title: C-477/16. PPU. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. november 10-i ítélete (a rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Ruslanas Kovalkovas-szal szemben kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal — Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — 2002/584/IB kerethatározat — Az 1. cikk (1) bekezdése — Az „igazságügyi hatósági határozat” fogalma — A 6. cikk (1) bekezdése — A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma — A Litván Köztársaság igazságügyi minisztériuma által szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/17

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. november 10-i ítélete (a rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Ruslanas Kovalkovas-szal szemben kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
   (C-477/16. PPU. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - Az 1. cikk (1) bekezdése - Az „igazságügyi hatósági határozat” fogalma - A 6. cikk (1) bekezdése - A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma - A Litván Köztársaság igazságügyi minisztériuma által szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs))
   (2017/C 014/22)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Openbaar Ministerie

      Alperes: Ruslanas Kovalkovas

      Rendelkező rész

   Az „igazságügyi hatóság” a 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 6. cikkének (1) bekezdésében szereplő fogalma az uniós jog önálló fogalma, és a 6. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy a Litván Köztársaság igazságügyi minisztériumához hasonló végrehajtó hatalmi szervet jelöljenek ki az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátó igazságügyi hatóságnak”, így a szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet végrehajtása céljából általa kibocsátott európai elfogatóparancsot nem lehet a 2009/299 kerethatározattal módosított 2002/584 kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „igazságügyi hatósági határozatnak” tekinteni.

      (1)  HL C 383., 2016.10.17.


title: T-40/15. sz. ügy: 2015. január 27-én benyújtott kereset – ASPLA és Armando Álvarez kontra az Európai Unió Bírósága

text:
               16.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/42

         2015. január 27-én benyújtott kereset – ASPLA és Armando Álvarez kontra az Európai Unió Bírósága
   (T-40/15. sz. ügy)
   (2015/C 089/51)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Plásticos Españoles, SA (ASPLA) (Torrelavega, Spanyolország) és Armando Álvarez, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt és S. Moya Izquierdo ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Bírósága

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen az Európai Unió Bíróságát kötelezze arra, hogy a Törvényszék által az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke második bekezdésének megsértése következtében a felpereseknek okozott kár megtérítéseként fizessen 3 4 95  038,66 eurót, amely összeget a kereset benyújtásának időpontjától kezdődően az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveleteire alkalmazott kamatlábat két százalékponttal meghaladó mértékű kiegyenlítő és késedelmi kamat terheli;

               —

               következésképpen az Európai Unió Bíróságát kötelezze az eljárás költségeinek viselésére;

               —

               másodlagosan az Európai Bizottságot kötelezze arra, hogy a Törvényszék által az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke második bekezdésének megsértése következtében a felpereseknek okozott kár megtérítéseként fizessen 3 4 95  038,66 eurót, amely összeget a kereset benyújtásának időpontjától az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveleteire alkalmazott kamatlábat két százalékponttal meghaladó mértékű kiegyenlítő és késedelmi kamat terheli, és

               —

               következésképpen az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek arra hivatkoznak, hogy az általuk a közösségi bírósághoz benyújtott kereseteket késedelmesen bírálták el, amely keresetekről a T-76/06. sz., ASPLA kontra Bizottság ügyben és a T-87/06. sz., Armando Álvarez kontra Bizottság ügyben 2011. december 16-án hozott ítéletekben, valamint fellebbezést követően a 2014. május 22-én hozott ítéletekben határoztak.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke második bekezdésének megsértésére hivatkoznak, amely rendelkezés szerintük a hatékony bírói jogvédelem elvének megerősítését jelenti, amely az Európai Unió általános jogelve.
   Szerintük a fent hivatkozott rendelkezéssel ellentétes magatartás fennállását és így a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértését megfelelően bizonyítják a Bíróság C-58/12. P. sz., Groupe Gascogne kontra Bizottság ügyben és C-50/12. P. sz., Kendrion NV kontra Bizottság ügyben hozott ítéletei. A felperesek e tekintetben hangsúlyozzák, hogy mindketten ugyanazon, szankciót kiszabó határozat tárgyát képezték, mint a Kendrion és a Groupe Gascogne. Ez utóbbi társaságokhoz hasonlóan ők is megtámadták e határozatot, és a Törvényszék előtti eljárásban, amely a fent hivatkozott két ügyben a Törvényszék által folytatott eljáráshoz nagyon hasonló, illetve azzal gyakorlatilag azonos, az ésszerű időn belüli határozathozatal elvének megsértésével kerültek szembe.


title: C-243/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. november 25-i végzése (a Tribunal de commerce de Charleroi [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens kontra Fédération Internationale de Football Association (FIFA)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/30

         A Bíróság elnökének 2008. november 25-i végzése (a Tribunal de commerce de Charleroi [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens kontra Fédération Internationale de Football Association (FIFA)
   (C-243/06. sz. ügy) (1)

   (2009/C 69/56)

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: C-560/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Tallinna Halduskohus [Észt Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Balbiino AS kontra Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus (Észtország csatlakozása — Átmeneti intézkedések — Mezőgazdasági termékek — Cukor — Többletkészletek — 1972/2003/EK rendelet, 60/2004/EK rendelet és 832/2005/EK rendelet)

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Tallinna Halduskohus [Észt Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Balbiino AS kontra Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (C-560/07. sz. ügy) (1)

   (Észtország csatlakozása - Átmeneti intézkedések - Mezőgazdasági termékek - Cukor - Többletkészletek - 1972/2003/EK rendelet, 60/2004/EK rendelet és 832/2005/EK rendelet)
   2009/C 180/14
   Az eljárás nyelve: észt

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Tallinna Halduskohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Balbiino AS

      Alperesek: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tallinna Halduskohus (Észtország) — A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. január 14-i 60/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 9., 2004.1.15., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 42. kötet, 125. o) 6. cikkének és a mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 293., 2003.11.10., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.) 4. cikkének, valamint a Cseh Köztársaságban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában a cukorból, izoglükózból és gyümölcscukorból felhalmozott többletkészletek meghatározásáról szóló, 2005. május 31-i 832/2005/EK bizottsági rendeletnek (HL L 138., 2005.6.1., 3. o.) az értelmezése — Mezőgazdasági termékekből a piaci szereplő birtokában lévő többletkészletre kivetett díj — Az átvihető készletnek és a többletkészletnek az e díj kivetése tekintetében való meghatározása.

      Rendelkező rész

               1)

               A mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésével, a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. január 14-i 60/2004/EK bizottsági rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével, valamint a Cseh Köztársaságban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában a cukorból, izoglükózból és gyümölcscukorból felhalmozott többletkészletek meghatározásáról szóló, 2005. május 31-i 832/2005/EK bizottsági rendelettel nem összeegyeztethetetlen az olyan nemzeti szabályozás, mint a többletkészletek után fizetendő díjról szóló, 2007. január 25-én módosított 2004. április 7-i törvény (Üleliigse laovaru tasu seadus), amely szerint valamely piaci szereplő többletkészletének meghatározása úgy történik, hogy a 2004. május 1-jén ténylegesen rendelkezésre álló készletből levonják az átvihető készletet, amelyet pedig úgy határoznak meg, hogy az a korábbi négy tevékenységi évben május 1-jén birtokolt készletek átlagának 1,2-es együtthatóval képzett szorzata, amely együttható megfelel a mezőgazdasági termelés ugyanezen időszak során a szóban forgó tagállamban tapasztalt növekedésének.

               2)

               Az 1972/2003 rendelettel nem összeegyeztethetetlen, hogy a piaci szereplő által 2004. május 1-jén birtokolt teljes készletet többletkészletnek tekintsék, ha egybehangzó bizonyítékok alapján megállapítható, hogy a piaci szereplő tevékenységére tekintettel e készlet nem szokásos jellegű, hanem azt spekulatív céllal képezték.

               3)

               Az 1972/2003 rendelet 4. cikkével és a 60/2004 rendelet 6. cikkével nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében annak a piaci szereplőnek, aki 2004. május 1-je előtt kevesebb mint egy évvel kezdte meg tevékenységét, bizonyítania kell, hogy a 2004. május 1-jén birtokában lévő raktárkészlet mennyisége a rendes körülmények között termelt, értékesített vagy más módon visszterhesen vagy ingyenesen átadott vagy megszerzett raktárkészlet mennyiségének felel meg.

               4)

               Az 1972/2003 és a 60/2004 rendelettel nem összeegyeztethetetlen a piaci szereplő többletkészletére kirótt díj beszedése, még akkor sem, ha feltételezzük, hogy a piaci szereplő bizonyítani tudja, hogy a készlet 2004. május 1-je utáni értékesítéséből nem származott haszna.

               5)

               A 60/2004 rendelet 6. cikkének (3) bekezdése nem értelmezhető úgy, hogy valamely piaci szereplő tárolókapacitásának a csatlakozást megelőző évben történt növekedése a többletkészlet birtokosa gazdasági tevékenységének későbbi alakulásától, az említett készlet nagyságától és feldolgozottságának mértékétől függetlenül igazolná a többletkészlet alacsonyabban történő meghatározását.

