title: T-801/19. sz. ügy: 2019. november 20-án benyújtott kereset – DTE Systems kontra EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/63

      2019. november 20-án benyújtott kereset – DTE Systems kontra EUIPO – Speed-Buster (PedalBox +)
      (T-801/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/62)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: DTE Systems GmbH (Recklinghausen, Németország) (képviselő: U. Vietmeyer ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Speed-Buster GmbH & Co. KG (Sinzig, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: PedalBox +európai uniós szóvédjegy– 16 637 266. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 5-én hozott határozata (R 1934/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az alperes törlési osztályának 2018. augusztus 1-jei16 223 C. sz. (törlés) határozatát és az alperes első fellebbezési tanácsának az R 1934/2018-1. sz. fellebbezési eljárásban 2019. szeptember 5-én hozott határozatát;

                  —

                  a 16 637 266. sz. európai uniós védjegyet teljes mértékben, az alperes által lajstromba vett és hitelesített módon tartsa lajstromban;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben az ügyben eljáró bíróság arra az álláspontra jut, hogy további tényállási elemek megállapítása szükséges, kötelezze az alperest, hogy határozzon újból a „PedalBox +” szabadon tartandóságáról, figyelmen kívül hagyva a SPEED-BUSTER GmbH & Co. KG., Mosaikweg 18, 53489 Sinzig, Németország, illetve a CPA Performance GmbH, Jurastraße 1, 73119 Zell unter Aichelberg, Németország termékcímkézését.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-805/19. sz. ügy: 2019. november 21-én benyújtott kereset – Ultrasun kontra EUIPO (ultrasun)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/64

      2019. november 21-én benyújtott kereset – Ultrasun kontra EUIPO (ultrasun)
      (T-805/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/63)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Ultrasun AG (Zürich, Svájc) (képviselők: A. von Mühlendahl und H. Hartwig ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: ultrasun európai uniós, színes ábrás védjegy bejelentése– 17 898 795. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 5-én hozott határozata (R 531/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felperesnek a fellebbezési tanács előtt felmerült költségeit is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-806/19. sz. ügy: 2019. november 21-én benyújtott kereset – Govern d’Andorra kontra EUIPO (Andorra)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/64

      2019. november 21-én benyújtott kereset – Govern d’Andorra kontra EUIPO (Andorra)
      (T-806/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/64)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Govern d’Andorra (képviselő: P. González-Bueno Catalán de Ocón ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: az Andorra európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 797 912. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. augusztus 26-án hozott határozata (R 737/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése;

                  —

                  a jogbiztonság elvének sérülése amiatt, hogy az EUIPO gyakorlatától eltérő határozat született igen hasonló védjegyek tekintetében, és a határozatokat indokolni kell.


title: T-808/19. sz. ügy: 2019. november 25-én benyújtott kereset – Silgan International és Silgan Closures kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/65

      2019. november 25-én benyújtott kereset – Silgan International és Silgan Closures kontra Bizottság
      (T-808/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/65)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Silgan International Holdings BV (Amszterdam, Hollandia) és Silgan Closures GmbH (München, Németország) (képviselők: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring és E. Venot ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa semmisnek a Bizottság által az AT.40522 – Metal Packaging (ex Pandora) ügyben 2019. november 20-án hozott, információk szolgáltatására kötelező C(2019) 85 01 final határozatot, és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperesek részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset a következő jogalapokon alapul.

                  1.

                  Első jogalap: a védelemhez való jog figyelmen kívül hagyása
                  Az első jogalap keretében a felperesek előadják, hogy a megtámadott határozat figyelmen kívül hagyja a védelemhez való alapvető jogot, mivel a feltett kérdések túlnyomó részben olyan okiratokon és információkon alapulnak, amelyeket a felperesek korábban mentességben részesülő felekként adtak át a Bundeskartellamt (szövetségi kartellhatóság, Németország) részére az előtte folyamatban lévő eljárás során. A Bizottság ezeket az okiratokat és információkat a Bundeskartellamttal folytatott megengedhetetlen információcsere, illetve az azon alapuló jogellenes vizsgálat részeként szerezte be.

                  2.

                  Második jogalap: a szubszidiaritás elvének megsértése folytán a Bizottság hatáskörének hiánya
                  A második jogalap keretében a felperesek előadják, hogy a Bizottság nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy velük szemben eljárást folytasson és elfogadja a megtámadott határozatot. Tekintettel ugyanis a Bundeskartellamt által elvégzett kiterjedt vizsgálatokra és arra a nemzeti eljárásra, amely már lehetővé teszi az ügy eldöntését, nem világos, hogy a Bundeskartellamt miért nem lett volna alkalmas arra, hogy ebben az ügyben végig lefolytassa a vizsgálatot, illetve hogy a Bizottság miért van kedvezőbb helyzetben a vitatott vizsgálati intézkedés végrehajtására.

                  3.

                  Harmadik jogalap: elégtelen indokolás
                  A harmadik jogalap keretében a felperesek előadják, hogy a megtámadott határozatnak elégtelen az indokolása, mivel nem tartalmaz magyarázatot arra vonatkozóan, hogy a Bizottság a szubszidiaritás elvének fényében miért ítéli úgy, hogy hatáskörrel rendelkezik a felperesekkel szembeni vizsgálat lefolytatására.

                  4.

                  Negyedik jogalap: az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke szerinti megfelelő ügyintézéshez való jog megsértése
                  A negyedik jogalap keretében a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság megsértette a megfelelő ügyintézés elvét és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét, mivel a megtámadott határozat aránytalan volt, továbbá megsértette a felperesek jogos bizalmát, valamint a pártatlanság és a tisztességes eljárás elvét.

                  5.

                  Ötödik jogalap: hatáskörrel való visszaélés
                  Az ötödik jogalap keretében a felperesek előadják, hogy az információkérés a céljaival ellentétes megfontolásokon alapul, mivel a Bizottság a vizsgálati eljárás, különösen pedig a megtámadott határozat révén a Bundeskartellamttal együttműködve azt a célt követi, hogy megkerülje az EUMSZ 101. cikk megsértésének szankcionálására vonatkozó azon rendelkezéseket, amelyeket a német jog előír.


title: T-809/19. sz. ügy: 2019. november 22-én benyújtott kereset – Liga Nacional de Fútbol Profesional kontra EUIPO (El Clasico)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/66

      2019. november 22-én benyújtott kereset – Liga Nacional de Fútbol Profesional kontra EUIPO (El Clasico)
      (T-809/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/66)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Madrid, Spanyolország) (képviselő: C. Casas Feu ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: El Clasico ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása – 1 379 292. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. október 1-jén hozott határozata (R 1966/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  ítéletében engedélyezze az El Clasico (összetett) ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő 1 379 292. sz. nemzetközi lajstromozását a 41. osztály vonatkozásában a Liga Nacional de Fútbol Profesional jogosult javára;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-814/19. sz. ügy: 2019. november 22-én benyújtott kereset – Nutravita kontra EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/67

      2019. november 22-én benyújtott kereset – Nutravita kontra EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)
      (T-814/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/67)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nutravita Ltd (Maidenhead, Egyesült Királyság) (képviselők: H. Dhondt és J. Cassiman ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Pegaso Srl (Negrar, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a világoszöld és fekete színű nutravita Healthy Mind, Body & Soul. európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 255 804. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 11-én hozott határozata (R 80/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a vitatott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 10. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 71. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 71. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-817/19. sz. ügy: 2019. november 27-én benyújtott kereset – Olimp Laboratories kontra EUIPO – OmniVision (Hydrovision)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/68

      2019. november 27-én benyújtott kereset – Olimp Laboratories kontra EUIPO – OmniVision (Hydrovision)
      (T-817/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/68)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Olimp Laboratories sp. z o.o. (Dębica, Lengyelország) (képviselő: M. Kondrat ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: OmniVision GmbH (Puchheim, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Hydrovision európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 286 841. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 13-án hozott határozata (R 2371/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és újbóli megvizsgálásra utalja vissza az EUIPO elé;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  a felperes javára ítélje meg a költségeket.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértése.


title: T-818/19. sz. ügy: 2019. november 27-én benyújtott kereset – Dvectis CZ kontra EUIPO – Yado (támasztó párnák)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/69

      2019. november 27-én benyújtott kereset – Dvectis CZ kontra EUIPO – Yado (támasztó párnák)
      (T-818/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/69)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dvectis CZ s.r.o. (Brno, Cseh Köztársaság) (képviselő: J. Svojanovská ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Yado s.r.o. (Handlová, Szlovákia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: 3222 504–0001. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 10-én hozott határozata (R 513/2018-3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes eljárási költségeinek viselésére.

