title: C-154/15., C-307/15. és C-308/15. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2016. december 21-i ítélete (a Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Granada, az Audiencia Provincial de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Francisco Gutiérrez Naranjo kontra Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez kontra Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA kontra Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15) (Előzetes döntéshozatal — 93/13/EGK irányelv — A fogyasztókkal kötött szerződések — Jelzálogkölcsön — Tisztességtelen szerződési feltételek — A 4. cikk (2) bekezdése — A 6. cikk (1) bekezdése — A semmisség megállapítása — Valamely tisztességtelen szerződési feltétel semmisségének megállapításához fűződő joghatások nemzeti bíróság által történő időbeli korlátozása)

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/8

         A Bíróság (nagytanács) 2016. december 21-i ítélete (a Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, az Audiencia Provincial de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Francisco Gutiérrez Naranjo kontra Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez kontra Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA kontra Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)
   (C-154/15., C-307/15. és C-308/15. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 93/13/EGK irányelv - A fogyasztókkal kötött szerződések - Jelzálogkölcsön - Tisztességtelen szerződési feltételek - A 4. cikk (2) bekezdése - A 6. cikk (1) bekezdése - A semmisség megállapítása - Valamely tisztességtelen szerződési feltétel semmisségének megállapításához fűződő joghatások nemzeti bíróság által történő időbeli korlátozása))
   (2017/C 053/10)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15), Banco Popular Español SA (C-308/15)

      Alperesek: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

      Rendelkező rész

   A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely időben korlátozza egy fogyasztó és egy eladó vagy szolgáltató között megkötött szerződésben foglalt kikötésnek az ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett tisztességtelen jellegének bírósági megállapításához fűződő visszafizetési kötelezettséget, mégpedig csupán azon összegekre, amelyeket a tisztességtelen jelleget megállapító határozat kihirdetését követően jogalap nélkül fizettek meg e kikötés alapján.

      (1)  HL C 228., 2015.7.13

      HL C 279., 2015.8.24.


title: C-328/06. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil 3 által 2006. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alfredo Nieto Nuño kontra Leoncí Monlleó Franquet

text:
               30.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 237/7

         A Juzgado de lo Mercantil 3 által 2006. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alfredo Nieto Nuño kontra Leoncí Monlleó Franquet
   (C-328/06. sz. ügy)
   (2006/C 237/13)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Juzgado de lo Mercantil 3 (Barcelona).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Alfredo Nieto Nuño.

      Alperes: Leoncí Monlleó Franquet.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Vajon egy tagállamban a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésére szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK (1) első tanácsi irányelv 4. cikke szerinti „közismert védjegy” fogalma csak és kizárólag a védjegynek az Európai Unió egy tagállamában vagy annak jelentős területén való ismertségi fokára és elterjedésére vonatkozik, vagy a közismertség kapcsolódhat egy olyan területhez, amely nem esik egybe az állam területével, hanem csak egy autonóm közösség, régió, megye vagy város területe, a védjeggyel ellátott áru vagy szolgáltatás jellegére és a védjegy valódi címzettjeire, összességében a védjegy által érintett piacra tekintettel?

      (1)  HL L 40., 1 o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.


title: C-579/13. sz. ügy: A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2013. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — P kontra Commissie Sociale Zekerheid Breda, Z kontra College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/8

         A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2013. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — P kontra Commissie Sociale Zekerheid Breda, Z kontra College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen
   (C-579/13. sz. ügy)
   2014/C 24/14
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Centrale Raad van Beroep

      Az alapeljárás felei

      Felperes: P

      Alperes: Commissie Sociale Zekerheid Breda
   és

      Felperes: Z

      Alperes: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amstelveen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2003/109/EK irányelv (1) értelmét és célját, illetve 5. cikkének (2) bekezdését és/vagy 11. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy azzal nem egyeztethető össze a harmadik országok „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállású állampolgárai számára a nemzeti jogszabályban bírság terhe mellett előírt beilleszkedésivizsga-kötelezettség?

               2.

               Az első kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy a beilleszkedésivizsga-kötelezettséget már a „huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező” jogállás megszerzése előtt előírták?

      (1)  A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (HL L 16., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet 6. kötet 272. o.)


title: T-415/08. sz. ügy: A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Irish Music Rights Organisation kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A földrajzi piac felosztása — A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások — Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás — Bizonyítás — Az ártatlanság vélelme” )

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/30

         A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Irish Music Rights Organisation kontra Bizottság
   (T-415/08. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A földrajzi piac felosztása - A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások - Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás - Bizonyítás - Az ártatlanság vélelme)
   2013/C 156/51
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Irish Music Rights Organisation Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: M. Favart ügyvéd és D. Collins solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és J. Bourke meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozók: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) (képviselők: J.-F. Bellis és K. Van Hove ügyvédek) és a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Svájc) (képviselők: D. Waelbroeck ügyvéd és D. Slater solicitor)

      Az ügy tárgya

   Az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. július 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. június 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) 3. cikkének az Irish Music Rights Organisation Ltd-et érintő részét megsemmisíti.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi az költségek viselésére.

      (1)  HL C 313., 2008.12.6.


title: T-571/17. sz. ügy: 2017. augusztus 22-én benyújtott kereset – UG kontra Bizottság

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/25

         2017. augusztus 22-én benyújtott kereset – UG kontra Bizottság
   (T-571/17. sz. ügy)
   (2017/C 357/33)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: UG (képviselők: M. Richard és P. Junqueira de Oliveira ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság 2017. május 18-i határozatát (No R/40/17) és az annak alapjául szolgáló minden határozatot;

               —

               rendelje el a felperes visszahelyezését;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot elmaradt illetmény és kártérítés címén 40 000 euró megfizetésére;

               —

               semmisítse meg a jogellenes illetménylevonásokat;

               —

               téríttessen meg 6 818,81 eurót jogellenes illetménylevonás túlfizetése miatt;

               —

               a Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére, valamint az ügyvédi tiszteletdíj megtérítésére, melyet ideiglenesen 10 000 euróra becsül.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a meghallgatáshoz való jog megsértésére vonatkozik, mivel a Bizottság csupán látszólag szervezett pert megelőző eljárást az elbocsátás előtt.

               2.

               A második jogalap a megtámadott ítéletben szereplő tárgyi tévedésekre vonatkozik, mivel e határozat pontatlan, valótlan és komolytalan indokokon alapul.

               3.

               A harmadik jogalap hatáskörrel való visszaélésre vonatkozik, mivel a Bizottság a felperest szakszervezeti tagsága miatt bocsátotta el, valamint amiatt, hogy szülői szabadságot vett ki.

               4.

               A negyedik jogalap a személyzeti szabályzat 42. cikkének, a BUSINESSEUROPE, az UEAPME, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött, felülvizsgált keretmegállapodás végrehajtásáról és a 96/34/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. március 8-i 2010/18/EU tanácsi irányelv (HL 2010, L 68, 13. o.) 5. szakasza 4. pontjának, az Európai Közösség munkavállalóinak tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közös nyilatkozata a munkavállalók képviseletéről) (HL 2002., L 80., 29. o; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 4. kötet, 219. o.) 7. cikkének, valamint a fegyelmi eljárás tiszteletben tartása hiányában a személyzeti szabályzat IX. mellékletének megsértésére vonatkozik.

               5.

               Az ötödik jogalap a büntetés aránytalanságára vonatkozik.


title: C-25/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-402/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen az August Storck AG által 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) benyújtott fellebbezés

text:
               19.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/10

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-402/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen az August Storck AG által 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) benyújtott fellebbezés
   (C-25/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 69/21)
   Az eljárás nyelve: német
   Az August Storck KG, képviseli Ilse Rohr, Dr. Heidi Wrage-Molkenthin és Dr. Tim Reher ügyvédek, CMS Hasche Sigle, Stadthausbrücke 1-3, D-20355 Hamburg, 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-402/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen.
   A fellebbező fél azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak (negyedik tanács) a T-402/02. sz. ügyben 2004. november 10-én hozott ítéletét (1),

               2)

               adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek és jogerősen bírálja el a jogvitát, másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróságnak;

