title: C-639/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 17-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SIA „KPMG Baltics”, az AS „Latvijas Krājbanka” felszámolója kontra SIA „Ķipars AI” (Előzetes döntéshozatal – Az elszámolások véglegessége a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben – 98/26/EK irányelv – Hatály – Az „átutalási megbízás” fogalma – Valamely normál fizetési számla tulajdonosa által egy utóbb fizetésképtelennek nyilvánított hitelintézet részére adott fizetési megbízás)

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/15

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 17-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SIA „KPMG Baltics”, az AS „Latvijas Krājbanka” felszámolója kontra SIA „Ķipars AI”
      (C-639/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Az elszámolások véglegessége a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben - 98/26/EK irányelv - Hatály - Az „átutalási megbízás” fogalma - Valamely normál fizetési számla tulajdonosa által egy utóbb fizetésképtelennek nyilvánított hitelintézet részére adott fizetési megbízás))
      (2019/C 93/19)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SIA „KPMG Baltics”, az AS „Latvijas Krājbanka” felszámolója

         Alperes: SIA „Ķipars AI”

         Rendelkező rész

      Az olyan fizetési megbízás, mint amely az alapügyben szerepel, és amelyet valamely normál fizetési számla tulajdonosa egy hitelintézet részére ad, valamint amely pénzeszközöknek egy másik hitelintézethez való átutalására vonatkozik, nem tartozik a 2009. május 6-i 2009/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett „átutalási megbízás” fogalmi körébe, és ezért nem esik ezen irányelv hatálya alá sem.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12


title: C-698/17. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 23-i ítélete – Toni Klement kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 15. cikk (1) bekezdése – Védjegy megszűnésének megállapítása iránti kérelem – Sütő formáját ábrázoló térbeli védjegy – A védjegy tényeleges használata – Indokolás)

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/17

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 23-i ítélete – Toni Klement kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-698/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 15. cikk (1) bekezdése - Védjegy megszűnésének megállapítása iránti kérelem - Sütő formáját ábrázoló térbeli védjegy - A védjegy tényeleges használata - Indokolás))
      (2019/C 93/21)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Toni Klement (képviselő: J. Weiser Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Hanf, D. Botis és D. Walicka meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Toni Klementet kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 134., 2018.4.16.


title: C-74/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. január 17-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az A Ltd által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal – 2009/138/EK irányelv – A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdése és gyakorlása – A 13. cikk 13. pontja – A „kockázatviselés helye szerinti tagállam” fogalma – Valamely tagállamban letelepedett olyan társaság, amely társaságok átalakulásával kapcsolatos szerződéses kockázatokra vonatkozó biztosítási szolgáltatásokat nyújt valamely másik tagállamban – 157. cikk – A biztosítási díjakra vonatkozó adó beszedésére jogosult tagállam)

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/17

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. január 17-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az A Ltd által indított eljárás
      (C-74/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - 2009/138/EK irányelv - A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdése és gyakorlása - A 13. cikk 13. pontja - A „kockázatviselés helye szerinti tagállam” fogalma - Valamely tagállamban letelepedett olyan társaság, amely társaságok átalakulásával kapcsolatos szerződéses kockázatokra vonatkozó biztosítási szolgáltatásokat nyújt valamely másik tagállamban - 157. cikk - A biztosítási díjakra vonatkozó adó beszedésére jogosult tagállam))
      (2019/C 93/22)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein hallinto-oikeus

         Az alapeljárás résztvevője

      A Ltd

         Az eljárásban részt vesz: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Rendelkező rész

      A 2013. december 11-i 2013/58/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 157. cikke (1) bekezdése első albekezdését ezen irányelv 13. cikke 13. pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy amikor egy adott tagállam területén letelepedett biztosítótársaság egy vállalkozás felvásárlása során a részvények értékével, illetve a vevő által fizetett jogszerű vételárral kapcsolatos szerződéses kockázatokra kiterjedően kínál biztosítást, az ilyen keretek között kötött biztosítási szerződés kizárólag abban a tagállamban tartozhat biztosítási díjakra vonatkozó közvetett adók és adójellegű hozzájárulások hatálya alá, amelyben a szerződő fél letelepedett.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23


title: C-551/18. PPU. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. december 6-i ítélete (a Hof van Cassatie [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IK ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés – 2002/584/IB kerethatározat – Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárás – Szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kiadott európai elfogatóparancs – Tartalom és forma – A 8. cikk (1) bekezdésének f) pontja – A mellékbüntetés feltüntetésének hiánya – Érvényesség – Következmények – A fogva tartásra gyakorolt hatás)

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/18

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 6-i ítélete (a Hof van Cassatie [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IK ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-551/18. PPU. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárás - Szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kiadott európai elfogatóparancs - Tartalom és forma - A 8. cikk (1) bekezdésének f) pontja - A mellékbüntetés feltüntetésének hiánya - Érvényesség - Következmények - A fogva tartásra gyakorolt hatás))
      (2019/C 93/24)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van Cassatie

         Az alapeljárás résztvevője

      IK

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 8. cikke (1) bekezdésének f) pontját úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az érintett személy átadása alapjául szolgáló európai elfogatóparancs nem tünteti fel a fogva tarthatóvá nyilváníthatóság mellékbüntetést, amelyre az érintettet a szabadságvesztés főbüntetés alapjául szolgálóval azonos bűncselekmény miatt, egyazon ítéletben ítélték, annyiban e rendelkezéssel nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgókhoz hasonló körülmények között e mellékbüntetésnek a főbüntetés leteltét és egy e célból az illetékes nemzeti büntetés-végrehajtási bíróság által hozott hivatalos határozatot követő, szabadságelvonással járó végrehajtása.

         (1)  HL C 16., 2019.1.14


title: C-292/18. sz. ügy: Az Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Németország) által 2018. április 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petra Breyer, Heiko Breyer kontra Sundair GmbH

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/19

      Az Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar (Németország) által 2018. április 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Petra Breyer, Heiko Breyer kontra Sundair GmbH
      (C-292/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Kassel Zweigstelle Hofgeismar

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Petra Breyer, Heiko Breyer

         Alperes: Sundair GmbH
      2018. december 6-i végzésével a Bíróság a következőképpen határozott:
      A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3.cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan vállalkozás, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely már igényelt üzemeltetési engedélyt, amelyet azonban a tervezett légi járatok megvalósítására előírt időpontig még nem adtak meg neki, nem tartozhat az említett rendelet hatálya alá, és így az érintett utasok nem jogosultak az ugyanezen rendelet 5. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 7. cikkének (1) pontja szerinti kártalanításra.


title: C-308/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-445/16. sz., Schinga GmbH kontra Közösségi Növényfajta-hivatal ügyben 2018. február 23-án hozott ítélete ellen a Schniga GmbH által 2018. május 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/19

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-445/16. sz., Schinga GmbH kontra Közösségi Növényfajta-hivatal ügyben 2018. február 23-án hozott ítélete ellen a Schniga GmbH által 2018. május 7-én benyújtott fellebbezés
      (C-308/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/26)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Schniga GmbH (képviselők: G. Würtenberger, R. Kunze és T. Wittmann ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO)
      Az Európai Unió Törvényszéke (tizedik tanács) 2018. november 8-i határozatával mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségei viselésére.


title: C-444/18. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2018. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fluctus s.r.o. és társai

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/20

      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2018. július 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fluctus s.r.o. és társai
      (C-444/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Fluctus s.r.o., Fluentum s.r.o., SD

         Alperes: Landespolizeidirektion Steiermark

         Az eljárásban részt vevő fél: Finanzpolizei
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. január 9-i határozatával a következőképpen határozott:
      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) 2018. július 2-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.


title: C-553/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-294/17. sz., Lion's Head Global Partners LLP kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen a Lion's Head Global Partners LLP által 2018. augusztus 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/20

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-294/17. sz., Lion's Head Global Partners LLP kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen a Lion's Head Global Partners LLP által 2018. augusztus 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-553/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/29)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Lion's Head Global Partners LLP (képviselő: R. Nöske Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 15-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-554/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-310/17. sz., Lion's Head Global Partners LLP kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen a Lion's Head Global Partners LLP által 2018. augusztus 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/21

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-310/17. sz., Lion's Head Global Partners LLP kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen a Lion's Head Global Partners LLP által 2018. augusztus 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-554/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Lion's Head Global Partners LLP (képviselő: R. Nöske Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 15-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-608/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-825/16. sz., Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/21

      A Törvényszék (második tanács) T-825/16. sz., Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-608/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC barrister, V. Marsland solicitor)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Papouis Dairies Ltd.

