title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) ( 2006. január 12. ) a C-354/03., C-355/03. és C-484/03. sz., (a High Court of Justice előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Optigen Ltd, Fulcrum Electronics Ltd, Bond House Systems Ltd kontra Commissioners of Customs & Excise egyesített ügyekben (Hatodik HÉA-irányelv – A 2. cikk 1. pontja, a 4. cikk (1) és (2) bekezdése és az 5. cikk (1) bekezdése – Az előzetesen megfizetett HÉA levonása – Gazdasági tevékenység – Adóalanyként eljáró személy – Termékértékesítés – Olyan értékesítési lánc részét képező ügylet, amelyben jogsértő kereskedő vagy hamis HÉA-számot felhasználó kereskedő is érintett –  Körhinta  jellegű adókijátszás)

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   (2006. január 12.)
   a C-354/03., C-355/03. és C-484/03. sz., (a High Court of Justice előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Optigen Ltd, Fulcrum Electronics Ltd, Bond House Systems Ltd kontra Commissioners of Customs & Excise egyesített ügyekben (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 2. cikk 1. pontja, a 4. cikk (1) és (2) bekezdése és az 5. cikk (1) bekezdése - Az előzetesen megfizetett HÉA levonása - Gazdasági tevékenység - Adóalanyként eljáró személy - Termékértékesítés - Olyan értékesítési lánc részét képező ügylet, amelyben jogsértő kereskedő vagy hamis HÉA-számot felhasználó kereskedő is érintett - „Körhinta” jellegű adókijátszás)
   (2006/C 74/01)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-354/03., C-355/03. és C-484/03. sz. egyesített ügyekben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2003. augusztus 18-án és 2003. november 19-én érkezett, 2003. július 28-i (C-354/03. és C-355/03.) és 2003. október 27-i (C-484/03.) határozataival az előtte az Optigen Ltd (C-354/03.), a Fulcrum Electronics Ltd (C-355/03.), a Bond House Systems Ltd (C-484/03.) és a Commissioners of Customs & Excise között folyamatban lévő eljárásokban terjesztett elő, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, J. Malenovský, J.-P. Puissochet, S. von Bahr (előadó) és U. Lõhmus bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos, 2006. január 12-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   A szóban forgóhoz hasonló ügyletek, amelyek maguk nem valósítanak meg hozzáadottértékadó kijátszást, adóalanyként eljáró személy által végzett termékértékesítésnek és gazdasági tevékenységnek minősülnek a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, az 1995. április 10-i 95/7/EK tanácsi irányelvvel módosított 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontja, 4. cikke és 5. cikkének (1) bekezdése értelmében, mivel teljesítik az említett fogalmak alapjául szolgáló objektív feltételeket, függetlenül az ugyanazon értékesítési láncban érintett más kereskedő szándékától, és/vagy a lánc részét képező, az említett adóalany által végzett ügyletet megelőző vagy követő másik ügylet esetleges csalárd jellegétől, amelyről ezen adóalany nem tudott és nem tudhatott. Az ilyen ügyleteket végző adóalanynak az előzetesen megfizetett hozzáadottérték-adó levonásához való jogát az a körülmény sem befolyásolja, hogy – anélkül, hogy ugyanezen adóalany tudná vagy tudhatná – azon értékesítési láncon belül, amelybe ezek az ügyletek illeszkednek, az utóbbi által végzett ügyletet megelőző vagy követő más ügylet hozzáadottértékadó-kijátszást valósít meg.

      (1)  HL C 251., 2003.10.18.

      HL C 35., 2004.2.7.


title: T-333/13. sz. ügy: 2013. június 17-én benyújtott kereset — Westermann Lernspielverlag kontra OHIM — Diset (bambinoLÜK)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/36

         2013. június 17-én benyújtott kereset — Westermann Lernspielverlag kontra OHIM — Diset (bambinoLÜK)
   (T-333/13. sz. ügy)
   2013/C 252/60
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Westermann Lernspielverlag GmbH (Braunschweig, Németország) (képviselő: A. Nordemann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Diset, SA (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának a DISET, S. A. és a Westermann Lernspielverlag GmbH közötti B 1 724 593. sz. felszólalási eljárással (009080359. sz. közösségi védjegybejelentés) kapcsolatos R 1323/2012–2. sz. ügyben 2013. április 3-án hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „bambinoLÜK” ábrás védjegy a 9., 16. és 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 080 359. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „BAMBINO” közösségi ábrás védjegy a 16., 28. és 41. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezésnek részben helyt adott, és engedélyezte a közösségi védjegy lajstromozását a 9. osztályba tartozó egyes áruk vonatkozásában.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-322/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 14-i végzése – Espinoza Labella és társai kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – 92/43/EGK irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – 2006/613/EK határozat – A mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék – Megtámadható aktus – Közvetlen érintettség hiánya – Elfogadhatatlanság )

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/40

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 14-i végzése – Espinoza Labella és társai kontra Bizottság
   (T-322/06. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - 92/43/EGK irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - 2006/613/EK határozat - A mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék - Megtámadható aktus - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság’)
   (2008/C 223/68)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes:: Manuel José Espinosa Labella (Almería, Spanyolország), Josefa Labella Dávalos (Almería), María Pilar Espinosa Labella (Almería), María José Espinosa Labella (Almería), Tomasa Peñuela Ortiz (Almería), Tomás Espinosa Peñuela (Almería), Francisco José Espinosa Peñuela (Mairena del Aljarafe, Spanyolország), Juan Manuel Espinosa Peñuela (Madrid, Spanyolország), María Lourdes Espinosa Peñuela (Almería), Adela Espinosa Peñuela (Almería), Jorge Jesús Espinosa Peñuela (Almería), Rafael Espinosa Peñuela örökösei (Almería) (képviselő: M. J. Rovira Daudí ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és D. Recchia meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Spanyol Királyság (képviselő: F. Díez Moreno abogado del Estado)
   Az ügy tárgya
   A 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék elfogadásáról szóló, 2006. július 19-i 2006/613/EK bizottsági határozat (HL L 259., 1. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az az „Artos de El Ejido” elnevezésű területet, amelyen a felperesek földterületei találhatóak, a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területének nyilvánítja.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet – mint elfogadhatatlant – elutasítja.

               2)

               Manuel José Espinosa Labellát, Josefa Labella Dávalost, María Pilar Espinosa Labellát, María José Espinosa Labellát, Tomasa Peñuela Ortizt, Tomás Espinosa Peñuelát, Francisco José Espinosa Peñuelát, Juan Manuel Espinosa Peñuelát, María Lourdes Espinosa Peñuelát, Adela Espinosa Peñuelát, Jorge Jesús Espinosa Peñuelát és Rafael Espinosa Peñuela örököseit kötelezi saját költségeiken túl a Bizottság költségeinek viselésére.

               3)

               A Spanyol Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: T-146/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 13-i ítélete — Deutsche Rockwool Mineralwoll kontra OHIM — Redrock Construction (REDROCK) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A REDROCK közösségi ábrás védjegy bejelentése — A Rock korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2008/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] )

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/44

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 13-i ítélete — Deutsche Rockwool Mineralwoll kontra OHIM — Redrock Construction (REDROCK)
   (T-146/08. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A REDROCK közösségi ábrás védjegy bejelentése - A Rock korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2008/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
   2009/C 282/84
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Németország) (képviselő: S. Beckmann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: K. Dvořáková és O. Montalto meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt: Redrock Construction s.r.o. (Prága, Cseh Köztársaság) (képviselő: D. Krofta ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2008. február 18-i, a Deutsche Rockwool Mineralwoll Gmbh & Co. OHG és a Redrock Construction s.r.o. közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozatával (R 506/2007-4. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG viseli saját költségeit és a Redrock Construction s.r.o. részéről felmerült költségek háromnegyedét.

               3.

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) viseli saját költségeit és a Redrock Construction s.r.o. részéről felmerült költségek negyedét.

      (1)  HL C 158., 2008.6.21.


title: T-834/16. sz. ügy: 2016. november 29-én benyújtott kereset – QC kontra Európai Tanács

text:
               6.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/36

         2016. november 29-én benyújtott kereset – QC kontra Európai Tanács
   (T-834/16. sz. ügy)
   (2017/C 038/49)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: QC (Leszbosz, Görögország) (képviselő: Ch. Ladis ügyvéd)

      Alperes: Európai Tanács

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2016. március 18-i EU–Törökország nyilatkozatot, amelyet ugyanaznap a 144/16. sz. sajtóközleményben tettek közzé,

               —

               állapítsa meg valamennyi joghatásának semmisségét,

               —

               sürgősségi eljárás keretében hozzon határozatot,

               —

               rendelje el a megállapodás végrehajtásának azonnali felfüggesztését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy ez a megállapodás lényeges eljárási és lényeges anyagi jogi szabályt sért, valamint hatáskörrel való visszaélést valósít meg.

               2.

               A második, az Amnesty International releváns és megalapozott jelentéseire alapított jogalap, amely jelentések tanúsítják a fent említett jogsértéseket, valamint megállapodásból eredő humanitárius válságot.

