title: C-290/05. és C-333/05. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2006. október 5-i ítélete (a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság és a Bács-Kiskun Megyei Bíróság [Magyar Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Nádasdi Ákos kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05), Németh Ilona kontra Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05) (Belső adók – Személygépkocsik után kivetett regisztrációs adó – Használt személygépkocsik – Behozatal)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/16

         A Bíróság (első tanács) 2006. október 5-i ítélete (a Hajdú-Bihar Megyei Bíróság és a Bács-Kiskun Megyei Bíróság [Magyar Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Nádasdi Ákos kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05), Németh Ilona kontra Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05)
   (C-290/05. és C-333/05. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Belső adók - Személygépkocsik után kivetett regisztrációs adó - Használt személygépkocsik - Behozatal)
   (2006/C 294/27)
   Az eljárás nyelve: magyar
   A kérdést előterjesztő bíróságok
   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság, Bács-Kiskun Megyei Bíróság
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Nádasdi Ákos (C-290/05), Németh Ilona (C-333/05)

      Alperesek: Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-290/05), Vám- és Pénzügyőrség Dél-Alföldi Regionális Parancsnoksága (C-333/05)
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hajdú-Bihar Megyei Bíróság – Az EK-Szerződés 90. cikke első bekezdésének értelmezése – A személygépkocsikat a tagállam területén történő első forgalomba helyezésükkor terhelő regisztrációs adó, amely nem terheli a tagállamban 2004. február 1-je előtt forgalomba helyezett használt személygépkocsikat, és a személygépkocsi értékétől függetlenül kerül kiszámításra.
   Rendelkező rész

               1)

               Az olyan adó, mint amelyet a regisztrációs adóról szóló 2003. évi CX. törvény vezetett be, amely a személygépkocsikat nem azok határátlépése folytán terheli, nem minősül az EK 23. cikk, illetve az EK 25. cikk szerinti vámnak, illetve azzal azonos hatású díjnak.

               2)

               Az EK 90. cikk első bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan adó, mint amelyet a regisztrációs adóról szóló törvény vezetett be, amennyiben:

                           —

                           azt a használt személygépkocsiknak a tagállamban történő első forgalomba helyezése után vetik ki, és

                           —

                           annak összegét a személygépkocsik értékcsökkenésének figyelembevétele nélkül, azok műszaki tulajdonságai (motor típusa és hengerűrtartalma) és környezetvédelmi besorolása alapján kell kiszámítani, aminek folytán az adó más tagállamból behozott használt személygépkocsikra történő alkalmazása esetén az adó összege meghaladja a belföldön már nyilvántartásba vett hasonló használt személygépkocsik maradványértékében foglalt adó összegét.

                     Ezen adó bevezetését megelőzően Magyarországon nyilvántartásba vett használt személygépkocsikkal való összehasonlítás e tekintetben irreleváns.

               3)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 33. cikkével nem ellentétes az olyan adó kivetése, mint amelyet a regisztrációs adóról szóló törvény vezetett be, amelynek alapja nem a forgalom, és amely miatt nem merülnek fel határátlépéssel összefüggő alaki követelmények a tagállamok közötti kereskedelemben.

      (1)  HL C 296., 2005.11.26.

      HL C 315., 2005.12.10.


title: C-327/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-239/15. sz., Cryo-Save AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. március 23-án hozott ítélete ellen a Cryo-Save AG által 2017. május 31-én benyújtott fellebbezés

text:
               2.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/2

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-239/15. sz., Cryo-Save AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. március 23-án hozott ítélete ellen a Cryo-Save AG által 2017. május 31-én benyújtott fellebbezés
   (C-327/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 330/03)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Cryo-Save AG (képviselő: C. Onken ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), MedSkin Solutions Dr. Suwelack AG

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-239/15. sz. ügyben 2017. március 23-án hozott ítéletet;

               —

               az elsőfokú eljárás alperesét kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező egyetlen jogalapot terjeszt elő, amely a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (1) 64. cikke (1) bekezdésének, továbbá a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (2) 50. szabálya (1) bekezdése, a 207/2009 rendelet 56. cikke (2) bekezdése, a 2868/95 rendelet 37. és 39. szabálya, és a 207/2009 rendelet 76. cikke (1) bekezdése egymással összefüggésben értelmezett rendelkezéseinek megsértésére vonatkozik. A jogsértést azzal indokolja, hogy a Törvényszék a felperes, a jelenlegi fellebbező, első jogalapját elfogadhatatlannak nyilvánította.
   Az első jogalapjával a felperes, a jelenlegi fellebbező, az európai uniós védjegye megszűnésének megállapítására irányuló kérelem elfogadhatatlanságára hivatkozott. Indokolásként kifejtette, hogy a 207/2009 rendelet 56. cikkének (2) bekezdésével és a 2868/95 rendelet 37. szabálya b) pontjának iv) alpontjával szembeni kérelem nem volt kellően megalapozott.
   A Törvényszék kimondta, hogy a felperes, a jelenlegi fellebbező, első jogalapja elfogadhatatlan, mivel a felperes, aki a fellebbezési tanács előtti eljárásban fellebbezőként vett részt, nem hivatkozott a 207/2009 rendelet 56. cikke (2) bekezdése és a 2868/95 rendelet 37. szabálya b) pontja iv) alpontja egymással összefüggésben értelmezett rendelkezései alaki követelményeinek megsértésére, a fellebbezés vizsgálata a tényleges használat vizsgálatára korlátozódott, ezért a fellebbezési tanács a megszűnés megállapítására irányuló kérelem szabályszerűségét nem volt köteles megvizsgálni. A fellebbező szerint az a tény, hogy a Törvényszék ebben a szemléletben végezte el az első jogalap vizsgálatát, a fellebbezési tanács elé terjesztett ténybeli és jogi háttér kibővítésével egyenértékű.
   A felperes, a jelenlegi fellebbező, ezzel szemben azt az érvet hozza fel, hogy a megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatósága az érdemi határozat előfeltételének minősül, amely előfeltételt az alperesnek az eljárás valamennyi szakaszában hivatalból kell vizsgálnia (a 207/2009 rendelet 76. cikke (2) bekezdésének első mondata, a 2868/95 rendelet 39. szabályának (1) bekezdése, 40. szabálya (1) bekezdésének második mondata, a 207/2009 rendelet 64. cikkének (1) bekezdése, a 2868/95 rendelet 50. szabályának (1) bekezdése). Nem arról van tehát szó, hogy a felperes, a jelenlegi fellebbező, a fellebbezési tanács előtt kifejezetten felvetette-e a megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatóságának kérdését.
   Ezenkívül a törlési osztály a felperes megszűnés megállapítására irányuló kérelmének elfogadhatóságát hivatalból megvizsgálta, és azt állapította meg, hogy a 207/2009 rendelet 56. cikke (2) bekezdésének és a 2868/95 rendelet 37. szabályának előfeltételei teljesültek. A Törvényszék ítélkezési gyakorlatában elismert funkcionális folyamatosság alapelve megköveteli a törlési osztály határozatának teljes körű felülvizsgálatát, beleértve a megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatóságának fellebbezési tanács általi megítélését is. A felperes az álláspontja alátámasztására a Törvényszék ítélkezési gyakorlatából többek között a következő ügyekre hivatkozik: 2003. szeptember 9-i T-308/01, KLEENCARE ítélet (3), 24–26., 28., 29. és 32. pont; 2005. február 1-jei T-57/03, HOOLIGAN ítélet (4), 22. és 25. pont.
   Végül a felperes, a jelenlegi fellebbező, a megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatóságát, jóllehet más szavakkal, mind a törlési osztály, mind a fellebbezési tanács előtti eljárásban ténylegesen kifogásolta.
   A három fent említett ok miatt a megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatóságának kérdése részét képezte a fellebbezési tanács előtti eljárás ténybeli és jogi hátterének. A megszűnés megállapítására irányuló kérelem elfogadhatóságának Törvényszék általi vizsgálata ezen nem lépett túl. A megszűnés megállapítására irányuló kérelemmel szembeni elfogadhatatlansági kifogás ebből a szempontból különbözik a további megszűnési vagy törlési okok előterjesztésétől, illetőleg valamely korábbi védjegy tényleges használatára vonatkozó bizonyíték késedelmes megkövetelésétől.

      (1)  HL L 78., 1. o.

      (2)  HL L 303., 1. o.

      (3)  ECLI:EU:T:2003:241.

