title: T-77/20. sz. ügy: 2020. február 10-én benyújtott kereset – Ascenza Agro és Afrasa kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/4

      2020. február 10-én benyújtott kereset – Ascenza Agro és Afrasa kontra Bizottság
      (T-77/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Ascenza Agro, SA (Setúbal, Portugália) és Afrasa, SA (Paterna-Valencia, Spanyolország) (képviselők: K. Van Maldagem és P. Sellar ügyvédek, valamint V. McElwee Solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a kérelmet elfogadhatónak és meglapozottnak;

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott jogi aktust; (1)

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap, mivel a Bizottság nem tett eleget a 844/2012 bizottsági végrehajtási rendeletben (2) (12. és 13. cikk) meghatározott kötelező követelményeknek, és a megtámadott jogi aktust hiányos kockázatértékelés alapján fogadta el. Ez azt jelenti, hogy a megtámadott jogi aktus nem a teljes és jogilag megkövetelt tudományos alapokon nyugszik.

                  2.

                  A második, az elsőrendű felperes tekintetében az átláthatóság elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a hosszabbítás iránti eljárásban az elsőrendű felperessel egyáltalán nem közölték, hogy a nyilvános konzultáció során vagy az EFSA-nak a 13. cikk (3) bekezdése szerinti, további információk beszerzése iránti kérelmében megnevezetteken túl, további aggályok merültek volna fel.

                  3.

                  A harmadik, lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap, amennyiben a megtámadott jogi aktus jogalapját a szokásos EFSA szakértői értékelés helyett két EFSA nyilatkozat képezi, és mivel az elsőrendű felperes nem adhatott tudományos magyarázatokat az alperes aggályaival kapcsolatban.

                  4.

                  A negyedik, az elővigyázatosság elvének megsértésére alapított jogalap: a megtámadott jogi aktust az elővigyázatosság elve vezérli, amelyet a klórpirifosz-metil hatóanyag kapcsán jogellenesen alkalmaztak, mivel az elsőrendű felperes olyan releváns adatokat nyújtott be, amelyek a kiértékelést követően negatív eredményeket mutattak, ezáltal pedig kimerítették az elővigyázatosság elvéhez fűződő követelményeket. Ráadásul, az elővigyázatosság elve csak akkor alkalmazandó, ha kockázatértékelést végeznek és fejeznek be. A jelen ügyben azonban a kockázatértékelés nem volt teljes, az elővigyázatosság elve pedig maga képezte a kockázatértékelés következtetéseinek alapját.

                  5.

                  Az ötödik, nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, mivel az alperes a megtámadott jogi aktus elfogadásához irreleváns tényezőt vett figyelembe. E jogi aktust a szabályozási bizottsági eljárást követően fogadták el, ami a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságában minősített többségi szavazást igényel. Az Egyesült Királyság Európai Unióból való, folyamatban lévő kilépése (Brexit) miatt az Egyesült Királyság képviselője nem vett részt a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságának 2019. december 6-i ülésén, ehelyett meghatalmazást adott Finnországnak a nevében való szavazásra. Az Egyesült Királyság képviselője azért nem vett részt, mert az Egyesült Királyság kormánya 2019. augusztus végén új politikát hirdetett az ország uniós tudományos bizottságok ülésein való képviseletével kapcsolatban. Az, hogy Finnország – ezáltal pedig az alperes – tekintettel volt a Brexittel indokolt politikára, azt jelenti, hogy irreleváns tényezőt vettek figyelembe a megtámadott jogi aktus elfogadásához.

                  6.

                  A hatodik, a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított jogalap: az alperes és az EFSA úgy vélte, hogy a klórpirifosz-metil egészségügyi aggályokat vethet fel, éppen ezért szakértői konzultációt szervezett, ezt követően pedig a jelentéstevő tagállamot felkérték arra, hogy végezzen további szakirodalmi kutatást ezen aggályok megerősítése érdekében. E kutatás eredményeképpen a határozatot nem megfelelő tanulmányok alapján fogadták el, illetve úgy, hogy az elsőrendű felperes számára nem biztosítottak véleménynyilvánítási lehetőséget.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy a genotoxicitásra vonatkozó megállapítás jogi szempontból nem tartható fenn: az alperes úgy jutott arra a következtetésre, hogy a klórpirifosz-metil genotoxicitási potenciált mutat, hogy jogellenesen, tévesen alkalmazta a kereszthivatkozásos módszert és a bizonyítékok súlyán alapuló megközelítést.

                  8.

                  A nyolcadik, arra alapított jogalap, hogy a fejlődési neurotoxicitásra vonatkozó megállapítás jogi szempontból nem tartható fenn: az alperes a klórpirifosz-metil fejlődési neurotoxicitásával kapcsolatban úgy azonosított aggályokat, hogy a klórpirifosz-etil és szerves foszfát hatóanyagok, illetve a klórpirifosz-metil között kereszthivatkozásos módszert alkalmazott, anélkül hogy kifejtette volna, hogy e kereszthivatkozás tudományos és jogi szempontból hogyan és miért szükséges.

                  9.

                  A kilencedik, a toxikus – reprodukciós toxicitású (1B. kategória) – anyagként történő besorolás szabályainak megsértésére alapított jogalap: az alperes megsértette az 1272/2008/EK rendeletben (3) meghatározott szabályokat, amikor megállapította, hogy a klórpirifosz-metil reprodukcióra toxikus anyagként az 1B. kategóriába történő sorolása szükségesnek bizonyulhat. Ez a vélemény ugyanis a kereszthivatkozásos módszer jogellenes és indokolatlan alkalmazásán alapul.

         (1)  A klórpirifosz-metil hatóanyag jóváhagyásának a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti meg nem hosszabbításáról, valamint az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet mellékletének módosításáról szóló, 2020. január 10-i (EU) 2020/17 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2020. L 7., 11. o.).

         (2)  A hatóanyagok jóváhagyásának meghosszabbítására vonatkozó eljárás végrehajtásához szükséges rendelkezéseknek a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti megállapításáról szóló, 2012. szeptember 18-i 844/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2012. L 252., 26. o.).

         (3)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 353., 1. o.).


title: T-79/20. sz. ügy: 2020. február 12-én benyújtott kereset – AI kontra ECDC

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/6

      2020. február 12-én benyújtott kereset – AI kontra ECDC
      (T-79/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/06)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: AI (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2018. április 10-i segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító 2019. április 5-i határozatot;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a 2019. július 5-i panaszát elutasító 2019. november 4-i határozatot;

                  —

                  ítéljen meg ex aequo et bono75 000 euróra becsült vagyoni kártérítést;

                  —

                  rendelje el a felperesnél felmerült eljárási költségek megtérítését.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az indokolási kötelezettség megsértésére és a meghallgatáshoz való jog megsértésére vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap értékelési hiba elkövetésére és a személyzeti szabályzat 24. cikkének megsértésére vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap a gondoskodási kötelezettség megsértésére vonatkozik.


title: T-95/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Kazembe Musonda kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/7

