title: T-172/09. sz. ügy: 2009. április 24-én benyújtott kereset — Gem-Year és Jinn-Well Auto-Parts kontra Tanács

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/46

         2009. április 24-én benyújtott kereset — Gem-Year és Jinn-Well Auto-Parts kontra Tanács
   (T-172/09. sz. ügy)
   2009/C 153/90
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Gem-Year Industry Co. Ltd és Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (képviselők: K. Adamantopoulos és Y. Melin ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendeletet, mivel:

                           —

                           91/2009 rendeletben a Tanács a 384/96 rendelet 5. cikkének (1) és (4) bekezdését megsértve nyilvánvaló hibát vétett a tények értékelésében azért, hogy úgy határozzon, hogy a panaszt tevő közösségi gyártók jogosultak voltak panaszt indítani;

                           —

                           a 91/2009 rendelet megsértette a 384/96 rendelet 1. cikkének (1), (2) és (4) bekezdését, 2. cikkének (8) bekezdését, valamint az 5. cikkének (2) és (10) bekezdését, mivel több különböző termékre vet ki dömpingellenes vámot;

                           —

                           a 91/2009 rendelet megsértette a 384/96 rendelet 3. cikkének (3) és (4) bekezdését, mivel az ügy tényeinek értékelésében vétett nyilvánvaló hiba következtében azt állapította meg, hogy a közösségi gazdasági ágazatot jelentős kár érte;

                           —

                           a 91/2009 rendelet a 384/96 rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első franciabekezdésének második részét megsértve indokolatlanul utasítja el a kínai exportáló gyártók piacgazdasági elbánás iránti igényeit;

                           —

                           a 91/2009 rendelet sérti a 384/96 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének — a WTO-megállapodásnak megfelelően értelmezett — c) pontját és a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv (15) bekezdését, mivel más ágazatra jellemző helyzet alapján utasította el a kötőelem-iparban tevékenykedő gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét;

                           —

                           a 91/2009 rendeletet megállapításai a közösségi jogrend által a közigazgatási eljárásokban biztosított, minden egyes eset valamennyi releváns tényezőjére kiterjedő, gondos és pártatlan vizsgálati kötelezettséget megsértve, elégtelen információn alapulnak;

                           —

                           a 91/2009 rendelet, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97 tanácsi rendelet 1. cikkének (1) és (2) bekezdését, 2. cikkét, 3. cikkének (1) bekezdését, 5. cikkét, 6. cikkét, 8. cikkét, 10. cikkének (1) bekezdését, 11. cikkét és 15. cikkét megsértve használja a támogatások kiegyenlítésére a piacgazdasági elbánás elutasítását;

               —

               a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek keresetükkel a következő jogalapokra hivatkozva kérik a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet (1) megsemmisítését:
   A felperesek előadják, hogy a Tanács nyilvánvaló hibát vétett az ügy tényeinek értékelésében azért, hogy úgy határozzon, hogy a panaszt tevők jogosultak voltak panaszt előterjeszteni a 384/96 rendelet (2) 5. cikkének (1) és (4) bekezdése alapján, mivel állítólag figyelembe kellett volna vennie a teljes közösségi termelés kiszámítására általa használt statisztikák hibahatárát, és ennek megfelelően kellett volna kiigazítania e számadatot. Ezenkívül a felperesek azt állítják, hogy a vitatott határozat sérti a 384/96 rendelet 1. cikkének (1), (2) és (4) bekezdését, 2. cikkének (8) bekezdését, valamint az 5. cikkének (2) és (10) bekezdését, mivel több különböző termékre vet ki dömpingellenes vámot, miközben a dömpingellenes vizsgálat csak egyetlen egy termékre terjedhet ki. A felperesek előadják továbbá, hogy a Tanács nyilvánvaló hibát vétett az ügy tényállásának értékelésében, és megsértette a 384/96 rendelet 3. cikkének (3) és (4) bekezdését, amikor a vitatott rendelet (161) preambulumbekezdésében azt állapította meg, hogy a közösségi gazdasági ágazatot jelentős kár érte, miközben ez a megállapítás kizárólag egy negatív kármutatón, egy ellentmondó állításon és több, feltételezéseken nyugvó értékelés alapszik.
   A felperesek azt is előadják, hogy a vitatott rendelet megsérti a 384/96 rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első franciabekezdésének második részét, mivel azon az alapon utasítja el kínai exportáló gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét, hogy a legfőbb nyersanyagaik költsége nem tükrözött nemzetközi, nem torzított piaci értékeket, noha e rendelkezés mindössze annak bizonyítását követeli meg a piacgazdasági elbánást kérelmező vállalatoktól, hogy a legfőbb nyersanyagukat piaci értéken szerzik be.
   Ezenkívül a felperesek előadják, hogy a vitatott rendelet megsérti a 384/96 rendelet 2. cikke (7) bekezdésének — a WTO-megállapodásnak megfelelően értelmezett — c) pontját és a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv (15) bekezdését, amennyiben az más ágazatra jellemző helyzet alapján utasította el a kötőelem-iparban tevékenykedő gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét. A felperesek azt állítják továbbá, hogy a vitatott rendeletet megállapításai, a közösségi jogrend által a közigazgatási eljárásokban biztosított, minden egyes eset valamennyi releváns tényezőjére kiterjedő, gondos és pártatlan vizsgálati kötelezettséget megsértve, elégtelen információn alapulnak.
   Végül a felperesek azt állítják, hogy a vitatott rendelet sérti a 2026/97 rendelet (3) 1. cikkének (1) és (2) bekezdését, 2. cikkét, valamint 3. cikkének (1) bekezdését, mivel nem állapította meg, hogy a dömpingellenes vizsgálat alatt bizonyítottan létező támogatások az e cikkekben meghatározott támogatásoknak minősülnek-e; más szóval a pénzügyi hozzájárulás megvalósult, egyedi volt, előnyt biztosított, és ennek következtében a közösségi gazdasági ágazatot kár érte. A felperesek szerint ehhez hasonlóan a Bizottság soha nem vizsgálta meg a 2026/97 rendelet 8. cikkének megfelelően a kárt, vagy számolta ki a kedvezményezettnek juttatott előnyt, amint azt az említett rendelet 5. és 6. cikke előírja. A felperesek továbbá előadják, hogy a Bizottság nem követte a 10. cikk (1) bekezdésében és a 11. cikkben előírt eljárásokat, és nem határozta meg tényszerűen a kiegyenlíthető támogatások és az ezek által okozott kár fennállását, ahogy azt a 2026/97 rendelet 15. cikke előírja, valamint a Bizottság a támogatások kiegyenlítésére használja a piacgazdasági elbánás elutasítását.

      (1)  HL L 29., 1. o.

      (2)  A 2005. december 17-i 2117/2005/EK tanácsi rendelettel (HL 2005. L 340., 17. o.) módosított, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL L 56., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.)

      (3)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 1997. október 6-i 2026/97/EK tanácsi rendelet (HL L 288.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet 10. kötet 78. o.)


title: C-24/07. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2007. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini kontra Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Friuli Venezia Giulia

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/15

         A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2007. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini kontra Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Friuli Venezia Giulia
   (C-24/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/27)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Cantina Produttori Cormons, Luigi Soini

      Alperes: Ministero delle Politiche Agricole, alimentari e forestali, Friuli Venezia Giulia
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               „A Magyar Köztársaság és az Európai Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítéséről szóló Európai Megállapodást (HL L 236., 2003.9.23.) akként kell-e értelmezni, hogy a Magyarország és az Európai Közösség területén előállított borok megnevezéseinek vonatkozásában 2004. május 1-jétől kezdve kizárólag az 1493/99 rendeletben (1), illetve az 1429/2004 rendelettel (2) módosított 753/2002 (3) rendeletben foglalt rendelkezések alkalmazandók?

               2)

               Az 1493/99 rendelet 52. cikke elégséges jogalappal szolgál-e az Európai Bizottság számára, hogy betilthassa egy, az olasz állam megfelelő jegyzékében jogszerűen regisztrált és a vonatkozó közösségi rendeletekben szereplő szőlőfajtából származó bor (jelen esetben a »Tocai friulano«) megnevezésé[nek használatá]t?.

               3)

               Az EK Szerződés 34. cikkének (2) bekezdése, amely tiltja a mezőgazdasági teremékek termelői és fogyasztói közötti hátrányos megkülönböztetést az Európai Közösség egész területén, magában foglalja-e az 1429/2004 rendelettel módosított 753/2002 rendelet I. mellékletében felsorolt 122 megnevezés közül egyetlen, a »Tocai friulano «bor termelőit és az ehhez kapcsolódó megnevezés használóit érintő hátrányos megkülönböztetés tilalmát, amennyiben tilos számukra ezen megnevezés további használata 2007. március 31-ét követően?

               4)

               Az – 1429/2004 rendelettel módosított – 753/2002 bizottsági rendelet 19. cikkének (2) bekezdését, amely kimondja az ugyanazon rendelet I. mellékletében felsorolt szőlőfajta-megnevezések használatának jogszerűségét, akként kell-e értelmezni, hogy lehetségesnek és jogszerűen megengedettnek kell tekinteni, hogy szőlőfajta-megnevezések és az Európai Közösség területén gyártott borokra vonatkozó földrajzi megjelölések között homonímia álljon fenn?