            Amennyiben a Törvényszék a fenti kérelmeknek nem ad helyt, a felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a fent említett határozatot oly módon változtassa meg, hogy a felperes 2018. március 21-i fellebbezésének teljes egészében helyt ad, és a szóban forgó formatervezési minta érvényes marad;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Alapvető eljárási követelmények megsértése.


title: T-819/19. sz. ügy: 2019. december 2-án benyújtott kereset – Man and Machine kontra EUIPO – Bim Freelance (bim ready)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/70

      2019. december 2-án benyújtott kereset – Man and Machine kontra EUIPO – Bim Freelance (bim ready)
      (T-819/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/70)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Man and Machine Ltd (Thame Oxfordshire, Egyesült Királyság) (képviselő: R. Peto ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bim Freelance Corp. (Miami, Florida, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: bim ready ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása – 1 395 265. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 17-én hozott határozata (R 317/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-821/19. sz. ügy: 2019. december 2-án benyújtott kereset – Herlyn und Beck kontra EUIPO – Brillux (B.home)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/70

      2019. december 2-án benyújtott kereset – Herlyn und Beck kontra EUIPO – Brillux (B.home)
      (T-821/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/71)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Sonja Herlyn (Grünwald, Németország) (képviselő: H. Hofmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: B.home európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 16 961 336. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. szeptember 24-én hozott határozata (R 373/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a megtámadott határozatot helyezze hatályon kívül vagy változtassa meg, és hagyja helyben a felszólalási osztálynak az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) B2976549. sz. eljárásában 2018. december 10-én hozott határozatát;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  tűzzön ki határnapot a tárgyalásra.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-822/19. sz. ügy: 2019. december 3-án benyújtott kereset – Asoliva és Anierac kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/71

      2019. december 3-án benyújtott kereset – Asoliva és Anierac kontra Bizottság
      (T-822/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/72)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperesek: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva) (Madrid, Spanyolország) és Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac) (Madrid) (képviselő: V. Rodríguez Fuentes ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék semmisítse meg az olívaolaj és az olívamaradék-olaj jellemzőiről és az ezekre vonatkozó elemzési módszerekről szóló 2568/91/EGK rendelet módosításáról szóló, 2019. szeptember 27-i (EU) 2019/1604 bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 250., 2019.9.30) 1. cikke 1. pontjának a) alpontját

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, a Szerződések megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperesek azt állítják, hogy a megtámadott aktus azzal, hogy az olívaolaj nem megfelelő minősége iuris et de iure vélelmét állítja fel, amelyből szankciók származnak, megsérti az ártatlanság vélelmének elvét és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 48. cikkét.

                  2.

                  A második, a jogbiztonság elvének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperesek azt állítják, hogy a nem megfelelő minőségnek a megtámadott aktusban meghatározott iuris et de iure vélelme ellentétes a jogbiztonsággal, mivel egy olyan módszeren alapul, amely a pontosság hiánya miatt nem teszi lehetővé, hogy a megfelelő biztonsággal előre lehessen látni a megkövetelhető normának való megfelelést.

                  3.

                  A harmadik, az arányosság elvének a vállalkozás szabadságára tekintettel való megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperesek azt állítják, hogy a nem megfelelő minőségnek a megtámadott aktusban meghatározott iuris et de iure vélelme aránytalanul korlátozza a vállalkozás szabadságát azáltal, hogy egy pontatlan módszerrel annak korlátozását írja elő, amelyből azonban abszolút következmények erednek anélkül, hogy figyelembevételre kerülnének más, már létező vizsgálati módszerek vagy eszközök.


title: T-189/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 25-i végzése – Lipitalia 2000 és Assograssi kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/72

      A Törvényszék 2019. november 25-i végzése – Lipitalia 2000 és Assograssi kontra Bizottság
      (T-189/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 27/73)
      Az eljárás nyelve: olasz
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-290/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 26-i végzése – Stada Arzneimittel kontra EUIPO (Két egymás fölött elrendezett, ívelt piros vonal ábrázolása)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/72

      A Törvényszék 2019. november 26-i végzése – Stada Arzneimittel kontra EUIPO (Két egymás fölött elrendezett, ívelt piros vonal ábrázolása)
      (T-290/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 27/74)
      Az eljárás nyelve: német
      A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: C-641/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EU kontra PE Digital GmbH

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/12

      Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EU kontra PE Digital GmbH
      (C-641/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EU

         Alperes: PE Digital GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 14. cikkének (3) bekezdését a 2011/83 irányelv (50) preambulumbekezdésére tekintettel, hogy olyan szerződés esetén, amelynek a tartalma alapján nem egységes szolgáltatást, hanem több részszolgáltatásból álló átfogó szolgáltatást kell nyújtani, a fogyasztó által fizetendő, „a szerződésben meghatározott szolgáltatások összességéhez arányosan viszonyuló, az elállási joga gyakorlásának a kereskedővel való közlése időpontjáig arányosan teljesített szolgáltatásért járó összeget” pusztán időarányosan kell kiszámítani, ha a fogyasztó az átfogó szolgáltatásért ugyan időarányosan fizet, a részszolgáltatásokat azonban eltérő gyorsasággal nyújtják?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/83 irányelv 14. cikkének (3) bekezdését, hogy a fogyasztó által fizetendő, „a szerződésben meghatározott szolgáltatások összességéhez arányosan viszonyuló, az elállási joga gyakorlásának a kereskedővel való közlése időpontjáig arányosan teljesített szolgáltatásért járó összeget” akkor is pusztán időarányosan kell kiszámítani, ha az egyik (rész)szolgáltatást ugyan folyamatosan nyújtják, az azonban a szerződés időtartamának elején magasabb vagy alacsonyabb értékkel bír a fogyasztó számára?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/83 irányelv 2. cikkének 11. pontját és a 2019. május 20-i (EU) 2019/770 európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 2. cikkének 1. pontját, hogy azok az adatok is a 2011/83 irányelv 2. cikke 11. pontjának és a 2019/770 irányelv 2. cikkének 1. pontja értelmében vett „digitális tartalomnak” minősülhetnek, amelyeket egy elsősorban a 2019/770 irányelv 2. cikkének 2. pontja értelmében vett „digitális szolgáltatásként” nyújtott átfogó szolgáltatás keretében részszolgáltatásként bocsátanak rendelkezésre, azzal a következménnyel, hogy a kereskedő az elállási jogot a részszolgáltatás tekintetében a 2011/83 irányelv 16. cikkének m) pontja alapján megszüntethetné, amennyiben azonban a kereskedőnek ez nem sikerülne, a fogyasztó a szerződés egészétől elállhatna, és a 2011/83 irányelv 14. cikke (4) bekezdése b) pontjának ii. alpontja miatt e részszolgáltatásért nem kellene kompenzációt fizetnie?

