title: C-164/20. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének, a kilencedik tanács elnökeként eljárva, 2022. március 4-i végzése (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/24

      A Bíróság harmadik tanácsa elnökének, a kilencedik tanács elnökeként eljárva, 2022. március 4-i végzése (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG
      (C-164/20. sz. ügy) (1)

      (2022/C 222/35)
      Az eljárás nyelve: német
      A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 230., 2020.7.13.


title: C-235/20. P. sz. ügy: A Bíróság második tanácsa elnökének 2022. február 1-jei végzése – ViaSat, Inc. kontra Európai Bizottság, Inmarsat Ventures SE, korábban Inmarsat Ventures Ltd

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/24

      A Bíróság második tanácsa elnökének 2022. február 1-jei végzése – ViaSat, Inc. kontra Európai Bizottság, Inmarsat Ventures SE, korábban Inmarsat Ventures Ltd
      (C-235/20. P. sz. ügy) (1)

      (2022/C 222/36)
      Az eljárás nyelve: angol
      A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 9.,2021.01.11.


title: C-121/21. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2022. február 4-i végzése – Cseh Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság, a felperest támogató beavatkozó fél: Európai Bizottság

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/25

      A Bíróság elnökének 2022. február 4-i végzése – Cseh Köztársaság kontra Lengyel Köztársaság, a felperest támogató beavatkozó fél: Európai Bizottság
      (C-121/21. sz. ügy) (1)

      (2022/C 222/37)
      Az eljárás nyelve: lengyel
      A nagytanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 138., 2021.4.14.


title: C-386/21. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2022. január 18-i végzése (a Cour d'appel de Mons [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair DAC kontra Happy Flights Srl, korábban Happy Flights Sprl

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/25

      A Bíróság elnökének 2022. január 18-i végzése (a Cour d'appel de Mons [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ryanair DAC kontra Happy Flights Srl, korábban Happy Flights Sprl
      (C-386/21. sz. ügy) (1)

      (2022/C 222/38)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 382., 2021.9.20.


title: C-504/21. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2022. március 11-i végzése (a Verwaltungsgericht Stade [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antragsteller 1, Antragsteller 2, Antragsteller 3, Antragsteller 4, Antragsteller 5 kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/25

      A Bíróság elnökének 2022. március 11-i végzése (a Verwaltungsgericht Stade [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antragsteller 1, Antragsteller 2, Antragsteller 3, Antragsteller 4, Antragsteller 5 kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-504/21. sz. ügy) (1)

      (2022/C 222/39)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 490., 2021.12.6.


title: T-176/22. sz. ügy: 2022. április 4-én benyújtott kereset – Mellish kontra Bizottság

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/32

      2022. április 4-én benyújtott kereset – Mellish kontra Bizottság
      (T-176/22. sz. ügy)
      (2022/C 222/53)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Philip Mellish (Uccle, Belgium) (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2021. június havi illetménykimutatását és a Bizottság Humánerőforrás Szolgálatának 2021. június 14-i, a felperest arról tájékoztató feljegyzését, hogy 2021-től a Brexit következményeként nem részesül a származási helyére történő utazás költségeinek átalánymegtérítésében;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 1-jei panaszt elutasító 2021. december 22-i határozatot annyiban, amennyiben az a megtámadott határozat indokolását kiegészítőnek tekintendő;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) teleologikus és hasznos alkalmazásán, az adminisztráció általi téves jogalkalmazáson, a személyzeti szabályzat VII. melléklete 7. cikke (4) bekezdésének megsértésén, továbbá azon alapul, hogy a származási helyre vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések ellentétesek a személyzeti szabályzattal.

                  2.

                  A második jogalap az egyenlő bánásmód elvének megsértésén és nem igazolt hátrányos megkülönböztetésen, jogellenességi kifogáson és a költségtérítésnek az állampolgárság elvesztése esetén történő teljes mértékű megszüntetése alkalmazásának hiányán alapul.

                  3.

                  A harmadik, kiegészítő jellegű jogalap egyfelől a személyzeti szabályzatnak a brit állampolgárokkal szembeni, az Európai Unió által ígért rugalmas és az egyéb belső szabályokkal koherens alkalmazásán, másfelől az alkalmazott külföldi munkavégzésének ellentételezésére vonatkozó elv megsértésén alapul.


title: T-177/22. sz. ügy: 2022. április 4-án benyújtott kereset – Chambers és társai kontra Bizottság

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/32

      2022. április 4-án benyújtott kereset – Chambers és társai kontra Bizottság
      (T-177/22. sz. ügy)
      (2022/C 222/54)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alexander Chambers (Barcelona, Spanyolország) és kilenc további felperes (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2021 június havi illetménykimutatását, amennyiben az a munkavégzési helyéről a származási helyére történő utazás költségei átalánymegtérítésének megszüntetésére vonatkozó határozat leképeződése;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. augusztus 30-i panaszt elutasító 2021. december 22-i határozatot annyiban, amennyiben az a megtámadott határozat indokolását kiegészítőnek tekintendő;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-177/22. sz. Mellish kontra Bizottság ügyben előadott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-192/22. sz. ügy: 2022. április 13-án benyújtott kereset – Polynt kontra ECHA

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/33

      2022. április 13-án benyújtott kereset – Polynt kontra ECHA
      (T-192/22. sz. ügy)
      (2022/C 222/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Polynt SpA (Scanzorosciate, Olaszország) (képviselők: C. Mereu és S. Abdel-Qader ügyvédek)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Vegyianyag-ügynökségnek a felperessel a 2022. február 4-i levélben közölt határozatát (FUP- DEV-01–21200655590–58–0000-CCH-1–2_FTR_NOTIF), amelyben a dokumentációértékelési határozatnak való megfelelés elmulasztásáról tájékoztatják a felperest;

                  —

                  állapítsa meg, illetve kötelezze az ECHA-t egy azt megállapító új intézkedés elfogadására, hogy a felperes mentesül azon kötelezettsége alól, hogy az ECHA-nak bármiféle információt szolgáltasson a gyártás beszüntetését, valamint azt követően, hogy emiatt az érintett anyag vis maiornak betudhatóan már nem áll rendelkezésre; továbbá

                  —

                  az ECHA-t kötelezze a jelen eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a vis maior elvét annak megállapításakor, hogy a nonán-1-ol-os 1,3-dioxo-2-benzofurán-5-karboxilsav anyag (EK-szám: 941–303–6) (a továbbiakban: anyag) gyártásának vis maior miatti, a megfelelési ellenőrzésről szóló utolsó határozat elfogadása utáni beszüntetése nem mentesíti a felperest azon kötelezettség alól, hogy a megfelelési ellenőrzésről szóló első határozatban az anyagra vonatkozóan kért információt szolgáltassa.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: REACH-rendelet) 50. cikkének (2) bekezdését.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a REACH-rendelet 5. és 6. cikkét.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az arányosság elvét.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2008. L 141., 22. o.; HL 2009. L 36., 84. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.).


title: T-194/22. sz. ügy: 2022. április 14-én benyújtott kereset – Zelmotor kontra EUIPO – B&B Trends (zelmotor)

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/34

      2022. április 14-én benyújtott kereset – Zelmotor kontra EUIPO – B&B Trends (zelmotor)
      (T-194/22. sz. ügy)
      (2022/C 222/56)
      A keresetlevél nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Zelmotor sp. z o.o. (Rzeszów, Lengyelország) (képviselő: M. Rumak jogtanácsos)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: B&B Trends, SL (Santa Perpetua de Mogoda, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes.

