title: T-347/14. sz. ügy: 2014. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/39

         2014. május 14-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács
   (T-347/14. sz. ügy)
   2014/C 253/53
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Viktor Viktorovych Yanukovych (Kijev, Ukrajna) (képviselő: T. Beazley QC)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg a 2014. április 14-i 2014/216/KKBP tanácsi határozattal (HL L 111., 91. o.) módosított, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozatot (HL L 66., 26. o.) és a 2014. április 14-i 381/2014/EU tanácsi rendelettel (HL L 111., 33. o.) módosított, az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendeletet (HL L 66., 1. o.), és

               —

               az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalapjával a felperes azt állítja, hogy az Európai Unió Tanácsa (a továbbiakban: Tanács) nem rendelkezett megfelelő jogi alappal a határozat és a rendelet meghozatala tekintetében. Az e jogalap alátámasztására felhozott érvek szerint a) a határozat nem felelt azoknak a feltételeknek, hogy a Tanács az EUSZ 29. cikkre hivatkozzon. Többek között: i. a Tanács által kifejezetten hivatkozott célkitűzéseket (a jogállamiság megszilárdítása és az emberi jogok tiszteletben tartása Ukrajnában) valójában nem támasztja alá a Tanács, amikor később a jegyzékbe vétel olyan indokaira (ukrán közpénzek állítólagos sikkasztása, és Ukrajnából való illegális kivitele) hivatkozott, amelyek nem felelnek meg és nincsenek összhangban az EUSZ 21. cikk egyik kinyilvánított és idevonatkozó célkitűzésével sem. ii. A határozat és a rendelet ellentétes a 21. cikkben meghatározott más, idevonatkozó célkitűzésekkel, amennyiben nem alkalmasak arra, hogy „megszilárdíts[ák] és erősíts[ék] a demokráciát […] és a nemzetközi jog elveit”, különösen, hogy tévesen állítják azt, és járnak el aszerint, hogy Yanukovych elnök, Ukrajna törvényes és demokratikusan megválasztott elnöke „volt elnök”, amely állítás ellentétes az ukrán és a nemzetközi joggal, és támogatást biztosítanak az úgynevezett „ideiglenes elnöknek és kormánynak”, amelyet nem jogszerűen és demokratikusan választottak meg, és amely a hatalmát, már amennyi a rendelkezésére állt, időről időre jogellenes erőszakkal szerezte meg, ellentétesen a jogállamisággal, a demokratikus elvekkel és a nemzetközi joggal. b) Az EUMSZ 215. cikk érvényesítésének feltételei nem teljesültek, mert nem létezett az EUSZ V. cím 2. fejezete szerinti érvényes határozat. c) Nem volt meg az elegendő kapcsolat az EUMSZ 215. cikk felperessel szembeni érvényesítéséhez.

               2.

               A második jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Tanács visszaélt hatáskörével. A Tanács valódi célja a határozat (és ezáltal a rendelet) végrehajtásával a határozatban és rendeletben felhozott érvekkel ellentétben lényegében az volt, hogy elnyerje az ukrajnai úgynevezett „ideiglenes rezsim” jóindulatát, így Ukrajna tovább erősíthetné kapcsolatait az Európai Unióval (Ukrajna demokratikusan megválasztott elnöke és kormánya elutasította az ilyen szoros kapcsolatokat).

               3.

               A harmadik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Tanács megsértette indokolási kötelezettségét. A határozat és rendelet indokolása a felperes tekintetében (azon túl, hogy helytelen) formális, nem megfelelő és elégtelen a szükséges pontosság szempontjából.

               4.

               A negyedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy az adott időpontban a felperes nem felelt meg a megállapított, jegyzékbe vételhez szükséges kritériumoknak. Többek között: a Tanács nem biztosított lényeges információkat, amennyire azonban erről a felperes tudomással rendelkezik, a) az adott időben egyetlen bírói vagy más illetékes testület sem állapította meg a felperes felelősségét ukrán közpénzek sikkasztása, és illegális kivitele tekintetében, és b) a felperes az adott időpontban nem állt ukrán közpénzek sikkasztásával, és külföldre történő illegális kivitelével összefüggő bűncselekményekben való részvételre vonatkozó nyomozás alatt.

