 11-én hozott ítélete ellen az Inmobiliarias y Restauraciones, SL által 2013. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-509/13. P. sz. ügy)
   2013/C 336/23
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (képviselő: J. Carbonell Callicó, abogado)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG.

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (nyolcadik tanács) T-197/12. sz. ügyben 2013. július 11-én hozott ítéletét, és ezáltal utasítsa el a 7585045. számú METRO közösségi ábrás védjegynek a 36. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában történő lajstromozása iránti kérelmet;

               —

               az eljárásban résztvevő többi felet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék nevezett határozata elleni fellebbezés lényegében három jogalapon nyugszik.
   Elsőként a fellebbező a 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának azáltal történő megsértését rója fel a Törvényszéknek, hogy hibásan értelmezte az ütköző védjegyek által jelölt szolgáltatásokat és elmulasztotta a vitatott védjegyek átfogó vizsgálatát.
   Másodikként arra hivatkozik, hogy az ugyanazon bíróság által, ugyanazon felek részvételével és hasonló védjegyekre vonatkozó, ugyanazon tárgyban folytatott eljárásban hozott ítéletek között ellentmondás tapasztalható. A T-284/11. sz. ügyben hozott ítéletet, amely teljes mértékben kapcsolódik a jelen jogvitához, a Törvényszék annak ellenére nem vette figyelembe, hogy a fellebbező a határidőre és az alakiságokra vonatkozó szabályokat betartva terjesztette elő.
   Harmadikként olyan hibákra hivatkozik, amelyek az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárásban a fellebbező érdekeinek sérelmét okozták és a fellebbezőt ismételten védtelen helyzetbe hozták. Ilyen hiba különösen az, hogy a tárgyalást a fellebbező távollétében tartották meg, jóllehet a fellebbező nyomós okból és szabályszerű igazolással kérte a halasztást.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.)


title: T-153/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 13-i ítélete – Inex SA kontra OHIM – Wiseman (tehénbőr ábrázolása) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Fekete-fehér tehénbőr ábrázolásából álló ábrás védjegy bejelentése – Részben fekete-fehér tehénbőr ábrázolásából álló korábbi nemzeti ábrás védjegy – Valamely védjegy elemének megkülönböztető képessége – Összetéveszthetőség hiánya – A felszólalás elutasítása – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/17

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 13-i ítélete – Inex SA kontra OHIM – Wiseman (tehénbőr ábrázolása)
   (T-153/03. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Fekete-fehér tehénbőr ábrázolásából álló ábrás védjegy bejelentése - Részben fekete-fehér tehénbőr ábrázolásából álló korábbi nemzeti ábrás védjegy - Valamely védjegy elemének megkülönböztető képessége - Összetéveszthetőség hiánya - A felszólalás elutasítása - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   (2006/C 190/29)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Inex SA ((Bavegem, Belgium) (képviselő: T. van Innis ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben: U. Pfleghar és G. Schneider, később: G. Schneider és A. Folliard-Monguiral meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban:
      Robert Wiseman & Sons Ltd (Glasgow, Egyesült Királyság), (képviselő: A. Roughton barrister)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2003. február 4-i, az Inex SA és a Robert Wiseman & Sons Ltd közötti felszólalási eljárás ügyében határozata (R 106/2001-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2003.7.19.


title: T-425/15, T-426/15 et T-428/15. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2017. május 4-i ítélete – Schräder kontra CPVO – Hansson (SEIMORA) („Növényfajta-oltalom — A SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom megszűnésének megállapítása iránti kérelem — A SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom érvénytelenségének megállapítása iránti kérelem — A SUMOST 02 növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalmi bejelentés — A CPVO fellebbezési tanácsának összetétele — A pártatlanság elve”)

text:
               26.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/16

         A Törvényszék 2017. május 4-i ítélete – Schräder kontra CPVO – Hansson (SEIMORA)
   (T-425/15, T-426/15 et T-428/15. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Növényfajta-oltalom - A SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom megszűnésének megállapítása iránti kérelem - A SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom érvénytelenségének megállapítása iránti kérelem - A SUMOST 02 növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalmi bejelentés - A CPVO fellebbezési tanácsának összetétele - A pártatlanság elve”))
   (2017/C 202/28)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Németország) (képviselő: T. Leidereiter ügyvéd)

      Alperes: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO) (képviselők: M. Ekvad és F. Mattina, meghatalmazottak, segítőik: A. von Mühlendahl és H. Hartwig ügyvédek)

      A másik fél a CPVO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Jørn Hansson (Søndersø, Dánia) (képviselők: G. Würtenberger és R. Kunze ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A T-425/15. sz. ügyben a CPVO fellebbezési tanácsának a SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom megszűnésének megállapítása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. február 24-én hozott határozata (A 003/2010. sz. ügy) ellen benyújtott kereset; a T-426/15. sz. ügyben a CPVO fellebbezési tanácsának a SEIMORA növényfajta részére megadott közösségi növényfajta-oltalom érvénytelenségének megállapítása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. február 24-én hozott határozata (A 002/2014. sz. ügy) ellen benyújtott kereset; a T-428/15. sz. ügyben a CPVO fellebbezési tanácsának a SUMOST 02 növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalmi bejelentéssel kapcsolatban 2015. február 24-én hozott határozata (A 007/2009. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Ralf Schrädert kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 328., 2015.10.05.


title: T-497/17. sz. ügy: 2017. augusztus 4-én benyújtott kereset – Sánchez del Valle és Calatrava Real State 2015 kontra Bizottág és ESZT

text:
               2.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/15

         2017. augusztus 4-én benyújtott kereset – Sánchez del Valle és Calatrava Real State 2015 kontra Bizottág és ESZT
   (T-497/17. sz. ügy)
   (2017/C 330/20)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Sánchez del Valle és Calatrava Real State 2015, SL (Madrird, Spanyolország) (képviselők: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín és B. Fernandez García ügyvédek)

      Alperesek: Európai Bizottág és Egységes Szanálási Tanács

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Egységes Szanálási Testületnek a 2017. június 7-i vezetői ülésen hozott határozatát (SRB/EES/2017/08), amelyben elfogadták a Banco Popular Español, S.A. szanálására vonatkozó rendelkezést;

               —

               semmisítse meg a Banco Popular Español, S.A. szanálási programjának jóváhagyásáról szóló, 2017. június 7-i (EU) 2017/1246 bizottsági határozatot;

               —

               az alperest, valamint a kérelmeit egészben vagy részben támogató beavatkozókat kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tizenegy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, a megtámadott határozat indokolásának hiányára vagy elégtelen jellegére alapított jogalap, ami sérti az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (2) bekezdését és 47. cikkét.

               2.

               A második, a 2014. július 5-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 20. cikke 81) bekezdésének azon okból történt megsértésére alapított jogalap, mivel nem került sor a Banco Popular tartozásainak és követeléseinek egy független személy általi észszerű, prudens és valósághű értékelése a szanálási határozatot megelőzően.

               3.

               A 2014. július 5-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése 18. cikke (49 bekezdésének c) pontjával összefüggésben, mivel a megtámadott határozatok akkor szanálják a Banco Populart, amikor, 2017. június 6-án, nem voltak fizetőképességi problémái, és likviditási problémái átmenetiek voltak.

