title: C-350/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-440/16. sz., Souruh kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen a Souruh SA által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/23

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-440/16. sz., Souruh kontra Tanács ügyben 2019. február 28-án hozott ítélete ellen a Souruh SA által 2019. április 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-350/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 213/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Souruh SA (képviselő: E. Ruchat ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  következésképpen semmisítse meg a 2019. február 28-i ítéletet (T-440/16).

            Emellett hozzon új határozatot, amelyben:

                  —

                  a fellebbezőre vonatkozó részében semmisítse meg a 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 határozatot (1) és a későbbi végrehajtási jogi aktusait;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék megsértette a fellebbezőnek az Alapjogi Charta 41. cikkében biztosított, az új korlátozó intézkedések elfogadását megelőzően történő meghallgatáshoz való jogát.
      A második jogalap a téves jogalkalmazáson és a tények elferdítésén alapul, amennyiben a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbező által a megsemmisítés iránti keresetének alátámasztása és annak bizonyítása érdekében benyújtott elemeket, hogy nem támogatta a szíriai rezsimet.
      A harmadik jogalap a téves jogalkalmazáson alapul, amennyiben a Törvényszék nem állapította meg a 2013/255/KKBP határozat 27. és 28. cikkének jogellenességét, amelyek szerint az Al-Assad vagy a Makhlouf családhoz tartozás önmagában igazolja a szankció kiszabását, egyúttal megfordítva a bizonyítási terhet.

         (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozat (HL 2016. L 141., 125. o.).


title: C-371/19. sz. ügy: 2019. május 10-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/24

      2019. május 10-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-371/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/23)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Jokubauskaitė és R. Pethke meghatalmazottak)

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság — mivel rendszeres jelleggel megtagadja a hozzáadottérték-adó (héa) visszatérítése iránti kérelemből hiányzó adatok iránti információkérést, és ehelyett a visszatérítési kérelmeket közvetlenül elutasítja, ha az ilyen adatok csak a szeptember 30-i jogvesztő határidő után nyújthatók be — nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 170. és 171. cikkéből, valamint a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt [hozzáadottértékadó-visszatérítés] részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (2) 5. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Bizottság a keresetét a következő három jogalapra alapítja:

                  1.

                  Első jogalap — A héasemlegesség elvének megsértése
                  A Németországi Szövetségi Köztársaság megsértette a héasemlegességnek a 2006/112 irányelv 170. és 171. cikkében, valamint a 2008/9 irányelv 5. cikkében rögzített elvét, amely szerint termékek beszerzése és szolgáltatások igénybevétele esetén az adóalanyokat a megelőző értékesítési szakaszok során előzetesen felszámított héa alól tehermentesíteni kell.
                  Az adósemlegesség elve a héajogban megköveteli, hogy helyt adjanak mindazon visszatérítési kérelemnek, amelynél teljesülnek az anyagi jogi követelmények. A visszatérítés anyagi jogi feltételeinek fennállásával kapcsolatban felmerült kéltségek esetén a visszatérítési kérelmeket a 2008/9 irányelv 21. cikke első bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikke szerint csak abban az esetben lehet elutasítani, ha a visszatérítés helye szerinti tagállam ezen irányelv 20. cikkén alapuló információkérése eredménytelen maradt.

                  2.

                  Második jogalap — A héa-visszatérítési igény hatékony érvényesülése elvének megsértése
                  A Németországi Szövetségi Köztársaság által képviselt értelmezés a 2008/9 irányelv 21. cikkének első bekezdése vonatkozásában korlátozza a héa-visszatérítési igény hatékony érvényesítését azon adóalanyok részéről, akik nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban rendelkeznek illetőséggel. Így a német adóhatóságok adminisztratív gyakorlata azon jogaikban sérti ezen adóalanyokat, amelyek a 2006/112 irányelv 170. és 171. cikkéből, valamint a 2008/9 irányelv 5. cikkéből következnek.
                  A 2006/112 és 2008/9 irányelv hatékony érvényesülése megköveteli az anyagi jogi héa-visszatérítési igény érvényesítését annak érdekében, hogy a semlegesség elvének a lehető legnagyobb mértékben megfeleljenek. E rendelkezések arra irányultak, hogy termékek beszerzése és szolgáltatások igénybevétele esetén az adóalanyokat a megelőző értékesítési szakaszok során előzetesen felszámított héa alól teljeskörűen tehermentesítsék, és ezáltal arra törekedtek, hogy a határokon átnyúló értékesítések eseteiben is minden adóalany számára nagymértékben azonos versenyfeltételeket teremtsenek. Ennek mentén minden olyan, az irányelvben előírt és megfelelő közigazgatási intézkedést alkalmazni kell, amely a héa-visszatérítési igény érvényesítését szolgálja.

                  3.

                  Harmadik jogalap — A bizalomvédelem elvének megsértése
                  Az, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság rendszeres jelleggel megtagadja, hogy a 2008/9 irányelv 20. cikkének (1) bekezdése szerint kiegészítő információkat és bizonylatokat kérjen, sérti a bizalomvédelem elvét. Minden adóalany, miután megkapta a visszatérítési kérelem benyújtására vonatkozó kézhezvételi igazolást, joggal bízhat abban, hogy a kérelmét az ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelően fogják feldolgozni. Ha nem ez történik, akkor sérül a jogszerű feldolgozásba vetett bizalma.

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.

         (2)  HL 2008. L 44., 23. o.


title: T-748/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 2-i ítélete — QH kontra Parlament („Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — A tisztviselők személyzeti szabályzatának 24. cikke — Segítségnyújtás iránti kérelem — A tisztviselők személyzeti szabályzatának 12a. cikke — Lelki zaklatás — A segítségnyújtás iránti kérelmet elutasító határozat — Az objektivitás és a pártatlanság elve — Megfelelő ügyintézéshez való jog — Meghallgatáshoz való jog”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/26

      A Törvényszék 2019. május 2-i ítélete — QH kontra Parlament
      (T-748/16. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - A tisztviselők személyzeti szabályzatának 24. cikke - Segítségnyújtás iránti kérelem - A tisztviselők személyzeti szabályzatának 12a. cikke - Lelki zaklatás - A segítségnyújtás iránti kérelmet elutasító határozat - Az objektivitás és a pártatlanság elve - Megfelelő ügyintézéshez való jog - Meghallgatáshoz való jog”)
      (2019/C 213/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: QH (képviselők: kezdetben N. Lhoëst és S. Michiels ügyvédek, később N. Lhoëst ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: M. Ecker és Í. Ní Riagáin Düro meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikkre alapított kérelem, amely egyrészt a Parlament 2016. január 26-i azon határozatának megsemmisítésére irányul, amellyel ezen intézmény munkaszerződések megkötésére jogosult hatósága elutasította a felperes által 2014. december 11-én benyújtott segítségnyújtás iránti kérelmet, valamint a 2016. július 12-i azon határozat megsemmisítésére, amellyel a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság elutasította a felperes panaszát, másrészt pedig az e segítségnyújtás iránti kérelem feldolgozása során e hatóság által elkövetett jogsértések folytán a felperes által állítólag elszenvedett kár megtérítésére.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti az Európai Parlament 2016. január 26-i határozatát, amely elutasította QH segítségnyújtás iránti kérelmét, és amelyet helybenhagyott a panaszt elutasító 2016. július 12-i határozat.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-49/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság („EMGA és EMVA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Pénzügyi korrekciók — A termelő fogalma — A termelői szervezet helyiségein kívül végrehajtott beruházások — Operatív program jóváhagyását megelőző ellenőrzések — A költségek engedélyezésének ellenőrzése — Egyszeri pénzügyi korrekció — Pénzügyi átalánykorrekció — Arányosság — Indokolási kötelezettség”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/27