               5)

               Az előző, negyedik kérdésre adott igenlő válasz esetén, az EK-Szerződés 34. cikke (2) bekezdésének második albekezdése, amely a mezőgazdasági termelők vagy a fogyasztók közötti minden megkülönböztetést kizár a Közösségen belül, tiltja-e, hogy a Bizottság saját rendeletében (7531/2002) alkalmazza a homonímia kritériumát ugyanezen rendelet I. mellékletéből következő módon, vagyis hogy jogszerűnek ismerje el számos olyan szőlőfajta-megnevezés használatát, amelyek részben vagy teljes egészében megegyeznek a vonatkozó földrajzi megjelölésekkel, és ezt a jogszerűséget kizárólag egyetlen, az európai piacon évszázadok óta jogszerűen használt szőlőfajta-megnevezés (a »Tocai friulano«) vonatkozásában zárja ki?

               6)

               Az 1493/99 rendelet 50. cikkét akként kell-e értelmezni, hogy a TRIPS egyezmény 23-24. cikkei, különösen pedig 24. cikkének (6) bekezdése alkalmazásában, homonim bormegnevezések tárgyában a Miniszterek Tanácsa és a tagállamok (és főként az Európai Bizottság) nem fogadhatnak el vagy hagyhatnak jóvá olyan intézkedéseket, mint például a 753/2002 bizottsági rendelet, amelyek homonim megnevezések tárgyában eltérő bánásmódot biztosítanak a homonímia szempontjából ugyanazon jellegzetességeket felmutató bormegnevezések tekintetében?

               7)

               Az 1493/99 rendelet 56. preambulumbekezdésében, valamint 50. cikkében foglalt kifejezett hivatkozás a TRIPS egyezmény 23. és 24. cikkére közvetlenül alkalmazhatóvá teszi-e a közösségi jogrendben – a Bíróság ítélkezési gyakorlatának fényében – a 24. cikk (6) bekezdésében foglalt rendelkezést, amely biztosítja a fenti egyezményhez csatlakozott államok számára a homonim megnevezések védelmének jogát?”

      (1)  HL L 179., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 26. kötet, 25. o.

      (2)  HL L 263., 1. o.

      (3)  HL L 118. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 455. o.


title: T-262/15. sz. ügy: 2015. május 22-én benyújtott kereset – Kiselev kontra Tanács

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/70

         2015. május 22-én benyújtott kereset – Kiselev kontra Tanács
   (T-262/15. sz. ügy)
   (2015/C 294/85)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Dmitry Konstantinovich Kiselev (Korolev, Oroszország) (képviselők: T. Otty és B. Kennelly barristerek, J. Linneker solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 2014/145/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. március 13-i 2015/432/KKBP tanácsi határozatot, valamint az Ukrajna területi integritását, szuverenitását és függetlenségét aláásó vagy fenyegető intézkedések miatti korlátozó intézkedésekről szóló 269/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. március 13-i 2015/427/EU tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak;

               —

               kötelezze az alperest a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul, amennyiben a Tanács úgy ítélte meg, hogy a felperes teljesítette a (módosított) határozat 1. cikkének (1) bekezdésében, valamint a (módosított) rendelet 2. cikkének (1) bekezdésében szereplő jegyzékbe vételi kritériumot.

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy az Európai Unió Alapjogi Chartája 11. cikkének, valamint az Emberi Jogok Európai Egyezménye 10. cikkének való megfelelés biztosítása érdekében a határozatban és a rendeletben szereplő jegyzékbe vételi kritériumokat a véleménynyilvánítás szabadságával összhangban kell értelmezni. A felperes szerint annak a kritériumnak, hogy valamely személy „aktívan támogatj[a]” az orosz kormány Ukrajnával kapcsolatos politikáit, azt kell megkövetelnie, hogy az érintett személy jelentősebb befolyással rendelkezzen a releváns politikákra, mintsem hogy újságírói összefüggésben pusztán véleményt fejtsen ki. A felperes állítása szerint csak újságíró és egy médiavállalat igazgatója, ennélfogva nem rendelkezik a szükséges befolyással vagy konkrét hatással az ukrajnai helyzetre, valamint nem felelős azért. A felperes valójában soha nem támogatta „[a]z orosz erők Ukrajnába telepítését”, ahogy azt a Tanács állítja.

               2.

               A véleménynyilvánítás szabadságának a megsértésére alapított második jogalap

                           —

                           A felperes szerint a korlátozó intézkedések azon politikai vélemények miatt büntetik, amelyeket újságíróként és kommentátorként fejtett ki. Ezen intézkedések a véleménynyilvánítás szabadsága gyakorlásának a lehetőségét, valamint az általa irányított új ügynökség, a Rossiya Segodnya működését is korlátozzák. A felperes szerint annak a puszta ténye, hogy a Tanács kifogásolja a felperes riportja közül néhánynak a tartalmát, nem igazolhatja a korlátozásokat. Továbbá nincs bizonyíték arra, hogy a felperes erőszakra buzdított vagy bármi olyat tett, amely igazolja a véleménynyilvánítás szabadságával kapcsolatos korlátozást.

               3.

               A felperes védelemhez való jogának és a hatékony bírói jogvédelemhez való jognak a megsértésére alapított harmadik jogalap

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy soha nem közöltek vele az ügy alátámasztása érdekében „komoly és hitelt érdemlő bizonyítékokat” vagy „konkrét bizonyítékokat és információkat”, amelyek igazolnák a vele szembeni korlátozó intézkedéseket. A felperessel állítása szerint csak az újabb jegyzékbe vételét követően közölték a Tanács „bizonyítékait” (és ezeket is csak részben).

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Tanács nem szolgáltatott a felperesnek elegendő indokokat a jegyzékbe vételéhez.

                           —

                           A felperes szerint a bemutatott indok túlságosan homályos, valamint nem azonosítja azt a jelenlegi és konkrét indokot, amely igazolja a felperessel szembeni korlátozó intézkedések elfogadását.

               5.

               Az ötödik jogalap másodlagosan azon alapul, hogy a Tanács jogellenes jogi aktusra alapított (amennyiben a jegyzékbe vételi kritérium lehetővé teszi a felperes tekintetében a véleménynyilvánítás szabadságának a megsértését).

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy amennyiben az első jogalappal ellentétben a kritériumot úgy kellene értelmezni, hogy az lehetővé teszi a médiával kapcsolatos tevékenységekben szerepet játszó természetes személyeknek pusztán olyan politikai vélemények kifejtése miatti jegyzékbe vételét, amelyeket a Tanács kifogásolhatónak tart, a jegyzékbe vételi kritérium nem rendelkezne megfelelő jogalappal és/vagy a határozat és a rendelet céljaihoz képest aránytalan lenne.

               6.

               Az EU–Oroszország partnerségi és együttműködési megállapodás megsértésére alapított hatodik jogalap

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy semmilyen kísérletet nem tettek arra, hogy igazolják a partnerségi és együttműködési megállapodás 52. cikkének a megsértését, amely (többek között) a felperes pénzeszközei szabad mozgásának a korlátozásából áll, valamint nem tettek kísérletet arra, hogy a 90. cikk értelmében az Együttműködési Tanács közreműködését kérjék.


title: T-137/17. sz. ügy: 2017. március 3-án benyújtott kereset – Kakol kontra Bizottság

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/51

         2017. március 3-án benyújtott kereset – Kakol kontra Bizottság
   (T-137/17. sz. ügy)
   (2017/C 144/70)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Danuta Kakol (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: R. Duta ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a vizsgabizottság 2016. május 2-i és 2016. november 25-i határozatát, amelyekben elutasítják a felperesnek az EPSO/AD/177/10-Ellenőrzés (audit) 2013-Tisztviselők-AD5 versenyvizsgán előminősített pályázatát,

               —

               kötelezze az alperest 5000 euró, vagy bármely más, a Törvényszék által méltányossági alapon meghatározandó, akár magasabb összeg megfizetésére a pályázata kezelésének zaklató jellege miatt felmerült kár megtérítéseként,

               —

               rendelje el valamennyi jogi kötelezettség teljesítését,

               —

               az alperest kötelezze az eljárás keretében felmerült valamennyi költség megtérítésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset lényegében a 2016. május 2-i és 2016. november 25-i határozat ellen irányul, amelyekben elutasították az „EPSO/AD/177/10-Ellenőrzés (audit) 2013-Tisztviselők-AD5” versenyvizsga keretében a felperes által benyújtott pályázatot, amiatt hogy az nem felelt meg az előírt képesítésre vonatkozó, versenyvizsgára bocsátási feltételeknek.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a 2016. május 2-i határozatra vonatkozóan a vizsgabizottság általi felhatalmazás hiányára alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy több körülmény is arra utal, hogy nem lehetséges, hogy a 2016. május 2-i határozatot a vizsgabizottság hozta.

               2.

               A második, a bizalomvédelem elvének, a jogbiztonság elvének és az estoppel-elvnek a megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy az adminisztráció pontos ígéretet tett azon versenyvizsga keretében, amelyre korábban jelentkezett, vagyis az EPSO/AD/172/09 versenyvizsga, amelyben ugyanazok a versenyvizsgára bocsátási feltételek voltak megszabva, mint az EPSO/AD/177/10 versenyvizsgán. Márpedig az EPSO/AD/172/09 versenyvizsga keretében a vizsgabizottság úgy határozott, hogy a felperes teljesíti a szakmai tapasztalathoz/képesítéshez kapcsolódó feltételeket.