               5.

               Az ötödik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát vétett, amikor a felperest a vitatott intézkedések hatálya alá vette. A Tanácsnak, többek között, nem volt vagy mindenesetre nem volt „konkrét” bizonyítéka, amely alátámasztotta volna, hogy a felperessel szembeni állítások „alapjában helytállóak”, és tévesen támaszkodott a törvénytelen, a hatalom megragadására törekvő, úgynevezett „ideiglenes rezsim” állításaira, amely rezsimnek nyilvánvaló indítéka van arra nézve, hogy ilyen állításokat nem helyénvaló szándékkal fogalmazzon meg.

               6.

               A hatodik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy megsértették a védelemhez való jogát és/vagy megtagadták tőle a hatékony bírói jogvédelmet. A Tanács, többek között, nem nyújtott kimerítő indokolást a felperesnek az ellene felhozott bizonyítékokra kiterjedően, és nem nyújtott számára a pénzeszközök befagyasztását igazoló pontos információkat és bizonyítékokat, továbbá a felperes kénytelen volt a jelen keresetet tisztességtelenül rövid időn belül elkészíteni.

               7.

               A hetedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy megsértették az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése által a felperes részére biztosított tulajdonhoz való jogot, mivel többek között a korlátozó intézkedések e jogot indokolatlanul és aránytalanul korlátozták.


title: C-167/15. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. február 28-i végzése (a Tribunale civile di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/17

         A Bíróság elnökének 2017. február 28-i végzése (a Tribunale civile di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (C-167/15. sz. ügy) (1)

   (2017/C 161/22)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: C-315/17. sz. ügy: A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Spanyolország) által 2017. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pilar Centeno Meléndez kontra Universidad de Zaragoza

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/9

         A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Spanyolország) által 2017. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pilar Centeno Meléndez kontra Universidad de Zaragoza
   (C-315/17. sz. ügy)
   (2017/C 269/13)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pilar Centeno Meléndez

      Alperes: Universidad de Zaragoza

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (1) mellékletében foglalt megállapodás alkalmazható-e a felperes által kért horizontális előmenetel szerinti illetményemelésre, munkafeltételről lévén szó, vagy ellenkezőleg, a jelen ügyben ismertetett esetben olyan jellemzőkkel rendelkező illetményfogalomról van szó, amely az illetményben részesülő azon egyéni helyzetének felel meg, amelyet sok éven keresztül végzett munkával ért el az adott munka összetettsége, a felelősség, a stabilitás, a szaktudás és a szakmaiság területén való fejlődésre vonatkozó kritériumok alapján?

               2)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, ha az illetményemelést a Bíróság a megállapodás 4. szakaszának 1. pontjában hivatkozott munkafeltételek egyikének tekinti, olyan objektív okoknak megfelelő javadalmazásbeli eltérésről van-e szó, amelyek igazolják azt?

      (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)


title: C-111/04. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács)  2006. február 16-i  végzése – Adriatica di Navigazione SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – Az EK-Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése [jelenleg, módosítást követően, EK 81. cikk (1) bekezdése] – Verseny – Kartellek – Vállalkozások közötti megállapodás – Vállalkozás kartellben való részvételének bizonyítéka)

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/1

         A Bíróság (hatodik tanács) 2006. február 16-i végzése – Adriatica di Navigazione SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-111/04. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Az EK-Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése [jelenleg, módosítást követően, EK 81. cikk (1) bekezdése] - Verseny - Kartellek - Vállalkozások közötti megállapodás - Vállalkozás kartellben való részvételének bizonyítéka)
   (2006/C 154/02)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Adriatica di Navigazione SpA (képviselők: M. Siragusa és F. Moretti ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és L. Pignataro meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) T-61/99. sz., Adriatica di Navigazione kontra Bizottság ügyben 2003. december 11-én hozott, az EK Szerződés 85. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (IV/34466 – Greek Ferry Boats) 1998. december 9-én hozott bizottsági határozat megsemmisítése iránt benyújtott keresetet, mint megalapozatlant elutasító ítélete ellen benyújtott fellebbezés
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságának csatlakozó fellebbezését elutasítja.

