title: C-498/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság T-225/07. és T-364/07. sz., Thomson Sales Europe kontra Bizottság egyesített ügyekben 2009. szeptember 29-én hozott ítélete ellen a Thomson Sales Europe által 2009. december 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/7

         Az Elsőfokú Bíróság T-225/07. és T-364/07. sz., Thomson Sales Europe kontra Bizottság egyesített ügyekben 2009. szeptember 29-én hozott ítélete ellen a Thomson Sales Europe által 2009. december 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-498/09. P. sz. ügy)
   2010/C 80/13
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Thomson Sales Europe (képviselők: F. Goguel és F. Foucault ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 29-i ítéletét;

               —

               a Bíróság semmisítse meg a 2007. május 7-i REM 03/05 európai bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes keresete alátámasztására lényegében három jogalapra hivatkozik.
   Első jogalapja keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az EK 225. cikkben foglalt hatásköri szabályokat azáltal, hogy a Thaiföldön gyártott színestelevízió- vevőkészülékek behozatalára kivetett behozatali vámok utólagos elengedését meg nem erősítő 2007. július 20-i bizottsági levél megsemmisítése iránti felperesi kérelem tárgyában érdemi határozatot hozott, noha korábban ő maga ítélte elfogadhatatlannak az említett kérelmet azzal az indokkal, hogy a kérdéses levél nem alkalmas joghatások kiváltására.
   A második jogalappal a felperes azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a védelemhez való jogát és nyilvánvaló hibát követett el a tények jogi minősítése során azáltal, hogy egyrészt elutasította a felperes azon kérelmét, hogy bocsássa a felek rendelkezésére a teljes bizonyításfelajánlást, és másrészt, hogy a Thomson részéről súlyos hanyagságot állapított meg, mivel annak tapasztalt gazdasági szereplőként pontos információkat kellett volna kérnie a Bizottságtól a tekintetben, hogy a Thaiföldön gyártott színestelevízió- vevőkészüléket továbbra is thaiföldi eredetűként kell-e bejelenteni azt követően, hogy koreai és malajziai eredetű csöveket kezdett beszerezni.
   Két részből álló harmadik jogalapjával a Thomson azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a vámkódexnek (1) a már megfizetett behozatali és kiviteli vámok teljes vagy részleges visszafizetésének lehetőségére vagy a vámtartozás összegének csökkentésére vonatkozó 239. cikkét. A felperes egyrészt arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság jogi hibát vétett, amennyiben keresetét kizárólag a megtévesztés vagy hanyagság hiányára vonatkozó feltétel értékelése alapján utasította el, anélkül, hogy előzetesen megvizsgálta volna a különleges helyzet fennállására vonatkozó feltételt.
   Egyrészt, az Elsőfokú Bíróság hibát követett el a tények jogi minősítése során, következésképpen jogi hibát vétett, amikor azt állapította meg, hogy a visszafizetésnek a vámkódex 239. cikke szerinti feltételei nem teljesültek. A felperes álláspontja szerint ugyanis teljesítette e rendelkezés követelményeit, mivel a jelen ügy körülményei különleges helyzetet eredményeztek, tekintettel arra, hogy a Bizottság megváltoztatta a releváns rendelkezések értelmezésére vonatkozó gyakorlatát, anélkül, hogy erről az érdekelt gazdasági szereplőket megfelelően tájékoztatta volna.
   A Thomson továbbá azt állítja, hogy nem volt kétséges számára ügyleteinek szabályszerűsége, mivel meg volt győződve arról, hogy gyártási tevékenységének egészére egyetlen, gyakorlatilag a Bizottsággal közös megegyezéssel megállapított dömpingellenes vám volt alkalmazandó. Ezért nem tekinthető hanyagnak.

      (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.).


title: T-285/10. sz. ügy: 2010. június 25-én benyújtott kereset — Milux kontra OHIM (CHEMOCONTROL)

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/49

         2010. június 25-én benyújtott kereset — Milux kontra OHIM (CHEMOCONTROL)
   (T-285/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 234/87
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Milux Holding S.A. (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: J. Bojs ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2010. április 29-i határozatát (R 1444/2009-4. sz. ügy), és

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „CHEMOCONTROL” szóvédjegy a 9., 10. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet megsértése, mivel a fellebbezési tanács a jelen ügy tényállására tévesen alkalmazta a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét; másodlagosan, a 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg azt, hogy a bejelentett védjegy nem rendelkezik elegendő benne rejlő megkülönböztető képességgel.


title: C-465/04. sz. ügy: A Bíróság (első tanács)  2006. március 23-i  ítélete (a Corte suprema di cassazione előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Honyvem Informazioni Commerciali Srl kontra Mariella De Zotti (Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynök – 86/653/EGK irányelv – A kereskedelmi ügynök kártalanításhoz való joga a szerződés megszűnése után)

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/19

         A Bíróság (első tanács) 2006. március 23-i ítélete (a Corte suprema di cassazione előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Honyvem Informazioni Commerciali Srl kontra Mariella De Zotti
   (C-465/04. sz. ügy) (1)

   (Önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynök - 86/653/EGK irányelv - A kereskedelmi ügynök kártalanításhoz való joga a szerződés megszűnése után)
   (2006/C 131/34)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte suprema di cassazione
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Honyvem Informazioni Commerciali Srl

      Alperes: Mariella De Zotti
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corte suprema di cassazione – A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK tanácsi irányelv (HL L 382., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 177. o.) 17. és 19. cikkeinek értelmezése – Kereskedelmi ügynök kártalanításhoz vagy kártérítéshez való joga a szerződés megszűnése után
   Rendelkező rész

               1)

               A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK tanácsi irányelv 19. cikkét akként kell értelmezni, hogy nem fizethető az ezen irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében a szerződés megszüntetése esetére előírt kártalanítás helyett kollektív szerződés alapján az utóbbi rendelkezésben írtaktól eltérő szempontok szerint meghatározott kártalanítás, kivéve ha megállapítható, hogy e kollektív szerződés alkalmazása minden esetben biztosítja, hogy a kereskedelmi ügynök kártalanítása több vagy legalább annyi legyen, mint amennyi az említett rendelkezés alkalmazásából adódna.

               2)

               A 86/653 irányelv 17. cikkének (2) bekezdésében rögzített kereten belül a tagállamok mérlegelési lehetőséggel rendelkeznek, amelyet többek között a méltányosság elvére figyelemmel gyakorolhatnak.

      (1)  HL C 31., 2005.2.5.


title: C-88/08. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2008. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – David Hütter kontra Technische Universität Graz

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/21

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2008. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – David Hütter kontra Technische Universität Graz
   (C-88/08. sz. ügy)
   (2008/C 128/36)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberster Gerichtshof (Ausztria).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: David Hütter.

      Alperes: Technische Universität Graz.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 1., 2. és 6. cikkét, hogy azokat sértik az olyan nemzeti rendelkezések (itt: az 1948. évi osztrák Vertragsbedienstetengesetz [a szerződéses megbízottakról szóló törvény] 3. §-ának (3) bekezdésével és 26. §-ának (1) bekezdésével), amelyek a magasabb fizetési fokozatba történő előrelépés napjának meghatározásakor a beszámítható korábbi szolgálati időket kizárják, amennyiben azokat a 18. életév betöltése előtt teljesítették?

      (1)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: T-246/08. sz. ügy: 2008. június 25-én benyújtott kereset – Melli Bank kontra Tanács

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/34

         2008. június 25-én benyújtott kereset – Melli Bank kontra Tanács
   (T-246/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/59)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Melli Bank plc (London, Egyesült Királyság) (képviselők: R. Gordon QC, J. Stratford Barrister, R. Gwynne és T. Din Solicitors)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2008/475/EK tanácsi határozat melléklete B részének 4. pontját, amennyiben az a Melli Bank plc-re vonatkozik;

               —

               hozzon további vagy más intézkedéseket, amelyek ezen körülmények között jogszerűnek és megfelelőnek tűnnek;

               —

               kötelezze a Tanácsot a bank ezen eljárással összefüggésben felmerülő költségei megtérítésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben a felperes az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK tanácsi rendelet (1) 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/475/EK tanácsi határozat (2) részleges megsemmisítését kéri, amennyiben a felperes szerepel azon természetes és jogi személyek, jogalanyok, valamint szervezetek listáján, akiknek a pénzeszközeit és gazdasági forrásait e rendelkezéssel összefüggésben be kell fagyasztani.
   A felperes a melléklet B része 4. pontjának a megsemmisítését kéri annyiban, amennyiben őt érinti, azzal az indokkal, hogy az két szempontból jogellenes.
   Először is a felperes azt állítja, hogy a vitatott határozat aránytalan, mert a pénzeszközei és gazdasági javai befagyasztása 1) nem áll ésszerű összefüggésben az atomfegyverek elterjedésének vagy finanszírozásának megakadályozására vonatkozó céllal, 2) nem a legkevésbé korlátozó intézkedést jelenti a felperes figyelemmel követéséhez, illetve az atomfegyverek elterjedése finanszírozásának megakadályozására vonatkozó cél követéséhez.
   Másodszor a felperes azt állítja, hogy a vitatott határozat sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, egyrészt annyiban, hogy a felperes ugyanolyan helyzetben van, mint az iráni bankok más egyesült királyságbeli leányvállalatai, és gyakorlatilag hasonló helyzetben, mint más egyesült királyságbeli bankok, az Iránnal kereskedelmi kapcsolatban álló egyesült királyságbeli bankokat is beleértve, de eltérően kezelték, másrészt pedig jelentősen eltérő helyzetben van, mint az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsa által megjelölt más bank, de ugyanúgy kezelték.