               3.

               A harmadik jogalap az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

               4.

               A negyedik, a nyilvánvaló értékelési hiba jelen esetben való fennállására alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben kijelenti, hogy a jelen ügyben benyújtott oklevelekből kitűnik, hogy rendelkezik oklevéllel igazolt, legalább hároméves, befejezett felsőoktatási tanulmányoknak megfelelő, a feladatok ellátásához szükséges végzettséggel.

               5.

               Az ötödik, a hatáskörrel való visszaélés fennállására és az arányosság hiányára alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a pályázatát nyilvánvalóan nem a képzettségével és az okleveleivel kapcsolatos megfontolások, hanem a felvétel céljaitól idegen általános politikai kérdés alapján utasították el.


title: C-430/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 25-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (2000/764/EK határozat — Szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának járványügyi megfigyelése és vizsgálata — 2777/2000/EK rendelet — Piactámogatási intézkedések — Állat-egészségügyi intézkedések — A Közösség hozzájárulása a tesztek költségei egy részének finanszírozásához — 85/73/EGK irányelv — A tagállamok azon lehetősége, hogy a költségeknek a Közösség által át nem vállalt részét a húsok vizsgálatának fedezésére szolgáló nemzeti díjak vagy a járványos állatbetegségek elleni küzdelemre fordított díjak kiszabása útján finanszírozzák)

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 25-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (C-430/07. sz. ügy) (1)

   (2000/764/EK határozat - Szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának járványügyi megfigyelése és vizsgálata - 2777/2000/EK rendelet - Piactámogatási intézkedések - Állat-egészségügyi intézkedések - A Közösség hozzájárulása a tesztek költségei egy részének finanszírozásához - 85/73/EGK irányelv - A tagállamok azon lehetősége, hogy a költségeknek a Közösség által át nem vállalt részét a húsok vizsgálatának fedezésére szolgáló nemzeti díjak vagy a járványos állatbetegségek elleni küzdelemre fordított díjak kiszabása útján finanszírozzák)
   2009/C 205/07
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV

      Alperes: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nederlandse Raad van State — A szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalom szempontjából történő vizsgálatáról, valamint a fertőző szivacsos agyvelő bántalmak járványügyi megfigyeléséről szóló 98/272/EK határozat módosításáról szóló, 2000. november 29-i 2000/764/EK bizottsági határozat (HL L 305., 35. o.) 1. cikke (3) bekezdésének, a marhahúspiacra alkalmazandó kivételes támogatási intézkedések elfogadásáról szóló, 2000. december 18-i 2777/2000/EK bizottsági rendelet (HL L 321., 47. o.) 2. cikke (1) és (2) bekezdésének, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 103. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 414. o.) 1. cikke (2) bekezdése b) pontjának, a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek (HL L 160., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 339. o.), a 96/43/EGK irányelvvel (HL L 162., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 19. kötet, 212. o.) módosított és egységes szerkezetbe foglalt, a friss hús és a baromfihús egészségügyi vizsgálatának és ellenőrzésének finanszírozásáról szóló, 1985. január 29-i 85/73/EGK irányelv 5. cikke (4) bekezdésének második albekezdésének értelmezése — A szivacsos agyvelőbántalom (BSE) felderítése — Jóváhagyott gyorsteszt — Kizárólag közösségi forrásból történő finanszírozás vagy kötelező tagállami társfinanszírozás a költségeknek a piaci szereplőkre díjszabás szerint történő áthárításával — A C-239/01. sz., Németország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet

      Rendelkező rész

               1)

               A 2001. január 19-i 111/2001/EK bizottsági rendelettel módosított, a marhahúspiacra alkalmazandó rendkívüli támogatási intézkedések elfogadásáról szóló, 2000. december 18-i 2777/2000/EK bizottsági rendelet 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ezen rendelkezés vonatkozik azokra a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának kimutatására irányuló tesztekre, amelyeket Hollandiában 2001 májusa és júniusa során az emberi fogyasztás céljára levágott, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhából származó valamennyi hús esetében kötelezően elvégeztek.

               2)

               A 111/2001 rendelettel módosított 2777/2000 rendelet 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szarvasmarha szivacsos agyvelőbántalom kimutatására irányuló teszteken nem negatív eredményt elérő, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhák húsának forgalomba hozatalára vonatkozó, 2001. január 1-jétől előírt tilalom, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikke (2) bekezdése d) pontjának értelmében vett állat-egészségügyi intézkedésnek minősül, és az a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának felszámolására és megfigyelésére irányuló programokba illeszkedik.

               3)

               A 111/2001 rendelettel módosított 2777/2000 rendelet 2. cikkének (2) bekezdését, valamint az 1996. június 26-i 96/43/EK tanácsi irányelvvel módosított és egységes szerkezetbe foglalt, a 89/662/EGK, 90/425/EGK, 90/675/EGK és 91/496/EGK irányelvek szerinti állat-egészségügyi ellenőrzések finanszírozásáról szóló, 1985. január 29-i 85/73/EGK tanácsi irányelv 4. cikkét és 5. cikke (4) bekezdése második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha a tagállamok a szarvasmarhák szivacsos agyvelőbántalmának kimutatására irányuló tesztek költségeinek finanszírozására szánt nemzeti díjakat szabnak ki. Az emberi fogyasztásra szánt szarvasmarhák vágási műveleteihez kapcsolódó díjak teljes összegét a közösségi díjak esetében elfogadott elvek tiszteletben tartásával kell meghatározni, amelyek szerint egyrészt ez az összeg nem haladhatja meg a felmerült költségeket, amelyek fedezik a bér- és társadalombiztosítási költségeket, valamint az ilyen tesztek elvégzéséhez kapcsolódó adminisztratív költségeket, másrészt az ilyen díjaknak sem közvetlen, sem közvetett visszatérítése nem engedélyezett.

      (1)  HL C 297., 2007.12.8.


title: C-313/06. sz. ügy: 2006. július 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/25

         2006. július 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-313/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/42)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Lawunmi és D. Recchia meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésről szóló 97/68/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. április 21-i 2004/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis ezen rendelkezésekről nem tájékoztatta a Bizottságot – nem teljesítette az ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2004/26/EK irányelv átültetésének határideje 2005. május 20-án lejárt.

      (1)  HL L 146., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 341. o.


title: T-461/14. sz. ügy: 2014. június 20-án benyújtott kereset – Arocasa kontra Bizottság

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/63

         2014. június 20-án benyújtott kereset – Arocasa kontra Bizottság
   (T-461/14. sz. ügy)
   2014/C 253/85
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Arocasa, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco és J. Corral García ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fontosabb érvek azonosak a T-392/14. sz. Gutser kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.


title: T-531/10. sz. ügy: 2010. november 22-én benyújtott kereset — Häfele GmbH kontra OHIM (Vorfront)

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/43

         2010. november 22-én benyújtott kereset — Häfele GmbH kontra OHIM (Vorfront)
   (T-531/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 30/78
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Németország) (képviselők: M. Eck és J. Dönch ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsa által az R 570/2010-1. sz. ügyben 2010. szeptember 14-én hozott határozatot;

               —

               a Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Vorfront” szóvédjegy a 6., 7., 19. és 20. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése, mivel az érintett közösségi védjegy megkülönböztetésre alkalmas és nem pusztán leíró jellegű.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).


title: C-322/12. sz. ügy: A Cour de Cassation (Belgium) által 2012. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SPF Finances kontra GIMLE SA

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/22

         A Cour de Cassation (Belgium) által 2012. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SPF Finances kontra GIMLE SA
   (C-322/12. sz. ügy)
   2012/C 287/40
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de Cassation

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: SPF Finances

      Ellenérdekű fél: GIMLE SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a Szerződés 54. cikke (3) bekezdésének g) pontja alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv (1) 2. cikkének (3), (4) és (5) [bekezdését], hogy e rendelkezések nemcsak a kiegészítő információk feltüntetését írják elő az éves beszámoló mellékletében, hanem azt is, hogy amennyiben a fizetett ár nyilvánvalóan nem felel meg az érintett javak valós értékének, hamis képet adva ezáltal a vállalkozás vagyonáról, pénzügyi helyzetéről és eredményéről, el kell térni az eszközök beszerzési ár szerinti elszámolásától, és azokat azonnal a viszonteladás szerinti áron kell elszámolni, amennyiben az tűnik azok valós értékének?