               3)

               kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   1.   A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése
   Az Elsőfokú Bíróság jogban tévedett, amikor a bejelentett megjelöléssel szemben azt a követelményt támasztotta, hogy annak jelentősen különböznie kell az érintett áruszektor más összehasonlítható védjegyeitől. A megjelölés megkülönböztető képességét ezzel szemben önmagából kiindulva kell megítélni, függetlenül a piac esetleges hasonló védjegyeitől.
   A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben semmiképpen nem kell figyelembe venni a közérdeket és a rendelkezésre állás követelményét. A védjegy kisajátítása jellegénél fogva megfelel a védjegyjognak. Semmi nem mutat arra, hogy indokolatlan kisajátításról lenne szó.
   Az OHIM nem sorolt fel más olyan kizáró okot – így például a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének d)-j) pontját sem –, amely vonatkozásában a közérdeket figyelembe lehetne venni.
   A bejelentett megjelölés eredeti megkülönböztető képességgel rendelkezik. Az a tény, hogy a fogyasztó a megjelölést mint cukorkát ismeri, nem zárja ki, hogy a megjelölés egyidejűleg az eredetmegjelölés szerepét is betöltse. A színes térbeli védjegynek kifejezetten ott jut jelző és felismerést segítő szerep, ahol – mint például az édességek piacán – a fogyasztó igen széles kínálattal találja szemben magát.
   2.   A 40/94 rendelet 74. cikke (1) bekezdése első mondatának megsértése
   Az Elsőfokú Bíróság véleményével ellentétben az OHIM-nak vizsgálnia és ismertetnie kellett volna, milyen hasonló és azonos védjegyek vannak állítása szerint a piacon, ha ezzel kívánja megindokolni a védjegyként történő lajstromozás elutasítását. Az OHIM nem alapíthatja döntését olyan tényekre, amelyek nem állnak rendelkezésére és amelyeket csupán feltételez. Amennyiben az OHIM – a fellebbező véleményével ellentétben – szükségesnek tartja, hogy a megjelölés megkülönböztető képességét a cukorkáknak a piacon található megjelenési formáihoz viszonyítva állapítsa meg, úgy meg vizsgálnia kell ezt a piaci helyzetet.
   3.   A 40/94 rendelet 73. cikkének megsértése
   Az OHIM a cukorkáknak a piacon állítólag fellelhető hasonló megjelenési formáira hivatkozással indokolta, hogy a bejelentett megjelölés nem rendelkezik megkülönböztető képességgel. A fellebbezőnek nem nyílt alkalma arra, hogy a cukorkáknak a piacon állítólag fellelhető ezen megjelenési formáiról nyilatkozzon, mivel ezeket az OHIM nem mutatta be.
   Ezáltal megsértették a fellebbező meghallgatáshoz való jogát.
   4.   A 40/94 rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése
   A bejelentett megjelölés már az EU területére kiterjedő, széles körű használata révén is megszerezte a megkülönböztető képességet. A megjelöléssel ellátott termékek eladott mennyiségére és reklámkiadásaira vonatkozó bizonyítékokat az OHIM által kért, a teljes cukorkapiachoz viszonyított számadatok hiányában is figyelembe kellett volna venni.
   Az OHIM és az Elsőfokú Bíróság véleményével ellentétben nem szükséges az EK minden tagállamára vonatkozóan bebizonyítani, hogy a megjelölés használata révén megszerezte a megkülönböztető képességet. Mivel célkitűzés az egységes piac létrehozása az EK valamennyi tagállamában, a bejelentett megjelölésnek az EK területén a nemzeti határokra tekintet nélküli elterjedtségét és ismertségét kell figyelembe venni. Következésképpen a felperes által a használatra vonatkozóan felhozott bizonyítékok elegendőek annak megállapításához, hogy a megjelölés megkülönböztető képességet szerzett az EK-ban.

      (1)  HL C 19., 2005.1.22.


title: C-233/07. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2008. május 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Környezet – 91/271/EGK irányelv – A települési szennyvizek kezelése – 2001/720/EK határozat – Estoril tengerparti agglomerációja települési szennyvizeinek kezelésére vonatkozó eltérés – A hivatkozott határozat 2., 3. és 5. cikkének megsértése)

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/7

         A Bíróság (hetedik tanács) 2008. május 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-233/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Környezet - 91/271/EGK irányelv - A települési szennyvizek kezelése - 2001/720/EK határozat - Estoril tengerparti agglomerációja települési szennyvizeinek kezelésére vonatkozó eltérés - A hivatkozott határozat 2., 3. és 5. cikkének megsértése)
   (2008/C 158/10)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: S. Pardo Quintillán és P. Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Fernandes és M. J. Lois meghatalmazottak)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A Portugália számára az Estoril tengerparti agglomerációja települési szennyvizeinek kezelése tekintetében történő eltérés engedélyezéséről szóló, 2001. október 8-i bizottsági határozat (HL L 269., 14. o.) 2., 3. és 5. cikkének megsértése
   Rendelkező rész

               1)

               A Portugál Köztársaság

                           —

                           mivel a fürdési idényben az Estoril tengerparti agglomerációja települési szennyvizét a tengerbe bocsátása előtt nem vetetette alá legalább továbbfejlesztett elsődleges kezelésnek, illetve tisztításnak a Portugália számára a Costa do Estoril agglomeráció települési szennyvizeinek kezelése tekintetében történő eltérés engedélyezéséről szóló, 2001. október 8-i 2001/720/EK bizottsági határozat 2. cikkének megfelelően;

                           —

                           mivel a fürdési idényen kívül az említett agglomeráció települési szennyvizét a tengerbe bocsátása előtt nem vetetette alá legalább elsődleges kezelésnek e határozat 3. cikkének megfelelően, és

                           —

                           mivel lehetővé tette, hogy az ugyanezen agglomeráció települési szennyvizeinek kibocsátása negatív hatást gyakoroljon a környezetre,

                     nem teljesítette a hivatkozott határozat 2., 3. és 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 170., 2007.7.21.


title: C-224/09. sz. ügy: A Tribunale di Bolzano (Olaszország) által 2009. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Martha Nussbaumerrel szemben indított büntetőeljárás

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/25

         A Tribunale di Bolzano (Olaszország) által 2009. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Martha Nussbaumerrel szemben indított büntetőeljárás
   (C-224/09. sz. ügy)
   2009/C 205/42
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Bolzano

      Az alapeljárás felei

   Martha Nussbaumer

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2008. április 9-i 81. törvényerejű rendeletben foglalt és különösen a 90. cikk (11) bekezdése által bevezetett nemzeti szabályozás, azon részében, amely olyan építkezés vonatkozásában, amelyen egynél több vállalkozás dolgozik, eltérést enged a megrendelő vagy az építésvezető (3) bekezdés szerinti terv-előkészítési koordinátor kijelölésére vonatkozó kötelezettsége alól a magánmegrendelő számára kivitelezendő, nem építésiengedély-köteles munkálatok tekintetében, a munkálatok jellegének és az irányelv II. mellékletében felsorolt különleges kockázatok mérlegelésétől függetlenül, sérti-e az 1992. június 24-i 92/57/EGK irányelv (1) 3. cikkében foglalt rendelkezést?

               2)

               A 2008. április 9-i 81. törvényerejű rendeletben foglalt és különösen a 90. cikk (11) bekezdése által bevezetett nemzeti szabályozás sérti-e az 1992. június 24-i 92/57/EGK irányelv 3. cikkében foglalt rendelkezést, a megrendelő vagy az építésvezető az irányú kötelezettsége vonatkozásában, hogy minden esetben koordinátort jelöljön ki az építési munkálatok kivitelezése során, függetlenül e munkálatok típusától, tehát magánmegrendelő számára kivitelezendő olyan munkálatok tekintetében is, amelyek nem építésiengedély-kötelesek és amelyek az irányelv II. melléklete szerinti kockázatokkal járhatnak?

               3)

               A 2008. április 9-i 81. törvényerejű rendelet 90. cikkének (11) bekezdése által bevezetett rendelkezés, azon részében, amely a kivitelezési koordinátor biztonsági terv elkészítésére vonatkozó kötelezettségét csak akkor írja elő, amennyiben, magánmegrendelő számára kivitelezendő, bejelentési kötelezettséggel érintett munkálatok esetén, a munkákba az eredetileg megbízott vállalkozáson kívül más vállalkozások is bekapcsolódnak, sérti-e az 1992. június 24-i 92/57/EGK irányelv 3. cikkében foglalt rendelkezést, amely minden esetben, a munkálatok típusától függetlenül előírja a kivitelezési koordinátor kijelölését, és amely kizárja a biztonsági és egészségvédelmi terv elkészítésének kötelezettsége alóli eltérést olyan munkák tekintetében, amelyek az irányelv II. mellékletében felsorolt különleges kockázatokkal járnak?