                           —

                           A felperes által tényleges nemzetközi szerződésnek tekintett megállapodás alkalmazása a menedékjogi rendszer alkalmazásának módszeres elmulasztását és a genfi egyezmény közvetlen megsértését eredményezte.

               3.

               A harmadik, az Egységes Európai Baloldal képviselőcsoport európai parlamenti képviselőinek hírösszefoglalójára alapított jogalap.

                           —

                           A megállapodás az uniós értékek „súlyos és folyamatos megsértését” képezi.

               4.

               A negyedik az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélkezési gyakorlatára alapított jogalap.

                           —

                           A keresetlevél ezután azzal a nemzetközileg bebizonyított érvvel foglalkozik, amely szerint Törökország nem „biztonságos ország”, tekintettel a kínzás alkalmazására, valamint az emberi jogok megsértése miatti többszöri elmarasztalásra.

               5.

               Az ötödik, az EUMSZ-on alapuló jogalap.

                           —

                           A kereset arra hivatkozik, hogy a nyilatkozat – amelyet visszaélésszerűen neveznek így – az EUMSZ nemzetközi megállapodásokról szóló V. címe ötödik részének nyilvánvaló megsértését képezi.

               6.

               A hatodik, az Európai Unió Alapjogi Chartájára alapított jogalap.

                           —

                           A megállapodás megsértette továbbá a nemzetközi emberi jogot, többek között az Európai Unió Alapjogi Chartájának rendelkezéseit, mind az emberi méltóság, mind pedig a kifejezetten tilos „kollektív kitoloncolások” tekintetében. A keresetlevél konkrétan azon – konkrétan megemlített – irányelvek nem szándékos megsértését, illetve alkalmazásuk szándékos elmulasztását hangsúlyozza, amelyek az uniós határokon – különösen a sérülékeny személyek esetében – a „tömeges beáramlásra” az EU által adandó megfelelő reakciót követelnek meg, hangsúlyozza továbbá a nemzetközi védelem elismerése és a menedékjog területén alkalmazott eljárásokra irányadó irányelvek nem szándékos megsértését, illetve alkalmazásuk szándékos elmulasztását.

               7.

               A hetedik, a szakmai és megbízható szervezetek dokumentumaira alapított jogalap.

                           —

                           A keresetlevél egyebek mellett jelzi, hogy ezzel a megállapodással az Európai Unió mind Görögországban, mind pedig Törökországban azt idézte elő, hogy rengeteg, nyomorúságos körülmények között és minden jog híján élő ember, arról nem is beszélve, hogy elképzelhető, hogy a rendfenntartó erők részéről nem megfelelő bánásmódot szenvedtek el.

                           —

                           végezetül a kereset arra a megállapításra támaszkodik, hogy egy ilyen katasztrofális emberi és társadalmi helyzetben az Európai Unió nyilvánvalóan megsértette uniós és nemzetközi jogi kötelezettségeit.


title: C-534/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. május 30-i ítélete (a Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mehmet Arslan kontra Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie (A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2008/115/EK irányelv — A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások — A menedékkérőkre való alkalmazhatóság — Harmadik ország állampolgára őrizetben tartásának lehetősége a menedékjog iránti kérelem benyújtását követően)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/13

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. május 30-i ítélete (a Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Mehmet Arslan kontra Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie
   (C-534/11. sz. ügy) (1)

   (A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2008/115/EK irányelv - A harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások - A menedékkérőkre való alkalmazhatóság - Harmadik ország állampolgára őrizetben tartásának lehetősége a menedékjog iránti kérelem benyújtását követően)
   2013/C 225/21
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mehmet Arslan

      Alperes: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) — A harmadik országok illegálisan (helyesen: jogellenesen) tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és szabályokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 348., 98. o.) (9) preambulumbekezdésével összefüggésben a 2. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Hatály — Harmadik ország valamely tagállam területén jogellenesen tartózkodó állampolgárának kitoloncolás céljából foganatosított őrizete olyan helyzetben, amikor ezen állampolgár a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv (HL L 326., 13. o.; helyesbítés: HL L 236., 2006.8.31., 35. o.) értelmében vett menedékjog iránti kérelmet nyújtott be.

      Rendelkező rész

               1.

               A harmadik országok illegálisan (helyesen: jogellenesen) tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy harmadik országok olyan állampolgárára, aki a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet terjesztett elő, az irányelv nem alkalmazható az említett kérelem benyújtásától az e kérelemre vonatkozó első fokú határozat meghozataláig, vagy adott esetben addig tartó időszakban, amíg az említett határozattal szemben indított jogorvoslati eljárás folyamatban van.

               2.

               A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelvvel és a 2005/85 irányelvvel nem ellentétes, hogy harmadik ország olyan állampolgárát, aki a 2005/85 irányelv értelmében nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtott be, miután őt a 2008/115 irányelv 15. cikke értelmében őrizetbe vették, a nemzeti jog valamely rendelkezése alapján őrizetben tartsák, amennyiben a releváns körülmények összességének eseti mérlegelését követően úgy tűnik, hogy e személy kizárólag azért nyújtotta be e kérelmet, hogy késleltesse vagy meghiúsítsa a kiutasításról szóló határozat végrehajtását, és hogy az őrizetbe vételi intézkedés fenntartása objektíve szükséges annak megakadályozásához, hogy az érintett véglegesen kivonja magát a kiutasítás alól.

      (1)  HL C 65., 2012.3.3.


title: C-520/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. május 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gemeente Borsele kontra Staatssecretaris van Financiën, Staatssecretaris van Financiën kontra Gemeente Borsele (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 9. cikk (1) bekezdése — Adóalanyok — Gazdasági tevékenységek — Fogalom — Diákszállítás)

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/10

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. május 12-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gemeente Borsele kontra Staatssecretaris van Financiën, Staatssecretaris van Financiën kontra Gemeente Borsele
   (C-520/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 9. cikk (1) bekezdése - Adóalanyok - Gazdasági tevékenységek - Fogalom - Diákszállítás))
   (2016/C 243/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën

      Alperesek: Staatssecretaris van Financiën, Gemeente Borsele

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely helyi önkormányzat, amely az alapügyben szereplőhöz hasonló körülmények között diákszállításra irányuló szolgáltatást nyújt, nem végez gazdasági tevékenységet, és nem minősül tehát adóalanynak.

      (1)  HL C 56., 2015.2.16.


title: T-250/04. sz. ügy: Philippe Combescot által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. június 21-én benyújtott kereset

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/33

         Philippe Combescot által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. június 21-én benyújtott kereset
   (T-250/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/60)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Philippe Combescot, képviselik: Alberto Maritati és Viola Messa ügyvédek, 2004. június 21-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy az alperesnek a megüresedett kolumbiai delegációvezetői beosztás elnyerésére irányuló, 2003. május 28-án közzétett COM/091/03 pályázatból történő kizárását kimondó határozat jogellenes; következésképpen nyilvánítsa semmisnek a teljes pályázati eljárást és a poszt pályázat útján történt betöltését kimondó határozatot; ismerje el, hogy Philipe Combescot úr pályázatból történt jogellenes kizárásával jóhírneve és szakmai tevékenysége sérült, ami súlyos következményeket okozott pszichikai egyensúlyában; kártérítés címén ítéljen meg Combescot úr javára 100 000,00 eurót.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Jelen ügy felperese nem fogadja el, hogy az alperes visszautasította a megüresedett kolumbiai delegációvezetői beosztás elnyerésére benyújtott pályázatát.
   Keresete alátámasztására a felperes a következőkre hivatkozik:

               —

               a megüresedett hely pályázati kiírásának megsértése, amennyiben a felperes pályázatát a pályázati kiírásban nem szereplő feltételek miatt zárták ki (nem rendelkezett két éves részlegvezetői tapasztalattal);

               —

               a megkülönböztetésmentesség tilalmának megsértése, mert az alpereshez hasonló helyzetben lévő többi tisztviselő pályázatát elfogadták;

               —

               indokolási kötelezettség megsértése és mérlegelési hiba, miután nem vették tekintetbe, hogy a felperes által lényegében gyakorolt funkció és feladatkör – amelyet guatemalai tanácsossá történt formális kinevezése is igazol – megegyezik a részlegvezető által gyakorolt funkcióval és feladatkörrel, amennyiben a felperes feladata a guatemalai delegáció igazgatása lett volna, teljes irányítási és gazdasági autonómia mellett.


title: C-512/13. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2013. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/23

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2013. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-512/13. sz. ügy)
   2013/C 367/40
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Fennáll-e a munkavállalók közötti, állampolgárság alapján történő, igazolandó közvetett megkülönböztetés vagy a munkavállalók szabad mozgásának akadályozása, amennyiben valamely tagállam törvényi szabályozása a beutazó munkavállalók számára adómentes költségtérítést tesz lehetővé a területen kívüli költségek vonatkozásában, és annak a munkavállalónak, aki az e tagállamban folytatott tevékenységének megkezdése előtti időszakban külföldön, e tagállam határától több mint 150 kilométerre lakott, további igazolás nélkül átalány jelleggel meghatározott adómentes költségtérítés nyújtható, akkor is, ha a térítés összege meghaladja a területen kívüli ténylegesen felmerült költségeket, míg az olyan munkavállalónak, aki az említett időszakban e tagállamtól kisebb távolságra lakott, az adómentes térítés a területen kívüli igazolható, ténylegesen felmerült költségek összegére korlátozódik?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó, közérdeken alapuló nyomós okokon alapul-e a jövedelemadóról szóló 1965. évi végrehajtási rendeletben rögzített szóban forgó holland szabályozás?