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Kazembe Musonda kontra Tanács
      (T-95/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/07)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 9. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 9. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a védelemhez való jog megsértésére, és többek között az intézkedések igazolását és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog biztosítását lehetővé tevő indokolási kötelezettség megsértésére, valamint a meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, a Kongói Demokratikus Köztársaságban az emberi jogok súlyos megsértését képező cselekményekben a felperes részvételét illetően nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a magánélethez való jognak, az ártatlanság vélelmének és az arányosság elvének a megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2008/369/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. december 20-i 2010/788/KKBP tanácsi határozat (HL 2010. L 336., 30. o.) 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában, valamint a Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló, 2005. július 18-i 1183/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 193., 1. o.) 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések alkalmazhatatlanságára alapított jogalap. A felperes e tekintetben előadja, hogy az e cikkekben meghatározott, a neve szóban forgó listákra való felvételének alapjául szolgáló jogi kritérium sérti az uniós jogi aktusok kiszámíthatóságának elvét és az arányosság elvét, amennyiben önkényes és diszkrecionális mérlegelési jogkört ruház a Tanácsra.


title: T-97/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/8

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács
      (T-97/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alex Kande Mupompa (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 8. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 8. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-99/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Golvabia Innovation kontra EUIPO (MaxWear)

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/8

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Golvabia Innovation kontra EUIPO (MaxWear)
      (T-99/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/09)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Golvabia Innovation AB (Anderstorp, Svédország) (képviselő: D. Thorbjörnsson ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a 17 953 494. sz. „MaxWear” európai uniós szóvédjegy bejelentése

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. december 19-én hozott határozata (R 888/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  tegye lehetővé a „MaxWear” védjegy lajstromozását a kért osztályok tekintetében;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap(ok)

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (2) bekezdésének megsértése.


title: T-101/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Ilunga Luyoyo kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/9

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Ilunga Luyoyo kontra Tanács
      (T-101/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/10)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 3. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 3. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-102/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/10

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács
      (T-102/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Ilunga Kampete (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 1. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 1. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-103/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Mutondo kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/10

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Mutondo kontra Tanács
      (T-103/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/12)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Kalev Mutondo (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 12. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 12. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-104/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/11

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács
      (T-104/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/13)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 11. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 11. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-105/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/11

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács
      (T-105/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 10. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 10. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-107/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Boshab kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/13

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Boshab kontra Tanács
      (T-107/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Évariste Boshab (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 7. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 7. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-106/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/12

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács
      (T-106/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 2. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 2. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-108/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Kahimbi Kasagwe kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/13

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Kahimbi Kasagwe kontra Tanács
      (T-108/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 6. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 6. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-110/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – Kanyama kontra Tanács

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/14

      2020. február 19-én benyújtott kereset – Kanyama kontra Tanács
      (T-110/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Célestin Kanyama (Kinshasha, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf és A. Guillerme ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (KKBP) 2019/2109 tanácsi határozatot abban a részében, amennyiben az fenntartja a felperest a 2010/788/KKBP határozat II. mellékletének 4. sorában;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. december 9-i (EU) 2019/2101 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az fenntartja a felperest az (EK) 1183/2005/EK rendelet Ia. mellékletének 4. sorában;

                  —

                  állapítsa meg a 2010/788/KKBP határozat 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjában és az 1183/2005/EK rendelet 2b. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő rendelkezések jogellenességét;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-95/20. sz., Kazembe Musonda kontra Tanács ügyben előadottakkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-111/20. sz. ügy: 2020. február 19-én benyújtott kereset – PT Wilmar Bioenergi Indonesia és társai kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/15

      2020. február 19-én benyújtott kereset – PT Wilmar Bioenergi Indonesia és társai kontra Bizottság
      (T-111/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Medan, Indonézia), PT Wilmar Nabati Indonesia (Medan), PT Multi Nabati Sulawesi (Sulawesi Utara, Indonézia) (képviselők: P. Vander Schueren és E. Gergondet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2092 bizottsági végrehajtási rendeletet (1) a felpereseket érintő részében;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperesek részéről a jelen eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság annak megállapításával, hogy az olajpálma-telepítési alaptól kapott kifizetések kiegyenlíthető támogatásnak minősülnek, továbbá azzal, hogy elmulasztotta a felperes által az árkedvezmény után állítólagosan kapott engedmények, valamint az állítólagos támogatások megszerzésével összefüggésben felmerült szállítási és hitelköltségek kiigazítását, megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 3. cikke 1) bekezdésének a) pontját, 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontját, 3. cikkének (2) bekezdését és 7. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint nyilvánvaló értékelési hibát követett el.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának, 3. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 3. cikke (2) bekezdésének, 6. cikke d) pontjának és 28. cikke (5) bekezdésének megsértésével járt el, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a nyers pálmaolaj megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében történő biztosítása után kormányzati támogatás nyújtására kerül sor.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes annak megállapításával, hogy az uniós gazdasági ágazatban jelentős kár bekövetkezésének lehetősége állt fenn, nyilvánvaló eljárási hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 8. cikkének (8) bekezdését.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes az alaprendelet 8. cikke (5) és (6) bekezdésének megsértésével járt el, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az Indonéziából származó behozatal az uniós gazdasági ágazatban való jelentős kár bekövetkezésének lehetőségével fenyegetett, továbbá amikor figyelmen kívül hagyta az Argentínából érkező behozatal hatását.

         (1)  HL 2019. L 317., 42. o.


title: T-113/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – BSEF kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/16

      2020. február 20-án benyújtott kereset – BSEF kontra Bizottság
      (T-113/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/21)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: R. Cana, E. Mullier és H. Widemann lawyers)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az elektronikus kijelzőkre vonatkozó környezettudatos tervezési követelményeknek a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti megállapításáról, az 1275/2008/EK bizottsági rendelet módosításáról és a 642/2009/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2019. október 1-jei (EU) 2019/2021 bizottsági rendeletet, amennyiben az megtiltja a halogénezett égésgátlókat;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárásai költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a vitatott rendelet elfogadásával a Bizottság megsértette a környezetbarát tervezésről szóló irányelv (1) 1. cikkének (4) bekezdését és 15. cikke (2) bekezdése c) pontjának i. alpontját; túllépett a hatáskörén és túllépte hatáskörének határait, valamint megakadályozta más uniós intézkedések hatékony érvényesülését.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a felperes védelemhez való jogát azáltal, hogy a vitatott rendeletben megtiltotta a halogénezett égésgátlók elektronikus kijelzőkben történő használatát.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévedett az értékelésekor, és elmulasztott minden információt figyelembe venni, megsértette a környezetbarát tervezésről szóló irányelv 15. cikkének (1) bekezdését, és elmulasztotta a megfelelő hatásvizsgálat elvégzésére irányú kötelezettségét, amikor a vitatott rendeletben megtiltotta a halogénezett égésgátlókat.

                  4.

                  Negyedik, arra alapított jogalap, hogy a vitatott rendelet sérti a jogbiztonság elvét, amennyiben a felperest elfogadhatatlan jogbizonytalansági helyzetbe hozza.

                  5.

                  Ötödik, arra alapított jogalap, hogy a vitatott rendelet sérti az arányosság elvét, amennyiben a halogénezett égésgátlók tilalma meghaladja a megfelelő mértéket és nem szükséges a kitűzött célok eléréséhez, továbbá a Bizottság által igénybe vehető nem legkevésbé költséges intézkedés.