      (1)  HL L 245., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 71. o.


title: T-192/07. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 9-i ítélete — Comité de défense de la viticulture charentaise kontra Bizottság ( „Versenyjog — Panaszt elutasító határozat — A közösségi érdek hiánya — A panasz tárgya — A jogi aktus kibocsátójának hatásköre — Indokolási kötelezettség” )

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/11

         A Törvényszék 2012. március 9-i ítélete — Comité de défense de la viticulture charentaise kontra Bizottság
   (T-192/07. sz. ügy) (1)

   (Versenyjog - Panaszt elutasító határozat - A közösségi érdek hiánya - A panasz tárgya - A jogi aktus kibocsátójának hatásköre - Indokolási kötelezettség)
   2012/C 126/21
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Comité de défense de la viticulture charentaise (Sainte-Sévère, Franciaország) (képviselő: C.-E. Gudin ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben F. Arbault és Bottka V., később Bottka V. és L. Malferrari meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EK-Szerződéssel szembeni jogsértésekre vonatkozó, COMP/38.863/B2-MODEF számú ügyben benyújtott panaszt elutasító, 2007. április 3-i SG-Greffe (2007) D/202076 bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Comité de défense de la viticulture charentaise viseli a saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 170., 2007.7.21.


title: F-15/10. sz. ügy: 2010. február 26-án benyújtott kereset –Andres és társai kontra EKB

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/54

         2010. február 26-án benyújtott kereset –Andres és társai kontra EKB
   (F-15/10. sz. ügy)
   2010/C 134/91
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Carlos Andres és társai (Frankfurt am Main, Németország) (képviselők: M. Vandenbussche és L. Levi ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      A jogvita tárgya és leírása

   Egyrészt a felperesek 2009. júniusi illetményelszámolásainak, valamint valamennyi ezt követő és jövőbeni elszámolásának megsemmisítése, amennyiben ezen elszámolások a nyugdíjrendszer 2009. május 4-én elfogadott reformjának végrehajtását képezik. Másrészt a felperesek által elszenvedett kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2009. júniusi illetményelszámolásokat, amennyiben ezek az elszámolások a nyugdíjrendszer Kormányzótanács által 2009. május 4-én elfogadott reformjának az első végrehajtását képezik a felperesek tekintetében, valamint ugyanilyen mértékben semmisítse meg valamennyi ezt követő illetményelszámolást és jövőbeni nyugdíjelszámolást;

               —

               amennyiben szükséges, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felülvizsgálat iránti kérelmet („administrative review”) és a belső panaszokat („grievance procedure”) elutasító, 2009. augusztus 28-i és december 17-i határozatokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék következésképpen kötelezze az alperest a Kormányzótanács fent hivatkozott, 2009. május 4-i határozatából, valamint a korábbi nyugdíjrendszer alkalmazásából eredő díjazás és nyugdíj közötti különbség megfizetésére; a díjazás és a nyugdíj ezen különbségét 2009. június 15-étől kezdődően késedelmi kamatokkal kell növelni, és ezen túlmenően a teljes elszámolásig ezen kamatok az EKB 3 százalékponttal növelt kamatszintjén rögzítendők minden hónap 15. napján;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a vásárlóerő csökkenése miatt elszenvedett károk megtérítésére, ez a kár ex aequo et bono és átmeneti jelleggel az egyes felperesek havi díjazásának 1 %-ára becsülendő;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Központi Bankot a költségek viselésére.


title: C-158/14 sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. március 14-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A, B, C, D kontra Minister van Buitenlandse Zaken (Előzetes döntéshozatal — Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) — A terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések — 2001/931/KKBP közös álláspont — 2002/475/IB kerethatározat — 2580/2001/EK rendelet — A 2. cikk (3) bekezdése — A „Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei” (LTTE) szervezetnek a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek listájára való felvétele — E felvétel érvényességére vonatkozó, előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés — A nemzetközi humanitárius joggal való összhang — A „terrorcselekmény” fogalma — A fegyveres erők által fegyveres konfliktus idején elkövetett cselekmények)

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/2

         A Bíróság (nagytanács) 2017. március 14-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A, B, C, D kontra Minister van Buitenlandse Zaken
   (C-158/14 sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) - A terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések - 2001/931/KKBP közös álláspont - 2002/475/IB kerethatározat - 2580/2001/EK rendelet - A 2. cikk (3) bekezdése - A „Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei” (LTTE) szervezetnek a terrorcselekményekben részt vevő személyek, csoportok és szervezetek listájára való felvétele - E felvétel érvényességére vonatkozó, előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés - A nemzetközi humanitárius joggal való összhang - A „terrorcselekmény” fogalma - A fegyveres erők által fegyveres konfliktus idején elkövetett cselekmények))
   (2017/C 151/02)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: A, B, C, D

      Alperes: Minister van Buitenlandse Zaken

      Rendelkező rész

               1)

               Az 1994. március 9-i TWD Textilwerke Deggendorf ítéleten (C-188/92, EU:C:1994:90) és a 2001. február 15-i Nachi Europe ítéleten (C-239/99, EU:C:2001:101) alapuló ítélkezési gyakorlat értelmében nem nyilvánvaló, hogy elfogadhatónak tekintették volna az Európai Unió Törvényszéke előtt a 2580/2001 rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és az 1285/2009/EU végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 12-i 610/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet vagy a „Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei” (LTTE) szervezetének a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló, 2001. december 27-i 2580/2001/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében említett listára való felvételére vonatkozó, e végrehajtási rendeletnél korábbi uniós jogi aktusok megsemmisítése iránt az alapeljárás fellebbezőinek helyzetéhez hasonló helyzetben lévő személyek által benyújtott kereseteket.

               2)

               Mivel a terrorizmus leküzdésére vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló, 2001. december 27-i 2001/931/KKBP tanácsi közös állásponttal és a 2580/2001 rendelettel nem ellentétes, hogy a nemzetközi humanitárius jog értelmében vett, fegyveres erők által fegyveres konfliktus idején végzett tevékenységek ezen uniós jogi aktusok értelmében vett „terrorcselekményeknek” minősüljenek, az a tény, hogy a „Tamil Eelam Felszabadító Tigrisei” (LTTE) szervezetének tevékenységei ilyen tevékenységeknek minősülhetnek, nem érinti a 610/2010 végrehajtási rendelet, valamint a jelen rendelkező rész 1. pontjában említett felvételre vonatkozó, e végrehajtási rendeletnél korábbi uniós jogi aktusok érvényességét.

      (1)  HL C 194., 2016.6.24.


title: C-32/08. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil n° 1 de Alicante (Spanyolország) által 2008. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) kontra Cul de Sac Espacio Creativo S.L. és Acierta Product & Position S.A.

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/14

         A Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Spanyolország) által 2008. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA) kontra Cul de Sac Espacio Creativo S.L. és Acierta Product & Position S.A.
   (C-32/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/25)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Fundación Española para la Innovación de la Artesanía (FEIA)

      Alperes: Cul de Sac Espacio Creativo S.L. és Acierta Product & Position S.A.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A közösségi formatervezési mintáról szóló 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (1) 14. cikkének (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy ez csak az olyan munkaviszony keretében megalkotott formatervezési mintákra vonatkozik, amelyben az alkotót-szerzőt a munkajogba tartozó, a függőség és az alárendeltség elemeit magában foglaló szerződés köti, vagy

               2)

               a 6/2002 rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében szereplő„alkalmazott” és „munkáltató” kifejezéseket lehet-e olyan tágan értelmezni, hogy ezek a munkaviszonytól eltérő olyan tényállásokat is magukban foglalják, mint például az olyan jogviszonyok, amelyekben egy polgári jogi/kereskedelmi szerződés értelmében (tehát függőség, alárendeltség és rendszeresség nélkül) valaki (a szerző) meghatározott ár fejében egy másik személy számára formatervezési mintát készít el, és ez a megbízót illeti, kivéve, ha a szerződés ennek ellenkezőjéről rendelkezik?

               3)

               A második kérdésre adott nemleges válasz esetén, mivel a munkaviszony keretében megalkotott formatervezési minták és a nem munkaviszony keretében megalkotott formatervezési minták tényállásait eltérő ténybeli körülményekként kell kezelni,

                           a)

                           a 6/2002 rendelet 14. cikkének (1) bekezdését kell-e alkalmazni, következésképpen ezt úgy kell-e értelmezni, hogy a jog a szerzőt illeti – kivéve, ha a szerződő felek eltérően nem rendelkeznek, vagy

                           b)

                           a közösségi formatervezésiminta-oltalmi bíróság a 6/2002 rendelet 88. cikkének (2) bekezdésének értelmében azon nemzeti szabályozását alkalmazza, amely a formatervezési minták oltalmát szabályozza?

               4)

               Amennyiben a nemzeti szabályozást kell alkalmazni, és ha a rendeletet kiegészítő nemzeti szabályozás (mint az a spanyol jog esetében történik) a munkaviszony keretében megalkotott formatervezési mintákat (amelyek joga ellentétes kikötés hiányában a munkáltatót illeti) a megbízás alapján megalkotott formatervezési mintákkal azonosnak minősíti (amelyek joga ellentétes kikötés hiányában a megbízót illeti), lehetséges-e a nemzeti jog alkalmazása?

               5)

               A negyedik kérdésre adott igenlő válasz esetén e megoldás (a jog ellentétes kikötés hiányában a megbízót illeti) nem lenne-e ellentétes a második kérdésre adott nemleges válasszal?