         A vitatott védjegy: a „zelmotor” európai uniós ábrás védjegy – l0 980 225. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2022. február 4-én hozott határozata (R 927/2021-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2022. február 4-i határozatát (R 927/2021-2. sz. ügy) abban a részében, amelyben az a 7., 9. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében – a 7. osztályba tartozó sztátorok és rotorok kivételével – törölte a védjegyet;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze saját költségeik viselésére, továbbá az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-197/22. sz. ügy: 2022. április 18-án benyújtott kereset – Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories kontra EUIPO – Arbora & Ausonia (InterMed Pharmaceutical Laboratories eva intima)

text:
               2022.6.7.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/35

      2022. április 18-án benyújtott kereset – Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories kontra EUIPO – Arbora & Ausonia (InterMed Pharmaceutical Laboratories eva intima)
      (T-197/22. sz. ügy)
      (2022/C 222/57)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Ioulia and Irene Tseti Pharmaceutical Laboratories SA (Athén, Görögország) (képviselők: C. Chrysanthis, P. Chardalia és A. Vasilogamvrou ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Arbora & Ausonia, SLU (Madrid, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: az InterMed Pharmaceutical Laboratories eva intima európai uniós védjegy bejelentése – 18 127 265. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2022. március 1-jén hozott határozata (R 1244/2021-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot a felperes által benyújtott fellebbezéssel érintett részében;

                  —

                  az EUIPO-t, és amennyiben beavatkozik, az ARBORA & AUSONIA, SLU-t kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  a 207/2009/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-623/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. október 6-i ítélete (az Investigatory Powers Tribunal – London [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Privacy International kontra Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service (Előzetes döntéshozatal – A személyes adatok kezelése az elektronikus hírközlési ágazatban – Elektronikus hírközlési szolgáltatók – A forgalmi és a helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli továbbítása – A nemzetbiztonság védelme – 2002/58/EK irányelv – Hatály – Az 1. cikk (3) bekezdése és a 3. cikk – Az elektronikus közlések titkossága – Védelem – 5. cikk és a 15. cikk (1) bekezdése – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 7., 8. és 11. cikk, valamint az 52. cikk (1) bekezdése – Az EUSZ 4. cikk (2) bekezdése)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/2

      A Bíróság (nagytanács) 2020. október 6-i ítélete (az Investigatory Powers Tribunal – London [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Privacy International kontra Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service
      (C-623/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A személyes adatok kezelése az elektronikus hírközlési ágazatban - Elektronikus hírközlési szolgáltatók - A forgalmi és a helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli továbbítása - A nemzetbiztonság védelme - 2002/58/EK irányelv - Hatály - Az 1. cikk (3) bekezdése és a 3. cikk - Az elektronikus közlések titkossága - Védelem - 5. cikk és a 15. cikk (1) bekezdése - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 7., 8. és 11. cikk, valamint az 52. cikk (1) bekezdése - Az EUSZ 4. cikk (2) bekezdése)
      (2020/C 433/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Investigatory Powers Tribunal – London

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Privacy International

         Alperesek: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service, Secret Intelligence Service

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. november 25-i 2009/136/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról [helyesen: a személyes adatok kezeléséről] és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) 1. cikkének (3) bekezdését, 3. cikkét és 15. cikkének (1) bekezdését az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy ezen irányelv hatálya alá tartozik az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi egy állami hatóság számára, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatókat arra kötelezze, hogy a nemzetbiztonság védelme érdekében forgalmi és helymeghatározó adatokat továbbítsanak a biztonsági és hírszerző szolgálatok részére.

                  2)

                  A 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 irányelv 15. cikkének (1) bekezdését az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésével, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 7., 8. és 11. cikkével és 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi egy állami hatóság számára, hogy az elektronikus hírközlési szolgáltatókat a nemzetbiztonság védelme érdekében a forgalmi és helymeghatározó adatoknak a biztonsági és hírszerző szolgálatok részére történő, általános és különbségtétel nélküli továbbítására kötelezze.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22.


title: C-511/18, C-512/18 és C-520/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2020. október 6-i ítélete (Conseil d’État [Franciaország], Cour constitutionnelle [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – La Quadrature du Net (C-511/18 és C-512/18), French Data Network (C-511/18 és C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 és C-512/18), Igwan.net (C-511/18) kontra Premier ministre (C-511/18 és C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 és C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX kontra Conseil des ministres (Előzetes döntéshozatal – A személyes adatok kezelése az elektronikus hírközlési ágazatban – Elektronikus hírközlési szolgáltatók – Tárhelyszolgáltatók és internet-hozzáférést nyújtó szolgáltatók – A forgalmi és a helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli megőrzése – Automatizált adatelemzés – Az adatokhoz történő, valós idejű hozzáférés – A nemzetbiztonság védelme és a terrorizmus elleni küzdelem – Bűnözés elleni küzdelem – 2002/58/EK irányelv – Hatály – Az 1. cikk (3) bekezdése és a 3. cikk – Az elektronikus közlések titkossága – Védelem – 5. cikk és a 15. cikk (1) bekezdése – 2000/31/EK irányelv – Hatály – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 4., 6 – 8. és 11. cikk, valamint az 52. cikk (1) bekezdése – Az EUSZ 4. cikk (2) bekezdése)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/3

      A Bíróság (nagytanács) 2020. október 6-i ítélete (Conseil d’État [Franciaország], Cour constitutionnelle [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – La Quadrature du Net (C-511/18 és C-512/18), French Data Network (C-511/18 és C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 és C-512/18), Igwan.net (C-511/18) kontra Premier ministre (C-511/18 és C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 és C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18), Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX kontra Conseil des ministres
      (C-511/18, C-512/18 és C-520/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A személyes adatok kezelése az elektronikus hírközlési ágazatban - Elektronikus hírközlési szolgáltatók - Tárhelyszolgáltatók és internet-hozzáférést nyújtó szolgáltatók - A forgalmi és a helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli megőrzése - Automatizált adatelemzés - Az adatokhoz történő, valós idejű hozzáférés - A nemzetbiztonság védelme és a terrorizmus elleni küzdelem - Bűnözés elleni küzdelem - 2002/58/EK irányelv - Hatály - Az 1. cikk (3) bekezdése és a 3. cikk - Az elektronikus közlések titkossága - Védelem - 5. cikk és a 15. cikk (1) bekezdése - 2000/31/EK irányelv - Hatály - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 4., 6 – 8. és 11. cikk, valamint az 52. cikk (1) bekezdése - Az EUSZ 4. cikk (2) bekezdése)
      (2020/C 433/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État, Cour constitutionnelle

         Az alapeljárás felei

         (C-511/18. és C-512/18. sz. ügy)

         Felperesek: La Quadrature du Net (C-511/18 és C-512/18), French Data Network (C-511/18 és C-512/18), Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs (C-511/18 és C-512/18), Igwan.net (C-511/18)

         Alperesek: Premier ministre (C-511/18 és C-512/18), Garde des Sceaux, ministre de la Justice (C-511/18 és C-512/18), Ministre de l’Intérieur (C-511/18), Ministre des Armées (C-511/18)

         Az eljárásban részt vesz: a Privacy International (C-512/18) és a Center for Democracy and Technology (C-512/18),

         (C-520/18. sz. ügy)

         Felperesek: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Académie Fiscale ASBL, UA, Liga voor Mensenrechten ASBL, Ligue des Droits de l’Homme ASBL, VZ, WY, XX

         Alperes: Conseil des ministres

         Az eljárásban részt vesz: a Child Focus (C-520/18)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. november 25-i 2009/136/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról [helyesen: a személyes adatok kezeléséről] és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) 15. cikkének (1) bekezdését az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7., 8. és 11. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétesek az olyan jogszabályi intézkedések, amelyek a 15. cikk (1) bekezdésében foglalt célokból a forgalmi és a helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli, megelőző jelleggel történő megőrzését írják elő. Ezzel szemben a 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 irányelv 15. cikkének az Alapjogi Charta 7., 8. és 11. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdésével nem ellentétesek az olyan jogszabályi intézkedések, amelyek

                              —

                              lehetővé teszik, hogy a nemzetbiztonság védelme érdekében az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóit a forgalmi és helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli megőrzésére kötelezzék olyan helyzetekben, amikor az érintett tagállamnak olyan súlyos nemzetbiztonsági fenyegetéssel kell szembenéznie, amely valós és közvetlen, illetve előrelátható, és az erre kötelező határozat bíróság, illetve kötelező erejű határozatot hozó, független közigazgatási szerv általi, tényleges ellenőrzésnek vethető alá, amely annak vizsgálatára irányul, hogy e helyzetek valamelyike fennáll-e, valamint hogy tiszteletben tartják-e az előírandó feltételeket és garanciákat, az említett kötelezés időtartamát pedig a feltétlenül szükséges mértékre kell korlátozni, ez azonban a fenyegetettség tartós fennállása esetén meghosszabbítható;

                              —

                              a nemzetbiztonság védelme, a súlyos bűncselekmények elleni küzdelem és a közbiztonságot érintő súlyos fenyegetettség megelőzése érdekében a forgalmi és helymeghatározó adatok célzott megőrzését írják elő, amelyet objektív és hátrányos megkülönböztetéstől mentes tényezők alapján, az érintett személyek kategóriái szerint vagy földrajzi kritérium segítségével, a feltétlenül szükséges mértékű, de meghosszabbítható időtartamra korlátozva határoznak meg;