                  6.

                  Hatodik, arra alapított jogalap, hogy a vitatott rendelet sérti az egyenlő bánásmód elvét, amennyiben a halogénezett égésgátlókra vonatkozó tilalom hátrányosan megkülönböztető jellegű a más kategóriába tartozó termékekkel szemben és a más anyagokkal szemben.

                  7.

                  Hetedik, arra alapított jogalap, hogy a vitatott rendelet elfogadásával a Bizottság megsértette a környezetbarát tervezésről szóló irányelv 15. cikkének (1) bekezdését és az 1999/468/EK határozat (2) 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. és 8. cikkét, és túllépett a hatáskörén.

         (1)  Az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 285., 10. o.)

         (2)  A Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i tanácsi határozat (HL 1999. L 184., 23. o.)


title: T-116/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – Società agricola Vivai Maiorana és társai kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/19

      2020. február 20-án benyújtott kereset – Società agricola Vivai Maiorana és társai kontra Bizottság
      (T-116/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperesek: Società agricola Vivai Maiorana Ss (Curinga, Olaszország), Confederazione Italiana Agricoltori – CIA (Róma, Olaszország), MIVA – Moltiplicatori Italiani Viticoli Associati (Faenza, Olaszország) (képviselők: E. Scoccini és G. Scoccini ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. november 28-i (EU) 2019/2072 bizottsági végrehajtási rendeletet a IV. melléklet alábbi részeire korlátozva: A (takarmánynövény-vetőmagok), B (gabonavetőmagok), C (szőlő-szaporítóanyagok), F (zöldségvetőmagok), I (zöldségpalánták), J (zöldségtermő növények);

                  —

                  állapítsa meg az (EU) 2016/2031 rendelet érvénytelenségét a 36. cikkel, az I. melléklet 4. szakaszának 3. pontjával és a 37. cikk (2) bekezdésével kapcsolatban.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset a növénykárosítókkal szembeni védekező intézkedésekről szóló (EU) 2016/2031 európai parlamenti és tanácsi rendelet egységes végrehajtási feltételeinek megállapításáról, valamint a 690/2008/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről és az (EU) 2018/2019 bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról szóló, (EU) 2019/2072 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2019. L 319, 1. o.) ellen irányul a IV. melléklet alábbi részeire korlátozva: A (takarmánynövény-vetőmagok), B (gabonavetőmagok), C (szőlő-szaporítóanyagok), F (zöldségvetőmagok), I (zöldségpalánták), J (zöldségtermő növények).
      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Első, az (EU) 2016/2031 rendelet 36. cikke e) és f) pontjának és az arányosság elvének megsértésére, valamint az indokolás jelen ügyet jellemző hiányos jellegére alapított jogalapról

                              —

                              A felperes arra hivatkozik e tekintetben, hogy az uniós vizsgálatköteles nemzárlati károsítók (UVNK) ültetésre szánt őshonos növényeken való jelenlétének az (EU) 2019/2072 rendelet IV: mellékletében a Bizottság által 0 %-ban meghatározott küszöbértékét anélkül rögzítették, hogy az (EU) 2016/2031 rendelet 36. cikke e) és f) pontjában előírtaknak megfelelően megfelelő módon megvizsgálták volna, hogy az UVNK-k jelenléte nem fenntartható gazdasági hatást gyakorol-e, és vannak-e a jelenlétének megakadályozására alkalmas intézkedések.

                  2.

                  Második a növénygenetikai források élelmezési és mezőgazdasági felhasználásáról szóló nemzetközi egyezmény megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az UVNK-k őshonos növénygenetikai forrásokon fennálló jelenléte zéró küszöbértékének bevezetése az EU és az Unió egyes országai által aláírt, a növénygenetikai források élelmezési és mezőgazdasági felhasználásáról szóló nemzetközi egyezmény 9. cikkének sérelmét valósítja meg.

                  3.

                  Harmadik, az ökológiai termelésről és az ökológiai termékek jelöléséről, valamint a 834/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. május 30-i (EU) 2018/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 150, 1. o.) megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperes arra hivatkozik, hogy a növényfajták kiválasztásának és uniformalizásának eljárása, amely az UVNK-kra vonatkozó küszöbértékek alkalmazásából következik, kifejezetten sérti az (EU) 2018/848 rendelet rendelkezéseit.

                  4.

                  Negyedik, az Európai Unió agrárpolitikájával való összeegyeztethetetlenségre alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az UVNK-kra vonatkozó küszöbértékek bevezetése ellentétes az Európai Unió agrárpolitikájával és különösen az alábbiakkal:

                                          —

                                          a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet 102. o.);

                                          —

                                          a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/12/EU rendelet (HL 2012. L 343, 1. o.);

                                          —

                                          az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347, 487. o.);

                                          —

                                          az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, valamint átmeneti rendelkezések bevezetéséről szóló, felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 227, 1. o.) 8. cikke.


title: T-117/20. sz. ügy: 2020. február 21-én benyújtott kereset – El Corte Inglés kontra EUIPO – MKR Design (Panthé)

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/20

      2020. február 21-én benyújtott kereset – El Corte Inglés kontra EUIPO – MKR Design (Panthé)
      (T-117/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/25)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselő: J. Rivas Zurdo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MKR Design Srl (Milánó, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a Panthé európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 366 461. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. december 5-én hozott határozata (R 378/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az ellenérdekű felet vagy feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-118/20. sz. ügy: 2020. február 21-én benyújtott kereset – Voco kontra EUIPO (Egy csomagolástípus formája)

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/21

      2020. február 21-én benyújtott kereset – Voco kontra EUIPO (Egy csomagolástípus formája)
      (T-118/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/26)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Voco GmbH (Cuxhaven, Németország) (képviselők: C. Spintig és S. Pietzcker ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy (egy csomagolástípus formája) – 17 959 421. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. december 4-én hozott határozata (R 978/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről felmerült költségeket is.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-121/20. sz. ügy: 2020. február 21-én benyújtott kereset – IP kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/21

      2020. február 21-én benyújtott kereset – IP kontra Bizottság
      (T-121/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: IP (képviselők: L. Levi és S. Rodrigues ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatokat;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes három jogalapra hivatkozik a vele szemben a szerződés azonnali hatályú megszüntetése fegyelmi büntetést alkalmazó 2019. augusztus 21-i bizottsági határozattal szembeni keresete alátámasztása érdekében.

                  1.

                  Az első jogalap a megfelelő ügyintézés elvének és az indokolási kötelezettségnek a megsértésére vonatkozik. A felperes e tekintetben többek között azzal érvel, hogy a Bizottság – amely nem tartotta tiszteletben az őt terhelő gondossági és gondoskodási kötelezettséget – nem bánt vele méltányosan. A felperes szerint a Bizottságnak tájékozódnia kellett volna a további intézkedés nélkül lezárt büntetőeljárás eredményéről, és azt továbbítani kellett volna a fegyelmi bizottságnak annak érdekében, hogy az vegye ezt figyelembe a határozatában.

                  2.