      (1)  HL L 222., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 21. o.


title: F-130/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2014. május 22-i ítélete – CI kontra Parlament (Közszolgálat — Díjazás — Családi támogatások — Eltartott gyermek után járó támogatás — Eltartott gyermek után járó megkétszerezett támogatás — A személyzeti szabályzat 67. cikkének (3) bekezdése — Az elrendelés feltételei — Az európai ombudsman fellépését követően a felek között létrejött egyezség útján történő megoldás — Végrehajtás — Gondoskodási kötelezettség)

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/66

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2014. május 22-i ítélete – CI kontra Parlament
   (F-130/12. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Díjazás - Családi támogatások - Eltartott gyermek után járó támogatás - Eltartott gyermek után járó megkétszerezett támogatás - A személyzeti szabályzat 67. cikkének (3) bekezdése - Az elrendelés feltételei - Az európai ombudsman fellépését követően a felek között létrejött egyezség útján történő megoldás - Végrehajtás - Gondoskodási kötelezettség))
   2014/C 223/68
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CI (képviselők: B. Cortese és A. Salerno ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: J. E. Despotopoulou és M. Ecker meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az eltartott gyermek után járó megkétszerezett támogatásnak a személyzeti szabályzat 67. cikkének (3) bekezdése alapján történő nyújtását megtagadó határozat megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az eltartott gyermek után járó megkétszerezett támogatás 2008. június 1-jétől számított meghosszabbításának elutasításáról szóló, 2011. december 5-i európai parlamenti határozatot, valamint a panasz elutasításáról szóló 2012. július 20-i európai parlamenti határozatot.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit és a CI részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 71., 2013.03.09., 29. o.


title: F-43/08. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2009. június 18-i ítélete — Spee kontra Europol (Közszolgálat — Az Europol személyi állománya — Álláshely-üresedés — Kiválasztási eljárás)

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/35

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2009. június 18-i ítélete — Spee kontra Europol
   (F-43/08. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az Europol személyi állománya - Álláshely-üresedés - Kiválasztási eljárás)
   2009/C 193/57
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: David Spee (Rijswijk, Hollandia) (képviselők: kezdetben P. de Casparis ügyvéd, később I. Blekman ügyvéd)

      Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (képviselők: D. Neumann és D. El Khoury, segítőik: B. Wägenbaur és R. Van der Hout ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Europol azon határozatának megsemmisítése, amellyel visszavonta a felperes által megpályázott állásra vonatkozó ajánlatát, majd később az ajánlatát újra közzétette, továbbá kártérítés iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék D. Spee-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 183., 2008.7.19., 33. o.


title: C-186/10. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (a Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tural Oguz kontra Secretary of State for the Home Department (Az EGK — Törökország társulási megállapodás — A kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikkének (1) bekezdése — „Standstill” klauzula — Letelepedés szabadsága — Tartózkodási engedély megújításának megtagadása olyan török állampolgár esetében, aki az ezen engedélyben rögzített feltételek megszegésével alapított vállalkozást — Joggal való visszaélés)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/14

         A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (a Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tural Oguz kontra Secretary of State for the Home Department
   (C-186/10. sz. ügy) (1)

   (Az EGK - Törökország társulási megállapodás - A kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikkének (1) bekezdése - „Standstill” klauzula - Letelepedés szabadsága - Tartózkodási engedély megújításának megtagadása olyan török állampolgár esetében, aki az ezen engedélyben rögzített feltételek megszegésével alapított vállalkozást - Joggal való visszaélés)
   2011/C 269/22
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Tural Oguz

      Alperes: Secretary of State for the Home Department

      Az eljárásban részt vesz: Centre for Advice on Individual Rights in Europe

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló megállapodáshoz fűzött, 1970. november 23-án aláírt kiegészítő és pénzügyi jegyzőkönyv (HL L 293., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 11. kötet, 41. o.) 41. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Standstill szabály — Hatály — A tagállamoknak a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát érintő új korlátozások bevezetésére vonatkozóan előírt tilalom — Olyan török állampolgár, aki vállalkozásba kezdett az Egyesült Királyságban azután, hogy azzal a feltétellel kapott tartózkodási engedélyt, hogy a miniszter engedélye nélkül nem vállalkozhat — Az említett engedély megújításának megtagadása az abban foglalt feltételek megszegése miatt.

      Rendelkező rész

   A Brüsszelben 1970. november 23-án aláírt — a Közösség nevében az 1972. december 19-i 2760/72/EGK tanácsi rendelettel megkötött, jóváhagyott és megerősített — kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy hivatkozhat rá az a török állampolgár, akinek az egyik tagállamban való tartózkodását azzal a feltétellel engedélyezték, hogy nem kezdhet vállalkozási vagy szakmai tevékenységbe, mégis önálló vállalkozást hoz létre e feltétel megszegésével, majd az általa időközben létrehozott vállalkozásra hivatkozva a nemzeti hatóságokhoz fordul tartózkodási engedélyének meghosszabbítása iránt.

      (1)  HL C 179., 2010.7.3.


title: A Bíróság ítélete (2015. január 28.) az E-12/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló 2009/125/EK irányelv – a végrehajtás elmulasztása)

text:
               18.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/6

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2015. január 28.)
   az E-12/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló 2009/125/EK irányelv – a végrehajtás elmulasztása)
   (2015/C 201/06)
   Az E–12/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy mivel Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete IV. fejezetének 6. pontjában hivatkozott – és az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2011. július 1-jei 67/2011. sz. EGT vegyes bizottsági határozattal az EGT-megállapodáshoz igazított – jogi aktus (az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges összes intézkedést, és/vagy azokat nem jelentette be haladéktalanul az EFTA Felügyeleti Hatóságnak, így nem teljesítette a hivatkozott jogi aktusban és az EGT-megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen (előadó bíró) és Páll Hreinsson bírákból álló Bíróság 2015. január 28-án ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete IV. fejezetének 6. pontjában hivatkozott – és az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2011. július 1-jei 67/2011. sz. EGT vegyes bizottsági határozattal az EGT-megállapodáshoz igazított – jogi aktus (az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a hivatkozott jogi aktusban és a megállapodás 7. cikkében foglalt kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: C-595/14. sz. ügy: 2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/26

         2014. december 19-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-595/14. sz. ügy)
   (2015/C 138/36)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: F. Drexler, A. Caiola és M. Pencheva meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg a 4-jód-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxi-benzil)fenetilamin (25I-NBOMe), a 3,4-diklór-N-[[1-(dimetil-amino)ciklohexil]metil]benzamid (AH-7921), a 3,4-metilén-dioxi-pirovaleron (MDPV) és a 2-(3-metoxi-fenil)-2-(etil-amino)ciklohexanon (metoxetamin) ellenőrzési intézkedések alá vonásáról szóló, 2014. szeptember 25-i 2014/688/EU tanácsi végrehajtási határozatot (1);

               —

               tartsa fenn a 2014/688/EU tanácsi végrehajtási határozat joghatásait mindaddig, amíg annak helyébe lép a megfelelő formában elfogadott aktus;

               —

               az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az EUMSZ 263. cikke alapján benyújtott keresete alátámasztására az Európai Parlament két jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a Tanács a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésével hatályon kívül helyezett, és – másodlagosan – másodlagos jogalapot használt, ez utóbbi pedig a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében önmagában jogellenes.
   A második jogalap szerint a Tanács a 2014/688/EU határozat elfogadásához jogilag nem megfelelő döntéshozatali eljárást vett igénybe. A Parlamentet nem vonta be a megtámadott határozat elfogadásához vezető eljárásba. A Parlament ebből a Szerződések és lényeges eljárási szabályok megsértésére következtet.
   Amennyiben a Bíróság a megtámadott határozat megsemmisítéséről határoz, a Parlament szerint a Bíróságnak az EUMSZ 264. cikk második bekezdése alapján fent kellene tartania a megtámadott határozat joghatásait mindaddig, amíg annak helyébe lép a megfelelő formában elfogadott aktus.

      (1)  HL L 287., 22. o.


title: C-226/05. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 96/82/EK irányelv – Veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélye – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/15

         A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-226/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 96/82/EK irányelv - Veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélye - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2006/C 294/24)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: B. Schima meghatalmazott)

      Alperes: az Osztrák Köztársaság (képviselő: E. Riedl meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv (HL L 10., 1997.1.14., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 410. o.) 8. cikke (2) bekezdése b) pontjának, 11. és 12. cikkének, valamint 24. cikke (1) bekezdésének hiányos átültetése
   Rendelkező rész

               1)

               Az Osztrák Köztársaság – mivel nem ültette át az előírt határidőre

                           —

                           a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló, 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv rendelkezéseit a gyújtószerkezetekre és robbanóanyagokra vonatkozó nemzeti jogban, illetve Salzburg tartomány elektromosságról szóló törvényébe,

                           —

                           a 96/82 irányelv 11. cikkét Salzburg, Steiermark és Tirol tartományok törvényeibe,

                           —

                           a 96/82 irányelv 12. cikkét Felső-Ausztria tartomány törvényeibe, valamint

                           —

                           a 96/82 irányelv 8. cikke (2) bekezdésének b) pontját Felső-Ausztria, Salzburg és Tirol tartományok törvényeibe, –

                     nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2005.7.9.


title: C-611/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. október 26-i ítélete (a Retten i Glostrup [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Canal Digital Danmark A/S elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok — 2005/29/EK irányelv — 6. és 7. cikk — Műholdas televíziós előfizetés hirdetése — A havi előfizetési díjon felül a műsorok dekódolásához szükséges kártya hat hónapos díját is tartalmazó előfizetési díj — A havi díjhoz képest kevésbé észrevehető módon vagy egyáltalán nem feltüntetett hat hónapos előfizetési díj — Megtévesztő tevékenység — Megtévesztő mulasztás — Egy irányelv rendelkezésének kizárólag az átültető nemzeti jogszabály előkészítő anyagaiba, nem pedig magába a jogszabályszövegbe való átültetése)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/8

