title: T-812/14. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 19-i végzése – BPC Lux 2 és társai kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — A portugál hatóságok által a Banco Espírito Santo pénzügyi intézmény szanálásához nyújtott támogatás — Hídbank létrehozása és feltőkésítése — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat — Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya — Elfogadhatatlanság)

text:
               4.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 293/32

         A Törvényszék 2017. július 19-i végzése – BPC Lux 2 és társai kontra Bizottság
   (T-812/14. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - A portugál hatóságok által a Banco Espírito Santo pénzügyi intézmény szanálásához nyújtott támogatás - Hídbank létrehozása és feltőkésítése - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat - Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya - Elfogadhatatlanság))
   (2017/C 293/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luxemburg) és további 19 felperes, akik nevét a végzéshez csatolt melléklet tartalmazza (képviselők: P. Fajardo ügyvéd, J. Webber és M. Steenson, solicitors, valamint K. Bacon QC)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn és P.-J. Loewenthal meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Portugál Köztársaság (képviselők: Inez Fernandes és S. Jaulino meghatalmazottak, segítőjük: M. Mendes Pereira ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikke alapuló és az SA.39250 (2015/N) állami támogatás – Portugália, a Banco Spirito Santo, S.A. szanálásáról szóló, 2014. augusztus 3-i C(2014) 5682 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A BPC Lux 2 Sàrl és a többi felperes, akik nevét a végzéshez csatolt melléklet tartalmazza maguk viselik a saját költségeiket, valamint kötelesek viselni az Európai Bizottság részéről a jelen eljárásban valamint az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban felmerült költségeket.

               3)

               A Portugál Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 46., 2015.2.9.


title: C-456/07. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2008. május 21-i végzése (a Najvyšší súd Slovenskej republiky [Szlovák Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Karol Mihal kontra Daňový úrad Košice V (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése – Hatodik HÉA-irányelv – Adóalanyok – A 4. cikk(5) bekezdésének első albekezdése – Közjogi intézmények – Bírósági végrehajtók – Természetes és jogi személyek)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/17

         A Bíróság (hatodik tanács) 2008. május 21-i végzése (a Najvyšší súd Slovenskej republiky [Szlovák Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Karol Mihal kontra Daňový úrad Košice V
   (C-456/07. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése - Hatodik HÉA-irányelv - Adóalanyok - A 4. cikk(5) bekezdésének első albekezdése - Közjogi intézmények - Bírósági végrehajtók - Természetes és jogi személyek)
   (2008/C 209/24)
   Az eljárás nyelve: szlovák
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Karol Mihal

      Alperes: Daňový úrad Košice V
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Najvyšší súd Slovenskej republiky – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet 1. kötet 23. o.) 4. cikke (5) bekezdése első albekezdésének értelmezése – Hatóságként tevékenységeket és ügyleteket végző közjogi intézmény adóalanyiságának hiánya – Bírósági végrehajtók adóalanyisága közfeladataik gyakorlása során – Közvetlen hatály
   Rendelkező rész
   A magánszemély által gyakorolt olyan tevékenység, mint a bírósági végrehajtóé, nem hozzáadottértékadó-mentes pusztán azon tény okán, hogy e tevékenység lényege a hatóságok hatáskörébe tartozó aktusok végzése. Még azt feltételezve is, hogy feladatának teljesítése során ilyen aktusokat végez, a bírósági végrehajtó az alapügyben szereplőhöz hasonló szabályozás értelmében – mivel nem alkotja részét a közigazgatás szervezetének – nem közjogi intézményként, hanem szabadfoglalkozás keretében egyéni vállalkozóként gyakorolja tevékenységét, következésképpen nem részesülhet a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikke (5) bekezdésének első albekezdésében előírt mentességben.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: C-379/04. sz. ügy: A Landgericht Würzburg 2004. augusztus 23-i végzésével a Richard Dahms GmbH kontra Fränkischer Weinbauverband e.V. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/24

         A Landgericht Würzburg 2004. augusztus 23-i végzésével a Richard Dahms GmbH kontra Fränkischer Weinbauverband e.V. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-379/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/43)
   A Landgericht Würzburg (Német Szövetségi Köztársaság) 2004. augusztus 23-i végzésével, amely 2004. szeptember 3-án érkezett a Bíróság hivatalához, a Richard Dahms GmbH kontra Fränkischer Weinbauverband e.V. ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Landgericht Würzburg a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               a)

               Biztosít-e a felperes számára a 753/02/EK rendelet (1) 21. cikke alanyi jogot arra, hogy az alperes ne alkalmazzon vele szemben hátrányos megkülönböztetést a frank bor- és pezsgő díjak odaítélése során?

               b)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén:
               A 753/02/EK rendelet 21. cikke szerinti hátrányos megkülönböztetést jelenti-e, ha az alperes a frank bor- és pezsgő díjak odaítélése során kétszer akkora részvételi díjat követel a nem tag felperestől, mint amekkorát a tagoktól követel?

      (1)  HL L 118., 1. o.


title: T-371/16. sz. ügy: 2016. július 14-én benyújtott kereset – BP Aromatics kontra Bizottság

text:
               26.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 350/20

         2016. július 14-én benyújtott kereset – BP Aromatics kontra Bizottság
   (T-371/16. sz. ügy)
   (2016/C 350/25)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgium) (képviselők: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers és N. Baeten ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozatot;

               —

               vagylagosan, semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét;

               —

               mindenképpen a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló értékelési hibát követett el az állítólagos támogatási program azonosítása, valamint az e programnak a 2015/1589 tanácsi rendelet (1) 1. cikkének d) pontja és az EUMSZ 107. cikk értelmében vett támogatási programként való minősítése tekintetében.

               2.

               A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikket, elmulasztotta az indokolást, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el annak megállapításával, hogy a többletnyereséget érintő belga feltételes adómegállapítási rendszer állami támogatást megvalósító intézkedésnek minősül.

               3.

               A harmadik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a 2015/1589 tanácsi rendelet 16. cikkének (1) bekezdését, valamint a jogbiztonság és a bizalomvédelem általános elvét azáltal, hogy elrendelte az állítólagos támogatás visszatéríttetését.

               4.

               A negyedik jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 2. cikk (6) bekezdését és az egyenlő bánásmód elvét, valamint visszaélt a hatáskörével azáltal, hogy az állami támogatásra vonatkozó szabályokat abból a célból alkalmazta, hogy megtiltsa a többletnyereséget érintő belga feltételes adómegállapítási rendszert.

      (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i 2015/1589/EU tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.)


title: C-458/06. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2008. június 12-i ítélete (Regeringsrätten – Svédország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteverket kontra Gourmet Classic Ltd (A Bíróság hatásköre – 92/83/EGK irányelv – Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolása – A 20. cikk első franciabekezdése – Főzőborban lévő alkohol – Harmonizált jövedéki adó alóli mentesítés)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/8

         A Bíróság (negyedik tanács) 2008. június 12-i ítélete (Regeringsrätten – Svédország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteverket kontra Gourmet Classic Ltd
   (C-458/06. sz. ügy) (1)

   (A Bíróság hatásköre - 92/83/EGK irányelv - Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolása - A 20. cikk első franciabekezdése - Főzőborban lévő alkohol - Harmonizált jövedéki adó alóli mentesítés)
   (2008/C 209/11)
   Az eljárás nyelve: svéd
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Regeringsrätten – Svédország
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Skatteverket

      Alperes: Gourmet Classic Ltd
   Tárgy
   Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv (HL L 316., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.) 20. cikke első franciabekezdésének értelmezése — Jövedéki adó alóli mentesség — A késztermékben 100 kilogrammonként 4,8 % alkoholt tartalmazó, boralapú, főzési célra szolgáló termék.
   Rendelkező rész
   A főzőborban lévő alkohol az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv 20. cikkének első francia bekezdése értelmében etil-alkoholnak minősül, ha a főzőbor alkoholtartalma meghaladja az 1,2 térfogatszázalékot.