                  A második jogalap a megtámadott határozat előkészítő aktusainak szabálytalanságára és a Bizottság által elkövetett nyilvánvaló értékelési hibákra vonatkozik. A felperes úgy véli többek között, hogy a megtámadott határozat két előkészítő aktusának szabálytalansága a megtámadott határozat szabálytalanságát vonja maga után.

                  3.

                  A harmadik jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata X. melléklete 10. cikkének megsértésére vonatkozik, mivel egyrészt nem vették figyelembe a felperes ügyiratának minden sajátos körülményét, másrészt a büntetés meghatározásához figyelembe vett szempontokat tévesen értékelték vagy nem megfelelően súlyozták.


title: T-122/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – Sciessent kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/22

      2020. február 20-án benyújtott kereset – Sciessent kontra Bizottság
      (T-122/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, Egyesült Államok) (képviselők: K. Van Maldegem és P. Sellar ügyvédek, és V. McElwee Solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes keresetében azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ezüst-zeolit létező hatóanyag 2. és 7. terméktípusba tartozó biocid termékekben történő felhasználásának elutasításáról szóló, 2019. november 26-i (EU) 2019/1960 bizottsági végrehajtási határozatot; (1)

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak és az 528/2012/EU rendelet (2) 4. és 19. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              Az alperes a biocid termékekkel foglalkozó bizottságnak (BPC) az ezüst-zeolit létező hatóanyagnak a 2. és 7. terméktípus tekintetében való jóváhagyásáról szóló véleményei alapján arra a következtetésre jutott, hogy az anyag nem hagyható jóvá, mivel nem bizonyították a kellő hatásosságot. A felperes álláspontja szerint azonban a hatásosság értékelését tévesen végezték el azon árucikkre való hivatkozással, amelyben az ezüst-zeolitet használják. Az anyagnak, azaz, az ezüst- zeolitnak a hatásosságát a felperes az alkalmazandó jognak megfelelően bizonyította. Az alperes az anyag hatásosságának értékelése és az arra vonatkozó következtetés levonása során tévesen értelmezte és alkalmazta a releváns jogot.

                  2.

                  A második, hatáskör hiányára– az EUMSZ 290. cikknek és az 528/2012/EU rendelet 4. és 19. cikkének a megsértésére – alapított jogalap

                              —

                              Az ezüst-zeolit jóváhagyását a megtámadott jogi aktus azzal az indokkal tagadta meg, hogy az ezüst-zeolit nem rendelkezik kellő hatásossággal azon kezelt árucikkben, amelyben azt használják. A felperes azonban azzal érvel, hogy azok a kritériumok, amelyeket az alperes jogszerűen figyelembe vehetett, az 528/2012/EU rendelet 4. és 19. cikkében felsorolt kritériumokra korlátozódnak. E kritériumok nem foglalják magukban a kezelt árucikk hatásosságát, amelynek értékelését egyébként a biocid termékek engedélyezésének másodlagos, ezt követő szakaszában, tagállami szinten kell elvégezni. Tekintettel arra, hogy az alperes éppen ezt az értékelést végezte el az ezüst-zeolit jóváhagyása megtagadásának az igazolása érdekében, ami azt jelenti, hogy az alperes jelentős mértékben túllépte az 528/2012/EU rendelet alapján rá ruházott hatáskört, ezen utóbbi megsértette a Szerződések 290. cikkét, valamint az említett rendelet 4. és 19. cikkét.

                  3.

                  A harmadik, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak – a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének – a megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes anyagát az ugyanezen 2. és 7. terméktípushoz használt más anyagoktól eltérően kezelték anélkül, hogy az alperes objektív módon igazolta volna, hogy az ezüst-zeolitot miért kellene másként kezelni, mint a többi anyagot, amelyekre ugyanazon terméktípusok tekintetében ugyanazon értékelési szabályok vonatkoznak az 528/2012/EU rendelet (és a 98/8/EK irányelv (3)) alapján.

                  4.

                  A negyedik, a Szerződések alkalmazására vonatkozó jogszabálynak – a jogbiztonság elvének – a megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Az alperes nyílt levelet küldött a BPC elnökének, amelynek célja annak tisztázása volt, hogy hogyan kell értelmezni és alkalmazni a hatásosság értékelésére és a kezelt árucikkekre vonatkozó jogot az 528/2012/EU rendelet szerint. Bár a jog egyértelmű, e levél megerősítette, hogy a kezelt árucikkek előnyei bizonyításának a megkövetelése nem tartozik az 528/2012/EU rendelet hatálya alá. A felperes e levél tartalmát vette alapul, amely megerősítette a jog egyértelműségét, és a felperes részéről az anyag jóváhagyását illetően jogos bizalom alakult ki. Következésképpen úgy tűnik, hogy a megtámadott jogi aktus megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét.

         (1)  HL 2019. L 306., 42. o.

         (2)  A++ biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 167., 1. o.).

         (3)  A++ biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 1998/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998. L 123., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3.fejezet, 23. kötet,. 3. o.).


title: T-126/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Autoridad Portuaria de Bilbao kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/23

      2020. február 27-én benyújtott kereset – Autoridad Portuaria de Bilbao kontra Bizottság
      (T-126/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/29)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Autoridad Portuaria de Bilbao (Spanyolország) (képviselők: D. Sarmiento Ramírez-Escudero és X. Codina García-Andrade ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  elsődlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset a spanyolországi kikötők adózására vonatkozó 2019. január 8-i európai bizottsági határozat (C (2018) 8676 final), valamint a 2019. március 7-i C (2019) 1765 final és a 2019. november 15-i C (2019) 8068 final európai bizottsági határozatok (a továbbiakban: megtámadott határozatok) ellen irányul.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette a EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel az adómentesség nem minősül előnynek.
                  A felperes az első jogalap alátámasztása érdekében arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatok tárgyát képező adómentességi intézkedések nem minősülnek gazdasági előnynek, miközben e mentesség eltörlése gazdasági terhet jelent a kikötői hatóság számára, mivel e hatóság továbbra is köteles saját forrásaiból finanszírozni általános érdekű beruházásokat.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikkel és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel az előny fennállásának elemzésekor nem végezte el a rendelkezésre álló adatok átfogó elemzését.
                  A felperes a második jogalap alátámasztása érdekében arra hivatkozik, hogy az Európai Bizottság annak értékelésekor, hogy a megtámadott határozatok tárgyát képező mentességi intézkedések előnnyel járnak-e, nem végezte el a kikötői hatóság által a közigazgatási eljárásban benyújtott adatok átfogó elemzését.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel az adómentesség nem torzítja a versenyt, és nem is fenyeget azzal, továbbá nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet sem.
                  A felperes a harmadik jogalap alátámasztása érdekében arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatok tárgyát képező mentességi intézkedések nem javítják a kikötői hatóságok versenyhelyzetét, ezért a verseny nem érintheti a tagállamok közötti kereskedelmet. Ennélfogva nincs szó az EUMSZ 107. cikk értelmében vett állami támogatásról.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel az adómentesség nem szelektív.
                  A felperes a negyedik jogalap alátámasztása érdekében arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatok tárgyát képező mentességi intézkedések nem szelektívek, mivel nem minősülnek a referenciarendszer alóli kivételnek, ezért nincs szó az EUMSZ 107. cikk értelmében vett állami támogatásról.

                  5.