               3.

               Amennyiben a második kérdésre is igenlő válasz adandó, meghaladja-e az általa követett cél eléréséhez szükséges mértéket az említett szabályozásban előírt, 150 kilométerre vonatkozó kritérium?


title: T-214/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. március 31-i ítélete — Görögország kontra Bizottság ( „EMOGA — Garanciarészleg — A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások — Szántóföldi növények — Egyedi intézkedések bizonyos mezőgazdasági termékek vonatkozásában az Égei-tenger kisebb szigetei javára” )

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/23

         A Törvényszék 2011. március 31-i ítélete — Görögország kontra Bizottság
   (T-214/07. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások - Szántóföldi növények - Egyedi intézkedések bizonyos mezőgazdasági termékek vonatkozásában az Égei-tenger kisebb szigetei javára)
   2011/C 145/36
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: V. Kontolaimos és I. Chalkias meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Tserepa-Lacombe meghatalmazott, segítője: N. Korogiannikis ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2007. április 18-i 2007/243/EK bizottsági határozat (HL L 106., 55. o.) megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 199., 2007.8.25.


title: C-208/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) által a T-215/06. sz., American Clothing Associates kontra OHIM ügyben 2008. február 28-án hozott ítélet ellen a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) által 2008. május 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/22

         Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) által a T-215/06. sz., American Clothing Associates kontra OHIM ügyben 2008. február 28-án hozott ítélet ellen a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) által 2008. május 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-208/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 209/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél az eljárásban: American Clothing Associates SA
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri a Bíróságtól, hogy:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-215/06. sz. ügyben 2008. február 28-án hozott ítéletét, mivel az úgy ítélte meg, hogy a közösségi védjegyről szóló rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja nem alkalmazható a szolgáltatásokat megjelölő védjegyekre;

               —

               az American Clothing Associates SA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező fellebbezésének alátámasztására a közösségi védjegyről szóló rendeletnek – az ipari tulajdon védelméről szóló, felülvizsgált és módosított, 1883. március 20-i Párizsi Uniós Egyezmény (2) 6ter cikkével együttesen értelmezett – 7. cikke (1) bekezdése h) pontjának megsértésére alapított egyetlen jogalapra hivatkozik. Az Elsőfokú Bíróság megállapításával ellentétben az előbbi cikk ugyanis, amelyre a közösségi védjegyről szóló rendelet 7. cikke (1) bekezdésének h) pontja utal, a termékeket megjelölő védjegyekre és a szolgáltatásokat megjelölő védjegyekre egyaránt alkalmazandó.
   E tekintetben a fellebbező először is kiemeli, hogy az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazást követett el, amikor a Párizsi Uniós Egyezmény 6ter cikkét szó szerint és szövegösszefüggésén kívül értelmezte, figyelmen kívül hagyva e rendelkezés és általában az egyezmény célját, amely az 1958. október 31-i lisszaboni okmány általi felülvizsgálata óta előírja, hogy a gyári vagy kereskedelmi védjegyekre vonatkozó valamennyi rendelkezést – a jelen ügyben nem alkalmazandó néhány rendelkezéstől eltekintve – ki kell terjeszteni a szolgáltatási védjegyekre.
   A fellebbező másodszor úgy érvel, hogy maga a közösségi jogalkotó is vitatja, hogy meg kellene különböztetni az áruvédjegyeket és a szolgáltatási védjegyeket, mivel a közösségi védjegyről szóló rendeletnek a Párizsi Uniós Egyezmény elsőbbségi jogra vonatkozó 4A. cikkét átültető 29. cikke kifejezetten említi a védjegybejelentés tárgyát képező szolgáltatásokat.
   Harmadszor kiemeli, hogy az Elsőfokú Bíróság által a megtámadott ítéletben megállapítottal ellentétben az 1994. október 27-én Genfben elfogadott védjegyjogi szerződés 16. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az tisztázza a Párizsi Uniós Egyezmény hatályát, anélkül azonban, hogy kiterjesztené annak hatályát olyan helyzetekre, amelyeket ez utóbbi egyezmény a jelenlegi változatában kizár.
   Végül a fellebbező hangsúlyozza, hogy egy nemrég hozott ítéletben a Bíróság –legalábbis hallgatólagosan – maga is elismerte, hogy a Párizsi Uniós Egyezmény előírja az áruvédjegyek és a szolgáltatási védjegyek közötti egyenlő bánásmódot.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11. o., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).

      (2)  Recueil des traités des Nations unies, 828. kötet, 11847. sz., 108. o.


title: C-578/10. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2010. december 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Financiën kontra L. A. C. van Putten

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/7

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2010. december 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Financiën kontra L. A. C. van Putten
   (C-578/10. sz. ügy)
   2011/C 72/11
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Staatssecretaris van Financiën

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: L. A. C. van Putten

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az EK 18. cikkre (jelenleg EUMSZ 21. cikk) figyelemmel a közösségi jog hatálya alá tartozó helyzetről van-e szó akkor, ha a tagállam egy gépjármű saját közúthálózatán történő használatának megkezdését adó alá veti, amennyiben e gépjárművet valamely másik tagállamban vették nyilvántartásba, azt e másik tagállam lakója adta kölcsön, és azt az első tagállam lakója e tagállam területén használja?


title: C-248/16. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2016. május 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austria Asphalt GmbH & Co OG kontra Bundeskartellanwalt

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/27

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2016. május 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austria Asphalt GmbH & Co OG kontra Bundeskartellanwalt
   (C-248/16. sz. ügy)
   (2016/C 260/34)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Austria Asphalt GmbH & Co OG

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: Bundeskartellanwalt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (1) („összefonódás-ellenőrzési rendelet”) 3. cikke (1) bekezdésének b) pontját és (4) bekezdését, hogy ha valamely meglévő vállalkozás felett az egyedüli irányítást közös irányítás váltja fel, és a korábban egyedül irányító vállalkozás a közös irányítás keretében továbbra is érintett vállalkozás marad, csak abban az esetben jön létre összefonódás, ha ez a vállalkozás egy önálló gazdasági egység összes funkcióját tartósan ellátja?

      (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (az EK összefonódás-ellenőrzési rendelete; HL L 24., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 40. o.).


title: C-675/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-626/13. sz., The Tea Board kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2015. október 2-án hozott ítélete ellen a The Tea Board által 2015. december 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/15

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-626/13. sz., The Tea Board kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2015. október 2-án hozott ítélete ellen a The Tea Board által 2015. december 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-675/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 106/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: The Tea Board (képviselők: M. C. Maier és A. Nordemann Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Delta Lingerie

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-626/13. sz. ügyben 2015. október 2-án hozott ítéletét, amennyiben a Törvényszék elutasította a keresetet a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, a 35. és 38. osztályba tartozó alábbi szolgáltatások vonatkozásában:

                  „Üzleti tanácsadási szolgáltatások kiskereskedelmi elárusítóhelyek és beszerzési központok létrehozásához és üzemeltetéséhez, kiskereskedelmi értékesítéshez és reklámozáshoz; Értékesítési promóció (harmadik fél számára), reklámozás, kereskedelmi ügyek igazgatása, kereskedelmi igazgatás, on-line reklámozás számítógépes hálózaton, reklámanyagok (szórólapok, prospektusok, ingyenes újságok, áruminták) terjesztése, újság-előfizetési szolgáltatások harmadik fél számára; Üzleti információ vagy információkérés; Kereskedelmi vagy reklámcélú rendezvények, kiállítások szervezése, reklámprodukciós osztály, reklámhelyek bérlése, rádiós, televíziós reklámozás, reklámszponzorálás (35. osztály);

                  Távközlés, üzenetek és képek számítógéppel támogatott küldése, termékbemutatók interaktív tv-közvetítésének szolgáltatása, számítógép-terminálokon keresztül megvalósított összeköttetések, összeköttetések (közvetítés) nyitott vagy zárt számítógépes világhálózatokon keresztül (38. osztály).”

               —

               ha szükséges, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A fellebbezés a Törvényszék T-626/13. sz. ügyben 2015. október 2-án hozott ítéletének részleges hatályon kívül helyezésére irányul, amennyiben a Törvényszék elutasította a keresetet a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, a 35. és 38. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.

               2.

               A fellebbezés két jogalapon alapul: a 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének megsértésén.

               3.