               4.

               A 806/2014/EU rendelet 18. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a megtámadott határozatok akkor mondták ki a Banco Popular szanálását, amikor észszerű perspektívák léteztek a tekintetben, hogy a magánszektor más intézkedéseivel is meg lehet akadályozni a csődöt észszerű határidőn belül.

               5.

               A 806/2014/EU rendelet 14. cikke (2) bekezdésének megsértése, tekintve, hogy nem volt szó a szanálás költségeinek minimalizálásáról, illetve a vagyon felszámolásának elkerüléséről, amely utóbbi nem szükséges a szanálás céljainak eléréséhez.

               6.

               A 806/2014/EU rendelet 22. cikkének megsértése, mivel a megtámadott határozatok nem mérlegeltek és nem fogadtak az üzlet eladásához viszonyítottan alternatív szanálási eszközöket, amelyeket e cikk (2) bekezdése ír elő a (3) bekezdésben szereplő körülményeknek megfelelően.

               7.

               A 806/2014/EU rendelet 15. cikke (1) bekezdése g) pontjának megsértése, mivel a részvényeseknek többet kellett volna kapniuk annál, mint amit csődeljárás esetén kaptak volna.

               8.

               A 806/2014/EU rendelet29. cikkének megsértése.

               9.

               A tulajdonhoz való jog, és – következésképpen – az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének megsértése.

               10.

               A hatékony jogorvoslathoz való jog, tekintettel a részvényesek védelmének hiányára.

               11.

               A részvényesek, valamint egyéb, a leértékelés és a konverzió által érintett értékpapír tulajdonosok azon jogának megsértése, hogy meghallgassák őket azelőtt, hogy bármely, őket kedvezőtlenül érintő intézkedést hoznának az értékvesztésre vonatkozóan.


title: F-4/05. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2008. június 18-i végzése – Huober kontra Tanács

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/38

         Az Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2008. június 18-i végzése – Huober kontra Tanács
   (F-4/05. sz. ügy)
   (2008/C 197/74)

      Az eljárás nyelve: francia

   Az első tanács elnöke a létrejött egyezség nyomán elrendelte az ügy törlését.


title: C-490/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. augusztus 4-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Ciprusi Köztársaság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/29

         A Bíróság elnökének 2008. augusztus 4-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Ciprusi Köztársaság
   (C-490/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/44)

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: A C-95/03. sz. ügy törlése

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/19

         A C-95/03. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 45/36)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. november 8-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-95/03. sz. (a Tribunal du travail de Bruxelles előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Vincenzo Piliego kontra Centre public d'aide sociale de Bruxelles (CPAS) ügy törlését.

      (1)  HL C 101., 2003. 4. 26.


title: C-454/15. sz. ügy: A Hessisches Landesarbeitsgericht (Németország) által 2015. augusztus 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jürgen Webb-Sämann kontra Christopher Seagon (a Baumarkt Praktiker DIY GmbH vagyonfelügyelője)

text:
               23.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/16

         A Hessisches Landesarbeitsgericht (Németország) által 2015. augusztus 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jürgen Webb-Sämann kontra Christopher Seagon (a Baumarkt Praktiker DIY GmbH vagyonfelügyelője)
   (C-454/15. sz. ügy)
   (2015/C 389/17)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hessisches Landesarbeitsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jürgen Webb-Sämann

      Alperes: Christopher Seagon (a Baumarkt Praktiker DIY GmbH vagyonfelügyelője)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Ellentétes-e a 2008/94/EK irányelv (1) 8. cikke szerinti szabályozással, illetve az uniós jog egyéb rendelkezéseivel valamely szabályozás olyan nemzeti értelmezése, amely szerint a munkáltatónak meghatározott napon történő nyugdíjpénztári befizetés céljából megőrzésre átadott, de a munkáltató által elkülönített számlára be nem fizetett esedékes munkabér-követelésekre nem terjed ki az InsO (a fizetésképtelenségi eljárásról szóló törvény) 47. § -a szerinti elkülönítési jog?

      (1)  A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 283, 36. o.).


title: T-753/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. május 25-i ítélete – Ice Mountain Ibiza kontra EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az ocean ibiza európai uniós ábrás védjegy bejelentése – ocean drive Ibiza — hotel és OCEAN THE GROUP korábbi nemzeti ábrás és szóvédjegyek — A megtámadott határozat alapjául szolgáló korábbi védjegy törlése — Okafogyottság”)

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/29

         A Törvényszék 2016. május 25-i ítélete – Ice Mountain Ibiza kontra EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza)
   (T-753/14. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az ocean ibiza európai uniós ábrás védjegy bejelentése – ocean drive Ibiza - hotel és OCEAN THE GROUP korábbi nemzeti ábrás és szóvédjegyek - A megtámadott határozat alapjául szolgáló korábbi védjegy törlése - Okafogyottság”))
   (2016/C 243/30)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Ice Mountain Ibiza, SL (San Antonio, Spanyolország) (képviselők: J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto és E. Cebollero González ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Palmero Cabezas meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Etyam, SL (Ibiza, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsa által az Etyam és az Ice Mountain Ibiza közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. július 31-én hozott határozat (R 2293/2013-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 26., 2015.1.26.


title: C-383/06–C-385/06. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. március 13-i ítélete (Raad van State – Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) kontra Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) kontra Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening (Strukturális alapok – A 4253/88/EGK rendelet 23. cikkének (1) bekezdése – A közösségi pénzügyi támogatások visszavonása és visszakövetelése – EK 249. cikk – Bizalomvédelem és a jogbiztonság védelme)

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. március 13-i ítélete (Raad van State – Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06) kontra Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06) kontra Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   (C-383/06–C-385/06. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Strukturális alapok - A 4253/88/EGK rendelet 23. cikkének (1) bekezdése - A közösségi pénzügyi támogatások visszavonása és visszakövetelése - EK 249. cikk - Bizalomvédelem és a jogbiztonság védelme)
   (2008/C 116/10)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Raad van State
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Vereniging Nationaal Overlegorgaan Sociale Werkvoorziening (C-383/06), Gemeente Rotterdam (C-384/06), Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant (C-385/06)

      Alperesek: Minister van Sociale Zaken en Werkgelegenheid, Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nederlandse Raad van State – A 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet 23. cikke (1) bekezdésének értelmezése – A közösségi pénzügyi támogatások visszavonása és visszakövetelése – EK 10. cikk és EK 249. cikk – A közösségi jog általános elveinek alkalmazása
   Rendelkező rész

               1)

               Az 1993. július 20-i 2082/93/EGK tanácsi rendelettel módosított 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet 23. cikkének (1) bekezdése a visszaélésből vagy gondatlanságból származó veszteségek visszakövetelésére kötelezi a tagállamokat, anélkül hogy ehhez nemzeti jogi felhatalmazásra szükség lenne.