               6)

               Az 1972/2003 rendelet 10. cikkével nem összeegyeztethetetlen az olyan adómegállapító határozat érvényessége, amelyet a többletkészletekre kirótt díj megfizetésére köteles piaci szereplő 2007. április 30-a után vett kézhez, amennyiben bizonyított, hogy az említett határozatot a nemzeti hatóságok legkésőbb ezen időpontig kibocsátották.

      (1)  HL C 64., 2008.3.8.


title: T-200/08. sz. ügy: 2008. május 22-én benyújtott kereset – Interflon kontra OHIM – Illinois Tool Works (FLOODLUBE)

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/29

         2008. május 22-én benyújtott kereset – Interflon kontra OHIM – Illinois Tool Works (FLOODLUBE)
   (T-200/08. sz. ügy)
   (2008/C 183/54)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Interflon BV (székhelye: Roosendaal, Hollandia) (képviselő: S. M. Werwijn ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Illinois Tool Works Inc. (székhelye: Glenview, Egyesült Államok)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2008. március 3-i, az R 638/2007-2. sz. ügyben hozott határozatát; és

               —

               adjon helyt a felperes érintett közösségi védjegy törlésére vonatkozó kérelmének.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „FOODLUBE” szóvédjegy az 1. és 4. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – lajstromszám: 1 647 734.

      A törlési osztály határozata: a törlési kérelem elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az érintett közösségi védjegy egyáltalában nem rendelkezik megkülönböztető képességgel; a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel az érintett védjegy nem alkalmas az általa megjelölt áruk származásának tekintetében történő megkülönböztetésére.


title: F-85/15. sz. ügy: 2015. június 8–án benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság

text:
               10.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/42

         2015. június 8–án benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság
   (F-85/15. sz. ügy)
   (2015/C 262/58)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozat megsemmisítése, amelyben nem engedélyezték a felpereseknek az EPSO/AD/204/10 versenyvizsga értékelőközponti szakaszában való részvételét, miután az EPSO e versenyvizsgát azt követően újraindította, hogy a Közszolgálat Törvényszék megsemmisítette azt az eredeti határozatot, amelyben nem engedélyezték a felpereseknek a versenyvizsga értékelőközponti szakaszában való részvételét, valamint a felperesek által állítólagosan elszenvedett nem vagyoni és vagyoni kárnak a megtérítése.

      Kereseti kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Közszolgálati Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EPSO/AD/204/10 versenyvizsga bizottságának az egyes felpereseknek címzett, 2014. július 25-i határozatát;

               —

               valamennyi felperesnek állapítson meg ideiglenes jelleggel nem vagyoni kár címén 1  000 eurós kártérítést, vagyoni kár címén pedig egy második, 2 27  899,50 eurós kártérítést;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-662/13. sz. ügy: 2013. december 12-én benyújtott kereset — dm-drogerie markt kontra OHIM — Diseños Mireia (D and M)

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/12

         2013. december 12-én benyújtott kereset — dm-drogerie markt kontra OHIM — Diseños Mireia (D and M)
   (T-662/13. sz. ügy)
   2014/C 61/21
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Németország) (képviselők: O. Bludovsky és C. Mellein ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Diseños Mireia, SL (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. szeptember 11-i határozatát (R 911/2012-1. sz. ügy) és törölje a vitatott védjegyet;

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. szeptember 11-i határozatát (R 911/2012-1. sz. ügy) és és utalja vissza az ügyet újbóli elbírálásra;

               —

               harmadlagosan helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. szeptember 11-i határozatát (R 911/2012-1. sz. ügy).

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      Az érintett közösségi védjegy: a „D” és „M” betűkből álló ábrás védjegy a 14. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 737 917. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „dm” szóvédjegy a 14. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 3 984 044. sz. közösségi védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-147/17. sz. ügy: A Curtea de Apel Constanţa (Románia) által 2017. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sindicatul Familia Constanța és társai kontra Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/3

         A Curtea de Apel Constanţa (Románia) által 2017. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sindicatul Familia Constanța és társai kontra Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța
   (C-147/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/04)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Constanţa

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Sindicatul Familia Constanța és társai

      Alperes: Direcția Generală de Asistență Socială și Protecția Copilului Constanța

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv (1) – 89/391/EGK irányelv (2) 2. cikkével összefüggésben értelmezett – 1. cikkének (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, hogy azok kizárják az irányelv hatálya alól a felperesek által végzett nevelőszülői tevékenységhez hasonló tevékenységet?

               2)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv 17. cikkét, hogy a felperesek által végzett nevelőszülői tevékenységhez hasonló tevékenység az irányelv 5. cikkében foglalt rendelkezésektől való eltérés tárgyát képezheti a 17. cikk (1) bekezdése, (3) bekezdésének b) és c) pontja vagy (4) bekezdésének b) pontja alapján?

               3)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv 17. cikkének (1) bekezdését vagy adott esetben 17. cikkének (3) és (4) bekezdését, hogy ezen eltérésnek kifejezettnek kell lennie, vagy hallgatólagos is lehet, olyan különös jogszabály elfogadása révén, amely más munkaidő-szervezési rendelkezéseket ír elő bizonyos szakmai tevékenységek esetében; abban az esetben, ha az ilyen eltérés nem lehet kifejezett, melyek azok a minimumfeltételek, amelyek fennállása esetén úgy tekinthető, hogy a nemzeti szabályozás eltérést vezet be, és lehet-e kifejezett az ilyen eltérés a 272/2004. sz. törvényben foglalt rendelkezésekből eredő módon?

               4)

               Az első, a második vagy a harmadik kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv 2. cikkének 1. pontját, hogy az az időszak, amelyet a nevelőszülő a gondozásba vett kiskorúval együtt saját lakóhelyén vagy az általa választott más helyen tölt, munkaidőnek minősül, jóllehet nem valósít meg az egyéni munkaszerződésben a nevelőszülő részére előírt egyetlen tevékenységet sem?

               5)

               Az első, a második vagy a harmadik kérdésre adott nemleges válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv 5. cikkét, hogy azzal ellentétes a 272/2004. sz. törvény 122. cikkében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozás; és amennyiben az irányelv 17. cikke (3) bekezdésének b) és c) pontja, vagy (4) bekezdésének b) pontja alkalmazandó, e cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes e nemzeti szabályozás?

               6)

               Az első kérdésre adott nemleges, valamint esetlegesen a negyedik kérdésre adott igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv 7. cikkének (2) bekezdése, hogy azzal ugyanakkor nem ellentétes az éves szabadság fejében a munkavállaló részére nyújtott juttatásnak megfelelő kompenzáció, amennyiben a nevelőszülők által végzett tevékenység jellege lehetetlenné teszi számukra e szabadság kivételét, vagy jóllehet azt formálisan megkapják, a munkavállaló gyakorlatilag ugyanazt a tevékenységet folytatja, ha a szóban forgó időszakban nem lehetséges a gondozásba vett kiskorú elválasztása? Igenlő válasz esetén a kompenzációhoz való joghoz szükséges-e, hogy a munkavállaló engedélyt kérjen a kiskorú elválasztásához, és hogy a munkavállaló ne adja meg ezen engedélyt?

               7)

               Az első kérdésre adott nemleges, a negyedik kérdésre adott igenlő, valamint a hatodik kérdésre adott nemleges válasz esetén ellentétes-e az irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével a 272/2004. sz. törvény 122. cikke (3) bekezdésének d) pontjában foglalthoz hasonló rendelkezés abban az esetben, ha e törvény értelmében a munkáltató mérlegelés alapján dönthet arról, hogy engedélyezi-e a kiskorú elválasztását a szabadság időszaka alatt, és igenlő válasz esetén a szabadság tényleges kivétele lehetőségének az e törvényi rendelkezés alkalmazása következtében fennálló hiánya az uniós jog olyan megsértésének minősül-e, amellyel teljesülnek a munkavállaló kompenzációhoz való joga keletkezéséhez szükséges feltételek? Igenlő válasz esetén e kompenzációt az irányelv 7. cikkének megsértése miatt az államnak vagy a munkáltatónak minősülő azon közintézménynek kell-e megfizetnie, amely nem biztosította a szabadság időszaka alatt a gondozásba vett kiskorú elválasztását? Ebben a helyzetben a kompenzációhoz való joghoz szükséges-e az, hogy a munkavállaló engedélyt kérjen a kiskorú elválasztásához, és hogy a munkavállaló ne adja meg ezen engedélyt?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 299., 9. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.)