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. október 26-i ítélete (a Retten i Glostrup [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Canal Digital Danmark A/S elleni büntetőeljárás
   (C-611/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - 2005/29/EK irányelv - 6. és 7. cikk - Műholdas televíziós előfizetés hirdetése - A havi előfizetési díjon felül a műsorok dekódolásához szükséges kártya hat hónapos díját is tartalmazó előfizetési díj - A havi díjhoz képest kevésbé észrevehető módon vagy egyáltalán nem feltüntetett hat hónapos előfizetési díj - Megtévesztő tevékenység - Megtévesztő mulasztás - Egy irányelv rendelkezésének kizárólag az átültető nemzeti jogszabály előkészítő anyagaiba, nem pedig magába a jogszabályszövegbe való átültetése))
   (2017/C 006/09)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Retten i Glostrup

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Canal Digital Danmark A/S

      Rendelkező rész

               1)

               A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) 7. cikkének (1) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak vizsgálatakor, hogy egy kereskedelmi gyakorlatot megtévesztő mulasztásnak kell-e tekinteni, figyelembe kell venni az említett gyakorlat megvalósulásának körülményeit, többek között az említett kereskedelmi gyakorlatban alkalmazott kommunikációs eszközben rejlő korlátokat, az e kommunikációs eszköz által meghatározott térbeli és időbeli korlátokat, illetve minden olyan intézkedést, amelyet a kereskedő annak érdekében tett, hogy az információt más módon eljuttassa a fogyasztókhoz, jóllehet ez a követelmény nem következik kifejezetten a szóban forgó nemzeti jogszabály szövegéből.

               2)

               A 2005/29 irányelv 6. cikkének (1) bekezdése úgy értelmezendő, hogy megtévesztőnek kell tekinteni azt a kereskedelmi gyakorlatot, amelynek értelmében egy termék árát több összetevőre bontják, és azok egyikét kiemelik, amennyiben e gyakorlat nyomán az átlagfogyasztóban egyrészt az a téves benyomás alakulhat ki, hogy számára kedvező árat ajánlanak, másrészt ezen átlagfogyasztó olyan ügyleti döntést hozhat, amelyet egyébként nem hozott volna meg; mindezeknek a vizsgálata az alapeljárás valamennyi releváns körülményének figyelembevételével a kérdést előterjesztő bíróság feladata. Ugyanakkor az egyes kommunikációs eszközökkel, például a televíziós reklámbejátszásokkal esetlegesen együtt járó időbeli korlátok nem vehetők figyelembe egy kereskedelmi gyakorlat ezen irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerinti megtévesztő jellegének vizsgálatakor.

               3)

               A 2005/29 irányelv 7. cikke úgy értelmezendő, hogy – ha a kereskedő egy előfizetés teljes árát úgy tünteti fel, hogy a fogyasztónak havi díjat és hat hónapos díjat is kell fizetnie – megtévesztő mulasztásnak minősül, ha a havi díjat különösen kiemelik a kereskedelmi gyakorlatban, míg a hat hónapos díjat egyáltalán nem, vagy csak kevésbé észrevehető módon tüntetik fel, amennyiben e mulasztás ahhoz vezet, hogy a fogyasztó olyan ügyleti döntést hoz, amelyet egyébként nem hozott volna meg; mindezeknek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata, figyelembe véve az alkalmazott kommunikációs eszközben rejlő korlátokat, a termék jellegét és tulajdonságait, illetve minden olyan intézkedést, amelyet a kereskedő ténylegesen megtett annak érdekében, hogy a termékre vonatkozó lényeges információkat a fogyasztó rendelkezésére bocsássa.

               4)

               A 2005/29 irányelv 7. cikkének (4) bekezdése úgy értelmezendő, hogy az a vásárlásra való felhívásban feltüntetendő lényeges információk kimerítő felsorolását tartalmazza. A nemzeti bíróság feladata annak megvizsgálása, hogy a szóban forgó kereskedő eleget tett-e a tájékoztatási kötelezettségének, figyelembe véve a termék jellegét és tulajdonságait, valamint a vásárlásra való felhíváskor alkalmazott kommunikációs eszközt, továbbá az említett kereskedő által esetlegesen nyújtott kiegészítő tájékoztatást. Az, hogy a kereskedő a vásárlásra való felhívásban az ezen irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében felsorolt valamennyi információt szerepelteti, nem zárja ki, hogy ez a felhívás az említett irányelv 6. cikkének (1) bekezdése vagy 7. cikkének (2) bekezdése értelmében vett megtévesztő kereskedelmi gyakorlatnak legyen minősíthető.

      (1)  HL C 73., 2015.3.2.


title: T-101/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 22-i ítélete – Suproco kontra az Európai Közösségek Bizottsága („A tengerentúli országok és területek társulásának rendszere – Nem TOT-származásúnak minősülő cukor – Származási szabályoktól való eltérés iránti kérelem – Az eltérés iránti kérelem elutasítása – Indokolási kötelezettség”)

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 22-i ítélete – Suproco kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-101/03. sz. ügy (1))
   („A tengerentúli országok és területek társulásának rendszere - Nem TOT-származásúnak minősülő cukor - Származási szabályoktól való eltérés iránti kérelem - Az eltérés iránti kérelem elutasítása - Indokolási kötelezettség”)
   (2005/C 281/35)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: a Suproco NV (székhelye: Curaçao, Holland Antillák) (képviselők: M. Slotboom és N. J. Helder ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: T. van Rijn és X. Lewis meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: a Holland Királyság (képviselő: H. Sevenster meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozók: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben G. Houttuin és M. Bishop, később G. Houttuin és D. Canga Fano meghatalmazottak), a Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad abogado del Estado)
   Az ügy tárgya
   A 2001/822/EK tanácsi határozattól a Holland Antillákról származó cukorra vonatkozó származási szabályok tekintetében történő eltérés megtagadásáról szóló, 2003. január 10-i 2003/34/EK bizottsági határozat (HL L 11., 50. o.) megsemmisítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A 2001/822/EK tanácsi határozattól a Holland Antillákról származó cukorra vonatkozó származási szabályok tekintetében történő eltérés megtagadásáról szóló, 2003. január 10-i 2003/34/EK bizottsági határozatot az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti.

               2)

               A Bizottság viseli saját, valamint a Suproco részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Tanács, a Spanyol Királyság és a Holland Királyság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL L 135., 2003.06.07


title: C-463/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. január 20-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — CLECE, S.A. kontra María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa (Szociálpolitika — 2001/23/EK irányelv — Vállalkozások átruházása — A munkavállalók jogainak védelme — Az „átruházás” fogalma — Takarítási tevékenységek — Valamely önkormányzat által új személyzet felvételével közvetlenül ellátott tevékenység)

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. január 20-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — CLECE, S.A. kontra María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa
   (C-463/09. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - 2001/23/EK irányelv - Vállalkozások átruházása - A munkavállalók jogainak védelme - Az „átruházás” fogalma - Takarítási tevékenységek - Valamely önkormányzat által új személyzet felvételével közvetlenül ellátott tevékenység)
   2011/C 80/06
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Az alapeljárás felei

      Felperes: CLECE, S.A.

      Alperes: María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha — A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (HL L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5.fejezet, 4. kötet, 98. o.) 1. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Hatály — Valamely középület takarítási tevékenységének a hatósági minőségben eljáró önkormányzat általi visszavétele

      Rendelkező rész

   A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját úgy kell értelmezni, hogy ezen irányelv nem alkalmazandó olyan esetre, amelyben valamely önkormányzat, amely helyiségeinek takarításával korábban magánvállalkozást bízott meg, úgy dönt, hogy megszünteti az ezen utóbbival kötött szerződést, és új személyzet e célból történő alkalmazásával maga látja el az említett helyiségekben a takarítási tevékenységet.