      (4)  ECLI:EU:T:2005:29.


title: C-566/15. sz. ügy: A Kammergericht Berlin (Németország) által 2015. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Konrad Erzberger kontra TUI AG

text:
               7.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/3

         A Kammergericht Berlin (Németország) által 2015. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Konrad Erzberger kontra TUI AG
   (C-566/15. sz. ügy)
   (2016/C 090/04)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kammergericht Berlin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Konrad Erzberger

      Alperes: TUI AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e (a hátrányos megkülönböztetés tilalmát kimondó) EUMSZ 18. cikkel és (a munkavállalók szabad mozgását kimondó) EUMSZ 45. cikkel, hogy valamely tagállam a munkavállalói képviselőknek az adott vállalkozás felügyelő testületébe történő választása tekintetében csak olyan munkavállalók számára biztosítja az aktív és passzív választójogot, akiket a vállalkozás üzemeiben vagy a vállalatcsoporthoz tartozó vállalkozásoknál belföldön foglalkoztatnak?


title: Az Elsőfokú Biróság végzése 2005. január 19. a T-372/03. sz. Yves Mahieu kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – A panasz és a kereset benyújtásának határideje – A panasz hallgatólagos elutasítása – Elfogadhatatlanság)

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/28

      AZ ELSŐFOKÚ BIRÓSÁG VÉGZÉSE

   2005. január 19.
   a T-372/03. sz. Yves Mahieu kontra Európai Közösségek Bizottsága (1) ügyben
   (Tisztviselők - A panasz és a kereset benyújtásának határideje - A panasz hallgatólagos elutasítása - Elfogadhatatlanság)
   (2005/C 132/51)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-372/03. sz. Yves Mahieu, az Európai Közösségek Bizottságának tisztviselője, (lakóhelye: Auderghem [Belgium], képviseli: L. Vogel ügyvéd) kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Currall és H. Krämer, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, egyrészt a felperes által állítólag elszenvedett lelki zaklatások miatt a személyzeti szabályzat 24. cikke és 90. cikkének (1) bekezdése alapján indított kérelmét 2002. augusztus 6-án elutasító határozat ellen 2002. október 29-én benyújtott panaszát hallgatólagosan elutasító bizottsági határozat megsemmisítése, másrészt a károk megtérítése tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács), tagjai M. Vilaras, F. Dehousse és D. Šváby bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2005. január 19-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10.


title: F-74/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2016. augusztus 2-i végzése – Mommer kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Nyugdíjak – A személyzeti szabályzat VIII. mellékletének a nyugdíjjogosultság átvitelére vonatkozó 11. cikke (2) bekezdése – Más nyugdíjrendszerben szerzett nyugdíjjogosultságnak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitele – Nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírásának elismerésére vonatkozó, a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. és 12. cikkének új végrehajtási rendelkezéseit alkalmazó határozat – Az eljárási szabályzat 81. cikke – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               2016.10.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/45

      A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2016. augusztus 2-i végzése – Mommer kontra Bizottság
      (F-74/13. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - Tisztviselők - Nyugdíjak - A személyzeti szabályzat VIII. mellékletének a nyugdíjjogosultság átvitelére vonatkozó 11. cikke (2) bekezdése - Más nyugdíjrendszerben szerzett nyugdíjjogosultságnak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitele - Nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírásának elismerésére vonatkozó, a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. és 12. cikkének új végrehajtási rendelkezéseit alkalmazó határozat - Az eljárási szabályzat 81. cikke - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan kereset))
      (2016/C 364/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Anne Mommer (Brüsszel, Belgium) (képviselők: kezdetben S. Orlandi, J.-N. Louis és D. de Abreu Caldas ügyvédek, később S. Orlandi ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben C. Ehrbar és G. Gattinara meghatalmazottak, később J. Currall és G. Gattinara meghatalmazottak, végül G. Gattinara meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A felperes nyugdíjjogosultságának az uniós nyugdíjrendszerbe történő átviteléről szóló azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. és 12. cikkére vonatkozó új végrehajtási rendelkezéseket alkalmazza.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 274., 2013.9.21., 33. o.


title: C-224/10. sz. ügy: A Landgericht Baden-Baden (Németország) által 2010. május 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Büntetőeljárás Leo Apelt ellen

text:
               14.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/16

         A Landgericht Baden-Baden (Németország) által 2010. május 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Büntetőeljárás Leo Apelt ellen
   (C-224/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 221/26
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Baden-Baden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Staatanwaltsschaft Baden-baden [Baden-badeni ügyészség]

      Alperes: Leo Appelt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Megtagadhatja-e valamely tagállam egy másik tagállam által kiállított, B és D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély érvényességének elismerését különösen a D kategória vonatkozásában — tekintettel a 91/439/EGK irányelv (1) 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjára, amelynek értelmében a D kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedély csak azoknak a személyeknek adható ki, akik már jogosultak a B kategóriájú járművek vezetésére — ugyanezen irányelv 1. cikkével, valamint 8. cikkének (2) és (4) bekezdésével összhangban akkor, ha az engedély jogosultjának a B kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyét még azt megelőzően adták ki, hogy az első tagállamban bírósági eljárásban visszavonták a vezetői engedélyt, a D kategóriára vonatkozót azonban már a bírósági visszavonást követően, valamint azután, hogy eltelt az abban meghatározott, az újbóli kiállítást korlátozó tilalmi idő?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Megtagadhatja-e az első tagállam a hivatkozott vezetői engedély elismerését — különösen a D kategória vonatkozásában — a 2006/126/EK irányelv (2) 11. cikkének (4) bekezdése alapján, amelynek értelmében a tagállam megtagadja egy másik tagállam által olyan személy részére kiállított vezetői engedély érvényességének elismerését, akinek a vezetői engedélyét az előbbi tagállam területén visszavonták, ha a B kategóriába tartozó járművekre vonatkozó vezetői engedélyt 2006. március 1-jén adták ki, míg a D kategóriára vonatkozót 2007.április 30-án, és a vezetői engedélyt ez utóbbi napon állították ki?

      (1)  A vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv (HL L 237., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 317. o.)

      (2)  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 403., 18. o.)


title: C-413/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített hetedik tanács) T-286/09. sz., Intel Corporation kontra Európai Bizottság ügyben 2014. június 12-én hozott ítélete ellen az Intel Corporation által 2014. augusztus 28-án benyújtott fellebbezés

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/25

      A Törvényszék (kibővített hetedik tanács) T-286/09. sz., Intel Corporation kontra Európai Bizottság ügyben 2014. június 12-én hozott ítélete ellen az Intel Corporation által 2014. augusztus 28-án benyújtott fellebbezés
      (C-413/14. P. sz. ügy)
      (2014/C 395/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Intel Corporation (képviselők: D. M. Beard QC, A. N. Parr és R. W. Mackenzie solicitors)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság,
      Association for Competitive Technology, Inc.,
      Union Fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  a megtámadott ítéletet teljes egészében vagy részben helyezze hatályon kívül;

                  —

                  a vitatott határozatot teljes egészében vagy részben semmisítse meg;

                  —

                  a kiszabott bírságot törölje vagy jelentősen csökkentse;

                  —

                  vagylagosan, az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez a Bíróság határozatával összhangban történő elbírálás céljából;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a jelen eljárásban és a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Három részből álló első fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék téves jogi mércét alkalmazott a fellebbező által tanúsított magatartás jogszerűségének az EK 82. cikk és az EGT-Megállapodás 54. cikke alapján történő mérlegelésére:

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a kérdéses magatartás már jellegénél fogva alkalmas volt a verseny korlátozására, ezáltal pedig anélkül ellentétesnek minősíthető az EK 82. cikkel és az EGT-Megállapodás 54. cikkével, hogy mérlegelni kellene az e magatartással kapcsolatos összes releváns tényt és körülményt.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy az EK 82. cikk és az EGT-Megállapodás 54. cikke megsértésének megállapítása során a verseny korlátozására való alkalmasság a valószínű vagy tényleges hatások helyett elvont megfontolások alapján is mérlegelhető.

                  A Törvényszék tévesen tette azt a vagylagos megállapítást, amely szerint a kérdéses magatartás alkalmas volt a verseny korlátozására, mivel tévesen vett figyelembe olyan tényezőket, amelyek nem bizonyíthatják az ilyen képességet, továbbá figyelmen kívül hagyott számos olyan releváns tényezőt, amelyekre pedig tekintettel kellett volna lennie, így például a következőket: a magatartással lefedett piac, az állítólagos magatartás időtartama, a gyorsan csökkenő árakra vonatkozó tényleges piaci bizonyíték, a kiszorítás hiánya, valamint azok a következtetések, amelyeket a Bizottság által a közigazgatási eljárás során lefolytatott „hasonlóan hatékony versenytárs”-tesztből megfelelően le kell vonni.

            Második fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék az állítólagos jogsértési időszak utolsó két éve tekintetében tévesen állapított meg jogsértést, mivel ezen évek során a magatartás piaci lefedettsége az érintett piacnak legfeljebb csak 3,5 %-át befolyásolta.
      Harmadik fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévedett, amikor a fellebbezőnek a HP és a Lenovo tekintetében tanúsított magatartását „kizárólagossági engedményként” minősítette, amikor a magatartás az egyes ügyfelek releváns termékből való összes vásárlásainak 28 %-át, illetve 42 %-át (vagy kevesebbet) érintette, ami igen távol esik ezen ügyfelek szükségleteinek „teljes egészétől vagy jelentős részétől”.
      Negyedik fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette a hatékony bírói jogvédelem és a tisztességes eljárás elvét azon ötórás meghallgatást illetően, amelyet a Bizottság a Dell egyik felsővezetőjével folytatott olyan kérdésekről, amelyek objektív kapcsolatban álltak a vizsgálat lényegével, és amelyekről a Dell felsővezetője nagyon részletes magyarázatokkal szolgált. A Törvényszék tévedett, amikor azt állapította meg, hogy elegendő volt, ha a Bizottság csupán a meghallgatás során érintett témakörök jegyzékét teszi hozzáférhetővé, ahelyett hogy a meghallgatott személy által e témakörökkel összefüggésben tett nyilatkozatok leiratát vagy összefoglalását bocsátotta volna rendelkezésre. A Törvényszék akkor is tévedett, amikor megállapította, hogy a fellebbező feladata volt prima facie bizonyítékkal szolgálni arra vonatkozóan, hogy a Bizottság elmulasztott mentő jellegű bizonyítékokat rögzíteni; helyes értelmezésben a fellebbező feladata csak annak bizonyítása volt, hogy nem lehetett kizárni, hogy az anyag a védekezése szempontjából hasznos lett volna, aminek a jelen esetben egyértelműen eleget tett.
      Három részből álló ötödik fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy az Intel által a Lenovóval 2006-ban és 2007-ben kötött megállapodásokat illetően a Törvényszék tévesen állapított meg közösségi hatáskört:

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy e magatartást az EGT-ben „hajtották végre”, mivel e megállapodások alapján az Intel az EGT-ben semmilyen terméket nem értékesített a Lenovo részére.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a „minősített hatás” teszt a kérdéses magatartás vonatkozásában megfelelő alapot képez a közösségi hatáskör megállapítására.