               2)

               A visszaélésből vagy gondatlanságból származó veszteségek visszakövetelésének a 2082/93 rendelettel módosított 4253/88 rendelet 23. cikkének (1) bekezdése alapján és a nemzeti jog által meghatározott végrehajtási szabályok alapján kell történnie, feltéve hogy e jog alkalmazása nem sérti a közösségi jog hatályát és hatékonyságát, és nem teszi gyakorlatilag lehetetlenné a jogalap nélkül nyújtott támogatások visszakövetelését. A nemzeti bíróságnak kell a közösségi jog maradéktalan érvényesülését biztosítania oly módon, hogy szükség esetén nem alkalmazza, vagy [a közösségi joggal összhangban] értelmezi azt a közigazgatási jogról szóló általános törvényhez (Algemene wet bestuursrecht) hasonló nemzeti jogszabályt, amely e visszakövetelésnek akadályát képezné. A nemzeti bíróság az elvesztett támogatások kedvezményezettjei, illetve a hatóság magatartásának értékelése során alkalmazhatja a jogbiztonság és a bizalomvédelem közösségi jogi elvét, feltéve hogy a Közösség érdekeit maradéktalanul figyelembe veszi. Annak, hogy a támogatás kedvezményezettje közjogi jogi személy, e tekintetben nincs jelentősége.

      (1)  HL C 310., 2006.12.16.


title: T-582/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 22-i végzése – Vankerckhoven-Kahmann kontra Bizottság („Közszolgálat — Tisztviselők — Az előmenetel helyreállítása — Az előléptetés megtagadása — Intézményközi áthelyezés — Besorolási fokozatba való besorolás — A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése szerinti kérelem — Észszerű határidő — Elfogadhatatlanság”)

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/22

         A Törvényszék 2017. június 22-i végzése – Vankerckhoven-Kahmann kontra Bizottság
   (T-582/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Az előmenetel helyreállítása - Az előléptetés megtagadása - Intézményközi áthelyezés - Besorolási fokozatba való besorolás - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése szerinti kérelem - Észszerű határidő - Elfogadhatatlanság”))
   (2017/C 269/32)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Monique Vankerckhoven-Kahmann (Enghien, Belgium) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben G. Berscheid és C. Berardis-Kayser, majd G. Berscheid és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikken alapuló és a következők megsemmisítésére irányuló kérelem: egyrészt a 2015. április 17-i bizottsági határozat, amely megtagadta a felperes áthelyezéskor történt besorolásának felülvizsgálatát, másrészt a felperes 2015. július 17-én benyújtott panaszát elutasító, 2015. november 9-i bizottsági határozat.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Monique Vankerckhoven-Kahmann viseli saját költségeit, és köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-11/15. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy)


title: C-69/08. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. július 16-i ítélete (a Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Raffaello Visciano kontra Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Szociálpolitika — A munkavállalók védelme — A munkáltató fizetésképtelensége — 80/987/EGK irányelv — A fennálló követelések előzetesen megállapított felső határon belüli teljes összegének kifizetésére vonatkozó kötelezettség — A munkavállaló garanciaintézettel szembeni követeléseinek jellege — Elévülési idő)

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/9

         A Bíróság (második tanács) 2009. július 16-i ítélete (a Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Raffaello Visciano kontra Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
   (C-69/08. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - A munkavállalók védelme - A munkáltató fizetésképtelensége - 80/987/EGK irányelv - A fennálló követelések előzetesen megállapított felső határon belüli teljes összegének kifizetésére vonatkozó kötelezettség - A munkavállaló garanciaintézettel szembeni követeléseinek jellege - Elévülési idő)
   2009/C 220/13
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Tribunale di Napoli — Sezione Lavoro — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Raffaello Visciano

      Alperes: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Napoli Sezione Lavoro — A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 1980. október 20-i 80/987/EGK tanács irányelv (HL L 283., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 1. kötet 217. o.) 3. és 4. cikkének értelmezése — A munkaviszony utolsó három hónapjának megfelelő munkabérek biztosítása előre megállapított felső határon belül — A munkáltató által kifizetett munkabér-előlegek levonása a kifizetett végkielégítésből — Nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy ugyanazon szolgáltatásnak az ezt nyújtani köteles jogalanytól függően két eltérő jogi minősítést lehessen tulajdonítani, és amely lehetővé teszi, hogy a bírósághoz fordulás joga elévülésének határideje módosuljon.

      Rendelkező rész

               1)

               Nem ellentétes a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv 3. és 4. cikkével az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a munkavállalók fennálló követelései „társadalombiztosítási ellátásnak” minősülhetnek, amennyiben azokat valamely garanciaintézet fizeti ki.

               2)

               Nem ellentétes a 80/987 irányelvvel az olyan nemzeti szabályozás, amely a munkavállaló eredeti munkabér-követelését pusztán összehasonlítási alapnak tekinti ahhoz, hogy meghatározza a garanciaalap beavatkozása által garantálandó szolgáltatást.

               3)

               A munkavállaló díjazással kapcsolatos fennálló követeléseinek garanciaalap általi megfizetésére irányuló kérelme esetén nem ellentétes a 80/987 irányelvvel az egyéves elévülési idő alkalmazása (egyenértékűség elve). Ugyanakkor a nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az nem olyan jellegű-e, hogy a gyakorlatban lehetetlenné vagy túlságosan nehézzé teszi a közösségi jogrend által elismert jogok gyakorlását (tényleges érvényesülés elve).

      (1)  HL C 107., 2008.4.26.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. november 18-án a C-10/02. és C-11/02. sz. (a Tribunale amministrativo resgionale per la Puglia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Anna Fascicolo és társai, Enzo De Benedictis és társai kontra Regione Puglia és társai (C-10/02. sz.) és Grazia Berardi és társai, Lucia Vaira és társai kontra Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4 és társai (C-11/02. sz.) egyesített ügyekben (Orvosok szabad mozgása – 86/457/EGK és 93/16/EGK irányelvek – Oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok elismerése – Tagállamok kötelezettsége, hogy egy meghatározott oklevéltől tegyék függővé a nemzeti társadalombiztosítás rendszerében az általános orvosi tevékenység végzését – Szerzett jogok – 1995. január 1. előtt szerzett jogosultságot biztosító cím egyenértékűsége a szakképzést tanúsító oklevéllel – Általános orvosok listájának felállítása egy régióban az üres állások betöltése céljából, a birtokolt képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok alapján)

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. november 18-án
   a C-10/02. és C-11/02. sz. (a Tribunale amministrativo resgionale per la Puglia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Anna Fascicolo és társai, Enzo De Benedictis és társai kontra Regione Puglia és társai (C-10/02. sz.) és Grazia Berardi és társai, Lucia Vaira és társai kontra Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4 és társai (C-11/02. sz.) egyesített ügyekben (1)