      (1)  HL C 63., 2010.3.13.


title: T-348/06. sz. ügy: 2006. december 4-én benyújtott kereset – Total Nederland kontra Bizottság

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/20

         2006. december 4-én benyújtott kereset – Total Nederland kontra Bizottság
   (T-348/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/28)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: a Total Nederland (Voorburg, Hollandia) (képviselő: A. Vandencasteele ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a COMP/F/38.456 Bitumen – Hollandia-ügyben 2006. szeptember 13-án hozott bizottsági határozatot, amennyiben az a felperes – 1996 és 2002 között helyett – 1994 és 2002 között elkövetett egységes folyamatos jogsértését állapítja meg;

               —

               semmisítse meg a határozat 2. cikkét, amennyiben az:

                           (i)

                           nem veszi figyelembe a jogsértésnek a fent említett csökkentett időtartamát;

                           (ii)

                           nem értékeli megfelelően jogsértés súlyosságát;

                           (iii)

                           nem ismeri el az enyhítő körülmények létét;

                           (iv)

                           elrettentés céljából növeli a bírságot, a Total SA forgalmát véve figyelembe, amelyről tévesen állapította meg, hogy részt vett a felperes jogsértésében;

               —

               csökkentse a 1/2003/EK tanácsi rendelet 31. cikke által biztosított teljes körű felülvizsgálati hatáskörében a bírság összegét, hogy az megfelelően tükrözze a felperes részvételét a jogsértésben;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a COMP/F/38.456 Bitumen – NL-ügyben 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítését kéri, amely határozatban a Bizottság úgy találta, hogy a felperes és más társaságok megsértették az EK 81. cikkét azzal, hogy rendszeresen és közösen határozták meg az útépítéshez használt bitumen eladási és vételi bruttó árát, valamint a bruttó árból a kartellben részt vevő útépítők számára adható egységes árkedvezményt, és az ennél alacsonyabb, a többi útépítő számára adható maximum árkedvezményt.
   A felperes keresete alátámasztására arra hivatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett azáltal, hogy nem vette figyelembe az arra vonatkozó bizonyítékot, hogy az 1994-es megállapodás csupán egy évre szólt, és ezen időpont előtt megszakadt, valamint azáltal, hogy a bizonyítékok félreértelmezésével azt állította, hogy az 1994-es megállapodás bizonyos feltételeinek folyamatos betartása volt tapasztalható 1995-ben.
   A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság nem bizonyította, miszerint a felperes ténylegesen végrehajtotta a megállapodást, míg a jogsértés súlyosságának értékelésekor e végrehajtásra támaszkodott.
   Ezenkívül a felperes szerint a Bizottság nem vette figyelembe az arra vonatkozó bizonyítékot, hogy a felperes megszegte a megállapodást.
   Végül a felperes úgy véli, hogy a Bizottság jogban való tévedést követett el, amikor a felperessel szemben kiszabott bírság elrettentési szorzóját a Total SA anyavállalat forgalma alapján számította ki. A Bizottság így – indokolás nélkül – arra a feltételezésre támaszkodott, hogy az anyavállalat részt vett a jogsértésben, és az anyavállalat objektív per se felelősségének fogalmát fogadta el.


title: C-148/11. sz. ügy: Az Upper Tribunal (Egyesült Királyság) által 2011. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Secretary of State for Work and Pensions kontra Margita Punakova

text:
               21.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 152/18

         Az Upper Tribunal (Egyesült Királyság) által 2011. március 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Secretary of State for Work and Pensions kontra Margita Punakova
   (C-148/11. sz. ügy)
   2011/C 152/32
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal (Egyesült Királyság)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Secretary of State for Work and Pensions

      Alperes: Margita Punakova

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Amennyiben a felperes:

               a)

               cseh állampolgár;

               b)

               államának az Európai Unióhoz való csatlakozását megelőzően érkezett az Egyesült Királyságba;

               c)

               a csatlakozást követően is az Egyesült Királyságban maradt;

               d)

               majd az EUMSZ 49. cikk (korábban EKSZ 43. cikk) szerinti önálló vállalkozóként telepedett le;

               e)

               már nem folytat önálló vállalkozói tevékenységet; és

               f)

               olyan gyermek tényleges felügyeletét látja el, aki a felperes önálló vállalkozói tevékenységének ideje alatt kezdte meg általános tanulmányait,

         rendelkezik-e a felperes az Egyesült Királyságban tartózkodási joggal a következők alapján:

               a)

               az 1612/68 rendeletet (1) és azzal együtt az Európai Unió Bíróságának a C-413/99. sz., Baumbast és R kontra Secretary of State for the Home Department ügyben 2002. szeptember 17-én hozott ítéletében (EBHT 2002., I-7091. o.), a C-310/08. sz., London Borough of Harrow kontra Ibrahim ügyben 2010. február 23-án hozott ítéletében (EBHT-ban még nem tették közzé) és a C-480/08. sz., Teixeira kontra London Borough of Lambeth ügyben 2010. február 23-án hozott ítéletében (EBHT-ban még nem tették közzé) kifejtett indokolást kell alkalmazni;

               b)

               az uniós jognak van olyan általános elve, amelynek értelmében a munkavállalók és az önálló vállalkozók jogállását azonosnak kell tekinteni;

               c)

               a letelepedés szabadságának korlátozásához, illetve a gyakorlásától való visszatartáshoz vezet, ha a felperest nem illeti meg a tartózkodási jog?

               d)

               bármilyen más alapon?

      (1)  HL L 257., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 15. o.


title: T-544/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 11-i ítélete – Dyson kontra Bizottság („2010/30/EU irányelv — Az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelölése — 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet — A Bizottság hatásköre — Egyenlő bánásmód — Indokolási kötelezettség”)

text:
               11.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/22

         A Törvényszék 2015. november 11-i ítélete – Dyson kontra Bizottság
   (T-544/13. sz. ügy) (1)

   ((„2010/30/EU irányelv - Az energiával kapcsolatos termékek energia- és egyéb erőforrás-fogyasztásának címkézéssel és szabványos termékismertetővel történő jelölése - 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - A Bizottság hatásköre - Egyenlő bánásmód - Indokolási kötelezettség”))
   (2016/C 007/30)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Dyson Ltd (székhelye: Malmesbury [Egyesült Királyság]) (képviselők: F. Carlin barrister, E. Batchelor és M. Healy solicitors)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. White és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a porszívók energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2013. május 3-i 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 192., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Dyson Ldt-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 344., 2013.11.23.


title: C-423/14. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2014. szeptember 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fazenda Pública kontra Beiragás – Companhia de Gás das Beiras, SA

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/20

         A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2014. szeptember 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fazenda Pública kontra Beiragás – Companhia de Gás das Beiras, SA
   (C-423/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/26)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal Administrativo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Fazenda Pública

      Alperes: Beiragás – Companhia de Gás das Beiras, SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e az uniós joggal, és különösen a 2006/112/EK irányelv (1) 78. cikkének a) pontjával, ha [...] a gázszolgáltató által fizetett altalajhasználati díjat mint olyat átterhelik a végső fogyasztóra az általa a gázfogyasztásért fizetett ártól függetlenül, tehát a díj nincs belefoglalva az említett árba?
               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén, előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést kerül előterjesztésre:

               2)

               Ellentétes-e az uniós joggal, és különösen a 2006/112/EK irányelv 78. cikkének a) pontjával, ha [...] a gázszolgáltató által fizetett altalajhasználati díjat mint olyat átterhelik a végső fogyasztóra az általa a gázfogyasztásért fizetett ártól függetlenül, [így a díj] a héa szempontjából nem minősül adóalapnak?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.)


title: C-261/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. július 18-i ítélete — Európai Bizottság kontra Dán Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — Letelepedés szabadsága — EUMSZ 49. cikk — Az EGT-Megállapodás 31. cikke — Korlátozások — Adójogszabályok — Más tagállamba irányuló eszközátruházások — A rejtett vagyonnövekedés azonnali megadóztatása)

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. július 18-i ítélete — Európai Bizottság kontra Dán Királyság
   (C-261/11. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Letelepedés szabadsága - EUMSZ 49. cikk - Az EGT-Megállapodás 31. cikke - Korlátozások - Adójogszabályok - Más tagállamba irányuló eszközátruházások - A rejtett vagyonnövekedés azonnali megadóztatása)
   2013/C 260/07
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és N. Fenger meghatalmazottak)

      Alperes: Dán Királyság (képviselők: C. Vang és V. Pasternak Jørgensen meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: K. Petersen és T. Henze meghatalmazottak), Spanyol Királyság (képviselő: A. Rubio González meghatalmazott), Holland Királyság (képviselők: C. Schillemans, C. Wissels és M. J. Langer meghatalmazottak), Portugál Köztársaság (képviselő: L. Inez Fernandes meghatalmazott), Finn Köztársaság (képviselő: M. Pere meghatalmazott), Svéd Királyság (képviselők: A. Falk és U. Persson meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 49. cikk és az EGK-Megállapodás 31. cikkének megsértése — Adószabályok, amelyek szerint az eszközeiket másik tagállamba átruházó társaságok a tőkekivonáskor azonnal kötelesek adót fizetni, a belföldre irányuló eszközáthelyezéseket azonban nem terheli hasonló adó

      Rendelkező rész

               1.

               A Dán Királyság — mivel elfogadta és hatályban tartotta a részvénytársaságok jövedelmének azonnali adóztatásra vonatkozó, a részvénytársaságok adózásáról szóló, 2010. december 7-i törvény (lovbekendtgørelse nr. 1376 om indkomstbeskatning af aktieselskaber m.v.) 8. cikkének (4) bekezdését, és így az olyan adóügyi szabályozást, amely szerint a Dániában letelepedett társaságok más európai uniós tagállamba vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodásban részes államba irányuló eszközátruházásaival kapcsolatos rejtett többletérték azonnal adóköteles — nem teljesítette az EUMSZ 49. cikkből és az EGT-Megállapodás 31. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Dán Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Holland Királyság, a Portugál Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 238., 2011.8.13.


title: C-515/16. sz. ügy: A cour d'appel de Versailles (Franciaország) által 2016. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Enedis SA, korábban Électricité Réseau Distribution de France (ERDF) kontra Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               19.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 475/13

         A cour d'appel de Versailles (Franciaország) által 2016. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Enedis SA, korábban Électricité Réseau Distribution de France (ERDF) kontra Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (C-515/16. sz. ügy)
   (2016/C 475/19)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d'appel de Versailles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Enedis SA, korábban Électricité Réseau Distribution de France (ERDF)

      Alperesek: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, hogy állami támogatásnak minősül a nap sugárzási energiájából származó villamos energia vételárát rögzítő, 2006. július 10-i (a JORF 2006. július 26-i 171. száma, 11 133. o.) és 2010. január 12-i (a JORF 2010. január 14-i 11. száma, 727. o.) miniszteri rendeleteknek a villamos energia közszolgáltatásának modernizációjáról és fejlesztéséről szóló, 2000. február 10-i 2000-108. sz. törvénnyel, a 2000. december 6-i 2000-1196. sz. rendelettel valamint a 2001. május 10-i 2001-410. sz. rendelettel való együttes értelmezéséből eredő, a nap sugárzási energiáját felhasználó létesítmények által termelt villamos energia piaci árnál magasabb vételáron történő megvásárlására irányuló kötelezettség mechanizmusa, amelynek finanszírozása a villamos energia végső fogyasztóit terheli?