      (1)  HL C 36., 2006.12.30.


title: T-268/15. és T-272/15. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2016. november 8-i végzése – Apcoa Parking Holdings kontra EUIPO (PARKWAY) („Európai uniós védjegy — A PARKWAY európai uniós ábrás és szóvédjegyek bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/32

         A Törvényszék 2016. november 8-i végzése – Apcoa Parking Holdings kontra EUIPO (PARKWAY)
   (T-268/15. és T-272/15. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A PARKWAY európai uniós ábrás és szóvédjegyek bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
   (2017/C 014/39)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Németország) (képviselő: A. Lohmann ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. Kunz meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a PARKWAY ábrás és szómegjelölések európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmekkel kapcsolatos, 2015. március 25-i két határozata (R 2063/2014–4 és R 2062/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott két kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Apcoa Parking Holdings GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: T-291/14. sz. ügy: 2014. május 2-án benyújtott kereset – egeplast international kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/42

         2014. május 2-án benyújtott kereset – egeplast international kontra Bizottság
   (T-291/14. sz. ügy)
   2014/C 223/45
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: egeplast international GmbH (Greven, Németország) (képviselő: IA. Rosenfeld ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatásra és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíjra vonatkozó eljárásban (SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) sz. állami támogatás – Németország) 2013. december 18-án hozott C (2013) 4424 végleges európai bizottsági határozatot;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes lényegében a következőkre hivatkozik.

               1.

               Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett előnyben részesítés hiánya

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (a továbbiakban: EEG) foglalt külön kompenzációs rendszer nem minősül az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett előnyben részesítésnek, hanem csupán a felperes versenyképességét érzékenyen érintő, a felperesre csak az EEG-pótdíj bevezetése következtében kirótt teher csökkentésének. Ez a kompenzációs rendszer egy hátrány részleges ellentételezését, nem pedig előnyszerzést szolgál.

               2.

               A szelektivitás hiánya

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy a külön kompenzációs rendszer nem szelektív jellegű, mivel nem korlátozódik meghatározott vállalkozásokra vagy iparágakra. Ennek megfelelően a gyakorlatban is sokrétű azoknak a vállalkozásoknak a köre, amelyek profitálnak a kompenzációs rendszerből. A kompenzációs rendszer ellentmondásmentesen illeszkedik bele az EEG 2012-be, és a terhekre vonatkozóan olyan szabályozást tesz lehetővé, amely szerves részét képezi az EEG rendszerének.

               3.

               Állami vagy államinak betudható források hiánya

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy az EEG-pótdíj esetében nincsen szó állami vagy államinak betudható forrásról. Az EEG-pótdíj az átvételirendszer-üzemeltetőknek a villamosenergia-ellátókkal szemben fennálló, arra irányuló polgári jogi igényének teljesítését szolgálja, hogy a villamos energia értékesítése során felmerült kiadásaikat megtérítsék. A pótdíj mértékét az átvételirendszer-üzemeltetők határozzák meg, ebben nem vesznek részt állami szervek. A Bundesnetzagentur (villamosenergia-hálózatért felelős szövetségi hatóság) hatásköre kizárólag annak felülvizsgálatára irányul, hogy az átvételirendszer-üzemeltetők szabályszerűen állapították-e meg a pótdíj mértékét. Az átvételirendszer-üzemeltetők azonban nem ruháznak a Bundesnetzagenturrra a pótdíjból származó bevételek feletti állandó ellenőrzési vagy rendelkezési jogkört.

               4.

               Versenytorzítás és kereskedelemre gyakorolt hatás hiánya

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatban előadja, hogy a pótdíjbevétel nem állami jellegéből az következik, hogy az EEG-pótdíj csökkentése nem minősül állami bevételről való lemondásnak. Már csak azért sem áll ez fenn, mert a pótdíjegyenleg esetleges bevételcsökkenését magánforrásokból – a nem privilegizált végső fogyasztók által fizetendő magasabb összegű pótdíj formájában – ellentételezik.


title: T-14/13. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 3-i végzése — Seal Trademarks kontra OHIM — Exel Composites (XCEL)

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/30

         A Törvényszék 2013. szeptember 3-i végzése — Seal Trademarks kontra OHIM — Exel Composites (XCEL)
   (T-14/13. sz. ügy) (1)

   2013/C 336/66
   Az eljárás nyelve: angol
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 86., 2013.3.23.


title: C-614/14. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2016. július 5-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atanas Ognyanov elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — EUMSZ 267. cikk — A Bíróság eljárási szabályzatának 94. cikke — Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tartalma — A nemzeti bíróságot az ügy elintézéséből az ügy ténybeli és jogi hátterének az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben történt megállapítása folytán ideiglenes álláspont kifejtése miatt kizáró nemzeti szabály — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — A 47. cikk második bekezdése és a 48. cikk (1) bekezdése)

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/8

         A Bíróság (nagytanács) 2016. július 5-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Atanas Ognyanov elleni büntetőeljárás
   (C-614/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 267. cikk - A Bíróság eljárási szabályzatának 94. cikke - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tartalma - A nemzeti bíróságot az ügy elintézéséből az ügy ténybeli és jogi hátterének az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben történt megállapítása folytán ideiglenes álláspont kifejtése miatt kizáró nemzeti szabály - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A 47. cikk második bekezdése és a 48. cikk (1) bekezdése))
   (2016/C 335/10)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sofiyski gradski sad

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Atanas Ognyanov

      Másik fél: Sofiyska gradska prokuratura

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 267. cikket és a Bíróság eljárási szabályzatának 94. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdésével és 48. cikkének (1) bekezdésével összhangban akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes egy olyan módon értelmezett nemzeti szabály, amely a kérdést előterjesztő bíróságot arra kötelezi, hogy az zárja ki magát az ügy elintézéséből amiatt, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelme keretében bemutatta az ügy ténybeli és jogi hátterét.

               2)

               Az uniós jogot és különösen az EUMSZ 267. cikket akként kell értelmezni, hogy az nem teszi kötelezővé, de nem is tiltja, hogy a kérdést előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatalra utaló határozat kihirdetését követően újra meghallgassa a feleket vagy újabb bizonyítási cselekményeket végezzen – ami az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben tett ténybeli és jogi megállapításainak megváltoztatását teheti szükségessé –, feltéve hogy e bíróság az uniós jognak az Európai Unió Bírósága által elfogadott értelmezésének teljes érvényesülését biztosítja.

               3)

               Az uniós jogot akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a kérdést előterjesztő bíróság olyan – az uniós jogba ütköző – nemzeti szabályt alkalmaz, mint amilyen az alapügyben szerepel.

      (1)  HL C 96., 2015.3.23.


title: T-144/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. április 28-i ítélete – L'Oréal kontra EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi IDEALINA európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/51

      A Törvényszék 2016. április 28-i ítélete – L'Oréal kontra EUIPO – Theralab (VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA)
      (T-144/15. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A VICHY LABORATOIRES V IDÉALIA európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi IDEALINA európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
      (2016/C 211/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: L'Oréal, SA (Párizs, Franciaország) (képviselő: J. Sena Mioludo ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Lukošiūtė meghatalmazott)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos, Lda (Viseu, Portugália)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Theralab – Produtos Farmacêuticos e Nutracêuticos, Lda és a L'Oréal, SA közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. január 22-én hozott határozata (R 1097/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A L’Oréal SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 171., 2015.5.26.


title: T-325/06. sz. ügy: 2006. november 24-én benyújtott kereset – Boston Scientific kontra OHIM – Terumo (CAPIO)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/74

         2006. november 24-én benyújtott kereset – Boston Scientific kontra OHIM – Terumo (CAPIO)
   (T-325/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/152)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Boston Scientific Ltd (székhelye: Christ Church, Barbados) (képviselők: P. Rath és W. Festl-Wietek ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Terumo Kabushiki Kaisha (lakóhelye: Tokió, Japán)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának 2006. szeptember 14-i, a felperes képviselőjével 2006. szeptember 18-án közölt, R 61/2006-2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze az Elsőfokú Bíróság és a fellebbezési tanács előtti eljárások során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „CAPIO” szóvédjegy a 10. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – védjegybejelentés száma: 2 554 434

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Terumo Kabushiki Kaisha.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „CAPIOX” és a „CAPIOX PULSE” nemzeti és közösségi szóvédjegyek a 10. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalást teljes egészében elutasítja.