   (Orvosok szabad mozgása - 86/457/EGK és 93/16/EGK irányelvek - Oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok elismerése - Tagállamok kötelezettsége, hogy egy meghatározott oklevéltől tegyék függővé a nemzeti társadalombiztosítás rendszerében az általános orvosi tevékenység végzését - Szerzett jogok - 1995. január 1. előtt szerzett jogosultságot biztosító cím egyenértékűsége a szakképzést tanúsító oklevéllel - Általános orvosok listájának felállítása egy régióban az üres állások betöltése céljából, a birtokolt képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok alapján)
   (2005/C 6/01)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-10/02. és C-11/02. sz. egyesített ügyekben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyet a Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Olaszország) a Bírósághoz 2002. január 15-én érkezett, a 2001. október 10-i végzéseivel az előtte Anna Fascicolo és társai, Enzo De Benedictis és társai és a Regione Puglia, Maria Paciolla, Assessorato alla Sanità e Servizi Sociali della Regione Puglia, Coordinatore del Settore Sanità, Azienda Unità Sanitaria Locale BR/1, Felicia Galietti és társai, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Madia Evangelina Magrì, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/1, Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3 (C-10/02. sz. ügy), valamint Grazia Berardi és társai, Lucia Vaira és társai és az Azienda Unità Sanitaria Locale BA/4, Angelo Michele Cea, Scipione De Mola, Francesco d'Argento, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/2, Antonella Battista és társai, Nicola Brunetti és társai., Azienda Unità Sanitaria Locale BA/3, Azienda Unità Sanitaria Locale FG/3, Erasmo Fiorentino (C-11/02. sz. ügy) között folyamatban lévő eljárásokban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai P. Jann, a tanács elnöke, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr és K. Schiemann (előadó) bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi vezető tisztviselő, 2004. november 18-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az orvosok szabad mozgásának elősegítéséről, illetve az orvosi oklevelek, bizonyítványok és képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről szóló, 1993. április 5-i 93/16/EGK tanácsi irányelv 36. cikkének (2) bekezdése nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy a nemzeti társadalombiztosítási rendszer keretében általános orvosi tevékenység végzésére 1995. január 1-jét megelőzően szerzett jogosultságot – az általános orvosi állásokhoz való hozzáférést illetően – az általános orvosi szakképzés elvégzését tanúsító bizonyítvánnyal egyenértékűnek ismerjék el.

               2)

               A 93/16 irányelv 36. cikkének (2) bekezdése nem tiltja meg, hogy a tagállamok azon orvosok számára, akik az általános orvosi szakképzés elvégzését tanúsító bizonyítvánnyal rendelkeznek és egyúttal 1994. december 31-én, a nemzeti társadalombiztosítási rendszer keretében általános orvosi tevékenység végzésére is jogosultak:

                           —

                           az említett bizonyítványok birtokosai, illetőleg a jogosultsággal rendelkező orvosok részére elismertnél több állást tartsanak fenn, lehetővé téve számukra, hogy e két csoportnak fenntartott állásokra egyidejűleg pályázzanak;

                           —

                           a fent említett bizonyítvány megszerzéséért járó kiegészítő pontok juttatásával még kedvezőbb bánásmódot biztosítsanak akkor, amikor a foglalkozás végzésére 1994. december 31-én jogosultsággal rendelkezők számára fenntartott álláskvóta keretében pályáznak.

      (1)  HL C 68., 2002.3.16.


title: T-366/15. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-78/12. sz., Todorova Androva kontra Tanács ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen Viara Todorova Androva által 2015. július 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/16

         A Közszolgálati Törvényszék F-78/12. sz., Todorova Androva kontra Tanács ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen Viara Todorova Androva által 2015. július 9-én benyújtott fellebbezés
   (T-366/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 337/19)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgium) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Unió Számvevőszéke

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az F-78/12. sz. ügyben 2015. április 29-én hozott ítéletet és a Törvényszék maga határozzon az ügyben;

               —

               vagylagosan utalja vissza az ügyet a Közszolgálati Törvényszék elé;

               —

               a Tanácsot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap jogi tévedésen alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék azt állapította meg, hogy az Európai Unió tisztviselői szabályzatának 45. cikke az előléptethető tisztviselők listájára történő felvétel céljából nem teszi lehetővé az ideiglenes alkalmazottként teljesített szolgálati idő figyelembevételét.

               2.

               A második jogalap a Közszolgálati Törvényszék azon jogi tévedésén alapul, amely szerint a jelen ügyre nem a Bíróság 2011. szeptember 8-i Rosado Santana ítélete (C-177/10, EBHT, EU:C:2011:557), hanem a 2013. március 7-i Rivas Montes végzése (C-178/12, EU:C:2013:150) szerinti ítélkezési gyakorlata vonatkozik.

               3.

               A harmadik jogalap jogi tévedésen alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék azt állapította meg, hogy az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított jogalap elfogadhatatlan, mivel nem nevezte meg a felperes helyett előléptetett tisztviselőket.

               4.

               A negyedik jogalap a Közszolgálati Törvényszék azon jogi tévedésén alapul, hogy a panasz és a keresetlevél közötti egyezés tiszteletben tartásának hiánya miatt elfogadhatatlannak nyilvánította a gondoskodási kötelezettség megszegésére alapított jogalapot.


title: A Bíróság ítélete (ötödik tanács)  2005. december 15.  a C-252/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2002/22/EK irányelv – Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások – Egyetemes szolgáltatás – Határidőre történő átültetés elmulasztása)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (ötödik tanács)
   2005. december 15.
   a C-252/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/22/EK irányelv - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - Egyetemes szolgáltatás - Határidőre történő átültetés elmulasztása)
   (2006/C 48/13)
   Az eljárás nyelve: görög
   A C-252/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: G. Zavvos és M. Shotter) kontra Görög Köztársaság (meghatalmazott: N. Dafniou) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2004. június 14-én benyújtott kereset tárgyában a Bíróság (ötödik tanács), tagjai: J. Makarczyk tanácselnök, R. Silva de Lapuerta és P. Kūris bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: R. Grass, 2005. december 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Görög Köztársaság, mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („Egyetemes szolgáltatási irányelv”), nem teljesítette ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 201., 2004.8.7.


title: C-445/15. sz. ügy: A High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2015. augusztus 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nutricia Limited kontra Secretary of State for Health

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/25

         A High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2015. augusztus 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nutricia Limited kontra Secretary of State for Health
   (C-445/15. sz. ügy)
   (2015/C 354/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice, Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nutricia Limited

      Alperes: Secretary of State for Health

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ahhoz, hogy valamely termék a speciális gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerekről szóló, 1999/21/EK bizottsági irányelv (1) 1. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint speciális gyógyászati célokra szánt tápszernek minősüljön,

                           a.

                           objektív módon fenn kell-e állnia, hogy

                                       i.

                                       az adott betegségben, rendellenességben szenvedő vagy orvosi kezelésre szoruló állapotban (a továbbiakban: a javallat szerinti állapot) lévő valamennyi azon beteg, akinek diétás ellátására a terméket értékesítik, vagy

                                       ii.

                                       az ilyen betegek alcsoportja
                                       a mindennapi élelmiszerek vagy bizonyos bennük lévő tápanyagok vagy metabolitok felvétele, emésztése, felszívódása, feldolgozása vagy kiválasztása korlátozott, csökkent vagy zavart, vagy más orvosilag meghatározott, a javallat szerinti állapot által kiváltott tápanyagszükséglettel rendelkezzék? Vagy

                           b)

                           Másodlagosan, elegendő-e az is, ha a gyártó a terméket az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontja szerint „orvosilag meghatározott” használatára szánja, abban az értelemben, hogy: i. a gyártó a terméket a javallat szerinti állapotban lévő betegeket kezelő klinikai orvosok kizárólag orvosi felügyelet melletti használatára szánja, és ii. a felelős felügyelő klinikai orvos az egyes betegekre vonatkozóan meg tudja állapítani, hogy az ilyen termékek megfelelnek-e a javallat szerinti állapotban lévő beteg diétás ellátásának, mivel a klinikai orvos ésszerűen úgy ítéli meg, hogy az ilyen betegnek a javallat szerinti állapottal kapcsolatos speciális táplálkozási igénye áll fenn?