      A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság
      (T-49/17. sz. ügy) (1)

      („EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Pénzügyi korrekciók - A termelő fogalma - A termelői szervezet helyiségein kívül végrehajtott beruházások - Operatív program jóváhagyását megelőző ellenőrzések - A költségek engedélyezésének ellenőrzése - Egyszeri pénzügyi korrekció - Pénzügyi átalánykorrekció - Arányosság - Indokolási kötelezettség”)
      (2019/C 213/25)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Spanyolország (képviselők: kezdetben V. Ester Casas abogado del Estado, később S. Jiménez García meghatalmazott)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Lewis és M. Morales Puerta)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. november 15-i (EU) 2016/2018 határozat (HL 2016. L 312., 26. o.) részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 95.,2017. 3. 27.


title: T-239/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Németország kontra Bizottság („EMGA és EMVA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Németország által kifizetett kiadások — A kulcsfontosságú ellenőrzések gyakoriságának elégtelensége miatt alkalmazott pénzügyi átalánykorrekció — A kamatok éves számítására és elszámolására vonatkozó kötelezettség — Az 1290/2005/EK rendelet 31. és 32. cikke — A 885/2006/EK rendelet 6. cikkének h) pontja — Indokolási kötelezettség — Arányosság”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/28

      A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Németország kontra Bizottság
      (T-239/17. sz. ügy) (1)

      („EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Németország által kifizetett kiadások - A kulcsfontosságú ellenőrzések gyakoriságának elégtelensége miatt alkalmazott pénzügyi átalánykorrekció - A kamatok éves számítására és elszámolására vonatkozó kötelezettség - Az 1290/2005/EK rendelet 31. és 32. cikke - A 885/2006/EK rendelet 6. cikkének h) pontja - Indokolási kötelezettség - Arányosság”)
      (2019/C 213/27)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők kezdetben: D. Klebs és T. Henze, később: D. Klebs meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és M. Zalewski meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. február 14-i (EU) 2017/264 bizottsági végrehajtási határozatnak (HL 2017. L 39., 12. o.) a Németországi Szövetségi Köztársaságra vonatkozó részében való megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

         (1)  HL C 195., 2017.6.19.


title: T-737/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Wattiau kontra Parlament („Közszolgálat — Szociális biztonság — RCAM — Orvosi költségek megtérítése — Többek között az Unió, Luxemburg és a Luxemburgi Kórházak Szövetsége között létrejött, az RCAM tagjainak nyújtott kórházi ellátások árazására vonatkozó megállapodás — Jogellenességi kifogás — Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — Az EUMSZ 18. cikk első bekezdése — Az alapjogi charta 20. és 21. cikke — A tisztviselők egészségbiztosítására vonatkozó közös szabályzat 39. cikke”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/29

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Wattiau kontra Parlament
      (T-737/17. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Szociális biztonság - RCAM - Orvosi költségek megtérítése - Többek között az Unió, Luxemburg és a Luxemburgi Kórházak Szövetsége között létrejött, az RCAM tagjainak nyújtott kórházi ellátások árazására vonatkozó megállapodás - Jogellenességi kifogás - Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Az EUMSZ 18. cikk első bekezdése - Az alapjogi charta 20. és 21. cikke - A tisztviselők egészségbiztosítására vonatkozó közös szabályzat 39. cikke”)
      (2019/C 213/28)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Francis Wattiau (Bridel, Luxemburg) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: M. Rantala és J. Van Pottelberge ügyvédek)

         A felperest támogató beavatkozó: az Uniós közszolgálat nyugalmazottainak szövetsége (SFPE) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az Európai Unió közös egészségbiztosítási rendszere Luxembourgi kifizető hivatalának a 2017. január 25-i 244. sz. kifizetési bizonylatból kitűnő azon határozatának megsemmisítése, amelyben a felperesre hárítottak 843,01 eurót, másrészt a Parlament főtitkára által kinevezésre jogosult hatóság minőségében hozott, e határozatot megerősítő 2017. augusztus 2-i határozat megsemmisítése.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti az Európai Unió közös egészségbiztosítási rendszere Luxembourgi kifizető hivatalának a 2017. január 25-i 244. sz. kifizetési bizonylatból kitűnő azon határozatát, amelyben Francis Wattiau-ra hárítottak 843,01 eurót, a 2016. május 30-i orvosi számla 15 %-át.

                  2)

                     Az Európai Parlament a saját költségein felül köteles viselni az F. Wattiau részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     Az Uniós közszolgálat nyugalmazottainak szövetsége (SFPE) maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 32., 2018.1.29.


title: T-136/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Kuota International kontra EUIPO — Sintema Sport (K) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — K európai uniós ábrás védjegy — Feltétlen törlési ok — Rosszhiszeműség — Az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/30

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Kuota International kontra EUIPO — Sintema Sport (K)
      (T-136/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - K európai uniós ábrás védjegy - Feltétlen törlési ok - Rosszhiszeműség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 213/29)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Kuota International Corp. Ltd (Road Town, Brit Virgin-szigetek) (képviselő: C. Herissay Ducamp ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Sintema Sport Srl (Albiate, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Kuota International és a Sintema Sport közötti törlési eljárással kapcsolatban 2017. december 15-én hozott határozata (R 3111/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2017. december 15-i határozatát (R 3111/2014-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-152/18–T-155/18. sz. ügyek: A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Sona Nutrition kontra EUIPO — Solgar Holdings (SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA európai uniós ábrás védjegyek bejelentése — MULTIPLUS korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/31

      A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — Sona Nutrition kontra EUIPO — Solgar Holdings (SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA)
      (T-152/18–T-155/18. sz. ügyek) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A SOLGAR Since 1947 MultiPlus WHOLEFOOD CONCENTRATE MULTIVITAMIN FORMULA európai uniós ábrás védjegyek bejelentése - MULTIPLUS korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 213/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sona Nutrition Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: A. von Mühlendahl és H. Hartwig ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Solgar Holdings, Inc. (Ronkonkoma, New York, Egyesült Államok) (képviselők: K. Neefs és S. Cubitt ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Sona Nutrition és a Solgar Holdings közötti felszólalási eljárásokkal kapcsolatban 2017. december 20-án hozott határozatai (R 1319/2017–4, R 1321/2017–4, R 1322/2017–4 és R 1323/2017-4. sz. ügyek) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a T 152/18-T 155/18. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 20-án hozott határozatait (R 1319/2017–4, R 1321/2017–4, R 1322/2017–4 és R 1323/2017-4. sz. ügyek) hatályon kívül helyezi.

                  3)

                     A Törvényszék az EUIPO-t és a Solgar Holdings, Inc.-et kötelezi saját költségeik, valamint a Sona Nutrition Ltd költségeinek fele-fele részben történő viselésére.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: T-214/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Briois kontra Parlament („Kiváltságok és mentességek — Az Európai Parlament tagja — A parlamenti mentelmi jogot felfüggesztő határozat — A parlamenti feladatokkal való kapcsolat — Egyenlő bánásmód — A megfelelő ügyintézés elve — A védelemhez való jog — Szerződésen kívüli felelősség”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/32

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Briois kontra Parlament
      (T-214/18. sz. ügy) (1)

      („Kiváltságok és mentességek - Az Európai Parlament tagja - A parlamenti mentelmi jogot felfüggesztő határozat - A parlamenti feladatokkal való kapcsolat - Egyenlő bánásmód - A megfelelő ügyintézés elve - A védelemhez való jog - Szerződésen kívüli felelősség”)
      (2019/C 213/31)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Steeve Briois (Hénin-Beaumont, Franciaország) (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: N. Görlitz és S. Alonso de León meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt a felperes parlamenti mentelmi jogát felfüggesztő, 2018. február 6-i P8_TA(2018)0020 parlamenti határozat megsemmisítésére iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, másrészt az felperes által állítólag elszenvedett kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Steeve Briois maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Parlament részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18.


title: T-407/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — WP kontra EUIPO („Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — Határozott idejű szerződés — A meghosszabbítást mellőző határozat — Nyilvánvaló mérlegelési hiba — Gondoskodási kötelezettség — Egyenlő bánásmód — A panasz és a kereset összhangjának szabálya”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/33

      A Törvényszék 2019. május 7-i ítélete — WP kontra EUIPO
      (T-407/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Határozott idejű szerződés - A meghosszabbítást mellőző határozat - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Gondoskodási kötelezettség - Egyenlő bánásmód - A panasz és a kereset összhangjának szabálya”)
      (2019/C 213/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: WP (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Lukošiūtė és Tóth K. meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló, az EUIPO 2017. október 6-i azon határozatának hatályon kívül helyezésére irányuló kérelem, amely megtagadta a felperes ideiglenes alkalmazotti szerződésének második meghosszabbítását.