      A fellebbezési tanács határozata: a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezi.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 43. cikkének és a 2868/95 bizottsági rendelet 22. szabályának megsértése, mivel Terumo K. elmulasztotta védjegye tényleges használatának bizonyítását, valamint a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, lévén az ütköző védjegyek összetévesztése nem valószínű.


title: T-4/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 7-i ítélete – Beiersdorf kontra EUIPO (Q10) („Európai uniós védjegy — A Q10 európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Az oltalom terjedelmére vonatkozó nyilatkozat nyilvántartásba vételének megtagadása — A 207/2009/EK rendelet 37. cikkének (2) bekezdése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/13

         A Törvényszék 2016. szeptember 7-i ítélete – Beiersdorf kontra EUIPO (Q10)
   (T-4/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A Q10 európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Az oltalom terjedelmére vonatkozó nyilatkozat nyilvántartásba vételének megtagadása - A 207/2009/EK rendelet 37. cikkének (2) bekezdése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2016/C 383/18)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Beiersdorf AG (Hamburg, Németország) [képviselők: kezdetben A. Renck és J. Fuhrmann, később J. Fuhrmann ügyvéd(ek)]

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Q10 ábrás megjelölés európai védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2014. október 8-án hozott határozata (R 2050/2013-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Beiersdorf AG-t kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségeknek a viselésére.

      (1)  HL C 65., 2015.2.23.


title: T-212/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. július 3-i ítélete — Dánia kontra Bizottság ( „EMOGA — Garanciarészleg — A finanszírozásból kizárt kiadások — Szántóföldi növények — Területpihentetés” )

text:
               11.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/15

         A Törvényszék 2012. július 3-i ítélete — Dánia kontra Bizottság
   (T-212/09. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A finanszírozásból kizárt kiadások - Szántóföldi növények - Területpihentetés)
   2012/C 243/27
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Felperes: Dán Királyság (képviselők: kezdetben J. Bering Liisberg, később V. Pasternak Jørgensen meghatalmazottak, segítőik P. Biering és J. Pinborg ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: N. Rasmussen és F. Jimeno Fernández, később F. Jimeno Fernández meghatalmazottak, segítőjük T. Ryhl ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege és az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2009. március 19-i 2009/253/EK bizottsági határozat (HL L 75., 15. o.) részleges megsemmisítése, amennyiben az kizár a közösségi finanszírozásból egyes, a Dán Királyság által területpihentetés címén kifizetett kiadásokat.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Minden fél maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. január 13-án a C-254/03. P. sz. Eduardo Vieira SA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – Halászat – Halászati megállapodás Argentínával – Közösségi pénzügyi támogatás – Csökkentés)

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/8

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. január 13-án
   a C-254/03. P. sz. Eduardo Vieira SA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - Halászat - Halászati megállapodás Argentínával - Közösségi pénzügyi támogatás - Csökkentés)
   (2005/C 57/15)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A C-254/03. P. sz. ügyben, az Eduardo Vieira SA (meghatalmazott: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier és D. Domínguez Pérez) által a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2003. június 13-án benyújtott fellebbezés tárgyában, az eljárásban másik félként az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: S. Pardo Quintillán, segítője J. Rivas-Andres és J. Gutiérrez Gisbert), a Bíróság (első tanács), tagjai P. Jann, a tanács elnöke, N. Colneric (előadó), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič és E. Levits, bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: R. Grass, 2005. január 13-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               Az Eduardo Vieira SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 184., 2003.8.2.


title: T-492/15. sz. ügy: 2015. augusztus 26-án benyújtott kereset – Deutsche Lufthansa kontra Bizottság

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/41

         2015. augusztus 26-án benyújtott kereset – Deutsche Lufthansa kontra Bizottság
   (T-492/15. sz. ügy)
   (2015/C 363/50)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Deutsche Lufthansa AG (Köln, Németország) (képviselő: A. Martin-Ehlers ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az SA.21121 (C 29/2008) (korábbi NN 54/2007) – „Hahn repülőtér és Ryanair”-ügyben 2014. október 1-jén hozott európai bizottsági határozatot;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes lényegében a következőkre hivatkozik:

               —

               azon alapuló eljárási hiba, hogy a felperessel 2014-ben nem folytattak további megbeszéléseket,

               —

               az eset hiányos bemutatása, noha a tényállás a megtámadott határozat elfogadása időpontjában ismert volt az alperes számára,

               —

               a tényállás téves leírása, mivel a Bizottság bizonyos tények figyelmen kívül hagyása miatt téves képet festett az esetről,

               —

               a megtámadott határozat nyilvánvaló ellentmondásai,

               —

               az érintett repülőtér javára hozott intézkedések hibás jogi értékelése, mivel bizonyos intézkedéseket nem minősítettek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak, illetve más intézkedéseket a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősítettek,

               —

               az érintett repülőtér javára hozott intézkedések hibás jogi értékelése, mivel azok az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami intézkedéseknek minősülnek.


title: T-317/08. sz. ügy: 2008. augusztus 12-én benyújtott kereset – Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. kontra Bizottság

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/34

         2008. augusztus 12-én benyújtott kereset – Societa' di armatori G. padre dei F.lli Incorvaia G.I. e S. kontra Bizottság
   (T-317/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/65)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Societa' di armamento Gaetano padre dei fratelli Incorvaia Giuseppe, Ignazio e Salvatore Snc (Licata, Olaszország) (képviselők: A. Maiorana ügyvéd, A. De Matteis ügyvéd, A. De Francesco ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2008. június 12-i 530/2008/EK bizottsági rendeletet (HL L 155., 2008. június 13.);

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jogalapok és fontosabb érvek azonosak a T-313/08. sz., Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c. kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.


title: T-494/13. és T-495/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 4-i ítélete – Sales & Solutions kontra OHIM – Inceda (WATT és WATT) ( „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A WATT közösségi ábrás védjegy és a WATT közösségi szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja” )

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/27

         A Törvényszék 2014. december 4-i ítélete – Sales & Solutions kontra OHIM – Inceda (WATT és WATT)
   (T-494/13. és T-495/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A WATT közösségi ábrás védjegy és a WATT közösségi szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2015/C 026/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Sales & Solutions GmbH (Frankfurt-am-Main, Németország) (képviselő: K. Gründig-Schnelle ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Inceda Holding GmbH (Köln, Németország) (képviselők: J. Wald és D. Thrun ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A T-494/13. sz. ügyben az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az Inceda Holding GmbH és a Sales & Solutions GmbH közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. július 15-én hozott határozata (R 1192/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset, a T-495/13. sz. ügyben pedig a negyedik fellebbezési tanácsnak az Inceda Holding GmbH és a Sales & Solutions GmbH közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. július15-én hozott határozata (R 1193/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Sales & Solutions GmbH viseli a saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és az Inceda Holding GmbH T-494/13. és T-495/13. sz. egyesített ügyekben felmerült költségeit.

      (1)  HL C 344., 2013.11.23.


title: F-35/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2015. július 15-i végzése – De Esteban Alonso kontra Bizottság (Közszolgálat — A személyzeti szabályzat 24. cikke — Segítségnyújtás iránti kérelem — Nemzeti bíróság előtti büntetőeljárás — A Bizottság polgári jogi igényének érvényesítése — Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/54

         A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2015. július 15-i végzése – De Esteban Alonso kontra Bizottság
   (F-35/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - A személyzeti szabályzat 24. cikke - Segítségnyújtás iránti kérelem - Nemzeti bíróság előtti büntetőeljárás - A Bizottság polgári jogi igényének érvényesítése - Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset))
   (2015/C 279/68)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Fernando De Esteban Alonso (Saint-Martin-de-Seignanx, Franciaország) (képviselő: C. Huglo ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és C. Ehrbar meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben nem adott helyt a felperes segítségnyújtás iránti kérelmének, amikor felperest közösségi költségvetési források hűtlen kezelése miatt eljárás alá vonták.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               F. De Esteban Alonso maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 146., 2015.5.4., 52. o.


title: T-336/10. sz. ügy: 2010. augusztus 10-én benyújtott kereset — Abercrombie & Fitch Europe kontra OHIM — Gilli (GILLY HICKS)

text:
               9.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/29

         2010. augusztus 10-én benyújtott kereset — Abercrombie & Fitch Europe kontra OHIM — Gilli (GILLY HICKS)
   (T-336/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 274/44
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Svájc) (képviselők: S. Malynicz, D. Stone és L. Ritchie ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gilli Srl (Milánó, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 832/2008-1. sz. ügyben 2010. május 20-án hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a GILLY HICKS szóvédjegy a 3., 14., 25. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében — 5194543. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 3566007. sz. GILLI közösségi ábrás védjegy a 3., 9., 14. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a megtámadott határozatot részben hatályon kívül helyezte.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem helyesen végezte el a védjegyek vizuális, hangzásbeli és fogalmi összevetését, és így tévedett az összetévesztés veszélyének fennállását illetően.


title: T-255/12. sz. ügy: 2012. június 8-án benyújtott kereset — Vakili kontra Tanács

text:
               25.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/23

         2012. június 8-án benyújtott kereset — Vakili kontra Tanács
   (T-255/12. sz. ügy)
   2012/C 258/43
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bahman Vakili (Teherán, Irán) (képviselő: J.-M. Thouvenin ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Tanács azon határozatát, amely felvette a felperest a szankciókkal sújtott személyek listájára, ami a 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP határozatból, a 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletből, és a 2012. március 23-i keltezésű tanácsi levélből következik;

               —

               semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 267/2012/EU rendeletet, amennyiben az felveszi a felperest a szankciókkal sújtott személyek listájára;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az indokolás elégtelenségén alapul, mivel a felperest sújtó szankció indokolása nem tartalmaz semmilyen különös és konkrét indokot, amely igazolná e szankciót.