               2)

               Igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését, hogy e mechanizmus Európai Bizottságnak történő előzetes bejelentésének hiánya kihat az említett – a vitatott támogatási intézkedés végrehajtásáról szóló – rendeletek jogszerűségére is?


title: T-461/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 20-i ítélete — Evropaïki Dynamiki kontra Európai Beruházási Bank ( Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Informatikai rendszer karbantartásához, támogatásához és fejlesztéséhez biztosítandó segítségnyújtásra vonatkozó szolgáltatásnyújtás — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Hatáskör — Indokolási kötelezettség — Hatékony jogorvoslathoz való jog — Átláthatóság — Arányosság — Egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma — Kiválasztási és odaítélési szempontok — Kártérítési kereset — Elfogadhatóság — Elmaradt haszon )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/14

         A Törvényszék 2011. szeptember 20-i ítélete — Evropaïki Dynamiki kontra Európai Beruházási Bank
   (T-461/08. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Informatikai rendszer karbantartásához, támogatásához és fejlesztéséhez biztosítandó segítségnyújtásra vonatkozó szolgáltatásnyújtás - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Hatáskör - Indokolási kötelezettség - Hatékony jogorvoslathoz való jog - Átláthatóság - Arányosság - Egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma - Kiválasztási és odaítélési szempontok - Kártérítési kereset - Elfogadhatóság - Elmaradt haszon)
   2011/C 319/25
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: N. Korogiannakis és P. Katsimani ügyvédek)

      Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB) (képviselők: C. Gómez de la Cruz és T. Pietilä, meghatalmazottak, segítőjük: J. Stuyck ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Egyfelől az EK 225. cikk és az EK 230. cikk alapján előterjesztett, az EBB 2008. január 31-i, a felperesnek az informatikai rendszer karbantartásával, támogatásával és fejlesztésével kapcsolatos segítségnyújtási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatát elutasító és a szerződést más ajánlattevőnek odaítélő határozatának megsemmisítése iránti kérelem, másfelől az EK 235. cikk és az EK 288. cikk alapján előterjesztett kártérítés iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti az Európai Beruházási Bank (EBB) azon határozatát, amelyben az elutasította az Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE által „a »Loans Front Office« rendszer (Serapis) karbantartásához, támogatásához és fejlesztéséhez biztosítandó segítségnyújtás” tárgyú szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési eljárás keretében (2007/S 176-215155) benyújtott ajánlatot, és a szerződést a Sybase BVBA részére ítélte oda.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az EBB-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 19., 2009.1.24.


title: F-1/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. november 25-i ítélete — Putterie-De-Beukelaer kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — Tanúsítványi eljárás — Képességek értékelése)

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/76

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2009. november 25-i ítélete — Putterie-De-Beukelaer kontra Bizottság
   (F-1/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - Tanúsítványi eljárás - Képességek értékelése)
   2010/C 24/142
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: F. Putterie-De-Beukelaer (Brüsszel, Belgium) (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: C. Berardis-Kayser és K. Hermann, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperesnek a 2007. évi tanúsítványi eljárásban való részvételét elutasító határozat megsemmisítése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék F. Putterie-De-Beukelaer-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 55., 2009.3.7., 53. o.


title: T-854/16. sz. ügy: 2016. december 5-én benyújtott kereset – Barata kontra Parlament

text:
               6.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/44

         2016. december 5-én benyújtott kereset – Barata kontra Parlament
   (T-854/16. sz. ügy)
   (2017/C 038/58)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Joao Miguel Barata (Evere, Belgium) (képviselők: G. Pandey, D. Rovetta ügyvédek és J. Grayston solicitor)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               elsőlegesen, amennyiben szükséges, az Európai Unió Működéséről szóló Szerződés 277. cikk értelmében nyilvánítsa érvénytelennek és a jelen eljárásra alkalmazhatatlannak a személyzeti szabályzat 90. cikkét;

               —

               semmisítse meg a többek által együttesen vitatott határozatot, azaz a Munkaerőforrás-fejlesztési Igazgatóság 2016. január 29-i, a felperesnek a kiválasztott pályázók listájára való felvételét mellőző határozatát, továbbá a személyzeti szabályzat 90. cikke alapján benyújtott fellebbezést elutasító 2016. augusztus 25-i határozatot;

               —

               semmisítse meg a személyzeti állomány számára 2015. szeptember 18-án közzétett 2015/023 belső versenyvizsgára vonatkozó kiírást;

               —

               teljes mértékben semmisítse meg a fent említett képzési programban való részvételre kiválasztott tisztviselőket tartalmazó lista-tervezetet;

               —

               az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a személyzeti szabályzat megsértésével, az alapvető eljárási követelményekkel, valamint az Európai Unió Szerződéseinek és alapvető elveinek megsértésével kapcsolatban öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul.

               2.

               A második jogalap a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértésén, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének megsértésén, valamint a személyzeti szabályzat 90. cikkének jogellenességére és alkalmazhatatlanságára vonatkozó, az Európai Unió Működéséről szóló Szerződés 277. cikk értelmében vett jogellenességi és alkalmazhatósági kifogáson alapul.

               3.

               A harmadik jogalap a megfelelő és gondos ügyintézés elvének megsértésén alapul.

               4.

               A negyedik jogalap az arányosság elvének megsértésén és hátrányos megkülönböztetésen alapul.

               5.

               Az ötödik jogalap a felperes jogos elvárásainak és az egyenlőség elvének megsértésén alapul.


title: C-465/12. P. sz. ügy: A Törvényszék T-271/12. sz., Plamen Simov kontra Európai Bizottság és a Bolgár Köztársaság ügyben 2012. szeptember 13-án hozott végzése ellen Plamen Simov által 2012. október 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/55

         A Törvényszék T-271/12. sz., Plamen Simov kontra Európai Bizottság és a Bolgár Köztársaság ügyben 2012. szeptember 13-án hozott végzése ellen Plamen Simov által 2012. október 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-465/12. P. sz. ügy)
   2013/C 225/103
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Fellebbező: Plamen Simov

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság, Bolgár Köztársaság
   A Bíróság (hatodik tanács) 2013. március 21-i határozatával a fellebbezést nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: T-515/14. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-34/13. sz. Alexandrou kontra Bizottság ügyben 2014. május 14-én hozott ítélete ellen Christodoulos Alexandrou által 2014. július 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/56

         A Közszolgálati Törvényszék F-34/13. sz. Alexandrou kontra Bizottság ügyben 2014. május 14-én hozott ítélete ellen Christodoulos Alexandrou által 2014. július 9-én benyújtott fellebbezés
   (T-515/14. P. sz. ügy)
   2014/C 292/69
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Christodoulos Alexandrou (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: R. Duta ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a jelen fellebbezést alaki szempontból és érdemben elfogadhatónak, a fellebbezésről állapítsa meg, hogy az megalapozott és indokolt;

               —

               következésképpen a felsorolt okokból változtassa meg, vagy semmisítse meg a megtámadott ítéletet;

               —

               szükség szerint az ügyet további vizsgálat céljából utalja vissza az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke elé;

               —

               az eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az első- és másodfokon felmerülő eljárási költségek összességének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a megtámadott határozat megfelelő indokolásának hiányára alapított jogalap, különösen annak kapcsán, hogy a Bizottság nem adott helyt a fellebbező arra irányuló kérelmének, hogy hozzáférést kapjon az általa állítólagosan sikertelenül megválaszolt hét kérdéshez.

               2.

               A második, a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértésére alapított jogalap, amennyiben a fellebbező, mivel nem rendelkezett a kért kérdésekkel, nem rendelkezett hatékony jogorvoslati eszközökkel a jelentkezését elutasító határozattal szemben.

               3.