                           c)

                           Amennyiben az 1. kérdés a) pontjának ii. pontjára igenlő válasz adandó, akkor i. a javallat szerinti állapotban lévő betegek között milyen arányban kell fennállnia a korlátozott, csökkent vagy zavart képességnek vagy orvosilag meghatározott tápanyagszükségletnek, vagy pedig nincs erre minimális arány, és ii. szükséges-e, hogy a betegek ezen alcsoportját a termék értékesítésének időpontjában előre körülhatárolható legyen?

                           d)

                           Amennyiben az 1. kérdés b) pontjára igenlő válasz adandó, akkor mik azok a „speciális táplálkozási igények”, amelyek vonatkozásában a termék használatának a 3. cikk szerint biztonságosnak, hasznosnak és hatékonynak kell lennie?

               2)

               Az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontjában foglalt azon kifejezést illetően, hogy „akik diétás ellátása nem oldható meg kizárólag a hagyományos étrend megváltoztatásával, más különleges táplálkozási célokra szánt élelmiszerekkel vagy a kettő kombinációjával”, hogyan kell értékelni az étrend megváltoztatásának lehetőségét? Különösen:

                           a)

                           Relevánsak-e ezen értékelés során az étrendváltoztatásra vonatkozó biztonsági és gyakorlati megfontolások? Ha igen, hogyan kell azokat figyelembe venni?

                           b)

                           A hagyományos étrend megváltoztatásának ilyen lehetőségét (és adott esetben a biztonsági és gyakorlati megfontolásokat) a következőképpen kell-e értékelni:

                                       i.

                                       Általánosságban és előre, a következőkre hivatkozva: i. valamely jellemző étrenden élő jellemző személy, az ilyen személyre jellemző azon képességgel, hogy az étrendjét megváltoztassa; vagy ii. a javallat szerinti állapotban lévő, az ilyen betegre jellemző étrenden élő tipikus beteg, az ilyen betegre jellemző azon képességgel, hogy az étrendjét megváltoztassa; vagy iii. a beteg valamely más feltételezett jellemzői?

                                       ii.

                                       Egyénenként és a beteg kezelése során, a felügyelő klinikai orvos megítélése alapján, úgy hogy elegendő, ha a gyártó a terméket indokoltan klinikailag hasznosnak tartja amiatt, hogy a felügyelő klinikai orvos betegspecifikus indokok alapján (például betegspecifikus biztonsági vagy gyakorlati indokok alapján) eldöntheti, hogy a javallat szerinti állapotban lévő egyes személyek számára valamely speciális tápszer klinikailag előnyösebb az étrendváltoztatás többi formájával szemben? Vagy

                                       iii.

                                       Más módon, és ha igen, hogyan?

                           c)

                           A „hagyományos étrend megváltoztatása” magában foglalja-e az étrend-kiegészítőkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2002/46/EK irányelv szerinti „étrend-kiegészítők, vagy a vitaminok, ásványi anyagok és bizonyos egyéb anyagok élelmiszerekhez történő hozzáadásáról szóló, 1925/2006/EK rendelet hatálya alá tartozó „dúsított élelmiszerek” használatát?

                           d)

                           Amennyiben az adott betegségben, rendellenességben szenvedő vagy orvosi kezelésre szoruló állapotban lévő betegek valamely csoportja számára külön figyelmeztetés nélkül nehézséget jelent felidézni, hogy hagyományos étrend szerint táplálkozzon, a speciális gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszerekről szóló 1999/21/EK bizottsági irányelv szerinti gyógyászati célokra szánt diétás élelmiszernek minősülhet-e az a termék, amelyet abból a célból alakítottak ki, hogy megkönnyítse az ilyen betegeknek a hagyományos étrend részét képező tápanyagok fogyasztását?

      (1)  HL L 91, 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 23. kötet 273. o.


title: T-363/09. sz. ügy: 2009. szeptember 17-én benyújtott kereset — Longevity Health Products kontra OHIM — Gruppo Lepetit (RESVEROL)

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/80

         2009. szeptember 17-én benyújtott kereset — Longevity Health Products kontra OHIM — Gruppo Lepetit (RESVEROL)
   (T-363/09. sz. ügy)
   2009/C 267/143
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Longevity Health Products Inc. (Nassau, Bahama-szigetek) (képviselő: J. Korab ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gruppo Lepetit SpA (Lainate, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a felperes keresetének.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2009. július 9-i határozatát (R 1204/2008-2. sz. ügy), és utasítsa el a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél által a 5 244 512. sz. közösségi védjegyre vonatkozóan benyújtott törlési kérelmét.

               —

               Az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Longevity Health Products.

      Az érintett közösségi védjegy: a „RESVEROL” szóvédjegy a 3., 5. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott „LESTEROL” nemzeti védjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése azzal, hogy a fellebbezési tanács tévesen vélte úgy, hogy az érintett védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.


title: C-110/07. P. sz. ügy: A T-217/03. és T-245/03. sz., FNCBV és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben az Elsőfokú Bíróság által 2006. december 13-án hozott ítélet ellen a Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), a Fédération nationale bovine (FNB), a Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), és a Jeunes agriculteurs (JA) által 2007. február 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/28

         A T-217/03. és T-245/03. sz., FNCBV és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben az Elsőfokú Bíróság által 2006. december 13-án hozott ítélet ellen a Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), a Fédération nationale bovine (FNB), a Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), és a Jeunes agriculteurs (JA) által 2007. február 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-110/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 95/51)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbezők: a Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), a Fédération nationale bovine (FNB), a Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), és a Jeunes agriculteurs (JA) (képviselők: V. Ledoux és B. Néouze ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: a Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), az Európai Közösségek Bizottsága és a Francia Köztársaság
   A fellebbezők kérelmei
   A fellebbezők kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. december 13-i ítéletét;

               —

               állapítsa meg, hogy a fellebbező szövetségekkel szemben nincs helye bírság kiszabásának;