         Rendelkező rész

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék WP-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 319., 2018.9.10.


title: T-381/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 29-i végzése — Engel kontra EUIPO — F. Engel (ENGEL) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A felszólalás visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/36

      A Törvényszék 2019. április 29-i végzése — Engel kontra EUIPO — F. Engel (ENGEL)
      (T-381/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság”)
      (2019/C 213/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Engel GmbH (Pfullingen, Németország) (képviselő: C. Pfitzer ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Gája és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: F. Engel K/S (Haderslev, Dánia) (képviselő: L. Elmgaard Sørensen ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az F. Engel és Engel közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. március 26-án hozott határozata (R 1423/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Törvényszék az Engel GmbH-t és az F. Engel K/S-t kötelezi saját költségeik viselésére, és az Engel GmbH-t kötelezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-495/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 29-i végzése — Dermatest kontra EUIPO (DERMATEST) („Európai uniós védjegy — A DERMATEST európai uniós szóvédjegy lajstromozása iránti kérelem — A lajstromozás megtagadása — A védjegybejelentés visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/37

      A Törvényszék 2019. április 29-i végzése — Dermatest kontra EUIPO (DERMATEST)
      (T-495/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A DERMATEST európai uniós szóvédjegy lajstromozása iránti kérelem - A lajstromozás megtagadása - A védjegybejelentés visszavonása - Okafogyottság”)
      (2019/C 213/38)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Németország) (képviselők: J. Bühling és D. Graetsch ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: W. Schramek, D. Hanf és D. Walicka meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a DERMATEST szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. június 12-én hozott határozata (R 426/2018-4. sz.) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Törvényszék a Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 352., 2018.10.1.


title: T-530/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Románia kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — EMGA és EMVA — A Bizottság végrehajtási határozata — A címzett számára történő értesítés — A határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése — Keresetindítási határidő — Kezdőnap — Elkésettség — Elfogadhatatlanság”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/37

      A Törvényszék 2019. április 30-i végzése — Románia kontra Bizottság
      (T-530/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - EMGA és EMVA - A Bizottság végrehajtási határozata - A címzett számára történő értesítés - A határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése - Keresetindítási határidő - Kezdőnap - Elkésettség - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 213/39)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Románia (képviselők: C.-R. Canțăr, E. Gane, C.-M. Florescu és O.-C. Ichim meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J Aquilina és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2018. június 13-i (EU) 2018/873 bizottsági végrehajtási határozatnak (HL 2018. L 152., 29. o.) a Romániánál felmerült bizonyos kiadásokat kizáró részében történő részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Romániát kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: T-145/19. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. május 2-i végzése — Jap Energéticas y Medioambientales kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés — Környezet — Környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz [LIFE] — LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING projekt — A kifizetett összegek beszedése — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/38

      A Törvényszék elnökének 2019. május 2-i végzése — Jap Energéticas y Medioambientales kontra Bizottság
      (T-145/19. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Környezet - Környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz [LIFE] - LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING projekt - A kifizetett összegek beszedése - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2019/C 213/40)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Valencia, Spanyolország) (képviselő: G. Alabau Zabal ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és S. Izquierdo Pérez meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A késedelmi kamatokkal növelt 82 750,96 eurós összegnek a felperessel való visszafizettetéséről szóló, 2019. január 14-i BUDG/DGA 1/C4/CB/3241812545. sz. bizottsági határozat végrehajtásának a felfüggesztése iránt az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-114/19. sz. ügy: 2019. február 20-án benyújtott kereset — Pavel kontra EUIPO — bugatti (B)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/39

      2019. február 20-án benyújtott kereset — Pavel kontra EUIPO — bugatti (B)
      (T-114/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/41)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dan-Gabriel Pavel (Nagyvárad, Románia) (képviselő: E. Nedelcu ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: bugatti GmbH (Herford, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: B európai uniós ábrás védjegy — 13 545 181. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. december 14-én hozott határozata (R 85/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és tekintse továbbra is érvényesen lajstromozottnak a 13 545 181. sz. európai uniós védjegyet a 2016. május 5-én lajstromozott formájában valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazhatatlansága;

                  —

                  a közérdek sérelmének bizonyítatlansága.


title: T-190/19. sz. ügy: 2019. április 4-én benyújtott kereset — BF kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/40

      2019. április 4-én benyújtott kereset — BF kontra Bizottság
      (T-190/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/42)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: BF (képviselők: S. Gesterkamp ügyvéd és C. König professzor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az alperes 2018. december 18-a, vagyis a felperes második felszólító levelének elektronikus kézbesítése óta a tétlensége okán megsértette azon kötelezettségét, hogy a felperes mint panaszos fél számára megküldendő határozatként, az SA.48706 (RVV Rostocker Versorgungs- und Verkehrs-Holding GmbH und Nordwasser GmbH) állami támogatásra vonatkozó eljárásban az előzetes vizsgálati eljárást lezáró határozatát, mégpedig a hivatalos vizsgálati eljárást kezdeményező vagy azt mellőző határozatát meghozza;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére; valamint

                  —

                  másodlagos és megelőző jelleggel arra az esetre, ha az alperes a tétlenséggel felhagy, a keresetindítással beálló perfüggőséget követően az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A keresetben a következő jogalapokra hivatkoznak.
      A felperes először is úgy érvel, hogy az intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset feltételei teljesülnek, mivel különösen az (EU) 2015/1589 rendelet (1) 4. cikke szerinti, előzetes vizsgálati eljárást lezáró határozat meghozatalához szükséges tényállás a második felszólító levél kézbesítése időpontjában a határozathozatalra megérett.
      Továbbá a felperes azt kifogásolja, hogy az alperes a 2018. december 17-i adminisztratív levelében csak normatív szinten kitért az „in-house” ügylet révén megbízott Nordwasser GmbH javára szóló jogi monopóliumra, amely kizárhatja a versenytorzulást az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értemében, anélkül hogy ennek során tényállási kérdéseket, például az előnyben részesítés tényét érintette volna.
      A felperes ezenkívül felhozza, hogy panaszbeadványaiban már egy korai eljárási szakaszban cáfolta, hogy a jogi monopólium indokolása az uniós joggal összhangban áll. Mindenesetre az alperesnek a fennálló tényállás alapulvételével — szigorúan jogi szempontból — ki kellett volna fejtenie az álláspontját és következetesen legkésőbb 2018 decembere óta legalább a hivatalos vizsgálati eljárás kezdeményezésének mellőzéséről megtámadható határozatot kellett volna hoznia az (EU) 2015/1589 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján.