      (1)  2007. április 19-i 423/2007/EK tanácsi rendelet (HL 2007. L 103., 1. o.).

      (2)  HL 2008. L 163., 29. o.


title: T-171/07. sz. ügy: 2007. május 14-én benyújtott kereset – Avaya kontra OHIM – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/29

         2007. május 14-én benyújtott kereset – Avaya kontra OHIM – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
   (T-171/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/57)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Avaya Inc. (Basking Ridge, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: ZyXEL Communications Corp. (Hsin-Chu, Tajvan)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács 2007. március 14-i, a 3 291 457. sz. „VANTAGE CNM” közösségi védjegybejelentésre vonatkozó, R 156/2006-2. sz. határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze az előtte folyó eljárásban felmerült költségek viselésére és a beavatkozót kötelezze a fellebbezési tanács előtti közigazgatási eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: ZyXEL Communications Corp.

      Az érintett közösségi védjegy: a „VANTAGE” ábrás védjegy a 9. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 3 291 457. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Avaya Inc.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „MULTIVANTAGE” közösségi szóvédjegy a 9., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában –lajstromszám: 2 409 589.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalást egészében elutasítja.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezést elutasítja.

      Jogalapok: A felperes fellebbezése alátámasztására két különálló jogalapra hivatkozik, egyfelől az egyenlő bánásmód és a döntéshozatal következetessége elvének megsértésére, másfelől a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és a védjegyjog általános elveinek megsértésére.
   Első jogalapjában a felperes arra hivatkozik, hogy a fellebbezési tanács eltért egy korábbi, párhuzamos ügyben, szinte azonos tényállás alapján hozott határozatától, anélkül, hogy bármilyen indokát adná döntéshozatali gyakorlata hirtelen megváltoztatásának.
   Másfelől második jogalapjában a felperes azzal érvel, hogy a fellebbezési tanács nem vette kellőképpen figyelembe a szóban forgó védjegyekkel érintett áruk és szolgáltatások azonosságát, valamint maguknak a védjegyeknek a nagyfokú hasonlóságát.


title: T-57/01. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 17-i ítélete — Solvay kontra Bizottság (Verseny — Erőfölénnyel való visszaélés — A nátron európai piaca (az Egyesült Királyság és Írország kivételével) — Az EK 82. cikk megsértését megállapító határozat — Túlzottan hosszú időtartamú szállítási szerződések — Törzsvásárlói árengedmény — A Bizottság bírság vagy szankció kiszabására vonatkozó jogkörének elévülése — Ésszerű határidő — Lényeges eljárási szabályok — Releváns földrajzi piac — Erőfölényes helyzet fennállása — Erőfölény jogellenes kihasználása — Iratbetekintési jog — Bírság — A jogsértés súlya és időtartama — Súlyosító körülmények — Visszaesés — Enyhítő körülmények)

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/31

         A Törvényszék 2009. december 17-i ítélete — Solvay kontra Bizottság
   (T-57/01. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Erőfölénnyel való visszaélés - A nátron európai piaca (az Egyesült Királyság és Írország kivételével) - Az EK 82. cikk megsértését megállapító határozat - Túlzottan hosszú időtartamú szállítási szerződések - Törzsvásárlói árengedmény - A Bizottság bírság vagy szankció kiszabására vonatkozó jogkörének elévülése - Ésszerű határidő - Lényeges eljárási szabályok - Releváns földrajzi piac - Erőfölényes helyzet fennállása - Erőfölény jogellenes kihasználása - Iratbetekintési jog - Bírság - A jogsértés súlya és időtartama - Súlyosító körülmények - Visszaesés - Enyhítő körülmények)
   2010/C 37/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Solvay SA (Brüsszel, Belgium) (képviselők: L. Simont, P.-A. Foriers, G. Block, F. Louis és A. Vallery ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: P. Oliver és J. Currall meghatalmazottak, segítőjük: N. Coutrelis ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 82. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban 2000. december 13-án hozott 2003/6/EK bizottsági határozat (COMP/33.133 — C: nyersszóda — Solvay ügy) (HL 2003., L 10, 10. o.) megsemmisítése iránti kérelem és másodlagosan a felperessel szemben kiszabott bírság eltörlése, illetve a bírság összegének csökkentése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Solvay SA-val szemben kiszabott bírság összegét 19 millió euróban rögzíti.

               2.

               A Törvényszék a kereset fennmaradó részét elutasítja.

               3.

               A felperes viseli saját költségeit és az Európai Bizottság költségeinek 95 %-át.

               4.

               A Bizottság viseli saját költségeinek 5 %-át.

      (1)  HL C 161., 2001.6.2.


title: A Bíróság ítélete (hatodik tanács) 2004. október 7-én a C-379/02. sz., (az Østre Landsret előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Skatteministeriet kontra Imexpo Trading A/S ügyben (Közös vámtarifa – Vámtarifaszám – Besorolás a Kombinált Nómenklatúrába – Székalátét)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/13

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (hatodik tanács)
   2004. október 7-én
   a C-379/02. sz., (az Østre Landsret előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Skatteministeriet kontra Imexpo Trading A/S ügyben (1)

   (Közös vámtarifa - Vámtarifaszám - Besorolás a Kombinált Nómenklatúrába - Székalátét)
   (2004/C 300/25)
   Az eljárás nyelve: dán
   A C-379/02. sz. ügyben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Østre Landsret (Dánia) a Bíróságnál 2002. október 21-én nyilvántartásba vett 2002. október 15-i végzésével az előtte a Skatteministeriet és az Imexpo Trading A/S között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (hatodik tanács), tagjai: A. Borg-Barthet, a tanács elnöke, J.-P. Puissochet (előadó) és S. von Bahr bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 7-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az 1996. szeptember 9-i 1734/96/EK bizottsági rendelettel, az 1997. november 4-i 2086/97/EK bizottsági rendelettel, az 1998. október 26-i 2261/98/EK bizottsági rendelettel és az 1999. október 12-i 2204/99/EK rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő kombinált nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy egy az alapjogvitához hasonló jogvitában, amelyben a felek között vitatott, hogy egy műanyag székalátét a Kombinált Nómenklatúra 3918 10 90 vámtarifa-alszáma vagy 9403 70 90 vámtarifa-alszáma alá tartozik-e, e két alszám közül az első élvez elsőbbséget.

      (1)  HL C 7., 2003.1.11.


title: C-258/09. sz. ügy: 2009. július 10-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/23

         2009. július 10-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-258/09. sz. ügy)
   2009/C 220/47
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és A. Marghelis meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság — mivel a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdése szerinti, 2007. október 30-ig tartó határidő lejárta ellenére Vallónia tartományban engedélyezte a meglévő, 3., 7., 9., 10., 13. cikkben, a 14. cikk a) és b) pontjában, és a 15. cikk (2) bekezdésében előírt követelményeknek nem megfelelő létesítmények működését — nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2008/1/EK irányelv 5. cikkének (1) bekezdése értelmében 2007. október 30-án lejárt azon meglévő létesítményeknek az irányelvvel összhangban való átalakítására előírt határidő, amelyek üzemeltetése jelentős negatív hatással lehet a talajba, levegőbe vagy a vízbe történő kibocsátásokra és a szennyezésre. A jelen kereset benyújtásakor azonban a felperes még nem fogadta el mindazon intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy e követelménynek Vallónia tartományban megfeleljen, vagy legalábbis azokat nem közölte a Bizottsággal.

      (1)  HL L 24., 8. o.


title: T-327/09. sz. ügy: 2009. augusztus 18-án benyújtott kereset — Connefroy és társai kontra Bizottság

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/68

         2009. augusztus 18-án benyújtott kereset — Connefroy és társai kontra Bizottság
   (T-327/09. sz. ügy)
   2009/C 267/124
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Philippe Connefroy (Le Rozel, Franciaország), Jean-Guy Gueguen (Carantec, Franciaország) és EARL de Cavagnan (Bouglon, Franciaország) (képviselő: C. Galvez ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot az EK-Szerződés 230. cikkének negyedik bekezdése alapján;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek kérik a 2009. január 28-án hozott C(2009) 203 végleges bizottsági határozat (1) megsemmisítését, amely határozatban a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította a Franciaországban termelt mezőgazdasági termékek kereskedelmének megkönnyítésére irányuló „kampánytervek” keretében a gyümölcs- és zöldségtermesztők javára a Francia Köztársaság által odaítélt állami támogatásokat, és a Francia Köztársaságot a szóban forgó támogatások visszakövetelésére kötelezte.
   A felperesek által hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek azonosak a T-243/09. sz., Fedecom kontra Bizottság ügyben (2) hivatkozott jogalapokkal és fontosabb érvekkel, vagy azokhoz hasonlítanak.

      (1)  HL L 127., 11. o. — kihirdetve a 2009/402/EK számon.