                  A másodlagosan felhozott ötödik jogalap azon alapul, hogy a jelen ügy tárgyát képező adómentességek, még ha állami támogatásnak minősülnének is, a belső piaccal összeegyeztethetők.
                  A felperes a másodlagosan felhozott ötödik jogalap alátámasztása érdekében arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatok tárgyát képező mentességi intézkedések, még ha állami támogatásnak minősülnének is, a belső piaccal összeegyeztethető támogatások.


title: T-128/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Collibra kontra EUIPO – Dietrich (COLLIBRA)

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/24

      2020. február 27-én benyújtott kereset – Collibra kontra EUIPO – Dietrich (COLLIBRA)
      (T-128/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/30)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Collibra (Brüsszel, Belgium) (képviselők: A. Renck és A. Bothe ügyvédek, valamint I. Junkar Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hans Dietrich (Starnberg, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: COLLIBRA európai uniós szóvédjegy bejelentése – 16 787 772. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. december 13-án hozott határozata (R 737/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és beavatkozása esetén a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-129/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Collibra kontra EUIPO – Dietrich (collibra)

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/25

      2020. február 27-én benyújtott kereset – Collibra kontra EUIPO – Dietrich (collibra)
      (T-129/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/31)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Collibra (Brüsszel, Belgium) (képviselők: A. Renck és A. Bothe ügyvédek, valamint I. Junkar Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hans Dietrich (Starnberg, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: collibra európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 787 889. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. december 13-án hozott határozata (R 738/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és beavatkozása esetén a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-138/20. sz. ügy: 2020. március 2-án benyújtott kereset – PT Ciliandra Perkasa kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/26

      2020. március 2-án benyújtott kereset – PT Ciliandra Perkasa kontra Bizottság
      (T-138/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PT Ciliandra Perkasa (Nyugat-Jakarta, Indonézia) (képviselők: F. Graafsma, J. Cornelis és E. Rogiest ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2092 bizottsági végrehajtási rendeletet;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az áralákínálás meghatározása során megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 8. cikkének (1) és (2) bekezdését, mivel elmulasztotta az ügy összes releváns elemének vizsgálatát, és a termék egészére nézve nem bizonyította az áralákínálást.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdését is megsértette, mivel az ok-okozati összefüggés elemzését az áralákínálás téves megállapítására alapította.

                  3.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság annak megállapításával, hogy egyrészt az olajpálma-telepítési alap (a továbbiakban: OPPF) által teljesített kifizetések támogatásnak, nem pedig biodízel-beszerzések után történő kifizetésnek minősíthetők, másrészt pedig az OPPF által teljesített kifizetések előnyt biztosítanak a biodízel-gyártók számára, nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 3. cikkét, mivel a Bizottság i) nyilvánvalóan téves, tényeknek ellentmondó álláspontra támaszkodott, és ii) elmulasztotta annak megállapítását, hogy az előny – amennyiben annak nyújtására sor került – eljutott-e biodízelkeverőkhöz.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 7. cikkét azzal, hogy a gazdasági előny összegét az OPPF-rendszer alapján számította ki.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az alaprendelet 8. cikkének (1) és (8) bekezdését azzal, hogy a kár bekövetkezésére vonatkozó lehetőség megállapítását nem egyértelmű bizonyítékokra és valamennyi releváns tényező objektív vizsgálatára alapozta.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a felperesek védelemhez való jogát azzal, hogy bizonyos, az áralákínálás elemzésére vonatkozó lényeges megfontolásokat csak a vitatott rendeletben szerepeltetett, ily módon megfosztotta a felpereseket attól, hogy e kérdés kapcsán észrevételeket tegyenek.


title: T-143/20. sz. ügy: 2020. március 2-án benyújtott kereset – PT Pelita Agung Agrindustri és PT Permata Hijau Palm Oleo kontra Bizottság

text:
               20.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/27

      2020. március 2-án benyújtott kereset – PT Pelita Agung Agrindustri és PT Permata Hijau Palm Oleo kontra Bizottság
      (T-143/20. sz. ügy)
      (2020/C 129/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonézia), PT Permata Hijau Palm Oleo (Medan) (képviselők: F. Graafsma, J. Cornelis és E. Rogiest ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2019. november 28-i (EU) 2019/2092 bizottsági végrehajtási rendeletet a felpereseket érintő részében;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperesek költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az áralákínálás meghatározása során megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 8. cikkének (1) és (2) bekezdését, mivel 1) elmulasztotta az ügy összes releváns elemének vizsgálatát, és 2) a termék egészére nézve nem bizonyította az áralákínálást.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az alaprendelet 8. cikkének (5) bekezdését is megsértette, mivel az ok-okozati összefüggés elemzését az áralákínálás téves megállapítására alapította.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság annak megállapításával, hogy Indonézia kormánya azzal bízta meg vagy arra utasította a CPO-beszállítókat, hogy a megfelelő nagyságú díjazásnál alacsonyabb összeg megfizetése ellenében kínálják áruikat, hogy jövedelem- vagy ártámogatást nyújtott a CPO-beszállítók részére, és hogy az abból származó gazdasági előny átruházásra került, nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 3. cikkét.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság annak megállapításával, hogy egyrészt az olajpálma-telepítési alap (a továbbiakban: OPPF) által teljesített kifizetések támogatásnak, nem pedig biodízel-beszerzések után történő kifizetésnek minősíthetők, másrészt pedig az OPPF által teljesített kifizetések előnyt biztosítanak a biodízel-gyártók számára, nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 3. cikkét, mivel a Bizottság nyilvánvalóan téves, tényeknek ellentmondó álláspontra támaszkodott, és elmulasztotta annak megállapítását, hogy az előny – amennyiben annak nyújtására sor került – eljutott-e biodízelkeverőkhöz.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az alaprendelet 7. cikkét azzal, hogy a gazdasági előny összegét az OPPF-rendszer alapján számította ki.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az alaprendelet 8. cikkének (1) és (8) bekezdését azzal, hogy a kár bekövetkezésére vonatkozó lehetőség megállapítását nem egyértelmű bizonyítékokra és valamennyi releváns tényező objektív vizsgálatára alapozta.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a felperesek védelemhez való jogát azzal, hogy bizonyos, az áralákínálás elemzésére vonatkozó lényeges megfontolásokat csak a vitatott rendeletben szerepeltetett, ily módon megfosztotta a felpereseket attól, hogy e kérdés kapcsán észrevételeket tegyenek.


title: C-650/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Royalty Pharma Collection Trust kontra Deutsches Patent- und Markenamt (Előzetes döntéshozatal – Szellemi és ipari tulajdon – 469/2009/EK rendelet – Gyógyszerekre kiadott kiegészítő oltalmi tanúsítvány – A megszerzés feltételei – A 3. cikk a) pontja – A „hatályos alapszabadalom oltalma alatt álló termék” fogalma – Értékelési szempontok)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/2

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Royalty Pharma Collection Trust kontra Deutsches Patent- und Markenamt
      (C-650/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szellemi és ipari tulajdon - 469/2009/EK rendelet - Gyógyszerekre kiadott kiegészítő oltalmi tanúsítvány - A megszerzés feltételei - A 3. cikk a) pontja - A „hatályos alapszabadalom oltalma alatt álló termék” fogalma - Értékelési szempontok)
      (2020/C 240/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundespatentgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Royalty Pharma Collection Trust

         Alperes: Deutsches Patent- und Markenamt

         Rendelkező rész

                  1)

                  A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében a termék hatályos alapszabadalom oltalma alatt áll, amennyiben megfelel az alapszabadalom valamelyik igénypontjában használt általános funkcionális meghatározásnak, és szükségszerűen az alapszabadalom tárgyát képező találmány körébe tartozik akkor is, ha az említett szabadalom megvalósításának konkrét módjaként nem egyediesítik, amennyiben az alapszabadalommal feltárt elemek összességére tekintettel a szakember számára az alapszabadalom bejelentésének vagy az elsőbbségének időpontjában az adott területen fennálló általános ismeretei és a technika ezen időpontban meglévő állása alapján konkrétan azonosítható.