                  A Törvényszék tévedett, amikor a „minősített hatás” tesztet alkalmazta, mivel nem volt előrelátható, hogy a Kínába szállítandó x86-os CPU-k tárgyában az Intel által a Lenovóval kötött megállapodásoknak az EGT-n belül azonnali és lényeges hatásuk lenne.

            Két részből álló hatodik fellebbezési jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék a kiszabott bírság számítása során számos hibát követett el:

                  A bírság nyilvánvalóan aránytalan volt.

                  A Törvényszék megsértette az uniós jog alapvető elveit, amikor a Bizottság 2006. évi bírságkiszabási iránymutatását olyan magatartásra alkalmazta, amely időben megelőzte ezen iránymutatást.


title: T-356/08. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 12-i ítélete — Görögország kontra Bizottság ( „EMOGA — Garanciarészleg — A finanszírozásból kizárt kiadások — Szántóföldi növények — Arányosság — Az átalánykorrekció mértékének növelése ismételt kötelezettségszegés esetén” )

text:
               20.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/6

         A Törvényszék 2012. szeptember 12-i ítélete — Görögország kontra Bizottság
   (T-356/08. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A finanszírozásból kizárt kiadások - Szántóföldi növények - Arányosság - Az átalánykorrekció mértékének növelése ismételt kötelezettségszegés esetén)
   2012/C 319/08
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkias, E. Leftheriotou és V. Karra meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Tserepa-Lacombe és A. Markoulli meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege és az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2008. július 8-i 2008/582/EK bizottsági határozat (HL L 186., 39. o.) annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben a Görög Köztársaság által teljesített bizonyos kiadásokat kizár a közösségi finanszírozásból.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 285., 2008.11.8.


title: C-403/08. sz. ügy: High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2008. szeptember 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Football Association Premier League Ltd, Net Med Hellas SA, Multichoice Hellas SA kontra QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/19

         High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2008. szeptember 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Football Association Premier League Ltd, Net Med Hellas SA, Multichoice Hellas SA kontra QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen
   (C-403/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/34)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Football Association Premier League Ltd, Net Med Hellas SA, Multichoice Hellas SA

      Alperes: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   A.   A feltételes hozzáférésen alapuló, vagy abból álló szolgáltatások jogi védelméről szóló, 1998. november 20-i 98/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) értelmezéséről
   1.   Jogellenes eszköz

               a)

               Ha feltételes hozzáférést biztosító eszközt a szolgáltató vagy annak hozzájárulásával más gyártja, és azt a védett szolgáltatáshoz való hozzáférést bizonyos körülmények fennállása esetén lehetővé tevő korlátozott engedélyhez kötve értékesítik, a 98/84/EK irányelv 2. cikkének e) pontja értelmében vett „jogellenes eszköznek” minősül-e az eszköz akkor, ha azt a védett szolgáltatáshoz az engedély által nem fedett helyen, módon vagy személy által való hozzáféréshez használják fel?

               b)

               Mi a jelentése az irányelv 2. cikkének e) pontjában szereplő „tervezett vagy kialakított” [helyesen: tervezett vagy átalakított] kitételnek?

         2.   Érintettség
   Ha a szolgáltató audiovizuális tartalmat közvetít kódolt formában más szolgáltatónak, amely aztán e tartalmat feltételes hozzáférés alapján sugározza,
   mely tényezőket kell figyelembe venni az első szolgáltató érdekeinek a 98/84/EK irányelv 5. cikke értelmében vett érintettsége megállapításakor?
   Így különösen:
   Ha az első vállalkozás audiovizuális tartalmat (amely képi anyagból, háttérhangból és angol nyelvű magyarázó szövegből áll) közvetít kódolt formában más vállalkozásnak, amely a közönség számára sugározza ezt az audiovizuális tartalmat (amelyhez az saját logóját, valamint egy kiegészítő magyarázó hangfelvételt tesz hozzá):

               a)

               A 98/84/EK irányelv 2. cikkének a) pontja és a 89/552/EK irányelv (2) 1. cikkének a) pontja szerinti „televíziós műsorszolgáltatás”-nak minősülő védett szolgáltatást képez-e az első vállalkozás általi közvetítés?

               b)

               Szükséges-e az, hogy az első vállalkozás a 89/552/EGK irányelv 1. cikkének b) pontja szerinti műsorszolgáltató legyen ahhoz, hogy a 98/84/EK irányelv 2. cikkének a) pontja szerinti „televíziós műsorszolgáltatás”-t képező védett szolgáltatás nyújtójának minősülhessen?

               c)

               Úgy kell-e értelmezni a 98/84/EK irányelv 5. cikkét, hogy az polgári jogi kereset benyújtását teszi lehetővé az első vállalkozás számára a műsor második vállalkozás által sugárzott formájához való hozzáférést biztosító jogellenes eszközöket illetően,

                           (i)

                           vagy azért, mert úgy kell tekinteni, hogy az ilyen eszközök a sugárzott jelek által hozzáférést biztosítanak az első vállalkozás saját szolgáltatásaihoz;

                           (ii)

                           vagy pedig azért, mert az első vállalkozás a védett szolgáltatások nyújtója, amelynek érdekeit érinti a jogsértő tevékenység (hiszen az ilyen eszközök engedély nélküli hozzáférést biztosítanak a második vállalkozás által nyújtott védett szolgáltatáshoz)?

               d)

               Befolyásolja-e a c) kérdésre adott választ az a körülmény, hogy az első és a második szolgáltató más dekódoló rendszereket és feltételes hozzáférést biztosító eszközöket használ-e?

         3.   Kereskedelmi cél
   Az 98/84/EK irányelv 4. cikkének a) pontja szerinti „kereskedelmi célból történő birtoklás” fogalma alá csak a jogellenes eszközök kereskedelmi értékesítés céljából való birtokban tartása tartozik-e,
   vagy pedig a fogalom felöleli azt a helyzetet is, amikor a végső fogyasztó az eszközt tetszőleges üzleti tevékenység folytatása során tartja birtokában?
   B.   Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanács irányelv (3) értelmezéséről
   4.   Többszörözési jog
   Ha (i) a dekódoló egység memóriájában, vagy (ii) film esetében a televízió-készülék képernyőjén egy adott film, zenemű vagy hangfelvétel (a jelen esetben digitális kép- és hangfelvételek) egymást követő részletei jelennek meg, és a teljes művet többszörözik egymást követő részletekben, de bármely időpillanatban csak korlátozott számú részlet érhető el:

               a)

               Azt a kérdést, hogy ezeket a műveket részben vagy egészben többszörözték-e, a nemzeti szerzői jogi szabályozás alapján kell-e eldönteni (mármint azon rendelkezések alapján, amelyek meghatározzák, hogy mi minősül a szerzői jogi védelem alatt álló mű többszörözésének), vagy pedig a 2001/29/EK irányelv 2. cikkének értelmezése segítségével?

               b)

               Ha a 2001/29/EK irányelv 2. cikkét kell értelmezni, akkor a nemzeti bíróságnak a művek részleteinek összességét egy egységként kell kezelnie, vagy pedig az adott időpontban elérhető korlátozott számú részletet kell figyelembe vennie? Utóbbi esetben a nemzeti bíróságnak milyen vizsgálati módszert kell alkalmaznia annak a kérdésnek az eldöntéséhez, hogy a műveket a hivatkozott cikk értelmében többszörözték-e?

               c)

               A 2. cikkben szereplő többszörözési jog kiterjed-e a televízióképernyőn ideiglenesen megjelenő képek létrehozására is?

         5.   Önálló gazdasági jelentőség

               a)

               Úgy kell-e tekinteni, hogy a mű a műholdas televíziózási dekódoló egységben vagy a dekódoló egységhez kapcsolt televíziós képernyőn létrejövő ideiglenesen elérhető másolatai – amelyek egyetlen célja a mű jogilag egyébként nem korlátozott felhasználása – a 2001/29/EK irányelv 5. cikkének (1) bekezdése szerinti önálló gazdasági jelentőséggel bírnak amiatt, hogy a jogosult csak e másolatok alapján követelheti a jogainak használatáért járó ellenszolgáltatást?

               b)

               Befolyásolja-e az 5a) kérdésre adott választ az, hogy (i) az ideiglenesen elérhető másolatoknak van-e saját értéke, vagy hogy (ii) az ideiglenesen elérhető másolatok kis részét olyan mű vagy más tartalom képezi, amely a szerzői jog megsértése nélkül is felhasználható, vagy hogy (iii) a jogosult másik tagállamban levő kizárólagos engedélyese már kapott ez utóbbi tagállamban ellenszolgáltatást a mű felhasználásáért?