                              —

                              a nemzetbiztonság védelme, a súlyos bűncselekmények elleni küzdelem és a közbiztonságot érintő súlyos fenyegetettség megelőzése érdekében a csatlakozási forráshoz hozzárendelt IP-címek általános és különbségtétel nélküli, a feltétlenül szükséges mértékre korlátozott időtartamú megőrzését írják elő;

                              —

                              a nemzetbiztonság védelme, a bűnözés elleni küzdelem és a közbiztonság védelme érdekében az elektronikus hírközlési eszközök felhasználóinak személyazonosságára vonatkozó adatok általános és különbségtétel nélküli megőrzését írják elő, és

                              —

                              lehetővé teszik, hogy a súlyos bűncselekmények elleni küzdelem és a fortiori a nemzetbiztonság védelme érdekében az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóit a hatáskörrel rendelkező hatóság hatékony bírósági felülvizsgálat alá tartozó határozatával a rendelkezésükre álló forgalmi és helymeghatározó adatok korlátozott ideig történő, gyors megőrzésére kötelezzék,

                        amennyiben ezek az intézkedések egyértelmű és pontos szabályok révén biztosítják, hogy a szóban forgó adatok megőrzésére az erre vonatkozó anyagi jogi és eljárásjogi feltételek betartása mellett kerül sor, és hogy az érintett személyeket a visszaélések veszélyével szemben tényleges biztosítékok illetik meg.

                  2)

                  A 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 irányelv 15. cikkének (1) bekezdését az Alapjogi Charta 7., 8. és 11. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóit egyrészt többek között a forgalmi és helymeghatározó adatok automatizált elemzésére és valós idejű gyűjtésére, másrészt a használt végberendezések helymeghatározására vonatkozó műszaki adatok valós idejű gyűjtésére kötelezi, amennyiben

                              —

                              az automatizált elemzés alkalmazása azokra a helyzetekre korlátozódik, amikor a tagállamnak olyan súlyos nemzetbiztonsági fenyegetéssel kell szembenéznie, amely valós és közvetlen, illetve előrelátható, az automatizált elemzés alkalmazása pedig bíróság, illetve kötelező erejű határozatot hozó, független közigazgatási szerv általi, tényleges ellenőrzésnek vethető alá, amely annak vizsgálatára irányul, hogy fennáll-e az említett intézkedést igazoló helyzet, valamint hogy tiszteletben tartják-e az előírandó feltételeket és garanciákat, és

                              —

                              a forgalmi és helymeghatározó adatok valós idejű gyűjtése azokra a személyekre korlátozódik, akik tekintetében alapos okkal feltételezhető, hogy valamilyen módon terrorcselekményekben működnek közre, valamint bíróság, illetve kötelező erejű határozatot hozó, független közigazgatási szerv előzetes ellenőrzése alá tartozik, biztosítandó, hogy a valós idejű adatgyűjtést csak a feltétlenül szükséges mértékben engedélyezzék. Kellően indokolt sürgős esetben az ellenőrzést rövid határidőn belül el kell végezni.

                  3)

                  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlament és tanácsi irányelvet (elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások keretében a közlések és a természetes személyek titkosságának a személyesadat-kezeléssel kapcsolatos védelme terén, mivel azt az esettől függően a 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 irányelv vagy a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46 irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet szabályozza. A 2016/679 rendelet 23. cikkének (1) bekezdését az Alapjogi Charta 7., 8. és 11. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a nyilvános online hírközlési szolgáltatásokhoz való hozzáférést nyújtókat és a tárhelyszolgáltatókat többek között az e szolgáltatásokhoz kapcsolódó személyes adatok általános és különbségtétel nélküli megőrzésére kötelezi.

                  4)

                  A nemzeti bíróság nem alkalmazhat olyan nemzeti jogi rendelkezést, amely felhatalmazza őt arra, hogy korlátozza azon ítéletének időbeli hatályát, amelyben olyan nemzeti jogszabályt kell a nemzeti jog alapján jogellenesnek nyilvánítania, amely az elektronikus hírközlési szolgáltatókat – különösen a nemzetbiztonság védelme és a bűnözés elleni küzdelem érdekében – a forgalmi és helymeghatározó adatok általános és különbségtétel nélküli, a 2009/136 irányelvvel módosított 2002/58 irányelv 15. cikkének az Alapjogi Charta 7., 8. és 11. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdésével összeegyeztethetetlen megőrzésére kötelezi. A tényleges érvényesülés elvének tükrében értelmezett ezen 15. cikk (1) bekezdése alapján a nemzeti büntetőbíróság köteles a bűncselekmények elkövetésével gyanúsított személyekkel szemben indított büntetőeljárásban figyelmen kívül hagyni azokat az információkat és bizonyítékokat, amelyekhez a forgalmi és helymeghatározó adatoknak az uniós joggal összeegyeztethetetlen, általános és különbségtétel nélküli megőrzésével jutottak, ha a gyanúsított személyek nem tudnak hatékony módon észrevételt tenni ezekkel az információkkal és bizonyítékokkal kapcsolatban, amelyek a bíróság tudomásán kívüli területről származnak és döntő befolyással lehetnek a tényállás megállapítására.

         (1)  HL C 392., 2018.10.29.

         HL C 408., 2018.11.12.


title: C-611/18. P sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. október 28-i ítélete – Pirelli & C. SpA kontra Európai Bizottság, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Fellebbezés – Verseny – Kartellek – Az elektromos kábelek európai piaca – Projektek keretében történő piacfelosztás – 1/2003/EK rendelet – A 23. cikk (2) bekezdése – Az Európai Bizottság bírságokra vonatkozó hatásköre – A jogsértés betudhatósága – Meghatározó befolyás tényleges gyakorlására vonatkozó vélelem – Indokolási kötelezettség – Alapvető jogok – Sortartási kifogás, illetve előzetes perlés követelése – Korlátlan felülvizsgálati jogkör)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/6

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. október 28-i ítélete – Pirelli & C. SpA kontra Európai Bizottság, Prysmian Cavi e Sistemi Srl
      (C-611/18. P sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - Az elektromos kábelek európai piaca - Projektek keretében történő piacfelosztás - 1/2003/EK rendelet - A 23. cikk (2) bekezdése - Az Európai Bizottság bírságokra vonatkozó hatásköre - A jogsértés betudhatósága - Meghatározó befolyás tényleges gyakorlására vonatkozó vélelem - Indokolási kötelezettség - Alapvető jogok - Sortartási kifogás, illetve előzetes perlés követelése - Korlátlan felülvizsgálati jogkör)
      (2020/C 433/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Pirelli & C. SpA (képviselők: M. Siragusa és G. Rizza, avvocati)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: L. Malferrari, P. Rossi, C. Sjödin és T. Vecchi, meghatalmazottak), Prysmian Cavi e Sistemi Srl (képviselők: kezdetben C. Tesauro és L. Armati, avvocati, később V. Roppo és P. Canepa, avvocati)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Pirelli & C. SpA-t kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Prysmian Cavi e Sistemi Srl maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: C-720/18. és C-721/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. október 22-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Ferrari S.p.A. kontra DU (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Védjegyek – 2008/95/EK irányelv – A 12. cikk (1) bekezdése – Valamely védjegy tényleges használata – Bizonyítási teher – 13. cikk – A használat igazolása az „áruk, illetve szolgáltatások egy része tekintetében” – Olyan gépjárműmodellt jelölő védjegy, amelynek a gyártása megszűnt – A védjegynek az e modellhez kapcsolódó pótalkatrészek és szolgáltatások vonatkozásában történő használata – A védjegy használt gépjárművek vonatkozásában történő használata – EUMSZ 351. cikk – A Svájci Államszövetség és a Németországi Szövetségi Köztársaság között létrejött egyezmény – A szabadalmak, formatervezési minták és védjegyek kölcsönös oltalma)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. október 22-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Ferrari S.p.A. kontra DU
      (C-720/18. és C-721/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - Védjegyek - 2008/95/EK irányelv - A 12. cikk (1) bekezdése - Valamely védjegy tényleges használata - Bizonyítási teher - 13. cikk - A használat igazolása az „áruk, illetve szolgáltatások egy része tekintetében” - Olyan gépjárműmodellt jelölő védjegy, amelynek a gyártása megszűnt - A védjegynek az e modellhez kapcsolódó pótalkatrészek és szolgáltatások vonatkozásában történő használata - A védjegy használt gépjárművek vonatkozásában történő használata - EUMSZ 351. cikk - A Svájci Államszövetség és a Németországi Szövetségi Köztársaság között létrejött egyezmény - A szabadalmak, formatervezési minták és védjegyek kölcsönös oltalma)
      (2020/C 433/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ferrari S.p.A.