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: T-198/19. sz. ügy: 2019. április 4-én benyújtott kereset — BA kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/42

      2019. április 4-én benyújtott kereset — BA kontra Bizottság
      (T-198/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/44)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: BA (képviselők: F. Wagner és N. Voß ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot,

                  —

                  harmadlagosan a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését,

                  —

                  negyedlegesen a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot a felperes vonatkozásában semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  Az egyenlő bánásmód elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy az alperes a határozatában csak azon alapfogyasztók tekintetében ír elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget, akik a 2012-es és 2013-as évben teljes mértékben mentesültek a hálózati díjak megfizetése alól. Ezáltal eltérő bánásmódban és jogalap nélküli hátrányos megkülönböztetésben részesülnek ezen alapfogyasztók azokkal az alapfogyasztókkal szemben, akik ugyanezen időszakra nézve átalányösszegű hálózatidíj-csökkentéseket vettek igénybe, és akik tekintetében nem írtak elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget.
                  Ezzel kapcsolatban a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy az alperes az eltérő bánásmódot illetően megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettségét. Az eltérő bánásmód ezenkívül sérti a 2009/72/EK irányelv (1) 32. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

                  3.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.; helyesbítés: HL 2015. L 167., 94. o.).


title: T-200/19. sz. ügy: 2019. április 5-én benyújtott kereset — BB kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/44

      2019. április 5-én benyújtott kereset — BB kontra Bizottság
      (T-200/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/45)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: BB (képviselők: F. Wagner és N. Voß ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot,

                  —

                  harmadlagosan a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését,

                  —

                  negyedlegesen a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot a felperes vonatkozásában semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  Az egyenlő bánásmód elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy az alperes a határozatában csak azon alapfogyasztók tekintetében ír elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget, akik a 2012-es és 2013-as évben teljes mértékben mentesültek a hálózati díjak megfizetése alól. Ezáltal eltérő bánásmódban és jogalap nélküli hátrányos megkülönböztetésben részesülnek ezen alapfogyasztók azokkal az alapfogyasztókkal szemben, akik ugyanezen időszakra nézve átalányösszegű hálózatidíj-csökkentéseket vettek igénybe, és akik tekintetében nem írtak elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget.
                  Ezzel kapcsolatban a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy az alperes az eltérő bánásmódot illetően megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettségét. Az eltérő bánásmód ezenkívül sérti a 2009/72/EK irányelv (1) 32. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

                  3.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.; helyesbítés: HL 2015. L 167., 94. o.).


title: T-201/19. sz. ügy: 2019. április 5-én benyújtott kereset — BC kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/45

      2019. április 5-én benyújtott kereset — BC kontra Bizottság
      (T-201/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/46)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: BC (képviselők: F. Wagner és N. Voß ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot,

                  —

                  harmadlagosan a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 15 %-ának visszafizetését, a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében pedig a közzétett hálózati díjak több mint 10 %-ának visszafizetését,

                  —

                  negyedlegesen a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot a felperes vonatkozásában semmisítse meg annyiban, amennyiben az elrendeli a hálózatot évente legalább órában használó alapfogyasztók tekintetében a közzétett hálózati díjak több mint 20 %-ának visszafizetését, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  Az egyenlő bánásmód elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy az alperes a határozatában csak azon alapfogyasztók tekintetében ír elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget, akik a 2012-es és 2013-as évben teljes mértékben mentesültek a hálózati díjak megfizetése alól. Ezáltal eltérő bánásmódban és jogalap nélküli hátrányos megkülönböztetésben részesülnek ezen alapfogyasztók azokkal az alapfogyasztókkal szemben, akik ugyanezen időszakra nézve átalányösszegű hálózatidíj-csökkentéseket vettek igénybe, és akik tekintetében nem írtak elő visszamenőleges fizetési kötelezettséget.
                  Ezzel kapcsolatban a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy az alperes az eltérő bánásmódot illetően megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettségét. Az eltérő bánásmód ezenkívül sérti a 2009/72/EK irányelv (1) 32. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

                  3.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.

         (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 211., 2009.8.14., 55. o.; helyesbítés: HL 2015. L 167., 94. o.).


title: T-210/19. sz. ügy: 2019. április 5-én benyújtott kereset — Società Agricola Tenuta di Rimale és társai kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/48

      2019. április 5-én benyújtott kereset — Società Agricola Tenuta di Rimale és társai kontra Bizottság
      (T-210/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/48)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperesek: Società Agricola Tenuta di Rimale Ss (Fidenza, Olaszország) és 9 másik felperes (képviselők: M. Libertini, A. Scognamiglio és M. Spolidoro ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg az alperes által készített, megtámadott feljegyzést, és vizsgálja felül a benyújtott panaszban ismertetett okokat. Ennek a felülvizsgálatnak a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról szóló, 2013. december 17-i (EU) 1308/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 150. cikkének eltérő és helyesebb értelmezésén, valamint olyan alaposabb vizsgálaton kell alapulnia, amely rávilágít a Consorzio által annak érdekében előadott logikai és összefüggésbeli hiányosságokra, hogy határozatlan időre megszilárdítsák az OEM-mel (oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel) ellátott Parmigiano Reggiano sajt termeléséhez szükséges tejkínálatra vonatkozó, megkülönböztető és indokolatlan szabályozást.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatósága 2019. február 6-i azon feljegyzése ellen irányul, amely lezárta a felperesek által 2018. február 5-én benyújtott azon panaszt, amelyben a felperesek a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdőgazdálkodási Minisztérium 2016. december 15-i, a Parmigiano-Reggiano sajt kínálatának a 2017–2019 közötti időszakra vonatkozó, hároméves szabályozási tervének jóváhagyásáról szóló . sz. rendeletének, valamint ugyanezen minisztérium 2017. szeptember 19-i, a Parmigiano-Reggiano sajt kínálatának a 2017–2019 közötti időszakra vonatkozó szabályozási tervének jóváhagyásáról szóló, . sz. rendeletének jogellenességére hivatkoztak.
      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, az (EU) 1308/2013 rendelet 150. cikkének a kínálatszabályozási javaslattal érintett termelők minősített többségének megállapításával kapcsolatos téves értelmezésére alapított jogalap

                  2.

                  A második, az (EU) 1308/2013 rendelet 150. cikkének azzal kapcsolatos téves értelmezésére alapított jogalap, hogy a kínálatszabályozásra vonatkozó ideiglenes intézkedések elfogadása érdekében meg kell vizsgálni a piaci egyensúly érdemi feltételeit, és ezzel kapcsolatban megfelelő indokolást kell adni.

                  3.

                  A harmadik, az (EU) 1308/2013 rendelet 150. cikkének azzal kapcsolatos téves értelmezésére alapított jogalap, hogy a hátrányos megkülönböztetést tartalmazó kínálatszabályozási tervek tilosnak minősülnek.

         (1)  HL 2013. L 347., 671. o.; helyesbítések: HL 2014. L 189., 261. o.; HL 2014. L 232., 25. o.; HL 2017. L 262., 16. o.


title: T-231/19. sz. ügy: 2019. április 8-án benyújtott kereset — Klöckner Pentaplast kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/49

      2019. április 8-án benyújtott kereset — Klöckner Pentaplast kontra Bizottság
      (T-231/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/49)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Klöckner Pentaplast GmbH (Heiligenroth, Németország) (képviselők: N. Voß és D. Fouquet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.),

                  —

                  másodlagosan a 2012-es és 2013-as év vonatkozásában a felperes tekintetében semmisítse meg a C(2018) ügyiratszámú, 2018. május 28-i SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) határozatot, valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás fennállásának téves megállapítása
                  Az első jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy az alperes a hálózati díj alóli vitatott mentesülés vizsgálata során tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította állami eszközök felhasználásának fennállását.
                  Ezenkívül az alperes a „szelektivitás” mint tényállási elem vizsgálatakor tévesen és hiányosan határozta meg a referenciarendszert.
                  Továbbá a felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a referenciarendszer hiányos meghatározása miatt megsértette az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettségét.