               A fellebbező álláspontja szerint az árujegyzékben szereplő áruk földrajzi származásának feltüntetésére szolgáló megjelölésből álló közösségi együttes védjegynek a 207/2009 rendelet 66. cikkének (2) bekezdése értelmében vett alapvető funkciója nem a kereskedelmi származás megjelölésére szolgál, hanem mindössze a védjeggyel kínált és értékesített áruk és szolgáltatások együttes származásának biztosítására, vagyis annak biztosítására, hogy a termékek a közösségi együttes védjegyként elismert földrajzi területen letelepedett vállalkozástól származnak, amely jogosult e védjegy használatára.

               4.

               Következésképpen a fellebbező véleménye szerint azt a következtetést kell levonni, hogy a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben a földrajzi származást releváns tényezőként figyelembe kell venni vagy a kérdéses áruk és/vagy szolgáltatások hasonlóságának értékelése, illetve az összetéveszthetőség átfogó értékelése keretében.

               5.

               Ezért valamely, a 207/2009 rendelet 66. cikkének (2) bekezdése értelmében vett földrajzi megjelölést tartalmazó, korábbi közösségi együttes védjegynek az árujegyzékében szereplő áruk és/vagy szolgáltatások és valamely közösségi egyedi védjegy összehasonlításakor a fellebbező álláspontja szerint nem az a döntő, hogy a kérdéses áruk és szolgáltatások jellegükre, céljukra, végfelhasználóikra és/vagy forgalmazási csatornáikra tekintettel hasonlók-e. Inkább azt kell megvizsgálni, hogy a kérdéses áruk és/vagy szolgáltatások földrajzi származása megegyezik-e.

               6.

               A fellebbező a 207/2009 rendelet 66. cikkének (2) bekezdését az alábbiak fényében értelmezi:

                           1)

                           a 207/2009 rendelet belső logikája, így különösen az alapján, hogy:

                                       i.

                                       a 207/2009 rendelet 66. cikkének (2) bekezdése kivételt képez e rendelet alól, mivel a 7. cikk (1) bekezdésének c) pontja alapján nem lajstromozhatók azok a védjegyek, amelyek kizárólag olyan jelekből vagy adatokból állnak, amelyeket a forgalomban az áru vagy a teljesített szolgáltatás földrajzi származása feltüntetésére használhatnak;

                                       ii.

                                       a 207/2009 rendelet 66. cikkének (2) bekezdése értelmében a földrajzi megjelölésből álló közösségi együttes védjegy használatára vonatkozó szabályzatban lehetővé kell tenni mindazok csatlakozását a védjegyjogosult szervezethez, akiknek árui vagy szolgáltatásai az érintett földrajzi helyről származnak, és következésképpen a földrajzi megjelölésből álló közösségi együttes védjegy soha nem alkalmas arra, hogy megkülönböztesse a védjegyjogosult szervezet tagjainak áruit és szolgáltatásait más vállalkozások áruitól és szolgáltatásaitól.

                           2)

                           Az 1151/2012 rendelet (2) és a TRIPS Megállapodások alapján, amelynek értelmében a földrajzi megjelöléseknek magas szintű védelemben kell részesülniük, és tilos az áru olyan feltüntetése, amely az áru földrajzi eredetével kapcsolatban a közönség megtévesztésére alkalmas módon arra mutat vagy azt sugallja, hogy a kérdéses termék olyan földrajzi területről származik, amely eltér annak tényleges származási helyétől.

               7.

               A fellebbező álláspontja szerint a Törvényszék által a DARJEELING védjeggyel kapcsolatban megállapított tulajdonságok az üzleti tanácsadási és a távközlési szolgáltatásokhoz hasonló szolgáltatásokra is alkalmazhatók, és alkalmasak a vitatott védjegy vonzerejének fokozására e tekintetben. A fellebbező továbbá rámutat arra, hogy a Törvényszék nem adott megalapozott indokokat az ítéletében arra vonatkozóan, hogy a DARJEELING védjegyhez társított tulajdonságok miért nem alkalmazhatók a 35. és a 38. osztályba tartozó szolgáltatásokra, és az önmagában téves jogalkalmazásnak minősül.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 2009/207/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).

      (2)  A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 343., 1. o.).


title: T-434/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. január 14-i ítélete – Doux kontra Bizottság („Mezőgazdaság — Export-visszatérítések — Baromfihús — A visszatérítést 0 euróban rögzítő végrehajtási rendelet — Megsemmisítés iránti kereset — Végrehajtási intézkedéseket nem tartalmazó, rendeleti jellegű jogi aktus — Közvetlen érintettség — Elfogadhatóság — A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (3) bekezdése — Indokolási kötelezettség — Az 1234/2007/EK rendelet 164. cikkének (3) bekezdése — Jogos bizalom”)

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/16

         A Törvényszék 2016. január 14-i ítélete – Doux kontra Bizottság
   (T-434/13. sz. ügy) (1)

   ((„Mezőgazdaság - Export-visszatérítések - Baromfihús - A visszatérítést 0 euróban rögzítő végrehajtási rendelet - Megsemmisítés iránti kereset - Végrehajtási intézkedéseket nem tartalmazó, rendeleti jellegű jogi aktus - Közvetlen érintettség - Elfogadhatóság - A 182/2011/EU rendelet 3. cikkének (3) bekezdése - Indokolási kötelezettség - Az 1234/2007/EK rendelet 164. cikkének (3) bekezdése - Jogos bizalom”))
   (2016/C 078/24)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Doux SA (Châteaulin, Franciaország) (képviselő: J. Vogel ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Bianchi és K. Skelly meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: Tilly-Sabco (Guerlesquin, Franciaország) (képviselők: R. Milchior, F. Le Roquais és S. Charbonnel ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A baromfihús-ágazatban alkalmazandó export-visszatérítések megállapításáról szóló, 2013. július 18-i 689/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 196., 13. o.) megsemmisítése iránt benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Doux SA viseli a saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Tilly-Sabco viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 291., 2013.10.5.


title: C-583/14. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2015. október 29-i ítélete (a Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nagy Benjámin Dávid kontra Vas Megyei Rendőr-főkapitányság (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — EUMSZ 18. cikk — Uniós polgárság — EUMSZ 20. cikk — Személyek szabad mozgása — EUMSZ 63. cikk — A tőke szabad mozgása — Közúti közlekedés — Az érintett tagállamban illetőséggel rendelkező gépjárművezetők — A más tagállambeli hatósági jelzéssel ellátott gépjárművek jogszerű használatának rendőrségi ellenőrzés során történő helyszíni igazolására vonatkozó kötelezettség)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/6

         A Bíróság (hetedik tanács) 2015. október 29-i ítélete (a Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nagy Benjámin Dávid kontra Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
   (C-583/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - EUMSZ 18. cikk - Uniós polgárság - EUMSZ 20. cikk - Személyek szabad mozgása - EUMSZ 63. cikk - A tőke szabad mozgása - Közúti közlekedés - Az érintett tagállamban illetőséggel rendelkező gépjárművezetők - A más tagállambeli hatósági jelzéssel ellátott gépjárművek jogszerű használatának rendőrségi ellenőrzés során történő helyszíni igazolására vonatkozó kötelezettség))
   (2015/C 429/07)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Szombathelyi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nagy Benjámin Dávid

      Alperes: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 63. cikk (1) bekezdésével ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy főszabály szerint az érintett tagállam közúthálózatán kizárólag az e tagállam által kiadott hatósági engedéllyel és jelzéssel rendelkező gépjárművek közlekedhetnek, és ha valamely, e tagállamban illetőséggel rendelkező személy e szabály alóli mentességre kíván hivatkozni azon az alapon, hogy olyan gépjárművet használ, amelyet az említett gépjármű valamely más tagállamban letelepedett üzemben tartója bocsátott a rendelkezésére, ennek az első tagállamban illetőséggel rendelkező személynek rendőrségi ellenőrzés során a helyszínen tudnia kell igazolni, hogy megfelel a kérdéses nemzeti szabályozásban a mentesség alkalmazására előírt feltételeknek, ellenkező esetben azonnal mentesülési lehetőség nélküli bírságot szabnak ki rá, melynek összege megegyezik a nyilvántartási kötelezettség megszegése esetén alkalmazandó bírságéval.

      (1)  HL C 96., 2015.3.23.


title: C-433/08. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Yaesu Europe BV kontra Bundeszentralamt für Steuern

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/18

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Yaesu Europe BV kontra Bundeszentralamt für Steuern
   (C-433/08. sz. ügy)
   (2008/C 313/26)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Yaesu Europe BV

      Alperes: Bundeszentralamt für Steuern
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Egységesen értelmezendő közösségi jogi fogalom-e a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolását célzó – a hozzáadottérték-adónak az ország területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1979. december 6-i 79/1072/EGK nyolcadik tanácsi irányelv (1) A. melléklete szerinti mintában szereplő „aláírás”, amely az irányelv 3. cikkének a) pontja értelmében a hozzáadottérték-adó visszaigénylésére szolgál?

               2.