         Alperes: DU

         Rendelkező rész

                  1)

                  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikkének (1) bekezdését és 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az áruk és azokat alkotó alkatrészek – mint például a gépjárművek és azok alkatrészei – valamely kategóriája tekintetében lajstromozott védjegyet úgy kell tekinteni, mint amely az e kategóriába tartozó áruk és az azokat alkotó alkatrészek összessége tekintetében az említett 12. cikk (1) bekezdése értelmében vett „tényleges használat” tárgyát képezte, ha az csak bizonyos áruk, például az e kategóriába tartozó, magas árfekvésű luxussportautók vagy csak az említett áruk némelyikének pótalkatrészei vagy tartozékai tekintetében képezte ilyen használat tárgyát, kivéve, ha a releváns tényekből és bizonyítékokból kitűnik, hogy az ezen árukat megszerezni kívánó fogyasztó azokat úgy tekinti, mint amelyek azon árukategória önálló alkategóriáját képezik, amely tekintetében az érintett védjegyet lajstromozták.

                  2)

                  A 2008/95 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely védjegy képezheti a jogosultja általi tényleges használat tárgyát az e védjeggyel forgalomba hozott használt áruk általa történő viszonteladása során.

                  3)

                  A 2008/95 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely védjegyet a jogosultja ténylegesen használ, ha bizonyos, korábban e védjeggyel forgalmazott árukhoz kapcsolódó szolgáltatásokat nyújt, feltéve, hogy e szolgáltatásokat az említett védjeggyel nyújtják.

                  4)

                  Az EUMSZ 351. cikk első bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé teszi valamely tagállam bírósága számára, hogy az 1958. január 1-je előtt, illetve az Európai Unióhoz csatlakozó államok esetében a csatlakozásuk időpontját megelőzően valamely európai uniós tagállam és valamely harmadik állam által kötött olyan megállapodást alkalmazzon, mint például a Svájc és Németország között létrejött, 1892. április 13-án Berlinben aláírt, a szabadalmak, a formatervezési minták és a védjegyek kölcsönös oltalmáról szóló, módosított egyezmény, amely előírja, hogy az e tagállamban lajstromozott védjegynek az e harmadik állam területén történő használatát figyelembe kell venni annak meghatározásakor, hogy e védjegy a 2008/95 irányelv 12. cikkének (1) bekezdése értelmében „tényleges használat” tárgyát képezi-e, mindaddig, amíg az előbbi rendelkezés második bekezdésében említett megfelelő lépések valamelyike lehetővé nem teszi az EUM-Szerződés és az említett egyezmény között fennálló összeegyeztethetetlenség megszüntetését.

                  5)

                  A 2008/95 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az arra vonatkozó bizonyítási kötelezettség, hogy valamely védjegy e rendelkezés értelmében „tényleges használat” tárgyát képezte, e védjegy jogosultját terheli.

         (1)  HL C 54., 2019.2.11.


title: C-112/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Aachen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marvin M. kontra Kreis Heinsberg (Előzetes döntéshozatal – 2006/126/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése és a 11. cikk (4) bekezdése – Vezetői engedély – Kölcsönös elismerés – Az elismerési kötelezettség terjedelme – Csere alapján kiállított vezetői engedély – Olyan időpontban végrehajtott csere, amikor a járművezetési jogosultságot a kiállító tagállam már visszavonta – Csalás – A csere keretében kiállított engedély elismerésének megtagadása)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/8

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Verwaltungsgericht Aachen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marvin M. kontra Kreis Heinsberg
      (C-112/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2006/126/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése és a 11. cikk (4) bekezdése - Vezetői engedély - Kölcsönös elismerés - Az elismerési kötelezettség terjedelme - Csere alapján kiállított vezetői engedély - Olyan időpontban végrehajtott csere, amikor a járművezetési jogosultságot a kiállító tagállam már visszavonta - Csalás - A csere keretében kiállított engedély elismerésének megtagadása)
      (2020/C 433/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Aachen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Marvin M.

         Alperes: Kreis Heinsberg

         Rendelkező rész

                  1)

                  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az abban előírt, minden külön formai követelmény nélküli kölcsönös elismerés – az említett irányelvben előírt kivételekre is figyelemmel – alkalmazandó az ezen irányelv 11. cikkének (1) bekezdése szerinti cserét követően kiállított vezetői engedélyre.

                  2)

                  A 2006/126 irányelv 11. cikke (4) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé teszi a tagállam számára, hogy megtagadja az ezen irányelv 11. cikkének (1) bekezdése szerinti csere alapján kiállított vezetői engedély elismerését azzal az indokkal, hogy e tagállam e cserét megelőzően ezen engedély jogosultjától visszavonta a járművezetési jogosultságot.

         (1)  HL C 172., 2019.5.20.


title: C-243/19. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. október 29-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra Veselības ministrija (Előzetes döntéshozatal – Szociális biztonság – 883/2004/EK rendelet – A 20. cikk (2) bekezdése – 2011/24/EU irányelv – A 8. cikk (1) és (5) bekezdése, valamint (6) bekezdésének d) pontja – Egészségbiztosítás – A biztosítás helyének tagállamától eltérő más tagállamban nyújtott kórházi ellátások – Az előzetes engedély megtagadása – A biztosítás helyének tagállamában hatékonyan biztosítható kórházi kezelés – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikke – Valláson alapuló eltérő bánásmód)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/9

      A Bíróság (második tanács) 2020. október 29-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra Veselības ministrija
      (C-243/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociális biztonság - 883/2004/EK rendelet - A 20. cikk (2) bekezdése - 2011/24/EU irányelv - A 8. cikk (1) és (5) bekezdése, valamint (6) bekezdésének d) pontja - Egészségbiztosítás - A biztosítás helyének tagállamától eltérő más tagállamban nyújtott kórházi ellátások - Az előzetes engedély megtagadása - A biztosítás helyének tagállamában hatékonyan biztosítható kórházi kezelés - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikke - Valláson alapuló eltérő bánásmód)
      (2020/C 433/08)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes:A

         Alperes: Veselības ministrija

         Rendelkező rész

                  1)

                  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 20. cikkének az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha a biztosított lakóhelye szerinti tagállam megtagadja e biztosítottal szemben az e rendelet 20. cikkének (1) bekezdésében előírt engedélyt abban az esetben, ha e tagállamban elérhető olyan kórházi kezelés, amelynek orvosi hatékonysága nem kétséges, de az alkalmazott kezelés módszere az említett személy vallási meggyőződésével nem egyeztethető össze.

                  2)

                  A határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló, 2011. március 9-i 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (5) bekezdését és 8. cikke (6) bekezdésének d) pontját az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a beteg biztosításának helye szerinti tagállam megtagadja e beteggel szemben az ezen irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében említett engedély megadását abban az esetben, ha e tagállamban elérhető olyan kórházi kezelés, amelynek orvosi hatékonysága nem kétséges, de az alkalmazott kezelés módszere e beteg vallási meggyőződésével nem egyeztethető össze, kivéve, ha e megtagadást objektív módon igazolja az egészségügyi ellátási kapacitások vagy az orvosi szakértelem megőrzésére irányuló jogszerű cél, és az az említett cél eléréséhez megfelelő és szükséges eszközt képez, aminek teljesülését a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-273/19. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Választottbírósági kikötés – 1605/2002/EK, Euratom rendelet – 52. cikk – 2321/2002/EK rendelet – 1513/2002/EK határozat – Támogatási megállapodás – Sensation projekt – Hatodik keretprogram – Támogatható kiadások – Összeférhetetlenség – Bizonyítási teher – Munkaidő-nyilvántartások – Auditjelentés – Bizonyító erő – A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve – Az arányosság elve)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/10