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a Törvényszék T-825/16. sz. Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ítélete elleni fellebbezést, és adjon helyt az ítélet hatályon kívül helyezési iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a saját költségeik és a fellebbező költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Először is, a Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a fellebbezési tanács helyesen alkalmazta a Törvényszék korábbi, T-292/14. és T-293/14. sz. (XAΛΛOYMI és HALLOUMI) egyesített ügyekben, valamint a T-534/10. sz. (HELLIM) ügyben hozott ítéleteit a jelen ügyre. Azok az ügyek nem tanúsító védjegyekre vonatkoztak, hanem más típusú védjegyekre, nevezetesen rendes európai uniós védjegyekre, illetve együttes védjegyekre. Az ilyen védjegyek alapvető funkciója az áruk kereskedelmi származásának jelölése (együttes védjegyek esetén pedig a különböző üzleti szereplőket az egyesületi tagság köti össze). A tanúsító védjegyek alapvető funkciója viszont nem a származásjelzés, hanem a meghatározott (minőségi) osztályba tartozó áruk megkülönböztetése, nevezetesen azon áruk megkülönböztetése, amelyek tekintetében azt tanúsítják, hogy azok valóban megfelelnek a HALLOUMI tanúsító védjegy engedélyezett használatára vonatkozó szabályoknak és e szabályoknak megfelelően készülnek. Ezenfelül, a Törvényszék említett korábbi ítéleteiben az érintett közönség eltérő volt a jelen ügy érintett közönségétől.
      Másodszor, a Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a korábbi nemzeti védjegy – jelen esetben a nemzeti tanúsító védjegy – teljes mértékben híján volt a megkülönböztető képességnek azon áruk tekintetében, amelyek tanúsítására szánták, tévesen minősítette a védjegyet leíró jellegűnek és szokásosnak, helytelenül aláásva ezzel a nemzeti védjegy nemzeti oltalmát, és tévesen kérdőjelezte meg ezzel az EUIPO felszólalási eljárásában az említett védjegy érvényességét.
      Harmadszor, a Törvényszék hibát vétett a védjegyek összehasonlításánál és az összetéveszthetőség értékelésénél. Téves megközelítést alkalmazott e kérdéseket illetően, mintha a korábbi védjegy származásjelző védjegy lenne és nem tanúsító védjegy. Tévesen állapította meg, hogy a korábbi védjegy mint tanúsító védjegy nem rendelkezik semmiféle megkülönböztető képességgel, vagyis azon áruk megkülönböztetését illetően, amelyek valóban megfeleltek a tanúsító védjegy szabályainak, és amelyeket az engedélyezett gyártók valóban a tanúsító védjegy jogosultjának engedélyével gyártanak. Azt is tévesen állapította meg, hogy hogyan történik a tanúsító védjegyek tipikus használata (vagyis hogy azokat valamely más megkülönböztetésre szolgáló név, védjegy vagy logó mellett, változatlan alakban használják). Tévesen állapította meg a vitatott európai uniós védjegy értelmét és jelentéstartalmát, különösen annak megállapításánál, hogy a „HALLOUMI” elemnek – mint olyan jelölésnek, amely a tényekkel ellentétben, azt jelzi, hogy a vitatott európai uniós védjegy árujegyzékébe tartozó áruk tanúsítás tárgyát képezték – a későbbi védjegyen belül önálló megkülönböztető szerepe van-e.
      Negyedszer, a Törvényszék tévesen állapította meg – a nemzeti tanúsító védjegyekre vonatkozó hatályukat és joghatásaikat illetően – a nemzeti jogot és ítélkezési gyakorlatot. A tagállamok tanúsító védjegyekre vonatkozó jogszabályainak feltételeit és részletes szabályait nem harmonizálták a 89/104 védjegyirányelv (1) vagy a 2008/95 védjegyirányelv (2) alapján, az EUVR mégis úgy rendelkezik, hogy e nemzeti védjegyek korábbi jogok alapjául szolgálhatnak, amelyek alapján meg lehet akadályozni egyes európai uniós védjegyek lajstromozását. Ezeket a jogokat a nemzeti ítélkezési gyakorlatra és a nemzeti jogra figyelemmel kell megállapítani, akárcsak az EUVR 8. cikkének (4) bekezdése szerinti különféle nemzeti jogokat (amely jogok szintén nem képezték harmonizáció tárgyát, és jellegüket, hatályukat és joghatásaikat illetően tagállamonként igen változóak lehetnek).

         (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL 1989. L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.)

         (2)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 25. o.)


title: C-609/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-847/16. sz., Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/22

      A Törvényszék (második tanács) T-847/16. sz., Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ügyben 2018. július 13-án hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-609/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC barrister, V. Marsland solicitor)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (P. O. C. F.) Public Ltd.

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a Törvényszék T-847/16. sz. Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ítélete elleni fellebbezést, és adjon helyt az ítélet hatályon kívül helyezési iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a saját költségeik és a fellebbező költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Először is, a Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a fellebbezési tanács helyesen alkalmazta a Törvényszék korábbi, T-292/14. és T-293/14. sz. (XAΛΛOYMI és HALLOUMI) egyesített ügyekben, valamint a T-534/10. sz. (HELLIM) ügyben hozott ítéleteit a jelen ügyre. Azok az ügyek nem tanúsító védjegyekre vonatkoztak, hanem más típusú védjegyekre, nevezetesen rendes európai uniós védjegyekre, illetve együttes védjegyekre. Az ilyen védjegyek alapvető funkciója az áruk kereskedelmi származásának jelölése (együttes védjegyek esetén pedig a különböző üzleti szereplőket az egyesületi tagság köti össze). A tanúsító védjegyek alapvető funkciója viszont nem a származásjelzés, hanem a meghatározott (minőségi) osztályba tartozó áruk megkülönböztetése, nevezetesen azon áruk megkülönböztetése, amelyek tekintetében azt tanúsítják, hogy azok valóban megfelelnek a HALLOUMI tanúsító védjegy engedélyezett használatára vonatkozó szabályoknak és e szabályoknak megfelelően készülnek. Ezenfelül, a Törvényszék említett korábbi ítéleteiben az érintett közönség eltérő volt a jelen ügy érintett közönségétől.
      Másodszor, a Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a korábbi nemzeti védjegy – jelen esetben a nemzeti tanúsító védjegy – teljes mértékben híján volt a megkülönböztető képességnek azon áruk tekintetében, amelyek tanúsítására szánták, tévesen minősítette a védjegyet leíró jellegűnek és szokásosnak, helytelenül aláásva ezzel a nemzeti védjegy nemzeti oltalmát, és tévesen kérdőjelezte meg ezzel az EUIPO felszólalási eljárásában az említett védjegy érvényességét.
      Harmadszor, a Törvényszék hibát vétett a védjegyek összehasonlításánál és az összetéveszthetőség értékelésénél. Téves megközelítést alkalmazott e kérdéseket illetően, mintha a korábbi védjegy származásjelző védjegy lenne és nem tanúsító védjegy. Tévesen állapította meg, hogy a korábbi védjegy mint tanúsító védjegy nem rendelkezik semmiféle megkülönböztető képességgel, vagyis azon áruk megkülönböztetését illetően, amelyek valóban megfeleltek a tanúsító védjegy szabályainak, és amelyeket az engedélyezett gyártók valóban a tanúsító védjegy jogosultjának engedélyével gyártanak. Azt is tévesen állapította meg, hogy hogyan történik a tanúsító védjegyek tipikus használata (vagyis hogy azokat valamely más megkülönböztetésre szolgáló név, védjegy vagy logó mellett, változatlan alakban használják). Tévesen állapította meg a vitatott európai uniós védjegy értelmét és jelentéstartalmát, különösen annak megállapításánál, hogy a „HALLOUMI” elemnek – mint olyan jelölésnek, amely a tényekkel ellentétben, azt jelzi, hogy a vitatott európai uniós védjegy árujegyzékébe tartozó áruk tanúsítás tárgyát képezték – a későbbi védjegyen belül önálló megkülönböztető szerepe van-e.
      Negyedszer, a Törvényszék tévesen állapította meg – a nemzeti tanúsító védjegyekre vonatkozó hatályukat és joghatásaikat illetően – a nemzeti jogot és ítélkezési gyakorlatot. A tagállamok tanúsító védjegyekre vonatkozó jogszabályainak feltételeit és részletes szabályait nem harmonizálták a 89/104 védjegyirányelv (1) vagy a 2008/95 védjegyirányelv (2) alapján, az EUVR mégis úgy rendelkezik, hogy e nemzeti védjegyek korábbi jogok alapjául szolgálhatnak, amelyek alapján meg lehet akadályozni egyes európai uniós védjegyek lajstromozását. Ezeket a jogokat a nemzeti ítélkezési gyakorlatra és a nemzeti jogra figyelemmel kell megállapítani, akárcsak az EUVR 8. cikkének (4) bekezdése szerinti különféle nemzeti jogokat (amely jogok szintén nem képezték harmonizáció tárgyát, és jellegüket, hatályukat és joghatásaikat illetően tagállamonként igen változóak lehetnek).