      (1)  HL 2002 L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 27. kötet 142. o.


title: T-150/09. sz. ügy: 2009. április 10-én benyújtott kereset — Ningbo Yonghong Fasteners kontra Tanács

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/53

         2009. április 10-én benyújtott kereset — Ningbo Yonghong Fasteners kontra Tanács
   (T-150/09. sz. ügy)
   2009/C 141/109
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ningbo Yonghong Fasteners Co. Ltd (képviselők: F. Graafsma és J. Cornelis ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009/EK tanácsi rendeletet, valamint

               —

               a Tanácsot kötelezze a felperes költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet (1) megsemmisítését a 384/96/EK rendelet (2) 2. cikke (7) bekezdése b) és c) pontjának állítólagos megsértése, valamint a tények értékelésében, a felperes piacgazdasági elbánás iránti kérelmének elutasítása során történt nyilvánvaló hiba alapján kéri.
   A felperes elsőként azt állítja, hogy a Bizottság a piacgazdasági elbánásról szóló határozatot nem a 384/96/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második albekezdése szerinti kötelező határidőn belül fogadta el. A felperes szerint a Bizottság — mivel a piacgazdasági elbánásról a dömpingellenes kérdőívben kért összes információ beérkezését követően határozott — megsértette az említett rendelkezésben előírt kötelezettségét, amely rendelkezés azt kívánja biztosítani, hogy azt a kérdést, hogy a gyártó megfelel-e a piacgazdasági elbánás feltételeinek ne a dömpingkülönbözet kiszámítására való hatása alapján döntsék el.
   Másodrészt a felperes előadja, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a felperes költsége a legfőbb nyersanyag, az acél hengerhuzal tekintetében alapvetően nem tükrözte a 384/966EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti piaci értékeket. A felperes állítása szerint e nyilvánvaló értékelési hiba a Bizottságnak és a Tanácsnak tulajdonítható, amelyek megsértették a gondossági és gondos ügyintézési kötelezettségeiket, mivel nem körültekintően és pártatlanul vizsgáltak meg minden rendelkezésükre álló releváns bizonyítékot.
   Végül a felperes fenntartja, hogy a 384/96/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdése b) és c) pontjának a Tanács által követett értelmezése megengedhetetlen, és ezért sérti az említett rendelkezést. A felperes ezen kívül azt állítja, hogy a 2. cikk (7) bekezdése b) és c) pontjának a Tanács általi értelmezése nem csak figyelmen kívül hagyja azt a tényt, hogy a piacgazdasági elbánás értékelését az adott vállalat szintjén kell elvégezni, hanem ésszerűtlen bizonyítási terhet is von maga után. Ráadásul a felperes szerint a Tanács értelmezése szükségtelenné teszi a sajátos piaci helyzet által torzított termelési költségek kiigazításának a 384/96/EK rendelet 2. cikkének (5) bekezdése szerinti lehetőségét, és így az ellentétes azzal a kötelezettséggel, hogy a közösségi jog rendelkezéseit összefüggésükben és céljuknak megfelelően értelmezzék.

      (1)  HL 2009. L 29., 1. o.

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL 1996. L 56., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.)


title: T-288/08. sz. ügy: 2008. július 25-én benyújtott kereset – Cadila Healthcare kontra OHIM – Novartis (ZYDUS)

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/18

         2008. július 25-én benyújtott kereset – Cadila Healthcare kontra OHIM – Novartis (ZYDUS)
   (T-288/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/35)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (képviselők: S. Bailey, A. Juaristi és F. Potin ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Novartis AG (Bázel, Svájc)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizáció Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2008. május 7-i határozatát (R 1092/2007-2. sz. ügy);

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „ZYDUS” szóvédjegy a 3., 5. és 10. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – 3 277 662. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 2 356 964. lajstromszámú „ZIMBUS” közösségi védjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak a vitatott áruk vonatkozásában helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést részlegesen elutasította.

      Jogalapok: a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a korábbi védjegy és a bejelentett védjegy között fennáll az összetévesztés veszélye, megsértve ezzel a védjegyjog általános elveit és különösen a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját.


title: C-208/15. sz. ügy: A Kúria (Magyarország) által 2015. május 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

text:
               20.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/27

         A Kúria (Magyarország) által 2015. május 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stock ’94 Szolgáltató Zrt. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)
   (C-208/15. sz. ügy)
   (2015/C 236/37)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kúria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stock ’94 Szolgáltató Zrt.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (NAV)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a Tanács 2006. november 28-i 2006/112/EK (1) irányelv (a továbbiakban: HÉA irányelv) 1. cikkének (2) bekezdését, 2. cikk (1) bekezdésének a), c) pontját, 14. cikk (1) bekezdését, 24. cikk (1) bekezdését, 73. cikkét, 78. cikkének b) pontját és 135. cikk (1) bekezdésének b) pontját, hogy az integrátor és az integrált közötti szerződés alapján teljesített termékértékesítés és a kölcsönnyújtás a héa kötelezettség szempontjából független (distinct and independent) ügyletnek minősül, vagy úgy, hogy egy olyan egységes (single) ügylet jön létre, amelynél az adó alapjába beletartozik az értékesített termék ellenértéke és a nyújtott kölcsön kamata is?

               2)

               Ha utóbbi értelmezés áll összhangban a HÉA irányelvvel, akkor a héa köteles termékértékesítést és a héa mentes szolgáltatásnyújtást magába olvasztó egységes (single) ügylet kapcsán a HÉA irányelv értelmezhető-e úgy, hogy az ügylet kivételnek minősül a héa fizetés általános elve alól? Amennyiben igen, akkor milyen szempontok fennállása mellett?

               3)

               Változtat-e, és ha igen, mennyiben, az előbbi kérdésekre adott válaszokon az, ha az integrátor a szerződés alapján az integrált számára, az integrált igénye szerint további szolgáltatásokat nyújthat, valamint felvásárolhatja az integrált által termelt terményeket?

      (1)  A Tanács 2006/112/EK irányelve (2006. november 28.) a közös hozzáadottértékadó-rendszerről; HL L 347., 1. o.


title: T-200/05. sz. ügy: Michael Cwik által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 12-én benyújtott kereset

text:
               6.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/32

         Michael Cwik által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 12-én benyújtott kereset
   (T-200/05. sz. ügy)
   (2005/C 193/54)
   Az eljárás nyelve: francia
   Michael Cwik (lakóhelye: Tervuren [Belgium], képviseli: Nicolas Lhoëst ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. május 12-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1)

               semmisítse meg a DG ECFIN főigazgatójának a felperes 2003. január 1-je és 2003. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentését változtatás nélkül jóváhagyó 2004. június 25-i határozatát,

               2)

               szükség esetén semmisítse meg a felperes panaszát elutasító R/970/04. sz. 2005. január 24-i bizottsági határozatot,

               3)

               kötelezze az alperest jelképes 1 eurós kártérítés megfizetésére,

               4)

               kötelezze az alperest az eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes által a tisztviselők új minősítési rendszerére vonatkozóan előadott jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a T-96/04. sz. ügyben előadottakhoz. A felperes ezen kívül arra hivatkozik, hogy az új rendszer hatáskörrel való visszaéléshez vezet, mivel az adott érdempontok száma a tervezett előléptetésektől függ. A felperes végül azt állítja, hogy a megtámadott jelentés nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz.


title: T-368/06. sz. ügy: 2006. december 8-án benyújtott kereset – Rath kontra OHIM – Sanorell Pharma (Immunocell)

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/29

         2006. december 8-án benyújtott kereset – Rath kontra OHIM – Sanorell Pharma (Immunocell)
   (T-368/06. sz. ügy)
   (2007/C 56/58)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Matthias Rath (Fokváros, Dél-Afrika) (képviselők: S. Ziegler, C. Kleiner és F. Dehn ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sanorell Pharma GmbH & Co.
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2006. október 3-i határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: Az „Immunocell” szóvédjegy az 5., 16. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 1 065 903).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Sanorell Pharma GmbH & Co.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: Az „IMMUNORELL” szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (lajstromszám: 808 014), a felszólalás csak az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában történő lajstromozás ellen irányult.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalásnak helyt adás, a bejelentés részleges elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: F-28/05. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék 2009. szeptember 17-i végzése — Callewaert kontra Bizottság

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/82

         Az Közszolgálati Törvényszék 2009. szeptember 17-i végzése — Callewaert kontra Bizottság
   (F-28/05. sz. ügy) (1)

   2010/C 24/158

      Az eljárás nyelve: francia

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 193., 2005.8.6., 29. o. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságánál a T-192/05. sz. alatt nyilvántartásba vett ügy, amelyet a 2005.12.15-i végzéssel utaltak az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke elé).


title: T-150/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 22-i végzése – Sahlstedt és társai kontra Bizottság ( 92/43/EGK tanácsi irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről – 2005/101/EK bizottsági határozat – A boreális biogeográfiai régió közösségi jelentőségű természeti területeinek listája – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlanság )

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/45

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 22-i végzése – Sahlstedt és társai kontra Bizottság
   (T-150/05. sz. ügy) (1)