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) kontra Európai Bizottság
      (C-273/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - 1605/2002/EK, Euratom rendelet - 52. cikk - 2321/2002/EK rendelet - 1513/2002/EK határozat - Támogatási megállapodás - Sensation projekt - Hatodik keretprogram - Támogatható kiadások - Összeférhetetlenség - Bizonyítási teher - Munkaidő-nyilvántartások - Auditjelentés - Bizonyító erő - A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve - Az arányosság elve)
      (2020/C 433/09)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (képviselők. V. Christianos et D. Karagkounis, dikigoroi)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: O. Verheecke et A Katsimerou, meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 182, 2019.5.27.


title: C-274/19. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Választottbírósági kikötés – 1605/2002/EK, Euratom rendelet – 2342/2002/EK, Euratom rendelet – 1906/2006/EK rendelet – Actibio támogatási megállapodás – Actibio projekt – Hetedik keretprogram – Támogatható kiadások – Összeférhetetlenség – Bizonyítási teher – Munkaidő-nyilvántartások – Auditjelentés – Bizonyító erő – Az arányosság elve)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/10

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) kontra Európai Bizottság
      (C-274/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - 1605/2002/EK, Euratom rendelet - 2342/2002/EK, Euratom rendelet - 1906/2006/EK rendelet - Actibio támogatási megállapodás - Actibio projekt - Hetedik keretprogram - Támogatható kiadások - Összeférhetetlenség - Bizonyítási teher - Munkaidő-nyilvántartások - Auditjelentés - Bizonyító erő - Az arányosság elve)
      (2020/C 433/10)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (képviselő: V. Christianos, dikigoros)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: O. Verheecke és A Katsimerou, meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA)-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 182, 2019.5.27.


title: C-275/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 22-i ítélete (a Supremo Tribunal de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd kontra Santa Casa da Misericórdia de Lisboa (Előzetes döntéshozatal – A műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás – A „műszaki szabály” fogalma – Az Európai Bizottságnak az összes műszakiszabály-tervezetről való értesítésére vonatkozó tagállami kötelezettség – A nem közölt műszaki szabály magánszemélyekkel szembeni érvényesíthetetlensége – Szolgáltatókkal szembeni alkalmazhatatlanság)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/11

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 22-i ítélete (a Supremo Tribunal de Justiça [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd kontra Santa Casa da Misericórdia de Lisboa
      (C-275/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás - A „műszaki szabály” fogalma - Az Európai Bizottságnak az összes műszakiszabály-tervezetről való értesítésére vonatkozó tagállami kötelezettség - A nem közölt műszaki szabály magánszemélyekkel szembeni érvényesíthetetlensége - Szolgáltatókkal szembeni alkalmazhatatlanság)
      (2020/C 433/11)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal de Justiça

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

         Alperesek: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

         Az eljárásban részt vesz: Sporting Clube de Braga, Sporting Club de Braga – Futebol, SAD

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az 1988. március 22-i 88/182/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28-i 83/189/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének 5. pontját úgy kell értelmezni, hogy az a nemzeti szabályozás, amely úgy rendelkezik, hogy a szerencsejáték-szervezés joga csak az államot illeti meg, és azt kizárólag olyan, részvénytársasági formában létrehozott vállalkozások gyakorolhatják, amelyeknek az érintett tagállam a megfelelő koncessziót odaítéli, és amely szabályozás meghatározza e tevékenység gyakorlásának feltételeit és területeit, nem minősül e rendelkezés értelmében „műszaki szabálynak”.

                  2)

                  Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 11. pontját a módosított irányelv 1. cikkének 5. pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti jogszabály, amely úgy rendelkezik, hogy az egyes szerencsejátékok szervezésére vonatkozóan egy közjogi szervezet részére az egész ország területén odaítélt kizárólagos jog az interneten végzett szerencsejáték-szervezést is magában foglalja, az elsőként említett rendelkezés értelmében vett „műszaki szabálynak” minősül, amely abban az esetben, ha nem közölték a Bizottsággal az említett, módosított irányelv 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően, nem érvényesíthető magánszemélyekkel szemben.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-321/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. október 28-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BY, CZ kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal – 1999/62/EK irányelv – 2006/38/EK irányelv – A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjak – A 7. cikk (9) bekezdése – A 7a. cikk (1) és (2) bekezdése – Úthasználati díjak – Az infrastrukturális költségek megtérülésének elve – Infrastrukturális költségek – Üzemeltetési költségek – Közlekedésrendészeti költségek – A költségek túllépése – Közvetlen hatály – Az úthasználati díj túlzott mértékének utólagos igazolása – Az ítélet időbeli hatályának korlátozása)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/12

      A Bíróság (első tanács) 2020. október 28-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BY, CZ kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-321/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 1999/62/EK irányelv - 2006/38/EK irányelv - A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjak - A 7. cikk (9) bekezdése - A 7a. cikk (1) és (2) bekezdése - Úthasználati díjak - Az infrastrukturális költségek megtérülésének elve - Infrastrukturális költségek - Üzemeltetési költségek - Közlekedésrendészeti költségek - A költségek túllépése - Közvetlen hatály - Az úthasználati díj túlzott mértékének utólagos igazolása - Az ítélet időbeli hatályának korlátozása)
      (2020/C 433/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: BY, CZ

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2006. május 17-i 2006/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999. június 17-i 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (9) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a közlekedésrendészeti költségek nem tartoznak az „üzemeltetési költségeknek” az e rendelkezés értelmében vett fogalmába.

                  2)

                  A 2006/38 irányelvvel módosított 1999/62 irányelv 7. cikkének (9) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a súlyozott átlagos úthasználatidíj-tételek 3,8 %-kal vagy 6 %-kal meghaladják az érintett infrastruktúra-hálózat infrastrukturális költségeit, többek között jelentősebb számítási hibák, vagy olyan költségek figyelembevétele miatt, amelyek nem tartoznak az „infrastrukturális költségeknek” az e rendelkezés értelmében vett fogalmába.

                  3)

                  Magánszemélyek a nemzeti bíróságok előtt közvetlenül hivatkozhatnak valamely tagállammal szemben a 2006/38 irányelvvel módosított 1999/62 irányelv 7. cikkének (9) bekezdésében említett infrastrukturális költségek kizárólagos figyelembevételére irányuló, e rendelkezésben, valamint az említett irányelv 7a. cikkének (1) és (2) bekezdésében előírt kötelezettségre, ha e tagállam nem tartotta be e kötelezettséget, vagy azt helytelenül ültette át.

                  4)

                  A 2006/38 irányelvvel módosított 1999/62 irányelvet a 2000. szeptember 26-i Bizottság kontra Ausztria ítélet (C-205/98, EU:C:2000:493) 138. pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az úthasználati díj túlzott mértékét utólagosan, az infrastrukturális költségek bírósági eljárás keretében végzett újraszámításával igazolják.

         (1)  HL C 220., 2019.7.1.


title: C-576/19. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 29-i ítélete – Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. kontra Európai Gyógyszerügynökség (Fellebbezés – Az uniós intézmények, szervek vagy hivatalok dokumentumaihoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A 4. cikk (2) bekezdésének második francia bekezdése – A bírósági eljárások védelmére vonatkozó kivétel – A 4. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdése – A kereskedelmi érdekek védelmére vonatkozó kivétel – Egy emberi felhasználásra szánt gyógyszerre vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelemmel összefüggésben benyújtott dokumentumok – Harmadik személy számára a dokumentumokhoz való hozzáférést biztosító határozat)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/13

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 29-i ítélete – Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. kontra Európai Gyógyszerügynökség
      (C-576/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az uniós intézmények, szervek vagy hivatalok dokumentumaihoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A 4. cikk (2) bekezdésének második francia bekezdése - A bírósági eljárások védelmére vonatkozó kivétel - A 4. cikk (2) bekezdésének első francia bekezdése - A kereskedelmi érdekek védelmére vonatkozó kivétel - Egy emberi felhasználásra szánt gyógyszerre vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelemmel összefüggésben benyújtott dokumentumok - Harmadik személy számára a dokumentumokhoz való hozzáférést biztosító határozat)
      (2020/C 433/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Intercept Pharma Ltd, Intercept Pharmaceuticals, Inc. (képviselők: L. Tsang solicitor, F. Campbell barrister, J. Mulryne és E. Amos solicitors)

         A másik fél az eljárásban: Európai Gyógyszerügynökség (képviselők: T. Jabłoński, S. Drosos, R. Pita, S. Marino és H. Kerr meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Intercept Pharma Ltd-t és az Intercept Pharmaceuticals Inc.-et kötelezi a saját költségeiken felül az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 432., 2019.12.23.


title: C-608/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) kontra Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C. (Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – 1407/2013/EU rendelet – 3. cikk – Csekély összegű támogatás – 6. cikk – Ellenőrzés – A korábban megszerzett támogatásokkal történő halmozás folytán a de minimis felső határt túllépő vállalkozások – A de minimis felső határ tiszteletben tartása érdekében a valamely korábbi támogatás csökkentése vagy az e támogatásról való lemondás közötti választás lehetősége)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/14

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) kontra Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.
      (C-608/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - 1407/2013/EU rendelet - 3. cikk - Csekély összegű támogatás - 6. cikk - Ellenőrzés - A korábban megszerzett támogatásokkal történő halmozás folytán a de minimis felső határt túllépő vállalkozások - A de minimis felső határ tiszteletben tartása érdekében a valamely korábbi támogatás csökkentése vagy az e támogatásról való lemondás közötti választás lehetősége)
      (2020/C 433/15)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

         Alperes: Zennaro Giuseppe Legnami Sas di Zennaro Mauro & C.