         (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL 1989. L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.)

         (2)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 25. o.)


title: C-612/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-644/16. sz., ClientEarth kontra Bizottság ügyben 2018. július 11-én hozott ítélete ellen a ClientEarth által 2018. szeptember 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/23

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-644/16. sz., ClientEarth kontra Bizottság ügyben 2018. július 11-én hozott ítélete ellen a ClientEarth által 2018. szeptember 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-612/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: ClientEarth (képviselők: O. W. Brouwer advocaat, N. Frey solicitor, E. N. M. Raedts advocaat)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a T-644/16. sz. ügyben a Törvényszék által 2018. július 11-én hozott ítéletet (a továbbiakban: megtámadott ítélet), és az ügyet új eljárás lefolytatása céljából utalja vissza a Törvényszékhez;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első fellebbezési jogalap: az alábbiak miatti téves jogalkalmazás és az eljárási szabályok megsértése a megtámadott ítéletben (a megtámadott ítélet 34–51. pontja) azzal a jogalappal kapcsolatban, hogy a dokumentumok hozzáférhetővé tétele nem gyengítheti a Bizottság tárgyalási pozícióját:

                  —

                  a konkrétan nem a tervezett nemzetközi megállapodásra vonatkozó dokumentumokkal kapcsolatos kivétel kiszélesítése;

                  —

                  a nemzetközi kapcsolatokkal kapcsolatos kivétel annak pontos kifejtésének megkövetelése nélküli alkalmazása, hogy a hozzáférhetővé tétel miként tudná konkrétan és ténylegesen aláásni a nemzetközi kapcsolatokat;

                  —

                  a kért dokumentumokban szereplő jogi elemzésre vonatkozó érvelés felváltása; valamint

                  —

                  a megtámadott határozat meghozatalakor a tárgyalások állására vonatkozó bizonyíték elferdítése.

            Második fellebbezési jogalap: téves jogalkalmazás a megtámadott ítéletben azzal a jogalappal kapcsolatban, hogy nem sérülnének az Európai Unió stratégiai célkitűzései (a megtámadott ítélet 52–53. pontja).
      Harmadik fellebbezési jogalap: az eljárási szabályok megsértése és téves jogalkalmazás a megtámadott ítéletben szereplő, az azon jogalappal kapcsolatos megfontolásokban, hogy a kért dokumentumok hozzáférhetővé tétele inkább előmozdítja, semmint aláássa a nemzetközi kapcsolatokkal összefüggő közérdeket (a megtámadott ítélet 54–58. pontja).
      Negyedik fellebbezési jogalap: téves jogalkalmazás és az eljárási szabályok megsértése a megtámadott ítéletben szereplő, az azon jogalappal kapcsolatos megfontolásokban, hogy a hozzáférhetővé tételnek a „tárgyalások folytatása során történő” megtagadása ténylegesen a hozzáférhetővé tétel határozatlan ideig történő megtagadását eredményezi (a megtámadott ítélet 59–67. pontja).
      Ötödik fellebbezési jogalap: a Törvényszék elé terjesztett jogalapok elferdítése a megtámadott ítéletben szereplő, a Bizottság azon érvével kapcsolatos megfontolásokban, amely szerint a rendelet nem teszi lehetővé a dokumentumokhoz való hozzáférést, „mindaddig, amíg nem ismeretes a Bíróság álláspontja” (a megtámadott ítélet 68–69. pontja).
      Hatodik fellebbezési jogalap: az eljárási szabályok megsértése a megtámadott ítéletben szereplő megfontolásokban az azzal kapcsolatos, hetedik jogalapot illetően, hogy a hozzáférhetővé tétel nem függhet a kereskedelmi partnerek azonos átláthatósági kötelezettségeitől (a megtámadott ítélet 72–74. pontja).
      Hetedik fellebbezési jogalap: a részleges hozzáférés értékelése során téves jogalkalmazás az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (6) bekezdésének megsértése révén (a megtámadott ítélet 79–90. pontja).

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o..


title: C-726/18. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Olaszország) által 2018. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FW, GY kontra U. T. G. – Prefettura di Lucca

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/25

      A Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Olaszország) által 2018. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FW, GY kontra U. T. G. – Prefettura di Lucca
      (C-726/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/34)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FW, GY

         Alperes: U. T. G. – Prefettura di Lucca

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az irányelv (1) 20. cikkének (4) bekezdésével a 142/2015. sz. törvényerejű rendelet 23. cikkének olyan értelmezése, amely szerint a jogrend általános rendelkezéseit sértő, a befogadó központok szabályzatában konkrétan nem szereplő cselekmények is magukban foglalhatják az említett szabályzat súlyos megsértését, amennyiben alkalmasak arra, hogy a befogadó intézményekben a rendezett együttélésre hatást gyakoroljanak?
                  Igenlő válasz esetén a Bíróság részére a jelen végzéssel előterjesztett további kérdést kell megválaszolni:

                  2.

                  Ellentétes-e az irányelv 20. cikkének (4) bekezdésével a 142/2015. sz. törvényerejű rendelet 23. cikkének olyan értelmezése, amely szerint a befogadás visszavonása céljából figyelembe vehetők a nemzetközi védelem kérelmezőjének olyan cselekményei is, amelyek a tagállam jogrendje értelmében nem minősülnek büntetőjogilag büntetendő jogsértésnek, amennyiben e cselekmények egyébként alkalmasak arra, hogy a kérelmezőket befogadó intézményeken belül a rendezett együttélésre hátrányos hatást gyakoroljanak?

         (1)  A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180, 96. o)


title: C-729/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-734/14. sz., VTB Bank kontra Tanács ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a VTB Bank PAO, korábban: VTB Bank OAO által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/25

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-734/14. sz., VTB Bank kontra Tanács ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a VTB Bank PAO, korábban: VTB Bank OAO által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-729/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: VTB Bank PAO, korábban: VTB Bank OAO (képviselők: M. Lester QC, J. Dawid barristers, C. Claypoole solicitor, J. Ruiz Calzado abogado)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  a Bíróság engedélyezze a VTB fellebbezését a Törvényszék ítélete ellen;

                  —

                  rendelje el, hogy a korlátozó intézkedéseket előíró aktusok megsemmisítésre kerüljenek a VTB-re vonatkozó részükben;

                  —

                  állapítsa meg a 2014/512/KKBP tanácsi határozat (1) 1. cikkének, a 833/2014 rendelet (2) 5. cikkének, a 2014/659/KKBP tanácsi határozat (3) 1. cikkének, valamint a 960/2014 rendelet (4) 1. cikke (5) bekezdésének jogellenességét és/vagy alkalmazhatatlanságát;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a VTB részéről a jelen fellebbezéssel és a Törvényszék előtti eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalap:
      A Törvényszék tévesen értelmezte a rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját, mivel azt állapította meg, hogy az a feltétel, miszerint az intézmény „az orosz gazdaság versenyképességének, diverzifikációjának és a beruházások ösztönzésének előmozdítására kifejezett megbízással rendelkez[ik]”, nem alkalmazandó a VTB-re mint „meghatározó hitelintézet[re]”. Következésképpen a Törvényszék tévesen ítélte meg úgy, hogy a Tanács nem vétett nyilvánvaló értékelési hibát annak megállapításával, hogy a VTB teljesítette a rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti jegyzékbe vétel feltételeit.
      A második jogalap:
      A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy az a kritérium, amelynek alapján a VTB-t a határozat 1. cikke és a rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján jegyzékbe vették, a korlátozó intézkedéseket előíró aktusok célkitűzéseire tekintettel megfelelő és arányos volt.
      A harmadik jogalap:
      A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a VTB-re alkalmazandó, korlátozó intézkedéseket előíró aktusok mind a korlátozó intézkedéseket előíró aktusok alapján elfogadott kritérium, mind pedig a VTB-nek az ezen kritérium alapján való jegyzékbe vételére vonatkozó határozat tekintetében arányos beavatkozást jelentettek a VTB-nek az Alapjogi Charta 16. és 17. cikkében, valamint az Emberi jogok Európai Egyezménye 1. kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikkében biztosított alapvető jogaiba.

         (1)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 2014/512/KKBP tanácsi határozat (HL 2014. L 229., 13. o.).