         6.   Vezetékes vagy vezeték nélküli nyilvánossághoz közvetítés

               a)

               A 2001/29/EK irányelv 3. cikke értelmében vezetékes vagy vezeték nélküli úton nyilvánossághoz közvetítettnek minősül-e az a szerzői jogi védelem alatt álló mű, amelyet vendéglátóipari egységben (például bárban) műholdas adóról fognak, és azt ezekben a létesítményekben a jelenlevő közönség számára képernyő és hangszórók segítségével közvetítik, illetve mutatják be?

               b)

               Befolyásolja-e a 6a) kérdésre adott választ, hogy

                           (i)

                           a közönség tagjai a műsorszolgáltató által elérni kívánt közönségtől különböző, új közönséget képeznek (ebben az esetben azért, mert az egyik tagállam belső piacára szánt dekódoló kártyát más tagállam kereskedelmi közönsége tekintetében használják);

                           (ii)

                           a közönség tagjai nem minősülnek a nemzeti jog szerint fizető közönségnek;

                           (iii)

                           a televíziós műsorsugárzási jelet a televízió-készülék helye szerinti vagy azzal szomszédos épület tetején elhelyezett antennával vagy műholdas antennával fogják?

               c)

               Ha a b) pontban szereplő bármelyik részkérdésére igenlő választ kell adni, akkor mely tényezőket kell figyelembe venni annak eldöntése során, hogy a művet olyan helyszínről közvetítették-e, ahol a közönség nincs jelen?

         C.   A műholdas műsorsugárzásra és a vezetékes továbbközvetítésre alkalmazandó egyes szerzői és szomszédos jogi szabályok összehangolásáról szóló, 1993. szeptember 27-i 93/83/EGK tanácsi irányelv (4) és az EK 28., EK 30. és EK 49. cikk értelmezéséről
   7.   A 93/83/EGK irányelvre alapított védekezés
   Összeegyeztethető-e a 93/83/EGK irányelvvel vagy az EK 28. és EK 30. cikkel, illetve az EK 49. cikkel az, hogy a nemzeti szerzői jogi szabályozás szerint, ha a mű műholdas adással közvetített ideiglenesen elérhető másolatai megjelennek a műholdas dekódoló egységben vagy televíziós képernyőn, akkor az adás vételének helye szerinti országban fennálló szerzői jogot sértik meg? Kihatással van-e a Bíróság álláspontjára az, hogy az adást olyan műholdas dekódoló kártyával dekódolták, amelyet a műholdas műsorsugárzási szolgáltatás nyújtója más tagállamban azzal a feltétellel bocsátott ki, hogy a kártya használata csak ez utóbbi tagállamban engedélyezett?
   D.   Az áruk és szolgáltatások szabad áramlásáról szóló EK 28., EK 30. és EK 49. cikknek a 98/84/EK irányelvvel összefüggésben való értelmezéséről
   8.   Az EK 28. cikkre, illetve az EK 49. cikkre alapított védekezés

               a)

               Ha az 1. kérdésre adott válasz az, hogy a szolgáltató hozzájárulásával vagy anélkül gyártott feltételes hozzáférést biztosító eszköz a 98/84/EK irányelv 2. cikkének e) pontja szerinti „jogellenes eszköznek” minősül akkor, ha a szolgáltató engedélyén kívül eső körben használják védett szolgáltatáshoz való hozzáférésre, akkor mi a jognak a 98/84/EK irányelv által nyújtott alapvető funkciójára hivatkozással meghatározott konkrét tárgya?

               b)

               Kizárja-e az EK 28. vagy EK 49. cikk azon nemzeti rendelkezés alkalmazását az első tagállamban, amely jogellenesnek minősíti az olyan műholdas dekódoló kártya behozatalát és értékesítését, amelyet a másik tagállamban műholdas műsorszolgáltató azzal a feltétellel bocsátott ki, hogy a kártya használata csak ez utóbbi tagállamban engedélyezett?

               c)

               Befolyásolja-e a kérdésre adott választ az, hogy a műholdas dekódoló kártyát csak magán- vagy házi célra emgedélyezték a második tagállamban, viszont az első tagállamban kereskedelmi célokra használták fel?

         9.   Arról a kérdésről, hogy a főcímzene számára nyújtott védelem szélesebb lehet-e az adás többi részének biztosított védelemnél
   Kizárja-e az EK 28., EK 30. cikk vagy EK 49. cikk azon nemzeti szerzői jogi rendelkezés alkalmazását, amely jogellenesnek minősíti a zenemű előadását vagy lejátszását akkor, amikor az védett szolgáltatás részét képezi, amelyhez nyilvánosan, műholdas dekódoló kártya által férnek hozzá, és azt ily módon játszák le, ha a kártyát a műholdas műsorszolgáltató más tagállamban azzal a feltétellel bocsátotta ki, hogy annak használata csak ez utóbbi tagállamban engedélyezett? Van-e jelentősége annak, hogy a zenemű a védett szolgáltatás egészének jelentéktelen elemét képezi, és hogy a szolgáltatás más elemeinek nyilvános bemutatását vagy lejátszását a nemzeti szerzői jogi szabályozás nem tiltja?
   E.   Az EK 81. cikk versenyjogi szabályainak értelmezéséről
   10.   Az EK 81. cikkre alapított védekezés
   Ha a műsortartalom-szolgáltató egy vagy több tagállam területére nézve kizárólagos felhasználási engedélyeket ad, amelyek értelmében a műsorszolgáltató csak a műsortartalom adott területen belüli sugárzására jogosult (ideértve a műholdas műsorszórást is), és valamennyi engedély olyan szerződéses kötelezettséget tartalmaz, amelynek értelmében a műsorszolgáltatónak meg kell akadályoznia, hogy az engedély alá tartozó műsor vételét lehetővé tevő műholdas dekódoló kártyáját az engedély által lefedett területen kívül használják, milyen jogi elemzést kell a nemzeti bíróságnak elvégeznie, és milyen körülményeket kell figyelembe vennie annak eldöntése során, hogy a szerződéses megkötés ellentétben áll-e az EK 81. cikk (1) bekezdésével?
   Így különösen:

               a)

               úgy kell-e értelmezni a EK 81. cikk (1) bekezdését, hogy az e kötelezettségre alkalmazandó amiatt, hogy annak feltételezhető tárgya a verseny kizárása, korlátozása vagy torzítása; és

               b)

               ha igen, akkor ahhoz, hogy a szerződéses kötelezettség a EK 81. cikk (1) bekezdésében foglalt tilalom alá essen, bizonyítani kell-e azt, hogy az észlelhetően kizárja, korlátozza vagy torzítja a versenyt?

      (1)  HL L 320., 54. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 147. o.

      (2)  A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv (HL L 298., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 224. o.).

      (3)  HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.

      (4)  HL L 248., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 134. o.


title: C-198/14. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2015. november 12-i ítélete (a Helsingin hovioikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valev Visnapuu kontra Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EUMSZ 34. cikk és EUMSZ 110. cikk — 94/62/EK irányelv — 1. cikk, (1) bekezdés, 7. cikk és 15. cikk — Alkoholtartalmú italok más tagállamból való távértékesítése és szállítása — Bizonyos italospalackokat terhelő jövedéki adó — Mentesség a palackok visszaváltási vagy betétdíjas rendszerhez tartozása esetén — EUMSZ 34. cikk, EUMSZ 36. cikk és EUMSZ 37. cikk — Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi engedélyére vonatkozó követelmény — Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi értékesítésének monopóliuma — Igazolás — Egészségvédelem)

text:
               18.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/8

         A Bíróság (ötödik tanács) 2015. november 12-i ítélete (a Helsingin hovioikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Valev Visnapuu kontra Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus
   (C-198/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - EUMSZ 34. cikk és EUMSZ 110. cikk - 94/62/EK irányelv - 1. cikk, (1) bekezdés, 7. cikk és 15. cikk - Alkoholtartalmú italok más tagállamból való távértékesítése és szállítása - Bizonyos italospalackokat terhelő jövedéki adó - Mentesség a palackok visszaváltási vagy betétdíjas rendszerhez tartozása esetén - EUMSZ 34. cikk, EUMSZ 36. cikk és EUMSZ 37. cikk - Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi engedélyére vonatkozó követelmény - Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi értékesítésének monopóliuma - Igazolás - Egészségvédelem))
   (2016/C 016/08)
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Helsingin hovioikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Valev Visnapuu

      Alperesek: Kihlakunnansyyttäjä (Helsinki), Suomen valtio – Tullihallitus

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 110. cikket, továbbá a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdését, valamint 7. és 15. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan tagállami szabályozás, amely jövedéki adót állapít meg bizonyos italospalackokra, ugyanakkor adómentességet biztosít e palackok hatékony visszaváltási rendszerhez tartozása esetén.