   („92/43/EGK tanácsi irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről - 2005/101/EK bizottsági határozat - A boreális biogeográfiai régió közösségi jelentőségű természeti területeinek listája - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlanság”)
   (2006/C 224/96)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperesek: Markku Sahlstedt (Karkkila, Finnország), Juha Kankkunen (Laukaa, Finnország), Mikko Tanner (Vihti, Finnország), Toini Tanner (Helsinki, Finnország), Liisa Tanner (Helsinki), Eeva Jokinen (Helsinki), Aili Oksanen (Helsinki), Olli Tanner (Lohja, Finnország), Leena Tanner (Helsinki), Aila Puttonen (Ristiina, Finnország), Risto Tanner (Espoo, Finnország), Tom Järvinen (Espoo), Runo K. Kurko, (Espoo), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Helsinki) és MTK:n säätiö (Helsinki) (képviselő: K. Marttinen ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. van Beek és M. Huttunen meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Finn Köztársaság (képviselők: A. Guimaraes-Purokoski és J. Himmanen meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a boreális biogeográfiai régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék elfogadásáról szóló, 2003. január 13-i 2005/101/EK bizottsági határozat (HL L 40. 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) megsemmisítése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felperesek maguk viselik saját költségeiket, valamint a Bizottság részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Finn Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 143., 2005.6.11.


title: C-317/10. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 16-i ítélete — Union Investment Privatfonds GmbH kontra UniCredito Italiano SpA, Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (Fellebbezés — Közösségi védjegy — 40/94/EK rendelet — A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja — Az UNIWEB és UniCredit Wealth Management szóvédjegyek — Az UNIFONDS és UNIRAK nemzeti szóvédjegyek, valamint az UNIZINS nemzeti ábrás védjegy jogosultjának felszólalása — Az összetéveszthetőség értékelése — Gondolati képzettársítás (asszociáció) veszélye — Védjegysorozat vagy védjegycsalád)

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/9

         A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 16-i ítélete — Union Investment Privatfonds GmbH kontra UniCredito Italiano SpA, Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   (C-317/10. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Az UNIWEB és UniCredit Wealth Management szóvédjegyek - Az UNIFONDS és UNIRAK nemzeti szóvédjegyek, valamint az UNIZINS nemzeti ábrás védjegy jogosultjának felszólalása - Az összetéveszthetőség értékelése - Gondolati képzettársítás (asszociáció) veszélye - Védjegysorozat vagy védjegycsalád)
   2011/C 232/15
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Union Investment Privatfonds GmbH (képviselők: J. Zindel és C. Schmid Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: UniCredito Italiano SpA (képviselő: G. Floridia avvocato), Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott)

      Tárgy

   A Törvényszék T-303/06. és T-337/06. sz., UniCredito Italiano kontra OHIM — Union Investment Privatfonds egyesített ügyekben 2010. április 27-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletével a Törvényszék elutasította a Union Investisment Privatfonds GmbH által az OHIM második fellebbezési tanácsának 2006. szeptember 5-i (R 196/2005-2. és R 211/2005-2. sz. egyesített ügyek) és 2006. szeptember 25-i (R 456/2005-2. és R 502/2005-2. sz. egyesített ügyek), a Union Investment Privatfonds GmbH és az UniCredito Italiano SpA közötti felszólalási eljárások tárgyában hozott két határozatával szemben benyújtott kereseteket

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének T-303/06. és T-337/06. sz., UniCredito Italiano kontra OHIM — Union Investment Privatfonds (UNIWEB) egyesített ügyekben 2010. április 27-én hozott ítéletét.

               2.

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

               3.

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 146., 2010.9.11.


title: Az Elsőfokú Bíróság elnökének végzése (2004. november 10.) a T-316/04 R. sz. Wam SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Állami támogatások – Vállalkozás egyes harmadik országokban történő letelepedését elősegítő könnyített hitelek – Visszafizetési kötelezettség – Ideiglenes intézkedés – A végrehajtás felfüggesztése – Sürgősség – Hiány)

text:
               5.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 31/22

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ELNÖKÉNEK VÉGZÉSE

   (2004. november 10.)
   a T-316/04 R. sz. Wam SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben
   (Állami támogatások - Vállalkozás egyes harmadik országokban történő letelepedését elősegítő könnyített hitelek - Visszafizetési kötelezettség - Ideiglenes intézkedés - A végrehajtás felfüggesztése - Sürgősség - Hiány)
   (2005/C 31/44)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A T-316/04 R. sz. Wam SpA, székhelye Cavezzo di Modena (Olaszország), képviseli E. Giliani, ügyvéd, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: V. Di Bucci és E. Righini, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a C 4/2003. sz. (ex NN 102/2002) állami támogatásra vonatkozó 2004. május 19-i [C(2004) 1812 végleges] bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság elnöke 2004. november 10-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-28/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-194/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra The Bavarian Lager Co. Ltd, Európai adatvédelmi biztos (EAD) ügyben 2007. november 8-án hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. január 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/21

         Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-194/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra The Bavarian Lager Co. Ltd, Európai adatvédelmi biztos (EAD) ügyben 2007. november 8-án hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. január 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-28/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 79/36)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Docksey és P. Aalto meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: The Bavarian Lager Co. Ltd, Európai adatvédelmi biztos
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság határozatát;

               —

               a Bíróság jogerősen bírálja el a jogvitának a jelen fellebbezés tárgyát képező pontjait; és

               —

               a Bíróság a T-194/04. sz. ügy felperesét kötelezze a Bizottság ezen ügyben, illetve a fellebbezési eljárásban felmerülő költségeinek a viselésére, vagy ha a Bizottság fellebbezésének nem adnak helyt, a Bizottságot a felperes T-194/04. sz. ügyben felmerült költségei felének a viselésére kötelezze.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   E fellebbezés az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK rendelet (1) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésében említett, a magánélet tiszteletben tartására, az adatvédelemre és a vizsgálati tevékenységek védelmére vonatkozó kivételeket érinti.
   Az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 8. cikkének b) pontja nem alkalmazható az 1049/2001 rendelet hatálya alá tartozó intézmény birtokában lévő dokumentumokban szereplő személyes adatokra. Azonban sem a 45/2001 rendelet, sem az 1049/2001 rendelet egyetlen rendelkezése sem írja elő vagy teszi lehetővé e rendelkezés érvénytelennek tekintését az 1049/2001 rendelet valamely szabályának az érvényesülése céljából. Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy értelmezte, hogy az előírja a közösségi jog valamely rendelkezésének a figyelmen kívül hagyását.
   Másodszor az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjában a közösségi adatvédelmi jogszabályokra való kifejezett utalás ellenére a dokumentumokban szereplő adatokat az 1049/2001 rendelet alapján hozzáférhetővé kell tenni a nyilvánosság számára kivéve azokat az eseteket, ha fennáll a magánélet tiszteletben tartásához való jog és a magánszemély becsületének védelme sérelmének a kifejezett veszélye.
   A 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kivételek körét ezekre az esetekre korlátozva az Elsőfokú Bíróság a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontját megszorítóan értelmezte, ami megfosztja e kivétel második részében említett további követelményt („adatok védelmére vonatkozó közösségi joganyagnak megfelelően”) a hatékony érvényesülésétől. Az Elsőfokú Bíróság tévesen értelmezte a jogot azáltal, hogy e kivételt úgy korlátozta, hogy kizárta az adatvédelemre vonatkozó közösségi jogot a hatálya alól azokban az esetekben, amikor egy dokumentumban szereplő személyes adathoz való hozzáférést kérelmeznek.
   Harmadszor az Elsőfokú Bíróság a „vizsgálatok” védelmére vonatkozó kivételt úgy értelmezte, hogy kétségessé válik az, hogy a Bizottság feladatait még hatékonyan tudja-e ellátni, ha olyan információkra támaszkodik, amelyeket harmadik felektől bizalmas alapon, a bizottsági vizsgálatok elvégzéséhez segítségül kapott.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdésében említett, vizsgálatokra vonatkozó kivételt úgy értelmezte, hogy a Bizottság nem tudja biztosítani a közösségi jog állítólagos megsértésére vonatkozó vizsgálatai folyamán garantált titkosságot és ezt a jövőben sem biztosíthatja.
   Végül a Bizottság fellebbezésében kifogásolja a költségekre vonatkozó döntést.

      (1)  HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.

      (2)  HL L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet 102. o.


title: T-263/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 12-i végzése — Mannatech kontra OHIM (BOUNCEBACK)

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/39

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 12-i végzése — Mannatech kontra OHIM (BOUNCEBACK)
   (T-263/09. sz. ügy) (1)

   2010/C 11/75

      Az eljárás nyelve: angol

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 205., 2009.8.29.


title: T-398/05. R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének  2006. április 4-i  végzése – Tesoka kontra EAÉMJ ( Ideiglenes intézkedés iránti eljárás – Okafogyottság )

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/40

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2006. április 4-i végzése – Tesoka kontra EAÉMJ
   (T-398/05. R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés iránti eljárás - Okafogyottság”)
   (2006/C 131/76)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgium) (képviselő: J.-L. Fagnart ügyvéd)

      Alperes: Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért (EAÉMJ) (képviselő: C. Callanan ügyvéd)
   Tárgy
   Ideiglenes intézkedés iránti kérelem, amelyek célja lényegében az, hogy az EAÉMJ egyrészt fizessen a felperesnek ideiglenes kártérítést, másrészt adja ki a felperesnek azokat az iratokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a lakóhelye szerinti országban munkanélküli segélyben részesülhessen.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az ideiglenes intézkedés iránti kérelemről nem kell határozni.