         (2)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 833/2014/EU tanácsi rendelet (HL 2014. L 229., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 246., 59. o.).

         (3)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2014/512/KKBP határozat módosításáról szóló, 2014. szeptember 8-i 2014/659/KKBP tanácsi határozat (HL 2014. L 271., 54. o.).

         (4)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló 833/2014/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. szeptember 8-i 960/2014/EU tanácsi rendelet (HL 2014. L 271., 3. o.).


title: C-732/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-715/14. sz., Rosneft és társai kontra Tanács ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a PAO Rosneft Oil Company, korábban: NK Rosneft OAO, az RN-Shelf-Arctic OOO, az AO RN-Shelf-Far East, korábban: RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, az RN-Exploration OOO, a Tagulskoe OOO által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/26

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-715/14. sz., Rosneft és társai kontra Tanács ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a PAO Rosneft Oil Company, korábban: NK Rosneft OAO, az RN-Shelf-Arctic OOO, az AO RN-Shelf-Far East, korábban: RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, az RN-Exploration OOO, a Tagulskoe OOO által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-732/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: PAO Rosneft Oil Company, korábban: NK Rosneft OAO, RN-Shelf-Arctic OOO, AO RN-Shelf-Far East, korábban: RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO, RN-Exploration OOO, Tagulskoe OOO (képviselő: L. Van den Hende advocaat)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága

         A fellebbezők kérelmei

                  —

                  a Bíróság helyezze hatályon kívül az ítéletet, amennyiben az a jelen fellebbezéssel érintett jogalapokra vonatkozik;

                  —

                  döntsön véglegesen az ügyben vagy utalja azt vissza ítélethozatalra a Törvényszék elé; és

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére, beleértve a Törvényszék előtt felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés a kőolajiparral összefüggő vitatott nem konvencionális korlátozásokra, a vitatott tőkepiaci korlátozásokra és a bíróság előtti keresetekkel kapcsolatos vitatott korlátozásokra vonatkozik, amint az a 833/2014 tanácsi rendeletben (1) és a 2014/512/KKBP tanácsi határozatban (2) szerepel.
      A fellebbezők hét jogalapra hivatkoznak.
      Első jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Tanács a kőolajiparral összefüggő vitatott nem konvencionális korlátozások elfogadásával tiszteletben tartotta az EUMSZ 296. cikket.
      Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács a vitatott tőkepiaci korlátozások elfogadásával tiszteletben tartotta az EUMSZ 296. cikket.
      Harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy észszerű kapcsolat áll fenn a kőolajiparral összefüggő vitatott nem konvencionális korlátozások és az azok által követett célkitűzés között.
      Negyedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a kőolajiparral összefüggő vitatott nem konvencionális korlátozások nem sértik a fellebbezőknek a tulajdonhoz való jogát és az őket megillető vállalkozás szabadságának elvét.
      Ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a bíróság előtti keresetekkel kapcsolatos vitatott korlátozások nem aránytalanok és egyébként nem sértik a fellebbezőknek a tulajdonhoz való alapvető jogát.
      Hatodik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a vitatott tőkepiaci korlátozások megfelelnek az arányosság elvének és nem sértik a fellebbezőket megillető vállalkozás szabadságának elvét.
      Hetedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a kőolajiparral összefüggő vitatott nem konvencionális korlátozásokat és a vitatott tőkepiaci korlátozásokat az EU és Oroszország közötti partnerségi és együttműködési megállapodásban, valamint az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezményben szereplő biztonsági kivételek indokolják.

         (1)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 833/2014/EU tanácsi rendelet (HL 2014. L 229., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 246., 59. o.).

         (2)  Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 2014/512/KKBP tanácsi határozat (HL 2014. L 229., 13. o).


title: C-749/18. sz. ügy: A Cour administrative (Luxemburg) által 2018. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B, C, D kontra Administration des contributions directes

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/27

      A Cour administrative (Luxemburg) által 2018. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B, C, D kontra Administration des contributions directes
      (C-749/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/37)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour administrative

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: B, C, D

         Alperes: Administration des contributions directes

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam olyan adóintegrációs rendszerre vonatkozó szabályozása, amely egyrészt lehetővé teszi az azonos csoporthoz tartozó társaságok olyan konszolidációját, amely kizárólag a belföldi illetőségű anyavállalat vagy az anyavállalat belföldi állandó telephelye, valamint belföldi leányvállalatai közötti vertikális adóintegrációt teszi lehetővé, másrészt pedig ugyanilyen módon kizárja a kizárólag a nem belföldi illetőségű és belföldi állandó telephellyel nem rendelkező anyavállalat, vagy pedig a belföldi illetőségű, illetve nem belföldi illetőségű, de belföldi állandó telephellyel rendelkező anyavállalat leányvállalatai közötti tisztán horizontális adóintegrációt?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz estén az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam adóintegrációs rendszerre vonatkozó ugyanezen szabályozása, illetve közelebbről a vertikális adóintegrációs rendszerek (egy végső anyavállalat és közvetlen vagy közvetett leányvállalatai között), valamint a horizontális adóintegrációs rendszerek (egy az adóintegráció keretén kívül maradó végső anyavállalat kettő vagy több belföldi illetőségű leányvállalata között) közötti, e jogszabályból eredő szigorú elválasztás, valamint az ebből következő, arra irányuló kötelezettség, hogy mielőtt horizontális adóintegrációs csoportot lehetne létrehozni, meg kell szüntetni a korábban fennálló vertikális adóintegrációs csoportot, feltéve, hogy

                              —

                              a vertikális adóintegráció egy nemzeti szinten integráló, az érintett tagállamban illetőséggel rendelkező végső anyavállalat (amely ezzel egyidejűleg a közvetítő leányvállalatot is jelenti a másik tagállamban illetőséggel rendelkező legfelső szintű anyavállalathoz képest) és a végső anyavállalat belföldi illetőségű leányvállalatai között már korábban létrejött, azért, mert az érintett tagállam jogszabályai kizárólag a vertikális adóintegrációt fogadták el a rendszer hatálya alá kerülés céljából, függetlenül a legfelső szintű anyavállalat más tagállambeli illetőségétől,

                              —

                              az érintett tagállam végső anyavállalatának testvértársaságai (amelyek tehát szintén a másik tagállamban illetőséggel rendelkező legfelső szintű anyavállalat leányvállalatai) esetében megtagadták a fennálló adóintegrációban való részvételt azzal az indokkal, hogy a vertikális adóintegrációs rendszer és a horizontális adóintegrációs rendszer összeegyeztethetetlenek, és

                              —

                              az említett testvértársaságoknak a csoporthoz tartozó társaságok eredményeinek konszolidációjában való részvétele a korábban fennálló vertikális adóintegráció megszüntetésével – valamint az ehhez kapcsolódó, abból fakadó hátrányos adójogi következményekkel, hogy nem tartották be az integráció fennállását illetően a nemzeti jogszabály által előírt minimális időtartamot –, továbbá egy új horizontális adóintegráció létrehozásával jár, holott a belföldi illetőségű integráló társaság (amelynek szintjén az adójogilag integrált társaságok eredményeit konszolidálják) ugyanaz marad?

                  3)

                  A második kérdésre adott, ugyancsak igenlő válasz estén az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket az uniós jog hatékony érvényesülésének elvével együttesen úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállam adóintegrációs rendszerre vonatkozó ugyanezen szabályozása, illetve közelebbről egy olyan határidő alkalmazása, amelynek értelmében az adóintegrációs rendszerben való részvétel engedélyezésére irányuló minden kérelmet az első olyan pénzügyi év vége előtt be kell nyújtani az illetékes hatósághoz, amelynek vonatkozásában e rendszer alkalmazását kérik, feltéve, hogy

                              —

                              az első két kérdésre adott igenlő válasz esetén e jogszabály a letelepedés szabadságával összeegyeztethetetlen módon kizárja a horizontális adóintegrációt kizárólag ugyanazon anyavállalat leányvállalatai között, valamint egy fennálló vertikálisan adóintegrált csoportnak az integráló társaság testvértársaságai felvétele révén történő módosítását,

                              —

                              az érintett tagállamnak az [Európai Unió Bírósága] 2014. június 12-i ítéletének (C-39/13, C-40/13 és C-41/13 egyesített ügyek) közzétételét megelőző közigazgatási gyakorlata és nemzeti ítélkezési gyakorlata az említett jogszabályt érvényesnek fogadta el,

                              —

                              több társaság a 2014. június 12-i ítélet közzétételét követően, még a 2014. év vége előtt egy fennálló adóintegrált csoporthoz való csatlakozásra irányuló kérelmet nyújtott be, a 2014. június 12-i ítéletre hivatkozva, a csoport integráló társaságával létrehozott fennálló horizontális adóintegráció engedélyezése révén, és