                  2.

                  A bizalomvédelem elvének megsértése
                  A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a sajátos körülmények alapján bízhatott abban, hogy a számára biztosított különös hálózati díjakat megtarthatja.


title: T-233/19. sz. ügy: 2019. április 9-én benyújtott kereset — Infineon Technologies Dresden kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/52

      2019. április 9-én benyújtott kereset — Infineon Technologies Dresden kontra Bizottság
      (T-233/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/51)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Infineon Technologies Dresden GmbH & Co. KG (Drezda, Németország) (képviselők: L. Assmann és M. Peiffer ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Németország által az alapterhelésű fogyasztók [helyesen: alapfogyasztók] részére a StromNEV 19. §-a alapján végrehajtott SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2018. május 28-i C(2018) ügyiratszámú európai bizottsági határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.), valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely szerint a megtámadott határozat jogellenes, mivel a StromNEV 19. §-a (2) bekezdésének második mondata értelmében vett, hálózati díj alóli mentesülés nem minősül az EUMSZ 107. és azt követő cikkek értelmében vett állami támogatásnak.
      A felperes e tekintetben először is előadja, hogy a StromNEV 19. §-ának (2) bekezdése alapján nyújtott, hálózati díj alóli mentesülést nem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami forrásokból nyújtották, hanem azt a német hálózatüzemeltetők finanszírozták, akik a magánjog hatálya alá tartoznak, és magatartásuk nem tudható be az államnak. Továbbá a vitatott pótdíj a hatását tekintve nem egyenértékű a Németországban a villamosenergia-fogyasztásra kivetett díjjal. Ezenfelül a Németországi Szövetségi Köztársaság semmilyen rendelkezési jogosultsággal nem bír az e pénzeszközök kezelésével megbízott átvitelirendszer-üzemeltetők felett.
      A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy a StromNEV 19. §-ának (2) bekezdése alapján nyújtott, hálózati díj alóli mentesülés több irányadó szempontból is különbözik a C-206/06. sz., Essent Netwerk Noord és társai ügy és a C-262/12. sz. Vent De Colère! ügy tényállásától. A megtámadott határozat alapjául szolgáló ügy azonban a C-405/16. P. sz, Németország kontra Bizottság ügyben szóban forgó pótdíjhoz hasonló, ezért nem minősíthető támogatásnak.


title: T-238/19. sz. ügy: 2019. április 9-én benyújtott kereset — Wepa Hygieneprodukte és társai kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/55

      2019. április 9-én benyújtott kereset — Wepa Hygieneprodukte és társai kontra Bizottság
      (T-238/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/54)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Wepa Hygieneprodukte GmbH (Arnsberg, Németország), Wepa Leuna GmbH (Leuna, Németország), Wepa Papierfabrik Sachsen GmbH (Arnsberg) (képviselők: H. Janssen és A. Vallone ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Németország által az alapterhelésű fogyasztók [helyesen: alapfogyasztók] részére a StromNEV 19. §-a alapján végrehajtott SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2018. május 28-i C(2018) ügyiratszámú európai bizottsági határozatot (HL 2019. L 14., 1. o.), valamint

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen jogalapra hivatkoznak, amely szerint a hálózati díj alóli mentesülés nem minősül az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásnak.
      A felperesek e tekintetben először is azzal érvelnek, hogy a hálózati díj alóli mentesülést nem állami vagy az állam által nyújtott forrásokból nyújtották. Továbbá arra hivatkoznak, hogy az alperes tévesen indult ki abból, hogy a 19. § szerinti pótdíj az állam által a végső fogyasztókra kivetett, a 2008. július 17-i Essent Netwerk Noord és társai ítélet (C-206/06, EU:C:2008:413) értelmében vett „díjnak”, illetve „parafiskális járuléknak” minősül.
      A felperesek előadják továbbá, hogy az alapfogyasztók nem jutottak szelektív előnyhöz.


title: T-246/19. sz. ügy: 2019. április 10-én benyújtott kereset — Kambodzsa és a Kambodzsai Rizsszövetség (KRSZ) kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/57

      2019. április 10-én benyújtott kereset — Kambodzsa és a Kambodzsai Rizsszövetség (KRSZ) kontra Bizottság
      (T-246/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/56)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: a Kambodzsai Királyság és a Kambodzsai Rizsszövetség (KRSZ) (Phnompen, Kambodzsa) (képviselők: R. Antonini, E. Monard és B. Maniatis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2019. január 16-i 2019/67 végrehajtási rendeletét; (1)

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy az uniós gyártók fogalmának az Európai Unióban termelt nyersanyag (hántolatlan rizs) felhasználásával készült, hasonló vagy közvetlenül versenyző termékek ilyen gyártóira való korlátozásával az Európai Unió megsértette a 2012. október 25-i 978/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 22. cikkének (1) bekezdését és 23. cikkét. Másodlagosan az alperes eljárása megsértette a 978/2012 rendelet 22. cikkének (2) bekezdését.

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, hogy azáltal, hogy olyan téves vagy pontatlan adatokra támaszkodott, amelyek nem kifejezetten a hasonló termékekre vonatkoznak, az alperes nem megfelelően értékelte a „súlyos nehézségeket”, megsértve a 978/2012 rendelet 23. cikkét. Ez lehetetlenné tette annak megfelelő értékelését, hogy a 978/2012/EU rendelet 22. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételek fennállnak-e a 978/2012 rendelet 22. cikkének (2) bekezdésében meghatározott hasonló termékek vonatkozásában.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes a Kambodzsából importált rizs árát és az uniós árakat olyan módon hasonlította össze, amely sértette a 978/2012 rendelet 22. cikkének (1) bekezdését és 23. cikkét.

                  4.

                  A negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes okozati összefüggésre vonatkozó elemzése sérti a 978/2012 rendelet 22. cikkének (1) bekezdését, mivel az uniós gazdaság súlyos nehézségei nem állnak kellően közvetlen kapcsolatban a kambodzsai behozatal mennyiségével és áraival. Annyiban, amennyiben a 2019/67 rendelet összesített értékelést alkalmaz, ugyancsak sérti a 978/2012 rendelet 22. cikkének (1) bekezdését.

                  5.

                  Az ötödik jogalap arra vonatkozik, hogy az alperes nem tárt fel számos lényeges tényt vagy szempontot vagy az ilyen lényeges tények vagy szempontok alapjául szolgáló részletet, megsértve a 2013. augusztus 28-i 1083/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (3) 17. cikkének (1), (2), (3) és (4) bekezdését, valamint a 978/2012 rendelet 38. cikkét és a felperesek védelemhez való jogát.

                  6.

                  A hatodik jogalap arra vonatkozik, hogy az elkészített akta nagymértékben hiányos és abból fontos információk hiányoznak. Ez sérti az 1083/2013 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 14. cikkét, a 978/2012 rendelet 38. cikkét és a felperesek védelemhez való jogát.

         (1)  A Kambodzsából és a Mianmarból származó indica rizs behozatalára vonatkozó védintézkedések bevezetéséről szóló, 2019. január 16-i (EU) 2019/67 végrehajtási rendelet (HL L 15., 2019.1.17., 5. o.).

         (2)  Az általános tarifális preferenciák rendszerének alkalmazásáról és a 732/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 978/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 303., 2012.10.31., 1. o.).