               2)

               Az ideiglenes intézkedés iránti eljárás keretében az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezi saját költségei és a felperes költségei felének viselésére.


title: C-335/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (első kibővített tanács) T-257/04. sz., Lengyelország kontra Bizottság ügyben 2009. június 10-én hozott ítélete ellen a Lengyel Köztársaság által 2009. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/21

         Az Elsőfokú Bíróság (első kibővített tanács) T-257/04. sz., Lengyelország kontra Bizottság ügyben 2009. június 10-én hozott ítélete ellen a Lengyel Köztársaság által 2009. augusztus 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-335/09. P. sz. ügy)
   2009/C 282/39
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Fellebbező: Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Dowgielewicz)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-257/04. sz., Lengyelország kontra Bizottság ügyben 2009. június 10-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság nyilvánítsa semmisnek a 2004. február 10-i 230/2004/EK rendelettel (1), valamint a 2004. április 20-i 735/2004/EK rendelettel (2) módosított, a mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet (3) 3. cikkét, 4. cikkének (3) bekezdését és 4. cikke (5) bekezdésének nyolcadik francia bekezdését;

               —

               a Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtti eljárás költségeinek a viselésére;

               —

               a Bíróság utalja az ügyet a nagytanács elé.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Először is a fellebbező azt kifogásolja, hogy amennyiben az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítéletben megállapította, hogy az 1972/2003 rendeletre vonatkozó keresetet késedelmesen nyújtották be, és ezért az elfogadhatatlan (a megtámadott ítélet 32-63. pontja),

               —

               tévesen értelmezte az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló 1. sz. tanácsi rendeletet (4) és a csatlakozási szerződést annyiban, amennyiben abból indult ki, hogy az 1972/2003 rendelet megsemmisítése iránti keresetindítási határidő e rendeletnek a tizenötök Közössége hivatalos nyelvein történő kihirdetésével és ezért a kibővített Közösség hivatalos nyelvein történő kihirdetését megelőzően kezdődött.

               —

               tévesen értelmezte az EK 230. cikk negyedik bekezdését annyiban, amennyiben abból indult ki, hogy a Lengyel Köztársaság jogi személyként e rendelkezés alapján az Európai Unióhoz való csatlakozást megelőzően az 1972/2003 rendelet megsemmisítése iránt érvényes keresetet indíthatott volna;

               —

               megsértette a jogközösség elvét és a hatékony bírói jogvédelem elvét azáltal, hogy a Lengyel Köztársaságot megfosztotta attól a jogtól, hogy az 1972/2003 rendelet jogszerűségének a bírói felülvizsgálatát kérhesse, miközben a rendeletet Lengyelországhoz, mint tagállamhoz címezték;

               —

               megsértette a szolidaritás és a jóhiszeműség elvét azáltal, hogy a Lengyel Köztársaságot megfosztotta attól a jogtól, hogy azon intézkedés jogszerűségének a bírói felülvizsgálatát kérhesse, amellyel a Lengyel Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásának a feltételeit jogellenesen módosították, és amellyel sérült a Közösséghez való tartozásból adódó jogok és kötelezettségek egyensúlya;

               —

               az Elsőfokú Bíróság eljárási szabálysértést követett el, mivel a Lengyel Köztársaság szolidaritás és jóhiszeműség elveinek a megsértésével kapcsolatban felhozott érveit nem vizsgálta meg, és mivel a megtámadott ítéletet nem indokolta kielégítően.

         Másodszor a fellebbező azt kifogásolja, hogy annyiban, amennyiben az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítéletben elutasította a 735/2004 rendelet abban a részben történő megsemmisítése iránti kérelmet, amellyel a Lengyel Köztársaságból származó hét termékkategóriát az 1972/2003 rendelet 4. cikkének (3) bekezdése szerinti intézkedés hatálya alá vetnek (a megtámadott ítélet 80-136. pontja),

               —

               megsértette a csatlakozási okmány 41. cikkét és az arányosság elvét azáltal, hogy megállapította, hogy az 1972/2003 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében előírt díj összege megfelelő és a vitatott átmeneti intézkedés célkitűzéseinek az eléréséhez szükséges volt, miközben a vámok közötti különbségnek megfelelő díj összege elegendő lett volna a spekuláció megelőzéséhez és a spekulációból adódó előnyök semlegesítéséhez, valamint a magasabb összeg a bevezetésének az időpontjára tekintettel (a csatlakozás napja előtt 11 nappal) nem járulhatott hozzá a megelőzés célkitűzéseinek az eléréséhez, és a bevezetett díj mértéke és az állítólagos célkitűzés elérése között nem volt összefüggés;

               —

               megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét azáltal, hogy megállapította, hogy az 1972/2003 rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében előírt díj mértékét objektív differenciálási kritériumok alapján állapították meg.

         Harmadszor a fellebbező azt kifogásolja, hogy annyiban, amennyiben az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítéletben elutasította a 735/2004 rendelet abban a részben történő megsemmisítése iránti kérelmet, amellyel a Lengyel Köztársaságból származó hét termékkategóriát adnak hozzá az 1972/2003 rendelet 4. cikke (5) bekezdésének nyolcadik francia bekezdésében szereplő terméklistához (a megtámadott ítélet 137-160. pontja),

               —

               megsértette a csatlakozási okmány 41. cikkét és az arányosság elvét azáltal, hogy megállapította, hogy az 1972/2003 rendelet 4. cikkében előírt díjak azon termékekre történő kivetése, amelyek esetében a Lengyel Köztársaságban a csatlakozás előtt érvényes behozatali vámok magasabbak voltak vagy éppen olyan magasak voltak, mint a Közösségben érvényes behozatali vámok, szükséges volt az e rendeletben előírt intézkedések célkitűzéseinek az eléréséhez.

         Negyedszer a fellebbező azt kifogásolja, hogy annyiban, amennyiben az Elsőfokú Bíróság a megtámadott ítéletben elutasította a 735/2004 rendelet abban a részben történő megsemmisítése iránti kérelmet, amellyel a Lengyel Köztársaságból származó hét termékkategóriát az 1972/2003 rendelet 3. cikke szerinti intézkedés hatálya alá vetnek (a megtámadott ítélet 161-249. pontja),

               —

               megsértette közösségi jogot — vagyis tévesen értelmezte az 1972/2003 rendelet 3. cikkét és a csatlakozási okmány 41. cikkét és megsértette a jogszabályok hierarchiájának elvét — azáltal, hogy megállapította, hogy az 1972/2003 rendelet 3. cikke elengedhetetlen az e rendelet 4. cikke hatékony érvényesülésének a biztosításához, és hogy azt a csatlakozási okmány 41. cikke alapján a csatlakozási okmány rendelkezései alóli eltérésként el lehetett fogadni;

               —

               megsértette az EK 253. cikket azáltal, hogy megállapította, hogy a megtámadott átmeneti intézkedés indokolása kielégítő volt;

               —

               megsértette az áruk szabad mozgásának az elvét azáltal, hogy megállapította, hogy a csatlakozási okmány 41. cikke alapján elfogadott átmeneti intézkedések EK 25. cikkel való összeegyeztethetőségét nem kell vizsgálni;

               —

               megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét azáltal, hogy objektíve igazoltnak találta azt, hogy a Lengyel Köztársaság gazdasági szereplőit és a tizenötök Közösségének gazdasági szereplőit eltérő bánásmódban részesítik azáltal, hogy a termékeket, ha azok a csatlakozás napján felfüggesztő eljárás alatt voltak és a csatlakozás előtt a Lengyel Köztársaságban szabad forgalomba bocsátották, erga omnes behozatali vámok alá vetik, miközben ugyanilyen termékeket mentesítenek e vámok alól, ha azok a csatlakozás előtt a tizenötök Közösségében szabad forgalomban voltak és esetükben nem nyújtottak be export-visszatérítés iránti kérelmet;

               —

               megsértette a jogos bizalom elvét azáltal, hogy megállapította, hogy a Közösség nem teremtett olyan helyzetet, amely a lengyel gazdasági szereplőkben jogos elvárásokat kelthetett.

      (1)  HL L 39., 2004.2.11., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 42. kötet, 443. o.

      (2)  HL L 114., 2004.4.21., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 44. kötet, 111. o.

      (3)  HL L 293., 2003.11.11., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.