               —

               másodlagosan csökkentse a bírságok összegét;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát az Elsőfokú Bíróság előtt indított ideiglenes intézkedés iránti, illetve a főeljárással, továbbá a Bíróság előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbezők fellebbezésük alátámasztására négy jogalapra hivatkoznak. Az első jogalapjukkal a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy az Elsőfokú Bíróság elferdítette az értékelésére bocsátott bizonyítékokat azzal, hogy nem vette figyelembe a 2001. október 24-i megállapodás 2001. november 30-át követő meg nem hosszabbítását bizonyító két lényeges okiratot. Második jogalapjukban azt állítják, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta a közösségi jogot és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatát azzal, hogy úgy ítélte meg, hogy a Bizottság nem sértette meg a védelemhez való jogot azzal, hogy a kifogásközlésben nem tüntette fel, hogy a bírságok összegét a fellebbező szövetségek tagjainak összesített forgalmát figyelembe véve fogja kiszámítani. Harmadik jogalapjukban a 17/62 rendelet 17. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkoznak, mivel az Elsőfokú Bíróság annak megállapításához, hogy a fellebbező szövetségekkel szemben kiszabott bírságok nem lépik túl a forgalomnak a fenti cikkben meghatározott 10 %-os felső határát, e szövetségek tagjainak összesített forgalmát vette figyelembe, anélkül, hogy az ítélkezési gyakorlat által e tekintetben felállított pontos és objektív feltételek teljesültek volna. Végül negyedik jogalapjukban a fellebbezők a „ne bis idem”, valamint az arányosság elvének megsértésére hivatkoznak, mivel az Elsőfokú Bíróság a szövetségek mindegyikére külön-külön szabott ki bírságot, és e bírságok tekintetében a közös tagok összesített forgalmát vette figyelembe. A felek szerint a jelen ügyben egyetlen egy szövetséggel szemben kellett volna a fellebbező szövetségek közös tagjainak összesített pénzügyi lehetőségeit figyelembe vevő szankciót kiszabni.


title: T-80/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 28-i ítélete — CureVac kontra OHIM — Qiagen (RNAiFect) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az RNAiFect közösségi szóvédjegy bejelentése — Az RNActive korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja) )

text:
               5.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/20

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 28-i ítélete — CureVac kontra OHIM — Qiagen (RNAiFect)
   (T-80/08. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az RNAiFect közösségi szóvédjegy bejelentése - Az RNActive korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”)
   2009/C 297/28
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: CureVac (Tübingen, Németország) (képviselő: F. Graf von Stosch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: M. Kicia és S. Schäffner meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Qiagen GmbH (Hilden, Németország) (képviselők: kezdetben: E. Krings, később V. von Bomhard, A. Renck és T. Dolde ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2007. december 11-i, a CureVac GmbH és a Qiagen GmbH közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata (R 1219/2006-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a CureVac GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 107., 2008.4.26.


title: T-535/13. sz. ügy: 2013. október 7-én benyújtott kereset — Vakoma kontra OHIM — VACOM (VAKOMA)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/32

         2013. október 7-én benyújtott kereset — Vakoma kontra OHIM — VACOM (VAKOMA)
   (T-535/13. sz. ügy)
   2013/C 367/57
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Vakoma GmbH (Magdeburg, Németország) (képviselő P. Kazzer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH (Jéna, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               helyezze hatályon kívül az alperes első fellebbezési tanácsának az R 0908/2012-1. sz. ügyben 2013. augusztus 1-jén hozott és 2013. augusztus 6-án kézbesített határozatát, valamint az alperes felszólalási osztályának 2012. március 12-i határozatát, és a B1 833 915. számú felszólalást mint megalapozatlant utasítsa el;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője:a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „VAKOMA” ábrás védjegy a 7., 40. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 9 437 963. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: VACOM Vakuum Komponenten & Messtechnik GmbH.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „VACOM” közösségi szóvédjegy a 7., 9. és 42. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-243/06. sz. ügy: 2006. szeptember 4-én benyújtott kereset – Promat kontra OHIM – Puertas Proma (Promat)

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/18

         2006. szeptember 4-én benyújtott kereset – Promat kontra OHIM – Puertas Proma (Promat)
   (T-243/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/37)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Promat GmbH (Ratingen, Németország) (képviselő: J. Krenzel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Puertas Proma S.A.L.
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság változtassa meg az alperes 2006. május 4-i határozatát (R 1059/2005-1. sz. ügy) úgy, hogy az teljes körűen adjon helyt a fellebbezésnek;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „Promat” szóvédjegy az 1., 3., 6-12., 14., 16-17., 20-22., 25. és 37. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (932 202. sz. bejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Puertas Proma, S.A.L.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés: Különösen a „PROMA” ábrás védjegy a 6., 20. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (239 384. sz. közösségi védjegy), amelynél a felszólalás a 6. és 20. osztályokra vonatkozó bejelentés ellen irányult.

      A felszólalási osztály határozata: Részleges helyt adás a felszólalásnak.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés részleges elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjának megsértése, mivel sem az ütköző megjelölések, sem az ütköző áruk nem hasonlóak. Következésképpen nem áll fenn az összetévesztés veszélye az ütköző védjegyek között.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-209/08. sz. ügy: 2008. június 4-én benyújtott kereset – Stichting Administratiekantoor Portielje kontra Bizottság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/30

         2008. június 4-én benyújtott kereset – Stichting Administratiekantoor Portielje kontra Bizottság
   (T-209/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/52)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Stichting Administratiekantoor Portielje (Rotterdam, Hollandia) (képviselő: D. Van Hove ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy:

               —

               semmisítse meg az EK-Szerződés 81. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott, a felperessel 2008. március 25-én közölt 2008. március 11-i C(2008) 926 végl. bizottsági határozatot (COMP/38.543 – Nemzetközi költöztetési szolgáltatások ügy) annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

               —

               másodlagosan a negyedik és/vagy ötödik jogalapnak megfelelően semmisítse meg a határozat 2. cikkének e) pontját annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik, és megfelelően mérsékelje a 2. cikkben kiszabott bírságot annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az első jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a határozat sérti az EK 81. cikket és az 1/2003 rendelet (1) 23. cikkének (2) bekezdését, mivel a Bizottság nem bizonyította szabályszerűen, hogy a felperes e cikk értelmében vállalkozás.
   A második jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a határozat sérti az EK 81. cikk (1) bekezdését és az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdését, mivel a Bizottság a tényállásra tekintettel jogellenesen tudta be a Gosselin cselekményeit a felperesnek.
   A harmadik jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a határozat sérti az EK 81. cikket. Első részében azt kifogásolja, hogy a Bizottság nem fejtette ki szabályszerűen, hogy a Gosselin terhére írható cselekmények az EK 81. cikk értelmében a verseny érezhető korlátozásának tekinthetők. Második részében azt kifogásolja, hogy a Bizottság nem fejtette ki szabályszerűen, hogy a megállapodás, amelyben a Gosselin részt vett, alkalmas arra, hogy érezhető hatással legyen a tagállamok közötti kereskedelemre.
   A negyedik jogalappal arra hivatkozik, hogy a határozat sérti az 1/2003 rendelet 23. cikkét, a 17. rendelet (2) 15. cikkének (2) bekezdését és a bírságkiszabási iránymutatást (3). E rendelkezéseket megsértették a jogsértés súlyának megállapítása során, a forgalomnak a Gosselinnel szemben kiszabott bírság alapösszegének kiszámítására tekintettel való megállapítása során, és végül annak megtagadásával, hogy a Gosselin esetében a bírság kiszámítása keretében figyelembe vegyenek enyhítő körülményeket.
   Az ötödik jogalappal a felperes végül arra hivatkozik, hogy megsértették az egyenlő bánásmód elvét, különösen a jogsértés súlya és a forgalom tényezőinek megállapításakor, amelyeket a bírság kiszámításakor figyelembe vettek.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  EGK Tanács: 17. rendelet: a Szerződés 85. és 86. cikkének végrehajtásáról szóló első rendelet (HL 1962., 204. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 3. o.).