      (2)  A munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 183., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 349. o.)


title: T-771/16. sz. ügy: 2016. október 24-én benyújtott kereset – Toontrack Music kontra EUIPO (EZMIX)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/45

         2016. október 24-én benyújtott kereset – Toontrack Music kontra EUIPO (EZMIX)
   (T-771/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/53)
   Az eljárás nyelve: svéd

      Felek

      Felperes: Toontrack Music AB (Umeå, Svédország) (képviselő: L.-E. Ström ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: az „EZMIX” európai uniós szóvédjegy – 13 945 423. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. július 27-én hozott határozata (R 2436/2015-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjával, (2) bekezdésével, 43. és 65. cikkével összhangban;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a felperes költségeinek és saját költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának, (2) bekezdésének és 43. cikkének megsértése.


title: T-492/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. április 24-i ítélete — Sanchez Ferriz és társai kontra Bizottság ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — A 2005. évi előléptetési időszak — Az előléptetett tisztviselők listájára való felvétel megtagadása — Referencia szorzótényezők — A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 6. és 10. cikke — Valamely jogalapra hivatkozáshoz fűződő érdek )

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/39

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. április 24-i ítélete — Sanchez Ferriz és társai kontra Bizottság
   (T-492/07. P. sz. ügy) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - A 2005. évi előléptetési időszak - Az előléptetett tisztviselők listájára való felvétel megtagadása - Referencia szorzótényezők - A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 6. és 10. cikke - Valamely jogalapra hivatkozáshoz fűződő érdek”)
   2009/C 141/81
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Sanchez Ferriz (Brüsszel, Belgium) és az Európai Közösségek Bizottságának másik kilenc tisztviselője, akik neve az ítélet mellékletében szerepel (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Tárgy

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) F-115/06. sz., Sanchez Ferriz és társai kontra Bizottság ügyben 2007. október 17-én hozott végzése ellen, annak hatályon kívül helyezése végett benyújtott fellebbezés.

      Rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Carlos Sanchez Ferriz és az Európai Közösségek Bizottságának másik kilenc tisztviselője, akik neve az ítélet mellékletében szerepel, viselik saját költségeiket, valamint a Bizottság részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 64., 2008.3.8.


title: C-538/08. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X Holding BV kontra Staatssecretaris van Financien

text:
               7.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/8

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X Holding BV kontra Staatssecretaris van Financien
   (C-538/08. sz. ügy)
   (2009/C 55/12)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hoge Raad der Nederlanden
   Az alapeljárás felei

      Felperes: X Holding BV

      Alperes: Staatssecretaris van Financien
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a második irányelv (1) 11. cikkének (4) bekezdését és a hatodik irányelv (2) 17. cikkének (6) bekezdését, hogy egy tagállam, amely élni kívánt az előzetesen felszámított adó levonása kizárásának (kizárása fenntartásának) e rendelkezésekben a „magáncélú szállítási lehetőségek biztosítása” körébe tartozó költségtípusok tekintetében biztosított lehetőségével, teljesítette a kellően pontosan meghatározott termékek és szolgáltatások megjelölésének feltételét?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: megengedhető-e a hatodik irányelv 6. cikkének (2) bekezdése és 17. cikkének (2) és (6) bekezdése alapján egy olyan nemzeti rendelkezés, mint amilyen a szóban forgó is, amelyet az irányelv hatálybalépését megelőzően hoztak, és amelynek értelmében az adóalany részben üzleti, részben magáncélra felhasználandó bizonyos termékek beszerzése és szolgáltatások igénybevétele esetén megfizetett hozzáadottértékadó teljes összegét nem vonhatja le, csak annyiban, amennyiben a hozzáadottértékadó az üzleti célú felhasználásnak tudható be?

      (1)  A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK tanácsi irányelv (HL L 8., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 3. o.).

      (2)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: T-696/14. P. sz. ügy: A Törvényszék 2016. január 27-i ítélete – Montagut Viladot kontra Bizottság („Fellebbezés — Közszolgálat — Felvétel — AD5 besorolási fokozatba tartozó tanácsosok felvételi tartaléklistájának létrehozására irányuló versenyvizsga — A versenyvizsga-bizottságnak a felperes tartaléklistára való felvételét mellőző határozata — A versenyvizsga-kiírásban foglalt feltételeket nem teljesítő oklevél — A kereset első fokon történő elutasítása”)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/42

         A Törvényszék 2016. január 27-i ítélete – Montagut Viladot kontra Bizottság
   (T-696/14. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Felvétel - AD5 besorolási fokozatba tartozó tanácsosok felvételi tartaléklistájának létrehozására irányuló versenyvizsga - A versenyvizsga-bizottságnak a felperes tartaléklistára való felvételét mellőző határozata - A versenyvizsga-kiírásban foglalt feltételeket nem teljesítő oklevél - A kereset első fokon történő elutasítása”))
   (2016/C 098/55)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbezők: Bernat Montagut Viladot (Schaerbeek, Belgium) (képviselők: F. A. Rodríguez-Gigirey Pérez és J. A. Simón Sánchez ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: I. Galindo Martín és G. Gattinara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) a 2014. július 15-i Montagut Viladot kontra Bizottság ítélete (F-160/12, EBHT-KSZ, EU:F:2014:190) ellen benyújtott és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Bernat Montagut Viladotot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 409., 2014.11.17.


title: C-164/11. sz. ügy: 2011. április 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/13

         2011. április 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-164/11. sz. ügy)
   2011/C 186/22
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: W. Mölls meghatalmazott)

      Alperes: Francia Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság — mivel annak ellenére, hogy a 2003/96/EK irányelv (1) 18. cikke (10) bekezdésének második albekezdésében előírt átmeneti időszak lejárt, nem fogadta el azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy villamosenergia-adórendszerét az irányelvben meghatározott rendelkezésekhez igazítsa — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetlevelében a Bizottság úgy érvel, hogy az alperes a számára engedélyezett átmeneti időszak, azaz 2009. január 1. lejárta ellenére még mindig nem igazította villamosenergia-adórendszerének minden elemét az irányelv rendelkezéseihez. A francia hatóságok szerint a 2010. december 7-i 2010-1488 törvény — amelyet az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejárta után fogadtak el, és amely ezt követően lépett hatályba — ülteti át a belső jogba az említett irányelv rendelkezéseit. A Bizottság szerint a jelen keresetnek — az indokolással ellátott véleményben rögzített határidő lejártakor irányadó nemzeti jogi helyzetre tekintettel — helyt kell adni.
   A Bizottság kifejti, hogy Franciaország mindenesetre még mindig nem igazította ki villamosenergia-adórendszerének minden elemét annak érdekében, hogy az irányelv rendelkezéseivel összhangba hozza. Így a felperes elutasítja a nemzeti hatóságok azon érvét, amely szerint az irányelv nem tiltja, hogy a jövedéki adókat az érintett földrajzi területektől függően emeljék. Ellenben az irányelv az egységes adómérték elvét fogalmazza meg az ugyanabban a tagállamban történő valamennyi villamosenergia-fogyasztás tekintetében, valamint az 5., 14., 15. és 17. cikkben kimerítő jelleggel sorolja fel az ezen elv alóli kivételeket.
   A Bizottság továbbá elutasítja a francia hatóságok által képviselt álláspontot, amely szerint a „fenntartott díjszabási különbségtétel” nem jár visszaélési kockázattal, nem jelent járulékos terhet a gazdasági szereplők számára, és nem képezi akadályát annak, hogy külföldi szolgáltatók piacra lépjenek.

      (1)  Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.).


title: C-7/15. sz. ügy: A Landgericht Essen (Németország) által 2015. január 12 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kanapathippilai Kanageswaran elleni büntetőeljárás

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/9

         A Landgericht Essen (Németország) által 2015. január 12 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kanapathippilai Kanageswaran elleni büntetőeljárás
   (C-7/15. sz. ügy)
   (2015/C 127/13)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Essen

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Kanapathippilai Kanageswaran

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Érvénytelen-e a Liberation Tigers of Tamil Eelam felvétele a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló, 2001. december 27-i 2580/2001/EK tanácsi rendelet (1) 2. cikkének (3) bekezdésében előírt listára a 2007. szeptember 9. és 2009. május 24. közötti időszak tekintetében, különösen a 2006. május 29-i 2006/379/EK (2), 2007. június 28-i 2007/445/EK (3), 2007. december 20-i 2007/868/EK (4), 2008. július 15-i 2008/583/EK (5), és 2009. január 26-i 2009/62/EK (6) tanácsi határozatok alapján?

      (1)  HL L 344., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 207. o.

      (2)  HL L 144., 21. o.

      (3)  HL L 169., 58. o.

      (4)  HL L 340., 100. o.

      (5)  HL L 188., 21. o.

      (6)  HL L 23., 25. o.


title: C-33/12. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2012. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/4

         A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2012. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (C-33/12. sz. ügy)
   2012/C 126/07
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Törvényszék

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Körös-vidéki Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság

      Alperes: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Állandó gyepként történő hasznosítás esetén a gátak a 1782/2003/EK (1) tanácsi rendelet 143b. cikk (4) bekezdése szerinti mezőgazdasági hasznosítású területnek minősülnek-e annak ellenére, hogy mezőgazdasági hasznosításuk nem elsődleges, hanem vízgazdálkodási, árvízvédelmi célt is szolgálnak?