                              —

                              e kérelem nem pusztán a kérelem benyújtásakor még folyamatban lévő 2014-es pénzügyi évre vonatkozik, hanem a korábbi 2013-as pénzügyi évre is, amelytől kezdődően az érintett társaságok megfeleltek minden, az adóintegráció engedélyezéséhez szükséges és az uniós joggal összeegyeztethető feltételnek?


title: C-750/18. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A, B kontra C

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/29

      A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A, B kontra C
      (C-750/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/38)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A, B

         Alperes: C

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Hogyan kell értelmezni a 93/13/EGK irányelvet (1) – és különösen az együttes hatás abban rögzített elvét – annak megítélése során, hogy a kötelezettségét nem teljesítő fogyasztótól kártérítés címén megfizetni megkövetelt összeg (a továbbiakban: kötbérkikötés) aránytalanul magas-e az említett irányelv mellékletének 1. e) pontja értelmében, mégpedig olyan helyzetben, amelyben olyan kötbérkikötésekről van szó, amelyek olyan eltérő jellegű különböző szerződésszegésekhez kapcsolódnak, amelyeket jellegüknél fogva nem kell együtt elkövetni, és a konkrét esetben nem is követték el együtt azokat?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-758/18. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2018. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bulgarian Air Charter Limited kontra NE

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/29

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2018. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bulgarian Air Charter Limited kontra NE
      (C-758/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/39)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bulgarian Air Charter Limited

         Alperes: NE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdését és 7. cikkét, hogy az üzemeltető légifuvarozó, amely a jelentős késés okaként rendkívüli körülmények fennállására hivatkozik, csak abban az esetben támaszkodhat a légi utasok jogairól szóló rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti mentességi okra, ha azt is állítani és bizonyítani tudja, hogy a konkrét légi utas késését a helyettesítő járatra való átfoglalás sem akadályozhatta volna meg?

                  2)

                  Az első kérdés szerint megkívánt átfoglalásnak meg kell-e felelnie pontosabb időbeli vagy minőségi kritériumoknak, különösen a légi utasok jogairól szóló rendelet 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontjában vagy a légi utasok jogairól szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett kritériumoknak?

         (1)  HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.


title: C-796/18. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH kontra Stadt Köln

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/30

      Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH kontra Stadt Köln
      (C-796/18. sz. ügy)
      (2019/C 93/40)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH

         Alperes: Stadt Köln

         Az eljárásban részt vesz: Land Berlin

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2014/24/EU irányelv (1) 2. cikke (1) bekezdése 5. pontjának értelmében vett „közbeszerzési szerződésről”, illetve – legalábbis egyelőre a 12. cikk (4) bekezdése a)-c) pontjának fenntartásával – az irányelv 12. cikke (4) bekezdésének értelmében az irányelv hatálya alá tartozó szerződésről van-e szó közigazgatási intézmény által egy szoftver felhasználásának egy másik közigazgatási intézmény számára történő, írásbeli megállapodásban foglalt átadása esetén, ha a szoftver átvevőjének a szoftver vonatkozásában ugyan sem vételárat, sem költségtérítést nem kell fizetnie, a szoftver felhasználásának átadásával együtt járó együttműködési megállapodás azonban előírja, hogy minden együttműködő partner – és ily módon a szoftver átvevője is – a mindenkori másik partnernek ingyenesen rendelkezésére bocsátja a szoftvernek az esetleges jövőbeli, azonban nem kötelezően megvalósítandó továbbfejlesztéseit?

            Csak az 1. kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                  2)

                  A 2014/24/EU irányelv 12. cikke (4) bekezdésének a) pontja szerint a részt vevő ajánlatkérő szervek együttműködésének tárgyát magának a polgárok részére együttesen teljesítendő közszolgáltatások nyújtásának kell képeznie, vagy elegendő-e, ha az együttműködés olyan tevékenységekre vonatkozik, amelyek valamely formában az ugyanúgy, azonban nem szükségszerűen együttesen teljesítendő közszolgáltatások nyújtását szolgálják?

                  3)

                  Fennáll-e a 2014/24/EU irányelv 12. cikke (4) bekezdésének keretében az úgynevezett kedvezőbb helyzet biztosításának íratlan tilalma, amennyiben igen, milyen tartalommal?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.)


title: C-813/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-400/17. sz., Deza kontra Bizottság ügyben 2018. október 24-én hozott ítélete ellen a Deza, a. s. által 2018. december 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               2019.3.11.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/31

      A Törvényszék (második tanács) T-400/17. sz., Deza kontra Bizottság ügyben 2018. október 24-én hozott ítélete ellen a Deza, a. s. által 2018. december 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-813/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 93/41)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Fellebbező: Deza, a. s. (képviselő: P. Dejl advokát)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Finn Köztársaság, Svéd Királyság, Európai Vegyianyag-Ügynökség

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-400/17. sz. ügyben 2018. október 24-én hozott ítéletet;

                  —

                  részben semmisítse meg a 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2017. május 4-i 2017/776 (EU) bizottsági rendeletet (1) azon részében, amely az antrakinon anyag osztályozására és címkézésére vonatkozik;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a fellebbező részéről a Bíróság előtti jelen eljárásban és a Törvényszék előtti korábbi eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező négy fellebbezési jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  A Törvényszék a CLP-rendeletet (2) tévesen értelmezte és alkalmazta, különösen ideértve a következő alapelveket: i. az értékelt és osztályozott anyagot az EU-ban forgalomba kell hozni; ii. az anyag és a kísérleti állatokon tapasztalt rákkeltő hatás közötti okozati összefüggést kellő bizonyítékkal alá kell támasztani; iii. kellő bizonyítékot kell szerezni megbízható és elfogadható tudományos tanulmányokból; iv. az anyag osztályozása során figyelembe kell venni az új tudományos és műszaki ismereteket, valamint a tudományos és műszaki haladást.

                  2.

                  A Törvényszék az antrakinon osztályozását, azaz, a bizottsági rendelet egy részét az uniós intézmények és szervek határozatainak bírósági felülvizsgálatára vonatkozó követelményekkel ellentétes módon vizsgálta felül, és eltorzította a tényeket és a bizonyítékokat.

                  3.

                  A Törvényszék a jogbiztonság elvét téves módon értelmezte és alkalmazta.

                  4.

                  A fenti hibák eredményeképpen a Törvényszék megsértette a fellebbező jogait és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezményben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában előírt elveket, különösen a tisztességes eljáráshoz való jogot, a tulajdon zavartalan élvezetének jogát, valamint a jogbiztonság elvét.

         (1)  HL 2017. L 116., 1. o.

         (2)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 353., 1. o.; helyesbítés: HL 2011. L 16., 1. o.)


title: C-183/17. P. és C-184/17. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – International Management Group kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Fejlesztési együttműködés – Az Európai Unió költségvetésének közvetett irányítás útján történő végrehajtása – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Megtámadható jogi aktusok – Határozat, amely az eredetileg kijelölt személytől eltérő személyre bízza költségvetési feladat végrehajtását – Határozat, amely szerint az eredetileg kijelölt szervezetre nem bíznak többé új költségvetés-végrehajtási feladatokat – 2342/2002/EK, Euratom rendelet – 43. cikk – 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet – 43. cikk – A „nemzetközi szervezet” fogalma – Feltételek – Kártérítés iránti kérelem)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/2

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – International Management Group kontra Európai Bizottság
      (C-183/17. P. és C-184/17. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - Fejlesztési együttműködés - Az Európai Unió költségvetésének közvetett irányítás útján történő végrehajtása - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Megtámadható jogi aktusok - Határozat, amely az eredetileg kijelölt személytől eltérő személyre bízza költségvetési feladat végrehajtását - Határozat, amely szerint az eredetileg kijelölt szervezetre nem bíznak többé új költségvetés-végrehajtási feladatokat - 2342/2002/EK, Euratom rendelet - 43. cikk - 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - 43. cikk - A „nemzetközi szervezet” fogalma - Feltételek - Kártérítés iránti kérelem))
      (2019/C 112/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: International Management Group (képviselők: L. Levi és J. Y. de Cara ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének 2017. február 2-i International Management Group kontra Bizottság ügyben (T-29/15, nem tették közzé, EU:T:2017:56) és 2017. február 2-i International Management Group kontra Bizottság ügyben (T-381/15, nem tették közzé, EU:T:2017:57) hozott ítéletét.

                  2)

                  A Bíróság megsemmisíti az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozandó, Mianmar/Burmát célzó 2013. évi cselekvési programról szóló C(2013) 7682 végrehajtási határozat módosításáról szóló, 2014. december 16-i C(2014) 9787 final bizottsági végrehajtási határozatot.