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 18-i 1407/2013/EU bizottsági rendelet 3. és 6. cikkét akként kell értelmezni, hogy az a vállalkozás, amelynek a letelepedése szerinti tagállam olyan de minimis támogatást kíván nyújtani, amely egyes korábbi támogatások fennállása folytán az 1407/2013 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, három pénzügyi év időszakában 200 000 euró összegű felső határ fölé vinné az e vállalkozásnak nyújtott támogatások teljes összegét, e támogatás odaítéléséig választhatja azt, hogy csökkenti az igényelt finanszírozást, vagy pedig azt, hogy teljes egészében vagy részben lemond a már megkapott korábbi szubvenciókról annak érdekében, hogy e felső határt ne lépje túl.

                  2)

                  Az 1407/2013 rendelet 3. és 6. cikkét akként kell értelmezni, hogy a tagállamok nem kötelesek lehetővé tenni a kérelmező vállalkozások számára, hogy a támogatás odaítélése előtt módosíthassák a támogatás iránti kérelmüket annak érdekében, hogy ne lépjék túl az 1407/2013 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott, három pénzügyi év időszakában 200 000 euró összegű felső határt. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy milyen jogkövetkezmények származnak abból, ha a vállalkozások számára nem biztosított a lehetőség ilyen módosításokra, azzal, hogy ilyen módosításokra csak olyan időpontban kerülhet sor, amely megelőzi a csekély összegű támogatás odaítélésének időpontját.

         (1)  HL C 357., 2019.10.21.


title: C-637/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BY kontra CX (Előzetes döntéshozatal – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29/EK irányelv – Információs társadalom – A szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása – A 3. cikk (1) bekezdése – Nyilvánossághoz közvetítés – A „nyilvánosság” fogalma – Védelem alatt álló műnek bírósági eljárás keretében felhasználandó bizonyítékként elektronikus úton bírósághoz történő benyújtása)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/14

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. október 28-i ítélete (a Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BY kontra CX
      (C-637/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - Információs társadalom - A szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása - A 3. cikk (1) bekezdése - Nyilvánossághoz közvetítés - A „nyilvánosság” fogalma - Védelem alatt álló műnek bírósági eljárás keretében felhasználandó bizonyítékként elektronikus úton bírósághoz történő benyújtása)
      (2020/C 433/16)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Svea hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BY

         Alperes: CX

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a „nyilvánossághoz közvetítés” e rendelkezésben említett fogalma nem foglalja magában azt, ha védelem alatt álló művet magánszemélyek közötti bírósági eljárás keretében bizonyítékként nyújtanak be elektronikus úton valamely bírósághoz.

         (1)  HL C 372., 2019.11.4.


title: C-702/19. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Verseny – Kartell – A kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás piaca – Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat – Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke – Az emberi jogok európai egyezményének 6. cikke – A tisztességes eljáráshoz való alapvető jog – A fegyveregyenlőség elve – A „szembesítéshez” való jog – Tanúkihallgatás – Indokolás – Egységes és folyamatos jogsértés – A bírság felső határa)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/15

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. október 22-i ítélete – Silver Plastics GmbH & Co. KG, Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG kontra Európai Bizottság
      (C-702/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartell - A kiskereskedelmi értékesítésre szánt élelmiszer-csomagolás piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat - Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke - Az emberi jogok európai egyezményének 6. cikke - A tisztességes eljáráshoz való alapvető jog - A fegyveregyenlőség elve - A „szembesítéshez” való jog - Tanúkihallgatás - Indokolás - Egységes és folyamatos jogsértés - A bírság felső határa)
      (2020/C 433/17)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbezők: Silver Plastics GmbH & Co. KG (képviselők: M. Wirtz, és S. Möller Rechtsanwälte), Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG (képviselő: C. Karbaum Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Meessen, I. Zaloguin és L. Wildpanner meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Silver Plastics GmbH & Co. KG és a Johannes Reifenhäuser Holding GmbH & Co. KG a saját költségein kívül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 383., 2019.11.11.


title: C-623/18. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Lengyelország) által 2018. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Prokuratura Rejonowa w Słubicach kontra BQ

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/15

      A Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Lengyelország) által 2018. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Prokuratura Rejonowa w Słubicach kontra BQ
      (C-623/18. sz. ügy)
      (2020/C 433/18)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

         Az alapeljárás felei

         Vádló: Prokuratura Rejonowa w Słubicach

         Vádlott: BQ
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. október 6-i végzésével akként határozott, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.


title: C-361/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-518/18. sz., YG kontra Bizottság ügyben 2020. május 28-án hozott ítélete ellen YG által 2020. augusztus 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/16

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-518/18. sz., YG kontra Bizottság ügyben 2020. május 28-án hozott ítélete ellen YG által 2020. augusztus 4-én benyújtott fellebbezés
      (C-361/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 433/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: YG (képviselők: A. Champetier és S. Rodrigues ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és nyilvánítsa elfogadhatónak, valamint megalapozottnak a felperes T-518/18. sz. ügyben előterjesztett kereseti kérelmeit, megerősítve hogy az alperes viseli a költségeket; következésképpen

                  —

                  semmisítse meg az első fokon vitatott határozatokat;
                  vagy, amennyiben ez nem lehetséges,

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé határozathozatalra.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A bizonyítékok elferdítése és a védelemhez való jog megsértése.

                  2.

                  Elégtelen és ellentmondásos indokolás.


title: C-372/20. sz. ügy: A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2020. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QY kontra Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/16

      A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2020. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QY kontra Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk
      (C-372/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: QY