      (1)  A Tanács 1782/2003/EK rendelete (2003. szeptember 29.) a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról; HL L 270., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 40. kötet 269. o.


title: C-361/10. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2011. június 9-i ítélete (a Conseil d’État (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Société coopérative à responsabilité limitée Intercommunale Intermosan, Fédération de l’industrie et du gaz kontra État belge (Belső piac — Műszaki szabványok és szabályok — A műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok — Bizonyos régi, munkahelyi elektromos létesítményekre vonatkozó minimális biztonsági előírások)

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/8

         A Bíróság (hetedik tanács) 2011. június 9-i ítélete (a Conseil d’État (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Société coopérative à responsabilité limitée Intercommunale Intermosan, Fédération de l’industrie et du gaz kontra État belge
   (C-361/10. sz. ügy) (1)

   (Belső piac - Műszaki szabványok és szabályok - A műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok - Bizonyos régi, munkahelyi elektromos létesítményekre vonatkozó minimális biztonsági előírások)
   2011/C 226/13
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Société coopérative à responsabilité limitée Intercommunale Intermosan, Fédération de l’industrie et du gaz

      Alperes: État belge

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Conseil d’État — A műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 20. kötet, 337. o.) 1. cikke 11. pontjának és 8. cikke (1) bekezdése első albekezdésének értelmezése — Az információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok — A műszakiszabály–tervezetek közlésére vonatkozó kötelezettség — Bizonyos régi, munkahelyi elektromos létesítményekre vonatkozó minimális biztonsági követelmények

      Rendelkező rész

   Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 11. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügyben szerepel, nem minősül az e rendelkezés értelmében vett olyan műszaki szabálynak, amelynek tervezeteit ezen irányelv 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében be kell jelenteni.

      (1)  HL C 274., 2010.10.9.


title: C-305/13. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2013. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Haeger & Schmidt GmbH kontra Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, mint a Safram intercontinental SARL felszámolója, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/35

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2013. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Haeger & Schmidt GmbH kontra Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, mint a Safram intercontinental SARL felszámolója, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA
   (C-305/13. sz. ügy)
   2013/C 207/58
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Haeger & Schmidt GmbH

      Ellenérdekű felek a felülvizsgálati eljárásban: Mutuelles du Mans assurances Iard SA (MMA Iard), Jacques Lorio, Dominique Miquel, mint a Safram intercontinental SARL felszámolója, Ace Insurance SA NV, Va Tech JST SA, Axa Corporate Solutions SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A szállítmányozási szerződésnek, amellyel a megbízó valamely saját nevében és felelősségére eljáró szállítmányozót bíz meg az árufuvarozás megszervezésével, amelyet egy vagy több fuvarozó révén a megbízó javára végeztet el, lehet-e — és milyen feltételek mellett — fő célja a szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 1980. június 19-i Római Egyezmény (1) 4. cikke (4) bekezdésének utolsó mondata értelmében vett árufuvarozás teljesítése?

               2.

               Amennyiben a szállítmányozási szerződés a fent hivatkozott 4. cikk (4) bekezdése szerinti árufuvarozási szerződésnek tekinthető, de az e rendelkezés által a jog meghatározása érdekében előírt különleges vélelem nem alkalmazható, az általa előírt egyezés hiányában az első mondat feltételeit, amelyek szerint az árufuvarozási szerződésre nem vonatkozik a (2) bekezdésben szereplő általános vélelem, úgy kell-e értelmezni, hogy a bíróságnak nem ezen, véglegesen elvetett vélelem alapján kell meghatároznia az alkalmazandó jogot, hanem a 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott általános meghatározási elv alapján, vagyis oly módon, hogy megállapítja, hogy a szerződés mely országgal áll a legszorosabb kapcsolatban, anélkül, hogy különös figyelmet szentelne a szerződés jellemző szolgáltatását nyújtó fél tevékenysége végzésének központja szerinti országnak?

               3.

               Feltételezve, hogy a szállítmányozási szerződés a 4. cikk (2) bekezdése szerinti általános vélelem hatálya alá tartozik, akkor — amennyiben az eredeti megrendelő az első szállítmányozóval szerződött, amelynek helyébe később egy második lépett — elfogadható-e az, ha a megbízó és e második szállítmányozó közötti szerződéses viszonyra alkalmazandó jogot az első szállítmányozó tevékenysége végzésének központja szerint határozzák meg, azzal, hogy az így megjelölt ország jogát tekintik általánosan alkalmazandónak a szállítmányozás egészének lebonyolítására?

      (1)  A szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 1980. június 19-én Rómában aláírásra megnyitott Egyezmény (HL L 266., 1. o.; magyar nyelvi változat: HL 2005. C 169., 10. o.)


title: T-116/16. sz. ügy: 2016. március 18-án benyújtott kereset – Port autonome du Centre et de l'Ouest és társai kontra Bizottság

text:
               17.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/23

         2016. március 18-án benyújtott kereset – Port autonome du Centre et de l'Ouest és társai kontra Bizottság
   (T-116/16. sz. ügy)
   (2016/C 175/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Port autonome du Centre et de l’Ouest SCRL (La Louvière, Belgium), Port autonome de Namur (Namur, Belgium), Port autonome de Charleroi (Charleroi, Belgium), Port autonome de Liège (Liège, Belgium), Région wallonne (Jambes, Belgium) (képviselő J. Vanden Eynde ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               mondja ki, hogy a kereset minden felperes tekintetében elfogadható, és ebből következően semmisítse meg a Bizottság következő hivatkozási számot viselő határozatát: SA.38393(2014/CP) – A kikötők adóztatása Belgiumban;

               —

               nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               következésképpen semmisítse meg az Európai Bizottság azon határozatát, amely szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül, hogy a belga kikötők, különösen a vallon kikötők gazdasági tevékenysége nem tartozik a társasági adó hatálya alá;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap általánosságban arra vonatkozik, hogy a Bizottság állításai nincsenek tényekkel alátámasztva, és azok jogilag sem igazolhatók.

               2.

               A második jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság nem igazolta a döntéshozatali gyakorlatában a 2004. október 20-i (N52/2003) határozathoz képest bekövetkezett látható fordulatot.

               3.

               A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy a kikötők tevékenységét abban az esetben támogatják, ha egyébként a belga gazdaság összefüggései között nem volnának jövedelmezők; másfelől azon tényre, hogy az egyoldalúan meghatározott díjak, melyek nem fedezik a megvalósult befektetéseket, nem elegendőek a gazdasági tevékenységnek minősítéshez.

               4.

               A negyedik jogalap arra vonatkozik, hogy azon állítás, amely szerint a hivatkozott belga rendszer társasági adónak minősül, jogilag nem igazolható.

               5.

               Az ötödik jogalap arra vonatkozik, hogy nem nyert bizonyítást azon állítás, amely szerint a jogi személyek által fizetett adó, amely a kikötőket sújtja, előnynek minősül, mivel a kikötők esetleges másodlagos gazdasági tevékenysége nem adóköteles. Végső soron a Bizottság nem jelölte meg, hogy véleménye szerint mely tevékenységeket kellene megadóztatni, sem azt, hogy melyek minősülnek közérdekű szolgáltatásnak.

               6.

               A hatodik jogalap arra vonatkozik, hogy konkrét körülményeknek kellene lehetővé tenniük a jogi személyek adójának alkalmazását, tekintetbe véve a belga jogrendszer logikáját, amely különbséget tesz a közérdekű szolgáltatások és a gazdasági tevékenységek adójogi kezelése között.

               7.

               A hetedik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyja a tagállamokat a következő területeken megillető jogköröket:

                           —

                           nem gazdasági tevékenységek meghatározása;

                           —

                           közvetlen adózás meghatározása;

                           —

                           a társadalmi és gazdasági kohézióhoz szükséges közérdekű szolgáltatások megfelelő működésének biztosítására irányuló kötelezettség;

                           —

                           a közérdekű szolgáltatások diszkrecionális megszervezése.

               8.

               A nyolcadik jogalap arra vonatkozik, hogy a vallon belvízi kikötők alapvető tevékenysége közérdekű szolgáltatásnak minősül, amelyekre az uniós jogszabályoknak megfelelően az EUMSZ 107. cikk versenyszabályai nem vonatkoznak.

               9.

               A kilencedik jogalap arra vonatkozik, hogy amennyiben a vallon belvízi kikötők alapvető tevékenysége közérdekű szolgáltatásnak minősül, akkor arra az EUMSZ 93. cikk és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése vonatkozik, az EUMSZ 107. cikk versenyszabályai pedig nem vonatkoznak rá.

               10.