                  3)

                  A Bíróság megsemmisíti az Európai Bizottság 2015. május 8-i levelében foglalt azon határozatát, amelynek értelmében nem köt többé új, megbízásról szóló megállapodásokat az International Management Grouppal közvetett irányítás útján.

                  4)

                  A Bíróság a T-381/15. sz. ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé az International Management Group kártérítés iránti kérelme tárgyában való határozathozatalra, amellyel e szervezet a számára a jelen rendelkező rész 3. pontjában említett bizottsági határozattal állítólagosan okozott károk megtérítését kéri.

                  5)

                  A Bíróság a csatlakozó fellebbezéseket elutasítja.

                  6)

                  A Bíróság a C-183/17. P., C-184/17. P. és T-29/15. sz. ügyben a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

                  7)

                  A Bíróság a T-381/15. sz. ügyben a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 221., 2017.7.10


title: C-194/17. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Georgios Pandalis kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), LR Health & Beauty Systems GmbH (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – Az 51. cikk (1) bekezdésének a) pontja és (2) bekezdése, valamint a 75. cikk – Cystus európai uniós védjegy – Nem gyógyászati célú étrend-kiegészítők – A megszűnés részleges megállapítása – A védjegy tényleges használatának hiánya – A „cystus” szónak az érintett áruk fő összetevőjét leíró megjelölésként való észlelése – Indokolási kötelezettség)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/3

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Georgios Pandalis kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), LR Health & Beauty Systems GmbH
      (C-194/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - Az 51. cikk (1) bekezdésének a) pontja és (2) bekezdése, valamint a 75. cikk - Cystus európai uniós védjegy - Nem gyógyászati célú étrend-kiegészítők - A megszűnés részleges megállapítása - A védjegy tényleges használatának hiánya - A „cystus” szónak az érintett áruk fő összetevőjét leíró megjelölésként való észlelése - Indokolási kötelezettség))
      (2019/C 112/03)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Georgios Pandalis (képviselő: A. Franke Rechtsanwältin)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Hanne és D. Walicka meghatalmazottak), LR Health & Beauty Systems GmbH (képviselők: N. Weber és L. Thiel Rechtsanwälte)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Georgios Pandalist kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11


title: C-220/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. január 30-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG kontra Land Berlin (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – A 2014/40/EU irányelv érvényessége – Dohánytermékek gyártása, kiszerelése és árusítása – Az „összetevőkre” vonatkozó szabályozás – Az ízesített dohánytermékek tilalma)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/3

      A Bíróság (első tanács) 2019. január 30-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG kontra Land Berlin
      (C-220/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - A 2014/40/EU irányelv érvényessége - Dohánytermékek gyártása, kiszerelése és árusítása - Az „összetevőkre” vonatkozó szabályozás - Az ízesített dohánytermékek tilalma))
      (2019/C 112/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Planta Tabak-Manufaktur Dr. Manfred Obermann GmbH & Co. KG

         Alperes: Land Berlin

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke (1), (7) és (14) bekezdésének érvényességét.

                  2)

                  A 2014/40 irányelv 7. cikkének (14) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egyfelől a „termékkategóriának” az e rendelkezés értelmében vett fogalmába tartozik a cigaretta és a cigarettadohány, másfelől pedig az annak megállapítása céljából követendő eljárást, hogy valamely dohánytermék eléri-e az e rendelkezésben előírt 3 %-os határt, az érintett tagállam belső jogának megfelelően kell meghatározni.

                  3)

                  A 2014/40 irányelv 8–11. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé a tagállamoknak, hogy az ezen irányelv 29. és 30. cikkében előírtakhoz viszonyítva kiegészítő jellegű átültetési időszakokat határozzanak meg.

                  4)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a 2014/40 irányelv 9. cikke (1) bekezdése második albekezdésének, (4) bekezdése a) pontja második mondatának és (6) bekezdésének, 10. cikke (1) bekezdése b), e) és f) pontjának, valamint 11. cikke (1) bekezdése első mondatának érvényességét.

                  5)

                  A 2014/40 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének c) pontját, valamint (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az akkor is az ízre, illatra, ízesítőanyagra vagy más adalékanyagra utaló információk használatának megtiltására kötelezi a tagállamokat, ha nem reklámcélú információról van szó, és az összetevők használata továbbra is megengedett.

                  6)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a 2014/40 irányelv 13. cikke (1) bekezdése c) pontjának, valamint (3) bekezdésének érvényességét.

         (1)  HL C 239., 2017.7.24


title: C-225/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Islamic Republic of Iran Shipping Lines és társai kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés – Közös kül- és biztonságpolitika – Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása – A jegyzékbe való felvételnek az Európai Unió Törvényszéke általi megsemmisítése – Az azon személyek és szervezetek jegyzékébe való felvétellel kapcsolatos kritériumok módosítása, amely személyek és szervezetek vagyonát befagyasztották – Újbóli jegyzékbe vétel – Az első jegyzékbe vételt megelőző időpontra vonatkozó bizonyítékok – Az első jegyzékbe vételt megelőzően ismert tények – Ítélt dolog – Terjedelem – Jogbiztonság – Bizalomvédelem – A ne bis in idem elve – Hatékony bírói jogvédelem)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/4

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Islamic Republic of Iran Shipping Lines és társai kontra az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
      (C-225/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Közös kül- és biztonságpolitika - Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása - A jegyzékbe való felvételnek az Európai Unió Törvényszéke általi megsemmisítése - Az azon személyek és szervezetek jegyzékébe való felvétellel kapcsolatos kritériumok módosítása, amely személyek és szervezetek vagyonát befagyasztották - Újbóli jegyzékbe vétel - Az első jegyzékbe vételt megelőző időpontra vonatkozó bizonyítékok - Az első jegyzékbe vételt megelőzően ismert tények - Ítélt dolog - Terjedelem - Jogbiztonság - Bizalomvédelem - A ne bis in idem elve - Hatékony bírói jogvédelem))
      (2019/C 112/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, Qeshm Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Marine Information Technology Development Co, Rahbaran Omid Darya Ship Management Co., Hoopad Darya Shipping Agency, Valfajr 8th Shipping Line Co. (képviselők: M. Lester QC, M. Taher solicitor)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J. Kneale és M. Bishop meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: D. Gauci és T. Scharf meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Islamic Republic of Iran Shipping Lines-t, a Hafize Darya Shipping Lines-t (HDSL), a Khazar Shipping Lines-t, az IRISL Europe GmbH-t, a Qeshm Marine Services & Engineering Co.-t, az Irano Misr Shipping Co.-t, a Safiran Payam Darya Shipping Lines-t, a Marine Information Technology Development Co.-t, a Rahbaran Omid Darya Ship Management Co.-t, a Hoopad Darya Shipping Agencyt és a Valfajr 8th Shipping Line Co.-t kötelezi a saját költségeiken felül az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17


title: C-587/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 30-i ítélete – Belga Királyság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) – 1290/2005/EK rendelet – 1306/2013/EU rendelet – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – Jogosulatlanul kifizetett export-visszatérítések – Behajtás – A jogorvoslati lehetőségek összessége kimerítésének a hiánya – A Cour de cassation [semmítőszék, Belgium] előtt eljárni jogosult ügyvéd negatív véleményét követően a felülvizsgálati kérelem hiánya – EUMSZ 267. cikk – A Bíróság elé való előzetes döntéshozatalra utalás hiánya – A tagállam gondatlansága)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/5

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. január 30-i ítélete – Belga Királyság kontra Európai Bizottság
      (C-587/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) - 1290/2005/EK rendelet - 1306/2013/EU rendelet - Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások - Jogosulatlanul kifizetett export-visszatérítések - Behajtás - A jogorvoslati lehetőségek összessége kimerítésének a hiánya - A Cour de cassation [semmítőszék, Belgium] előtt eljárni jogosult ügyvéd negatív véleményét követően a felülvizsgálati kérelem hiánya - EUMSZ 267. cikk - A Bíróság elé való előzetes döntéshozatalra utalás hiánya - A tagállam gondatlansága))
      (2019/C 112/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux, M. Jacobs, C. Pochet meghatalmazott, segítőik: E. Grégoire és J. Mariani ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet és B. Hofstötter meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. július 20-i Belgium kontra Bizottság ítéletét (T-287/16, nem tették közzé, EU:T:2017:531) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a T-287/16. sz. ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  3)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4.


title: C-6/18. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap [EMGA] – Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap [EMVA] – 1290/2005/EK rendelet – A közös agrárpolitika finanszírozása – Kizárt kiadások – A Görög Köztársaság által eszközölt kiadások)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/6