               2)

               Az EUMSZ 34. cikket és az EUMSZ 36. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében a valamely más tagállamban letelepedett eladó az alkoholtartalmú italoknak az első tagállamban lakó fogyasztók számára való kiskereskedelmi értékesítése érdekében folytatott importhoz szükséges kiskereskedelmi engedély követelménye alá tartozik, amennyiben az italokat ez az eladó maga szállítja, vagy harmadik személy általi szállításukról gondoskodik, feltéve hogy e szabályozás alkalmas a megvalósítani kívánt célkitűzés, a jelen esetben a közegészség és a közrend védelmének megvalósítására, továbbá e célkitűzés nem érhető el legalább ugyanilyen hatékonysággal kevésbé korlátozó eszközök útján, és e szabályozás nem képezi önkényes megkülönböztetés vagy a tagállamok közötti kereskedelem rejtett korlátozásának eszközét; mindezeknek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 202., 2014.6.30.


title: T-83/14. sz. ügy: 2014. február 4-én benyújtott kereset – LTJ Diffusion kontra OHIM – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/51

         2014. február 4-én benyújtott kereset – LTJ Diffusion kontra OHIM – Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
   (T-83/14. sz. ügy)
   2014/C 112/65
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: LTJ Diffusion (Colombes, Franciaország) (képviselő: S. Lederman ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Arthur et Aston SAS (Giberville, Franciaország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. december 2-i határozatát (R 1963/2012-1. sz. ügy) annyiban, amennyiben az kimondja; hogy a 17731. sz. ARTHUR korábbi védjegy használata nem felelt meg a 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdése második albekezdése a) pontja rendelkezéseinek;

               —

               amennyiben a Törvényszék az ítélkezési gyakorlatával (2013. június 4., T-514/11, DECATHLON) összhangban úgy ítélné meg, hogy nincs hatásköre az LTJ Diffusion által 2011. április 14-én benyújtott felszólalás megalapozottságának elbírálására abban az esetben, ha a fellebbezési tanács még nem közölte álláspontját, utalja vissza az ügyet a hatáskörrel rendelkező tanács elé annak érdekében, hogy az döntsön az LTJ Diffusion által – a 3., 9. 14. és 25. árukra, így különösen „cipőkre, csizmákra és lábbelikre” vonatkozó ARTHUR & ASTON megjelölésből álló 9 509 911. sz. közösségi védjegybejelentéssel szemben – 2011. április 14-én benyújtott felszólalás megalapozottságáról.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Arthur et Aston SAS.

      Az érintett közösségi védjegy: az „ARTHUR & ASTON” szóvédjegy a 3., 9., 14. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – 9 509 911. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „Arthur” szóelemet tartalmazó nemzeti ábrás védjegy a 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdése második albekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-255/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. október 27-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — EK 49. cikk — Szociális biztonság — A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása — Másik tagállamban felmerült, nem kórházi kezelés költségei — Megtéríthetőség hiánya vagy előzetes engedélyhez kötött megtéríthetőség)

text:
               17.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 370/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. október 27-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-255/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EK 49. cikk - Szociális biztonság - A szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása - Másik tagállamban felmerült, nem kórházi kezelés költségei - Megtéríthetőség hiánya vagy előzetes engedélyhez kötött megtéríthetőség)
   2011/C 370/12
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Traversa és M. França meghatalmazottak)

      Alperesek: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes, M. L. Duarte, A. Veiga Correia és P. Oliveira meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Finn Köztársaság (képviselő: A. Guimaraes-Purokoski meghatalmazott), Spanyol Királyság (képviselő: J. M. Rodríguez Cárcamo meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EK 49. cikk megsértése — A külföldön felmerült, nem kórházi orvosi költségek megtérítése — Előzetes engedélyezés — Korlátozó feltételek

      Rendelkező rész

               1.

               A Portugál Köztársaság — mivel nem írta elő másik tagállamban elvégzett, a nemzeti jogszabályban kimerítően felsorolt, jelentős és költséges orvosi eszközök használatát nem igénylő nem kórházi kezelés költségeinek az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint a 2006. december 18-i 1992/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és önálló vállalkozókra, illetve családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletben megállapított körülményeken kívüli megtérítésének lehetőségét, illetve amennyiben a külföldön felmerült orvosi költségek megtérítési feltételeinek megállapításáról szóló, 1992. augusztus 13-i 177/92. sz. törvényrendelet elismeri az említett kezelések megtérítésének lehetőségét, úgy azt előzetes engedély megadásához köti — nem teljesítette az EK 49. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Portugál Köztársaság és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

               3.

               A Spanyol Királyság és a Finn Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 205., 2009.8.29.


title: T-655/15. sz. ügy: 2015. november 13-án benyújtott kereset – Van der Parre kontra Parlament

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/68

         2015. november 13-án benyújtott kereset – Van der Parre kontra Parlament
   (T-655/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/76)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hugo van der Parre (Huizen, Hollandia) (képviselő: N. Pirc Musar ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament 2015. szeptember 14-i A(2015)8334 C. számú azon határozatát, amely elutasította a felperesnek az európai parlamenti képviselők utazási költségei, napidíjai, általános költségtérítései és személyzeti szabályzatok szerinti költségeire vonatkozó információkkal kapcsolatos egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. és 140. cikke értelmében a Parlamentet kötelezze a felperes költségeinek viselésére, ideértve az esetleges beavatkozók költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a 45/2001 rendelet (1) 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért személyes adatokra nem terjed ki közösségi szabályozás által biztosított védelem.

               2.

               A második, a 45/2001 rendelet 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért információkhoz való hozzáférést annak ellenére tagadta meg a Parlament, hogy a hozzáférhetővé tétel feltételei teljesültek.

               3.

               A harmadik, a 1049/2001 rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 2. és 4. cikke szerinti, minden egyes dokumentum vizsgálatára vonatkozó általános kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mivel a kért dokumentumokhoz való részleges hozzáférés megtagadását nem igazolta a Parlament.

               5.

               Az ötödik, az 1049/2001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének szerinti indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap, mivel a Parlament nem válaszolt a felperes valamennyi érvére.

      (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-156/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 8-i ítélete – Orlando Pérez-Díaz kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Tisztviselők – A jelölt ideiglenes alkalmazottak tartaléklistájára való felvételét megtagadó határozat megsemmisítése – A megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtásaként az érintett újabb szóbeli vizsgára bocsátása – A listára való felvétel ismételt megtagadása – Megsemmisítés iránti kereset – Kártérítési kereset)

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/18

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 8-i ítélete – Orlando Pérez-Díaz kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-156/03. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - A jelölt ideiglenes alkalmazottak tartaléklistájára való felvételét megtagadó határozat megsemmisítése - A megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtásaként az érintett újabb szóbeli vizsgára bocsátása - A listára való felvétel ismételt megtagadása - Megsemmisítés iránti kereset - Kártérítési kereset)
   (2006/C 190/30)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Orlando Pérez-Díaz (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és H. Tserempa-Lacombe meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a felperes ideiglenes alkalmazottak tartaléklistájára való felvétele COM/R/A/01/1999 felvételi eljárás felvételi bizottsága általi – az Elsőfokú Bíróság T-102/01. sz. Pérez-Díaz kontra Bizottság ügyben 2002. szeptember 24-én hozott ítéletének (EBHT-KSZ 2002., I-A-165. o.) végrehajtásával kitűzött újabb szóbeli vizsga alapján történt – megtagadásának megsemmisítése iránti kérelem, másrészt az e megtagadás jogellenességéből állítólagosan származó kár megtérítése iránti kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a felvételi bizottságnak a felperes COM/R/A/01/1999 felvételi eljárás tartaléklistájára való felvételét megtagadó, a felperessel 2003. január 21-én levélben közölt határozatát megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2003.7.19.


title: C-433/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-515/08. sz., Volker Mauerhofer kontra Európai Bizottság ügyben 2010. június 29-én hozott végzése ellen Volker Mauerhofer által 2010. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/17

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-515/08. sz., Volker Mauerhofer kontra Európai Bizottság ügyben 2010. június 29-én hozott végzése ellen Volker Mauerhofer által 2010. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-433/10. P. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/24
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Volker Mauerhofer (képviselők: J. Schartmüller Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a fellebbezés tárgyát képező végzést;

               —

               hozzon végleges döntést az ügy érdemében és semmisítse meg a vitatott intézkedést, vagy másodlagosan új határozathozatal céljából utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               gyakorolja korlátlan felülvizsgálati jogkörét, és ítéljen meg a javára 5 500 euró összeget a vitatott intézkedés elfogadása során elkövetett jogsértésből és a csoportvezető (1. szakértő) számára adott megfelelő utasítások hiányából eredő pénzügyi veszteség megtérítése érdekében;

               —

               a Framework Contract Support Teamet kötelezze a Contractor Assessment Form benyújtására, amelyet a jogvita tárgyát képező projekttel kapcsolatban készítettek;

               —

               az ellenérdekű felet kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a vitatott végzés hatályon kívül helyezését a következő jogalapokra hivatkozva kéri:

               —

               A fellebbező észrevételeinek nyelvi felülvizsgálatával kapcsolatos tények elferdítése;

               —

               A megfellebbezett végzés nyelvi felülvizsgálatra vonatkozó indokolásának téves elemzése;

               —

               Az alperes teljesítésével kapcsolatos kérdés téves elemzése;

               —

               Annak jogellenes megállapítása, hogy a vitatott határozat nem befolyásolja a fellebbező, mint harmadik fél helyzetét;

               —

               Annak jogellenes megállapítása, hogy a vitatott intézkedést az alperes nem hatósági jogkörében eljárva fogadta el;

               —

               Annak jogellenes megállapítása, hogy a vitatott intézkedést megfelelő időben és módon hozták meg;

               —

               A fellebbező érdekeinek jogellenes megsértése az előírt eljárások mellőzésével;

               —

               Az egyenlő bánásmód általános közösségi jogi elvének és a fellebbező alapvető jogainak megsértése;

               —

               Annak jogellenes megállapítása, hogy a napok szakértők közötti elosztásában nem történt lényeges változás

               —

               A tisztességes eljáráshoz való általános közösségi jog megsértése.


title: C-359/15. P. sz. ügy: A Bíróság hetedik tanácsa elnökének 2016. június 1-jei végzése – The National Iranian Gas Company kontra Tanács