               A tizedik jogalap harmadlagosan arra vonatkozik, hogy az állami támogatások meghatározására vonatkozó európai uniós feltételek nem teljesülnek


title: C-90/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-544/08. sz., Hansen & Rosenthal KG és H & R Wax Company Vertrieb GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. december 12-én hozott ítélete ellen a Hansen & Rosenthal KG és a H & R Wax Company Vertrieb GmbH által 2015. február 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/26

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-544/08. sz., Hansen & Rosenthal KG és H & R Wax Company Vertrieb GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. december 12-én hozott ítélete ellen a Hansen & Rosenthal KG és a H & R Wax Company Vertrieb GmbH által 2015. február 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-90/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 146/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: Hansen & Rosenthal KG, H & R Wax Company Vertrieb GmbH (képviselők: J. L. Schulte, M. Dallmann és K. M. Künstner, Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               a Törvényszék (harmadik tanács) T-544/08. sz., Hansen & Rosenthal KG és H&R Wax Company Vertrieb GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. december 12-én hozott ítéletét egészben vagy részben helyezze hatályon kívül;

               —

               a COMP/39.181 – „gyertyaviasz”-ügyben 2008. október 1-jén hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat 1. és 2. cikkét a fellebbezőket érintő részében, a Bíróság rendelkezésére álló adatok alapján egészben vagy részben semmisítse meg;

               —

               a bírságot az EUMSZ 261. cikk alapján semmisítse meg vagy csökkentse;

               —

               a Bizottságot kötelezze mind a jelen eljárásban, mind pedig a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére;

               —

               másodlagosan, a Törvényszék ítéletét helyezze hatályon kívül, az ügyet pedig utalja vissza a Törvényszék elé abból a célból, hogy az a Bíróság által kialakított jogi értékelés alapján hozzon határozatot; a bírságot az EUMSZ 261. cikk alapján semmisítse meg vagy csökkentse; a Bizottságot kötelezze mind a jelen eljárásban, mind pedig a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők összesen öt jogalapot hoznak fel:
   Az első jogalapban a fellebbezők az ártatlanság vélelmének és a tisztességes bírósági eljárás elvének a megsértésére hivatkoznak. A fellebbezők így azt kifogásolják, hogy a Törvényszék már eleve abból indult ki, hogy a Bizottság bírságot kiszabó határozata helyes és végleges volt, vagyis a Bizottság megállapításainak megkérdőjelezése voltaképpen csak akkor eredményezhette volna a bizottsági határozat tévesnek minősítését, ha a fellebbezők teljes körű bizonyítékokkal szolgálnak. A fellebbezők álláspontja szerint ez sérti az Alapjogi Chartának az 52. cikke (3) bekezdésével és az EJEE 6. cikke (2) bekezdésével együtt értelmezett 48. cikkének (1) bekezdését, valamint az Alapjogi Chartának az 52. cikke (3) bekezdésével és az EJEE 6. cikke (1) bekezdésével együtt értelmezett 47. cikkének (2) bekezdését.
   Második jogalapként a fellebbezők az EK 81. cikk (jelenleg az EUMSZ 101. cikk) téves alkalmazására hivatkoznak. Ennek kapcsán a Törvényszék a megtámadott ítéletben olyan magatartásokat vont a versenykorlátozó megállapodások tilalma alá, amelyek nem képezték részét a tényállásnak. Ezenkívül a Törvényszék a bizonyítási teherrel és a bizonyítékok mérlegelésével kapcsolatos szabályokat jogszerűtlenül figyelmen kívül hagyva vonta a fellebbezők állítólagos jogsértéseit az EK 81. cikk (jelenleg az EUMSZ 101. cikk) hatálya alá. A Törvényszék több szempontból tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben tartalmilag téves megállapításokat tett, a bizonyítékokat elferdítette, azokat jogilag helytelenül minősítette, továbbá megsértette az ártatlanság vélelmét és a tisztességes bírósági eljárás elvét.
   Harmadik jogalapként a fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék megsértette a nulla poena sine lege elvét, valamint az alapvetőségi fenntartást. Mivel a Bíróság és a Törvényszék továbbra is ragaszkodik ahhoz, hogy az 1/2003 rendelet (1) 23. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerinti 10 %-os felső határ esetében abszolút felső határról, nem pedig a bírság felső számítási keretéről van szó, az uniós jog nem tartalmaz az EK 81. cikk (jelenleg az EUMSZ 101. cikk) megsértése miatt kiszabásra kerülő bírságok számítására vonatkozó keretet. A bírságok ilyen számítási keretének megállapítása az alapvetőségi fenntartás alapján a jogalkotó hatáskörébe tartozik, a Bizottság pedig nem jogosult erre.
   Negyedik jogalapként a fellebbezők a nulla poena sine lege elvének és a visszaható hatály tilalmának további megsértéseire hivatkoznak. A fellebbezők állítása szerint a Törvényszék sem teheti meg, hogy számítási keret nélkül, jogszerűtlen módon állapítsa meg a bírságot. Ezenkívül a fellebbezők úgy vélik, hogy pusztán annak felülvizsgálata, hogy a Bizottság tartotta-e magát az iránymutatásához, a mérlegelési jogkör gyakorlásának hiányát, ezáltal pedig az 1/2003 rendelet 31. cikkének megsértését valósítja meg. A fellebbezők végül a visszaható hatály tilalmának megsértését kifogásolják, amennyiben a Törvényszék helybenhagyta a 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás olyan tényállásra történő alkalmazását, amely már 2005-ben teljesen lezárult.
   Ötödik és utolsó jogalapként a fellebbezők az arányosság elvének megsértésére hivatkoznak. Ennek kapcsán a Törvényszék egyrészt megsértette az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, amennyiben a fellebbezőkkel szemben a jogsértés súlya címén 17 %-os együtthatót, valamint belépési díjat alkalmazott. Másrészt a Törvényszék az azzal összefüggő téves jogalkalmazása következtében, hogy a fellebbezők magatartásait az EK 81. cikk (jelenleg az EUMSZ 101. cikk) megsértésének minősítette, az e rendelkezés fellebbezők általi állítólagos megsértésének téves időtartamát vette alapul.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003., L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: T-510/14. és T-536/14. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2016. június 2-i ítélete - Staywell Hospitality Group és Sheraton International IP kontra EUIPO – Sheraton International IP és Staywell Hospitality Group (PARK REGIS) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A PARK REGIS európai uniós ábrás védjegy bejelentése — ST. REGIS korábbi európai uniós ábrás védjegy — A lajstromozás részleges megtagadása — A 207/2009 rendelet 64. cikkének (1) bekezdése — Összetéveszthetőség — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/23

         A Törvényszék 2016. június 2-i ítélete - Staywell Hospitality Group és Sheraton International IP kontra EUIPO – Sheraton International IP és Staywell Hospitality Group (PARK REGIS)
   (T-510/14. és T-536/14. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A PARK REGIS európai uniós ábrás védjegy bejelentése - ST. REGIS korábbi európai uniós ábrás védjegy - A lajstromozás részleges megtagadása - A 207/2009 rendelet 64. cikkének (1) bekezdése - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 251/24)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (Sydney, Ausztrália) (képviselők: D. Farnsworth, solicitor, és A. Bryson, barrister) (T-510/14. sz. ügy); Sheraton International IP LLC (Stamford, Connecticut, Egyesült Államok) (képviselő: E. Armijo Chávarri, ügyvéd) (T-536/14. sz. ügy)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini, meghatalmazott)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó felek a Törvényszék előtti eljárásban: Sheraton International IP LLC (T-510/14. sz. ügy); Staywell Hospitality Group Pty Ltd (T-536/14. sz. ügy)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Sheraton International IP és a Staywell Hospitality Group közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. április 30-án hozott határozata (R 240/2013-5. és R 303/2013-5. sz. egyesített ügyek) ellen benyújtott keresetek.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a T-510/14. és T-536/14. sz. ügyben benyújtott kereseteket elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a T-536/14. sz. ügyben a Sheraton International IP LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               A Törvényszék a T-510/14. sz. ügyben a Staywell Hospitality Groupot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: C-456/04. sz. ügy: A Bíróság (második tanács)  2006. április 6-i  ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agip Petroli SpA kontra Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa – Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti (Tengeri kabotázs – 3577/92/EGK rendelet – 650 bruttó regisztertonna űrtartalomnál nagyobb, szigetközi kabotázst végző hajók személyzetére alkalmazandó törvény – A kabotázsutat  követő vagy megelőző út  fogalma)

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/15

         A Bíróság (második tanács) 2006. április 6-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agip Petroli SpA kontra Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa – Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (C-456/04. sz. ügy) (1)

   (Tengeri kabotázs - 3577/92/EGK rendelet - 650 bruttó regisztertonna űrtartalomnál nagyobb, szigetközi kabotázst végző hajók személyzetére alkalmazandó törvény - A kabotázsutat „követő vagy megelőző út” fogalma)
   (2006/C 143/26)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Agip Petroli SpA

      Alperesek: Capitaneria di porto di Siracusa, Capitaneria di porto di Siracusa – Sezione staccata di Santa Panagia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – A szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri szállításra (tengeri kabotázs) történő alkalmazásáról szóló, 1992. december 7-i 3577/92/EGK tanácsi rendelet (HL 1992 L 364., 7. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 10. o.) 3. cikke (3) bekezdésének értelmezése – A 650 bruttó regisztertonna űrtartalomnál nagyobb, szigetközi kabotázst végző hajók esetében alkalmazandó törvény – A „kabotázsutat megelőző vagy követő, más államba irányuló vagy más államból történő út” fogalma.
   Rendelkező rész
   A szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének a tagállamokon belüli tengeri fuvarozásra (tengeri kabotázs) történő alkalmazásáról szóló, 1992. december 7-i 3577/92/EGK tanácsi rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében foglalt, a kabotázsutat „követő vagy megelőző út” fogalma főszabály szerint minden más államba irányuló vagy onnan történő utat magában foglal, a rakomány jelenlététől függetlenül. Ugyanakkor nem engedhetők meg a visszaélésszerűen teljesített, rakomány nélküli utak, amelyek célja a rendeletben előírt rendelkezések megkerülése. A visszaélésszerű magatartás megállapításához egyrészt az szükséges, hogy a nemzetközi ballasztút, a hivatkozott rendelet 3. cikke (3) bekezdésének formális alkalmazása ellenére azt eredményezze, hogy a hajótulajdonos minden, a személyzetet érintő kérdésben a lobogó szerinti állam jogának alkalmazását élvezi, ellentétesen a rendelet 3. cikke (2) bekezdésének céljával, tehát azzal, hogy a szigetközi kabotázs esetében a fogadó állam jogát lehessen alkalmazni minden, a személyzetet érintő kérdésben. Másrészt az objektív tényelemek összességéből annak kell következnie, hogy e nemzetközi ballasztút elsődleges célja a 3577/92 rendelet 3. cikke (2) bekezdésének megkerülése abból a célból, hogy ugyanezen cikk (3) bekezdését lehessen alkalmazni.