         Alperes: Finanzamt Wien für den 8., 16. und 17. Bezirk

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      1. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 883/2004 rendelet (1) 11. cikke (3) bekezdésének e) pontját, hogy e rendelkezés hatálya alá tartozik az olyan munkavállaló helyzete, aki valamely tagállam állampolgáraként gyermekeivel együtt lakóhellyel is az állampolgársága szerinti tagállamban rendelkezik, és aki segélymunkásként – a munkáltató székhelye szerinti tagállam jogszabályai alapján a kötelező biztosítási rendszer hatálya alá tartozó – munkaviszonyt létesít egy másik tagállamban székhellyel rendelkező munkáltatóval, és akit a munkáltató – bár nem közvetlenül az alkalmazásba vételt, hanem a székhely szerinti tagállamban történő felkészülést és az ugyanezen tagállamban eltöltendő reintegrációs időszakokra történő visszatérést követően – egy harmadik államba küld ki?
      2. kérdés:
      A rendeletek átültetésének az EUMSZ 288. cikk második bekezdése értelmében vett tilalmába ütközik-e az olyan tagállami jogszabályi rendelkezés, mint a Familienlastenausgleichsgesetz (a családi kiadások támogatások útján történő fedezéséről szóló törvény) 53. § -ának (1) bekezdése, amely többek között a belföldiekkel való egyenlő bánásmódot előíró önálló rendelkezést tartalmaz?
      A harmadik és negyedik kérdés arra az esetre vonatkozik, ha a kérelmező helyzete a 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdése e) pontjának hatálya alá tartozik, és az uniós jog alapján kizárólag a lakóhely szerinti tagállam köteles családi ellátásokat nyújtani.
      3. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a munkavállalók állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetésének az EUMSZ 45. cikk (2) bekezdésében, másodlagosan pedig az EUMSZ 18. cikkben rögzített tilalmát, hogy e tilalomba ütközik az olyan nemzeti jogszabályi rendelkezés, mint az Entwicklungshelfergesetz (a segélymunkásokról szóló törvény, a továbbiakban: EHG) 2018. december 31-ig hatályos változata (a továbbiakban: régi változat) 13. § -ának (1) bekezdése, amely azt szabja az uniós jog alapján nem illetékes tagállamban fennálló, családi ellátásokra való jogosultság feltételéül, hogy a segélymunkás érdekeltségeinek központja, illetve szokásos tartózkodási helye már a foglalkoztatás kezdete előtt a székhely szerinti tagállam területén legyen, amennyiben e követelményt a belföldieknek is teljesíteniük kell?
      4. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 883/2004 rendelet 68. cikkének (3) bekezdését és a szociális biztonsági rendszerek végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 60. cikkének (2) és (3) bekezdését, hogy azon tagállam intézményének, amelyről a kérelmező úgy vélte, hogy az elsődlegesen illetékes, a foglalkoztatás helye szerinti tagállamnak minősül, amelyben benyújtotta a családi ellátások iránti kérelmet, amelynek jogszabályai azonban sem elsődlegesen, sem másodlagosan nem alkalmazandók, [amelyben] azonban a tagállami jog egy alternatív rendelkezése alapján családi ellátásokra való jogosultság áll fenn, analógia útján alkalmaznia kell a kérelem továbbítására, az értesítésre, az alkalmazandó elsőbbségi szabályokról szóló ideiglenes határozat meghozatalára, valamint a pénzbeli ellátás ideiglenes folyósítására vonatkozó kötelezettségre vonatkozó rendelkezéseket?
      5. kérdés:
      Kizárólag az alperes hatóságot mint intézményt terheli-e az alkalmazandó elsőbbségi szabályokról szóló ideiglenes határozat meghozatalára vonatkozó kötelezettség, vagy a közigazgatási bíróságot is, amelyhez jogorvoslati kérelemmel fordultak?
      6. kérdés:
      Mikor köteles a közigazgatási bíróság ideiglenes határozatot hozni az alkalmazandó elsőbbségi szabályokról?
      A hetedik kérdés arra az esetre vonatkozik, ha a kérelmező helyzete a 883/2004 rendelet 11. cikke (3) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozik, és az uniós jog alapján a foglalkoztatás helye szerinti tagállam és a lakóhely szerinti tagállam egyaránt köteles családi ellátásokat nyújtani.
      7. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni a 883/2004 rendelet 68. cikke (3) bekezdésének a) pontjában szereplő „az intézmény […] továbbítja a kérelmet” és a 987/2009 végrehajtási rendelet 60. cikkében szereplő „a kérelmet az intézmény […] továbbítja” szövegrészt, hogy e rendelkezések az elsődlegesen illetékes tagállam intézményét és a másodlagosan illetékes tagállam intézményét összekapcsolják egymással olyan módon, hogy a két tagállamnak EGYETLEN EGY családi ellátások iránti kérelmet kell közösen elbírálnia, vagy a kérelmezőnek külön kell kérnie a különbözeti kiegészítésnek az azon tagállam intézménye általi – adott esetben szükséges – folyósítását, amelynek jogszabályait másodlagosan kell alkalmazni, és a kérelmezőnek ezért két tagállam két intézményéhez kell fizikailag két kérelmet (formanyomtatványt) benyújtania, amelyekkel természetszerűen különböző határidőket inítanak?
      A nyolcadik és kilencedik kérdés a 2019. január 1-jétől kezdődő időszakra vonatkozik; e naptól Ausztria a családi támogatás indexálásának bevezetésével egyidejűleg megszüntette a családi támogatás segélymunkások részére történő biztosítását azzal, hogy hatályon kívül helyezte az EHG régi változata 13. § -ának (1) bekezdését.
      8. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 4. cikk (4) bekezdését, az EUMSZ 45. és EUMSZ 208. cikket, az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését, valamint a 883/2004 rendelet 2., 3., 7. cikkét és II. címét, hogy azok általános jelleggel megtiltják valamely tagállam számára, hogy megszüntesse a családi ellátások olyan segélymunkás részére történő biztosítását, aki magával viszi családtagjait a harmadik országbeli munkavégzés helyére?
      Vagylagos 9. kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 4. cikk (4) bekezdését, az EUMSZ 45. és EUMSZ 208. cikket, az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését, valamint a 883/2004 rendelet 2., 3., 7. cikkét és II. címét, hogy azok a korábbi időszakok tekintetében családi ellátásokra már jogosulttá váló segélymunkás számára az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetben annak ellenére garantálják e jogosultság egyedi és konkrét további fennmaradását, hogy a tagállam megszüntette a családi ellátások segélymunkások részére történő biztosítását?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004, L 166, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).

         (2)  A szociális biztonsági rendszerek végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 284.,).


title: C-421/20. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Acacia Srl kontra Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/19

      Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Acacia Srl kontra Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft
      (C-421/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Acacia Srl

         Alperes: Bayerische Motoren Werke Aktiengesellschaft

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A bitorlási perben a 6/2002 rendelet (1) 82. cikkének (5) bekezdése értelmében vett, az elkövetés helye szerinti joghatóság alapján eljáró nemzeti bíróság alkalmazhatja-e közösségi formatervezésiminta-oltalom bitorlása esetén a tagállama területére vonatkozó, ebből eredő járulékos igényekre annak a tagállamnak a nemzeti jogát, amelyben a bitorlási perben eljáró bíróság székhelye található (lex fori)?

                  2)

                  Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: A Bíróságnak a C-24/16. és C-25/16. sz. Nintendo ítélete (2) értelmében vett „eredeti bitorlási hely” – a járulékos igényekre a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma II”) (3) 8. cikkének (2) bekezdése szerint alkalmazandó jog meghatározása céljából – lehet-e abban a tagállamban is, amelyben az internetes reklám címzettjeinek minősülő fogyasztók lakóhellyel rendelkeznek, és amelyben a formatervezésiminta-oltalmi jogot sértő termékeket a 6/2002 rendelet 19. cikke értelmében forgalomba hozzák, amennyiben csak az ebben a tagállamban történő felkínálást és forgalomba hozatalt kifogásolják, mégpedig akkor is, ha a felkínálás és a forgalomba hozatal alapjául szolgáló internetes ajánlatokat egy másik tagállamban kezdeményezték?

         (1)  A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.).

         (2)  ECLI:EU:C:2017:724

         (3)  HL 2007. L 199., 40. o.


title: C-434/20. sz. ügy: A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2020. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra SunExpressGünes Ekspres Havacilik A. S.

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/20

      A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2020. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra SunExpressGünes Ekspres Havacilik A. S.
      (C-434/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A. S.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2004. február 11-i 261/2004/EK rendelet (1) 4. és 7. cikkét, hogy az olyan másik, korábbi légi járatra való átfoglalás, amellyel az utas annak a járatnak a menetrend szerinti érkezési időpontjánál, amelyre eredetileg jegyet váltott, 10 óra 1 perccel korábban éri el a végső célállomását, a kártalanításfizetési kötelezettséget keletkeztető visszautasított beszállás egyik esetét képezi?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: A 2004. február 11-i 261/2004 rendelet alkalmazhatóságához, illetve a kártalanításfizetési kötelezettséget keletkeztető visszautasított beszállás megvalósulásához annak ellenére is teljesülnie kell-e annak a követelménynek, hogy az utas – a 261/2004 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 2. cikkének [j)] pontja által főszabály szerint megkövetelt módon – a megjelölt időpontban, illetve legalább 45 perccel annak a járatnak a közzétett indulási időpontja előtt, amelyre eredetileg jegyet váltott, utasfelvételre, illetve beszállásra jelentkezett, hogy erre ténylegesen már nem volt lehetőség az átfoglalással érintett korábbi helyettesítő járat igénybevétele miatt?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-435/20. sz. ügy: A Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2020. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –C. kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/20

      A Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht (Németország) által 2020. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –C. kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-435/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: C.

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Összeegyeztethető-e a 2013/32/EU irányelv (1) 33. cikke (2) bekezdésének d) pontjával és 2. cikkének q) pontjával az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatatlanság miatt ismételt kérelemként elutasítható, ha az első, sikertelen menekültügyi eljárást az Európai Unió valamely másik tagállamában folytatták le?

                  2.