                  4.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/83 irányelv 14. cikkének (3) bekezdését a 2011/83 irányelv (50) preambulumbekezdésére tekintettel, hogy a valamely szolgáltatásért szerződésben megállapított teljes ár a 2011/83 irányelv 14. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata értelmében akkor „túlzottan magas”, ha jelentősen magasabb, mint az ugyanazon kereskedő által tartalmilag azonos szolgáltatásért, azonos időtartamra és egyebekben is azonos keretfeltételek mellett megállapított, más fogyasztóval való megállapodás szerinti teljes ár?

         (1)  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.).

         (2)  A digitális tartalom szolgáltatására és digitális szolgáltatások nyújtására irányuló szerződések egyes vonatkozásairól szóló, 2019. május 20-i (EU) 2019/770 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2019. L 136., 1. o.).


title: C-685/19. sz. ügy: A Landgericht Frankenthal (Németország) által 2019. szeptember 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OK kontra Daimler AG

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/13

      A Landgericht Frankenthal (Németország) által 2019. szeptember 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OK kontra Daimler AG
      (C-685/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Frankenthal

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OK

         Alperes: Daimler AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját, hogy aszerint a rendelet értelmében vett, ún. hatástalanító berendezés alkalmazása csak akkor indokolt, ha a motor sérüléssel vagy balesettel szembeni védelme és a jármű biztonságos üzemeltetése még az adott járműmodellhez a típusjóváhagyás megadásának időpontjában rendelkezésre álló csúcstechnológia alkalmazásával sem volt biztosított?

                  2.

                  Az 1. kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                              Egyéb okból, így például a hosszútávú tapasztalatok hiánya vagy a csúcstechnológia más technológiákhoz képest aránytalanul magas, az eladási árat jelentősen befolyásoló költségei miatt megengedett-e a típusjóváhagyás megadásakor rendelkezésre álló csúcstechnológia kötelező alkalmazásától való eltérés?

                        Az 1. kérdésre adott nemleges válasz esetén:

                              Tiltott hatástalanító berendezésről van-e szó a főszabály szerint megengedett technológiai elemek alkalmazása esetén is, amennyiben azok az ún. „hőmérsékleti tartomány” formájában jelennek meg, és a motor irányításában az ezáltal elmentett paraméterek oly módon kerülnek kiválasztásra, hogy a kipufogógáz-tisztítás

                              a)

                              a beállított hőmérséklet alapján, az év nagy részében szokásosan várható hőmérséklet miatt

                              b)

                              egyéb paraméter alapján, így például a jármű tengerszint feletti aktuális magassága miatt Németország, ill. az európai belső piac releváns területein
                              nem, vagy csak korlátozottan aktiválódik[?]

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.


title: C-703/19. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. K. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/14

      A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. K. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach
      (C-703/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/18)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J. K.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Katowicach

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A kedvezményes héamérték (a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 98. cikkének (2) bekezdése, együttesen értelmezve ezen irányelv III. mellékletének 12a. pontjával és a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv végrehajtási intézkedéseinek megállapításáról szóló, 2011. március 15-i 282/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (2) 6. cikkével) alá tartozó „éttermi szolgáltatások” fogalma magában foglalja-e a készételek értékesítését az alapügyhöz hasonló feltételek mellett, azaz amikor az eladó:

                              —

                              a megvásárolt étel azonnali elfogyasztását lehetővé tevő infrastruktúrát tesz hozzáférhetővé a vevő számára (fogyasztást szolgáló elkülönített helyiség, mosdóhoz való hozzáférés);

                              —

                              nincs szakképzett személyzet által végzett felszolgálás;

                              —

                              nem kerül sor szoros értelemben vett szolgáltatásra;

                              —

                              a rendelési folyamat egyszerűsített és részben automatizált;

                              —

                              a vendégnek korlátozott lehetősége van a megrendelés személyre szabására?

                  2)

                  Befolyásolja-e az első kérdésre adott választ az ételek elkészítésének módja, amely többek között egyes félkésztermékek hőkezeléséből, valamint készételek félkésztermékekből történő összeállításából áll?

                  3)

                  Elégséges-e az első kérdés megválaszolásához az, hogy a vendégnek lehetősége van igénybe venni a felajánlott infrastruktúrát, vagy annak megállapítása is szükséges, hogy az átlagos vendég szempontjából ez az elem a szolgáltatás lényeges részét képezi?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.

         (2)  HL 2011. L 77., 1. o.


title: C-609/17. és C-610/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2019. november 19-i ítélete (a Työtuomioistuin [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry kontra Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) és Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry kontra Satamaoperaattorit ry (C-610/17) (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – EUMSZ 153. cikk – A munkaidő megszervezésével kapcsolatos minimális biztonsági és egészségügyi követelmények – 2003/88/EK irányelv – 7. cikk – Legalább négy hét fizetett éves szabadsághoz való jog – 15. cikk – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme szempontjából kedvezőbb nemzeti rendelkezések és kollektív szerződések – A fizetett éves szabadság alatt betegség miatt munkaképtelen munkavállalók – E szabadság későbbi időszakra való átvitelének megtagadása, amikor az átvitel hiánya nem csökkenti az éves szabadság időtartamát négy hétnél rövidebbre – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdése – Az uniós jog Alapjogi Charta 51. cikke (1) bekezdésének értelmében vett végrehajtása hiányában való alkalmazhatatlanság)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/2

      A Bíróság (nagytanács) 2019. november 19-i ítélete (a Työtuomioistuin [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry kontra Hyvinvointialan liitto ry (C-609/17) és Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry kontra Satamaoperaattorit ry (C-610/17)
      (C-609/17. és C-610/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - EUMSZ 153. cikk - A munkaidő megszervezésével kapcsolatos minimális biztonsági és egészségügyi követelmények - 2003/88/EK irányelv - 7. cikk - Legalább négy hét fizetett éves szabadsághoz való jog - 15. cikk - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme szempontjából kedvezőbb nemzeti rendelkezések és kollektív szerződések - A fizetett éves szabadság alatt betegség miatt munkaképtelen munkavállalók - E szabadság későbbi időszakra való átvitelének megtagadása, amikor az átvitel hiánya nem csökkenti az éves szabadság időtartamát négy hétnél rövidebbre - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdése - Az uniós jog Alapjogi Charta 51. cikke (1) bekezdésének értelmében vett végrehajtása hiányában való alkalmazhatatlanság)
      (2020/C 27/02)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Työtuomioistuin

         Az alapeljárás felei

         (C-609/17. sz. ügy)

         Felperes: Terveys- ja sosiaalialan neuvottelujärjestö (TSN) ry

         Alperes: Hyvinvointialan liitto ry

         Az eljárásban részt vesz: Fimlab Laboratoriot Oy (C-609/17)

         (C-610/17. sz. ügy)

         Felperes: Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry

         Alperes: Satamaoperaattorit ry

         Az eljárásban részt vesz: Kemi Shipping Oy

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések és kollektív szerződések, amelyek előírják a munkavállaló e rendelkezésben biztosított, minimum négy hetet meghaladó fizetett éves szabadsága napjainak megadását, ugyanakkor kizárják e szabadságnapok betegség miatt történő átvitelét.

                  2)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését, 51. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben, akként kell értelmezni, hogy az rendeltetése szerint nem alkalmazandó ilyen nemzeti rendelkezések és kollektív szerződések tekintetében.

         (1)  HL C 13., 2018.1.15


title: C-707/19. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Łodzi (Lengyelország) által 2019. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. S. kontra A. B.

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/15

      A Sąd Rejonowy dla Łodzi (Lengyelország) által 2019. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. S. kontra A. B.
      (C-707/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/19)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Łodzi

         Az alapeljárás felei

         Felperes: K. S.