               2.

               A második jogalap a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésén alapul, mivel a felperest nem hallgatták meg abban az eljárásban, amely vele szemben szankció kiszabásához vezetett, amennyiben a Tanács nem közölte vele a terhére rótt bizonyítékokat és amennyiben nem tették lehetővé a felperes számára, hogy megfelelően kifejthesse az ezzel kapcsolatos álláspontját.

               3.

               A harmadik jogalap téves jogalkalmazáson alapul, mivel a Tanács nem sújthatott volna szankcióval valamely személyt pusztán azon okból, hogy egy egyébként szankcióval sújtott szervezet ügyvezető igazgatója és igazgatótanácsának elnöke.

               4.

               A negyedik jogalap ténybeli hibán alapul, amennyiben a felperes nem tehető felelőssé azért, amit az Export Development Bank of Irannak felróttak azelőtt, hogy a felperes átvette e társaság igazgatói feladatait. A felperes továbbá vitatja az általa irányított társaságnak felrótt tények valóságát.

               5.

               Az ötödik jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul, mivel a kiszabott szankció nem volt olyan jellegű, hogy lehetővé tett volna az általa követett célok elérését.

               6.

               A hatodik jogalap a tulajdon tiszteletben tartásához való jog megsértésén alapul, mivel a felperesnek nem volt lehetősége megfelelően érvényesíteni a jogait, és mivel nem létező jogi alapok alapján sújtották szankcióval.


title: C-183/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. január 11-i ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés – 92/43/EGK irányelv – 12. cikk (1) és (2) bekezdése, 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja és 16. cikk – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – A különböző fajok védelme)

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/4

         A Bíróság (második tanács) 2007. január 11-i ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
   (C-183/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/43/EGK irányelv - 12. cikk (1) és (2) bekezdése, 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja és 16. cikk - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - A különböző fajok védelme)
   (2007/C 42/07)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. van Beek meghatalmazott, M. Wemaëre ügyvéd)

      Alperes: Írország (képviselő: D. O'Hagan meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 1. o. 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 12. cikke (1) és (2) bekezdésének, 13. cikk (1) bekezdése b) pontjának és 16. cikkének hiányos átültetése
   Rendelkező rész

               1)

                           —

                           Mivel nem tette meg a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 12. cikkének (1) bekezdése által előírt szigorú védelmi rendszer hatékony megvalósítása érdekében szükséges valamennyi különleges intézkedést, és

                           —

                           hatályban tartotta a 2000. évi törvény (Wildlife [Amendment] Act) által módosított, a vadon élő állatokról és növényekről szóló, 1976. évi törvény (Wildlife Act) 23. cikke (7) bekezdésének a)-c) pontjait, amelyek összeegyeztethetetlenek a 92/43/EGK irányelv 12. cikkének (1) bekezdésével és 16. cikkével,

                     Írország nem tett eleget ezen irányelv említett cikkeinek és nem teljesítette az abból eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi Írországot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 182., 2005.7.23.


title: C-240/14. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2014. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eleonore Prüller-Frey kontra Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/14

         A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2014. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eleonore Prüller-Frey kontra Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG
   (C-240/14. sz. ügy)
   2014/C 261/21
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landesgericht Korneuburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Eleonore Prüller-Frey

      Alperes: Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a légifuvarozók baleset esetén fennálló felelősségéről szóló, 1997. október 9-i 2027/97/EK tanácsi rendelet (1) 2. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontját, a légifuvarozókra és légi járművek üzemben tartóira vonatkozó biztosítási követelményekről szóló, 2004. április 21-i 785/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 3. cikkének c) és g) pontját, valamint a Montrealban, 1999. május 28-án kelt, a nemzetközi légi fuvarozásra vonatkozó egyes jogszabályok egységesítéséről szóló Egyezmény (3) 1. cikkének (1) bekezdését, hogy azon kárt elszenvedő személy kártérítési követelései,

                           —

                           aki egy olyan légi jármű utasa volt, amelynek indulási és érkezési helye az egyik tagállam ugyanazon helye volt,

                           —

                           akit a pilóta ingyenesen szállított,

                           —

                           aki esetében a repülés célja az volt, hogy a pilótával tervezett ingatlanügylet kapcsán felülről megtekintsék az ingatlant, és

                           —

                           aki a légi jármű lezuhanása folytán sérülést szenvedett, kizárólag a Montrealban, 1999. május 28-án kelt, a nemzetközi légi fuvarozásra vonatkozó egyes jogszabályok egységesítéséről szóló Egyezmény 17. cikke alapján értékelendők, és a nemzeti jog nem alkalmazható?

                     Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a Montrealban, 1999. május 28-án kelt, a nemzetközi légi fuvarozásra vonatkozó egyes jogszabályok egységesítéséről szóló Egyezmény 33. cikkét és a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (4) 67. cikkét, hogy az első kérdésben említett kártérítési követelések tárgyalására és a tárgyukban történő határozathozatalra vonatkozó joghatóság kizárólag a Montrealban, 1999. május 28-án kelt, a nemzetközi légi fuvarozásra vonatkozó egyes jogszabályok egységesítéséről szóló Egyezmény 33. cikke alapján vizsgálandó?
               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a Montrealban, 1999. május 28-án kelt, a nemzetközi légi fuvarozásra vonatkozó egyes jogszabályok egységesítéséről szóló Egyezmény 29. cikkét és a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 18. cikkét, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti szabályok, amelyek lehetőséget biztosítanak az első kérdésben említett, kárt elszenvedő személy által a károkozó személy felelősségbiztosítója ellen történő közvetlen keresetindításra?
               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

               4)

               Úgy kell-e értelmezni az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításokra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő rendelkezések megállapításáról, valamint a 73/239/EGK irányelv módosításáról szóló, 1988. július 22-i 88/357/EGK tanácsi irányelv (6) 7. cikke (1) bekezdésének f) pontját és a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkét, hogy az első kérdésben említett kárt elszenvedő személy által a károkozó személy felelősségbiztosítója ellen történő közvetlen keresetindítás feltételei egy harmadik állam joga alapján vizsgálandók, ha

                           —

                           a jogellenes károkozásra alkalmazandó jogrend a közvetlen keresetindítás lehetőségét előírja a biztosítási szerződésről szóló törvényében,

                           —

                           a biztosítási szerződés felei egy harmadik állam jogrendje javára választanak jogot,

                           —

                           amely választás szerint a biztosító székhelye szerinti állam joga alkalmazandó, és

                           —

                           az említett állam jogrendje szintén előírja a közvetlen keresetindítás lehetőségét a biztosítási szerződésről szóló törvényében?

      (1)  HL L 285., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 3. kötet, 489. o.

      (2)  HL L 138., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 160. o.

      (3)  HL L 194., 39. o.

      (4)  HL 2001 L 12., 1. o. magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.

      (5)  HL L 199., 40. o.

      (6)  HL L 172., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 198. o.


title: C-244/07. sz. ügy: 2007. május 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/16

         2007. május 22-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-244/07. sz. ügy)
   (2007/C 155/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Dejmek és N. Yerrell meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 96/48/EK tanácsi irányelv és a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2004. április 29-i 2004/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) – nem teljesítette az ezen irányelv 4. cikkéből eredő kötelezettségeit.
               Másodlagosan:
               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem közölte a Bizottsággal azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 96/48/EK tanácsi irányelv és a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2004. április 29-i 2004/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette az ezen irányelv 33. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2004/50/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2006. április 29-én lejárt.