      (1)  HL C 19., 2005.1.22.


title: F-116/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. július 20-i ítélete — Gozi kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Segítségnyújtási kötelezettség — A személyzeti szabályzat 24. cikke — Nemzeti bíróság előtti peres eljárásban felmerült ügyvédi költségek megtérítése)

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/50

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. július 20-i ítélete — Gozi kontra Bizottság
   (F-116/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Segítségnyújtási kötelezettség - A személyzeti szabályzat 24. cikke - Nemzeti bíróság előtti peres eljárásban felmerült ügyvédi költségek megtérítése)
   2011/C 282/93
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Sandro Gozi (Róma, Olaszország) (képviselő: G. Passalacqua ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes részéről tagállami bíróság előtti büntetőeljárásban felmerült költségek megtérítése iránti kérelmet elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               S. Gozi viseli az összes költségeket.

      (1)  HL C 55., 2011.2.19., 38. o.


title: C-340/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. október 12-i ítélete (a Bundesfinanzgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Christine Nigl és társai kontra Finanzamt Waldviertel (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 4. cikk (1) és (4) bekezdése — 2006/112/EK irányelv — 9. és 11. cikk — Az „adóalany” fogalma — Termékeiket közös márkanév alatt és egy tőketársaságon keresztül forgalmazó polgári jogi társaságok — A „független vállalkozások” fogalma — Az adóalanynak történő minősítés megtagadása — Visszaható hatály — 77/388 hatodik irányelv — 25. cikk — 2006/112 irányelv — 272. és 296. cikk — A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó átalányrendszer — Az átalányrendszerből történő kizárás — Visszaható hatály)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. október 12-i ítélete (a Bundesfinanzgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Christine Nigl és társai kontra Finanzamt Waldviertel
   (C-340/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 4. cikk (1) és (4) bekezdése - 2006/112/EK irányelv - 9. és 11. cikk - Az „adóalany” fogalma - Termékeiket közös márkanév alatt és egy tőketársaságon keresztül forgalmazó polgári jogi társaságok - A „független vállalkozások” fogalma - Az adóalanynak történő minősítés megtagadása - Visszaható hatály - 77/388 hatodik irányelv - 25. cikk - 2006/112 irányelv - 272. és 296. cikk - A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó átalányrendszer - Az átalányrendszerből történő kizárás - Visszaható hatály))
   (2016/C 462/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Christine Nigl, Gisela Nigl sen., Gisela Nigl jun., Josef Nigl, Martin Nigl

      Alperes: Finanzamt Waldviertel

      Rendelkező rész

               1)

               A 2004. április 26-i 2004/66/EK irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését és (4) bekezdése első albekezdését, valamint a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv 9. cikke (1) bekezdésének első albekezdését és 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló olyan polgári jogi társaságokat, amelyek mint ilyenek, szállítóikkal, a hatóságokkal és bizonyos mértékben ügyfeleikkel szemben függetlenekként jelennek meg, és amelyek közül mindegyik maga biztosítja saját termelését, lényegében saját termelőeszközei felhasználásával, de amelyek termékeik nagy részét egy olyan tőketársaságon keresztül értékesítik közös márkanév alatt, amelynek üzletrészei e polgári jogi társaságok tagjainak, valamint az érintett család egyéb tagjainak tulajdonában vannak, a hozzáadottérték-adó alá tartozó független vállalkozásoknak kell minősíteni.

               2)

               A 2004/66 irányelvvel módosított, 77/388 hatodik irányelv 25. cikkét és a 2006/112 irányelv 296. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó, e cikkekben előírt közös átalányrendszer alkalmazása azon indokból történő megtagadásának lehetősége az alapügyben szereplőkhöz hasonló, független hozzáadottértékadó-alany vállalkozásoknak minősülő, egymással együttműködő polgári jogi társaságokkal szemben, hogy egy tőketársaság, az e polgári jogi társaság tagjaiból álló személyegyesülés, illetve az e tőketársaságból és az említett polgári jogi társaság tagjaiból álló személyegyesülés üzemük mérete vagy jogi formája okán nem tartozhat e rendszerbe, még akkor is, ha e polgári jogi társaságok nem tartoznak az ezen átalányrendszerből kizárt termelők egyik kategóriájába sem, amennyiben ezek, az e társasághoz vagy az egyik ilyen személyegyesüléshez fűződő kapcsolataik okán, anyagi tekintetben képesek arra, hogy megbirkózzanak az általános rendszer vagy az egyszerűsített rendszer alkalmazásából eredő feladatok által okozott adminisztratív nehézségekkel, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               3)

               Abban az esetben, ha a mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös átalányrendszerből főszabály szerint ki kell zárni az alapügyben szereplőkhöz hasonló polgári jogi társaságokat, ezt a kizárást az azon időpontot megelőző időszak tekintetében kell alkalmazni, amelyben kibocsátották a kizárás alapjául szolgáló értékelést, feltéve hogy az említett értékelésre a közigazgatási szerv cselekvésére irányadó elévülési határidőn belül kerül sor, és annak joghatásai nem hatnak vissza az azt megelőző időpontra, amikor az annak alapjául szolgáló jogi és ténybeli körülmények bekövetkeztek.

      (1)  HL C 328., 2015.10.5.


title: C-320/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-647/11. sz., Asos plc kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. április 29-én hozott ítélete ellen az Asos plc által 2014. július 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/6

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-647/11. sz., Asos plc kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. április 29-én hozott ítélete ellen az Asos plc által 2014. július 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-320/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 127/09)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Asos plc (képviselők: P. Kavanagh Solicitor, A. Lykiardopoulos QC, A. Edwards-Stuart Barrister)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   2015. január 13-i végzésével a Bíróság (hatodik tanács) elutasította a fellebbezést, és az Asos plc-t kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: T-16/05. sz. ügy: A Viasat Broadcasting UK Ltd által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 20-án benyújtott kereset

text:
               2.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/33

         A Viasat Broadcasting UK Ltd által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 20-án benyújtott kereset
   (T-16/05. sz. ügy)
   (2005/C 82/62)
   Az eljárás nyelve: dán
   A Viasat Broadcasting UK Ltd, székhely: West Drayton (Egyesült Királyság), képviseli: Simon Evers Hjelmborg, 2005. január 20-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1.

               semmisítse meg a TV2/DANMARK A/S újratőkésítéséhez kapcsolódó állami támogatásra (Dánia, N 313/2004. sz. állami támogatás) vonatkozó ügyben hozott 2004. október 6-i C(2004)3632fin bizottsági határozat 55. pontját,

               2.

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A megtámadott határozat tárgya a TV2/DANMARK A/S közszolgáltató állami vállalat újratőkésítésének terve. Az újratőkésítést, amelyik a dán kormány tőkeemeléséből és az adósság saját tőkévé alakításából áll, szükségesnek ítélték a Bizottság 2004. május 19-i határozatát (1) követően, amelyikben a Bizottság a TV2/DANMARK A/S részére jogellenesen nyújtott állami támogatás visszatéríttetésére kötelezte Dániát, ami azonban a társaság technikai csődjét jelentené.
   A megtámadott határozat alapján a Bizottság nem tudta kizárni azt, hogy a TV2 tervezett újratőkésítése állami támogatási elemeket tartalmaz az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében. A megtámadott határozat 55. pontjában a Bizottság azonban megállapította, hogy minden olyan állami támogatási elem, amely a TV2 tervezett újratőkésítéséhez kapcsolódott, összeegyeztethető a közös piaccal az EK 86. cikk (2) bekezdésének megfelelően.
   Kérelmének alátámasztására a felperes azzal érvel, hogy a Bizottság jogban való tévedést követett el azzal, hogy nem állapította meg, hogy az újratőkésítési terv összeegyeztethetetlen az EK 86. cikk (2) bekezdésével. Ez az érv különösen a következőkön alapul:

               —

               a TV2/DANMARK A/S újratőkésítése tervbe vételének indoka egy jogellenes állami támogatás visszatérítésének kötelezettsége, úgyhogy egy újabb állami támogatás (újratőkésítés) nyújtása azt vonná magával, hogy az EK 87. cikk (1) bekezdése és a Bizottság 2004. május 19-i határozata értelmüket vesztenék,

               —

               nem lehet a körültekintő piacgazdasági magánbefektető elvével összeegyeztethetőnek tekinteni egy olyan újratőkésítést, amelyben a saját tőke szintje eléri az optimális tőkestruktúra szerinti szintet,

               —

               2003. folyamán a TV2/DANMARK A/S állami támogatás nélkül nyereséget termelt, ami azt mutatja, hogy a társaság maga is képes a kívánt saját tőke előteremtésére, és

               —

               közszolgálati feladata teljesítéséhez nem szükséges az, hogy a TV2/DANMARK A/S optimális tőkeszerkezettel rendelkezzen.