         Alperes: A. B.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikkét, hogy a „szükséges intézkedések” keretében minden tagállamnak biztosítania kell, hogy a biztosító gépjármű-felelősségbiztosítás alapján fennálló felelőssége a biztosítással fedezett károk teljes mértékére kiterjedjen, köztük a káresemény olyan következményeire is mint a károsult gépjárművének anyaországba történő elvontatása, és a gépjárművek szükséges parkolásának költségei?
      A fenti kérdésre adott igenlő válasz esetén: e felelősséget korlátozhatják-e bármilyen módon a tagállami jogszabályok?

         (1)  HL 2009. L 63., 11. o.


title: T-740/19. sz. ügy: 2019. október 31-én benyújtott kereset – Laird kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/38

      2019. október 31-én benyújtott kereset – Laird kontra Bizottság
      (T-740/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Laird Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: C. Quigley barrister és D. Gillespie solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.44896. számú állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

                  —

                  harmadlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. cikkét a 2017. november 24-ét megelőző időszakban nyújtott támogatásokat illetően annyiban, amennyiben az említett cikk a felperesre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat 1. cikke a következő okokból jogellenes azon megállapítást illetően, hogy a csoportfinanszírozási mentesség az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett (gazdasági) előnynek minősül, amely jogellenesség különösen a következőkből ered:

                              i.

                              a Bizottság nem vette figyelembe: az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályoknak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerébe való bevezetésének történeti hátterét; azon korlátozásokat, amelyeket az uniós jog alkalmazása jelent az Egyesült Királyság számára, különösen a letelepedés szabadságát; a területiséget, valamint a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 törvénybe (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) beiktatott EKT-szabályok szerkezetének más szakpolitikai okait; valamint a tagállamokat – többek között az Egyesült Királyságot – az EKT-szabályok kialakítására vonatkozóan megillető adóztatási szuverenitás hatályát;

                              ii.

                              a Bizottság megállapította, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete szerinti kérelem választható jellege előnyt jelentő kedvező bánásmódnak minősül.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat 1. cikke a következő okokból jogellenes azon megállapítást illetően, hogy a csoportfinanszírozási mentesség az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett szelektív előnynek minősül, amely jogellenesség különösen a következőkből ered:

                              i.

                              A releváns referenciakeretet illetőn:

                                          a.

                                          a Bizottság tévesen határozta meg a referenciakeretet úgy, hogy azt kizárólag az EKT-szabályok és/vagy kizárólag a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló adótörvény 9A. részének 5. fejezete alkotja;

                                          b.

                                          a Bizottság tévesen határozta meg a referenciarendszer célját úgy, hogy az kizárólag az egyesült királyságbeli tevékenységekből és eszközökből származó, az Egyesült Királyságból mesterségesen átirányított nyereség adóztatására irányul, és nem vette megfelelően figyelembe, hogy a releváns célzott ügyletek ténylegesen az egyesült királyságbeli adóalap eróziójának veszélyével járnak-e.

                              ii.

                              A referenciakerettől való eltérés megállapítását illetően:

                                          a.

                                          a Bizottság tévesen értékelte a jelentős személyi funkciók relevanciáját és jelentőségét;

                                          b.

                                          a Bizottság tévesen értékelte a minősített hitelviszonyoknak i. az Egyesült Királyságban illetőséggel rendelkező kapcsolt feleknek, illetve ii. a harmadik feleknek nyújtott hitelekkel való összehasonlíthatóságát;

                                          c.

                                          a Bizottság jogellenesen vette figyelembe az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelvet; (1)

                                          d.

                                          a Bizottság hibásan értékelte azt, hogy a letelepedési szabadság megsértésének veszélye az EKT-k mentesített, illetve nem mentesített csoportjai esetében összehasonlítható.

                              iii.

                              Az állítólagos eltérés igazolását illetően:

                                          a.

                                          a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a rendszer kezelhetőségének és alkalmazhatóságának szükségességével kapcsolatos igazolás nem terjed ki a jelentős személyi funkciókra;

                                          b.

                                          a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a csoportfinanszírozási mentességet nem igazolja a letelepedési szabadságnak való megfelelésre hivatkozás.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat 2. cikke jogellenes, mivel sérti a jogos bizalmat, valamint a jogbiztonság és az arányosság elvét. Másodlagosan a felperes azzal érvel, hogy a visszatéríttetést nem lehet elrendelni azon támogatások vonatkozásában, amelyeket a csoportfinanszírozási mentesség alapján 2017. november 24-ét, azaz az eljárás megindítását elrendelő bizottsági határozat közzétételét megelőzően nyújtottak.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: C-769/19. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2019. október 21 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UC és TD elleni büntetőeljárás

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/16

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2019. október 21 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UC és TD elleni büntetőeljárás
      (C-769/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/20)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      UC és TD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az olyan nemzeti törvény, amely kellékhiányos vádirat (amelynek tartalma pontatlan, hiányos vagy ellentmondásos) esetében semmiképpen sem biztosít lehetőséget arra, hogy azon az előkészítő bírósági ülésen, amelyen a hiányosságokat megállapítják, a hiányosságokat az ügyész általi pótlással orvosolják, és ehelyett a bíróság mindig köteles az eljárást megszüntetni és az ügyet új vádirat készítése céljából az ügyészség elé visszautalni, összeegyeztethető e a büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22 i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 42., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 39., 28. o.) 6. cikkével, az észszerű időn belüli tárgyalásnak az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdése szerinti elvével, az uniós jog elsőbbségének elvével és a méltóság tiszteletben tartásának elvével, ha ez a büntetőeljárás jelentős elhúzódását eredményezi, és a hiányosságokat a bírósági tárgyaláson azonnal ki lehetne küszöbölni?


title: C-198/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. november 21-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CeDe Group AB kontra KAN Sp. z o.o., fizetésképtelenségi eljárás alatt (Előzetes döntéshozatal – 1346/2000/EK rendelet – 4. és 6. cikk – Fizetésképtelenségi eljárások – Alkalmazandó jog – Európai fizetési meghagyásos eljárás – Szerződésből eredő követelés megfizetésének a fizetésképtelenné válást megelőzően történő elmulasztása – Szerződésből eredő olyan követelésre alapított beszámítási kifogás, amely a fizetésképtelenné válást megelőzően keletkezett)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/3

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. november 21-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CeDe Group AB kontra KAN Sp. z o.o., fizetésképtelenségi eljárás alatt
      (C-198/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 1346/2000/EK rendelet - 4. és 6. cikk - Fizetésképtelenségi eljárások - Alkalmazandó jog - Európai fizetési meghagyásos eljárás - Szerződésből eredő követelés megfizetésének a fizetésképtelenné válást megelőzően történő elmulasztása - Szerződésből eredő olyan követelésre alapított beszámítási kifogás, amely a fizetésképtelenné válást megelőzően keletkezett)
      (2020/C 27/03)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Högsta domstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CeDe Group AB

         Alperes: KAN Sp. z o.o., fizetésképtelenségi eljárás alatt

         Rendelkező rész

      A 2008. július 24-i 788/2008/EK tanácsi rendelettel módosított, a fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet 4. cikkét akként kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó az olyan keresetre, amelyet az egyik tagállamban székhellyel rendelkező, fizetésképtelenségi eljárás alatt álló társaság felszámolója indít az e társasággal szembeni fizetésképtelenségi eljárás megindítása előtt megkötött szerződés teljesítéseképpen szállított áruk ellenértékének megfizetése iránt azon másik szerződő fél társasággal szemben, amely egy másik tagállamban rendelkezik székhellyel.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4


title: C-824/19. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2019. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TC, UB kontra Komisia za zashtita ot diskriminatsia, VA

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/24

      A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2019. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TC, UB kontra Komisia za zashtita ot diskriminatsia, VA
      (C-824/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/31)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: TC, UB

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű felek: Komisia za zashtita ot diskriminatsia, VA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 5. cikke (2) bekezdésének és a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) [2.] cikke (1), (2) és (3) bekezdésének, valamint 4. cikke (1) bekezdésének értelmezése alapján megengedhetőnek tekinthető-e, hogy egy látási képességgel nem rendelkező személy ülnökként járjon el és vegyen részt a büntetőeljárásban?