               3)

               A Bíróság az Adriatica di Navigazione SpA-t kötelezi a költségek 90 %-ának viselésére.

               4)

               A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek 10 %-ának viselésére.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: C-277/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 96/67/EK irányelv — 11. cikk — Légi közlekedés — Földi kiszolgálás — Szolgáltatók kiválasztása)

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/14

         A Bíróság (első tanács) 2014. szeptember 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-277/13. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - 96/67/EK irányelv - 11. cikk - Légi közlekedés - Földi kiszolgálás - Szolgáltatók kiválasztása))
   2014/C 409/19
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Guerra e Andrade és F. W. Bulst meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes, T. Falcão és V. Moura Ramos meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Portugál Köztársaság – mivel a lisszaboni, a portói és a farói repülőtéren „a poggyász kezelése”, „a forgalmi előtéren előforduló feladatok”, valamint „az áruk és postai küldemények kezelése” tekintetében nem fogadta el a közösségi repülőterek földi kiszolgálási piacára való bejutásról szóló, 1996. október 15-i 96/67/EK tanácsi irányelv (HL L 272., 36. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 4. kötet, 496. o.) 11. cikke szerinti, a földi kiszolgálás nyújtására jóváhagyott szolgáltatókat kiválasztó eljárás megszervezéséhez szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az e cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 233., 2013.8.10.


title: T-401/11. P. sz. ügy: Az F-50/09. sz., Livio Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ügyben 2011. május 12-én hozott ítélet ellen Livio Missir Mamachi di Lusignano által 2011. július 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/38

         Az F-50/09. sz., Livio Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ügyben 2011. május 12-én hozott ítélet ellen Livio Missir Mamachi di Lusignano által 2011. július 27-én benyújtott fellebbezés
   (T-401/11. P. sz. ügy)
   2011/C 282/73
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgium) (képviselők: F. Di Gianni, R. Antonini, G. Coppo és A. Scalini ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék (első tanács) F-50/09. sz., Livio Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ügyben 2011. május 12-én hozott ítéletét annyiban, amennyiben az elutasította a Livio Missir Mamachi di Lusignano által az EK 236. cikk és a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott, a kinevezésre jogosult hatóság 2009. február 3-i határozatának megsemmisítésére, valamint a Bizottságnak az Alessandro Missir Mamachi di Lusignano és felesége megölésével okozott vagyoni és nem vagyoni károk megtérítésére irányuló keresetet;

               —

               a Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen kártérítést a fellebbezőnek és Alessandro Missir Mamachi di Lusignano általa képviselt örököseinek az őket ért nem vagyoni és vagyoni károkért, valamint fizessen kártérítést az áldozatot halála előtt ért nem vagyoni károkért;

               —

               A Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap arra vonatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék jogellenesen utasította el — mint elfogadhatatlant — a fellebbezőt, Alessandro Missir Mamachi di Lusignanot és örököseiket ért nem vagyoni kár megtérítése iránti keresetet.
               E jogalapjának alátámasztására a fellebbező elsősorban azzal érvel, hogy a Közszolgálati Törvényszék logikátlanul, tévesen és hátrányosan megkülönböztető módon alkalmazta az úgynevezett összhang elvét, amely csupán azt követeli meg, hogy a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése szerinti panasz és a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján indított kereset jogalapja és tárgya azonos legyen, nem pedig a 90. cikk (1) bekezdése szerinti kérelem és a 90. cikk (2) bekezdése szerinti panasz közötti azonosságot. Másodsorban a fellebbező azzal érvel, hogy a Közszolgálati Törvényszék által az összhang elvének adott értelmezés korlátozza a hatékony bírói jogvédelem elvének érvényesítését, amely elvet többek között az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke tartalmaz.

               2.