      (3)  Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.).


title: T-166/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 31-i ítélete – C kontra Bizottság ( Tisztviselők – Az Elsőfokú Bíróság ítéletének végrehajtása – Megsemmisítés iránti kereset – Okafogyottság – Kártérítési kereset – Közszolgálati kötelezettségszegés – Esély elvesztése )

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/17

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 31-i ítélete – C kontra Bizottság
   (T-166/04. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Az Elsőfokú Bíróság ítéletének végrehajtása - Megsemmisítés iránti kereset - Okafogyottság - Kártérítési kereset - Közszolgálati kötelezettségszegés - Esély elvesztése’)
   (2007/C 69/40)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: C (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J. Sambon, P.-P. Van Gehuchten és P. Reyniers ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Berardis-Kayser és L. Lozano Palacios meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt az Elsőfokú Bíróság [titkos]. sz. ügyben [titkos] (2)-án hozott ítéletének végrehajtása iránti felperesi kérelem hallgatólagos elutasításáról szóló határozat, valamint szükség szerint a felperes 2004. február 12-i panaszát elutasító határozat megsemmisítése, másrészt pedig az állítólag elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A megsemmisítési iránti kereseti kérelemről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bizottságot, hogy fizessen C. felperesnek 15 000 eurót.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 179., 2004.7.10.

      (2)  Rejtett titkos adatok.


title: C-432/14. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2015. október 1-jei ítélete (a conseil de prud’hommes de Paris [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – O kontra Bio Philippe Auguste SARL (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociálpolitika — Az egyenlő bánásmód és az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — 2000/78/EK irányelv — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód — A 2. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének a) pontja — Életkoron alapuló eltérő bánásmód — A helyzetek összehasonlíthatósága — A bizonytalan foglalkoztatási helyzet ellentételezése céljából a határozott időre szóló munkaszerződés lejártára tekintettel járó juttatás folyósítása — Az iskolai vagy egyetemi szünet ideje alatt munkát vállaló fiatalok kizárása)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/10

         A Bíróság (hetedik tanács) 2015. október 1-jei ítélete (a conseil de prud’hommes de Paris [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – O kontra Bio Philippe Auguste SARL
   (C-432/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociálpolitika - Az egyenlő bánásmód és az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - 2000/78/EK irányelv - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - A 2. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének a) pontja - Életkoron alapuló eltérő bánásmód - A helyzetek összehasonlíthatósága - A bizonytalan foglalkoztatási helyzet ellentételezése céljából a határozott időre szóló munkaszerződés lejártára tekintettel járó juttatás folyósítása - Az iskolai vagy egyetemi szünet ideje alatt munkát vállaló fiatalok kizárása))
   (2015/C 381/11)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil de prud’hommes de Paris

      Az alapeljárás felei

      Felperes: O

      Alperes: Bio Philippe Auguste SARL

      Rendelkező rész

   Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkében megfogalmazott és a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvvel pontosított elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint az alapügyben szóban forgó, amelynek értelmében a határozott időre szóló munkaszerződés megszűnésekor, ha a szerződéses munkaviszony nem folytatódik határozatlan időre szóló szerződéssel, a szerződés lejártára tekintettel járó, munkabér-kiegészítésként folyósított juttatás nem jár abban az esetben, amikor a szerződést fiatallal kötötték iskolai vagy egyetemi szünetének ideje alatti időszakra.

      (1)  HL C 431., 2014.2.1.


title: C-325/11. sz. ügy: A Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lengyel Köztársaság) által 2011. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krystyna Alder és Ewald Alder kontra Sabina Orłowska und Czesław Orłowski

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/29

         A Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lengyel Köztársaság) által 2011. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krystyna Alder és Ewald Alder kontra Sabina Orłowska und Czesław Orłowski
   (C-325/11. sz. ügy)
   2011/C 269/56
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Krystyna Alder és Ewald Alder

      Alperesek: Sabina Orłowska und Czesław Orłowski

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 1. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18. cikkét, hogy jogszerű a más tagállam területén lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkező személynek címzett egyes bírósági iratokat az ügy iratai között hagyni azzal a következménnyel, hogy kézbesítettnek kell tekinteni őket, ha e személy nem jelölt ki olyan jogi képviselőt, aki lakóhellyel rendelkezik azon tagállamban, amelyben a bírósági eljárás folyamatban van?

      (1)  A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 324., 79. o.).


title: F-104/09. sz. ügy: 2009. december 21-én benyújtott kereset — Diego Canga Fano kontra Tanács

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/51

         2009. december 21-én benyújtott kereset — Diego Canga Fano kontra Tanács
   (F-104/09. sz. ügy)
   2010/C 37/81
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Diego Canga Fano (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Rodriguez és C. Bernard-Glanz ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      A jogvita tárgya és leírása

   Az alperes azon határozatának megsemmisítése, amelyben nem vette fel a felperest a 2009. évi előléptetési időszakban AD 13 besorolási fokozatba előléptethető tisztviselők listájára.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálat Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság azon határozatát, amelyben mellőzte a felperesnek a 2009. évi előléptetési időszakban AD 13 besorolási fokozatba előléptethető tisztviselők listájára való felvételét;

               —

               a Közszolgálat Törvényszék szükség esetén semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperes panaszát elutasító határozatát;

               —

               a Közszolgálat Törvényszék kötelezze a kinevezésre jogosult hatóságot a felperest ért nem vagyoni kár megtérítése címén ex auquo et bono meghatározott összeg felperes részére történő megfizetésére, az esedékesség napjától számított törvényes kamataival együtt, valamint a felperest ért szakmai károk megtérítése címén ex auquo et bono megállapított 50 000 euró megfizetésére, az esedékesség napjától számított törvényes kamataival együtt;

               —

               a Közszolgálat Törvényszék a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-10/07. sz. ügy: 2007. január 8-án benyújtott kereset – FVB kontra OHIM (FVB)

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/35

         2007. január 8-án benyújtott kereset – FVB kontra OHIM (FVB)
   (T-10/07. sz. ügy)
   (2007/C 56/67)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH (Osnabrück, Németország) (képviselő: P. Koehler ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2006. november 6-i R 1343/2005-4. sz. határozatát oly módon, hogy helyezze hatályon kívül a Finanz- und Versorgungsdienstgesellschaft für Finanzberatung und Vorsorgemanagement mbH-nak a 2 126 175. sz. bejelentés ellen irányuló, 2005. szeptember 12-i B 549 362. sz. felszólalásáról szóló határozatot és utasítsa le a felszólalást;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: Az „FVB” szóvédjegy a 35. és 36. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 2 126 175).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: Az „FVD” német szóvédjegy a 36. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában, a felszólalás a 36. osztály vonatkozásában történő lajstromozás ellen irányult.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalásnak helyt adás, a bejelentés részleges elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A megtámadott határozat sérti a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontját, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-100/15. sz. ügy: 2015. február 27-én benyújtott kereset – Dextro Energy kontra Bizottság

text:
               11.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/31

         2015. február 27-én benyújtott kereset – Dextro Energy kontra Bizottság
   (T-100/15. sz. ügy)
   (2015/C 155/37)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Dextro Energy GmbH & Co. KG (Krefeld, Németország) (képviselők: M. Hagenmeyer ést T. Teufer ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az egyes, nem a betegségek kockázatának csökkentését, illetve a gyermekek fejlődését és egészségét érintő, élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2015. január 6-i 2015/8/EU bizottsági rendeletet (HL L 43., 2015.1.7., 6. o.);