                  2.

                  A tartósan látássérült személy konkrét fogyatékossága olyan jellemzőnek minősül-e, amely az ülnöki tevékenységgel szemben támasztott olyan, lényeges és meghatározó követelményt képez, amelynek fennállása igazolja az eltérő bánásmódot, és nem alapoz meg a „fogyatékossággal” kapcsolatos jellemzőn alapuló hátrányos megkülönböztetést?

         (1)  HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: T-741/19. sz. ügy: 2019. október 31-én benyújtott kereset – Sedgwick Overseas kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/39

      2019. október 31-én benyújtott kereset – Sedgwick Overseas kontra Bizottság
      (T-741/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sedgwick Overseas Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: M. Anderson solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egyesült Királyság által a CFC-csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban végrehajtott SA.44896. számú állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozatot teljes egészében annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

                  —

                  másodlagosan állapítsa meg, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett (automatikusan vagy kérelem, illetve választás útján) akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe (csoportkedvezményként vagy másként), ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig mindkét esetben akkor is, ha e veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket a felperes már nem tudja igénybe venni, mivel az azok kérelmezéséhez, illetve igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült; és

                  —

                  kötelezze az alperest a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség előnyt jelent. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem bizonyította, hogy fennáll az előny minden olyan esetben, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezték. Továbbá a felperes azzal érvel, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezésekor nem vette figyelembe azt, hogy adófizetési kötelezettsége alacsonyabb lehetett volna-e, ha elvégezte volna a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. része 5. fejezetének 371EB. szakasza szerinti, a jelentős személyi funkciók kritériumán alapuló elemzést.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy nem történt állami vagy állami források révén történő beavatkozás. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem részesít előnyben bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését. A felperes azzal érvel, hogy az alperes hibát követett el, mivel:

                              i.

                              a referenciarendszert túlságosan szűken úgy határozta meg, hogy azt a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részében foglalt szabályok alkotják, nem pedig az Egyesült Királyság tágabb társaságiadó-rendszere;

                              ii.

                              nem értelmezte úgy, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete nem tér el a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 5. fejezetétől;

                              iii.

                              nem ismerte el, hogy még ha a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 5. fejezetétől való eltérést is jelent, azt igazolja az említett 9A. rész jellege, illetve általános szerkezete.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. A felperes azzal érvel, hogy az alperes tévesen állapította meg, hogy a csoportfinanszírozási mentesség alkalmas arra, hogy befolyásolja a multinacionális csoportok azzal kapcsolatos döntéseit, hogy az Európai Unióban hol helyezzék el a csoportfinanszírozási funkcióikat és székhelyüket.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a csoportfinanszírozási mentesség nem torzítja a versenyt, és nem is fenyeget azzal. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem bizonyította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség kérelmezése ténylegesen az egyesült királysági társaságiadó-fizetési kötelezettség csökkenését eredményezte.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy az állítólagos támogatás visszatéríttetése ellentétes lenne az európai uniós jog általános elveivel. A felperes azzal érvel, hogy a jelentős személyi funkciók kritériumát jogbizonytalanság jellemzi, továbbá hogy az Egyesült Királyság mérlegelési mozgástérrel rendelkezett e jogbizonytalanság megszüntetését illetően, és hogy az alperes megsértette azon kötelezettségét, hogy valamennyi releváns tényezőt átfogóan elemezze. A támogatás visszatéríttetésének elrendelésével az alperes megsértette az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (1) 16. cikkének (1) bekezdését, amely tiltja a támogatás visszatéríttetését abban az esetben, ha a visszatéríttetés sértené az európai uniós jog valamely általános elvét.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a szelektív előnyt kiküszöbölné és a visszatéríttetés nem lenne szükséges abban az esetben, ha az Egyesült Királyság a csoportfinanszírozási mentességet visszamenőlegesen kiterjesztené az upstream hitelezésre és a harmadik feleknek történő hitelezésre. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem ismerte el, hogy az ilyen kiterjesztés bármilyen szelektív előnyt kiküszöbölne (feltéve, hogy ilyen előny fennáll), és ebben az esetben nem lenne szó az európai uniós jog értelmében visszatéríttetendő jogellenes állami támogatásról.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetendő támogatás összegének meghatározásakor figyelembe kell venni azon veszteséglevonásokat, kedvezményeket, illetve mentességeket, amelyeket a kérelmező igénybe vehetett (kérelem, illetve választás útján vagy automatikusan) akkor, amikor a csoportfinanszírozási mentességet kérelmezte, vagy amelyeket a kérelmező akkor vehetett volna igénybe, ha nem kérelmezte volna a csoportfinanszírozási mentességet, éspedig akkor is, ha az e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek igénybevételéhez való jog az Egyesült Királyság joga értelmében már elévült. A felperes azzal érvel, hogy a megtámadott határozat (203) preambulumbekezdésének ez a helyes értelmezése, azonban amennyiben azt mégsem így kellene értelmezni, a megtámadott határozat hibás, mivel e veszteséglevonások, kedvezmények, illetve mentességek figyelmen kívül hagyása a támogatás összegének túlértékeléséhez vezetne, ami a belső piacon a verseny torzulását eredményezné.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy az alperes nem fejtette ki a minősített forrásokkal kapcsolatos mentességgel és a kamatmegfelelési adómentességgel kapcsolatos indokait, és nem elemezte átfogóan valamennyi releváns tényezőt. A felperes azzal érvel, hogy az alperes nem tett különbséget a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9. fejezetében foglalt három elkülönülő mentesség között, amelyek egymástól függetlenül alkalmazandók, és nem értelmezte úgy, hogy a minősített forrásokkal kapcsolatos mentesség és a kamatmegfelelési adómentesség nem jelent referenciát a jelentős személyi funkciók kritériumához, és hogy a kamatmegfelelési adómentességnek a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9. fejezetében való léte azt bizonyítja, hogy az alperes tévesen túlságosan szűken határozta meg a referenciarendszert úgy, hogy azt a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részében foglalt szabályok alkotják, nem pedig az Egyesült Királyság tágabb társaságiadó-rendszere.

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: C-203/18. és C-374/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. november 21-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Deutsche Post AG, Klaus Leymann kontra Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18) és UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. kontra Deutsche Post AG (C-374/18) (Előzetes döntéshozatal – 561/2006/EK rendelet – Közúti közlekedés – Szociális rendelkezések – Az egyetemes postai szolgáltatás keretében küldemények szállítására használt járművek – Eltérések – Részben ilyen szállításra használt járművek – 97/67/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – „Egyetemes szolgáltatás” – Fogalom)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/4

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. november 21-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Deutsche Post AG, Klaus Leymann kontra Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18) és UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. kontra Deutsche Post AG (C-374/18)
      (C-203/18. és C-374/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 561/2006/EK rendelet - Közúti közlekedés - Szociális rendelkezések - Az egyetemes postai szolgáltatás keretében küldemények szállítására használt járművek - Eltérések - Részben ilyen szállításra használt járművek - 97/67/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - „Egyetemes szolgáltatás” - Fogalom)
      (2020/C 27/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Deutsche Post AG, Klaus Leymann (C-203/18), UPS Deutschland Inc. & Co. OHG, DPD Dynamic Parcel Distribution GmbH & Co. KG, Bundesverband Paket & Expresslogistik e.V. (C-374/18)

         Alperesek: Land Nordrhein-Westfalen (C-203/18), Deutsche Post AG (C-374/18)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az olyan nemzeti jogi rendelkezést, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely szó szerint átveszi a 2014. február 4-i 165/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikke (1) bekezdése d) pontjának rendelkezéseit, amennyiben az a 2,8 tonnát meghaladó, de legfeljebb 3,5 tonna megengedett legnagyobb össztömegű járművekre alkalmazandó, és amelyek ennélfogva nem tartoznak az 561/2006 rendelet hatálya alá, kizárólag az uniós jog alapján – a Bíróság értelmezése szerint – kell értelmezni, amennyiben e rendelkezéseket a nemzeti jog közvetlenül és feltétel nélkül alkalmazhatóvá tette az ilyen járművekre.