      (2)  HL 2009. C 205., 43. o.


title: T-699/15. sz. ügy: 2015. november 26-án benyújtott kereset – City Train kontra EUIPO (CityTrain)

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/26

         2015. november 26-án benyújtott kereset – City Train kontra EUIPO (CityTrain)
   (T-699/15. sz. ügy)
   (2016/C 111/31)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: City Train GmbH (Regensburg, Németország) (képviselő: C. Adori ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdonjogi Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a„CityTrain” szóelemet magában foglaló uniós ábrás védjegy

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2015. szeptember 9-én hozott határozata (R 843/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az alperest annak 2015. szeptember 9-i határozata hatályon kívül helyezése mellett arra, hogy a 2014. augusztus 8-án a 12., 37. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában „szürke, világospiros” színekkel bejelentett „CityTrain” ábrás védjegyet uniós védjegyként lajstromozza.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-197/08. sz. ügy: 2008. május 23-án benyújtott kereset – Polson és társai kontra Bizottság

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/55

         2008. május 23-án benyújtott kereset – Polson és társai kontra Bizottság
   (T-197/08. sz. ügy)
   (2008/C 209/100)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: Magnus Polson (Lerwick, Egyesült Királyság), Garry Sandison (Lerwick, Egyesült Királyság), Andrew Anderson (Whalsay, Egyesült Királyság), Ian Johnston (Lerwick, Egyesült Királyság) (képviselők: R. Murray Solicitor, R. Thompson QC)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az elsőrészvényesek támogatási rendszerének az Egyesült Királyságban történő megvalósításáról szóló, a C 39/2006 állami támogatásra (korábbi NN 94/2005) vonatkozó 2007. november 13-i bizottsági határozat 1. cikkének (2) bekezdését, 3., 4. és 5. cikkét;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben a felperesek az elsőrészvényesek támogatási rendszerének Egyesült Királyságban történő megvalósításáról szóló, a C 39/2006 állami támogatásra (korábbi NN 94/2005) vonatkozó 2007. november 13-i bizottsági határozat (1) részleges megsemmisítését kérik. A vitatott határozatban a Bizottság azt állapította meg, hogy a támogatás összeegyeztethetetlen volt a közös piaccal, a meglévő halászhajókban először történő részesedés megszerzése céljából nyújtott támogatások tekintetében, és a támogatás visszatéríttetésére kötelezte az Egyesült Királyságot.
   A felperesek a megtámadott határozat megsemmisítését kérik az alábbi jogalapokra hivatkozva:

               —

               a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy találta, hogy a meglévő halászhajókban először történő részesedés megszerzése céljából nyújtott minden kifizetés összeegyeztethetetlen volt a közös piaccal és azokat vissza kell fizetni; a felperesek azt állítják, hogy a nyújtott támogatások a 875/200/ bizottsági rendelet (2) hatálya alá tartoznak és ezért a közös piaccal összeegyeztethető de minimis támogatásoknak tekintendők; a felperesek azt állítják, hogy a vitatott határozat 1. cikkének (2) bekezdése, 3., 4. és 5. cikke jogellenesen vonatkozik a támogatás olyan kedvezményezettjeire, akik lényegében eleget tettek a vonatkozó közösségi iránymutatásoknak;

               —

               a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy vélte, hogy ezen kifizetések visszatéríttetése összeegyeztethető a 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 14. cikkének (1) bekezdésével; és a jogbiztonság, a bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód általános elveivel.

      (1)  HL 2008 L 55., 27. o.

      (2)  Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati ágazatban nyújtott csekély összegű (de minimis) támogatásokra való alkalmazásáról és az 1860/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. július 24-i 875/2007/EK bizottsági rendelet (HL 2007 L 193., 6. o.).

      (3)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999 L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-364/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-669/14. sz., Trioplast Industrier AB kontra Európai Bizottság ügyben 2016. május 12-én hozott ítélete ellen a Trioplast Industrier AB által 2016. július 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/31

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-669/14. sz., Trioplast Industrier AB kontra Európai Bizottság ügyben 2016. május 12-én hozott ítélete ellen a Trioplast Industrier AB által 2016. július 1-jén benyújtott fellebbezés
   (C-364/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 343/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Trioplast Industrier AB (képviselők: T. Pettersson, F. Sjövall, A. Johansson advokater)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               a.

               Helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-669/14. sz., Trioplast Industrier kontra Európai Bizottság ügyben 2016. május 12-én hozott ítéletét;

               b.

               Elsődlegesen:

                           (i)

                           semmisítse meg az Európai Bizottság 2014. július 3-i levelében foglalt határozatot (COMP/38354 – ipari zsákok – Trioplast Industrier AB ügy);

                           (ii)

                           az Európai Bizottság 2014. július 3-i levelében foglalt határozattal (COMP/38354 – ipari zsákok – Trioplast Industrier AB ügy) a Trioplasttal szemben felszámított 674 033,32 euró összegű késedelmi kamatot törölje, vagy csökkentse annak összegét;

                           (iii)

                           kötelezze a Bizottságot arra, hogy térítse meg a Trioplastnak a késedelemi kamat megfizetésének szavatolására nyújtott biztosítékok kapcsán felmerült 4 686,64 euró költséget.

               c.

               Másodlagosan ítéljen meg az uniós jog fentiek szerinti megsértésének eredményeképpen az EUMSZ 340. cikk (2) cikke szerinti kártérítést az alábbi összegek tekintetében:

                           (i)

                           a 674 033,32 euró összegű késedelmi kamat vagy annak egy része;

                           (ii)

                           a késedelemi kamat megfizetésének szavatolására nyújtott biztosítékok kapcsán felmerült 4 686,64 euró költség;

               d.

               A fenti b. vagy c. pont szerinti kérelmen kívül ítéljen meg az uniós jog fentiek szerinti megsértésének eredményeképpen az EUMSZ 340. cikk (2) cikke szerinti kártérítést az alábbi összegek tekintetében:

                           (i)

                           az uniós jog azon időszakkal kapcsolatos megsértésének eredményeképpen, amely időszakban a Bizottság nem szabadította fel, és nem is csökkentette a bankgarancia összegét a Törvényszék T-40/06. sz. ügyben hozott ítéletét követően, a szavatolásra nyújtott biztosítékok kapcsán felmerült 22 783,90 euró összeg, vagy annak egy része;

               e.

               A fenti összegek tekintetében kamatok, amennyiben azt a Törvényszék úgy ítéli meg.

               f.

               A Bizottságot kötelezze a Törvényszék, valamint a Bíróság előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A Trioplast a Bíróság előtt fenntartja a Törvényszék elé terjesztett kereseti követelését és annak jogalapjait. Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 58. cikke és a Bíróság eljárási szabályzata 168. cikke (1) bekezdésének d) pontja és 169. cikkének (2) bekezdése alapján a Trioplast előadja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta az uniós jogot, amikor a T-669/14. sz. ügyben 2016. május 12-én hozott ítéletével elutasította a keresetet.

               2.

               Először is, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a 2010-ben hozott ítélet csupán megváltoztatta a 2005. évi határozatot. A 2010-ben hozott ítélet ehelyett teljes egészében hatályon kívül helyezte a 2005. évi határozatot, és kötelezte a Bizottságot, hogy a Trioplast vonatkozásában hozzon új határozatot, amint az FLS-ügyek kimenetele ismertté válik.

               3.

               Másodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a vitatott levél nem minősül megtámadható határozatnak, mivel a vitatott levél állapított meg első alkalommal egyértelmű és konkrét összegű kötelezettséget a Trioplasttal szemben.

               4.

               Harmadszor, az, hogy a 2010-ben hozott ítélet megsemmisítette a 2005. évi határozatot, azt jelenti, hogy a késedelmi kamatot nem lehet a 2005. évi határozatban foglaltaknak megfelelően felszámítani.

               5.

               Negyedszer, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság magatartása nem okozott kárt a Trioplastnak, ezáltal pedig a Törvényszéknek érdemben el kellett volna bírálnia a kártérítés iránti keresetet.


title: T-484/08. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 9-i ítélete — Longevity Health Products kontra OHIM — Merck (Kids Vits) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Kids Vits közösségi szóvédjegy bejelentése — A VITS4KIDS korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja) )

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/50

         A Törvényszék 2009. december 9-i ítélete — Longevity Health Products kontra OHIM — Merck (Kids Vits)
   (T-484/08. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Kids Vits közösségi szóvédjegy bejelentése - A VITS4KIDS korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)”)
   2010/C 24/87
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahama-szigetek) (képviselő: J. Korab ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Merck KGaA (Darmstadt, Németország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Merck KGaA és a Longevity Health Products, Inc. közötti felszólalási eljárásra vonatkozó 2008. augusztus 28-i határozata (R 716/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Longevity Health Products, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 32., 2009.2.7.


title: T-262/09. sz. ügy: 2009. július 6-án benyújtott kereset — Defense Technology kontra OHIM — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/45

         2009. július 6-án benyújtott kereset — Defense Technology kontra OHIM — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (T-262/09. sz. ügy)
   2009/C 205/83
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Egyesült Államok) (képviselő: R. Kunze, ügyvéd és solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt/Main, Németország)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának (védjegyek és formatervezési minták) 2009. május 4-i határozatát (R 493/2002-4. (II) sz. ügy); és

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR” ábrás védjegy az 5., 8. és 13. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 643 668. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A 13. osztályba tartozó áruk vonatkozásában a „FIRST DEFENSE” Egyesült Államokban lajstromozott szóvédjegy; a 13. osztályba tartozó áruk vonatkozásában két Egyesült Államokban lajstromozott ábrás védjegy; a korábbi Belgiumban, Németországban és Franciaországban jól ismert „FIRST DEFENSE” megjelölés; a korábbi Belgiumban, Németországban és Franciaországban jól ismert „FIRST DEFENSE AND DESIGN” megjelölés; a korábbi, Németországban és Franciaországban védett „FIRST DEFENSE” lajstromozatlan szóvédjegy; a korábbi, Belgiumban, Németországban és Franciaországban használt „FIRST DEFENSE AND DESIGN” lajstromozatlan védjegy; a Németországban védett „FIRST DEFENSE” cégnév.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte, és a felszólalást teljes egészében elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (3) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem alkalmazta megfelelően e rendelkezést, és ezenfelül tévesen hozott határozatot a benyújtott bizonyítékok hibás értékelése alapján, a 207/2009 tanácsi rendelet 65., 75. és 76. cikkének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem tette meg az Elsőfokú Bíróság T-6/05. sz., DEF-TEC Defense Technology kontra OHIM — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) ügyben 2006. szeptember 6-án hozott ítéletének végrehajtásához szükséges intézkedéseket.