               Ha az első kérdésre igenlő válasz adandó:
               Úgy kell-e értelmezni az „aláírás” fogalmát, hogy a visszaigénylési kérelmet az adóalanynak szükségképpen személyesen vagy jogi személy esetében törvényes képviselője útján kell aláírnia, vagy elegendő egy meghatalmazott (például az adóalany adóügyekben történő eljárásra feljogosított képviselője vagy munkavállalója) aláírása?

      (1)  HL L 331., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 79. o.


20150731011616632015/C 270/10582014CJC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL201506119911C-58/14. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2015. június 11-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hauptzollamt Hannover kontra Amazon EU Sàrl (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – 2658/87/EGK rendelet – Vámunió és Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – 8543 70 vámtarifaszám – A Kombinált Nómenklatúra 85. árucsoportjában másutt nem említett, egyedi feladatokat ellátó elektromos gépek és készülékek – 8543 70 10 és 8543 70 90 vámtarifaalszámok – Fordító- vagy szótárfunkcióval ellátott, elektronikus könyvekhez való olvasógép)
 ---documentbreak--- C2702015HU910120150611HU00109191A Bíróság (hetedik tanács) 2015. június 11-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hauptzollamt Hannover kontra Amazon EU Sàrl
   (C-58/14. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2658/87/EGK rendelet — Vámunió és Közös Vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — 8543 70 vámtarifaszám — A Kombinált Nómenklatúra 85. árucsoportjában másutt nem említett, egyedi feladatokat ellátó elektromos gépek és készülékek — 8543 70 10 és 8543 70 90 vámtarifaalszámok — Fordító- vagy szótárfunkcióval ellátott, elektronikus könyvekhez való olvasógép)”2015/C 270/10Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hauptzollamt Hannover

      Alperes: Amazon EU Sàrl

      Rendelkező rész

   A 2010. október 5-i 861/2010/EU bizottsági rendelettel módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy a fordító- vagy szótárfunkcióval ellátott, elektronikus könyvekhez való olvasógépet a 8543 70 90 vámtarifaalszám, nem pedig a 8543 70 10 vámtarifaalszám alá kell besorolni, amennyiben e funkció nem minősül annak fő funkciójának, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.
   (
         1
      )	HL C 142., 2014.5.12.


title: C-113/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen  2006. február 27-én  benyújtott kereset

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/23

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2006. február 27-én benyújtott kereset
   (C-113/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/45)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: J. Hottiaux és F. Simonetti, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2006. február 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a pirotechnikai tárgyaknak és egyes lőszereknek a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatozó rendelkezések harmonizációjáról szóló 93/15/EGK tanácsi irányelv alkalmazásában történő meghatározásáról szóló, 2004. április 23-i 2004/57/EK bizottsági irányelvnek (1) – nem teljesítette ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2004/57/EK irányelv átültetésének határideje 2004. december 31-én lejárt.

      (1)  HL L 127., 73. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 141. o.


title: T-98/13. és T-99/13. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2015. július 9-i ítélete – CMT kontra OHIM – Camomilla (Camomilla) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A Camomilla közösségi ábrás védjegyek — A korábbi CAMOMILLA nemzeti ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A közösségi védjegy jogosultja rosszhiszeműségének hiánya — Viszonylagos kizáró ok — Az áruk hasonlóságának hiánya — A jóhírnév sérelmének hiánya — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (5) bekezdése — A 207/2009 rendelet 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/32

         A Törvényszék 2015. július 9-i ítélete – CMT kontra OHIM – Camomilla (Camomilla)
   (T-98/13. és T-99/13. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A Camomilla közösségi ábrás védjegyek - A korábbi CAMOMILLA nemzeti ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A közösségi védjegy jogosultja rosszhiszeműségének hiánya - Viszonylagos kizáró ok - Az áruk hasonlóságának hiánya - A jóhírnév sérelmének hiánya - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (5) bekezdése - A 207/2009 rendelet 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja”))
   (2015/C 279/39)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) (Nápoly, Olaszország) (képviselők: G. Floridia, R. Floridia, M. Franzoni és G. Rubino ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Camomilla SpA (Buccinasco, Olaszország) (képviselők: A. Tornato és M. Mussi ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl) és a Camomilla SpA közötti törlési eljárásokkal kapcsolatban 2012. november 29-én hozott határozatai (R 1615/2011-1. és a R 1617/2011-1. sz. ügy) ellen benyújtott keresetek.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A CMT Compagnia manifatture tessili Srl (CMT Srl)-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 141., 2013.5.18.


title: C-260/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 17-én az Olasz Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/14

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 17-én az Olasz Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-260/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/27)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: K. Wiedner, C. Cattabriga és L. Visaggio, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 17-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kérte, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság azzal, hogy a Ministero delle Finanze előzetes pályázat nélkül megújított 329 lóversenyfogadásra vonatkozó koncessziót, megsértette az átláthatóság alapelvét és a közzététel kötelezettségét, amelyek az EK-Szerződést 43. és további cikkekben foglalt szabad letelepedés jogából, valamint a 49. és további cikkekben foglalt szolgáltatásnyújtás szabadságából következnek.

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Jóllehet a lóversenyfogadások fogadására és gyűjtésére mint szolgáltatásra vonatkozó koncessziók nem tartoznak a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló 92/50/EGK irányelv (1) alkalmazási körébe, a C-234/98 sz. Teleaustria (2) ügyben hozott ítéletből az következik, hogy az ezen koncessziók odaítéléséért felelős nemzeti közigazgatási szervek ennek ellenére kötelesek a Szerződés alapelveit tiszteletben tartani, különösen a nemzeti hovatartozáson alapuló megkülönböztetés tilalmát, amely az EK-Szerződés szabad letelepedést és a szolgáltatásnyújtás szabadságát kimondó rendelkezéseiből ered (43. és további, valamint 49. és további cikkek).
   A koncessziók odaítélésére éppúgy, mint meghosszabbításukra, illetve megújításukra ugyanezen alapelvek vonatkoznak. A közösségi jogból fakadóan egy koncesszió meghosszabbítása vagy megújítása egyenértékű egy új koncesszió odaítélésével, amely egyébként is e jog tiszteletben tartásával kell, hogy megtörténjen.
   A Bíróság a C-275/98 Unitron Scandinavia és 3-S ügyben (3) kimondta, hogy a nemzeti hovatartozáson alapuló megkülönböztetés tilalma „többek között átláthatósági kötelezettséget keletkeztet a célból, hogy a döntést hozó szerv meggyőződhessen arról, hogy a nevezett alapelvet tiszteletben tartották”.
   Az átláthatóság követelménye arra kötelezi a döntést hozó szervet, hogy minden lehetséges ajánlattevő számára megfelelő mértékben biztosítsa a megfelelő közzétételt, ami lehetővé teszi a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó eljárásának megnyitását a versenytársak előtt, ugyanakkor biztosítja az eljárás részrehajlás-mentességének ellenőrzését is.
   A Bizottság véleménye szerint teljesen nyilvánvaló, hogy az olasz hatóságok nem tartották tiszteletben az átláthatóság fentebb említett elvét, amikor is közbeszerzési eljárás nélkül 2006. január 1-ig megújították a már jogosultak említett 329 koncesszióját lóversenyfogadások fogadására és gyűjtésére.

      (1)  HL L 209., 1992.7.24., 1. o.

      (2)  EBHT I-10745. o.

      (3)  EBHTI-8291, az indoklás 31. pontja


title: C-320/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 27-én a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/33

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 27-én a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset
   (C-320/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/69)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: D. Martin, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. július 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelvnek (1) a Luxembourgi Nagyhercegség elmulasztotta a nevezett irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               —

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv átültetésének határideje 2003. július 19-én lejárt.

      (1)  HL L 180., 2000.7.19, 22. o.


title: C-551/09. sz. ügy: A Bíróság második tanácsa elnökének 2011. október 17-i végzése — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/45

      A Bíróság második tanácsa elnökének 2011. október 17-i végzése — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-551/09. sz. ügy) (1)

      (2012/C 25/84)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság második tanácsának elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 63., 2010.3.13.


title: C-528/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. április 27-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal — Közös Vámtarifa — 1186/2009/EK rendelet — 3. cikk — Behozatali vámok alóli mentesség — Személyes vagyontárgyak — A lakóhely áthelyezése egy harmadik országból egy tagállamba — A „szokásos lakóhely” fogalma — Annak kizártsága, hogy a szokásos lakóhely valamely tagállamban és egy harmadik országban egyidejűleg fennálljon — A szokásos lakóhely meghatározásának szempontjai)

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/10

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. április 27-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-528/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - 1186/2009/EK rendelet - 3. cikk - Behozatali vámok alóli mentesség - Személyes vagyontárgyak - A lakóhely áthelyezése egy harmadik országból egy tagállamba - A „szokásos lakóhely” fogalma - Annak kizártsága, hogy a szokásos lakóhely valamely tagállamban és egy harmadik országban egyidejűleg fennálljon - A szokásos lakóhely meghatározásának szempontjai))
   (2016/C 243/09)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Rendelkező rész

               1)

               A vámmentességek közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 2009. november 16-i 1186/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy e cikk alkalmazásában valamely természetes személy egy tagállamban és egy harmadik országban nem rendelkezhet egyidejűleg állandó lakóhellyel.