      (4)  HL L 17., 1958.10.6., 385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.


title: C-525/04. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2007. november 22-i ítélete – Spanyol Királyság kontra az Európai Közösségek Bizottsága, Lenzing AG (Fellebbezés – Állami támogatások – Járulékok, késedelmi pótlékok és kamatok érvényesítésének elmulasztása – Elfogadhatóság – A magánhitelező kritériuma)

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/2

         A Bíróság (első tanács) 2007. november 22-i ítélete – Spanyol Királyság kontra az Európai Közösségek Bizottsága, Lenzing AG
   (C-525/04. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Állami támogatások - Járulékok, késedelmi pótlékok és kamatok érvényesítésének elmulasztása - Elfogadhatóság - A magánhitelező kritériuma)
   (2008/C 8/02)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: Spanyol Királyság (képviselő: J.M. Rodríguez Cárcamo meghatalmazott)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Kreuschitz és J. L. Buendía Sierra meghatalmazottak, M. Núñez-Müller Rechtsanwalt), Lenzing AG (képviselő: U. Soltész Rechtsanwalt)
   Tárgy
   Fellebbezés az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-36/99. sz. Lenzing kontra Bizottság ügyben 2004. október 21-én hozott ítélete ellen, amennyiben az Elsőfokú Bíróság megsemmisítette a 2000. szeptember 20-i 2001/43/EK bizottsági határozattal (HL L 11., 46. o.) módosított, a Torrelavegában, Cantabriában székhellyel rendelkező Sniace SA számára Spanyolország által nyújtott állami támogatásról szóló, 1998. október 28-i 1999/395/EK bizottsági határozat (HL 1999. L 149., 40. o.) 1. cikkének (1) bekezdését – A támogatás által kedvezményezett vállalkozás versenytársa által benyújtott megsemmisítés iránti kereset elfogadhatósága – A megtámadott határozat által személyében érintett személy fogalma – A fizetési haladékokról és a tartozások visszafizetéséről szóló megállapodások – A magánhitelező kritériuma
   Rendelkező rész

               1)

               A fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Spanyol Királyság viseli a saját költségein felül a Lenzing AG költségeit is.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 69., 2005.3.19.


title: T-373/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 25-i ítélete – Fries Guggenheim kontra Cedefop ( Európai Szakképzés-fejlesztési Központ – Ágazatvezető munkakör – A munkakörök újrabeosztással történő betöltése – Felvételi eljárás hiánya )

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/39

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 25-i ítélete – Fries Guggenheim kontra Cedefop
   (T-373/04. sz. ügy) (1)

   („Európai Szakképzés-fejlesztési Központ - »Ágazatvezető« munkakör - A munkakörök újrabeosztással történő betöltése - Felvételi eljárás hiánya”)
   (2006/C 224/84)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Éric Mathias Fries Guggenheim (Thessaloniki, Görögország) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (Cedefop) (képviselő: B. Wägenbaur ügyvéd)
   Tárgy
   A Cedefop igazgatója „Ágazatvezetők” („Heads of Area” kinevezéséről szóló 2004. január 28-i határozatainak megsemmisítése iránti kérelem.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság az Európai Szakképzés-fejlesztési Központ (Cedefop) igazgatója A-D besorolási csoportba tartozó „Heads of Area” kinevezéséről szóló 2004. január 28-i határozatait megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Cedefopot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 284., 2004.11.20.


title: T-216/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 6-i ítélete – Technion és Technion Research & Development Foundation kontra Bizottság („Pénzügyi támogatás — Kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységre vonatkozó hatodik keretprogram — A Bizottság által kutatási szerződés keretében kifizetett összegeknek pénzügyi vizsgálat megállapításai értelmében történő visszafizettetése — A követelések beszámítása — A kereset részleges átminősítése — Annak megállapítása iránti kérelem, hogy valamely szerződéses követelés nem áll fenn — Választottbírósági kikötés — Elszámolható költségek — Jogalap nélküli gazdagodás — Indokolási kötelezettség”)

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/27

         A Törvényszék 2015. október 6-i ítélete – Technion és Technion Research & Development Foundation kontra Bizottság
   (T-216/12. sz. ügy) (1)

   ((„Pénzügyi támogatás - Kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységre vonatkozó hatodik keretprogram - A Bizottság által kutatási szerződés keretében kifizetett összegeknek pénzügyi vizsgálat megállapításai értelmében történő visszafizettetése - A követelések beszámítása - A kereset részleges átminősítése - Annak megállapítása iránti kérelem, hogy valamely szerződéses követelés nem áll fenn - Választottbírósági kikötés - Elszámolható költségek - Jogalap nélküli gazdagodás - Indokolási kötelezettség”))
   (2015/C 398/37)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Technion – Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) és Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (képviselő: D. Grisay ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Calciu és F. Moro meghatalmazottak, segítőik kezdetben: L. Defalque és S. Woog, később: L. Defalque és J. Thiry ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a Bizottság 2012. március13-i Technion – Israel Institute of Technologynak címzett levelében foglalt és 97  118,69 euró összegnek – amely a 034984. sz. (Mosaica) szerződés tekintetében különösen az Európai Közösségnek az Európai Kutatási Térség létrehozásához és az innovációhoz hozzájáruló kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységére vonatkozó hatodik keretprogramja (2002–2006) keretében megkötött ezen szerződésre vonatkozó pénzügyi vizsgálatok megállapításai alapján kiigazított és kamatokkal növelt összegnek felel meg – a visszafizetését elrendelő beszámítási határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, másrészt a Bizottságnak – állítása szerint – a Technionnal szemben a Mosaica szerződés értelmében fennálló és a vitatott beszámítás tárgyát képező követelése nem létező voltának megállapítása iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Technion – Israel Institute of Technologyt és a Technion Research & Development Foundation Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2012.8.11.


title: F-93/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. december 11-i ítélete – Beatriz Acosta Iborra és társai kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2006. évi előléptetési időszak – Harmadik nyelven történő munkavégzésre való képesség)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/72

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. december 11-i ítélete – Beatriz Acosta Iborra és társai kontra Bizottság
   (F-93/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2006. évi előléptetési időszak - Harmadik nyelven történő munkavégzésre való képesség)
   (2009/C 44/126)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Beatriz Acosta Iborra (Alkmaar, Hollandia) és a Bizottság további kilenc tisztviselője (képviselők: N. Lhoëst, később N. Lhoëst és S. Fernández Menéndez ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: I. Šulce és M. Simm meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperesek előléptetését a 2006-os előléptetési időszakban harmadik nyelven történő munkavégzésre való képességük bizonyításának hiányában megtagadó határozat megsemmisítése.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti azokat a határozatokat, amelyek megtagadják Acosta Iborrának és az Európai Közösségek Bizottsága kilenc másik tisztviselőjének előléptetését a 2006-os előléptetési időszakban.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a saját költségeinek és a felperesek költségeinek viselésére.

               3)

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24., 44. o.


title: T-391/07. sz. ügy: 2007. október 15-én benyújtott kereset – Alber kontra OHIM (Fogantyú része)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/41

         2007. október 15-én benyújtott kereset – Alber kontra OHIM (Fogantyú része)
   (T-391/07. sz. ügy)
   (2007/C 315/78)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Alfons Alber (Vöran, Olaszország) (képviselő: S. Schneller ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül Belső Piaci Harmonizációs Hivatal fellebbezési tanácsának 2007. augusztus 16-i határozatát, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal 2007. január 16-i határozatát, amennyiben azokkal elutasítja a 4396727. sz. közösségi védjegybejelentés lajstromozását a következő áruk vonatkozásában: „Mezőgazdasági, kertgazdasági és erdőgazdasági célú kéziszerszámok beleértve a metszőollót, a fanyeső ollót, a kerti ollót; kézi nyíróeszközök”;

               —

               az Elsőfokú Bíróság tartson szóbeli tárgyalást;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére;

               —

               másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság utalja vissza az ügyet a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal elé.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy:„Fogantyú része” térbeli védjegy a 6. és 8. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (4 396 727. sz. védjegybejelentési kérelem).