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 31-i ítélete – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (C-6/18. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Európai Mezőgazdasági Garanciaalap [EMGA] - Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap [EMVA] - 1290/2005/EK rendelet - A közös agrárpolitika finanszírozása - Kizárt kiadások - A Görög Köztársaság által eszközölt kiadások))
      (2019/C 112/07)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselő: G. Kanellopoulos, I. Pachi és A. Vasilopoulou meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és A. Sauka meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 63., 2018.2.19.


title: C-149/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. január 31-i ítélete (a Tribunal da Relação de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agostinho da Silva Martins kontra Dekra Claims Services Portugália SA (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog – 864/2007/EK rendelet („Róma II”) – 16. és 27. cikk – Elsőbbséget élvező kötelező rendelkezések – 2009/103/EK irányelv – Gépjármű-felelősségbiztosítás – 28. cikk)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/6

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. január 31-i ítélete (a Tribunal da Relação de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agostinho da Silva Martins kontra Dekra Claims Services Portugália SA
      (C-149/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jog - 864/2007/EK rendelet („Róma II”) - 16. és 27. cikk - Elsőbbséget élvező kötelező rendelkezések - 2009/103/EK irányelv - Gépjármű-felelősségbiztosítás - 28. cikk))
      (2019/C 112/08)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal da Relação de Lisboa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Agostinho da Silva Martins

         Alperes: Dekra Claims Services Portugália SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma II”) 16. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló nemzeti rendelkezés, amely előírja, hogy a balesetből eredő károk megtérítése iránti kereset elévülési ideje három év, nem tekinthető az e cikk értelmében vett elsőbbséget élvező kötelező rendelkezésnek, hacsak az eljáró nemzeti bíróság e rendelkezés szövegének, általános rendszerének, célkitűzéseinek, valamint elfogadása körülményeinek részletes elemzése alapján azt nem állapítja meg, hogy az olyan jelentőséggel bír a nemzeti jogrendben, amely igazolja az e rendelet 4. cikke alapján meghatározott alkalmazandó jogtól való eltérést.

                  2)

                  A 864/2007 rendelet 27. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a nemzeti jogba átültetett 28. cikke nem minősül e 27. cikk értelmében a szerződésen kívüli kötelmek tekintetében irányadó kollíziós szabályokat előíró uniós jogi rendelkezésnek.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7


title: C-626/17. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. január 17-i végzése (a Giudice di Pace di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alberto Rossi kontra Ministero della Giustizia (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Szociálpolitika – Határozott ideig tartó munkaviszony – Békebírák – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/7

      A Bíróság (második tanács) 2019. január 17-i végzése (a Giudice di Pace di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alberto Rossi kontra Ministero della Giustizia
      (C-626/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Szociálpolitika - Határozott ideig tartó munkaviszony - Békebírák - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
      (2019/C 112/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Giudice di Pace di Roma

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Alberto Rossi

         Alperes: Ministero della Giustizia

         Az eljárásban részt vesz: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), Associazione Nazionale Guidici di Pace, Coordinamento Nazionale Giustizia di Pace, Organismo Unitario della Magistratura Onoraria – Magistrati Onorari Riuniti, Maria Maddalena Acernese és 656 másik békebíró, Angela Abbondandolo és 139 tiszteletbeli helyettes ügyész, Santina Adelfio és 101 másik tiszteletbeli bíró

         Rendelkező rész

      A Giudice di pace di Roma (római békebíróság, Olaszország) 2017. október 17-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 52., 2018. 2.12.


title: C-169/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. január 10-i végzése (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atif Mahmood és társai kontra Minister for Justice and Equality (Előzetes döntéshozatal – Okafogyottság)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/8

      A Bíróság (első tanács) 2019. január 10-i végzése (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atif Mahmood és társai kontra Minister for Justice and Equality
      (C-169/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Okafogyottság))
      (2019/C 112/11)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Atif Mahmood, Shabina Atif, Mohammed Ahsan, Mohammed Haroon, Nik Bibi Haroon, Noor Habib és társai

         Alperes: Minister for Justice and Equality

         Rendelkező rész

      A C-169/18. sz. ügyben a Court of Appeal (fellebbviteli bíróság, Írország) 2018. február 23-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemről nem szükséges határozni.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14


title: C-335/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 30-i végzése (a Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AK (C-335/18) és EP (C-336/18) elleni büntetőeljárások (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Az Európai Unió területére behozott vagy onnan kivitt készpénz ellenőrzése – 1889/2005/EK rendelet – A 3. cikk (1) bekezdése – A bejelentési kötelezettség megsértése – A 4. cikk (2) bekezdése – Lefoglalási intézkedés – A 9. cikk (1) bekezdése – A nemzeti jog által előírt szankciók – Nemzeti szabályozás, amely a szabadságvesztés büntetés vagy a be nem jelentett összeg egyötödének megfelelő pénzbüntetés kiszabásán kívül előírja ezen pénzösszegnek az állam javára való elkobzását is – Arányosság)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/9

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 30-i végzése (a Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AK (C-335/18) és EP (C-336/18) elleni büntetőeljárások
      (C-335/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Az Európai Unió területére behozott vagy onnan kivitt készpénz ellenőrzése - 1889/2005/EK rendelet - A 3. cikk (1) bekezdése - A bejelentési kötelezettség megsértése - A 4. cikk (2) bekezdése - Lefoglalási intézkedés - A 9. cikk (1) bekezdése - A nemzeti jog által előírt szankciók - Nemzeti szabályozás, amely a szabadságvesztés büntetés vagy a be nem jelentett összeg egyötödének megfelelő pénzbüntetés kiszabásán kívül előírja ezen pénzösszegnek az állam javára való elkobzását is - Arányosság))
      (2019/C 112/12)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sofiyski gradski sad, Apelativen sad – Sofia

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      AK (C-335/18), EP (C-336/18)

         Rendelkező rész

      A Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkének (2) bekezdését és 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezésekkel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely az e rendelet 3. cikkében előírt bejelentési kötelezettség megsértésének szankcionálása céljából a legfeljebb öt évig terjedő szabadságvesztés vagy a be nem jelentett készpénzösszeg ötödét kitevő összegű pénzbüntetés kiszabásán felül előírja e be nem jelentett összegnek az állam javára való elkobzását is.

         (1)  HL C 276., 2018. 08.06.


title: C-440/18. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 30-i végzése – Verein Deutsche Sprache eV kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – A dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – Az Európai Bizottságnak a Berlaymont épület sajtótermének a feliratok kizárólag francia és angol nyelven történő megjelenítésére való korlátozással járó átalakításáról szóló határozatára vonatkozó dokumentumok – A teljes hozzáférés megadásának megtagadása)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/9

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. január 30-i végzése – Verein Deutsche Sprache eV kontra Európai Bizottság
      (C-440/18. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Az Európai Bizottságnak a Berlaymont épület sajtótermének a feliratok kizárólag francia és angol nyelven történő megjelenítésére való korlátozással járó átalakításáról szóló határozatára vonatkozó dokumentumok - A teljes hozzáférés megadásának megtagadása))
      (2019/C 112/13)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Verein Deutsche Sprache eV (képviselő: W. Ehrhardt ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Erlbacher és F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2.

                  A Verein Deutsche Sprache eV maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20.


title: C-426/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-298/17. sz., Iordăchescu és társai kontra Parlament és társai ügyben 2018. április 18-án/ hozott végzése ellen Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu által 2018. június 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/10

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-298/17. sz., Iordăchescu és társai kontra Parlament és társai ügyben 2018. április 18-án/ hozott végzése ellen Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu által 2018. június 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-426/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 112/14)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Fellebbezők: Adrian Iordăchescu, Florina Iordăchescu, Mihaela Iordăchescu, Cristinel Iordăchescu (képviselő: A. Cuculis ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
      A fellebbezést a Bíróság (kilencedik tanács) 2018. január 31-i végzésével elutasította.


title: C-730/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-242/17. sz., SC kontra Eulex Kosovo ügyben 2018. szeptember 19-én hozott végzése ellen SC által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/12

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-242/17. sz., SC kontra Eulex Kosovo ügyben 2018. szeptember 19-én hozott végzése ellen SC által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-730/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 112/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: SC (képviselők: A. Kunst Rechtsanwältin és L. Moro avvocato)

         A másik fél az eljárásban: Eulex Kosovo

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

                  —

                  az ötödik jogalap kivételével adjon helyt a kérelemnek;