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/19

         A Bíróság hetedik tanácsa elnökének 2016. június 1-jei végzése – The National Iranian Gas Company kontra Tanács
   (C-359/15. P. sz. ügy) (1)

   (2016/C 326/33)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Bíróság hetedik tanácsának elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: C-482/07. sz. ügy: A Rechtbank 's-Gravenhage (Hollandia) által 2007. november 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AHP Manufacturing BV kontra Bureau voor de Industriële Eigendom, vagy más néven Octrooicentrum Nederland

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/6

         A Rechtbank 's-Gravenhage (Hollandia) által 2007. november 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AHP Manufacturing BV kontra Bureau voor de Industriële Eigendom, vagy más néven Octrooicentrum Nederland
   (C-482/07. sz. ügy)
   (2008/C 8/12)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Rechtbank 's-Gravenhage (Hollandia)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: AHP Manufacturing BV

      Alperes: Bureau voor de Industriële Eigendom (Iparjogvédelmi Hivatal), vagy más néven Octrooicentrum Nederland (Holland Szabadalmi Hivatal)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e a gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának bevezetéséről szóló, 1992. június 18-i, azóta többször módosított 1768/92/EGK tanácsi rendelettel (1) (HL L 182., 1992. július 2., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 11. kötet, 200. o.), különösen annak 3. cikke c) pontjával, ha egy alapszabadalom jogosultja számára tanúsítványt adnak egy olyan termékre, amelyre a tanúsítvány iránti bejelentés időpontjában egy vagy több szabadalmas számára már egy vagy több tanúsítványt adtak?

               2)

               Eltérő választ eredményez-e az első kérdésre a növényvédő szerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának bevezetéséről szóló, 1996. július 23-i, azóta többször módosított 1610/96/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) (HL L 198., 1996. augusztus 8., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás: 3. fejezet, 19. kötet, 335. o.), különösen pedig e rendelet tizenhetedik preambulumbekezdése, valamint 3. cikke (2) bekezdésének második mondata?

               3)

               Az előbbi kérdések megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az utolsóként benyújtott bejelentést, akárcsak a korábbi bejelentés(eke)t az 1768/92/EGK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében vagy az 1768/92/EGK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében meghatározott határidőn belül nyújtották-e be?

               4)

               Az előbbi kérdések megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az 1768/92/EGK rendelet 13. cikke alapján a tanúsítvány megadásakor biztosított oltalmi idő ugyanabban vagy későbbi időpontban jár le, mint az ugyanarra a termékre adott egy vagy több tanúsítványon alapuló oltalmi idő?

               5)

               Az előbbi kérdések megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy az 1768/92/EGK rendelet nem határozza meg, hogy a rendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerinti, hatáskörrel rendelkező hatóságoknak milyen határidőn belül kell egy tanúsítvány iránti bejelentést feldolgozniuk és végül a tanúsítványt megadniuk, miáltal a tagállamok megfelelő hatóságai általi feldolgozás különböző sebessége egy tanúsítvány megszerzésének lehetősége terén különbségekhez vezethet?

      (1)  HL L 182., 1. o.

      (2)  HL L 198., 30. o.


title: C-525/15. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. február 9-i végzése (az Audiencia Provincial de Álava [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Laboral Kutxa kontra Esmeralda Martínez Quesada

text:
               24.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/12

         A Bíróság elnökének 2017. február 9-i végzése (az Audiencia Provincial de Álava [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Laboral Kutxa kontra Esmeralda Martínez Quesada
   (C-525/15. sz. ügy) (1)

   (2017/C 129/15)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 414., 2015.12.14.


title: F-30/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2011. április 13-i ítélete Chaouch kontra Bizottság (Közszolgálat — Díjazás — Beilleszkedési támogatás — Jogosultságok megállapítása — Szolgálatba lépés próbaidős tisztviselőként — A véglegesítés utáni lakóhelyváltozás figyelembevétele — A személyzeti szabályzat 20. cikke alapján a tisztviselőt terhelő, lakóhelyre vonatkozó kötelezettség)

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/49

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2011. április 13-i ítélete
   Chaouch kontra Bizottság
   (F-30/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Díjazás - Beilleszkedési támogatás - Jogosultságok megállapítása - Szolgálatba lépés próbaidős tisztviselőként - A véglegesítés utáni lakóhelyváltozás figyelembevétele - A személyzeti szabályzat 20. cikke alapján a tisztviselőt terhelő, lakóhelyre vonatkozó kötelezettség)
   2011/C 252/105
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Dhikra Chaouch (Oetrange, Luxemburg) (képviselők: F. Moyse és A. Salerno ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Martin és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A kinevezésre jogosult hatóságnak a beilleszkedési támogatást a felperestől megtagadó határozatának megsemmisítése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék D. Chaouch keresetét elutasítja.

               2.

               D. Chaouch viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 129., 2009.6.6., 21. o.


title: T-725/15. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2016. február 29-i végzése – Chemtura Netherlands kontra EFSA („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — A növényvédő szerek forgalomba hozatalára irányuló eljárás — Valamely aktív hatóanyag felvételével kapcsolatos dokumentumok hozzáférhetővé tétele — Egyes információk bizalmas kezelése iránti kérelem elutasítása — Ideiglenes intézkedések iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/32

         A Törvényszék elnökének 2016. február 29-i végzése – Chemtura Netherlands kontra EFSA
   (T-725/15. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - A növényvédő szerek forgalomba hozatalára irányuló eljárás - Valamely aktív hatóanyag felvételével kapcsolatos dokumentumok hozzáférhetővé tétele - Egyes információk bizalmas kezelése iránti kérelem elutasítása - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
   (2016/C 191/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Chemtura Netherlands BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselők: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

      Alperes: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) (képviselők: D. Detken és S. Gabbi meghatalmazottak, segítőik: R. van der Hout és C. Wagner ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A diflubenzuron hatóanyag 4-klóranilin (PCA) metabolit tekintetében való jóváhagyásának felülvizsgálatáról készült szakértői értékelésre vonatkozó EFSA-következtetés teljes körű közzétételéről szóló, 2015. december 10-i EFSA-határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem, miután a felperes annak részben való bizalmas kezelését kérte.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék elnöke a T-725/15. R. sz. ügyben 2015. december 15-én hozott végzést visszavonja.

               3)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-274/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (az Oberlandesgericht München (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler kontra Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau (Közbeszerzés — 2004/18/EK irányelv — Közszolgáltatási koncesszió — Mentési szolgáltatások — A „szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés” és a „szolgáltatási koncesszió” elhatárolása)

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (az Oberlandesgericht München (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler kontra Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau
   (C-274/09. sz. ügy) (1)

   (Közbeszerzés - 2004/18/EK irányelv - Közszolgáltatási koncesszió - Mentési szolgáltatások - A „szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés” és a „szolgáltatási koncesszió” elhatárolása)
   2011/C 139/04
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht München

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler

      Alperes: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau
   a Malteser Hilfdienst eV és a Bayerisches Rotes Kreuz részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberlandesgericht München — Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és Tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 1.cikke (2) bekezdése a) és d) pontjának és 1. cikke (4) bekezdésének az értelmezése — A „szolgáltatásra irányuló közbeszerzési szerződés” és a „szolgáltatási koncesszió” fogalma — Sürgősségi orvosi ellátásra irányuló szolgáltatásokra vonatkozó, az ajánlatkérő és a segélyszervezetek között létrejött szerződés, amely előírja, hogy a nyújtott szolgáltatások díjazása a hivatkozott szervezetek és harmadik személyek, például társadalombiztosítási szervezetek közötti megállapodás tárgyát képezi

      Rendelkező rész

   Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikke (2) bekezdésének d) pontját és 1. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a kiválasztott gazdasági szereplő díjazását teljes mértékben a mentési szolgáltatásokra vonatkozó szerződést odaítélő ajánlatkérő szervtől eltérő személyek biztosítják, és e gazdasági szereplő akár csak jelentősen korlátozott mértékben, de működtetési kockázatot is visel különösen annak folytán, hogy a szóban forgó szolgáltatások térítési díjának összege harmadik felekkel éves rendszerességgel folytatott tárgyalások eredménye, továbbá annak folytán, hogy nincs biztosítva számára a tevékenységeinek a nemzeti jogban kimondott elveknek megfelelő folytatása kapcsán felmerülő költségek teljes fedezete, az ilyen szerződést az említett irányelv 1. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „szolgáltatási koncessziónak” kell minősíteni.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7.


title: C-511/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-59/07. sz., Polimeri Europa kontra Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a Polimeri Europa SpA által 2011. október 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/13

         A Törvényszék (első tanács) T-59/07. sz., Polimeri Europa kontra Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a Polimeri Europa SpA által 2011. október 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-511/11. P. sz. ügy)
   2011/C 340/23
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Polimeri Europa SpA (képviselők: M. Siragusa, F. M. Moretti, L. Nascimbene ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül egészében vagy azon részében a megtámadott ítéletet, amelyben ez elutasította a Polimeri keresetét a T-59/07. sz. ügyben, és, következésképpen:

                           i.

                           semmisítse meg részben vagy egészében az EK 81. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásra vonatkozó, 2006. november 29-i C(2006) 5700 végleges bizottsági határozatot (COMP/F/38.639 — emulziós polimerizációval előállított butadién- és sztirol/butadién-alapú kaucsuk ügy; a továbbiakban: határozat)

                           ii.