               2)

               Az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között, amikor az érintett a harmadik országban személyes és foglalkozási kötődésekkel, a tagállamban pedig személyes kötődésekkel rendelkezik, annak meghatározása érdekében, hogy az érintett 1186/2009 rendelet 3. cikke szerinti szokásos lakóhelye a harmadik országban helyezkedik-e el, a releváns tények átfogó értékelése során különös jelentőséget kell tulajdonítani az érintett személy harmadik országbeli tartózkodása időtartamának.

      (1)  HL C 56., 2015.2.16.


title: T-96/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 10-i ítélete – Tsakiris-Mallas kontra OHIM – Late Editions (exë) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Az exë ábrás közösségi védjegy bejelentése – EXE korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Áruk és megjelölések hasonlósága – 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/20

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 10-i ítélete – Tsakiris-Mallas kontra OHIM – Late Editions (exë)
   (T-96/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az »exë« ábrás közösségi védjegy bejelentése - »EXE« korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Áruk és megjelölések hasonlósága - 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2008/C 272/36)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Tsakiris-Mallas AE (Athén, Görögország) (képviselő: C. Samaras ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Late Editions Ltd (Leighton Buzzard, Bedfordshire [Egyesült Királyság])
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2006. január 11-i (R 1127/2004-2. sz. ügy), a Late Editions Ltd és a Tsakiris-Mallas EPE (később: Tsakiris-Mallas AE) közötti felszólalási eljárásra vonatkozó határozatával szemben benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Tsakiris-Mallas AE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2006.5.6.


title: T-289/13. sz. ügy: 2013. május 24-én benyújtott kereset — Ledra Advertising kontra Bizottság és EKB

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/13

         2013. május 24-én benyújtott kereset — Ledra Advertising kontra Bizottság és EKB
   (T-289/13. sz. ügy)
   (2013/C 226/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ledra Advertising Ltd (Nicosia, Ciprus) (képviselők: C. Paschalides Solicitor és A. Paschalides ügyvéd)

      Alperesek: Európai Központi Bank és Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               rendelje el 958 920 EUR kártérítés megfizetését, mivel a Ciprus és az alperesek közötti, 2013. április 26-i egyetértési megállapodás 1.23–1.27. pontjában meghatározott feltételek olyan követelményeket tartalmaztak, amelyek kellően egyértelműen megsértik a magánszemélyeket védő magasabb rendű jogszabályt, nevezetesen az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17. cikkét és az emberi jogok európai egyezménye 11. jegyzőkönyvének 1. cikkét;

               —

               nyilvánítsa semmisnek az említett feltételeket, és rendelje el az európai stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló szerződés (a továbbiakban: ESM-Szerződés) 14–18. cikkében foglalt pénzügyi segítségnyújtási eszközök 19. szerinti — a Törvényszék ítéletét figyelembe vevő — sürgős felülvizsgálatát annak érdekében, hogy megvalósuljanak a Törvényszék ítéletében foglaltaknak megfelelő módosítások;

               —

               annyiban, amennyiben az első kereseti kérelemben foglalt kártérítés nem biztosítja, hogy a releváns feltételeket megsemmisítsék, rendelje el az EUMSZ 263. cikk megsértéséből eredő kár megtérítését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap szerint az egyetértési megállapodás releváns feltételei olyan követelményeket tartalmaztak, amelyek megvalósítják „a magánszemélyeket védő magasabb rendű jogszabály kellően egyértelmű megsértését” (1), tekintettel arra, hogy:

                           —

                           az említett jogszabály magasabb rendű, mivel a rendelkezés a Chartában és az EJEE-ben szerepel;

                           —

                           a Charta 51. cikkének (1) bekezdése és az EUSZ 6. cikk (2) bekezdése értelmében az alperesek kötelesek tiszteletben tartani és védelmezni a Chartában és az EJEE-ben biztosított jogokat; és

                           —

                           a bankbetétek a Charta 17. cikke és az EJEE 11. jegyzőkönyve 1. cikke értelmében vett tulajdonnak minősülnek.

               2.

               A második jogalap szerint a következő jogsértések együtt olyan súlyosak voltak, hogy megvalósították a magasabb rendű jogszabály kellően egyértelmű megsértését:

                           —

                           amikor a felperest megfosztották a bankbetétjeitől, nem szerepeltek az acquisban olyan, „jogszabályban foglalt feltételek”, amelyek a Chartával vagy a jegyzőkönyvvel ellentétes, bankbetétektől való megfosztásra vonatkoztak;

                           —

                           a felperest „kellő időben fizetett méltányos összegű kártalanítás” nélkül, a Charta 17. cikkét és a jegyzőkönyv 1. cikkét megsértve fosztották meg bankbetétjeitől;

                           —

                           a bankbetétektől való megfosztás prima facie jogellenes, kivéve ha „az arányosság elvére figyelemmel […] az elengedhetetlen és ténylegesen az Unió által elismert általános érdekű célkitűzéseket vagy mások jogainak és szabadságainak védelmét szolgálja” (2);

                           —

                           a pániknak és a bankrendszer megrohamozásának az elkerüléséhez fűződő versengő közérdeket nem vették figyelembe a Charta 17. cikke és a jegyzőkönyv 1. cikke értelmében vett közérdek értékelésekor;

                           —

                           a cél nem Ciprus megkárosítása vagy megbüntetése, hanem az volt, hogy a stabilitási támogatással Ciprus és az euróövezet javát szolgálják, és ezzel megkönnyítsék, ne pedig ingataggá tegyék a pénzügyi intézmények helyzetét és a gazdaság életképességét; és

                           —

                           nem ált fenn arányossági kapcsolat a beavatkozás és a jogszerű cél között, mivel a 2012. évi ESM-Szerződés 3. cikke értelmében az ESM eredeti célja az volt, hogy a gazdaság megbénítása nélkül „pénzügyi forrásokat mozgósítson és stabilitási támogatást nyújtson […] a súlyos finanszírozási zavarokkal küzdő, illetve ilyen zavarok veszélyének kitett tagjai számára, amennyiben az egész euróövezet és tagállamai pénzügyi stabilitásának megőrzéséhez feltétlenül szükséges”.

               3.

               A harmadik jogalap szerint a felperes betétjeitől való megfosztása nem volt szükséges és arányos.

               4.

               A negyedik jogalap szerint végeredményben az alperesek azért idézték elő a felperes bankbetétjeitől való megfosztását, mivel — ha nem követtek volna el nyilvánvaló jogsértést — a Chartában és a jegyzőkönyvben foglalt jogok védelmet biztosítottak volna a felperes bankbetétjeinek, így a felperes vesztesége kellően közvetlen és előrelátható volt.

               5.

               Az ötödik jogalap szerint, ha a fenti kérelmek megalapozottak, a releváns feltételeket semmissé kell nyilvánítani annak ellenére, hogy azokat Ciprusnak címezték, mivel azok a felperest közvetlenül és személyében érintik, hiszen a releváns feltételek és azok végrehajtási módja sértik a Szerződést és/vagy az alkalmazására vonatkozó jogszabályt, és/vagy hatáskörrel való visszaélést valósítanak meg, amennyiben bebizonyosodik, hogy a felperes bankbetétéjeitől való megfosztása az EUSZ 6. cikk (1) bekezdésével ellentétes módon jogellenes volt.

      (1)  Lásd az 5/71. sz., Zuckerfabrik Schoeppenstedt kontra Tanács ügyben 1971. december 2-án hozott ítéletet (EBHT 1971., 975. o.).

      (2)  A Charta 52. cikkének (1) bekezdése.


title: T-486/07. sz. ügy: 2007. december 21-én benyújtott kereset – Ford Motor kontra OHIM – Alkar Automotive (CA)

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/58

         2007. december 21-én benyújtott kereset – Ford Motor kontra OHIM – Alkar Automotive (CA)
   (T-486/07. sz. ügy)
   (2008/C 51/105)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Ford Motor Co. (Dearborn, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: R. Ingerl ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alkar Automotive SA (Derio, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsa által 2007. október 25-én hozott határozatot (R 85/2006-4. sz. ügy);

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) felszólalási osztálya által 2005. november 22-én hozott határozatot (B 684052. sz. felszólalás);

               —

               az OHIM-ot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Alkar Automotive SA.