      (1)  HL L 164., 114. o.; helyesbítés: HL L 220., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet 34. kötet 838. o.


title: C-298/16. sz. ügy: A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2016. május 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Teodor Ispas, Anduța Ispas kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               29.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/11

         A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2016. május 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Teodor Ispas, Anduța Ispas kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (C-298/16. sz. ügy)
   (2016/C 314/16)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Cluj

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Teodor Ispas, Anduța Ispas

      Alperes: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Megfelel-e a védelemhez való jog tiszteletben tartása elvének az olyan közigazgatási gyakorlat, amelynek keretében anélkül hoznak valamely magánszemély számára kötelezettségeket előíró határozatot, hogy lehetővé tennék számára a valamennyi olyan, a közigazgatási iratok között található nem nyilvános, a hatóság által rögzített információhoz és dokumentumhoz való hozzáférést, amelyet a hatóság a határozat meghozatala során figyelembe vett?


title: T-180/17. sz. ügy: 2017. március 17-én benyújtott kereset – EM Research Organization kontra EUIPO – Christoph Fischer és társai (EM)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/32

         2017. március 17-én benyújtott kereset – EM Research Organization kontra EUIPO – Christoph Fischer és társai (EM)
   (T-180/17. sz. ügy)
   (2017/C 161/45)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: EM Research Organization, Inc. (Okinawa, Japán) (képviselők: J. Liesegang, M. Jost és N. Lang ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Christoph Fischer GmbH (Stephanskirchen, Németország), Ole Weinkath (Hünxe-Drevenack, Németország), Multikraft Produktions- und Handels GmbH (Pichl/Wels, Ausztria), Phytodor AG Buochs, Svájc)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: az „EM” nemzetközi szóvédjegy – 2 829 851. sz. védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. január 9-én hozott határozata (R 2442/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 145. cikkének és 57. cikke (5) bekezdése első mondatának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: C-228/06. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. február 19-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli kontra Bundesrepublik Deutschland (Az EGK–Törökország társulási megállapodás — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Valamely tagállam területére történő belépés esetén fennálló vízmukötelezettség)

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/2

         A Bíróság (első tanács) 2009. február 19-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-228/06. sz. ügy) (1)

   (Az EGK–Törökország társulási megállapodás - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Valamely tagállam területére történő belépés esetén fennálló vízmukötelezettség)
   2009/C 90/02
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      A következő részvételével: Bundesagentur für Arbeit

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg – Az Európai Gazdasági Közösség és Törökország között társulást létrehozó megállapodáshoz fűzött, 1970. november 23-i kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikke (1) bekezdésének értelmezése (HL L 293., 4. o.) – A külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 81., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 65. o.) 1. cikkének érvényessége – A szolgáltatásnyújtás szabadságának újabb korlátai – Tehergépkocsi vezetőként török szállító vállalkozás alkalmazásában álló török állampolgárt terhelő vízumkötelezettség valamely tagállam területére lépés esetén, annak ellenére, hogy a kiegészítő jegyzőkönyv hatályba lépése óta ilyen kötelezettség nem áll fenn

      Rendelkező rész

   A Brüsszelben 1970. november 23-án aláírt és a Közösség nevében az 1972. december 19-i 2760/72/EGK tanácsi rendelettel megkötött, jóváhagyott és megerősített kiegészítő jegyzőkönyv 41. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a hatályba lépésétől kezdődően olyan vízumkötelezettség bevezetése, amelynek célja, hogy az alapeljárás felpereseihez hasonló helyzetben lévő török állampolgárok számára lehetővé tegye a valamely tagállam területére abból a célból történő belépést, hogy ott a Törökországban letelepedett valamely vállalkozás nevében szolgáltatásokat nyújtsanak, mivel a jegyzőkönyv hatályba lépésének időpontjában ilyen vízumkötelezettség nem állt fenn.

      (1)  HL C 190., 2006.8.12.


title: C-290/11. sz. ügy: A T-377/06. sz., Comap kontra Bizottság ügyben a Törvényszék (nyolcadik tanács) 2011. március 24-én hozott ítélete ellen a Comap SA által 2011. június 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/18

         A T-377/06. sz., Comap kontra Bizottság ügyben a Törvényszék (nyolcadik tanács) 2011. március 24-én hozott ítélete ellen a Comap SA által 2011. június 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-290/11. sz. ügy)
   2011/C 252/32
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Comap SA (képviselők: A. Wachsmann és S. de Guigné ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

                     elsődlegesen
                  :

                           —

                           az EUMSZ 256. cikk és az Európai Unió Bírósága Alapokmányáról szóló 3. jegyzőkönyv 56. cikkének alapján Törvényszék T-377/06. sz., Comap kontra Bizottság ügyben 2011. március 24-én hozott ítéletét helyezze hatályon kívül teljes egészében;

                           —

                           adjon helyt a Comap SA a Törvényszék elé elsőfokon terjesztett kereseti kérelmeinek;

                           —

                           következésképpen:

                                       —

                                       semmisítse meg az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F-1/38.121 „szerelvények” ügy) 2006. szeptember 20-án hozott C(2006) 4180 végleges bizottsági határozatnak a Comap SA-t érintő részét, valamint a rendelkező részét alátámasztó indokolást, annyiban, amennyiben e határozat bírságot szab ki a Comap SA-val szemben;

               —

                     másodlagosan
                  :

                           —

                           az EUMSZ 261. cikk alapján törölje el az Európai Bizottság fent hivatkozott határozata 2. cikkének g) pontjában a Comap SA-val szemben kiszabott 18,56 millió eurós bírságot, vagy ugyanezen cikk alapján csökkentse megfelelő mértékűre e bírság összegét;

               —

               a fenti esetek mindegyikében kötelezze az Európai Bizottságot az összes költség viselésére, ideértve a Comap SA Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező négy jogalapra hivatkozik fellebbezése alátámasztására.
   Első jogalapjával a Comap a független és pártatlan igazságszolgáltatáshoz való jogának megsértésére hivatkozik, mivel a Törvényszék által a Bizottság határozatával — amely intézmény a vizsgálati és szankcionálási jogkört együttesen gyakorolja –kapcsolatos felügyeleti jogkörét a nyilvánvaló ténybeli és jogi hibák vizsgálatára korlátozta ahelyett, hogy az ügy tényállásának, és különösen az előterjesztett bizonyítékok teljes újravizsgálására alapozva korlátlan felülvizsgálati jogkörét gyakorolta volna.
   Második jogalapjában a fellebbező azt kifogásolja, hogy a Törvényszék vele szemben a „nyilvános elhatárolódás” fogalmát túl megszorítóan értelmezte és ezzel figyelmen kívül hagyta a büntetőjog megszorító értelmezése elvének az EJEE 7. cikkének (1) bekezdésében meghatározott követelményeit, amely azt írja elő, hogy „a büntetőjog nem alkalmazható kiterjesztő módon a vádlott hátrányára”. Ez a megközelítés azt az elvet is sérti, miszerint bármilyen kétség a határozat címzettjének minősülő vállalkozás javára kell, hogy szolgáljon, amely az ártatlanság elvével kapcsolatosan irányadó.
   Harmadik jogalapjában a Comap több bizonyíték elferdítésére hivatkozik, amely tény egyes, a felperes és valamely versenytársa között a Bizottság helyszíni vizsgálatait követően történt kétoldalú kapcsolatfelvétel téves jogi minősítéséhez vezetett.
   Negyedik és utolsó jogalapjában a fellebbező végül azt kifogásolja,, hogy a Törvényszék megsértette indokolási kötelezettségét azáltal, hogy úgy ítélte meg, hogy a Bizottság jogilag kielégítő módon bizonyította a Comap egységes és folyamatos jogsértésben 2001 márciusát követően való részvételét.


title: T-2/16. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – K&K Group kontra EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — Pret A Diner ábrás védjegy — PRET A MANGER korábbi európai uniós ábrás védjegy — PRET korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése — A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/32

         A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – K&K Group kontra EUIPO – Pret A Manger (Europe) (Pret A Diner)
   (T-2/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - Pret A Diner ábrás védjegy - PRET A MANGER korábbi európai uniós ábrás védjegy - PRET korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”))
   (2017/C 022/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: K&K Group AG (Cham, Svájc) (képviselők: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen és N. Bertram ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Pret A Manger (Europe) Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: M. Edenborough, QC)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Pret A Manger (Europe) és a K&K Group közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. október 29-én hozott határozata (R 2825/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a K&K Group AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 78., 2016.2.29.


title: C-73/10. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-2/09. sz., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG kontra Európai Bizottság ügyben 2009. november 30-án hozott ítélete ellen az Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG által 2010. február 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/22

         Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-2/09. sz., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG kontra Európai Bizottság ügyben 2009. november 30-án hozott ítélete ellen az Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG által 2010. február 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-73/10. P. sz. ügy)
   2010/C 80/38
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. KG (képviselők: A. Rinne ügyvéd, S. Kon Solicitor, C. Humpe Solicitor, C. Vajda QC)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-2/09. sz. ügyben 2009. november 30-án hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság nyilvánítsa elfogadhatónak a Weichert T-2/09. sz. ügyben benyújtott megsemmisítés iránti keresetét, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé az Európai Közösségek Bizottsága 2008. október 15-i határozatának (COMP/39.188. sz. ügy — Banánok) annyiban történő megsemmisítése iránti kereset elbírálása érdekében, amennyiben az a felperest érinti; vagy

               —

               másodlagosan a Bíróság utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az elbírálja a Weichert T-2/09. sz. ügyben benyújtott megsemmisítés iránti keresetének az elfogadhatóságát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes azzal érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot a kereset azon az alapon történő elfogadhatatlanná nyilvánításával, hogy csak akkor térhet el az eljárási határidőkre vonatkozó közösségi szabályozás alkalmazásától, ha a körülmények vagy előre láthatatlanok vagy vis maior esete forog fenn. A felperes azt állítja, hogy egy ilyen megközelítés indokolatlanul korlátozott, és nem veszi egyáltalán vagy megfelelő mértékben figyelembe a büntetőeljárás során a bírósági eljáráshoz való jogot, a büntetőeljárás jogszerűségének elvét, az arányosság elvét, valamint az igazságtalan eredmény elkerülésének kiemelkedő szükségességét.


title: T-404/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. november 12-i ítélete — Deutsche Bahn AG kontra OHIM (Szürke és piros horizontális színkombináció) ( Közösségi védjegy — Szürke és piros horizontális színkombinációból álló közösségi védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/25

         A Törvényszék 2010. november 12-i ítélete — Deutsche Bahn AG kontra OHIM (Szürke és piros horizontális színkombináció)
   (T-404/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Szürke és piros horizontális színkombinációból álló közösségi védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 13/48
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Deutsche Bahn AG (Berlin, Németország) (képviselők: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern és B. Weichhaus ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy szürke és piros színkombinációból álló színmegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2009. július 23-i határozata (R 379/2009-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Deutsche Bahn AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 297., 2009.12.5.


title: T-357/15. P. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Garcia Minguez kontra Bizottság („Fellebbezés — Közszolgálat — Felvétel — A Bizottság ideiglenes alkalmazottai számára nyitva álló intézményi belső versenyvizsga — Valamely végrehajtó ügynökség ideiglenes alkalmazottjának elutasítása — A személyzeti szabályzat 29. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Egyenlő bánásmód — Jogilag nyilvánvalóan teljesen megalapozatlan fellebbezés”)

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/28

         A Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Garcia Minguez kontra Bizottság
   (T-357/15. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Felvétel - A Bizottság ideiglenes alkalmazottai számára nyitva álló intézményi belső versenyvizsga - Valamely végrehajtó ügynökség ideiglenes alkalmazottjának elutasítása - A személyzeti szabályzat 29. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Egyenlő bánásmód - Jogilag nyilvánvalóan teljesen megalapozatlan fellebbezés”))
   (2016/C 068/37)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Maria Luisa Garcia Minguez (Brüsszel, Belgium) (képviselők: L. Ortiz Blanco és Á. Givaja Sanz ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Currall, G. Gattinara és F. Simonetti, később G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) 2015. április 28-i, Garcia Minguez kontra Bizottság ügyben hozott végzése (F-72/14, EBHT-KSZ, EU:F:2015:40) ellen benyújtott és e végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Maria Luisa Garcia Minguez köteles a költségek viselésére.

      (1)  HL C 279., 2015.8.24.


title: A T-284/99. sz. ügy törlése

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/28

         A T-284/99. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 239/63)

      (Az eljárás nyelve: holland)

   2004. május 4-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága második kibővített tanácsának elnöke elrendelte a T-284/99. sz., Vlutters Kapitein B.V., támogatja a Holland Királyság, kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 47., 2000.2.19.


title: C-227/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. október 21-i ítélete (a Tribunale ordinario di Torino — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Antonino Accardo és társai kontra Comune di Torino (Szociálpolitika — A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme — Munkaidő-szervezés — A városi rendőrségnél dolgozó rendőrök — 93/104/EK irányelv — A 2000/34/EK irányelvvel módosított 93/104 irányelv — 2003/88/EK irányelv — 5., 17. és 18. cikk — Maximális heti munkaidő — Kollektív szerződések vagy a szociális partnerek között, nemzeti vagy regionális szinten megkötött megállapodások — Az elhalasztott heti pihenőidővel és a kompenzáló pihenőidővel kapcsolatos eltérések — Közvetlen hatály — Összhangban álló értelmezés)

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/15

         A Bíróság (második tanács) 2010. október 21-i ítélete (a Tribunale ordinario di Torino — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Antonino Accardo és társai kontra Comune di Torino
   (C-227/09. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - Munkaidő-szervezés - A városi rendőrségnél dolgozó rendőrök - 93/104/EK irányelv - A 2000/34/EK irányelvvel módosított 93/104 irányelv - 2003/88/EK irányelv - 5., 17. és 18. cikk - Maximális heti munkaidő - Kollektív szerződések vagy a szociális partnerek között, nemzeti vagy regionális szinten megkötött megállapodások - Az elhalasztott heti pihenőidővel és a kompenzáló pihenőidővel kapcsolatos eltérések - Közvetlen hatály - Összhangban álló értelmezés)
   2010/C 346/24
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale ordinario di Torino — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Antonino Accardo, Antonino Accardo, Viola Acella, Antonio Acuto, Domenico Ambrisi, Paolo Battaglino, Riccardo Bevilacqua, Fabrizio Bolla, Daniela Bottazzi, Roberto Brossa, Luigi Calabro, Roberto Cammardella, Michelangelo Capaldi, Giorgio Castellaro, Davide Cauda, Tatiana Chiampo, Alessia Ciaravino, Alessandro Cicero, Paolo Curtabbi, Paolo Dabbene, Mauro D’Angelo, Giancarlo Destefanis, Mario Di Brita, Bianca Di Capua, Michele Di Chio, Marina Ferrero, Gino Forlani, Giovanni Galvagno, Sonia Genisio, Laura Dora Genovese, Sonia Gili, Maria Gualtieri, Gaetano La Spina, Maurizio Loggia, Giovanni Lucchetta, Sandra Magoga, Manuela Manfredi, Fabrizio Maschio, Sonia Mignone, Daniela Minissale, Domenico Mondello, Veronnica Mossa, Plinio Paduano, Barbaro Pallavidino, Monica Palumbo, Michele Paschetto, Frederica Peinetti, Nadia Pizzimenti, Gianluca Ponzo, Enrico Pozzato, Gaetano Puccio, Danilo Ranzani, Pergianni Risso, Luisa Rossi, Paola Sabia, Renzo Sangiano, Davide Scagno, Paola Settia, Raffaella Sottoriva, Rossana Trancuccio, Fulvia Varotto, Giampiero Zucca, Fabrizio Lacognata, Guido Mandia, Luigi Rigon, Daniele Sgavetti

      Alperes: Comune di Torino

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale ordinario di Torino — A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv (HL L 307., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 197. o.) 5., 17. és 18. cikkének értelmezése — Az eltolt heti pihenőidőre és a kompenzáló pihenésre vonatkozó eltérések — A város rendőrség rendőrei tekintetében történő alkalmazhatóság.

      Rendelkező rész

               1.

               A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv 17. cikkének (3) bekezdése — mind annak eredeti változatában, mind pedig a 2000. június 22-i 2000/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított változatában — az ugyanazon cikk (2) bekezdéséhez képest önálló hatállyal rendelkezik, oly módon, hogy az, hogy valamely foglalkozás nem szerepel az említett (2) bekezdésben foglalt felsorolásban, nem akadálya annak, hogy az a 93/104 irányelv mindkét említett változata 17. cikkének (3) bekezdésében előírt eltérés hatálya alá tartozzon.

               2.

               Az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között a 93/104 irányelv és a 2000/34 irányelvvel módosított 93/104 irányelv 17. cikkében, valamint — adott esetben — a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17. és/vagy 18. cikkében előírt, nem kötelező eltérésekre nem lehet hivatkozni az alapeljárás felpereseihez hasonló magánszemélyekkel szemben. E rendelkezéseket továbbá nem lehet akként értelmezni, hogy azok megengedik vagy tiltják az alapügyben szóban forgóhoz hasonló kollektív szerződések alkalmazását, mivel ez utóbbiak alkalmazása a belső jogtól függ.