         (3)  Az általános tarifális preferenciák rendszerének alkalmazásáról szóló 978/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján a tarifális preferenciák ideiglenes visszavonására és általános védintézkedések elfogadására vonatkozó eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. augusztus 23-i 1083/2013 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 293., 2013.11.5., 16. o.)


title: T-248/19. sz. ügy: 2019. április 12-én benyújtott kereset — Bilde kontra Parlament

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/58

      2019. április 12-én benyújtott kereset — Bilde kontra Parlament
      (T-248/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Dominique Bilde (Lagarde, Franciaország) (képviselő: F. Wagner ügyvéd

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelemre vonatkozó és a felperes mentelmi jogát ténylegesen felfüggesztő, 2019. március 12-i P8_TA-PROV(2019)0137 európai parlamenti határozatot;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv (HL 2010. C 83., 266. o.) 9. cikkének, az Európai Parlament eljárási szabályzata (HL 2005. L 44., 1. o.) 5. cikke (1) és (5) bekezdésének, valamint a képviselők részére szóló 11/2003. sz. és 11/2016. sz. közlemények megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az eljárással való visszaélésen, konkrétan pedig a képviselők részére szóló 11/2016. sz. közlemény 43. cikkének megsértésére jogalap, amennyiben az eljárások mögött meghúzódó cél a felperes politikai tevékenységének való károkozás, ami vele szembeni fumus persecutionis esetének minősül.

                  3.

                  A harmadik, a „ne bis in idem” és az „una via electa” uniós jogi általános elvek megsértésére, eljárással való visszaélésre és hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap.


title: T-251/19. sz. ügy: 2019. április 15-én benyújtott kereset — Wieland-Werke kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/59

      2019. április 15-én benyújtott kereset — Wieland-Werke kontra Bizottság
      (T-251/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Wieland-Werke AG (Ulm, Németország) (képviselők: U. Soltész, C. von Köckritz és K. Winkelmann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2019. február 5-i M.8900 — Wieland/Aurubis Rolled Products/Schwermetall ügyben hozott határozatát;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes tizenegy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló tévedéseket követett el, amikor a megtámadott határozatot úgynevezett „felső-kategóriás” alszegmens téves fogalmára alapította, ahelyett, hogy a hengerelt réztermékek maga a Bizottság által meghatározott releváns piacára alapította volna a megtámadott határozatot;

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság sem meghatározását, sem pontos elhatározását nem adta meg az úgynevezett „felső-kategóriás” alszegmensnek, amelyre — tarthatatlan módon — az értékelését alapozta. A Bizottság megközelítése nyilvánvalóan téves és spekulatív.

                  3.

                  A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, amikor ellentmondott az M.8909 — KME/MKM összefonódást engedélyező határozatban tett saját megállapításainak.

                  4.

                  A negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság előzmények nélküli és tarthatatlan sui generis kár elméletét alkalmazta, helytelenül összefüggésbe hozva a horizontális és nem horizontális hatásokat, és összetévesztve az összefonódásokra vonatkozó iránymutatásokban szereplő egyértelmű és szigorú útmutatásokat.

                  5.

                  Az ötödik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló hibákat követett el az állítólagos horizontális hatásokkal kapcsolatos aggályait illetően a versenyre vonatkozó értékelés során, nyilvánvalóan elmulasztva a releváns piac egyértelmű tényeinek feltárására irányuló kutatásokat.

                  6.

                  A hatodik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottságnak a fogyasztók áttérésére vonatkozó lehetőségeivel kapcsolatos értékelése nyilvánvalóan hibás.

                  7.

                  A hetedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság anélkül hivatkozik az áraknak az ügylet következtében való emelkedésére, hogy erre vonatkozóan bármiféle bizonyítékot szolgáltatott volna.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló tévedéseket követett el a Schwermetall feletti közös ellenőrzésről a kizárólagos ellenőrzésre való áttérés értékelése során. A Bizottság többek között elmulasztotta elvégezni a szükséges vizsgálatokat.

                  9.

                  A kilencedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el a felperes által felajánlott kötelezettségvállalások értékelése során.

                  10.

                  A tizedik jogalap arra vonatkozik, hogy a jogorvoslati eljárás és a piaci vizsgálat Bizottság általi lefolytatása nem felelt meg az alkalmazandó eljárásnak.

                  11.

                  A tizenegyedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság megsértett több lényeges eljárási követelményt és az alkalmazandó eljárást. A Bizottság megtagadta az első két kötelezettségvállalás piaci vizsgálatának elvégzését és az eljárás túl késői szakaszában indított piaci vizsgálatot.


title: T-252/19. sz. ügy: 2019. április 15-én benyújtott kereset — Pech kontra Tanács

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/60

      2019. április 15-én benyújtott kereset — Pech kontra Tanács
      (T-252/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/59)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Laurent Pech (London, Egyesült Királyság) (képviselők: O. Brouwer és T. McGrath ügyvédek)

         Alperes: Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesnek címzett 2019. február 12-i levélben található, az ST 13593 2018 INIT dokumentumhoz (a Tanács jogi osztályának 2018. október 25-i jogi véleménye) való teljes hozzáférés 1049/2001 rendelet (1) 4. cikkének (2) és (3) bekezdése alapján történő megtagadásáról szóló tanácsi határozatot;

                  —

                  másodlagosan rendelje el, hogy a Tanács az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (6) bekezdése alapján adjon szélesebb körű részleges hozzáférést a ST 13593 2018 INIT dokumentumhoz; és

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a felperes és bármely beavatkozó fél költségeinek a megtérítésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a téves jogalkalmazásra és az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése második francia bekezdésének a téves alkalmazására alapított jogalap.

                              —

                              A felperes azzal érvel, hogy a Tanács nem bizonyította, hogy a kért dokumentum jogi véleményt tartalmaz.

                              —

                              A felperes továbbá azzal érvel, hogy a Tanács téves értelmezte és tévesen alkalmazta az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdését azáltal, hogy nem vette figyelembe az elsődleges uniós jognak a keresetben összefoglalt rendelkezéseit, valamint azt az elvet, miszerint az uniós jogalkotási dokumentumok a lehető legszélesebb körű hozzáférés tárgyát képezik, miközben emellett a hozzáférés megtagadásának igazolása érdekében az uniós jogban meg nem határozott, homályos és szubjektív fogalmakra támaszkodott.

                              —

                              A Tanács tévesen alkalmazta a jogot és tévesen alkalmazta a közérdeken alapuló nyomós indokra vonatkozó kritériumokat.

                  2.

                  A második, a téves jogalkalmazásra és az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a téves alkalmazására alapított jogalap.

                              —

                              A felperes azzal érvel, hogy a Tanács nem bizonyította, hogy a teljes hozzáférés kimondottan és ténylegesen veszélyeztetné a szóban forgó döntéshozatali eljárást.

                              —

                              A Tanács tévesen értelmezte és tévesen alkalmazta az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdésének első albekezdését, valamint az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlatát azáltal, hogy nem vette figyelembe az elsődleges uniós jognak a keresetben összefoglalt rendelkezéseit, valamint azt az elvet, miszerint az uniós jogalkotási dokumentumok a lehető legszélesebb körű hozzáférés tárgyát képezik.

                              —

                              A Tanács nem értékelte helyesen a hozzáférhetővé tételben fennálló közérdeket.

                  3.