      Az elbíráló határozata: a védjegybejelentés részleges elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 74. cikke (1) bekezdésének első mondata alapján a hivatalból történő vizsgálat elvének megsértése és ugyanezen rendelet 7. cikkének megsértése. Másodlagosan a 40/94/EK rendelet 74. cikkének első mondata szerinti indokolási kötelezettség megsértése.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-718/16. sz. ügy: 2016. október 4-én benyújtott kereset – Mad Dogg Athletics kontra EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/30

         2016. október 4-én benyújtott kereset – Mad Dogg Athletics kontra EUIPO – Aerospinning Master Franchising (SPINNING)
   (T-718/16. sz. ügy)
   (2016/C 462/39)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Mad Dogg Athletics, Inc. (Venice, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: J. Steinberg Rechtsanwalt)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Aerospinning Master Franchising Ltd. s. r. o. (Prága, Cseh Köztársaság)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: a „SPINNING” európai uniós szóvédjegy – 175 117. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. július 21-én hozott határozata (R 2375/2014-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megtámadott határozatot helyezze hatályon kívül abban a részében, amelyben az megállapította a 000175117. sz. „SPINNING” európai uniós védjegy megszűnését a 28. osztályba tartozó „Fitnessgépek” megnevezésű áruk és a 41. osztályba tartozó „Fitnessedzés” megnevezésű szolgáltatások tekintetében;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-91/09. P. sz. ügy: A Törvényszék 2010. szeptember 1-jei ítélete — Skareby kontra Bizottság ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Értékelés — Szakmai előmeneteli jelentés — A 2005. évi értékelési időszak — A 2005 januárjától szeptemberéig terjedő időszakra vonatkozóan összeállított egyszerűsített jelentés — A 2004. évi, a megtámadott ítéletet követően részben megsemmisített szakmai előmeneteli jelentésben foglalt megállapítások teljes egészében történő átvétele” )

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/38

      A Törvényszék 2010. szeptember 1-jei ítélete — Skareby kontra Bizottság
      (T-91/09. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Szakmai előmeneteli jelentés - A 2005. évi értékelési időszak - A 2005 januárjától szeptemberéig terjedő időszakra vonatkozóan összeállított egyszerűsített jelentés - A 2004. évi, a megtámadott ítéletet követően részben megsemmisített szakmai előmeneteli jelentésben foglalt megállapítások teljes egészében történő átvétele)
      (2010/C 288/73)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Carina Skareby (Louvain, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (első tanács) F-34/07. sz., Skareby kontra Bizottság ügyben 2008. december 15-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (első tanács) F-34/07. sz., Skareby kontra Bizottság ügyben 2008. december 15-én hozott ítéletét (az EBHT-ban még nem tették közzé) hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben a Közszolgálati Törvényszék elutasította a Carina Skareby teljesítménye 2005 januárjától szeptemberéig terjedő időszakra vonatkozó értékelésének hiányára alapított jogalapot.

                  2.

                  A Törvényszék a Carina Skareby 2005. január 1-jétőldecember 31-ig terjedő időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentéséről szóló, 2006. július 18-i határozatot megsemmisíti abban a részében, amelyben az a „Teljesítmény” című 6.1. pontra vonatkozik.

                  3.

                  A Törvényszék a Közszolgálati Törvényszékhez benyújtott, F-34/07. szám alatt nyilvántartásba vett keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4.

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a jelen eljárásban, valamint a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárásban felmerült valamennyi költség viselésére.

         (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: C-478/07. sz. ügy: A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2007. október 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Budějovický Budvar národní podnik kontra Rudolf Ammersin GmbH

text:
               26.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/24

         A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2007. október 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Budějovický Budvar národní podnik kontra Rudolf Ammersin GmbH
   (C-478/07. sz. ügy)
   (2008/C 22/45)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Handelsgericht Wien
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Budějovický Budvar národní podnik

      Alperes: Rudolf Ammersin GmbH
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Bíróság a C-216/01. sz. ügyben 2003. november 18-án hozott ítéletében meghatározta az olyan megjelölés földrajzi jelzéskénti oltalomban részesítésének az EK 28. cikkel való összeegyeztethetőségére vonatkozó követelményeit, amely megjelölés a származási országban se nem hely, se nem térség neve. E követelmények értelmében az ilyen megjelölésnek

                           —

                           a származási országban fennálló tényleges körülmények, és

                           —

                           a származási országban történő észlelés alapján ebben az államban található térséget vagy helyet kell jelölnie,

                           —

                           és oltalomban részesítésének az EK 30. cikkben meghatározott követelmények alapján indokoltnak kell lennie.

                     Azt jelentik-e ezen követelmények, hogy

                           1.1.

                           a megjelölés önmagában, valamely meghatározott helyre vagy térségre való konkrét földrajzi jelzés utaló funkcióját tölti be, vagy elegendő, ha a megjelölés az azzal jelölt termékkel összefüggésben alkalmas arra, hogy a fogyasztók figyelmét felhívja arra, hogy az azzal jelölt termék a származási ország egy meghatározott helyéről vagy térségéből származik;

                           1.2.

                           a három feltétel esetében külön vizsgálandó, vagy kumulatív módon teljesülendő feltételekről van-e szó;

                           1.3.

                           a származási országban történő észlelés megállapításához a fogyasztók körében felmérést kell-e végezni, és ha igen, az oltalomban részesítéshez alacsony, közepes vagy magas ismertségi fok és gondolati képzettársítás szükséges-e;

                           1.4.

                           a megjelölést a származási országban nem csak egy, hanem több vállalkozás földrajzi jelzésként ténylegesen használta-e, és az egyetlen vállalkozás általi, védjegykénti használat kizárja-e az oltalomban részesítést?

               2.

               Az a körülmény, hogy valamely megjelölésről nem történt értesítés vagy bejegyzés iránti kérelmet nem nyújtottak be a 918/2004/EK (1) rendeletben meghatározott hat hónapos határidőn belül, sem egyébként az 510/2006/EK (2) rendelet keretében, azt jelenti-e, hogy a fennálló nemzeti oltalom, illetve adott esetben a kétoldalúan egy másik tagállamra kiterjedő oltalom hatályát veszti, ha a megjelölés esetében a származási ország nemzeti joga alapján minősített földrajzi jelzésről van szó?

               3.

               Az a körülmény, hogy az Európai Unió tagállamai és egy új tagállam közötti csatlakozási szerződésben az új tagállam egy élelmiszerre vonatkozóan több minősített földrajzi jelzés 510/2006/EK rendelet szerinti oltalomban részesítését igényelte, azt jelenti-e, hogy ugyanazon áru tekintetében egy másik megjelölés nemzeti, vagy kétoldalú, egy másik tagállamra kiterjedő oltalma nem tartható fenn tovább, és hogy az 510/2006/EK rendeletnek e tekintetben kizáró hatálya van?

      (1)  HL L 163., 88. o.

      (2)  HL L 93., 12. o.


title: C-251/05. sz. ügy: A Court of Appeal (England and Wales), Civil Division 2004. július 21-i végzésével a Talacre Beach Caravan Sales Ltd kontra Commissioners of Customs and Excise ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/10

         A Court of Appeal (England and Wales), Civil Division 2004. július 21-i végzésével a Talacre Beach Caravan Sales Ltd kontra Commissioners of Customs and Excise ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-251/05. sz. ügy)
   (2005/C 205/19)
   Az eljárás nyelve: angol
   A Court of Appeal (England and Wales), Civil Division 2004. július 21-i végzésével, amely 2005. június 14-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Talacre Beach Caravan Sales Ltd kontra Commissioners of Customs and Excise ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a következő kérdésről:
   Amennyiben valamely tagállam nemzeti szabályozásával úgy gyakorolta a 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 28. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti eltérés jogát, hogy bizonyos termékértékesítések tekintetében nulla százalékos adókulcsot rendelt alkalmazni, de ugyanezen jogszabályban meghatározott olyan termékeket is, amelyek nem tartoznak a nulla százalékos kulcs hatálya alá (kizárt termékek), az a tény, hogy (a kizárt termékekkel együttesen) egyetlen termékértékesítésre kerül sor, kizárja-e azt, hogy a tagállam az általános adókulcs szerinti HÉA-t vesse ki a kizárt termékek értékesítésére?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK (hatodik) tanácsi irányelv (HL L 145, 1977.6.13., 1. o., magyar nyelvű különkiadás, 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: T-822/16. sz. ügy: 2016. november 21-én benyújtott kereset – Kik Textilien und Non-Food kontra EUIPO – FF Group Romania (_kix)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/50

         2016. november 21-én benyújtott kereset – Kik Textilien und Non-Food kontra EUIPO – FF Group Romania (_kix)
   (T-822/16. sz. ügy)
   (2017/C 022/68)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Németország) (képviselők: S. Körber és L. Pechan ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: FF Group Romania SRL (Bukarest, Románia)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosulja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A vitatott védjegy: a „_kix” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy –12 517 901. sz. európai uniós védjegy.

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. szeptember 6-án hozott határozata (R 2323/2015-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               a Törvényszék az alperest és adott esetben a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 75. cikke első mondatának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 42. cikke (2) és (3) bekezdése és e rendelet 15. cikke együttesen értelmezett rendelkezéseinek megsértése.


title: T-4/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. december 5-i ítélete — Olive Line International kontra OHIM — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi védjegy — Maestro de Oliva ábrás védjegy — MAESTRO korábbi nemzeti szóvédjegy — A korábbi védjegy tényleges használata — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja)

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/20

         A Törvényszék 2013. december 5-i ítélete — Olive Line International kontra OHIM — Carapelli Firenze (Maestro de Oliva)
   (T-4/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi védjegy - Maestro de Oliva ábrás védjegy - MAESTRO korábbi nemzeti szóvédjegy - A korábbi védjegy tényleges használata - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja)
   2014/C 24/34
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Olive Line International, SL (Madrid, Spanyolország) (képviselő: Aznar Alonso ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: O. Mondéjar Ortuño meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carapelli Firenze SpA (Tavarnelle Val di Pesa, Olaszország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Carapelli Firenze, SpA és az Olive Line International, SL. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. szeptember 21-én hozott határozata (R 1612/2010-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Olive Line International, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2012.3.24.