      (1)  HL C 205., 2009.8.29.


title: C-378/07. sz. ügy: A Monomeles Protodikeio Rethymnis (Görögország) által  2007. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kyriaki Aggelidaki és társai kontra Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/24

         A Monomeles Protodikeio Rethymnis (Görögország) által 2007. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kyriaki Aggelidaki és társai kontra Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis
   (C-378/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/47)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Monomeles Protodikeio Rethymnis
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Kyriaki Aggelidaki és társai

      Alperes: Nomarchiaki Aftodioikisi Rethymnis
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 1999.7.28., 42. o.) szerves részét képező, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszát és 8. szakaszának 1. és 2. pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a közösségi jog nem teszi lehetővé a tagállamok számára, az e keretmegállapodás alkalmazására történő hivatkozással való indokolással, hogy intézkedéseket fogadjanak el, amikor: a) a nemzeti jogrendben már az irányelv hatálybalépését megelőzően léteznek a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenértékű jogszabályok, és b) amikor a keretmegállapodás végrehajtásaként elfogadott intézkedésekkel csökken a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének általános szintje a nemzeti jogrendben.

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, ha a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének csökkentése, azokban az esetekben, amikor nem többszöri és egymást követő határozott idejű szerződésekről van szó, hanem olyan egyszeri és egységes szerződésről, amelynek tárgya azonban a valóságban a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésére irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása, kapcsolatban van-e a hivatkozott keretmegállapodás és a hivatkozott irányelv alkalmazásával, és, következésképpen, a védelemnek ezt a csökkentését megengedi vagy tiltja a közösségi jog.

               3)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogrendben már az irányelv hatálybalépését megelőzően léteznek a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenértékű jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintje megengedett csökkentésének minősül-e a nemzeti jogban, a keretmegállapodás 8. szakaszának 1. és 3. pontja értelmében egy olyan jogszabályi intézkedés elfogadása, a keretmegállapodás alkalmazására történő hivatkozással való indokolással, mint a szóban forgó 164/2004. sz. elnöki rendelet 11. §-a:

                           a)

                           amennyiben, a hivatkozott, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés alkalmazási körébe kizárólag a többszörös, egymást követő munkaszerződések vagy -viszonyok tartoznak, és nem tartoznak ide azok a szerződéses munkavállalók, akik (nem többszöri és egymást követő, hanem) egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződést kötöttek a munkaadó „állandó és tartós” szükségleteinek a munkavállaló részéről történő kielégítése céljából, míg a már előzetesen létező egyenrangú jogszabály valamennyi határozott idejű munkaszerződésre vonatkozik, azokat az eseteket is beleértve, amikor a munkavállaló egyetlen egységes határozott idejű munkaszerződést kötött, amelynek azonban tárgya valójában a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésre irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása;

                           b)

                           amennyiben a szóban forgó, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme és a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás szerinti visszaélések megelőzése céljából, mint jogkövetkezményt előírja, hogy a határozott idejű munkaszerződéseket beálló (ex nunc) hatállyal határozatlan idejű szerződésekké minősítsék, míg az előzőleg létező egyenrangú jogszabályok a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű munkaszerződésekké minősítését e szerződések megkötésének eredeti időpontjától (ex tunc) tekintik hatályosnak.

               4)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogban az 1999/70/EK irányelv hatálybalépésének időpontjában hatályban vannak az ezen irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti olyan egyenrangú jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintje csökkentésének minősül-e, a keretmegállapodás 8. szakasza 1. és 3. pontjai értelmében, a görög jogalkotónak az irányelv görög jogba történő átültetése során hozott azon döntése, hogy, egyfelől, kizárta a hivatkozott 164/2004. sz. elnöki rendelettel nyújtott védelemből a visszaélések azon eseteit, amikor a munkavállaló egyetlen és egységes határozott idejű szerződést kötött, amelynek tárgya azonban a valóságban a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésre irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása, másfelől pedig elmulasztott elfogadni egy olyan hasonló, a konkrét esetre vonatkozó és hatékony intézkedést, amely a munkavállalók e sajátos visszaéléssel szembeni, a görög jogrend közös munkajoga által állandó jelleggel előírt védelmére irányuló joghatást vált ki, a semmis szerződésen alapuló valamennyi munkavégzés esetében, a keretmegállapodás szerinti visszaélés fennállásától függetlenül, amely védelem magában foglalja, hogy a munkavállaló követelheti munkadíjának megtérítését és a végkielégítést, akár érvényes szerződés alapján végzett munkát, akár nem, attól a ténytől függetlenül, hogy:

                           a)

                           a munkadíj és a végkielégítés megfizetésének kötelezettségét a nemzeti jog írja elő valamennyi munkaviszony esetében, és ez nem kifejezetten a keretmegállapodás szerinti visszaélések megelőzésére szolgál, és

                           b)

                           a korábban hatályos egyenrangú jogszabály jogkövetkezménye az (egyetlen és egységes) határozott idejű munkaszerződés határozatlan idejű szerződésként történő elismerése.

               5)

               Az előző kérdésekre adott igenlő válasz esetén, a nemzeti bíróság a nemzeti jognak az 1999/70/EK irányelv fényében történő értelmezése során köteles-e mellőzni az ezen irányelvvel összeegyeztethetetlen, a keretmegállapodásra történő hivatkozással való indokolással elfogadott jogszabályi intézkedésekben szereplő olyan rendelkezéseket, ami azonban a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók általános védelme szintjének csökkentését okozza a nemzeti jogban, mint a 164/2004. sz. elnöki rendeletben szereplő rendelkezések, amelyek hallgatólagosan és közvetett módon, ugyanakkor egyértelműen kizárják a védelmet az olyan visszaélések esetén, amikor a munkavállaló csak egyetlen és egységes határozott idejű munkaszerződést kötött, amelynek tárgya azonban a valóságban a nem átmeneti, rendkívüli vagy sürgős, hanem „állandó és tartós” szükségletek kielégítésre irányuló szolgáltatásoknak a munkavállaló általi nyújtása, és e rendelkezések helyett az irányelv hatálybalépését megelőzően hatályos egyenrangú nemzeti intézkedésben szereplő rendelkezéseket – mint például a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdésében szereplőket – kell-e alkalmaznia.

               6)

               Amennyiben a nemzeti bíróság valamely határozott idejű munkavégzésről szóló ügyben alkalmazhatónak minősítene egy olyan rendelkezést (a jelen esetben a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdését), amely az 1999/70/EK irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenrangú jogszabálynak minősül, és az e rendelkezés alapján történt azon megállapítás, hogy valamely munkaszerződés megkötése – legyen ez akár csak egyetlen – határozott időre történt, a nyújtott szolgáltatás természetével, fajtájával és jellemzőivel kapcsolatos objektív indokok nélkül annak elismerését jelenti, hogy e szerződés határozatlan idejű szerződés:

                           a)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint minden esetben a határozott idejű szerződés megkötése objektív indokának minősül az a tény, hogy megkötésének jogi alapjául idényjellegű, időszakos, átmeneti vagy kiegészítő jellegű szociális szükségletek kielégítésére irányuló határozott idejű munkaszerződéssel történő foglalkoztatásról szóló rendelkezést (a jelen esetben a 3250/2004. sz. törvény rendelkezéseit, FEK A' 124., 2004. július 7.), akkor is, ha a kielégített szükségletek állandóak és tartósak;

                           b)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint egy olyan rendelkezést, amely tiltja a közszektorban a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű munkaszerződésekké történő átalakítását, úgy kell értelmezni, hogy a közszektorban minden esetben feltétlenül tiltott a határozott idejű munkaszerződés határozatlan idejű munkaszerződéssé történő átalakítása, akkor is, ha e szerződést visszaélésszerűen kötötték határozott időre, mivel a kielégített szükségletek állandóak és tartósak, és a nemzeti bíróságnak nincs lehetősége ilyen esetben arra, hogy megállapítsa a vitatott munkaviszony valódi jellegét és ezt helyesen határozatlan idejű szerződésnek minősítse; vagy pedig ez a tilalom csak azon határozott idejű munkaszerződésekre vonatkozik, amelyeket ténylegesen átmeneti, előre nem látott, sürgős vagy hasonló szükségletek kielégítése céljából kötöttek, és nem azon esetekre is, amikor e szerződéseket valójában állandó és tartós szükségletek kielégítése céljából kötötték.