      Az érintett közösségi védjegy: a többek között a 9., 11. és 12. osztályba tartozó árukra vonatkozó „CA” ábrás védjegy – 3 186 764. sz. bejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 9., 12., 14., 16., 18., 20., 21., 27., 32. és 37. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „KA” közösségi szó- és ábrás védjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalás teljes egészében való elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a „KA” és a „CA” közötti hangzásbeli és vizuális hasonlóság, az áruk azonossága és a korábbi védjegyek fokozott megkülönböztető képessége miatt az ütköző védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.


title: F-104/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. november 30-i végzése – O’Riain kontra Bizottság (Közszolgálat — Versenyvizsga — EPSO/AD/241/12 versenyvizsga-kiírás — A felperesnek a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat — A pályázók egyenlő bánásmódban való részesítésének elve — A vizsgabizottság pártatlansága — Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/77

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. november 30-i végzése – O’Riain kontra Bizottság
   (F-104/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Versenyvizsga - EPSO/AD/241/12 versenyvizsga-kiírás - A felperesnek a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat - A pályázók egyenlő bánásmódban való részesítésének elve - A vizsgabizottság pártatlansága - Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset))
   (2016/C 027/98)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Donncha O’Riain (Luxembourg, Luxembourg) (képviselő: A. Salerno avocat)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Ehrbar és G. Gattinara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperesnek az EPSO/AD/241/12 – GA versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2.

               D. O’Riain maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 7., 2015.1.12., 52. o.


title: C-56/14. sz. ügy: A Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgium) által 2014. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Marc Emiel Melanie De Beuckeleer és társai

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/21

         A Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout (Belgium) által 2014. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Marc Emiel Melanie De Beuckeleer és társai
   (C-56/14. sz. ügy)
   2014/C 135/24
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Openbaar Ministerie

      Alperesek: Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a munkavállalók előzetes LIMOSA-bejelentésének megtételére vonatkozó, a 2006. december 27-i programmawet 137–152. cikkében előírt kötelezettség az EK 49. cikkben és az EUMSZ 56. cikkben rögzített szolgáltatásnyújtás szabadságával?


title: T-237/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. május 11-i ítélete — Abadía Retuerta kontra OHIM (CUVÉE PALOMAR) (Közösségi védjegy — A CUVÉE PALOMAR közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Földrajzi jelzéseket tartalmazó borvédjegyek — TRIPs-megállapodás — A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének j) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének j) pontja))

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/35

         A Törvényszék 2010. május 11-i ítélete — Abadía Retuerta kontra OHIM (CUVÉE PALOMAR)
   (T-237/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A CUVÉE PALOMAR közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Földrajzi jelzéseket tartalmazó borvédjegyek - TRIPs-megállapodás - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének j) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének j) pontja))
   2010/C 179/59
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Abadía Retuerta, SA (Sardón de Duero, Spanyolország) (képviselők: X. Fàbrega Sabaté és M-l. Curell Aguilà ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a CUVÉE PALOMAR szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozására vonatkozó, 2008. április 2-i határozata (R 1185/2007-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Abadía Retuerta, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 272., 2008.10.25.


title: C-503/10. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. december 21-i ítélete (a Varhoven administrativen sad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Evroetil AD kontra Direktor na Agentsia „Mitnitsi” (2003/30/EK irányelv — A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja — A bioetanol fogalma — Biomasszából előállított, több mint 98,5 % etil-alkoholt tartalmazó, nem denaturált termék — A ténylegesen bioüzemanyagként történő felhasználás relevanciája — 2658/87/EGK rendelet — Kombinált Nómenklatúra — A bioetanol tarifális besorolása jövedéki adó kivetése céljából — 2003/96/EK irányelv — Energiatermékek — 92/83/EGK irányelv — A 20. cikk első francia bekezdése és a 27. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja — Az etil-alkohol fogalma — Harmonizált jövedéki adó — Denaturálás)

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/12

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. december 21-i ítélete (a Varhoven administrativen sad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Evroetil AD kontra Direktor na Agentsia „Mitnitsi”
   (C-503/10. sz. ügy) (1)

   (2003/30/EK irányelv - A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A bioetanol fogalma - Biomasszából előállított, több mint 98,5 % etil-alkoholt tartalmazó, nem denaturált termék - A ténylegesen bioüzemanyagként történő felhasználás relevanciája - 2658/87/EGK rendelet - Kombinált Nómenklatúra - A bioetanol tarifális besorolása jövedéki adó kivetése céljából - 2003/96/EK irányelv - Energiatermékek - 92/83/EGK irányelv - A 20. cikk első francia bekezdése és a 27. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja - Az etil-alkohol fogalma - Harmonizált jövedéki adó - Denaturálás)
   2012/C 49/19
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven administrativen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Evroetil AD

      Alperes: Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Varhoven administrativen sad — A közlekedési ágazatban a bio-üzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának előmozdításáról szóló, 2003. május 8-i 2003/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 123., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 31. kötet, 188. o.; helyesbítve: HL 2006. L 230., 26. o.) 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának és az 1991. július 26-i 2587/91/EGK bizottsági rendelettel (HL L 259., 1. o.) módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletének értelmezése — Biomasszából készülő, észtereket, magasabb fokú alkoholokat, aldehideket tartalmazó, 98 % fölötti alkoholtartalmú, nem denaturált termék — A bioetanol fogalma — A 2207 20 00 (Etil-alkohol és más szesz denaturálva, bármilyen alkoholtartalommal) vagy a 2207 10 00 (Nem denaturált etil-alkohol legalább 80 térfogatszázalék alkoholtartalommal) KN-kód alá történő besorolás, jövedéki adó beszedése céljából.

      Rendelkező rész

               1.

               A bioetanolnak a közlekedési ágazatban a bio-üzemanyagok, illetve más megújuló üzemanyagok használatának előmozdításáról szóló, 2003. május 8-i 2003/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja az olyan terméket, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amelyet különösen biomasszából állítanak elő és több mint 98,5 % etil-alkoholt tartalmaz, feltéve hogy azt a közlekedési ágazatban használatos bioüzemanyagként hozzák forgalomba.

               2.

               Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az olyan termék, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely több mint 98,5 % etil-alkoholt tartalmaz, és amelynek a denaturálására nem kifejezetten előírt denaturálásra irányuló eljárás útján került sor, az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv 19. cikkének (1) bekezdésében előírt jövedéki adó hatálya alá tartozik még akkor is, ha azt biomasszából állítják elő a mezőgazdasági eredetű etil-alkohol előállításának technológiájától eltérő technológia útján, emberi fogyasztásra alkalmatlanná tevő anyagokat tartalmaz, teljesíti a bioetanol üzemanyagként történő felhasználására vonatkozó pr EN 15376 európai szabványtervezet követelményeit, és esetlegesen megfelel a 2003/30 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti bioetanol-fogalomnak.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: T-33/07. sz. ügy: 2006. február 12-én benyújtott kereset – Görögország kontra Bizottság

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/42

         2006. február 12-én benyújtott kereset – Görögország kontra Bizottság
   (T-33/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/91)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkias és G. Kanellopoulos)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Bizottság megtámadott határozatát, másodlagosan változtassa azt meg az alábbiakban kifejtetteknek megfelelően;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2006. december 14-i C (2006) 5993. végleges bizottsági határozatnak (HL 2006., L 355., 96. o.) a Görög Köztársaság által kifizetett egyes kiadásokat kizáró részét támadó keresetében a Görög Köztársaság az alábbi megsemmisítési jogalapokat adja elő:
   Az első, általános megsemmisítési jogalapjával, amely az összes korrekcióra vonatkozik, a felperes azt állítja, hogy az alperes megsértette a számlaelszámolási eljárásnak az 1663/95 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdése a) pontjában foglalt lényeges alaki előírásait, minthogy a Bizottság elmulasztott párbeszédet folytatni a görög hatóságokkal a nekik tulajdonított jogszabálysértések súlyosságának és az Európai Uniót ért pénzügyi kárnak az értékeléséről; másodlagosan azért kell a felperes szerint a határozatot megsemmisíteni, mert a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel arra, hogy az adott időszakra vonatkozólag korrekciókat rendeljen el.
   Közelebbről a felperes azt állítja, hogy az alperes azzal, hogy az olívaolaj-ágazatban kétszeresére – 5 %-ról 10 %-ra – emelte a korrekció mértékét anélkül, hogy az ellenőrző rendszer rosszabbodását állapították volna meg, hiszen épp ellenkezőleg, annak javulása volt tapasztalható, túllépte mérlegelési jogkörét. Ezenkívül a felperes szerint az alperes tévesen értelmezte a közösségi jog rendelkezéseit és tévesen értékelte a ténybeli körülményeket, megsértve ezzel az arányosság elvét.
   Ami a gyapotágazatot illeti, a felperes a megsemmisítést a ténybeli körülmények téves értékelésére, téves indokolásra és a korrekció alkalmazása jogalapjának hiányára, valamint az 1201/89/EGK rendelet (2) 12. cikke (1) bekezdésének téves értelmezésére és alkalmazására, továbbá a jogbiztonság elvének a költségelszámolási eljárás tíz évet meghaladó tartama miatti megsértésére hivatkozással kéri.
   A mazsolaszőlő-ágazatot illetően a felperes azt állítja, hogy az alperes tévesen értelmezte a korrekciókra vonatkozó iránymutatásokat, amikor 10 %-os mértékű korrekciót állapított meg elégtelen ellenőrzés miatt, és a korinthoszi mazsolára vonatkozó korrekciót nem indokolta kielégítően.
   A citrusfélékkel kapcsolatban a felperes előadja, hogy az alperes tévesen hozta fel a közigazgatási ellenőrzéseknek a felperes terhére rótt hiányosságait, megsértve ezzel az arányosság elvét, továbbá ezt a megállapítását az alperes nem indokolta kellőképpen; másodlagosan a vitatott ellenőrzéseknek az alapvető ellenőrzések közzé sorolása vonatkozásában tévesen értelmezte és időben tévesen alkalmazta a 17933/2000. sz. irat 16. mellékletét.
   Végül, ami a határidőn túli kifizetéseket illeti, a felperes azt állítja, hogy az alperes tévesen értékelte a ténybeli körülményeket, amikor a B01-1210-160-as költségvetési tétellel kétszeres korrekciót eszközölt, tévesen értelmezte és alkalmazta a 296/96/EK rendelet (3) 4. cikkének (2) bekezdését a 4 %-os tartalék számítási alapjának vonatkozásában, továbbá nem adott kielégítő indokolást a felhozott kivételes körülményeket és a gazdálkodás különleges feltételeit illetően.