         A felperes továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság jogban való tévedést követett el azzal, hogy megállapította, a TV2 tervezett újratőkésítéséhez kapcsolható minden állami támogatási elem összeegyeztethető a közös piaccal az EK 86. cikk (2) bekezdésének megfelelően. Ezt az érvet különösen az alábbiakra alapozza:

               —

               az EK 86. cikk (2) bekezdésének hatálya az általános gazdasági érdekű szolgáltatás (közszolgáltatás) nyújtásához kapcsolódó nettó többletköltségek kiegyenlítésére korlátozódik, úgyhogy e rendelkezés nem vonatkozik e szolgáltatások nyújtására kötelezett társaságokba történő állami befektetésekre,

               —

               a dán állam befektetései a TV2/DANMARK A/S-be (az újratőkésítés) nem minősülnek egy megvett közszolgáltatás ellentételezésének, és ebből következően a közszolgáltatási kötelezettségéből származó nettó többletköltségek kiegyenlítésének,

               —

               nem úgy tűnik, hogy a TV2/DANMARK A/S-nek közszolgáltatási kötelezettségéhez kapcsolódó nettó többletköltségei volnának,

               —

               a Bizottság nem vizsgálta meg újra a közszolgáltatás fogalmát, és így annak egy nagyon tág értelmezését fogadta el, amelynek értelmében a TV2/DANMARK A/S teljes műsorkínálata közszolgáltatás körébe tartozik, ami megfosztja tartalmától az EK 86. cikk (2) bekezdés szerinti arányossági feltételt, és

               —

               az EK 86. cikk (2) bekezdése nem mentesíti azokat az állami támogatásokat, amelyek célja állami vállalatok vonzóvá tétele azok eladásakor.

         A felperes végül azzal érvel, hogy a tervezett újratőkésítést a Bizottságnak csak az EK 87. cikk (2) és (3) bekezdése, különösen ez utóbbi bekezdés c) pontja, valamint Közösség iránymutatása a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról (2) alapján kellett értékelnie, és hogy a tervezett újratőkésítés nem teljesíti a mentesülés feltételeit e rendelkezések szerint.

      (1)  Dánia által a TV2/DANMARK részére hozott intézkedésekre vonatkozó C 2/2003. (korábban NN 22/2002.) sz. ügyben hozott 2004. május 19-i C(2004)1814fin bizottsági határozat.

      (2)  A Bizottság közleménye, HL C 244, 2004.10.1., 2.o.


title: T-471/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 15-i ítélete — WELLA kontra OHIM (TAME IT) ( Közösségi védjegy — Nemzetközi lajstromozás — Az oltalom területi kiterjesztése iránti kérelem — TAME IT szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] )

text:
               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/25

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 15-i ítélete — WELLA kontra OHIM (TAME IT)
   (T-471/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Nemzetközi lajstromozás - Az oltalom területi kiterjesztése iránti kérelem - TAME IT szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
   2009/C 256/46
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Wella AG (Darmstadt, Németország), (képviselők: B. Klingberg és K. Sandberg ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsa által 2007. október 24-én a TAME IT szóvédjegy nemzetközi lajstromozási oltalmának az Európai Közösségek területére való kiterjesztése ügyében hozott határozat (R 713/2007-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Wella AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 51., 2008.2.23.


title: T-53/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 16-i ítélete – Calavo Growers kontra OHIM – Calvo Sanz (Calvo) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A CALVO ábrás védjegy bejelentése – A korábbi CALAVO közösségi szóvédjegy – A felszólalás elfogadhatósága – Az eljárás nyelvétől eltérő nyelven benyújtott felszólalás indokolása – A 40/94/EK rendelet 74. cikkének (1) bekezdése – A 2868/95/EK rendelet 20. szabályának (3) bekezdése )

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/27

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 16-i ítélete – Calavo Growers kontra OHIM – Calvo Sanz (Calvo)
   (T-53/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A CALVO ábrás védjegy bejelentése - A korábbi CALAVO közösségi szóvédjegy - A felszólalás elfogadhatósága - Az eljárás nyelvétől eltérő nyelven benyújtott felszólalás indokolása - A 40/94/EK rendelet 74. cikkének (1) bekezdése - A 2868/95/EK rendelet 20. szabályának (3) bekezdése”)
   (2007/C 56/54)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Calavo Growers, Inc. (Santa Ana, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: E. Armijo Chávarri és A. Castán Pérez-Gómez ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: J. García Murillo, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Luis Calvo Sanz, SA (Carballo, Spanyolország) (képviselők: J. Rivas Zurdo és E. López Leiva ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2004. november 8-i, a Calavo Growers, Inc. és a Luis Calvo Sanz, SA közötti felszólalási eljárás ügyében hozott határozata (R 159/2004-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2004. november 8-i, az R 159/2004-1. sz. ügyben hozott határozatát.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezi a saját és a felperes költségeinek viselésére.

               3)

               A beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2.


title: C-240/12. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2013. március 14-i végzése (a Rechtbank te Rotterdam (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — EBS Le relais Nord Pas De Calais elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatalra utalás — Elfogadhatatlanság)

text:
               4.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/4

         A Bíróság (első tanács) 2013. március 14-i végzése (a Rechtbank te Rotterdam (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — EBS Le relais Nord Pas De Calais elleni büntetőeljárás
   (C-240/12. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Elfogadhatatlanság)
   2013/C 129/07
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank te Rotterdam

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   EBS Le relais Nord Pas De Calais

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rechtbank te Rotterdam — Hollandia — Az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 30., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 176. o.) 15. cikkének és 26. cikke (1) bekezdésének, valamint a hulladékszállításról szóló, 2006. június 14-i 1013/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 190., 1. o.) 2. cikke 32. pontjának értelmezése — A „tranzit” fogalma — Valamely tagállamból olyan országba történő tengeri hulladékszállítás, amely nem tartozik az OECD-határozat hatálya alá — Útközben valamely másik tagállamnak a kikötőjén történő kikötés

      Rendelkező rész

   A Rechtbank te Rotterdam (Hollandia) 2012. május 4-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelme nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 243., 2012. 8. 11.


title: T-342/05. sz. ügy:  2005. szeptember 2 -án benyújtott kereset – Henkel kontra OHIM

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/28

         2005. szeptember 2-án benyújtott kereset – Henkel kontra OHIM
   (T-342/05. sz. ügy)
   (2005/C 296/62)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Henkel KGaA (Düsseldorf, Németország) (képviselő: C. Osterrieth Rechtsanwalt)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Serra Y Roca S.A. (Barcelona, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az OHIM első fellebbezési tanácsának az R 0556/2003-1 sz. fellebbezési eljárásban 2005. július 14-én hozott és 2005. július 19-én kézbesített, az 1 284 470. sz. közösségi védjegybejelentésre vonatkozó határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze az eljárási költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: SERRA Y ROCA, S.A.

      Az érintett közösségi védjegy: a „COR” szóvédjegy védjegy a 3. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – lajstromszám: 1 284 470.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Dor” nemzeti védjegy a 3., 5. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalás elutasítása a 3. osztályba tartozó „zsíreltávolító és csiszolószerek; szappanok” áruk vonatkozásában.

      A fellebbezési tanács határozata: A felperes fellebbezésének elutasítása

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése az ütköző védjegyek vizuális és hangzásbeli összetéveszthetősége miatt. Ezen túlmenően a felperes védjegye nagymértékű használatánál fogva átlagon felüli megkülönböztető képességgel rendelkezik.


title: T-247/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 11-i ítélete – Torres kontra OHIM – Bodegas Muga (Torre Muga) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Torre Muga közösségi ábrás védjegy bejelentése – TORRES korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek – Összetéveszthetőség – Védelemhez való jog megsértése )

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. július 11-i ítélete – Torres kontra OHIM – Bodegas Muga (Torre Muga)
   (T-247/03. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Torre Muga közösségi ábrás védjegy bejelentése - TORRES korábbi nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek - Összetéveszthetőség - Védelemhez való jog megsértése”)
   (2006/C 224/74)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Miguel Torres (Vilafranca del Penedès, Spanyolország) (képviselők: E. Armijo Chávarri, M. A. Baz de San Ceferino és A. Castán Pérez-Gómez ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: I. de Medrano Caballero és S. Laitinen)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Bodegas Muga, SA (Haro, Spanyolország) (képviselők: L. M. Polo Flores és F. Porcuna de la Rosa)
   Az ügy tárgya
   A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának a Miguel Torres, SA és a Bodegas Muga, SA közötti felszólalási eljárásra vonatkozó, 2003. április 7-i R 998/2001-1. sz. ügyben hozott határozatával szemben benyújtott kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               A felperest kötelezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) költségeinek viselésére.