               A harmadik, a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 44. cikke (2) bekezdése alkalmazásának a Közszolgálati Törvényszék általi elmulasztására alapított jogalap.


title: C-145/11. sz. ügy: 2011. március 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/12

         2011. március 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-145/11. sz. ügy)
   2011/C 160/14
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Šimerdová és A. Marghelis meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság — mivel az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló 2001/82/EK irányelvben (1) előírt decentralizált eljárás keretében megtagadta a CT-Line 15 % Premix és a CT-Line 15 % Oral Powder állatgyógyászati készítményekre vonatkozó két forgalomba hozatali engedélyt — nem teljesítette az ezen irányelv 32. és 33. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság a jelen keresetben azt állítja, hogy a fent hivatkozott 2001/82/EK irányelv nem teszi lehetővé, hogy a decentralizált eljárás keretében a tagállam jogi és tudományos szempontból értékelje az engedély iránti kérelmet. A Bizottság szerint az érvényesítési szakasz kizárólag annak ellenőrzésére szolgál, hogy az irányelv 32. cikkének (1) bekezdésében megfogalmazott feltételeknek megfelelően a benyújtott dokumentáció az összes tagállamban azonos-e, teljes-e és tartalmazza-e az érintett tagállamok felsorolását. A felperes tehát azt rója fel az alperesnek, hogy az engedélyeket többek között a gyógyászati készítmények összetevőire, a gyógyszerformára, a nemzeti joggal való állítólagos összeegyeztethetetlenségére és az esetleges közegészségi kockázatokra való hivatkozással tagadta meg.
   A Bizottság arra is rámutat, hogy az engedélyezés iránti kérelemmel érintett tagállamok — kivéve ha az irányelv 33. cikke alapján valamely lehetséges közegészségügyi, állat-egészségügyi vagy környezeti kockázatra hivatkoznak — az érvényesítési szakaszban kötelesek jóváhagyni a referencia-tagállam által benyújtott értékelő jelentést. Márpedig a francia hatóságok nem tartották be az e cikkben előírt eljárást.

      (1)  Az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 3. o.).


title: C-406/10. sz. ügy: A High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) által 2010. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SAS Institute Inc. kontra World Programming Ltd

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/26

         A High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) által 2010. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SAS Institute Inc. kontra World Programming Ltd
   (C-406/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 346/45
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SAS Institute Inc.

      Alperes: World Programming Ltd

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A.
         A számítógépi programok jogi védelméről szóló, 1991. május 14-i 91/250/EGK tanácsi irányelv

       (1)

         és a számítógépi programok jogi védelméről szóló, 2009. április 23-i 2009/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (kodifikált változat)

       (2)

         értelmezéséről:

               1.

               Ha egy számítógépi program (a továbbiakban: első program) irodalmi műként szerzői jogi védelem alatt áll, akkor az 1. cikk (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a szerzői jogi jogosult versenytársa — az első program forráskódjához való hozzáférés nélkül — közvetlenül vagy eljárás — mint amilyen a tárgykód felfejtése — útján, másik programot (a továbbiakban: második program) hoz létre, amely az első program funkcióit másolja le?

               2.

               Befolyásolja-e az első kérdésre adandó választ az alábbi körülmények bármelyike:

                           a)

                           az első program működésének jellege és/vagy terjedelme;

                           b)

                           az első program szerzője által az első program működésének kigondolása során a ráfordított szakértelem, ítélőképesség és munka jellege és/vagy terjedelme;

                           c)

                           a részletesség foka, amelyen az első program működést a második program lemásolta;

                           d)

                           ha a második program forráskódja olyan mértékben másolja le az első program forráskódjának szempontjait, ami már több, mint ami feltétlenül szükséges volna az első programmal megegyező működés létrehozásához?

               3.

               Ha az első program olyan alkalmazási programokat értelmez és hajt végre, amelyeket az első program felhasználói írtak az első program szerzője által kigondolt programozási nyelven, amely az első program szerzője által kigondolt vagy kiválogatott kulcsszavakat tartalmaz, és a szintaxist az első program szerzője gondolta ki, akkor az 1. cikk (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a második programot úgy írták meg, hogy értelmezi és végrehajtja ezen alkalmazási programokat ugyanazon kulcsszavak és ugyanazon szintaxis használatával?

               4.

               Ha az első program sajátos formátumú, az első program szerzője által kigondolt adat fájlokat olvas és ír, akkor az 1. cikk (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy nem minősül az első programon fennálló szerzői jog megsértésének, ha a második programot úgy írták meg, hogy azonos formátumú adatfájlokat tud írni és olvasni?

               5.

               Változtat-e az első, harmadik és negyedik kérdésre adandó válaszon az, ha a második program szerzője a második programot:

                           a)

                           az első program működésének megfigyelése, tanulmányozása vagy kipróbálása által hozta létre; vagy

                           b)

                           az első program szerzője által megalkotott és kiadott, az első program funkcióit leíró kézikönyv (a továbbiakban: kézikönyv) olvasása által hozta létre; vagy

                           c)

                           az a) és b) együtt?

               6.

               Ha egy személy az első program egy példányát engedély alapján jogosult használni, akkor az 5. cikk (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az engedélyes jogosult a szerzői jogosult engedélye nélkül a programot betáplálni, futtatni és tárolni azért, hogy megfigyelje, kipróbálja vagy tanulmányozza az első program működését abból a célból, hogy a program elemeinek alapját képező ötleteket és elveket meghatározza, ha az engedély feljogosítja az engedélyest az első program betáplálására, futtatására és tárolására az engedély által biztosított különös célból történő használat során, de az első program megfigyelése, tanulmányozása vagy kipróbálása céljából végzett cselekmények túllépnek az engedély által biztosított különös célon?

               7.

               Úgy kell-e értelmezni az 5. cikk (3) bekezdését, hogy az első program működésének megfigyelését, kipróbálását vagy tanulmányozását úgy kell tekinteni, mint amit az első program elemeinek alapját képező ötletek és elvek meghatározása céljából tettek, ha ennek oka:

                           a)

                           hogy meggyőződjön az első program működési módjáról, különösen a kézikönyvben nem szereplő részletek tekintetében, abból a célból, hogy a második programot a fenti első kérdésben meghatározott módon írják meg;

                           b)

                           hogy meggyőződjön arról, hogy az első program hogyan értelmezi és hajtja végre az általa értelmezett és végrehajtott programnyelven írt állításokat (lásd a fenti harmadik kérdést);

                           c)

                           hogy meggyőződjön az adatfájlok formátumáról, amelyeket az első program ír, vagy olvas (lásd a fenti negyedik kérdést);

                           d)

                           hogy összehasonlítsa a második program és az első program teljesítményét, abból a célból, hogy megkeresse a két teljesítmény eltérésének okát, és hogy javítsa a második program teljesítményét;

                           e)

                           hogy párhuzamos próbákat végezzen az első programon és a második programon azért, hogy a második program fejlesztése során összehasonlítsa outputjaikat, különösen azáltal, hogy ugyanazon próba szkripteket futtat mind az első programon, mind a második programon;

                           f)

                           hogy meggyőződjön az első program által generált log fájl outputjáról azért, hogy ezzel azonos vagy megjelenésében hasonló log fájlt alkosson;

                           g)

                           hogy az első programot adatok (valójában, az USA államaiban adatokkal összefüggő zip kódok) kiadására késztesse abból a célból, hogy meggyőződjön arról, hogy ez megfelel-e a hivatalos adatbázisok adatainak, és ha nem felel meg, akkor úgy programozza a második programot, hogy az első programmal megegyező módon válaszoljon az azonos inputokra.

         B.
         Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv

       (3)

         értelmezéséről.

               8.

               Ha a kézikönyv irodalmi műként szerzői jogi védelem alatt áll, akkor a 2. cikk a) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy sérti a kézikönyvön fennálló szerzői jogot, ha a második program szerzője a második programban többszörözi, vagy nagymértékben többszörözi a kézikönyvben leírt alábbi kérdések bármelyikét:

                           a)

                           az első programba foglalt statisztikai eljárások kiválasztása;

                           b)

                           a kézikönyvben az eljárások leírására szolgáló matematikai képletek;

                           c)

                           különös parancsok vagy parancsok kombinációi, amelyekkel az eljárásokat fel lehet használni;

                           d)

                           az első program szerzője által a különböző parancsok tekintetében biztosított opciók;

                           e)

                           az első program által felismert kulcsszavak és szintaxis;

                           f)

                           az első program szerzője által kiválasztott alapértelmezések, melyeket akkor kell alkalmazni, ha egy bizonyos parancsot vagy opciót a felhasználó nem határozott meg;

                           g)

                           bizonyos körülmények esetén az első program által végrehajtandó ismétlések száma?

               9.

               Úgy kell-e értelmezni a 2. cikk a) pontját, hogy sérti a kézikönyvön fennálló szerzői jogot, ha a második program szerzője — egy a második programot leíró kézikönyvben — többszörözi vagy nagymértékben többszörözi az első program által felismert kulcsszavakat és szintaxist.

      (1)  HL L 122. 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 114. o.

      (2)  HL L 111., 16. o.

      (3)  HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.


title: A Bíróság ítélete (2015. január 28.) az E-13/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – a végrehajtás elmulasztása – a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13-i 2004/113/EK irányelv)

text:
               18.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/7

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2015. január 28.)
   az E-13/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – a végrehajtás elmulasztása – a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13-i 2004/113/EK irányelv)
   (2015/C 201/07)
   Az E-13/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XVIII. mellékletének 21c. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2009. december 4-i 147/2009 sz. vegyes bizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13-i 2004/113/EK tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket és/vagy azokról nem tájékoztatta az EFTA Felügyeleti Hatóságot, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen (előadó bíró) és Páll Hreinsson bírákból álló Bíróság 2015. január 28-án ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XVIII. mellékletének 21c. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2009. december 4-i 147/2009 sz. vegyes bizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13-i 2004/113/EK tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.