title: T-624/16. sz. ügy: 2016. szeptember 5-én benyújtott kereset – Bruno Gollnisch kontra Európai Parlament

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/24

         2016. szeptember 5-én benyújtott kereset – Bruno Gollnisch kontra Európai Parlament
   (T-624/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/34)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Franciaország) (képviselő: N. Fakiroff avocat)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának a 2016. július 6-án kelt, 2016. július 1-jei határozatát, amely a „Bruno GOLLNISCH részére jogalap nélkül kifizetett 275 984,23 euróról” szól, és az illetékes engedélyezésre jogosult és az intézmény számvitelért felelős tisztviselője részére ezen összeg behajtását írja elő;

               —

               semmisítse meg a pénzügyekért felelős főigazgató 2016. július 6-i, D 201920 hivatkozási számú levelében foglalt értesítést és végrehajtási intézkedéseket is;

               —

               semmisítse meg egyben az ugyanazon pénzügyekért felelős főigazgató által 2016. július 5-én aláírt 2016–914. sz. terhelési értesítést;

               —

               ítéljen meg a felperes részére 40 000 euró összeget, mind a vizsgálat következtetéseit megelőző alaptalan vádaskodásból, a jóhírnevén esett sérelemből, és a megtámadott határozat által a magán és a politikai életében okozott jelentős zavarból eredő nem vagyoni kár megtérítéseként;

               —

               ítéljen meg neki továbbá 24 500 euró összeget a jogi képviselőnek díjazásaival, a jelen keresetre való felkészüléssel, az említett kereset másolatának és letétkezelőjének, illetve az ahhoz csatolt iratokat díjával kapcsolatban felmerült költségeinek megtérítéseként;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet az összes költség viselésére;

               —

               másodlagosan, amennyiben a Törvényszék úgy véli, hogy nincs teljes mértékben meggyőződve a felperes által előadott jogalapok és tényállások megfelelősségéről és valódiságáról, akkor a hatékony igazságszolgáltatás érdekében azon állítólagos tények közötti vitathatatlan kapcsolatot, amelyeken a megtámadott rendelet alapul, és az Európai Parlament főtitkára által indított bűnügyi vizsgálat tárgyát képező tényeket figyelembe véve:

                           —

                           függessze fel az eljárást az Európai Parlament elnöke által kezdeményezett eljárások során eljáró francia rendes bíró által hozott, nem jogerős, végleges határozat meghozataláig;

                           —

                           rendelje el következésképpen a megtámadott rendelet végrehajtását az eljárás jogerős ítélettel történő lezárásáig.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes tizenegy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Főtitkárnak a megtámadott jogi aktus elfogadására irányuló hatáskörének hiányára alapított jogalap. A képviselőket és csoportjaikat érintő pénzügyi döntések meghozatalára viszont az Európai Parlament Elnöksége rendelkezne hatáskörrel.

               2.

               A második, az általános jogelvek, valamint a megfelelő ügyintézéssel kapcsolatos követelmények megsértésére alapított jogalap, mivel a Parlamentnek meg kellett volna várnia a megtámadott jogi aktusok elfogadását megelőzően a vizsgálat és az általa indított eljárások eredményeit.

               3.

               A harmadik, a felperes védelemhez való jogának megsértésére alapított jogalap. A megtámadott jogi aktusok megsértették a felperes ártatlanságának vélelmét, a bíróhoz való jogát, arra irányuló lehetőségét, hogy álláspontot foglaljon minden olyan dokumentumról, amelyet a Parlament vele szemben kíván felhasználni, és figyelmen kívül hagyták a kihallgatáshoz való jogát.

               4.

               A negyedik, a bizonyítási teher megfordulására alapított jogalap, mivel a Parlament a felperestől utólagos indokolást kért az asszisztense által végzett munkára és a számára jutatott díjazásokra vonatkozóan.

               5.

               Az ötödik, azon megtámadott határozat indoklásának elégtelenségére alapított jogalap, amelyek egészen önkényes jelleggel rendelkeznek.

               6.

               A hatodik, a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértésére, valamint a nem létező vagy visszaható hatályú jogszabály alkalmazására alapított jogalap.

               7.

               A hetedik, a parlamenti asszisztensek politikai jogainak megsértésére alapított jogalap.

               8.

               A nyolcadik, a megtámadott rendelet hátrányosan megkülönböztető jellegének megsértésére és azon hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap, amely annak elfogadására vezetett.

               9.

               A kilencedik, a képviselők függetlenségének megsértésére és a helyi parlamenti asszisztensek szerepének figyelmen kívül hagyására alapított jogalap.

               10.

               A tizedik, arra alapított jogalap, hogy a Parlament kifogásai alaptalanok.

               11.

               A tizenegyedik, másodlagosan előterjesztett, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.


title: C-307/13. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2014. július 10-i ítélete (a Helsingborgs tingsrätt [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Belső piac — 98/34/EK irányelv — 8. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés — Információszolgáltatási eljárás a műszaki szabványok és szabályok terén — A „műszaki szabály” fogalma — Tojótyúkok — A műszaki szabály hatálybalépése tekintetében a végrehajtási időszak eredetileg előirányzott időtartamának lerövidítése — Közlési kötelezettség — Feltételek — Eltérő nyelvi változatok)

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/17

         A Bíróság (hetedik tanács) 2014. július 10-i ítélete (a Helsingborgs tingsrätt [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren elleni büntetőeljárás
   (C-307/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Belső piac - 98/34/EK irányelv - 8. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés - Információszolgáltatási eljárás a műszaki szabványok és szabályok terén - A „műszaki szabály” fogalma - Tojótyúkok - A műszaki szabály hatálybalépése tekintetében a végrehajtási időszak eredetileg előirányzott időtartamának lerövidítése - Közlési kötelezettség - Feltételek - Eltérő nyelvi változatok))
   2014/C 315/24
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Helsingborgs tingsrätt

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren.

      Rendelkező rész

               1)

               A nemzeti hatóságok által valamely, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti intézkedés hatálybalépésére végül kitűzött időpontra, amely előírja, hogy a tojótyúkok csak olyan tenyésztési rendszerben tarthatók, amely a fészkek, az ülőrudak és a porfürdők tekintetében megfelel a szükségleteiknek, és amelynek célja, hogy a halálozásuk és a magatartászavaraik veszélye a lehető legcsekélyebb legyen, vonatkozik az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott, az Európai Bizottsággal való közlés kötelezettsége, amennyiben az említett nemzeti intézkedés végrehajtására kitűzött időtartamok megváltoztatása valóban bekövetkezett, és ha ez jelentős mértékű, aminek vizsgálta a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               2)

               Amennyiben valamely nemzeti műszaki szabály végrehajtására kitűzött időtartam lerövidítésére a 98/48 irányelvvel módosított 98/34 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében meghatározott, az Európai Bizottsággal való közlés kötelezettsége vonatkozik, e közlés elmulasztása az említett nemzeti intézkedés alkalmazhatatlanságát vonja maga után, úgyhogy az nem érvényesíthető magánszemélyekkel szemben.

      (1)  HL C 215., 2013.7.27.


title: C-347/08. sz. ügy: A Landesgericht Feldkirch (Ausztria) által 2008. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vorarlberger Gebietskrankenkasse kontra WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/11

         A Landesgericht Feldkirch (Ausztria) által 2008. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vorarlberger Gebietskrankenkasse kontra WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   (C-347/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/18)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Landesgericht Feldkirch
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

      Alperes: WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 11. cikkének (2) bekezdésében található, ugyanezen rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontjára történő utalást, hogy a társadalombiztosítási szerv, akire a közvetlen károsult követelései az Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (a társadalombiztosításról szóló általános osztrák törvény, a továbbiakban: ASVG) 332. §-a alapján törvényileg átszálltak, abban a tagállamban, ahol székhellyel rendelkezik, székhelyének bírósága előtt közvetlenül keresetet indíthat a biztosító ellen, amennyiben az ilyen közvetlen keresetindítás megengedett, és a biztosító valamely tagállamban székhellyel rendelkezik?

               2.

               Ha az 1. kérdésre a válasz igenlő: Fennáll-e ez a joghatóság akkor is, ha a közvetlen károsultnak a kereset bírósághoz történő benyújtásának időpontjában nincs lakóhelye, vagy szokásos tartózkodási helye abban a tagállamban, amelyben a társadalombiztosítási szerv székhelye található?