                  2)

                  A 469/2009 rendelet 3. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a termék nem áll e rendelkezés értelmében hatályos alapszabadalom oltalma alatt, ha az alapszabadalmi igénypontokban foglalt funkcionális meghatározás fedi ugyan, azonban csak az alapszabadalom iránti bejelentés benyújtásának időpontját követően, önálló feltalálói tevékenység eredményeként fejlesztették ki.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12.


title: C-446/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AGROBET CZ, s.r.o. kontra Finanční úřad pro Středočeský kraj (Előzetes döntéshozatal – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – Az előzetesen felszámított héa levonása – Héakülönbözet – A különbözet adóellenőrzési eljárás megindítása folytán való visszatartása – A különbözet ezen eljárással nem érintett ügyletekhez kapcsolódó részének visszatérítése iránti kérelem – Az adóhatóság részéről való elutasítás)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/3

      A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AGROBET CZ, s.r.o. kontra Finanční úřad pro Středočeský kraj
      (C-446/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Az előzetesen felszámított héa levonása - Héakülönbözet - A különbözet adóellenőrzési eljárás megindítása folytán való visszatartása - A különbözet ezen eljárással nem érintett ügyletekhez kapcsolódó részének visszatérítése iránti kérelem - Az adóhatóság részéről való elutasítás)
      (2020/C 240/03)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AGROBET CZ, s.r.o.

         Alperes: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvnek az adósemlegesség elvével összefüggésben értelmezett 179., 183. és 273. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely nem biztosít lehetőséget az adóhatóság számára, hogy valamely meghatározott adómegállapítási időszak tekintetében héakülönbözetet feltüntető, hozzáadottérték-adó (héa) adónemre vonatkozó bevallásra irányuló adóellenőrzési eljárás befejezését megelőzően visszatérítse e héakülönbözetnek az azon ügyletekhez kapcsolódó részét, amelyeket ezen eljárás a megindításának időpontjában nem érint, amennyiben nincs lehetőség annak világos, pontos és egyértelmű megállapítására, hogy valamely héakülönbözet – amelynek összege esetlegesen alacsonyabb lehet az említett eljárással nem érintett ügyletekhez kapcsolódó összegnél – ezen eljárás kimenetétől függetlenül továbbra is fennmarad, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 328., 2018.9.17.


title: C-547/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 7-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Dong Yang Electronics Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó [héa] – 2006/112/EK irányelv – 44. cikk – 282/2011/EU végrehajtási rendelet – A 11. cikk (1) bekezdése – Szolgáltatásnyújtás – A teljesítés helye – Az „állandó telephely” fogalma – Héaalany – Egy harmadik állambeli társaság valamely tagállamban található leányvállalata)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/3

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 7-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Dong Yang Electronics Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (C-547/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó [héa] - 2006/112/EK irányelv - 44. cikk - 282/2011/EU végrehajtási rendelet - A 11. cikk (1) bekezdése - Szolgáltatásnyújtás - A teljesítés helye - Az „állandó telephely” fogalma - Héaalany - Egy harmadik állambeli társaság valamely tagállamban található leányvállalata)
      (2020/C 240/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Dong Yang Electronics Sp. z o.o.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Rendelkező rész

      A 2008. február 12-i 2008/8/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 44. cikkét, valamint a 2006/112 irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló, 2011. március 15-i 282/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet 11. cikkének (1) bekezdését és 22. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szolgáltatásnyújtó nem következtethet a harmadik államban letelepedett társaság állandó telephelyének valamely tagállam területén való fennállására kizárólag abból a tényből, hogy e társaság ott leányvállalattal rendelkezik, és hogy e szolgáltatásnyújtónak az ilyen megállapítás céljából nem kell vizsgálnia a két jogalany közötti szerződéses viszonyokat.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4.


title: C-560/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych kontra Európai Bizottság, Svéd Királyság, Lengyel Köztársaság (Fellebbezés – Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A 4. cikk (2) bekezdésének harmadik francia bekezdése – A hozzáférési jog alóli kivételek – A vizsgálatok céljainak védelmére vonatkozó kivétel – Folyamatban lévő kötelezettségszegési eljárással kapcsolatos dokumentumok – A 98/34/EK irányelven alapuló értesítési eljárás keretében kibocsátott részletes vélemények – Hozzáférés iránti kérelem – Megtagadás – Az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárás során kért dokumentumok hozzáférhetővé tétele – Hozzáférhetővé tétel – Elfogadhatatlanság – Az eljáráshoz fűződő érdek – Fennmaradás)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/4

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych kontra Európai Bizottság, Svéd Királyság, Lengyel Köztársaság
      (C-560/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A 4. cikk (2) bekezdésének harmadik francia bekezdése - A hozzáférési jog alóli kivételek - A vizsgálatok céljainak védelmére vonatkozó kivétel - Folyamatban lévő kötelezettségszegési eljárással kapcsolatos dokumentumok - A 98/34/EK irányelven alapuló értesítési eljárás keretében kibocsátott részletes vélemények - Hozzáférés iránti kérelem - Megtagadás - Az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárás során kért dokumentumok hozzáférhetővé tétele - Hozzáférhetővé tétel - Elfogadhatatlanság - Az eljáráshoz fűződő érdek - Fennmaradás)
      (2020/C 240/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (képviselő: P. Hoffman adwokat)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis és A. Spina meghatalmazottak), Svéd Királyság (képviselők: C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg és H. Eklinder meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselők: D. Lutostańska és M. Kamejsza-Kozłowska meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych-ot kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Svéd Királyság és a Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 112., 2019.3.25.


title: C-565/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Société Générale S. A. kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 63. cikk – A tőke szabad mozgása – Pénzügyi tranzakciós adó – Olyan származtatott pénzügyi eszközökre vonatkozó műveletek, amelyeknek az alapját az adózás helye szerinti tagállamban illetőséggel rendelkező társaság által kibocsátott értékpapír képezi – Az ügylet megkötésének helyétől függetlenül fizetendő adó – Adminisztratív és nyilatkozattételi kötelezettségek)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/5

      A Bíróság (második tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Société Générale S. A. kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
      (C-565/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 63. cikk - A tőke szabad mozgása - Pénzügyi tranzakciós adó - Olyan származtatott pénzügyi eszközökre vonatkozó műveletek, amelyeknek az alapját az adózás helye szerinti tagállamban illetőséggel rendelkező társaság által kibocsátott értékpapír képezi - Az ügylet megkötésének helyétől függetlenül fizetendő adó - Adminisztratív és nyilatkozattételi kötelezettségek)
      (2020/C 240/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Société Générale S. A.