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a nemzetközi védelem iránti kérelem ismételt kérelemként elfogadhatatlanság miatt elutasítható, abban az esetben is összeegyeztethető-e a 2013/32/EU irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontjával és 2. cikkének q) pontjával, ha az első, sikertelen menekültügyi eljárást nem az Európai Unió valamely tagállamában, hanem Svájcban folytatták le?

                  3.

                  A második kérdésre adott nemleges válasz esetén: összeegyeztethető-e a 2013/32/EU irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontjával az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a menedékjog iránti kérelem ismételt kérelem esetén elfogadhatatlan, anélkül hogy különbséget tennének a menekült jogállás és a kiegészítő védelmi jogállás között?

         (1)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.)


title: C-438/20. sz. ügy: A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BT kontra Eurowings GmbH

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/21

      A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2020. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BT kontra Eurowings GmbH
      (C-438/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: BT

         A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: Eurowings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Akkor is fennáll-e a 261/2004/EK rendelet (1) 4. cikke és 2. cikkének j) pontja értelmében vett visszautasított beszállás, ha az utasoknak az érintett légi járatra történő beszállását nemcsak a beszállókapunál (indulási kapunál), hanem már ezt megelőzően az utasfelvételi pultnál visszautasítják, és ennélfogva az utasok egyáltalán nem jutnak el a beszállókapuhoz (indulási kapuhoz)?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: Akkor is fennáll-e a 261/2004 rendelet 4. cikke és 2. cikkének j) pontja értelmében vett visszautasított beszállás, ha az utasnak a járaton való szállítását az utasfelvételi pultnál, csupán néhány perccel a menetrend szerinti indulási idő előtt, azaz olyan időpontban utasítják vissza, amikor a beszállás már láthatóan befejeződött, és az utasok szállítása ténylegesen már nem lehetséges?

                  3)

                  A második kérdésre adott nemleges válasz esetén: Az utas másik járatra történő átirányítása a 261/2004 rendelet 4. cikke és 2. cikkének j) pontja értelmében vett visszautasított beszállásnak minősül-e, ha az utas csupán néhány perccel a menetrend szerinti indulási idő előtt, azaz olyan időpontban érkezik meg az utasfelvételi pulthoz, amikor a beszállás már láthatóan befejeződött, és az utasok szállítása ténylegesen már nem lehetséges, és az utas beszállását a már befejeződött beszállás miatt utasították vissza?

                  4)

                  Az első három kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet 2. cikkének j) pontját, hogy abban az esetben, amikor az utasok az indulás előtt megfelelő időben (a jelen esetben körülbelül két órával az indulás előtt) beállnak az utasfelvételi pult előtti sorba, azonban a légitársaságnál felmerülő szervezési hiányosságok (például a nyitva lévő utasfelvételi pultok nem megfelelő száma, munkaerőhiány, az utasok hangosbemondó rendszeren keresztül történő tájékoztatásának hiánya) miatt és/vagy a repülőtér oldaláról felmerülő zavarok (a jelen esetben a poggyászszállító szalag meghibásodása) miatt csak olyan időpontban (a jelen esetben öt perccel a menetrend szerinti indulási idő előtt) kerülnek sorra az utasfelvételi pultnál, amikor a beszállás már befejeződött, és az utasok ennélfogva már nem szállíthatók, a 261/2004 rendelet 2. cikkének j) pontja értelmében vett visszautasított beszállásról van szó?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-442/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/22

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company
      (C-442/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: Ryanair Designated Activity Company

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

                  2)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy az említett sztrájkot a személyzet azon követelései alapján folytatják, amelyeket mindezidáig a személyzet és az üzemeltető légi fuvarozó között megállapodás nem szabályozta?

                  3)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy a konkrét sztrájkot az üzemeltető légi fuvarozó által a szakszervezettel folytatott tárgyalások során tanúsított adott magatartás idézte-e elő?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-445/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PN és LM kontra Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/24

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PN és LM kontra Ryanair Designated Activity Company
      (C-445/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/29)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: PN, LM

         Alperes: Ryanair Designated Activity Company

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

                  2)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy az említett sztrájkot a személyzet azon követelései alapján folytatják, amelyeket mindezidáig a személyzet és az üzemeltető légi fuvarozó között megállapodás nem szabályozta?

                  3)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy a konkrét sztrájkot az üzemeltető légi fuvarozó által a szakszervezettel folytatott tárgyalások során tanúsított adott magatartás idézte-e elő?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-449/20. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Real Vida Seguros SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/24

      A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Real Vida Seguros SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-449/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/30)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Real Vida Seguros SA

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A tőkének az EUMSZ 63. és azt követő cikkekben előírt szabad mozgása megsértésének minősül e az, hogy az Estatuto dos Benefícios Fiscais (az adókedvezmények szabályozásáról szóló törvény) 31. és 2. cikke értelmében a fellebbezővel szemben az 1999. és a 2000. adóév vonatkozásban megállapított imposto sobre [o rendimento] [d]as pessoas coletivas (társasági adó; IRC) tekintetében a belföldi (portugál) értékpapírpiacon szerzett osztalékok 50 % a levonható, e levonás viszont nem alkalmazható az Európai Unió más országainak értéktőzsdéjén szerzett osztalékokra?


title: C-451/20. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/25

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2020. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG
      (C-451/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/31)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Airhelp Limited

         Alperes: Austrian Airlines AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdését, hogy a rendelet alkalmazandó az olyan, egységes helyfoglalás tárgyát képező, két repülési szakaszból álló repülőútra, amelynek esetében mindkét repülési szakaszt (ugyanazon) közösségi légifuvarozónak kell üzemeltetnie, ha az első repülési szakasz indulási pontja és a második repülési szakasz érkezési pontja harmadik országban található, és csak az első repülési szakasz érkezési pontja és a második repülési szakasz indulási pontja található valamely tagállam területén?
                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontját, hogy az utas akkor is jogosult a rendelet 7. cikkének (1) bekezdése szerinti kártalanításra, ha a számára felajánlott átfoglalással menetrend szerint legfeljebb két órával a törölt járat menetrend szerinti érkezési idejét követően megérkezne a végső célállomására, ténylegesen azonban nem érkezik meg e célállomásra ezen időkereten belül?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-456/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített második tanács) T-576/18. sz., Crédit agricole SA kontra EKB ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen a Crédit agricole SA által 2020. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/26

      A Törvényszék (kibővített második tanács) T-576/18. sz., Crédit agricole SA kontra EKB ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen a Crédit agricole SA által 2020. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-456/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 433/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Crédit agricole SA (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  Semmisítse meg a Törvényszék T-576/18. sz., Crédit Agricole SA kontra EKB ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete rendelkező részének 2. pontját, amelyben a felperesnek a 2018. július 16-i EKB/SSM/2018-FRCAG-75 EKB határozat megsemmisítése iránti keresetét az ezt meghaladó részében elutasította;

                  —

                  teljes egészében adjon helyt az elsőfokú eljárás felperese által a Törvényszék előtt előterjesztett kérelmeknek;

                  —

                  az EKB-t kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező azt állítja, hogy:

                  (1)

                  a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 26. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során, és megsértette az enyhébb büntetőjogi szankció visszaható hatályú alkalmazásának az elvét, amikor megállapította, hogy a fellebbező jogsértést követett el a harmadik pillérre vonatkozó információknak a közzétételével és a 2016 második negyedévére vonatkozó COREP-jelentésével kapcsolatban;

                  (2)

                  a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és megsértette az indokolási kötelezettséget, amikor nem válaszolt a jogbiztonság elvének az EKB/SSM/2018-FRCAG-75 határozat általi megsértésére alapított jogalapra, és megsértette a jogbiztonság elvét, amikor megállapította az 575/2013 rendelet 26. cikke (3) bekezdésének a megsértését, miközben kifejezetten elismerte e rendelkezés egyértelműségének a hiányát;

                  (3)

                  a Törvényszék megsértette az EKB-nak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet 18. cikkének (1) bekezdését, valamint az indokolási kötelezettséget, mivel nem bizonyította a fellebbező gondatlan magatartását;

                  (4)

                  a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és megsértette az indokolási kötelezettséget, amikor nem válaszolt az arányosság elvének és az egyenlő bánásmód elvének az EKB/SSM/2018-FRCAG-75 határozat általi megsértésére alapított jogalapra, és e két elvet megsértette azzal, hogy hallgatólagosan megállapította a szankció elvi megalapozottságát.