      (1)  HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.


title: C-122/13. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. január 30-i végzése (a Tribunale ordinario di Firenze [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Paola C kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 2004/80/EK irányelv — 12. cikk — A szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak kárenyhítése — Kizárólag belső jellegű helyzet — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/19

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. január 30-i végzése (a Tribunale ordinario di Firenze [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Paola C kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (C-122/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2004/80/EK irányelv - 12. cikk - A szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatainak kárenyhítése - Kizárólag belső jellegű helyzet - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya))
   2014/C 112/22
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale ordinario di Firenze

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Paola C

      Alperes: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Tárgy:

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunale Ordinario di Firenze – A bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelv (HL L 261., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 65. o.) 12. cikkének értelmezése – Hatály – Olyan szabályozás, amely az ország területén szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények áldozatai tekintetében nem ír elő az erőszakos bűncselekmények minden áldozatára kiterjedő méltányos és megfelelő kárenyhítést biztosító kárenyhítési rendszert.

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Tribunale ordinario di Firenze (Olaszország) által előterjesztett kérdés megválaszolására.

      (1)  HL C 141., 2013.5.18.


title: C-392/04. és C-422/04. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2006. szeptember 19-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – i-21 Germany GmbH (C-392/04. sz. ügy), Arcor AG & Co. KG (C-422/04. sz. ügy) kontra Bundesrepublik Deutschland (Távközlési szolgáltatások – 97/13/EK irányelv – A 11. cikk (1) bekezdése – Egyedi engedélyekre vonatkozó illetékek és díjak – EK 10. cikk – A közösségi jog elsőbbsége – Jogbiztonság – Jogerős közigazgatási határozat)

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/9

         A Bíróság (nagytanács) 2006. szeptember 19-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – i-21 Germany GmbH (C-392/04. sz. ügy), Arcor AG & Co. KG (C-422/04. sz. ügy) kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-392/04. és C-422/04. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Távközlési szolgáltatások - 97/13/EK irányelv - A 11. cikk (1) bekezdése - Egyedi engedélyekre vonatkozó illetékek és díjak - EK 10. cikk - A közösségi jog elsőbbsége - Jogbiztonság - Jogerős közigazgatási határozat)
   (2006/C 281/14)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesverwaltungsgericht
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: i-21 Germany GmbH (C-392/04. sz. ügy), Arcor AG & Co. KG (C-422/04. sz. ügy)

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland
   Tárgy
   A Bundesverwaltungsgericht előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Az EK 10. cikkének és a távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikke (1) bekezdésének értelmezése (HL L 117., 15. o.) – Egyedi engedéllyel rendelkező vállalkozás terhére kivetett, a nemzeti szabályozó hatóság 30 év időtartam alatt előreláthatóan felmerülő általános igazgatási költségei alapján kiszámított díj
   Rendelkező rész

               1)

               A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (1) bekezdésével ellentétes az olyan, egyedi engedélyezés címén kiszabott igazgatási díj, amelyet a szabályozó szervezetnek az ezen engedélyezéshez kapcsolódó általános igazgatási költségei alapján 30 év időtartamra számítanak ki.

               2)

               A 97/13 irányelv 11. cikke (1) bekezdésével együtt értelmezett EK 10. cikk szerint a nemzeti bíróság feladata elbírálni azt, hogy az alapügyben érintett díjmegállapító határozatok alapjául szolgáló szabályozáshoz hasonló, a közösségi joggal egyértelműen összeegyeztethetetlen szabályozás nyilvánvalóan jogellenes-e az érintett nemzeti jog értelmében. Ha erről van szó, a nemzeti joga alapján e bíróságnak kell levonnia az e határozatok visszavonásával kapcsolatos valamennyi következtetést.

      (1)  HL C 273., 2004.11.6.

      HL C 284., 2006.11.20.


title: T-269/15. sz. ügy: 2015. május 28-án benyújtott kereset – Novartis Europharm kontra Bizottság

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/36

         2015. május 28-án benyújtott kereset – Novartis Europharm kontra Bizottság
   (T-269/15. sz. ügy)
   (2015/C 279/45)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Novartis Europharm (Camberley, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Schoonderbeek ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot; és

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a saját költségeinek, valamint a Novartis részéről felmerülő költségeknek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Jelen keresetével a felperes a „Vantobra-tobramicin” emberi felhasználásra szánt gyógyszer forgalomba hozatalának a Pari Pharma számára történő engedélyezéséről szóló, 2015. március 18-i C (2015) 1977 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kérelmezi.
   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapot terjeszt elő.

               1.

               Az első jogalapot a felperes arra alapítja, hogy az Európai Bizottság határozata jogellenes, mivel az sérti a Novartis Europharm Ltd.-nek a TOBI Podhaler terméke tekintetében a 141/2000/EK rendelet (1) 8. cikkének (1) cikkén alapuló, ritka betegség gyógyszerére vonatkozó piaci kizárólagosságát, tekintettel arra, hogy a ritka betegség gyógyszerére vonatkozó piaci kizárólagosság időszaka még nem járt le, és piaci kizárólagosságtól, való, az ugyanezen rendelet 8. cikkének (3) bekezdése szerinti eltérés alkalmazására vonatkozó feltételek ugyanakkor nem teljesülnek.

               2.

               A második jogalapot a felperes arra alapítja, hogy az Európai Bizottság határozata azon ok folytán is jogellenes, hogy nem tartalmaz az Európai Unió működéséről szóló szerződés 269. cikkében, és a 726/2004/EK rendelet (2) 81. cikkének (1) bekezdésében megkövetelt indokolást.

      (1)  A ritka betegségek gyógyszereiről szóló, 1999. december 16-i 141/2000/EK rendelet (HL 2000. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 21. o.).

      (2)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.)


title: C-9/06. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2007. november 29-i ítélete – Tomás Salazar Brier kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – Tisztviselők – Díjazás – Külföldi munkavégzési támogatás – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának második francia bekezdésében előírt feltétel – A másik állam részére végzett tevékenység fogalma)

text:
               26.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/6

         A Bíróság (negyedik tanács) 2007. november 29-i ítélete – Tomás Salazar Brier kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-9/06. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Tisztviselők - Díjazás - Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának második francia bekezdésében előírt feltétel - A „másik állam részére végzett tevékenység’ fogalma)
   (2008/C 22/10)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Fellebbező: Tomás Salazar Brier (képviselők: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez és A. Sayagués Torres ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall, meghatalmazott, J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés és M. Canal ügyvédek)
   Tárgy
   Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága által (első tanács) a T-83/03. sz., Salazar Brier kontra Bizottság ügyben hozott ítélet ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélettel az Elsőfokú Bíróság elutasította a felperesnek az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata VII. mellékletének 4. cikkében előírt külföldi munkavégzési támogatás és az ahhoz kapcsolódó egyéb támogatások odaítélését hallgatólagosan megtagadó 2003. február 23-i és kifejezetten megtagadó 2003. március 24-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetét.
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Tomás Salazar Briert kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: T-372/05. sz. ügy:  2005. október 5  –én benyújtott kereset – Giant (China) kontra Tanács

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/17

         2005. október 5 –én benyújtott kereset – Giant (China) kontra Tanács
   (T-372/05. sz. ügy)
   (2005/C 315/31)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Giant (China) Co., Ltd (Kunsan, Kínai Népköztársaság) [képviselő: P. De Baere jogász]

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               semmisítse meg a Vietnamból származó kerékpárok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1524/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2005. július 12-i 1095/2005/EK tanácsi rendeletet (1) annyiban, amennyiben az a 384/96/EK tanácsi rendelet („alaprendelet”) 2. cikke (7) bekezdésének b) és c) pontját együttesen sértve elutasítja a felperes piacgazdasági státusz iránti kérelmét, az alaprendelet 11. cikkének (10) bekezdésének megsértésével elutasítja a felperes arra vonatkozó kérelmét, hogy a dömpingellenes vám ne kerüljön levonásra a számtanilag képzett exportárból, valamint sérti az EK 253. cikket, mivel nem tartalmaz indokolást;

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a kínai jog alapján létrehozott, kerékpárok és kerékpár-alkatrészek gyártására szakosodott részvénytársaság, amely a Közösség területére exportál. Mivel a vitatott intézkedések kihatottak rá, a felperes piacgazdasági státusz („PGS”) iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz. A felperes továbbá dömpingellenes kérdőíveket is benyújtott, valamint számos kérdést vetett fel a Bizottsággal való levélváltása során.
   A felperes először, a PGS iránti kérelem elutasítása kapcsán vitatja a megtámadott rendeletet. A felperes álláspontja szerint kérelmét – egy kiviteliengedély-program fennállása okán – azzal a megfontolással utasították el, hogy a felperes nem a piaci jelzésekhez igazodva és jelentősebb állami beavatkozás nélkül hozta meg eladási árra és mennyiségre vonatkozó döntéseit. A felperes álláspontja szerint a PGS-t meg kell adni abban az esetben, ha a piacgazdasági feltételek érvényesülnek, függetlenül az esetleges, piacgazdasággal összeegyeztethetetlen nemzeti jogszabályoktól vagy mechanizmusoktól. A felperes álláspontja szerint, mivel a rendelet nem vette figyelembe sajátos helyzetét, nyilvánvaló mérlegelési hiba történt, amely a 2. cikk (7) bekezdése b) pontjának megsértését eredményezte. Ugyanebben az összefüggésben a felperes az EK 253. cikk megsértésére hivatkozik, mivel a rendelet állítólag nem tartalmaz indokolást a PGS iránti kérelem elutasítása vonatkozásában.
   A felperes vitatja továbbá arra vonatkozó kérelmének elutasítását, hogy az alaprendelet 11. cikke (10) bekezdésének megfelelően a dömpingellenes vám ne kerüljön levonásra a számtanilag képzett exportárból a behozatal és a viszonteladás közötti költségként. A felperes álláspontja szerint a Tanács jogilag tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a viszonteladási és az abból következő árak a felperes esetében nem mozogtak a korábbi vizsgálatok során megállapított exportárakhoz viszonyítva. A felperes állítása szerint az ő vonatkozásában nem állapítottak meg exportárat a korábbi vizsgálatok során. A felperes előadja továbbá, hogy 11. cikk (10) bekezdése nem írja elő, hogy a mozgást a korábbi vizsgálatok során megállapított exportárakhoz viszonyítva kell vizsgálni.