         Alperes: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 63. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely alapján adót vetnek ki a származtatott pénzügyi eszközökre vonatkozó pénzügyi tranzakciók tekintetében a műveletben részt vevő felekre, függetlenül az ügylet megkötésének helyétől vagy e felek és az ezen ügylet végrehajtásában közreműködő esetleges közvetítő illetősége szerinti államtól, amennyiben az ezen eszközök alapját képező értékpapírt az e tagállamban letelepedett társaság bocsátja ki. A külföldi illetőségű jogalanyokat terhelő, ezen adóhoz kapcsolódó adminisztratív és nyilatkozattételi kötelezettségek azonban nem haladhatják meg az említett adó beszedéséhez szükséges mértéket.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-584/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (az Eparchiako Dikastirio Larnakas [Ciprus] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. Z. kontra Blue Air – Airline Management Solutions SRL és társai (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Határellenőrzések, menekültügy és bevándorlás – 565/2014/EU határozat – A személyek külső határokon történő ellenőrzésének egyszerűsített rendszere – Harmadik ország valamely tagállam által kiállított ideiglenes tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgára – 3. cikk – Egyes dokumentumoknak Bulgária, Horvátország, Ciprus és Románia által nemzeti vízumaikkal egyenértékűként való elismerése – Egy határozat felhívhatósága valamely állammal szemben – Közvetlen hatály – Magánjogi jogalany állami szervként való elismerése – Feltételek – 562/2006/EK rendelet – Schengeni határ ellenőrzési kódex – 13. cikk – Valamely tagállam területére történő beléptetés megtagadása – Indokolási kötelezettség – 261/2004/EK rendelet – Visszautasított beszállás esetén a légi utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség – A 2. cikk j) pontja – Az úti okmányok állítólagosan nem megfelelő jellegén alapuló visszautasított beszállás – 15. cikk – A légi fuvarozókat az utasokkal szemben terhelő kötelezettségek – A szállítási szerződésben vagy más okmányokban előírt eltérések kizárása)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/5

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (az Eparchiako Dikastirio Larnakas [Ciprus] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. Z. kontra Blue Air – Airline Management Solutions SRL és társai
      (C-584/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Határellenőrzések, menekültügy és bevándorlás - 565/2014/EU határozat - A személyek külső határokon történő ellenőrzésének egyszerűsített rendszere - Harmadik ország valamely tagállam által kiállított ideiglenes tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgára - 3. cikk - Egyes dokumentumoknak Bulgária, Horvátország, Ciprus és Románia által nemzeti vízumaikkal egyenértékűként való elismerése - Egy határozat felhívhatósága valamely állammal szemben - Közvetlen hatály - Magánjogi jogalany állami szervként való elismerése - Feltételek - 562/2006/EK rendelet - Schengeni határ ellenőrzési kódex - 13. cikk - Valamely tagállam területére történő beléptetés megtagadása - Indokolási kötelezettség - 261/2004/EK rendelet - Visszautasított beszállás esetén a légi utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség - A 2. cikk j) pontja - Az úti okmányok állítólagosan nem megfelelő jellegén alapuló visszautasított beszállás - 15. cikk - A légi fuvarozókat az utasokkal szemben terhelő kötelezettségek - A szállítási szerződésben vagy más okmányokban előírt eltérések kizárása)
      (2020/C 240/07)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Eparchiako Dikastirio Larnakas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: D. Z.

         Alperes: Blue Air – Airline Management Solutions SRL és társai

         Rendelkező rész

                  1)

                  A személyek külső határokon történő, egyes okmányoknak a Bulgária, Horvátország, Ciprus és Románia által a területükön történő átutazás és a bármely 180 napos időszakban 90 napot nem meghaladó, tervezett tartózkodás céljából kiadott nemzeti vízumaikkal egyenértékűként való egyoldalú elismerésén alapuló ellenőrzése egyszerűsített rendszerének bevezetéséről, valamint a 895/2006/EK és az 582/2008/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. május 15-i 565/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozat 3. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az közvetlen joghatást vált ki, és harmadik országbeli állampolgárok javára olyan jogokat keletkeztet, amelyekre ezen állampolgárok hivatkozhatnak a célállomás szerinti tagállammal szemben, közelebbről azt, hogy nem kell vízummal rendelkezniük az e tagállam területére való belépéshez, amennyiben ezen állampolgárok az említett tagállam által az e határozatnak megfelelően alkalmazni vállalt elismerés tárgyát képező okmányok listáján szereplő belépési vízummal vagy tartózkodási engedéllyel rendelkeznek.

                  2)

                  Az uniós jogot akként kell értelmezni, hogy az olyan légi fuvarozót, aki az indulási hely szerinti tagállam repülőterén közvetlenül vagy képviselői és megbízottjai által visszautasítja egy utas beszállását arra történő hivatkozással, hogy a célállomás szerinti tagállam hatóságai megtagadták annak beléptetését, nem lehet úgy tekinteni, hogy az említett állam szerveként jár el, következésképpen a károsult utas az indulás szerinti tagállam bírósága előtt e légi fuvarozóval szemben nem hivatkozhat megalapozottan az 565/2014 határozatra kártalanítás annak címén történő követelése céljából, hogy megsértették a célállomás szerinti tagállam területére az e tagállam által kiállított vízum nélkül történő beutazáshoz való jogát.

                  3)

                  Az uniós jogot és különösen a 2013. június 26-i 610/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy egy légi fuvarozó visszautasítsa harmadik országbeli állampolgár beszállását arra hivatkozva, hogy a célállomás szerinti tagállam hatóságai megtagadták ezen állampolgárnak a tagállam területére való beléptetését, anélkül, hogy a beléptetés e megtagadása az említett állampolgárral előzetesen közölt, indokolással ellátott írásbeli határozat tárgyát képezné.

                  4)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú [helyesen: jelentős] késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet és különösen 2. cikkének j) pontját akként kell értelmezni, hogy amikor a légi fuvarozó visszautasítja egy utas beszállását azzal az indokkal, hogy az nem megfelelő úti okmányokat mutatott be, önmagában e visszautasítás nem fosztja meg az utast az említett rendelet által előírt védelemtől. Amennyiben ezen utas vitatja e visszautasítást, az illetékes bíróság feladata ugyanis az, hogy az adott ügy körülményeinek figyelembevételével értékelje, hogy az említett visszautasítás e rendelkezésre tekintettel észszerűen igazolt-e, vagy sem.

                  5)

                  A 261/2004 rendeletet, különösen annak 15. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes egy, a légi fuvarozó működésére vagy szolgáltatásának nyújtására vonatkozóan előzetesen közzétett általános feltételek között szereplő, az utasokra vonatkozó olyan kikötés, amely abban az esetben, ha egy utas beszállását úti okmányainak állítólagosan nem megfelelő jellege miatt utasítják vissza, korlátozza vagy kizárja a légi fuvarozó felelősségét, megfosztva ezzel az említett utast kártalanításhoz való esetleges jogától.