                  2)

                  A 165/2014 rendelettel módosított 561/2006 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének d) pontját úgy kell értelmezni, hogy az abban foglalt eltérés csak olyan járművekre vagy járművek kombinációjára vonatkozik, amelyeket kizárólag az egyetemes postai szolgáltatás keretébe tartozó szállításra használnak.

                  3)

                  A 2008. február 20-i 2008/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a tény, hogy az olyan többletszolgáltatásokat, mint a küldemény felvétele meghatározott időközzel, vagy anélkül, a nagykorúság ellenőrzése, az utánvétel, a címzett fizet szolgáltatás 31,5 kilogrammig, az utánküldés szolgáltatás, a rendelkezés a kézbesítés meghiúsulása esetére, valamint a kézbesítési nap és időpont meghatározása, a küldeménnyel összefüggésben nyújtják, akadályát jelenti annak, hogy e küldemény az e rendelkezés értelmében vett „egyetemes szolgáltatás” keretébe tartozó küldeménynek, ezáltal pedig a 165/2014 rendelettel módosított 561/2006 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének d) pontjában előírt eltérés alkalmazása szempontjából az „egyetemes szolgáltatás keretébe” tartozó szállításnak minősüljön.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.

         HL C 328., 2018.9.17.


title: C-830/19. sz. ügy: A tribunal de première instance de Namur (Belgium) által 2019. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. J. kontra Région wallonne

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/25

      A tribunal de première instance de Namur (Belgium) által 2019. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. J. kontra Région wallonne
      (C-830/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de première instance de Namur

         Az alapeljárás felei

         Felperes: C. J.

         Alperes: Région wallonne

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet (1) hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2., 5., és 19. cikkének és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, valamint átmeneti rendelkezések bevezetéséről szóló, 2014. március 11-i 807/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) 2. cikkének együttes értelmezésével ellentétes-e, hogy e rendelkezések végrehajtása keretében a tagállam az alsó- és felső küszöbérték meghatározása céljából az üzem egészét veszi figyelembe, nem pedig kizárólag a fiatal mezőgazdasági termelő üzemrészét és/vagy munkaerőegységeit, amennyiben a mezőgazdasági üzem jogi formája tényleges társulás, amelynek a fiatal mezőgazdasági termelő csak egy osztatlan részét szerzi meg és az üzemnek nem egyedüli vezetőjévé válik?

         (1)  HL 2013. L 347., 487. o.

         (2)  HL 2014. L 227., 1. o.


title: C-770/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2019. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Myflyright GmbH kontra SunExpressGünes Ekspres Havacilik A

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/16

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2019. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Myflyright GmbH kontra SunExpressGünes Ekspres Havacilik A
      (C-770/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/21)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Myflyright GmbH

         Alperes: SunExpressGünes Ekspres Havacilik A
      A Bíróság elnöke a 2019. november 11-i végzésével az ügyet törölte a Bíróság nyilvántartásából.


title: T-742/19. sz. ügy: 2019. október 31-én benyújtott kereset – Chemring Group és CHG Overseas kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/41

      2019. október 31-én benyújtott kereset – Chemring Group és CHG Overseas kontra Bizottság
      (T-742/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Chemring Group plc (Romsey, Egyesült Királyság) és CHG Overseas Ltd (Romsey) (képviselők: C. McDonnell barrister, B. Goren solicitor, M. Peristeraki ügyvéd és K. Desai solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy nem áll fenn jogellenes állami támogatás, semmisítse meg az Egyesült Királyság által a CFC-csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban végrehajtott SA.44896. számú állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy jogellenes állami támogatás áll fenn, és semmisítse meg az Egyesült Királyság arra való kötelezését, hogy téríttesse vissza a felperesek által ezzel összefüggésben kapott állítólagos jogellenes állami támogatást (a megtámadott határozat 2. és 3. cikke);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. és 3. cikkét annyiban, amennyiben e rendelkezések az állítólagos állami támogatás visszatéríttetésére kötelezik az Egyesült Királyságot; és

                  —

                  mindenesetre kötelezze a Bizottságot a felperesek részéről ezen eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a nem kereskedési pénzügyi nyereség elbírálása vonatkozásában félreértelmezte az Egyesült Királyság ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályainak hátterét, célját és működését. A Bizottságnak a megtámadott határozatban tett megállapításai számos nyilvánvaló hibán alapulnak. Közelebbről a Bizottság nyilvánvaló hibákat követett el az Egyesült Királyság általános adórendszerének értelmezése során, az EKT-szabályozás céljainak értelmezése során, a csoportfinanszírozási mentesség különös hatályát illetően és a minősített hitelviszonyok meghatározását illetően.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság hibásan minősítette a csoportfinanszírozási mentességet adómentességnek, és következésképpen előnynek. A nem kereskedési pénzügyi nyereséget illetően a csoportfinanszírozási mentesség adózási rendelkezésnek minősül, és részét képezi az EKT-szabályok hatálya meghatározásának, továbbá nem jelent szelektív előnyt. A Bizottság nem végzett mennyiségi elemzést annak bizonyítása érdekében, hogy előnyről van szó, és arra vonatkozó meggyőző bizonyíték hiányában, hogy a szóban forgó intézkedés előnyt jelent, a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen határozta meg az EKT-szabályok hatásainak értékelésére szolgáló referencia-rendszert, és tévesen tekintette az EKT-szabályokat az Egyesült Királyság általános társaságiadó-rendszerétől elkülönülő szabályrendszernek. A Bizottság félreértelmezte az EKT-szabályok célját, és nem vette figyelembe az Egyesült Királyság mérlegelési mozgásterét.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az állami támogatásra vonatkozó elemzésében nyilvánvaló hibákat vétett, és az összeegyeztethetőség kérdésének vizsgálatakor hibás kritériumokat alkalmazott. A Bizottság nem ismerte el azt, hogy az egyesült királysági adóalap eltérő mértékű kockázatnak van kitéve akkor, ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban adóköteles társaságnak hiteleznek, illetve ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban nem adóköteles társaságnak hiteleznek, és észszerűtlenül arra a következtetésre jutott, hogy a csoporton belüli hitelezés a harmadik félnek való hitelezéshez hasonló.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy még ha feltételezzük is, hogy a szóban forgó EKT-intézkedések első látásra az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősülnek, a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedéseknek az uniós állami támogatási szabályokkal való összeegyeztethetősége semmilyen indokkal nem védhető. Ezenkívül a megtámadott határozat észszerűtlen és következetlen, mivel a Bizottság helyesen elismerte, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezete igazolható azokban az esetekben, amikor a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher kizárólag az „Egyesült Királysághoz kötődő tőke” kritériuma miatt alkalmazandó, mivel e kritérium gyakorlati alkalmazása túlságosan nehéz lehet, ugyanakkor a Bizottság megfelelő indokolás nélkül azt állítja, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete nem igazolható azokban az esetekben, amikor a jelentős személyi funkciók kritériuma eredményezi a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher alkalmazását. Valójában a jelentős személyi funkciók kritériuma a gyakorlatban túlságosan nehezen alkalmazható, így a Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete e kritérium alapján is igazolható, ezért arra kellett volna következtetnie, hogy nem áll fenn állami támogatás.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy amennyiben a megtámadott határozatot nem semmisítik meg, az, hogy e határozat végrehajtása keretében a felperesekkel visszatéríttetik az állítólag állami támogatást, uniós jogi alapelveket sértene, ideértve a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, tekintettel arra, hogy a felperesek esetében a szóban forgó EKT-k más tagállamokban találhatók.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetésnek a megtámadott határozatban való elrendelése megalapozatlan, és uniós alapelveket sért.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban lényeges elemeket nem indokolt meg megfelelően, úgymint azon megállapítást, miszerint a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher a jelentős személyi funkciók kritériuma alapján bármilyen nehézség vagy aránytalan teher nélkül alkalmazható.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a megfelelő ügyintézés elvét is, amely megköveteli, hogy a Bizottság által folytatott közigazgatási eljárás átlátható és kiszámítható legyen, és hogy határozatait észszerű határidőn belül meghozza. Nem észszerű az, hogy a Bizottságnak több mint négy évre volt szüksége ahhoz, hogy a jelen ügyben meghozza a vizsgálatot elrendelő határozatot, és az sem, hogy a vitatott intézkedés hatálybalépését követően több mint hat év elteltével hozott határozatot.