      (1)  HL L 183, 1. o.


title: C-176/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság T-92/02. sz., Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH és Stadtwerke Uelzen GmbH kontra az Európai Közösségek Bizottsága, támogatja: az E.ON Kernkraft GmbH, az RWE Power AG, az EnBW Energie Baden-Württemberg AG és a Hamburgische Electricitäts-Werke AG ügyben  2006. január 26-án  hozott ítélete ellen a Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, a Stadtwerke Tübingen GmbH és a Stadtwerke Uelzen GmbH által  2006. április 5-én  benyújtott fellebbezés

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/35

         Az Elsőfokú Bíróság T-92/02. sz., Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH és Stadtwerke Uelzen GmbH kontra az Európai Közösségek Bizottsága, támogatja: az E.ON Kernkraft GmbH, az RWE Power AG, az EnBW Energie Baden-Württemberg AG és a Hamburgische Electricitäts-Werke AG ügyben 2006. január 26-án hozott ítélete ellen a Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH, a Stadtwerke Tübingen GmbH és a Stadtwerke Uelzen GmbH által 2006. április 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-176/06. sz. ügy)
   (2006/C 131/66)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbezők: a Stadwerke Schwäbisch Hall GmbH, a Stadtwerke Tübingen GmbH és a Stadtwerke Uelzen GmbH (képviselők: D. Fouquet és P. Becker ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága, az E.ON Kernkraft GmbH, az RWE Power AG, az EnBW Energie Baden Württemberg AG és a Hamburgische Electricitäts-Werke AG
   A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-92/02. sz., Stadtwerke Schwäbisch Hall GmbH és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)2006. január 26-án hozott ítéletét;

               —

               amennyiben az ügyben ügydöntő határozat hozható, semmisítse meg az Európai Bizottság 2001. december 11-i B(2001) 3967. sz. végleges határozatát, amelyben ez utóbbi megállapítja, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaságban az atomerőművek ártalmatlanítására és végleges leállítására biztosított céltartalékok nem minősülnek az EK 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak;

               —

               amennyiben az ügyben nem hozható ügydöntő határozat, utalja vissza az eljárást az Elsőfokú Bíróság kibővített első tanácsa elé – megtartva a fellebbezőknek az előző peres eljárásban eljáró törvényes bíráját – az eljárás újbóli lefolytatása céljából;

               —

               kötelezze a Bizottságot a peres eljárás költségeinek viselésére;

               —

               kötelezze a fellebbezési eljárásban fellépő ellenérdekű felet a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

         Vagylagosan:

               —

               utasítsa el a beavatkozók arra irányuló kérelmét, hogy a fellebbezők viseljék az Elsőfokú Bíróság előtti peres eljárás költségeit.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbezők jelen fellebbezéssel az Elsőfokú Bíróság azon ítéletét támadják meg, amelyben az Elsőfokú Bíróság jogszerűnek ítélte a Bizottság azon megállapításait, miszerint az atomerőművek ártalmatlanítására és végleges leállítására szóló céltartalékokra a Német Szövetségi Köztársaságban biztosított adóhalasztás nem minősül az EK 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak. A fellebbezők jogalapként hozzák fel az eljárási jog és a közösségi anyagi jog megsértését.
   Az Elsőfokú Bíróság az ügyet a kibővített első tanácstól a három bíróból álló negyedik tanács elé utalta a nyilvánvaló jogi nehézségek és a fokozott jelentőség ellenére, és anélkül, hogy kivételes körülmények álltak volna fenn. Az ügy ezen indokolatlan és jogsértő átutalása a szűkebb tanács elé a több éves eljárást követően megsértette a fellebbezőknek a törvényes bíróhoz való jogát.
   Az Elsőfokú Bíróság nem tett különbséget az állami támogatás fennállásának követelményei és a hivatalos vizsgálati eljárás követelményei között. Mivel a jelen esetben annak vizsgálata során, hogy vajon a tervezett állami támogatás összeegyeztethető-e a közös piaccal, komoly ténybeli és jogi nehézségek merültek fel az állami garancia fennállása, a végleges leállításra és az ártalmatlanításra vonatozó kötelezettségek, valamint a céltartalékok összegének pontos meghatározása, az adóelőnyök és a végleges leállítás összköltsége tekintetében, a Bizottság nem volt jogosult arra, hogy kizárólag előzetes vizsgálati eljárásra szorítkozzon. A jelen esetben inkább a hivatalos vizsgálati eljárás megindítására lett volna köteles.
   Az Elsőfokú Bíróság valójában a német céltartalék-szabályozás kérdését sem ítélte meg helyesen. Tévedett, amikor úgy ítélte meg, hogy a nukleáris ágazatban képzett céltartalékok adómentessége kivételt képez az általános adószabályozás alól. Mindazonáltal e kivétel kizárólag abban az esetben fogadható el, ha a jövőbeni kötelezettségeket kellően pontosan meghatározzák. Jelen esetben azonban erről nincs szó: a végleges leállás időpontjára, a végleges leállásra vonatkozó kötelezettségekre, valamint a rendelkezések megsértésének következményeire vonatkozó feltételeket nem határozták meg kellőképpen. De még abban az esetben is sértheti a támogatásokra vonatkozó jogot az intézkedés, ha de iure ugyan nem állapítható meg a támogatások szelektivitása, azonban az intézkedés mégis alkalmas arra, hogy kedvező helyzetbe hozzon egyes vállalkozásokat. A villamosenergia belső piaci liberalizálásáról szóló irányelv megköveteli a tagállamoktól a hátrányos megkülönböztetések és a versenykorlátozások hatékony megszüntetését. Ezzel szemben azonban az Elsőfokú Bíróság nem állapította meg, hogy a szövetségi kormány köteles a német céltartalékképzési gyakorlat módosítására, amely az egyes gazdasági ágazatok szelektív támogatása révén az irányelv és a hatékony érvényesülés elvének közvetlen megsértését jelenti.
   A fellebbezők végül úgy érvelnek, hogy a megtámadott ítélet jogellenesen kötelezi őket a beavatkozók költségeinek a viselésére. Mivel a beavatkozók az eljárásnak csak igen késői szakaszába léptek be, amikor már minden lényeges irat benyújtásra került, közreműködésük az alperes oldalán csak jelentéktelen lehetett. E helyzet nem indokolja a felperesek általi teljes költségviselést.

      (1)  HL C 74., 15. o.


title: C-392/06. sz. ügy: 2006. szeptember 21-én benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/28

         2006. szeptember 21-én benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-392/06. sz. ügy)
   (2006/C 294/49)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: N. Yerrell és R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a közúti fuvarozásban utazó tevékenységet végző személyek munkaidejének szervezéséről szóló, 2002. március 11-i 2002/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis azokról nem értesítette a Bizottságot – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002/15/EK irányelvnek a belső jogba való átültetésére rendelkezésre álló határidő 2005. március 23-án lejárt.

      (1)  HL L 80., 35. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 224. o.


title: C-15/10. sz. ügy: A High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) által 2010. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Etimine SA kontra Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/39

         A High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) által 2010. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Etimine SA kontra Secretary of State for Work and Pensions
   (C-15/10. sz. ügy)
   2010/C 63/62
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Etimine SA

      Alperes: Secretary of State for Work and Pensions

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Érvénytelen-e borátoknak a 2008/58/EK bizottsági irányelvben (1) (a továbbiakban: 30. módosító irányelv) és/vagy a 790/2009/EK bizottsági rendeletben (2) (a továbbiakban: az 1. módosító rendelet) foglalt, megtámadott osztályozása az alábbi egy vagy több okból kifolyólag:

                           i.

                           a 30. módosító irányelvben foglalt osztályozás a lényeges eljárási szabályok megsértésével került beillesztésre;

                           ii.

                           a 30. módosító irányelvben foglalt osztályozások a 67/548 irányelv (3) (a továbbiakban: a veszélyes anyagokról szóló irányelv) megsértésével és/vagy nyilvánvaló értékelési hibák eredményeként kerültek beillesztésre, amennyiben:

                                       a)

                                       a Bizottság nem alkalmazta vagy elmulasztotta megfelelő módon alkalmazni a veszélyes anyagokról szóló irányelv VI. mellékletében foglalt „előírásszerű kezelés és rendeltetésszerű használat” elvét;

                                       b)

                                       a kockázat-értékelési szempontot jogellenesen alkalmazták;

                                       c)

                                       a Bizottság elmulasztotta alkalmazni vagy tévesen alkalmazta a „megfelelőségi” szempontot, megsértve ezzel a veszélyes anyagokról szóló irányelv VI. mellékletének 4.2.3.3.pontját;

                                       d)

                                       a Bizottság elmulasztotta kellő módon tekintetbe venni az epidemológiai/humán adatok szükségességét; és vagy

                                       e)

                                       a Bizottság jogellenesen vetítette ki az egyik bórtartalmú anyagra vonatkozó adatokat más bórtartalmú anyagok osztályozása céljából és/vagy, az EK 253. cikkel ellentétesen nem adott kellő indokolást;

                           iii.