                  A harmadik, másodlagosan felhozott jogalapot a felperes arra alapítja, hogy amennyiben a hivatkozott kivételek alkalmazandók a kért dokumentumra, a Tanács megsértette az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (6) bekezdését azáltal, hogy nyilvánvalóan nem tett eleget azon kötelezettségének, hogy biztosítsa azon (megfelelő és kért) részleges hozzáférést, amelyet a kért dokumentum tekintetében az említett 6. cikk (6) bekezdése alapján meg kellett volna adnia, azáltal, hogy a jogi elemzésre vonatkozó teljes szakaszhoz való hozzáférést megtagadta.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-253/19. sz. ügy: 2019. április 15-én benyújtott kereset — BG kontra Parlament

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/62

      2019. április 15-én benyújtott kereset — BG kontra Parlament
      (T-253/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/60)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: BG (képviselők: L. Levi, A. Champetier és A. Tymen ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament 2018. május 18-i, a felperes szerződését megszüntető határozatát;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg az Európai Parlament 2019. január 4-i, a felperes 2018. augusztus 16-án kelt, 2019. január 9-én kézbesített határozatát;

                  —

                  kötelezze az alperest arra, hogy fizessen a felperesnek az alperes hibájából őt ért nem vagyoni kárért 50 000 euróra becsült kártérítést;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az indokolási kötelezettség és szóban forgó szerződés megszüntetésére vonatkozó eljárási szabályok megsértésére vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat 12a. és 24. cikkének megsértésére vonatkozik, valamint ezzel összefüggésben az ügyek pártatlan és méltányos intézéséhez való jog megsértésére, a gondossági kötelezettség megsértésére, valamint nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére.


title: T-260/19. sz. ügy: 2019. április 12-én benyújtott kereset — Al-Tarazi kontra Tanács

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/62

      2019. április 12-én benyújtott kereset — Al-Tarazi kontra Tanács
      (T-260/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/61)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Mazen Al-Tarazi (Shuwaikh, Kuvait) (képviselők: G. Beck és A. Khan barristers, S. Patel solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelet (1) 1. cikkét és a 2019. január 21-i (KKBP) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozat (2) 1. cikkét nem kell a felperesre alkalmazni;

                  —

                  a felperest érintő részeikben semmisítse meg a 2019/85 tanácsi végrehajtási rendeletet és a 2019/87 tanácsi végrehajtási határozatot;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a felperes nevét törölni kell a 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelet mellékletéből (266. sor) és a 2019/87 tanácsi végrehajtási határozat mellékletéből (266. sor); valamint

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes nem indokolta megfelelően és nem támasztotta alá a felperes jegyzékbe való felvételét.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a felperes jegyzékbe való felvétele a tények nyilvánvalóan téves értékelésén alapul, amennyiben az alperes nem szolgáltatott olyan bizonyítékot a tényállással kapcsolatban, amely alátámasztotta volna vagy állítólagosan alátámasztotta volna a megtett intézkedések indokolását, illetve amennyiben az alperes e tényállás alapján észszerűtlen beavatkozásokat eszközölt.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a felperes jegyzékbe való felvétele sérti a felperes védelemhez való jogát.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a jegyzékbe való felvétele sérti a felperes tulajdonhoz való jogát, a kereskedelem szabadságát és az arányosság elvét.

         (1)  A szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2019. L 18I., 4. o.).

         (2)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (KKPB) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozat (HL L 2019. 18I., 13. o.).


title: T-269/19. sz. ügy: 2019. április 22-én benyújtott kereset — Imagina Media Audiovisual kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/65

      2019. április 22-én benyújtott kereset — Imagina Media Audiovisual kontra Bizottság
      (T-269/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/63)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Imagina Media Audiovisual, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: P. Kuypers, N. Groot ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Ares(2019)856949. hivatkozási számú bizottsági határozatot, amennyiben a Bizottság kétéves kizárást alkalmazott a felperessel szemben, és felvette a felperest a korai felismerési és kizárási adatbázisba; (1)

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a vitatott határozattal a felperesnek okozott kár megtérítésére;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem folytatott le saját felülvizsgálatot vagy elemzést, és megfelelő saját felülvizsgálat nélkül kizárólag az Egyesült Államok Igazságügyi Minisztériumának megállapításait vette alapul, és tévesen értelmezte az Egyesült Államok Igazságügyi Minisztériumának megállapításait. Ennek eredményeképpen a Bizottság tévesen értékelte a ténybeli helyzetet és ebből következően megsértette a gondossági kötelezettséget.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság jogellenesen zárta ki a felperest, ily módon megsértette a 2018/1046 rendelet 136. cikke (1) bekezdésének c) pontját és a felperes védelemhez való jogát azáltal, hogy nem mondta ki egyértelműen, hogy pontosan mi minősül súlyos szakmai kötelességszegésnek. Ezenfelül annak megállapítása során, hogy a felperes a folyamatban lévő közbeszerzési eljárásokból is ki van zárva, a Bizottság állítólag tévesen alkalmazta a jogot, mivel az nem következik a megtámadott határozat rendelkező részéből, amelyben a felperest a sportban fennálló média- és marketingjogokhoz kapcsolódó magatartása miatt kizárták az aktuális uniós ügyekről történő audiovizuális anyagok készítésére irányuló közbeszerzési eljárásból, mivel ezek olyan eltérő piacok, amelyek nincsenek egymásra hatással, így a felperesnek az az Európai Unióval kötendő közbeszerzési szerződések tekintetében való megbízhatósága bizonyítható, továbbá annak megállapításakor, hogy a felperest ki kellene zárni, mivel a megtámadott határozat meghozatalakor nem állt a Bizottság rendelkezésére elegendő bizonyíték, és a felperes által az Egyesült Államok Igazságügyi Minisztériumával kötött eljárásindítás mellőzésére irányuló megállapodás nem mondja ki a felperes vagy a felperes vezető tisztségviselője bűnösségét.

                  3.

                  A harmadik, arra irányuló jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy határozott, hogy a kizárás a 2018/1046 rendelet 136. cikkének (3) bekezdése értelmében arányos, és ennélfogva amikor figyelmen kívül hagyta az Unió pénzügyi érdekeire és az Unióról kialakult képre gyakorolt hatást, valamint a magatartás óta eltelt időt.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy határozott, hogy a felperes által tett korrekciós intézkedések a 2018/1046 rendelet 136. cikke (6) bekezdésének az ezen rendelet 136. cikke (7) bekezdésével összefüggésben értelmezett a) pontjára tekintettel átmenetiek és elégtelenek voltak.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód alapvető elvét azzal, hogy eltérően kezelte a felperest más olyan ajánlattevőkhöz képest, amelyek eljárásindítás mellőzésére irányuló megállapodást kötöttek az Egyesült Államok Igazságügyi Minisztériumával.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a bizottság kárt okozott a felperesnek azzal, hogy jogellenesen úgy határozott, hogy a felperest ki kell zárni a 2018/1046 rendelettel szabályozott közbeszerzési és támogatás-odaítélési eljárásokból.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.).


title: T-270/19. sz. ügy: 2019. április 23-án benyújtott kereset — Amazon Technologies kontra EUIPO (ring)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/66

      2019. április 23-án benyújtott kereset — Amazon Technologies kontra EUIPO (ring)
      (T-270/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Amazon Technologies, Inc. (Seattle, Washington, Egyesült Államok) (képviselők: A. Klett és C. Mikyska ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a ring ábrás megjelölés tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás -1 401 009. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az R 2211/2018-5. sz. ügyben 2019. február 12-én hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze a Törvényszék és az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban felmerült költségek viselésére, beleértve a felperes részéről ezen eljárások során felmerült szükséges költségeket.