                           és/vagy semmisítse meg, vagy legalább is mérsékelje az Polimerire a határozatban kiszabott bírságot;

               —

               másodlagosan, helyezze hatályon kívül egészében vagy abban a részében a megtámadott ítéletet, amelyben ez elutasította a Polimeri keresetét a T-59/07. sz. ügyben, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy ez érdemben döntsön a Bíróság által adott iránymutatások fényében;

               —

               kötelezze a Bizottság a jelen eljárás és a T-59/07. sz. ügyben lefolytatott eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék súlyosan tévedett a 2006. április 6-i kifogásközlés olvasatában, tehát hamis előfeltevésekre alapozta a Polimeri harmadik jogalapjának elutasítását, amely a védelemhez való jog abból eredő megsértésére vonatkozott, hogy eltérés volt a 2006. április 6-i kifogásközlés és a határozat között a Polimeri és a Syndal felelőssége megosztásának módozatai tekintetében.
   A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogsértésnek a Polimerivel szemben történő felrovása és a Syndalnak a határozat címzettjei közül történő kizárása tekintetében releváns közösségi ítélkezési gyakorlatot, és a Polimeri által e tekintetben hivatkozott kifogásokat elégtelen indokolás mellett utasította el.
   A Törvényszék a megállapított jogsértés egyes szempontjai vonatkozásában tévesen alkalmazta a Polimerinek az engedékenységi programban együttműködő vállalkozások különböző alkalmazottai nyilatkozatai közötti eltérésekre vonatkozó kifogásai értékelése tekintetében releváns közösségi ítélkezési gyakorlatot. A Törvényszék, fontos mentő bizonyítékokat figyelmen kívül hagyva, ily módon nem gyakorolta teljes bírósági felülvizsgálati hatáskörét a Bizottság által előterjesztett bizonyítékok felett.
   A Törvényszék nem mutatott rá a Bizottság által a bírság megállapításának módszeréről szóló iránymutatás alkalmazása során és a határozatban vitatott jogsértés „nagyon súlyos” minősítésében elkövetett súlyos hibákra, egyébiránt elégtelenül indokolva a Polimeri által e tekintetben hivatkozott kifogások elutasítását. A Törvényszék nem gyakorolta teljes bírósági felülvizsgálati hatáskörét a Polimerivel szemben kiszabott bírság mértéke tekintetében.
   A Törvényszék nem mutatott rá a Bizottság által a szorzási együttható meghatározása során elkövetett súlyos hibákra, elégtelenül indokolva ily módon a Polimeri által e tekintetben hivatkozott kifogások elutasítását. A Törvényszék arra sem mutatott rá, hogy a Bizottság nem tartotta tiszteletben az egyenlő bánásmód elvét a szorzási együttható meghatározásakor, egyébiránt elégtelenül indokolva a Polimeri által e tekintetben hivatkozott kifogások elutasítását.
   A Törvényszék súlyosan tévedett a Polimeri által a keresetben hivatkozott egyes kifogások elfogadhatatlansága tekintetében felhozott kifogások vonatkozásában releváns közösségi ítélkezési gyakorlat alkalmazásában, és e tekintetben elégtelen indokolást adott. A Törvényszék így eltorzította a Polimerinek a kartell fennállása és az ebben való részvétele tekintetében felhozott kifogásokkal szembeni védekező érvelését, jogellenesen kivonva így magát a Bizottság által vitatott tények feletti bírósági felülvizsgálat gyakorlásának kötelezettsége alól.


title: F-12/10. sz. ügy: 2010. február 9-én benyújtott kereset — Kerstens kontra Bizottság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/79

         2010. február 9-én benyújtott kereset — Kerstens kontra Bizottság
   (F-12/10. sz. ügy)
   2010/C 113/117
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Petrus Kerstens (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperessel szemben írásbeli figyelmeztetés fegyelmi intézkedést kiszabó határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2009. április 23-i, a felperessel szemben írásbeli figyelmeztetés fegyelmi intézkedést alkalmazó határozatát.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.


title: F-127/11. sz. ügy: 2011. november 29-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/21

         2011. november 29-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-127/11. sz. ügy)
   2012/C 65/39
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: P. Nelissen Grade és G. Leblanc ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperesnek az EPSO/AD/177/10 nyílt versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző vizsgabizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a vizsgabizottság 2011. február 3-i határozatát, amelyben mellőzte a felperesnek az EPSO/AD/177/10 nyílt versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a vizsgabizottság 2011. április 4-i határozatát, amelyben megerősíti a felperesnek az EPSO/AD/177/10 nyílt versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző 2011. február 3-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO 2011. augusztus 29-i határozatát, amelyben elutasította a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.


title: T-310/12. sz. ügy: 2012. július 12-én benyújtott kereset — Yuanping Changyuan Chemicals. kontra Tanács

text:
               8.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/20

         2012. július 12-én benyújtott kereset — Yuanping Changyuan Chemicals. kontra Tanács
   (T-310/12. sz. ügy)
   2012/C 273/34
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Yuanping Changyuan Chemicals Co. Ltd (Yuan Ping City, Xin Zhou, Kína) (képviselő: V. Akriditis ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Indiából és a Kínai Népköztársaságból származó oxálsav behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2012. április 12-i 325/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 106., 1. o.);

               —

               kötelezze az alperest a felperes részéről a jelen eljárás keretében felmerülő valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes) négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/RK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o.; helyesbítés: HL L 7., 22. o.; a továbbiakban: alaprendelet) 3. cikkének megsértésére alapított jogalap, mely cikk szerint a kár az „uniós gazdasági ágazat” kárára utal; továbbá az alaprendelet 4. cikkének az unió gazdasági ágazatának a meghatározását magában foglaló (1) bekezdésének a megsértése, mivel az alperes tévesen határozta meg az „uniós gazdasági ágazatot” úgy, hogy az magában foglal két nem együttműködő termelőt, melyek közül az egyik a termeléssel a vizsgálati időszakot megelőzően évekkel korábban felhagyott.

               2.

               A második, az alaprendelet 3. cikke (2) bekezdésének, valamint 3. cikke (5) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, amely rendelkezések szerint az uniós gazdasági ágazat kárának a megállapítását olyan tárgyilagos bizonyítékokra kell alapozni, amelyek valamennyi releváns tényező objektív értékeléséből származnak, mivel az alperes nyilvánvaló értékelési hibát követett el abban a tekintetben, hogy a kár tényezőit két különálló és egymásnak ellentmondó adatcsoport (mikro-és makroökonómiai tényezők) alapján elemezte, szelektív módon.

               3.

               A harmadik, a következő rendelkezések megsértésére alapított jogalap: az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdése, amely rendelkezés előírja, hogy vám csak a kárt okozó dömping hatásainak az elhárításához szükséges mértékig vethető ki; az alaprendelet 14. cikkének (1) bekezdése, amely rendelkezés előírja, hogy a vámokat a rendes vámoktól, adóktól és egyéb terhektől függetlenül kell beszedni; valamint az alaprendelet 20. cikkének (1) bekezdése és 20. cikkének (2) bekezdése, amely rendelkezések előírják azon alapvető tények és megfontolások nyilvánosságra hozatalát, amelyeken a dömpingellenes vámok kivetése alapul, mivel az alperes számos nyilvánvaló hibát követett el a kár mértékének a számítása tekintetében, és nem alkalmazott indokolást.

                           —

                           A negyedik, az alaprendelet 20. cikke (5) bekezdésének, a végső információkra vonatkozó észrevételek előterjesztésére nyitva álló minimális 10 napos határidőnek, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmára és a gondos ügyintézés kötelezettségére vonatkozó általános elveknek a megsértésére alapított jogalap, mivel az alperes a felperesnek az eljárásban részt vevő valamennyi egyéb fél számára rendelkezésre állótól rövidebb határidőt biztosított arra, hogy a vizsgálat végleges megállapításaira reagáljon.


title: C-175/15. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. március 17-i ítélete (az Înalta Curte de Casație și Justiție [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Taser International Inc. kontra SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — Román vállalkozásnak olyan kötelezettséget előíró szerződések, hogy egy harmadik államban székhellyel rendelkező vállalkozásra védjegyeket ruházzon át — Megtagadás — Joghatósági kikötés harmadik állam javára — Az alperes román bíróságok előtt való megjelenése a joghatóság kifogásolása nélkül — Alkalmazandó joghatósági szabályok)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/19

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. március 17-i ítélete (az Înalta Curte de Casație și Justiție [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Taser International Inc. kontra SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
   (C-175/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - Román vállalkozásnak olyan kötelezettséget előíró szerződések, hogy egy harmadik államban székhellyel rendelkező vállalkozásra védjegyeket ruházzon át - Megtagadás - Joghatósági kikötés harmadik állam javára - Az alperes román bíróságok előtt való megjelenése a joghatóság kifogásolása nélkül - Alkalmazandó joghatósági szabályok))
   (2016/C 156/26)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Taser International Inc.

      Alperesek: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu

      Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 23. cikkének (5) bekezdését és 24. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a szerződéses kötelezettség teljesítésének hiányára vonatkozó olyan jogvitában, amelyben a felperes az alperes székhelye szerinti tagállam bíróságai előtt indított keresetet, e bíróságok joghatósága e rendelet 24. cikkére alapítható, amennyiben az alperes nem vitatja e bíróságok joghatóságát, még akkor is, ha az e két fél közötti szerződés harmadik állam bíróságai javára szóló joghatósági kikötést tartalmaz.