title: C-772/19. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bartosch Airport Supply Services

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/17

      A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bartosch Airport Supply Services
      (C-772/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Bartosch Airport Supply Services GmbH

         Ellenérdekű hatóság: Zollamt Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra (1) 8705 vámtarifaszámát, hogy ez alá a vámtarifaszám alá tartoznak a vonórúd nélküli, repülőgépek vontatásához és tolásához hevederes vontatócsörlővel, illetve elektrohidraulikus emelőszerkezettel felszerelt gépjárművek?

         (1)  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL 1987. L 256., 1. o.) I. melléklete.


title: T-743/19. sz. ügy: 2019. október 31-én benyújtott kereset – Hyperion Insurance Group és HIG Finance kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/43

      2019. október 31-én benyújtott kereset – Hyperion Insurance Group és HIG Finance kontra Bizottság
      (T-743/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/49)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Hyperion Insurance Group Ltd (London, Egyesült Királyság) és HIG Finance Ltd (London) (képviselők: C. McDonnell barrister, B. Goren solicitor, M. Peristeraki ügyvéd és K. Desai solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy nem áll fenn jogellenes állami támogatás, semmisítse meg az SA.44896. számú állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy jogellenes állami támogatás áll fenn, és semmisítse meg az Egyesült Királyság arra való kötelezését, hogy téríttesse vissza a felperesek által ezzel összefüggésben kapott állítólagos jogellenes állami támogatást (a megtámadott határozat 2. és 3. cikke);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. és 3. cikkét annyiban, amennyiben azok az állítólagos állami támogatás visszatéríttetésére kötelezik az Egyesült Királyságot; és

                  —

                  mindenesetre kötelezze a Bizottságot a felperesek részéről ezen eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a nem kereskedési pénzügyi nyereség elbírálása vonatkozásában félreértelmezte az Egyesült Királyság ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályainak hátterét, célját és működését. A Bizottságnak a megtámadott határozatban tett megállapításai számos nyilvánvaló hibán alapulnak. Közelebbről a Bizottság nyilvánvaló hibákat követett el az Egyesült Királyság általános adórendszerének értelmezése során, az EKT-szabályozás céljainak értelmezése során, a csoportfinanszírozási mentesség különös hatályát illetően és a minősített hitelviszonyok meghatározását illetően.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság hibásan minősítette a csoportfinanszírozási mentességet adómentességnek, és következésképpen előnynek. A nem kereskedési pénzügyi nyereséget illetően a csoportfinanszírozási mentesség adózási rendelkezésnek minősül, és részét képezi az EKT-szabályok hatálya meghatározásának, továbbá nem jelent szelektív előnyt. A Bizottság nem végzett mennyiségi elemzést annak bizonyítása érdekében, hogy előnyről van szó, és arra vonatkozó meggyőző bizonyíték hiányában, hogy a szóban forgó intézkedés előnyt jelent, a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen határozta meg az EKT-szabályok hatásainak értékelésére szolgáló referencia-rendszert, és tévesen tekintette az EKT-szabályokat az Egyesült Királyság általános társaságiadó-rendszerétől elkülönülő szabályrendszernek. A Bizottság félreértelmezte az EKT-szabályok célját, és nem vette figyelembe az Egyesült Királyság mérlegelési mozgásterét.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az állami támogatásra vonatkozó elemzésében nyilvánvaló hibákat vétett, és az összeegyeztethetőség kérdésének vizsgálatakor hibás kritériumokat alkalmazott. A Bizottság nem ismerte el azt, hogy az egyesült királysági adóalap eltérő mértékű kockázatnak van kitéve akkor, ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban adóköteles társaságnak hiteleznek, illetve ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban nem adóköteles társaságnak hiteleznek, és észszerűtlenül arra a következtetésre jutott, hogy a csoporton belüli hitelezés a harmadik félnek való hitelezéshez hasonló.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy még ha feltételezzük is, hogy a szóban forgó EKT-intézkedések első látásra az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősülnek, a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedéseknek az uniós állami támogatási szabályokkal való összeegyeztethetősége semmilyen indokkal nem védhető. Ezenkívül a megtámadott határozat észszerűtlen és következetlen, mivel a Bizottság helyesen elismerte, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezete igazolható azokban az esetekben, amikor a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher kizárólag az „Egyesült Királysághoz kötődő tőke” kritériuma miatt alkalmazandó, mivel e kritérium gyakorlati alkalmazása túlságosan nehéz lehet, ugyanakkor a Bizottság megfelelő indokolás nélkül azt állítja, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete nem igazolható azokban az esetekben, amikor a jelentős személyi funkciók kritériuma eredményezi a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher alkalmazását. Valójában a jelentős személyi funkciók kritériuma a gyakorlatban túlságosan nehezen alkalmazható, így a Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete e kritérium alapján is igazolható, ezért arra kellett volna következtetnie, hogy nem áll fenn állami támogatás.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy amennyiben a megtámadott határozatot nem semmisítik meg, az, hogy e határozat végrehajtása keretében a felperesekkel visszatéríttetik az állítólag állami támogatást, uniós jogi alapelveket sértene, ideértve a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, tekintettel arra, hogy a felperesek esetében a szóban forgó EKT-k más tagállamokban találhatók.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetésnek a megtámadott határozatban való elrendelése megalapozatlan, és uniós alapelveket sért.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban lényeges elemeket nem indokolt meg megfelelően, úgymint azon megállapítást, miszerint a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher a jelentős személyi funkciók kritériuma alapján bármilyen nehézség vagy aránytalan teher nélkül alkalmazható.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a megfelelő ügyintézés elvét is, amely megköveteli, hogy a Bizottság által folytatott közigazgatási eljárás átlátható és kiszámítható legyen, és hogy határozatait észszerű határidőn belül meghozza. Nem észszerű az, hogy a Bizottságnak több mint négy évre volt szüksége ahhoz, hogy a jelen ügyben meghozza a vizsgálatot elrendelő határozatot, és az sem, hogy a vitatott intézkedés hatálybalépését követően több mint hat év elteltével hozott határozatot.


title: C-379/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. november 21-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Deutsche Lufthansa AG kontra Land Berlin (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 2009/12/EK irányelv – 3. és 6. cikk – A 11. cikk (1) és (7) bekezdése – Repülőtéri díjak – A repülőtér használói jogainak védelme – A repülőtér-irányító szervezetnek a független felügyeleti hatóság által jóváhagyott díjaknál alacsonyabb díjakról való megállapodásra vonatkozó lehetősége – A repülőtér használóinak jogorvoslati lehetőségei – A méltányosság kritériuma szerint eljáró polgári bíróság előtti járulékos kifogásolás)