            és következésképpen:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az EULEX megsértette a szerződéses kötelezettségeit a szerződés teljesítése, illetve az OPLAN, a műveleti koncepció (Conops), valamint az átszervezésre és a személyzet kiválasztására vonatkozó standard működési eljárások alkalmazása során, továbbá megsértette a méltányosság és a jóhiszeműség elvét, és ez alapján a fellebbezőt kártérítés illeti meg;

                  —

                  állapítsa meg, hogy az EULEX megsértette a fellebbezővel szembeni szerződésen kívüli kötelezettségeit, köztük a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogát (az Unió Alapjogi Chartájának 31. cikke), a megfelelő ügyintézéshez való jogát, valamint a pártatlanság elvét (az Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke), és ez alapján a fellebbezőt kártérítés illeti meg;

                  —

                  állapítsa meg a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozat és a fellebbező munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat jogellenességét;

                  —

                  kötelezze az EULEX-et egyrészt vagyoni kár címén a felperes által fel nem vett 19 havi bruttó illetmény napidíjakkal és illetményemeléssel növelt összegének, másrészt pedig az EULEX jogellenes határozataival és aktusaival okozott nem vagyoni kár címén 50 000 euró összegnek a fellebbező számára való megfizetésére;

            vagylagosan:

                  —

                  az érdemi döntéshozatal érdekében utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze az elsőfokú eljárás, valamint a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésével a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék hatáskörrel rendelkezett az ügy elbírálására. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította.
      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.

         Az első jogalap az EUMSZ 272. cikk megsértésén alapul, amennyiben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a harmadik kereseti kérelmet (vagyis a fellebbező által a 2016. évi belső versenyvizsga, illetve a szerződés meghosszabbításának elmaradása jogellenességének megállapítása iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kereseti kérelmet) az EUMSZ 263. cikk szerinti megsemmisítés iránti kérelemmé minősítette át, és e kérelmet mint elfogadhatatlant elutasította.
      A Törvényszék nem rendelkezett hatáskörrel az átminősítésre; az ellentétes volt a fellebbező kifejezett szándékával. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a fellebbezővel szemben megtagadta az átminősítésről való állásfoglalás lehetőségét.

         A második jogalap az EUMSZ 272. cikknek, a fellebbezőnek az Unió Alapjogi Chartája 47. cikke szerinti hatékony jogorvoslathoz való jogának, valamint az egyenlő bánásmód elvének a megsértésén alapul, amennyiben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy az EUMSZ 272. cikk alapján nem rendelkezett hatáskörrel a harmadik kereseti kérelem tekintetében, így azt érdemben nem bírálta el.
      A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozat és a szerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat jogellenességének megállapítása iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem valójában az EUMSZ 263. cikk szerinti megsemmisítés iránti kérelem volt, mivel ezek a határozatok nem a szerződéses jogviszonyra irányadó szabályokon alapulnak, hanem olyan igazgatási aktusok, amelyek nem támadhatóak meg az EUMSZ 272. cikk alapján.

         A harmadik jogalap i. az átszervezésre és a személyzet kiválasztására vonatkozó standard működési eljárásoknak, valamint a megfelelő ügyintézéshez való jognak, köztük a pártatlanság elvének a megsértésén, illetve ii. az indokolás hiányosságán alapul, amennyiben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a fellebbező szerződése meghosszabbításának elmaradását a 2016. évi belső versenyvizsgán való sikertelen részvétele indokolta.
      A Törvényszék nem adott választ a fellebbező által a keresetének első, második és harmadik jogalapjában előadott érveire, amelyek szerint azért vett részt sikertelenül a 2016. évi belső versenyvizsgán, mert elmaradt a kiválasztási bizottság elnökének kizárása és a versenyvizsgától való távolmaradása a tekintetében egyértelműen fennálló összeférhetetlenség és elfogultság miatt.

         A negyedik jogalap az EUMSZ 268. cikknek és az EUMSZ 340. cikk (2) bekezdésének a megsértésén alapul, amennyiben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a 2016. évi versenyvizsgáról szóló határozat és a szerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat tekintetében a szerződésen kívüli felelősségre alapított kártérítési kereset elfogadhatatlan. A fellebbező által benyújtott megállapítás iránti kereset elfogadható, következésképpen az ahhoz kapcsolódó kártérítési kérelem is elfogadható.

         Az ötödik jogalapot a fellebbező i. az EUMSZ 268. cikknek és az EUMSZ 340. cikk (2) bekezdésének, valamint az Unió Alapjogi Chartája 31. és 41. cikke szerinti jogainak (szerződésen kívüli felelősség), illetve ii. az EUMSZ 272. cikknek és az és EUMSZ 340. cikk (1) bekezdésének, valamint a 2014. évi pályázati felhívásban foglalt követelményeknek a megsértésére (szerződéses felelősség) alapítja, amennyiben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a fellebbezőnek a járművezetői vizsga letételére való ismételt, zaklatással felérő felszólításával kapcsolatos, szerződésen kívüli, illetve szerződéses felelősségen alapuló kártérítési kérelmek jogilag megalapozatlanok,
      az EULEX-nek a felperest a járművezetői vizsga letételére sürgető ismételt felszólításai, holott az EULEX tudomással bírt a fellebbező jobb kezét érintő rokkantságról, jogellenesek voltak. Következésképpen a fellebbezőt nem vagyoni sérelem érte, amely alapján kártérítésre jogosult.


title: C-736/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-736/18. sz., Gugler kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Gugler France által 2018. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/13

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-736/18. sz., Gugler kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Gugler France által 2018. november 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-736/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 112/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Gugler France (képviselő: S. Guerlain avocat)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Alexander Gugler

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék (nyolcadik tanács) T-736/18. sz. ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítéletét az európai uniós védjegyrendelet 8. cikke (4) bekezdésének az összetéveszthetőség értékelése vonatkozásában történő megsértése miatt, amely az európai uniós védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt fogalmaknak felel meg;

                  —

                  Alexander Guglert kötelezze a fellebbező jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező az európai uniós védjegyrendelet 8. cikke (4) bekezdésének, és ennek következtében a francia szellemi tulajdoni törvénykönyv L 711-4. cikkének megsértésére hivatkozik, mivel nem bizonyították a korábbi jog jogosultjától (a fellebbező) eredő, a vitatott védjegy bejelentője felé irányuló gazdasági kapcsolat fennállását, valamint az összetéveszthetőség esetleges hiányát.


title: C-741/18 P. sz. ügy: A T-708/17. sz., OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) kontra Európai Bizottság ügyben 2018. szeptember 28-án a Törvényszék (hetedik tanács) által hozott végzés ellen az OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) által 2018. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/14

      A T-708/17. sz., OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) kontra Európai Bizottság ügyben 2018. szeptember 28-án a Törvényszék (hetedik tanács) által hozott végzés ellen az OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) által 2018. november 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-741/18 P. sz. ügy)
      (2019/C 112/18)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Fellebbező: OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) (képviselő: Szabó L., ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

      Fellebbezésében az OPS Újpest Kft. azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak, következésképpen a Törvényszék (hetedik tanács) T-708/17. sz., OPS Újpesti Csökkentmunkaképességűek Ipari és Kereskedelmi Kft. (OPS Újpest Kft.) kontra Bizottság ügyben 2018. szeptember 28-án hozott és a fellebbezővel 2018. október 2-án közölt végzését helyezze hatályon kívül;

                  —

                  továbbá kéri, hogy a második, harmadik és negyedik elfogadhatatlansági kifogásban való döntés érdekében a Bíróság az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

                  —

                  valamint kéri, hogy az elsőfokú eljárás alperesét kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére, azonban a Törvényszék elé történő visszautalás esetén az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viseléséről jelenleg ne határozzon, hanem arról a végleges ítélet rendelkezzen.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  jogalap
                  A felperes álláspontja szerint a jogbiztonság elve megköveteli, hogy az érdekeltek pontosan megismerjék a rájuk vonatkozó szabályozás által számukra előírt kötelezettségek terjedelmét, ami kizárólag a szóban forgó szabályozásnak a címzett hivatalos nyelvén történő szabályszerű közlése révén biztosított.
                  A nem szabályszerűen közölt jogi aktus esetében a kézbesítés megtörténtéhez kötött eljárási határidő kezdete az első szabályszerű kézbesítés időpontja alapján határozandó meg.

                  2.

                  jogalap
                  Amennyiben az eljárás során az alperes részéről hivatkozás történik arra, hogy a kereset azért nem elfogadható, mert a megsemmisíteni kért határozatok nem minősülnek végleges határozatnak azon okból, mivel a vizsgálat még folyamatban van, akkor az e tárgyban való bírósági döntésnek meg kell előznie a más elfogadhatósági kérdésekben való döntést.