title: C-439/09. sz. ügy: A Cour d’appel de Paris (Franciaország) által 2009. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS kontra Président de l’Autorité de la Concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/27

         A Cour d’appel de Paris (Franciaország) által 2009. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS kontra Président de l’Autorité de la Concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi
   (C-439/09. sz. ügy)
   2010/C 24/49
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d’appel de Paris

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pierre Fabre Dermo-Cosmétique SAS

      Alperesek: Président de l’Autorité de la Concurrence, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et de l’Emploi

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A szerződés szerinti termékek végső felhasználók számára való internetes értékesítésének a szelektív forgalmazási hálózat keretében az engedéllyel rendelkező forgalmazókkal szemben előírt általános és abszolút tilalma tényleg olyan, az EK-Szerződés 81. cikkének (1) bekezdése értelmében vett különösen súlyos, célzott versenykorlátozásnak minősül-e, amely kikerül a 2790/1999 rendelet (1) szerinti csoportmentesség alól, de esetlegesen a EK-Szerződés 81. cikkének (3) bekezdése alapján egyedi mentesítésben részesülhet?

      (1)  A Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a vertikális megállapodások és összehangolt magatartások csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1999. december 22-i 2790/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 336., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 364. o.).


title: C-513/11. sz. ügy: A Työtuomioistuin (Finnország) által 2011. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Yleimmät Toimihenkilöt YTN ry kontra Teknologiateollisuus ry és Nokia Siemens Networks Oy

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/25

         A Työtuomioistuin (Finnország) által 2011. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Yleimmät Toimihenkilöt YTN ry kontra Teknologiateollisuus ry és Nokia Siemens Networks Oy
   (C-513/11. sz. ügy)
   2011/C 347/36
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Työtuomioistuin (Finnország)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Yleimmät Toimihenkilöt YTN ry

      Alperesek: Teknologiateollisuus ry és Nokia Siemens Networks Oy

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) és a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelvvel (2) valamely nemzeti kollektív szerződés olyan értelmezése, amely alapján a gyermeknevelési szabadságról szülési szabadságra távozó munkavállaló részére nem fizetik ki a szülési szabadság idejére a kollektív szerződésben előírt díjazást?

      (1)  HL L 204., 23. o.

      (2)  HL L 348., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 110. o.


title: T-376/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 25-i ítélete — Németország kontra Bizottság ( Állami támogatások — Kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatások — Két állami támogatási programra vonatkozó információk közlését elrendelő határozat — A Bizottságnak a 70/2001/EK rendelet 9. cikke (2) bekezdésének negyedik mondata alapján fennálló ellenőrzési jogköre )

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 25-i ítélete — Németország kontra Bizottság
   (T-376/07. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatások - Kis- és középvállalkozásoknak nyújtott támogatások - Két állami támogatási programra vonatkozó információk közlését elrendelő határozat - A Bizottságnak a 70/2001/EK rendelet 9. cikke (2) bekezdésének negyedik mondata alapján fennálló ellenőrzési jogköre”)
   2010/C 11/45
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma, J. Möller és B. Klein meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: K. Gross és B. Martenczuk meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az [EK 87.] és [EK 88.] cikknek a kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2001. január 12-i 70/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 10., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 141. o.) alapján két támogatás vonatkozásában információ közlését elrendelő, 2007. július 18-i K (2007) 3226 bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 297., 2007.12.8.


title: T-86/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. március 21-i  végzése – Holcim (Franciaország) kontra Bizottság

text:
               20.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/18

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. március 21-i végzése – Holcim (Franciaország) kontra Bizottság
   (T-86/03. sz. ügy) (1)

   (2006/C 121/34)

      Az eljárás nyelve: francia

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 112., 2003.05.10.


title: T-741/14. sz. ügy: 2014. október 27-én benyújtott kereset – Hersill kontra OHIM – KCI Licensing (VACUP)

text:
               15.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 448/37

         2014. október 27-én benyújtott kereset – Hersill kontra OHIM – KCI Licensing (VACUP)
   (T-741/14. sz. ügy)
   (2014/C 448/46)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hersill, SL (Móstoles, Spanyolország) (képviselő: M. Aznar Alonso ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: KCI Licensing, Inc. (San Antonio, Egyesült Államok)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A vitatott védjegy: a 9 9 43  499. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2014. augusztus 14-én hozott határozata (R 1520/2013-2. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a jelen kereset megalapozott, és helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot, és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet – amennyiben a jelen eljárásban félként vesznek részt – kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap(ok)

               —

               a 207/2009 rendelet 42. cikke (2) bekezdésének, és a 2868/95 rendelet 22. szabálya (3) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-55/12. sz. ügy: 2012. február 2-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Írország

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/18

         2012. február 2-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Írország
   (C-55/12. sz. ügy)
   2012/C 89/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és W. Mölls meghatalmazottak)

      Alperes: Írország

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy Írország — mivel a fogyatékossággal élők által gépjárművekhez használt üzemanyagra jövedékiadó-mentességet biztosított, nem tartva be a 2003/96/EK tanácsi irányelv (1) szerinti minimum adómértéket — nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               Írországot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság azt állítja, hogy Írország a fogyatékossággal élők által felhasznált üzemanyag jövedékiadó-mentességének fenntartásával megsérti az említett irányelvből eredő kötelezettségeit.

      (1)  Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-I 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.).


title: T-676/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. február 4-i ítélete – Italian International Film kontra EACEA („Az európai audiovizuális ágazatot támogató program (MEDIA 2007) — Az európai filmek nemzetközi forgalmazását támogató intézkedések — Ajánlattételi felhívás a 2013. évi »szelektív« program keretében — Az EACEA aktusa, amely tájékoztatja a felperest az »Only God Forgives« című filmre vonatkozó pályázatának elutasításáról — Az EACEA elutasítást megerősítő, ám új indokokat tartalmazó aktusa — Hatáskör — A Bizottság és az EACEA közötti feladatmegosztás — Mérlegelést nem engedő hatáskör — Megsemmisítés iránti kereset — Megtámadható aktus — Elfogadhatóság — Indokolási kötelezettség — Állandó útmutató 2012 – 2013 — Materiális vagy fizikai forgalmazásra vonatkozó megállapodás — Az EACEA előzetes tájékoztatásának hiánya — A pályázat nem támogatható jellege”)

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/30

         A Törvényszék 2016. február 4-i ítélete – Italian International Film kontra EACEA
   (T-676/13. sz. ügy) (1)

   ((„Az európai audiovizuális ágazatot támogató program (MEDIA 2007) - Az európai filmek nemzetközi forgalmazását támogató intézkedések - Ajánlattételi felhívás a 2013. évi »szelektív« program keretében - Az EACEA aktusa, amely tájékoztatja a felperest az »Only God Forgives« című filmre vonatkozó pályázatának elutasításáról - Az EACEA elutasítást megerősítő, ám új indokokat tartalmazó aktusa - Hatáskör - A Bizottság és az EACEA közötti feladatmegosztás - Mérlegelést nem engedő hatáskör - Megsemmisítés iránti kereset - Megtámadható aktus - Elfogadhatóság - Indokolási kötelezettség - Állandó útmutató 2012 – 2013 - Materiális vagy fizikai forgalmazásra vonatkozó megállapodás - Az EACEA előzetes tájékoztatásának hiánya - A pályázat nem támogatható jellege”))
   (2016/C 106/33)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Italian International Film Srl (Róma, Olaszország) (képviselők: A. Fratini, B. Bettelli és M. Bottino ügyvédek)

      Alperes: Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) (képviselők: H. Monet és D. Homann, meghatalmazottak, segítőik: D. Fosselard és A. Duron ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az „Only God Forgives” című filmre vonatkozó támogatás nyújtása iránt az európai audiovizuális ágazatot támogató program végrehajtásáról szóló (MEDIA 2007), 2006. november 15-i 1718/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (HL L 327., 12. o.) alapján közzétett, 2007. január 1-je és 2013. december 31. közötti időszakra vonatkozó EACEA/21/12 ajánlattételi felhívás (MEDIA 2007 – Európai filmek nemzetközi forgalmazásának támogatása – a „szelektív” program 2013) (HL C 300., 5. o.) keretében a felperes által benyújtott pályázat elutasításáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Italian International Film Srl és az Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA) maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.