               3)

               A beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 213., 2003.9.6.


title: C-52/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen Maurizio Turco által 2005. február 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/14

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen Maurizio Turco által 2005. február 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-52/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 106/28)
   Az eljárás nyelve: angol
   Maurizio Turco, lakóhelye: Pulsano (Olaszország), képviselik: O. W. Brouwer és C. E. Schillemanns ügyvédek, 2005. február 9-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. (1) sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2004. november 23-i ítéletét, amelyben az:

                           a)

                           elutasította a fellebbező keresetét a Tanács jogi szolgálatának a menedékkérők tagállamokbeli befogadásának minimumszabályait megállapító tanácsi irányelvtervezettel kapcsolatos véleményét tartalmazó 9077/02. sz. dokumentumhoz való hozzáférés megtagadására vonatkozó részében;

                           b)

                           kötelezte a fellebbezőt és a Tanácsot a keresetindítással kapcsolatos költség fele-fele részben való viselésére;

               —

               amennyiben szükséges, utalja vissza az ügyet elbírálásra az Elsőfokú Bíróság elé;

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére, beleértve az esetleg beavatkozóknál felmerülő költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A fellebbező előadja, hogy az Elsőfokú Bíróság ítélete az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK (2) európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: a rendelet) 4. cikke (2) bekezdésének értelmezése és alkalmazása vonatkozásában téves jogalkalmazást tartalmaz.
   A fellebbezés jogalapjai és a fontosabb jogi érvek, amelyeket a fellebbező felhoz, úgy szólnak, hogy az Elsőfokú Bíróság a jelen ügyben:

               (i)

               nem értelmezte és alkalmazta helyesen a rendelet 4. cikke (2) bekezdésében foglalt „jogi vélemény” fogalmát

               (ii)

               helytelenül „jogi tanácsnak” minősítette a rendelet 4. cikke (2) bekezdése szerinti jogi véleményt és megsértette a 4. cikk (2) és (3) bekezdésének célját és tartalmát, valamint a rendelet felépítésének és szerkezetének lényegét;

               (iii)

               helytelenül értelmezte és alkalmazta azt a (közösségi esetjog által kimunkált) elvet, miszerint a közösségi intézmények birtokában lévő dokumentumokhoz a lehető legszélesebb hozzáférést kell biztosítani, és ettől az elvtől való eltérést a lehető legszűkebben kell értelmezni;

               (iv)

               tévesen értelmezte és alkalmazta azt a (közösségi esetjog által kimunkált) elvet, miszerint a dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmeket az esetek sajátosságainak megfelelően kell elbírálni;

               (v)

               tévesen értelmezte és alkalmazta a „közérdeken alapuló kényszerítő indok” fogalmát és téves jogalkalmazást követett el azzal, hogy az annak fennálltával kapcsolatos bizonyítási terhet a fellebbezőre hárította;

               (vi)

               megsértette a közösségi jog ama alapelvét, hogy a Közösség jogrendje a jogállamiságon alapszik; és

               (vii)

               nem adott kellő indokolást, és elmulasztotta a fellebbező által előadott konkrét érvek megválaszolását.

      (1)  HL C 112., 2003.5.10., 38. o.

      (2)  HL L 145., 2001.5.31., 43. o.


title: C-503/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (az Upper Tribunal (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lucy Stewart kontra Secretary of State for Work and Pensions (Szociális biztonság — 1408/71/EGK rendelet — 4. cikk, 10. és 10a. cikk — Fiatal rokkantak rövid távú munkaképtelenségi ellátása — Egészségbiztosítási ellátás vagy rokkantsági ellátás — Lakóhelyre, a kérelem benyújtásának időpontjában való tartózkodásra és korábbi tartózkodásra vonatkozó feltétel — Uniós polgárság — Arányosság)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/6

         A Bíróság (második tanács) 2011. július 21-i ítélete (az Upper Tribunal (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lucy Stewart kontra Secretary of State for Work and Pensions
   (C-503/09. sz. ügy) (1)

   (Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - 4. cikk, 10. és 10a. cikk - Fiatal rokkantak rövid távú munkaképtelenségi ellátása - Egészségbiztosítási ellátás vagy rokkantsági ellátás - Lakóhelyre, a kérelem benyújtásának időpontjában való tartózkodásra és korábbi tartózkodásra vonatkozó feltétel - Uniós polgárság - Arányosság)
   2011/C 269/09
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lucy Stewart

      Alperes: Secretary of State for Work and Pensions

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Upper Tribunal — A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 176., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 240. o.) 10., 19., 28., 29. és 95b. cikkének értelmezése — 16. életévüket betöltött, de 25. életévüket még nem betöltött, nagy-britanniai lakóhellyel rendelkező, legalább hét hónapja munkaképtelen munkanélküliek számára fizetett ellátások („short-term incapacity benefit in youth”) — Ezen ellátás betegségbiztosítási ellátásnak vagy rokkantsági ellátásnak minősülése — Lakóhelyre vonatkozó feltételnek alávetett ellátás

      Rendelkező rész

               1.

               A fiatal rokkantak — alapügyben szereplőhöz hasonló — rövid távú munkaképtelenségi ellátása a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletnek a 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett szövege 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett rokkantsági ellátásnak minősül, ha nyilvánvaló, hogy a kérelem benyújtásának időpontjában a kérelmező állandó vagy tartós rokkantságban szenved.

               2.

               Az 1408/71 rendeletnek a 647/2005 rendelettel módosított szövege 10. cikke (1) bekezdésének első albekezdésével összeegyeztethetetlen, hogy valamely tagállam a fiatal rokkantak — alapügyben szereplőhöz hasonló — rövid távú munkaképtelenségi ellátásának nyújtását azon feltételhez kösse, hogy a kérelmező szokásos lakóhelyének az illetékes tagállam területén kell lennie.
               Az EUMSZ 21. cikkének (1) bekezdésével összeegyeztethetetlen, hogy valamely tagállam az ilyen ellátás nyújtását:

                           —

                           az illetékes tagállam területén való korábbi tartózkodásra vonatkozó feltételnek vesse alá, kizárva minden más tényezőt, amely lehetővé tenné a kérelmező és e tagállam közötti valós kapcsolat fennállásának bizonyítását, és

                           —

                           a kérelem benyújtásának időpontjában az illetékes tagállam területén való tartózkodásra vonatkozó feltételnek vesse alá.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: C-628/10 P. és C-14/11. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2012. július 19-i ítélete — Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd kontra Európai Bizottság és az Európai Bizottság Alliance One International, Inv. valamint Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd által benyújtott fellebbezés. (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — A nyersdohány felvásárlásának és elsődleges feldolgozásának spanyol piaca — Árrögzítés és piacfelosztás — Az EK 81. cikk megsértése — A leányvállalatok jogsértő magatartásának anyavállalatoknak való betudhatósága — Az ártatlanság vélelme — Védelemhez való jog — Indokolási kötelezettség — Egyenlő bánásmód)

text:
               29.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/6

         A Bíróság (nagytanács) 2012. július 19-i ítélete — Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd kontra Európai Bizottság és az Európai Bizottság Alliance One International, Inv. valamint Standard Commercial Tobacco Company, Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd által benyújtott fellebbezés.
   (C-628/10 P. és C-14/11. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A nyersdohány felvásárlásának és elsődleges feldolgozásának spanyol piaca - Árrögzítés és piacfelosztás - Az EK 81. cikk megsértése - A leányvállalatok jogsértő magatartásának anyavállalatoknak való betudhatósága - Az ártatlanság vélelme - Védelemhez való jog - Indokolási kötelezettség - Egyenlő bánásmód)
   2012/C 295/08
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Alliance One International Inc., Standard Commercial Tobacco Co. Inc. (képviselők: M. Odriozola Alén és A. João Vide abogados)

      A többi fél az eljárásban: Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier és R. Sauer meghatalmazottak)
   és

      Fellebbezők: az Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier és R. Sauer meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Alliance One International Inc., a Standard Commercial Tobacco Co. Inc., a Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd (képviselők: képviselők: M. Odriozola Alén és A. João Vide abogados)

      Tárgy

   A Törvényszék (negyedik tanács) T 24/05. sz., Alliance One International és társai kontra Bizottság ügyben 2010. október 27-én hozott ítélete elleni fellebbezés, amelyben a Törvényszék az Alliance One International, Inc. és a Standard Commercial Tobacco Co. Inc., tekintetében elutasította a spanyol termelőktől felvásárolt nyersdohány-mennyiség és a nyersdohányért fizetett árak rögzítésére irányuló kartell miatt az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozóan indított eljárásban (COMP/C.38.238/B.2 nyersdohány — Spanyolország ügy) 2004. október 20-án hozott C(2004) 4030 bizottsági határozat megsemmisítésére vonatkozó keresetet.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Alliance One International Inc.-t és a Standard Commercial Tobacco Company Inc.-t kötelezi a C-628/10. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezéssel kapcsolatban felmerült saját költségeiknek, valamint az Európai Bizottság fellebbezéssel kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

               3.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a C-14/11. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezéssel kapcsolatban felmerült saját költségeinek, valamint az Alliance One International Inc., a Standard Commercial Tobacco Company Inc. és a Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd. fellebbezéssel kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.

      HL C 80., 2011.3.12.