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/5

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. november 21-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Deutsche Lufthansa AG kontra Land Berlin
      (C-379/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 2009/12/EK irányelv - 3. és 6. cikk - A 11. cikk (1) és (7) bekezdése - Repülőtéri díjak - A repülőtér használói jogainak védelme - A repülőtér-irányító szervezetnek a független felügyeleti hatóság által jóváhagyott díjaknál alacsonyabb díjakról való megállapodásra vonatkozó lehetősége - A repülőtér használóinak jogorvoslati lehetőségei - A méltányosság kritériuma szerint eljáró polgári bíróság előtti járulékos kifogásolás)
      (2020/C 27/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Lufthansa AG

         Alperes: Land Berlin

         Az eljárásban részt vesz: Berliner Flughafen GmbH, Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Rendelkező rész

                  1)

                  A repülőtéri díjakról szóló, 2009. március 11-i 2009/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet és különösen annak 3. cikkét és 6. cikke (5) bekezdésének a) pontját, illetve 11. cikkének (1) és (7) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, amely lehetővé teszi egy repülőtér-irányító szervezet számára, hogy a repülőtér valamely használójával az e szervezet által meghatározott és a független felügyeleti hatóság által ezen irányelv értelmében jóváhagyott repülőtéri díjaktól eltérő díjakban állapodjon meg.

                  2)

                  A 2009/12 irányelvet akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a nemzeti jog azon értelmezése, miszerint a repülőtér használója nem támadhatja meg közvetlenül a független felügyeleti hatóságnak a repülőtéri díjrendszert jóváhagyó határozatát, ugyanakkor polgári bíróság előtt keresetet nyújthat be a repülőtér-irányító szervezettel szemben kizárólag arra hivatkozva, hogy a repülőtéri díjrendszerben foglalt, e használó által fizetendő díj nem felel meg a méltányosságnak.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-745/19. sz. ügy: 2019. október 31-én benyújtott kereset – Spirax-Sarco Engineering és Spirax-Sarco Overseas kontra Bizottság

text:
               27.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/44

      2019. október 31-én benyújtott kereset – Spirax-Sarco Engineering és Spirax-Sarco Overseas kontra Bizottság
      (T-745/19. sz. ügy)
      (2020/C 27/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Spirax-Sarco Engineering plc (Cheltenham, Egyesült Királyság) és Spirax-Sarco Overseas Ltd (Cheltenham) (képviselők: C. McDonnell barrister, B. Goren solicitor, M. Peristeraki ügyvéd és K. Desai solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy nem áll fenn jogellenes állami támogatás, semmisítse meg az SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final bizottsági határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy jogellenes állami támogatás áll fenn, és semmisítse meg az Egyesült Királyság arra való kötelezését, hogy téríttesse vissza a felperesek által ezzel összefüggésben kapott állítólagos jogellenes állami támogatást (a megtámadott határozat 2. és 3. cikke);

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 2. és 3. cikkét annyiban, amennyiben azok az állítólagos állami támogatás visszatéríttetésére kötelezik az Egyesült Királyságot; és

                  —

                  mindenesetre kötelezze a Bizottságot a felperesek részéről ezen eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a nem kereskedési pénzügyi nyereség elbírálása vonatkozásában félreértelmezte az Egyesült Királyság ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályainak hátterét, célját és működését. A Bizottságnak a megtámadott határozatban tett megállapításai számos nyilvánvaló hibán alapulnak. Közelebbről a Bizottság nyilvánvaló hibákat követett el az Egyesült Királyság általános adórendszerének értelmezése során, az EKT-szabályozás céljainak értelmezése során, a csoportfinanszírozási mentesség különös hatályát illetően és a minősített hitelviszonyok meghatározását illetően.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság hibásan minősítette a csoportfinanszírozási mentességet adómentességnek, és következésképpen előnynek. A nem kereskedési pénzügyi nyereséget illetően a csoportfinanszírozási mentesség adózási rendelkezésnek minősül, és részét képezi az EKT-szabályok hatálya meghatározásának, továbbá nem jelent szelektív előnyt. A Bizottság nem végzett mennyiségi elemzést annak bizonyítása érdekében, hogy előnyről van szó, és arra vonatkozó meggyőző bizonyíték hiányában, hogy a szóban forgó intézkedés előnyt jelent, a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen határozta meg az EKT-szabályok hatásainak értékelésére szolgáló referencia-rendszert, és tévesen tekintette az EKT-szabályokat az Egyesült Királyság általános társaságiadó-rendszerétől elkülönülő szabályrendszernek. A Bizottság félreértelmezte az EKT-szabályok célját, és nem vette figyelembe az Egyesült Királyság mérlegelési mozgásterét.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az állami támogatásra vonatkozó elemzésében nyilvánvaló hibákat vétett, és az összeegyeztethetőség kérdésének vizsgálatakor hibás kritériumokat alkalmazott. A Bizottság nem ismerte el azt, hogy az egyesült királysági adóalap eltérő mértékű kockázatnak van kitéve akkor, ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban adóköteles társaságnak hiteleznek, illetve ha a csoporthoz tartozó, az Egyesült Királyságban nem adóköteles társaságnak hiteleznek, és észszerűtlenül arra a következtetésre jutott, hogy a csoporton belüli hitelezés a harmadik félnek való hitelezéshez hasonló.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy még ha feltételezzük is, hogy a szóban forgó EKT-intézkedések első látásra az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősülnek, a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedéseknek az uniós állami támogatási szabályokkal való összeegyeztethetősége semmilyen indokkal nem védhető. Ezenkívül a megtámadott határozat észszerűtlen és következetlen, mivel a Bizottság helyesen elismerte, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezete igazolható azokban az esetekben, amikor a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher kizárólag az „Egyesült Királysághoz kötődő tőke” kritériuma miatt alkalmazandó, mivel e kritérium gyakorlati alkalmazása túlságosan nehéz lehet, ugyanakkor a Bizottság megfelelő indokolás nélkül azt állítja, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete nem igazolható azokban az esetekben, amikor a jelentős személyi funkciók kritériuma eredményezi a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher alkalmazását. Valójában a jelentős személyi funkciók kritériuma a gyakorlatban túlságosan nehezen alkalmazható, így a Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 9. fejezete e kritérium alapján is igazolható, ezért arra kellett volna következtetnie, hogy nem áll fenn állami támogatás.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy amennyiben a megtámadott határozatot nem semmisítik meg, az, hogy e határozat végrehajtása keretében a felperesekkel visszatéríttetik az állítólag állami támogatást, uniós jogi alapelveket sértene, ideértve a letelepedés szabadságát és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, tekintettel arra, hogy a felperesek esetében a szóban forgó EKT-k más tagállamokban találhatók.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a visszatéríttetésnek a megtámadott határozatban való elrendelése megalapozatlan, és uniós alapelveket sért.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban lényeges elemeket nem indokolt meg megfelelően, úgymint azon megállapítást, miszerint a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 9A. részének 5. fejezete szerinti EKT-adóteher a jelentős személyi funkciók kritériuma alapján bármilyen nehézség vagy aránytalan teher nélkül alkalmazható.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a megfelelő ügyintézés elvét is, amely megköveteli, hogy a Bizottság által folytatott közigazgatási eljárás átlátható és kiszámítható legyen, és hogy határozatait észszerű határidőn belül meghozza. Nem észszerű az, hogy a Bizottságnak több mint négy évre volt szüksége ahhoz, hogy a jelen ügyben meghozza a vizsgálatot elrendelő határozatot, és az sem, hogy a vitatott intézkedés hatálybalépését követően több mint hat év elteltével hozott határozatot.