                           az osztályozás az arányosság alapvető közösségi jogi elvének megsértésével került beillesztésre a 30. módosító irányelvbe?

               2.

               Érvénytelen-e a borátok megtámadott, az 1. módosító rendeletben foglalt osztályozása, amennyiben:

                           i.

                           az 1. módosító rendeletet tévesen fogadták el az 53. cikkben mint jogalapban foglalt eljárás alkalmazásával;

                           ii.

                           az 1272/2008/EK rendelet (4) (a továbbiakban: az osztályozásról szóló rendelet) 1. mellékletében foglalt új harmonizált osztályozást nem alkalmazták, ehelyett tévesen az osztályozásról szóló rendelet VII. mellékletében foglalt osztályozást alkalmazták?

      (1)  A veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 67/548/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő harmincadik módosító hozzáigazításáról szóló, 2009. augusztus 10-i 2008/58/EK bizottsági irányelv (HL L 246., 6. o.).

      (2)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról szóló 2009. augusztus 10-i 790/2009/EK bizottsági rendelet (HL L 235., 1. o.)

      (3)  A veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelv (HL 196., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 1. kötet, 27. o.)

      (4)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 353., 1. o.).


title: T-178/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. május 28-i ítélete — Voss of Norway kontra OHIM — Nordic Spirit (Egy palack formája) (Közösségi védjegy — Törlési eljárás — Egy palack formájából álló térbeli közösségi védjegy — Feltétlen kizáró ok)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/67

         A Törvényszék 2013. május 28-i ítélete — Voss of Norway kontra OHIM — Nordic Spirit (Egy palack formája)
   (T-178/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Egy palack formájából álló térbeli közösségi védjegy - Feltétlen kizáró ok)
   2013/C 225/149
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Voss of Norway ASA (Oslo, Norvégia) (képviselők: F. Jacobacci és B. La Tella, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral és V. Melgar, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nordic Spirit AB (publ) (Stockholm, Svédország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Nordic Spirit AB (publ) és a Voss of Norway ASA közötti törlési eljárással kapcsolatban 2011. január 12-én hozott határozata (R 785/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Voss of Norway ASA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 145., 2011.5.14.


title: C-569/16. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2016. november 10-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stadt Wuppertale kontra Maria Elisabeth Bauer

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/21

         A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2016. november 10-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stadt Wuppertale kontra Maria Elisabeth Bauer
   (C-569/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/27)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesarbeitsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stadt Wuppertal

      Alperes: Maria Elisabeth Bauer

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Biztosít-e jogot a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4 i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikke vagy az Európai Unió Alapjogi Chartája (Charta) 31. cikkének (2) bekezdése a munkaviszony fennállása alatt elhalálozott munkavállaló örökösének a munkavállalót a halála előtt megillető minimális éves szabadság pénzbeli megváltásához, ami kizárt a munkavállalókat megillető szabadságról szóló szövetségi törvénynek (Bundesurlaubsgesetz; BUrlG) a polgári törvénykönyv (Bürgerliches Gesetzbuch; BGB) 1922. § -ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. § -ának (4) bekezdése alapján?

      (1)  HL 2003. L 299, 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.


title: T-112/15. sz. ügy: 2015. március 2-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               26.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/27

         2015. március 2-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-112/15. sz. ügy)
   (2015/C 171/32)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I.-K. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou és A.-E. Vasilopoulou meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról (az értesítés a C(2014) 10135. számú dokumentummal történt) szóló, 2014. december 19-i bizottsági végrehajtási határozatot (HL L 369., 71. o.) abban a részében, amelyben az európai uniós finanszírozásból kizárásra kerülnek a területalapú támogatások ágazatában a 2008. igénylési évben teljesített kiadások, amelyek a következőknek felelnek meg: a) a legelőtámogatások tekintetében teljesített kiadások teljes összegének 10 %-a; b) a termeléshez kötött kiegészítő támogatások tekintetében teljesített kiadások teljes összegének 5 %-a, és c) a vidékfejlesztés ágazatában teljesített kiadások teljes összegének 5 %-a.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

               1.

               A legelőterületek tekintetében előírt 10 %-os kiigazítást illetően:

                           —

                           első megsemmisítési jogalapjának keretében a felperes a 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet (1) 2. cikkének a legelő meghatározása tekintetében történő téves értelmezésére, elégtelen indokolásra, valamint az arányosság elvének megsértésére hivatkozik.

               2.

               A termeléshez kötött kiegészítő területalapú támogatások és a vidékfejlesztési támogatások tekintetében előírt 5 %-os kiigazítást illetően

                           —

                           második megsemmisítési jogalapja keretében a felperes azt állítja, hogy az 5 %-os pénzügyi kiigazítás a termeléshez kötött kiegészítő területalapú támogatások tekintetében ténybeli tévedés alapján került előírásra, elégtelen indokolás mellett és az arányosság elvének megsértésével.

                           —

                           harmadik megsemmisítési jogalapjának keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az 5 %-os pénzügyi kiigazítás a második pillér támogatásai tekintetében igazolatlanul került előírásra, és, mindenesetre, a Bizottság vonatkozó értékelése ténybeli tévedésből indult ki, és nyilvánvalóan aránytalan a második pillérhez tartozó intézkedésekkel kapcsolatos következetéseiben felvázolt kockázathoz viszonyítva. Különösen ami a Vidékfejlesztési program 214. intézkedését illeti, a felperes azt állítja, hogy az előírt kiigazítás részben a második következmény ugyanazon tárgy tekintetében, amely okból az jogellenes, és azt semmisnek kell nyilvánítani.

      (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 141, 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 44. kötet 243. o.


title: C-395/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. január 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vodafone GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal — Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozása — 2002/21/EK irányelv — A 7. cikk (3) bekezdése — Az elektronikus hírközlés belső piacának konszolidációjára vonatkozó eljárás — 2002/19/EK irányelv — 8. cikk és 13. cikk — Egy bizonyos piacon jelentős piaci erővel rendelkezőként kijelölt üzemeltető — A nemzeti szabályozó hatóságok által előírt kötelezettségek — Árellenőrzési és költségszámítási kötelezettségek — Mobilhívás-végződtetési díjak engedélyezése)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. január 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vodafone GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-395/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozása - 2002/21/EK irányelv - A 7. cikk (3) bekezdése - Az elektronikus hírközlés belső piacának konszolidációjára vonatkozó eljárás - 2002/19/EK irányelv - 8. cikk és 13. cikk - Egy bizonyos piacon jelentős piaci erővel rendelkezőként kijelölt üzemeltető - A nemzeti szabályozó hatóságok által előírt kötelezettségek - Árellenőrzési és költségszámítási kötelezettségek - Mobilhívás-végződtetési díjak engedélyezése))
   (2016/C 098/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vodafone GmbH

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Rendelkező rész

   Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) 7. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a nemzeti szabályozó hatóság arra kötelezte a jelentős piaci erővel rendelkezőként kijelölt üzemeltetőt, hogy mobilhívás-végződtetési szolgáltatásokat nyújtson, és az e szolgáltatások díjait az e rendelkezésben rögzített eljárás szerint engedélyezési kötelezettségnek vetette alá, e nemzeti szabályozó hatóság köteles ezen eljárást e díjak ezen üzemeltetőnek való minden engedélyezése előtt újból lefolytatni, amennyiben ez utóbbi engedélyezés e rendelkezés értelmében véve befolyásolhatja a tagállamok közötti kereskedelmet.

      (1)  HL C 372., 2014.10.20.


title: T-74/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 30-i végzése — Nestlé kontra OHIM — Quick (QUICKY)

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 30-i végzése — Nestlé kontra OHIM — Quick (QUICKY)
   (T-74/07. sz. ügy) (1)

   2010/C 11/70

      Az eljárás nyelve: francia

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 94., 2004.4.17.


title: C-143/09. sz. ügy: A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pannon GSM Távközlési Rt. kontra Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/25

         A Fővárosi Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2009. április 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pannon GSM Távközlési Rt. kontra Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
   (C-143/09. sz. ügy)
   2009/C 153/46
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Alperes: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Alkalmazható-e az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK (1) irányelve (továbbiakban egyetemes szolgáltatási irányelv), különösen a 13. cikk (2) bekezdése és IV. melléklete, a közösségi jog, különösen a Csatlakozási Okmány (Hivatalos Lap 2003. L 236) és az EK Szerződés 10. és 249. cikke alapján, olyan támogatási-megosztási mechanizmusok vonatkozásában, amely Magyarország, mint tagállam 2004. május 1-e előtti csatlakozása előtti, 2003. évben nyújtott egyetemes szolgáltatásokra tekintettel került bevezetésre, de Magyarország Európai Unióhoz történt csatlakozása után indult és lefolytatott közigazgatási eljárásban hozott határozatokon alapul a finanszírozásra történő kötelezés, illetve a támogatások megítélése és teljesítése?

               2)

               Amennyiben az 1/ kérdésre igenlő a válasz, akkor értelmezhető-e akként az egyetemes szolgáltatási irányelv, különösen annak 13. cikke és IV. melléklete, hogy az egyetemes szolgáltató az általa nyújtott kedvezményes és normál díjcsomag előfizetői díja közötti különbségnek megfelelő összegű támogatás kifizetésére jogosult?

               3)

               Amennyiben a 2/ kérdésre nemleges a válasz, akkor az EK szerződés 87. cikk (1) bekezdése szerinti közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősül-e az olyan egyetemes szolgáltatás finanszírozását szolgáló támogatás, amelynek alapjául nem az egyetemes szolgáltatási irányelvvel összhangban történt a számítás, hanem a nettó szintnél magasabb költségek szolgáltak alapjául?