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.
   Az első, az 1924/2006 rendelet (1) 18. cikke (4) bekezdésének a megsértésére alapított jogalap
   A felperes azt állítja, hogy semmiféle indok nem igazolhatja az öt állítás engedélyezésének annak ellenére történő elutasítását, hogy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság azokhoz öt pozitív tudományos értékelést készített. Az öt állítás se nem ütközik az általánosan elfogadott táplálkozási és egészségügyi alapelvekbe, se nem közvetít ellentmondásos és félrevezető üzenetet a fogyasztóknak; ezen állítások nem érthetőek félre, és nem megtévesztőek.
   A második, az arányosság hiányára alapított jogalap
   A felperes előadja, hogy a kérelem elutasításából eredő abszolút reklámtilalom az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak a felperes egészségre vonatkozó öt állításával kapcsolatban nyújtott pozitív állásfoglalására tekintettel aránytalan.
   A harmadik, az egyenlőség elvének a megsértésére alapított jogalap
   A felperes előadja, hogy az alperes megtagadta a tudományosan nem vitatott, egészségre vonatkozó állítások engedélyezését, holott a múltban hasonló állításokat engedélyezett.
   A negyedik, az indokolás hiányára alapított jogalap
   Végül a felperes előadja, hogy a megtámadott rendelet nem tartalmaz megfelelő indokolást; nem állapítható meg, hogy az alperes figyelembe vette a felperes, valamint a nyilvánosság érveit, sem pedig az, hogy az alperes ezen érveket egyáltalán külön-külön vizsgálta volna.

      (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o.).


title: C-540/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. november 9-i ítélete (az Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG kontra Österreich -Zeitungsverlag GmbH (2005/29/EK irányelv — Tisztességtelen piaci gyakorlatok — Bónusznak a fogyasztók részére történő kínálását javak megszerzéséhez vagy szolgáltatások igénybe vételéhez kapcsoló kereskedelmi gyakorlatok főszabály szerinti tilalmát előíró nemzeti szabályozás)

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/3

         A Bíróság (nagytanács) 2010. november 9-i ítélete (az Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG kontra „Österreich”-Zeitungsverlag GmbH
   (C-540/08. sz. ügy) (1)

   (2005/29/EK irányelv - Tisztességtelen piaci gyakorlatok - Bónusznak a fogyasztók részére történő kínálását javak megszerzéséhez vagy szolgáltatások igénybe vételéhez kapcsoló kereskedelmi gyakorlatok főszabály szerinti tilalmát előíró nemzeti szabályozás)
   2011/C 13/04
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Alperes:„Österreich”-Zeitungsverlag GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberster Gerichtshof (Ausztria) — A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 22. o.) 3. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (5) bekezdésének értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely tiltja, hogy az időszaki sajtótermékeket kiadók ingyenes kiegészítő kedvezményeket hirdessenek meg, kínáljanak vagy nyújtsanak a fogyasztók számára, illetve ilyen kedvezményeket csatoljanak más árukhoz vagy szolgáltatásokhoz anélkül, hogy megvizsgálnák a szóban forgó kereskedelmi gyakorlat megtévesztő, agresszív, vagy egyébként tisztességtelen jellegét — Nemcsak a fogyasztóvédelmet, hanem a sajtó sokszínűségének a fenntartását vagy a gyengébb versenytársak védelmét is szolgáló szabályozás — A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat fogalma

      Rendelkező rész

               1.

               A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben vitatotthoz hasonló, olyan nemzeti rendelkezés, amely általános tilalmat ír elő a bónusszal történő eladásra, és amely nem csak a fogyasztók védelmét szolgálja, hanem más célokat is követ.

               2.

               A nyereményjátékban való részvétel lehetőségének valamely újság megvásárlásához kapcsolása nem minősül az irányelv 5. cikkének (2) bekezdése értelmében vett tisztességtelen gyakorlatnak önmagában amiatt, hogy a játékban való részvétel lehetősége — az érintett kör legalábbis egy része számára — döntő indoka volt az újság megvételének.

      (1)  HL C 69., 2009.3.21


title: F-117/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2014. szeptember 17-i ítélete – Wahlström kontra Frontex (Közszolgálat – A Frontex személyi állománya – Ideiglenes alkalmazott – A határozott idejű munkaszerződés meghosszabbításának elmaradása – Meghosszabbítási eljárás – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja – Meghallgatáshoz való jog – Megsértés – A határozat érdemére gyakorolt befolyás)

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/65

      A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2014. szeptember 17-i ítélete – Wahlström kontra Frontex
      (F-117/13. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - A Frontex személyi állománya - Ideiglenes alkalmazott - A határozott idejű munkaszerződés meghosszabbításának elmaradása - Meghosszabbítási eljárás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja - Meghallgatáshoz való jog - Megsértés - A határozat érdemére gyakorolt befolyás))
      (2014/C 395/79)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Kari Wahlström (Espoo, Finnország) (képviselő: S. A. Pappas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (képviselők: S. Vuorensola és H. Caniard meghatalmazottak, D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A felperes ideiglenes alkalmazotti szerződése meghosszabbítását a szerződésének meghosszabbítását mellőző első határozatnak a Közszolgálati Törvényszék által az F-87/11. sz. ügyben hozott ítélete általi megsemmisítését követően is mellőző határozat megsemmisítése iránti kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség ügyvezető igazgatója által 2013. február 19-én hozott, K. Wahlström ideiglenes alkalmazotti szerződésének meghosszabbítását mellőző határozatot.

                  2)

                  A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség viseli a saját költségeit és köteles viselni a K. Wahlströhm részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 31.., 2014.2.1., 23. o.


               28.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/32

         A tanácsok közötti ügyelosztás szempontjai
   (2006/C 261/65)
   A Közszolgálati Törvényszék a Bíróság alapokmánya I. mellékletének 4. cikke és az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának 12. cikke alapján 2006. szeptember 20-án akként határozott, hogy 2007. szeptember 30-ig terjedő időszakban a tanácsok közötti ügyelosztás következő rendjét tartja fenn:

               —

               az első tanács hatáskörébe tartozik minden ügy, kivéve a főként felvétellel, értékeléssel/előléptetéssel, szolgálati viszony végleges megszűnésével kapcsolatos ügyeket, amelyek a második tanács hatáskörébe tartoznak;

               —

               bizonyos számú ügyet, azok tárgyától függetlenül, a teljes ülésen meghatározandó gyakoriság szerint automatikusan a harmadik tanácsra kell osztani;

               —

               a fenti ügyelosztási rendtől összefüggő ügyek esetén, illetve a Törvényszéken belül a munkateher kiegyensúlyozott és ésszerű változatosságot jelentő elosztásának biztosítása érdekében el lehet térni.