               A második jogalap arra vonatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Bizottság csupán a keletkezett károk 40 %-áért felelős.
               E jogalap alátámasztására a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen értékelte a Bizottság jogellenes magatartása és e magatartás lehetséges következményei közötti összefüggést, mivel a tisztviselőnek okozott kár az intézmény gondatlan magatartásának közvetlen és előre látható következménye volt. Ezenkívül a fellebbező azzal érvel, hogy noha a kárt különböző körülmények közrehatása okozta, a Bizottságot az elkövetett emberölésből eredő károk megtérítésére egyetemlegesen kell kötelezni. Következésképpen a fellebbező által a Bizottsággal szemben érvényesített kártérítési kérelemnek teljes mértékben helyt kell adni.

               3.

               Harmadik jogalap, amely arra vonatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Bizottság a személyzeti szabályzat alapján Alessandro Missir örököseinek nyújtott juttatások kifizetésével teljes mértékben mentesült a felelősség alól.
               E jogalapjának alátámasztására a fellebbező azzal érvel, hogy az állandó ítélkezési gyakorlatból fakadó jogelvekre tekintettel a személyzeti szabályzat 73. cikkében előírt juttatásokon kívül más személyzeti szabályzaton alapuló juttatások nem irányulhatnak a károk megtérítésére, mivel azok jogalapjukat, feltételeiket és céljukat tekintve eltérnek az általános jog szabályai szerinti kártérítéstől. Következésképpen, mivel a Bizottság nem térítette meg teljes egészében a kárt, amelyért felelős, kötelezni kell arra, hogy a fellebbezőnek fizessen olyan összeget, amely alkalmas a megölt tisztviselő örökösei teljes kárának megtérítésére.


title: C-420/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-53/02. sz., Ricosmos BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben  2003. szeptember 13-án  hozott ítélete ellen a Ricosmos BV által  2005. november 28-án  benyújtott fellebbezés

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/1

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-53/02. sz., Ricosmos BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2003. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a Ricosmos BV által 2005. november 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-420/05. P. sz. ügy)
   (2006/C 96/02)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Ricosmos BV (képviselik: J. J. M. Hertoghs és J. H. Peek ügyvédek a Hertoghs advocanten-belastingkundigen ügyvédi irodától, Parkstraat 8, [4818 SK] Breda, Hollandia) 2005. november 28-án fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-53/02. sz. ügyben 2003. szeptember 13-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               minősítse a jelen fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 13-i ítéletét;

               —

               adjon helyt az első fokon benyújtott, a 2001. november 16-i REM 09/00 bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelemnek, amellyel megállapították, hogy nem jogos a felperes javára a behozatali vámok elengedése;

               —

               vagy másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz további döntés céljából;

               —

               kötelezze a Bizottságot mind a jelen eljárás, mind pedig az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fent nevezett ítélet elleni fellebbezése megalapozásául a fellebbező előadja, hogy:

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a Közösségi Vámkódex végrehajtásáról szóló rendelet (1) 905–909. cikkei helytelen, de mindenesetre túlságosan szűk értelmezéséből indult ki a vámok visszatérítése és/vagy elengedése tekintetében. A jogbiztonság elve megköveteli ugyanis, hogy a Ricosmos jogi helyzete a konkrét ügyben előrelátható legyen. A Ricosmos álláspontja szerint a jelen ügyben nem ez volt a helyzet az eljárás számára nem nyilvánvaló meghosszabbítása miatt. Az Elsőfokú Bíróság ezt meghaladóan a védelmi jogok túlságosan szűk felfogásából indult ki, amely a dokumentumokhoz (a nemzeti vámhatóságok és a Bizottság dokumentumaihoz is) kellő időben történő és teljes mértékű hozzáféréshez való jog túlságosan szűk értelmezésén alapult.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság határozata ezért nincs összhangban a közösségi joggal. A jogbiztonság elve azt is megköveteli, hogy a nyilvánvaló gondatlanság hiányának megállapítására irányuló követelmények világosak és egyértelműek legyenek. Pontosan a nyilvánvaló gondatlanság relatív kiterjeszthetősége miatt kell, hogy ezeket a feltételeket alapvetően megszorítóan és szűken kell értelmezni. A gondatlanságnak nyilvánvalónak és lényegesnek kell lennie, és egyértelmű okozati összefüggésben kell állnia a megállapított különleges helyzettel. Az Elsőfokú Bíróság ebben az esetben a szabályozás összetettségének és a fellebbező viszonylagos szakmai tapasztalatának jogellenesen nem tulajdonított jelentőséget, vagy túl kevés jelentőséget tulajdonított, és másrészt a fellebbező egy sor kötelezettségét rosszul értelmezte, vagy csak formálisan vette figyelembe.