               2)

               A 44/2001 rendelet 24. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a valamely harmadik állam bíróságai javára szóló joghatósági kikötést tartalmazó szerződés felei közötti jogvita keretében az, hogy az alperes székhelye szerinti tagállam bírósága, amely előtt keresetet indítottak, annak ellenére hivatalból megállapítja joghatóságának hiányát, hogy az alperes nem kifogásolja e bíróság joghatóságát.

      (1)  HL C 236., 2015.7.20.


title: T-674/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. január 28-i ítélete – Gugler France kontra OHIM – Gugler (GUGLER) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A GUGLER közösségi ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke — Hivatalból történő vizsgálat”)

text:
               7.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/14

         A Törvényszék 2016. január 28-i ítélete – Gugler France kontra OHIM – Gugler (GUGLER)
   (T-674/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A GUGLER közösségi ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke - Hivatalból történő vizsgálat”))
   (2016/C 090/19)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Gugler France (Besançon, Franciaország) (képviselő: A. Grolée ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alexander Gugler (Maxdorf, Németország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Gugler France és Alexander Gugler közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. október 16-án hozott határozata (R 356/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2013. október 16-i határozatát (R 356/2012-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az OHIM viseli a saját költségeit, valamint a Gugler France részéről a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 61., 2014.3.1.


title: T-790/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. július 21-i ítélete – Hassan kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Beutazási korlátozások — A korábbi jogi aktusoknak a Törvényszék ítélete általi megsemmisítése — A felperes nevét a jegyzékekbe felvevő új jogi aktusok — Nyilvánvaló értékelési hiba — A tulajdonhoz való jog — Arányosság — Az ártatlanság vélelme — Szerződésen kívüli felelősség”)

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/23

         A Törvényszék 2016. július 21-i ítélete – Hassan kontra Tanács
   (T-790/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Beutazási korlátozások - A korábbi jogi aktusoknak a Törvényszék ítélete általi megsemmisítése - A felperes nevét a jegyzékekbe felvevő új jogi aktusok - Nyilvánvaló értékelési hiba - A tulajdonhoz való jog - Arányosság - Az ártatlanság vélelme - Szerződésen kívüli felelősség”))
   (2016/C 326/41)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Samir Hassan (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: L. Pettiti avocat)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Kyriakopoulou és G. Étienne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az EUMSZ 263. cikkre alapított és a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2014. szeptember 26-i 2014/678/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL 2014. L 283., 59. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. szeptember 26-i 1013/2014/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2014. L 283., 9. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. május 28-i (KKBP) 2015/837 tanácsi határozat (HL 2015. L 132., 82. o.), és a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. május 28-i (EU) 2015/828 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2015. L 132., 3. o.) felperest érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig az EUMSZ 268. cikkre alapított, az ezen jogi aktusok miatt a felperes által állítólag elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Samir Hassant kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 34., 2015.2.2.


title: T-703/15. sz. ügy: 2015. november 30-án benyújtott kereset – Groupe Go Sport kontra OHIM – Design Go (GO SPORT)

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/86

         2015. november 30-án benyújtott kereset – Groupe Go Sport kontra OHIM – Design Go (GO SPORT)
   (T-703/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/95)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Groupe Go Sport (Sassenage, Franciaország) (képviselők: G. Arbant és E. Henry-Mayer ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Design Go Ltd (London, Egyesült Királyság)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: felperes.

      A vitatott védjegy:„GO SPORT” közösségi szóvédjegy – 5 144 811. sz. védjegybejelentés.

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2015. szeptember 22-én hozott határozata (R 569/2015-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak az R 569/2015-2. sz. ügyben benyújtott fellebbezést;

               —

               utalja vissza az ügyet a fellebbezési tanács elé;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a saját költségei és a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 60. cikkének megsértése;

               —

               a 2868/95 rendelet 49. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2004. október 5-én a C-397/01–C-403/01. sz. (az Arbeitsgericht Lörrach előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) kontra Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV ügyben (Szociálpolitika – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – A 93/104/EK irányelv – Hatály – A Deutsches Rotes Kreuz által nyújtott sürgősségi betegellátási szolgálat mentőautóit kísérő ápolók – A „közúti szállítás” fogalma – Maximális heti munkaidő – Elv – Közvetlen hatály – Eltérés – Feltételek)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2004. október 5-én
   a C-397/01–C-403/01. sz. (az Arbeitsgericht Lörrach előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) kontra Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV ügyben (1)

   (Szociálpolitika - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - A 93/104/EK irányelv - Hatály - A Deutsches Rotes Kreuz által nyújtott sürgősségi betegellátási szolgálat mentőautóit kísérő ápolók - A „közúti szállítás” fogalma - Maximális heti munkaidő - Elv - Közvetlen hatály - Eltérés - Feltételek)
   (2004/C 300/03)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-397/01–C-403/01. sz. egyesített ügyekben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek tárgyában, amelyet az Arbeitsgericht Lörrach (Németország) a Bíróságnál 2001. október 12-én nyilvántartásba vett, 2001. szeptember 26-i végzésével az előtte Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01), Matthias Döbele (C-403/01) kontra Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris a tanács elnöke, P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet és J. N. Cunha Rodrigues, tanácselnökök, R. Schintgen (előadó), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr és K. Lenaerts, bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: H. von Holstein, hivatalvezető-helyettes, 2004. október 5-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

                           a)

                           A munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1989. június 12-i 89/391/EGK tanácsi irányelv 2. cikke, valamint a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv 1. cikk (3) bekezdése úgy értelmezendő, hogy a sürgősségi orvosi ellátás keretében nyújtott sürgősségi ellátást végzők az alapügyben írt tevékenysége a nevezett irányelvek hatálya alá tartozik.

                           b)

                           A „közúti szállítás” 93/104 irányelv 1. cikk (3) bekezdés szerinti fogalma úgy értelmezendő, hogy az még akkor sem vonatkozik a sürgősségi orvosi szolgálat tevékenységére, ha e tevékenység legalább részben egy jármű használatából és a kórházba szállítás során történő betegkíséretből áll.

               2)

               A 93/104 irányelv 18. cikk (1) bekezdésének b) i) pontja első franciabekezdése úgy értelmezendő, hogy a heti 48 órás munkaidő túllépésének érvényességéhez, a nevezett irányelv 6. cikke értelmében, minden egyes munkavállaló kifejezett és szabad akaratából történt beleegyezése szükséges. Ezzel kapcsolatban nem elegendő, ha az érintett munkavállaló munkaszerződése utal az ilyen túllépést engedélyező kollektív szerződésre.

               3)

               A 93/104 irányelv 6. cikke (2) pontja úgy értelmezendő – az alapügyhöz hasonló körülmények esetén –, hogy az ellentétes egy olyan tagállami szabályozással, amely a Deutsches Rotes Kreuz keretein belül sürgősségi orvosi ellátást végzők rendelkezésre állásával („Arbeitsbereitschaft”) kapcsolatban lehetővé teszi, hogy a jelen esetben szereplő kollektív szerződésben vagy azon alapuló vállalati megállapodásban a nevezett rendelkezés által meghatározott 48 órás maximális heti munkaidőt túllépjék;

                           —

                           nevezett rendelkezés a közvetlen hatályhoz szükséges valamennyi feltételnek eleget tesz;

                           —

                           kizárólag magánszemélyek közötti jogvita esetén a tagállami bíróság köteles figyelembe venni – egy irányelvben meghatározott kötelezettségek nemzeti jogba való átültetése érdekében hozott rendelkezések alkalmazása során – a nemzeti jogrend valamennyi szabályát és azt minden lehetséges módon köteles úgy értelmezni, hogy az irányelv célját figyelembe véve azzal összhangban levő eredményre jusson. Az alapügyekben az eljáró bíróság hatáskörén belül tehát köteles mindent megtenni, hogy megakadályozza a 93/104 irányelv 6. cikk (2) pontjában előírt maximum heti 48 órás munkaidő meghaladását.

      (1)  HL C 3., 2002.1.5.


title: C-537/16. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2016. október 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, és társai kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/7

         A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2016. október 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, és társai kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)
   (C-537/16. sz. ügy)
   (2017/C 022/11)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Alperes: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (CONSOB)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának az EJEE 7. jegyzőkönyve 4. cikke, az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlata és a nemzeti szabályozás fényében értelmezett 50. cikkében foglalt előírással annak lehetősége, hogy olyan tényállás (a piaci visszaélés jogellenes magatartása) miatt, amellyel kapcsolatban ugyanazon személlyel szemben már jogerős büntetőítéletet hoztak, közigazgatási eljárást folytassanak le?

               2)

               Alkalmazhatja-e közvetlenül a nemzeti bíróság az uniós elveket a ne bis in idem elvével összefüggésben az Európai Unió Alapjogi Chartájának az EJEE 7. jegyzőkönyve 4. cikke, az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlata és a nemzeti szabályozás fényében értelmezett 50. cikke alapján?


title: T-21/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – NetMed kontra OHIM – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SANDTER 1953 közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi Sander nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A lajstromozás részbeni megtagadása — A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése — Összetéveszthetőség — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/18

         A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – NetMed kontra OHIM – Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (T-21/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A SANDTER 1953 közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi Sander nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A lajstromozás részbeni megtagadása - A korábbi védjegy tényleges használatának igazolása - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 429/24)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luxemburg) (képviselő: S. Schafhaus ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Fischer meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Németország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a NetMed Sàrl és a Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. október 24-én hozott határozata (R 1846/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A NetMed Sàrl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 61., 2014.3.1.