               4)

               Az egyetemes szolgáltatási irányelv rendelkezéseinek helyes értelmezése lehetővé teszi-e a tagállam azon átmeneti jellegű intézkedését, amely kizárólag a csatlakozás előtti 2003. évben nyújtott egyetemes szolgáltatások tekintetében rendeli alkalmazni az egyetemes szolgáltatási irányelvtől eltérő szabályokat, ugyanakkor az ezen szabályon alapuló támogatási-elosztási mechanizmus működtetésére vonatkozó döntések, különösen a befizetésre és támogatások kifizetésére vonatkozó döntések meghozatalát — ténylegesen — időkorlát nélkül teszi alkalmazhatóvá?

               5)

               Értelmezhető-e az egyetemes szolgáltatási irányelv finanszírozásra vonatkozó szabályai, különösen a 13. cikk (2) bekezdés utolsó mondata illetve a IV. melléklet előírásai akként, hogy azok közvetlen hatállyal bírnak?

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2002/22/EK irányelve (2002. március 7.) az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról (Egyetemes szolgáltatási irányelv);
         HL L 108., 2002.4.24., 51 — 77. o., magyar különkiadás 13. fejezet 29. kötet 367 — 393. o.


title: C-479/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-89/11. sz., Nanu-Nana Joachim Hoepp kontra EUIPO ügyben 2015. július 9-én hozott ítélete ellen a Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG által 2015. szeptember 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/14

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-89/11. sz., Nanu-Nana Joachim Hoepp kontra EUIPO ügyben 2015. július 9-én hozott ítélete ellen a Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG által 2015. szeptember 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-479/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 270/20)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (képviselők: A. Nordemann Rechtsanwalt, M.C. Maier Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   2016. április 14-i végzésével a Bíróság (hatodik tanács) megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.


title: C-244/11. sz. ügy: 2011. május 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/10

         2011. május 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-244/11. sz. ügy)
   2011/C 219/13
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Ζavvόs és E. Montaguti)

      Alperes: Görög Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság, mivel elfogadta az engedélyezés tekintetében a 3631/2008. sz. görög törvény 11. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 11. cikke (1) bekezdésében előírt, valamint 11. cikkének (3) bekezdésében előírt követelményeket, nem teljesítette az őt az EUMSZ 63. cikk értelmében a tőke szabad mozgása, az EUMSZ 49. cikk értelmében pedig a letelepedés szabadsága tekintetében terhelő kötelezettséget;

               —

               a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint az a körülmény, hogy a Diypourgiki Epitropi Apokratikopoiiseon (minisztériumközi privatizációs bizottság) engedélyétől teszik függővé a nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozások teljes társasági tőkéje 20 %-nak megfelelő vagy azt meghaladó mértékű szavazati jogok megszerzését, amint azt a 3631/2008. sz. törvény 11. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 11. cikke (1) bekezdése előírja, korlátozza a tőke szabad mozgását (EUMSZ 63. cikk) és a letelepedés szabadságát (EUMSZ 49. cikk). A szóban forgó intézkedések, noha nem vezetnek be hátrányos megkülönböztetést, miként azt a görög kormány is állítja, visszatarthatják a gazdasági szereplőket attól, hogy tőkéjüket nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozásokba fektessék, következésképpen attól is, hogy Görögországban telepedjenek le.
   A Bizottság úgy véli továbbá, hogy a 3631/2008. sz. törvény 11. cikkének (3) bekezdése, amely bizonyos, a vállalkozást érintően döntő jelentőségű kérdések tekintetében a Gazdasági és Pénzügyminisztérium utólagos vizsgálati mechanizmusáról rendelkezik, korlátozza a tőke szabad mozgását (EUMSZ 63. cikk) és a letelepedés szabadságát (EUMSZ 49. cikk), amennyiben lehetőséget biztosít az államnak, hogy érvénytelenítsen a vállalkozás szempontjából lényeges határozatokat olyan, igazgatási okokból, amelyek, mivel később merültek fel, ex ante nem álltak fenn. Ez következésképpen korlátozza a részvényesek határozataik alkalmazására vonatkozó mérlegelési jogkörét, és akadályozza a nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozások igazgatásában és ellenőrzésében való tényleges részvételüket, ezzel görögországi letelepedésüket.
   A görög kormány azt állítja, hogy a vitatott törvény csak hat, állami felügyelet alá tartozó nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozás privatizációja tekintetében vezet be korlátozásokat. A Bizottság ezzel ellentétben azon az állásponton van, hogy a törvény hatálya tulajdonképpen bizonytalan, amennyiben maga a törvény nem tesz említést sem az érintett vállalkozásokról, sem az új szabályozás hatálya alá tartozó ágazatokról, ami a törvény kétértelműségét eredményezi nem csak annak jelenlegi, de jövőbeni hatálya tekintetében is, következésképpen nem garantálja a szükséges jogbiztonságot.
   A görög kormány azt állítja, hogy a törvény egyetlen célja a közérdek védelme és a közszolgáltatások folyamatos és akadálytalan nyújtásának, valamint a hálózatok működésének a biztosítása. Mindazonáltal a Bizottság kijelenti, hogy a törvény célja továbbá lehetőség biztosítása az államok számára, hogy stratégiai befektetőt válasszanak a nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozások tekintetében, versenyképességük növelése, valamint annak biztosítása, hogy a nemzeti gazdaság tekintetében stratégiai jelentőségű vállalkozások privatizálása átlátható körülmények között megy végbe. A Bizottság rámutat, hogy noha a szóban forgó rendelkezéseket igazolhatják közérdekű okok, a Bíróság ítélkezési gyakorlatával ellentétben, amely szerint az engedélyezési rendszereknek „objektív, hátrányos megkülönböztetéstől mentes és az érdekelt vállalkozások által előzetesen ismert kritériumokon kell alapulniuk, és minden, ilyen korlátozó intézkedés által hátrányosan érintett személy részére hatékony bírósági jogorvoslati eszközöket kell biztosítani” (1), az engedélyezési koncesszió tekintetében előírt feltételek nem alkalmasak a törvény által eléírni kívánt cél megvalósítására. A privatizáció szóban forgó rendelkezések által meghatározott feltételei (előzetes engedélyezési koncesszió, de akár az utólagos vizsgálat is a vállalkozás határozatai megsemmisítésének a lehetősége mellett) nem egyértelműek, nem objektívek és a törvényben nem előzetesen és pontosan meghatározottak, és nincs is semmilyen kapcsolatuk a törvény által elérni kívánt célokkal, ugyanakkor a hatóságokat széles mérlegelési jogkörrel ruházzák fel, ami a nemzeti stratégiai jelentőségű vállalkozások privatizációja tekintetében további korlátozások utólagos előírását, a befektetőknek a piac privatizált vállalkozásaihoz és ágazataihoz való valószínűen szelektív hozzáférését, valamint annak lehetetlenségét eredményezik, hogy az igazságügyi hatóságok ellenőrizzék azt, hogy a közigazgatási szervek miként éltek a törvény által biztosított jogköreikkel.
   A Bizottság azt állítja, hogy a Görög Köztársaság nem szolgált kellő pontosítással és bizonyítékokkal a fent említett korlátozások előírásának igazolása tekintetében, ennélfogva a 3631/2008. sz. törvény 11. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 11. cikke (1) bekezdése és (3) bekezdése, amelyek az előzetes engedélyezési rendszerről, illetve az utólagos vizsgálati rendszerről rendelkeznek, sértik az EUMSZ 63. cikket és az EUMSZ 49. cikket.

      (1)  L. a C-205/99. sz. Analir és társai ügyben hozott ítélet 38. pontját; a C-380/05. sz. Centro Europa 7 Sri ügyben hozott ítélet 116. pontját; a C-367/98. sz. Bizottság kontra Portugália ügyben hozott ítélet 50. pontját; a C-483/99. sz. Bizottság kontra Franciaország ügyben hozott ítélet 46. pontját; a C-463/00. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben hozott ítélet 69. pontját.


title: F-88/08. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2010. december 9-i ítélete — Vandeuren kontra Európai Képzési Alapítvány (Közszolgálat — Az Európai Képzési alapítvány személyi állománya — Ideiglenes alkalmazott — Határozott idejű szerződés — Elbocsátás — Az érvényes indokolás követelménye — Az álláshely megszüntetése — Gondoskodási kötelezettség — Újrabesorolás)

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/59

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2010. december 9-i ítélete — Vandeuren kontra Európai Képzési Alapítvány
   (F-88/08. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az Európai Képzési alapítvány személyi állománya - Ideiglenes alkalmazott - Határozott idejű szerződés - Elbocsátás - Az érvényes indokolás követelménye - Az álláshely megszüntetése - Gondoskodási kötelezettség - Újrabesorolás)
   2011/C 30/111
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Olaszország) (képviselők: kezdetben N. Lhoest ügyvéd, később N. Lhoest és L. Delhaye ügyvédek)

      Alperes: Európai Képzési Alapítvány (képviselők: T. Ciccarone meghatalmazott, segítője L. Levi ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — Az alperes által hozott, a felperes elbocsátásáról szóló határozat megsemmisítése, valamint az Európai Képzési Alapítvány kötelezése a felperest ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítésére.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a M. Vandeuren elbocsátásáról szóló 2007. október 23-i határozatot megsemmisíti.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Képzési Alapítványt kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 327., 2008.12.20., 44. o.