         (1)  HL C 445., 2018.12.10.


title: C-607/18. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. május 14-i ítélete – NKT Verwaltungs GmbH, korábban nkt cables GmbH, NKT A/S, korábban NKT Holding A/S kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Verseny – Kartellek – A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca – A piac projektek keretében való felosztása – Bírságok – Védelemhez való jog – 1/2003/EK rendelet – A 27. cikk (1) bekezdése – A kifogásközlés és a vitatott határozat közötti összhang – Iratbetekintés – Egységes és folyamatos jogsértés – Bizonyítási teher – Érvek és bizonyítékok elferdítése)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/7

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. május 14-i ítélete – NKT Verwaltungs GmbH, korábban nkt cables GmbH, NKT A/S, korábban NKT Holding A/S kontra Európai Bizottság
      (C-607/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca - A piac projektek keretében való felosztása - Bírságok - Védelemhez való jog - 1/2003/EK rendelet - A 27. cikk (1) bekezdése - A kifogásközlés és a vitatott határozat közötti összhang - Iratbetekintés - Egységes és folyamatos jogsértés - Bizonyítási teher - Érvek és bizonyítékok elferdítése)
      (2020/C 240/08)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: NKT Verwaltungs GmbH, korábban nkt cables GmbH, NKT A/S, korábban NKT Holding A/S (képviselők: M. Kofmann és B. Creve advokater)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet, S. Baches Opi et T. Franchoo, meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2018. július 12-i NKT Verwaltungs és NKT kontra Bizottság ítélete (T-447/14, nem tették közzé, EU:T:2018:443) rendelkező részének 1) pontját hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben a Törvényszék e pontban elutasította az NKT Verwaltungs GmbH és az NKT A/S által benyújtott, az [EUMSZ] 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2-án hozott C(2014) 2139 final bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelmet, amennyiben e határozat megállapítja e társaságok felelősségét az EUMSZ 101. cikknek és az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodás 53. cikkének a megsértéséért, amennyiben e jogsértés először is az Európai Unióhoz vagy az Európai Gazdasági Térséghez (EGT) nem tartozó országokban való értékesítésekkel kapcsolatos magatartásokra, másodszor a kiegészítők szállításának és a technikai segítségnyújtásnak a szóban forgó kartellben részt nem vevő versenytársakkal szembeni kollektív megtagadására, harmadszor pedig a 2002. július 3. és 2002. november 21. közötti időszakot illetően a föld alatti elektromos kábelekkel kapcsolatos projektek EGT-ben történő elosztására vonatkozik.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2018. július 12-i NKT Verwaltungs és NKT kontra Bizottság ítélete (T-447/14, nem tették közzé, EU:T:2018:443) rendelkező részének 1) pontját annyiban, amennyiben a Törvényszék e pontban elutasította az NKT Verwaltungs GmbH és az NKT A/S által benyújtott, a velük szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelmet, valamint ezen ítélet rendelkező részének 2) pontját is hatályon kívül helyezi.

                  3)

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4)

                  A Bíróság a C(2014) 2139 final határozatot megsemmisíti annyiban, amennyiben e határozat megállapítja az NKT Verwaltungs GmbH, korábban nkt cables GmbH, és az NKT A/S, korábban NKT Holding A/S, felelősségét az EUMSZ 101. cikknek és az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodás 53. cikkének a megsértéséért, amennyiben e jogsértés először is az Európai Unióhoz vagy az Európai Gazdasági Térséghez (EGT) nem tartozó országokban való értékesítésekkel kapcsolatos magatartásokra, másodszor a kiegészítők szállításának és a technikai segítségnyújtásnak a szóban forgó kartellben részt nem vevő versenytársakkal szembeni kollektív megtagadására, harmadszor pedig a 2002. július 3. és 2002. november 21. közötti időszakot illetően a föld alatti elektromos kábelekkel kapcsolatos projektek EGT-ben történő elosztására vonatkozik.

                  5)

                  A Bíróság az NKT Verwaltungs GmbH-val, korábban nkt cables GmbH, és az NKT A/S-szel, korábban NKT Holding A/S, szemben a C(2014) 2139 final határozat 2. cikkének e) pontjában kiszabott bírság összegét 3 687 000 euróban állapítja meg.

                  6)

                  Az NKT Verwaltungs GmbH, az NKT A/S és az Európai Bizottság maga viseli az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás során felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-615/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 14-i ítélete (az Amtsgericht Kehl [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az UY elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során – 2012/13/EU irányelv – 6. cikk – A vádlottnak az ellene emelt vádról való tájékoztatáshoz való joga – Vezetői engedély nélküli gépjárművezetés miatti büntetőeljárás – Az érintett személy tudomására nem jutott korábbi büntetővégzésben elrendelt járművezetéstől eltiltás – E végzésnek az érintett részére kizárólag kézbesítési megbízott útján történő kézbesítése – Jogerőre emelkedés – Az érintett személy esetleges gondatlansága)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/8

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 14-i ítélete (az Amtsgericht Kehl [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az UY elleni büntetőeljárás
      (C-615/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során - 2012/13/EU irányelv - 6. cikk - A vádlottnak az ellene emelt vádról való tájékoztatáshoz való joga - Vezetői engedély nélküli gépjárművezetés miatti büntetőeljárás - Az érintett személy tudomására nem jutott korábbi büntetővégzésben elrendelt járművezetéstől eltiltás - E végzésnek az érintett részére kizárólag kézbesítési megbízott útján történő kézbesítése - Jogerőre emelkedés - Az érintett személy esetleges gondatlansága)
      (2020/C 240/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Kehl

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      UY

         Az eljárásban részt vesz: Staatsanwaltschaft Offenburg

         Rendelkező rész

      A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22-i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy:

                  —

                  azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében a valamely személlyel szemben járművezetéstől eltiltást elrendelő büntetővégzés ellen benyújtott, tárgyalás tartására irányuló kérelem előterjesztésére nyitva álló kéthetes határidő az említett személy kézbesítési megbízottja részére történő kézbesítéssel kezdődik meg, feltéve hogy e személynek a végzésről való tudomásszerzésétől számítva ténylegesen kéthetes határidő áll rendelkezésére ahhoz, hogy az említett végzés ellen – adott esetben a jogvesztő határidő elmulasztásának következményei alóli mentesítésre irányuló eljárást követően vagy annak keretében – tárgyalás tartására irányuló kérelmet terjesszen elő, anélkül hogy bizonyítania kellene, hogy megtette a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy a lehető leghamarabb érdeklődjön a kézbesítési megbízottnál a rá vonatkozó büntetővégzéssel kapcsolatban, és feltéve, hogy e büntetővégzés joghatásai e határidő alatt felfüggesztésre kerülnek;

                  —

                  azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a más tagállamban lakóhellyel rendelkező személlyel szemben büntetést helyez kilátásba, ha nem tartja tiszteletben a vele szemben járművezetéstől eltiltást elrendelő büntetővégzést jogerőre emelkedésének időpontjától kezdve, jóllehet az érintett személynek nem volt tudomása a büntetővégzésről abban az időpontban, amikor az abból következő járművezetéstől eltiltást megszegte.

         (1)  HL C 445., 2018.12.10.