      (1)  A 729/70/EGK tanácsi rendeletnek az EMOGA Garanciarészlege számlaelszámolási eljárása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1995. július 7-i 1663/95/EK bizottsági rendelet (HL L 158., 1995.7.8., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 31. o.).

      (2)  A gyapottámogatási rendszer alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1989. május 3-i 1201/89/EGK bizottsági rendelet (HL L 259., 1989.9.6., 18. o.).

      (3)  A tagállamok által továbbítandó adatokról és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által finanszírozott kiadások havi könyveléséről, valamint a 2776/88/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. február 16-i 296/96/EK bizottsági rendelet (HL L 39., 1996.2.17., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 453. o.).


title: T-321/15. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 10-i ítélete – GSA és SGI kontra Parlament („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — A tűzvédelemmel, a személyeknek történő segítségnyújtással és a Parlament brüsszeli székhelyén történő külső felügyelettel kapcsolatos szolgáltatások — A nemzeti jogszabály alapján előzetesen kiállított engedély benyújtásának a kötelezettsége — Arányosság — Egyenlő bánásmód — Nyilvánosság elve — Szolgáltatásnyújtás szabadsága”)

text:
               11.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/29

         A Törvényszék 2015. november 10-i ítélete – GSA és SGI kontra Parlament
   (T-321/15. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - A tűzvédelemmel, a személyeknek történő segítségnyújtással és a Parlament brüsszeli székhelyén történő külső felügyelettel kapcsolatos szolgáltatások - A nemzeti jogszabály alapján előzetesen kiállított engedély benyújtásának a kötelezettsége - Arányosság - Egyenlő bánásmód - Nyilvánosság elve - Szolgáltatásnyújtás szabadsága”))
   (2016/C 007/39)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Gruppo Servizi Associati SpA (GSA) (Róma, Olaszország); Security Guardian’s Institute (SGI) (Louvain-la-Neuve, Belgium) (képviselő: E. van Nuffel d’Heynsbroeck ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: P. López-Carceller és Simon B. meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Azon 2015. június 12-i levélben szereplő parlamenti határozatok megsemmisítése iránti kérelem, amelyben a Parlament egyrészt azon ajánlat elutasításáról értesítette a felpereseket, amelyet a tűzvédelemmel, a személyeknek történő segítségnyújtással (1. terület) és a Parlament brüsszeli székhelyén történő külső felügyelettel (2. terület) kapcsolatos szolgáltatásokra vonatkozó EP/DGSAFE/UIB/SER/2014-014 ajánlati felhívás (HL 2014/S 246-433095) keretében nyújtottak be, másrészt pedig arról értesítette a felpereseket, hogy az ezen ajánlati felhívás tárgyát képező szerződést más ajánlattevőnek ítélte oda.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Gruppo Servizi Associati SpA-t (GSA) és a Security Guardian’s Institute-ot (SGI) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2015.8.10.


title: C-190/13. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Juzgado de lo Social n ° 3 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Márquez Samohano kontra Universitat Pompeu Fabra (Szociálpolitika  — 1999/70/EK irányelv  — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás  — Egyetemek  — Óraadó oktatók  — Egymást követő határozott időre szóló munkaszerződések  — Az 5. szakasz 1. pontja  — Határozott időre szóló munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozását célzó intézkedések  — Az ilyen szerződéseket alátámasztó „objektív okok” fogalma  — 3. szakasz  — A  „határozatlan időre szóló munkaszerződés” fogalma  — Szankciók  — Végkielégítéshez való jog  — Határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmód)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/17

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Antonio Márquez Samohano kontra Universitat Pompeu Fabra
   (C-190/13. sz. ügy) (1)

   ((Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - Egyetemek - Óraadó oktatók - Egymást követő határozott időre szóló munkaszerződések - Az 5. szakasz 1. pontja - Határozott időre szóló munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozását célzó intézkedések - Az ilyen szerződéseket alátámasztó „objektív okok” fogalma - 3. szakasz - A „határozatlan időre szóló munkaszerződés” fogalma - Szankciók - Végkielégítéshez való jog - Határozatlan időre alkalmazott munkavállalók közötti eltérő bánásmód))
   2014/C 135/18
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Antonio Márquez Samohano

      Alperes: Universitat Pompeu Fabra

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) melléklete 3. és 5. szakaszának értelmezése – Közigazgatási szervvel kötött munkaszerződések – Egyetemi professzorok – Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozását célzó intézkedések hiánya.

      Rendelkező rész

   Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan – az alapügyben is szóban forgó – nemzeti szabályozás, amely a szerződések maximális időtartama és a megújítások száma tekintetében korlátozás nélkül lehetővé teszi az óraadó oktatókkal egymás után kötött, határozott időre szóló munkaszerződések megújítását, amennyiben – és ezt a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia – az ilyen szerződéseket az e szakasz 1. pontjának a) alpontja szerinti objektív okok igazolják. Mindazonáltal e bíróságnak konkrétan vizsgálnia kell azt is, hogy az alapügyben az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések megújítása ténylegesen időszakos igények kielégítését célozta-e, és hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szabályozást valójában nem az oktató személyzet foglalkoztatása iránti állandó és tartós igények kielégítése céljából alkalmazták-e.

      (1)  HL C 189., 2013.6.29.


title: T-265/00. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 20 -i végzése – Comitato  Venezia Vuole Vivere  kontra Bizottság

text:
               24.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/25

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 20-i végzése – Comitato „Venezia Vuole Vivere” kontra Bizottság
   (T-265/00. sz. ügy) (1)

   (2005/C 330/61)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A kibővített második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 335., 2000. 11. 25.


title: T-466/13. sz. ügy: 2013. augusztus 28-án benyújtott kereset — Hermann Trollius kontra ECHA

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/44

         2013. augusztus 28-án benyújtott kereset — Hermann Trollius kontra ECHA
   (T-466/13. sz. ügy)
   2013/C 325/72
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hermann Trollius (Lauterhofen, Németország) (képviselők: M. Ahlhaus és J. Schrotz ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az ECHA 2013. január 31-i KKV (2013) 0191. sz. határozatát, valamint az ECHA 2013. február 4-i 10035033. sz. számláját; továbbá

               —

               az alperest kötelezze valamennyi költség — ideértve a felperes részéről felmerült költségeket is — viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az alperes hatáskörének hiánya.

                           —

                           A felperes előadja, hogy az alperes nem rendelkezett hatáskörrel az KKV (2013) 0191. sz. határozat elfogadására, mivel sem az 1907/2006/EK rendelet (1), sem pedig a 340/2008/EK rendelet (2) nem hatalmazza fel az alperest arra, hogy külön határozatot hozzon abban a kérdésben, hogy a felperes megfelel-e a KKV-kritériumoknak.

               2.

               Második jogalap: a REACH-rendelet 104. cikke (1) bekezdésének az 1958. április 15-i 1. sz. rendelettel (3) összefüggésben történő megsértése.

                           —

                           A felperes előadja, hogy az alperes a vele folytatott érintkezés során végig figyelmen kívül hagyta kötelezettségét, hogy a valamely tagállam fennhatósága alá tartozó személlyel ezen állam hivatalos nyelvén lépjen kapcsolatba, e jogsértés pedig megakadályozta a felperest abban, hogy eleget tegyen a kisvállalkozási jogállásának bizonyítását illetően vele szemben támasztott követelményeknek.

               3.

               Harmadik jogalap: a felperes a 2003/361/EK bizottsági ajánlás (4) alapján ténylegesen kisvállalkozásnak minősül, így pedig a vitatott határozatok érdemben tévesek.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.) (a REACH-rendelet).

      (2)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az Európai Vegyianyag-ügynökség részére fizetendő díjakról szóló, 2008. április 16-i 340/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 107., 6. o.).

      (3)  Az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i 1. sz. rendelet (HL L 17., 385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.).

      (4)  A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (HL L 124., 36. o.).