         Jogalapok

                  —

                  A fellebbezési tanács azzal, hogy megtagadta a szóban forgó megjelölés védjegyoltalomban részesítését, megsértette az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontját, valamint (2) bekezdését.


title: T-272/19. sz. ügy: 2019. április 25-én benyújtott kereset — TO kontra EKSZ

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/67

      2019. április 25-én benyújtott kereset — TO kontra EKSZ
      (T-272/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/65)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: TO (képviselő: T. Generet ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKSZ munkaszerződés megkötésére jogosult hatóságának 2018. június 15-i határozatát, amelyben megállapította, hogy a felperes nem felel meg az egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeinek 82. cikke szerinti feltételeknek és nem alkalmazható a 3b. cikk szerinti szerződéses alkalmazottként;

                  —

                  semmisítse meg az EKSZ munkaszerződés megkötésére jogosult hatóságának 2019. január 14-i, a felperes 2018. szeptember 14-én benyújtott panaszát elutasító határozatát;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy a felperes részére fizessen meg az AC FG II szerződés alapján a 2017. november 1-jétől érvényes fizetési osztály szerinti egy éves díjazásnak megfelelő, 36 992,52 euróra értékelt kártérítést, amelynek összege az eljárás során még enyhén módosulhat;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t az alkalmazásának mellőzése miatt a nyugdíjjogosultságok terén elszenvedett veszteség kiszámítására;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy fizessen meg a felperes számára 15 000 euró összeget a méltóságának és szakmai hírnevének megsértése miatti nem vagyoni kártérítés jogcímén;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy fizessen meg a felperes számára 15 000 euró összeget az egészségének és kiegyensúlyozottságának rongálása miatti nem vagyoni kártérítés jogcímén;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy fizessen meg a felperes számára 15 000 euró összeget a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 45/2001 rendeletnek az EKSZ általi megsértése miatti nem vagyoni kártérítés jogcímén;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy fizessen meg a felperes számára 10 000 euró összeget az orvosi titok és a felperes orvosi aktájában szereplő személyes adatai bizalmas jellegének megsértése miatti nem vagyoni kártérítés jogcímén;

                  —

                  kötelezze az EKSZ-t, hogy fizessen meg a felperes számára 15 000 euró összeget a felperes ellen irányuló rágalmazás és lejáratás miatti nem vagyoni kártérítés jogcímén;

                  —

                  az EKSZ-t kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 33. cikk második bekezdésének és az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei 82. és 83. cikkének, az arányosság és a kontradiktórius eljárás elvének, a megfelelő ügyintézéshez és a gondoskodáshoz való jognak, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének, a pártatlan és méltányos kezeléshez való jognak és bármiféle lelki zaklatás tilalmának megsértésére hivatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2000. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet 102. o.) és az Európai Unió Alapjogi Chartája 8. cikkének megsértésén alapul.


title: T-275/19. sz. ügy: 2019. április 24-én benyújtott kereset — PNB Banka és társai kontra EKB

text:
                  2019.6.24.

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  C 213/69

         2019. április 24-én benyújtott kereset — PNB Banka és társai kontra EKB
         (T-275/19. sz. ügy)
         (2019/C 213/67)
         Az eljárás nyelve: angol

            Felek

            Felperesek: PNB Banka AS (Riga, Lettország),  CR (*1),  CT (*1) (képviselők: O. Behrends és M. Kirchner ügyvédek)

            Alperes: Európai Központi Bank (EKB)

            Kérelmek

         A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                     —

                     semmisítse meg az EKB 2019. február 14-i határozatát, amely a PNB Panka AS és a csoportjába tartozó társaságok helyiségeiben történő helyszíni ellenőrzésre vonatkozik;

                     —

                     az alperest kötelezze a költségek viselésére.

            Jogalapok és fontosabb érvek

         Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tíz jogalapra hivatkoznak.

                     1.

                     Az első, arra alapított jogalap, hogy a helyszíni ellenőrzés elvégzésére vonatkozó határozat meghozatalának időpontjában a PNB Panka tekintetében nem az EKB volt a hatáskörrel rendelkező felügyeleti hatóság.

                     2.

                     A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat az egységes felügyeleti mechanizmusról szóló rendelet (1) 12. cikke értelmében nem volt „szükséges”.

                     3.

                     A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az EKB nem gyakorolta megfelelően az egységes felügyeleti mechanizmusról szóló rendelet 12. cikkének (1) bekezdése szerinti mérlegelési jogkörét.

                     4.

                     A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az arányosság elvét.

                     5.

                     Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette a felperesek meghallgatáshoz való jogát.

                     6.

                     A hatodik, arra alapított jogalap, hogy az EKB nem teljesítette azon kötelezettségét, hogy az adott ügy valamennyi releváns szempontját gondosan és pártatlanul vizsgálja meg és értékelje.

                     7.

                     A hetedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB nem teljesítette azon kötelezettségét, hogy a határozatát megfelelően indokolja.

                     8.

                     A nyolcadik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét.

                     9.

                     A kilencedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az egyenlő bánásmód elvét, és a felpereseket hátrányos megkülönböztetésben részesítette.

                     10.

                     A tizedik, arra alapított jogalap, hogy az EKB megsértette az egységes felügyeleti mechanizmusról szóló rendelet 19. cikkét és (75) preambulumbekezdését, valamint visszaélt hatáskörével.

            (*1)  Törölt vagy áthelyezett információ a személyes és/vagy bizalmas jellegű adatok védelme érdekében.

            (1)  Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.).


title: T-277/19. sz. ügy: 2019. április 26-án benyújtott kereset — BK kontra Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/71

      2019. április 26-án benyújtott kereset — BK kontra Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal
      (T-277/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/68)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: BK (képviselők: B. Christianos, A. Skoulikis, D. Karagounis dikigoroi)

         Alperes: Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EASO)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak az igazgatási vezető 2018. szeptember 18-i elektronikus levelében szereplő megtámadott határozatát, és a kinevezésre jogosult hatóságnak a panaszt elutasító hallgatólagos határozatát. Következésképen az EASO-nak visszamenőleg meg kell tennie az EUMSZ 266. cikk szerinti szükséges intézkedéseket a Törvényszék ítéletének végrehajtása érdekében;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az indokolási kötelezettség, következésképpen az EUMSZ 263. cikk értelmében vett lényeges eljárási követelmény megsértésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a ténybeli tévedést tartalmazó megtámadott határozat elégtelen indokolására alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a határozat nem veszi figyelembe a szolgálat érdekeit és az adminisztráció gondossági kötelezettségét.


title: T-280/19. sz. ügy: 2019. április 30-án benyújtott kereset — Highgate Capital Management kontra Bizottság

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/73

      2019. április 30-án benyújtott kereset — Highgate Capital Management kontra Bizottság
      (T-280/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/70)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Highgate Capital Management LLP (London, Egyesült Királyság) (képviselő: M. Struys ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes panszát elutasító bizottsági határozatot (SA.53105 ügy — A Piraeus Bank Bulgaria értékesítésén keresztül az Eurobank Ergasias részére nyújtott állítólagos támogatás) legalábbis annyiban, amennyiben az az SA.43364 ügyben és az SA.43363 ügyben tett szerkezetátalakítási kötelezettségvállalásokra vonatkozik;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a Bizottság határozata nem tartott tiszteletben alapvető eljárási követelményeket, és megsértette a következőket:

                              —

                              az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (1) 24. cikkének (2) bekezdését és az állami támogatások ellenőrzési eljárásainak lefolytatására alkalmazott bevált gyakorlatok kódexének (2) 72. pontját;

                              —

                              a felperes meghallgatáshoz való jogát;

                              —

                              az Európai Unió működéséről szóló szerződés 296. cikke és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (2) bekezdése által védelemben részesített indokolási kötelezettséget;

                              —

                              a felperes jogorvoslathoz való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke által védelemben részesített jogát.

                  2.

                  Második jogalap: a Bizottság tévesen jutott arra a következtetésre, hogy i. a Piraeus Bank részére nyújtott állami támogatással összefüggésben az SA.43364 ügyben, valamint ii. az Eurobank Ergasias részére nyújtott állami támogatással összefüggésben az SA.43363 ügyben tett kötelezettségvállalások ratione temporis nem alkalmazhatók, mivel a Piraeus Bank Bulgaria megszüntetésére és értékesítésére 2018. december 31-ét követően kerül sor.

         (1)  HL 2015. L 248., 9. o.

         (2)  HL 2018. C 253., 14. o.