               3.

               Ezt meghaladóan a Bizottság megsértette az arányosság elvét, és az Elsőfokú Bíróság nem tulajdonított, vagy mindenesetre nem tulajdonított elegendő jelentőséget, olyan új tényeknek, amelyekből az következett, hogy a vámok kivetése ingatag alapokon áll.

               4.

               Végül a jogvita alapjául szolgáló tényeket az Elsőfokú Bíróság részben helytelenül, de mindenesetre nem teljes körűen állapította meg.

      (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.).


title: C-141/06. sz. ügy:  2006. március 15-én  benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               20.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/6

         2006. március 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-141/06. sz. ügy)
   (2006/C 121/10)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Aresu és J. R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el a magánbiztosításoktól eltérő pénzügyi szolgáltatások tekintetében azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv (1), a 97/7/EK irányelv (2) és a 98/27/EK irányelv (3) módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv irányelvnek (4), vagy legalábbis nem közölte ezeket a Bizottsággal – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002/65/EK irányelv nemzeti jogba való átültetésére előírt határidő 2004. október 9-én lejárt.

      (1)  HL L 330, 50. o.

      (2)  HL L 144, 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 319. o.

      (3)  HL L 166, 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 43. o.

      (4)  HL L 271, 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 321. o.


title: C-199/05. sz. ügy: A cour d'appel de Bruxelles 2005. április 28-i határozatával az Európai Közösség kontra belga állam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/26

         A cour d'appel de Bruxelles 2005. április 28-i határozatával az Európai Közösség kontra belga állam ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme
   (C-199/05. sz. ügy)
   (2005/C 182/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   A cour d'appel de Bruxelles a Bíróság Hivatalához 2005. május 9-én érkezett, 2005. április 28-i határozatával az előtte az Európai Közösség és a belga állam között folyamatban lévő eljárásban előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A cour d'appel de Bruxelles a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének második bekezdését, amely kimondja, hogy a tagállamok kötelesek megtenni a megfelelő intézkedéseket a közvetett, illetve forgalmi adók összegének elengedése vagy visszatérítése érdekében, akként kell-e értelmezni, hogy annak alkalmazási körébe tartozik a bíróságoknak bármely tárgyban pénz megfizetésére, illetve értékpapír teljesítésére kötelező, vagy pénz- illetve értékpapír-tartozást megállapító ítéletével, illetve végzésével összefüggésben arányosan kivetett illeték?

               2)

               Az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének harmadik bekezdését, amely kimondja, hogy nem adható mentesség a közüzemi szolgáltatások [helyesen: közszolgáltatások] díja alól, akként kell-e értelmezni, hogy közszolgáltatási díjnak minősül az olyan adó, amelyet valamely eljárás befejeztével egy meghatározott összeg fizetésére kötelezett pervesztes félre vetnek ki?


title: C-435/08. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2009. május 14-i végzése — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/30

         A Bíróság elnökének 2009. május 14-i végzése — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
   (C-435/08. sz. ügy) (1)

   2009/C 220/59

      Az eljárás nyelve: lengyel

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 301., 2008.11.22.


title: C-372/07. sz. ügy: A Supreme Court (Írország) által 2007. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nicole Hassett és Cheryl Doherty valamint a Medical Defence Union Limited és MDU Services Limited kontra Raymond Howard és Brian Davidson

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/6

         A Supreme Court (Írország) által 2007. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nicole Hassett és Cheryl Doherty valamint a Medical Defence Union Limited és MDU Services Limited kontra Raymond Howard és Brian Davidson
   (C-372/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/10)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Supreme Court, Írország
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Nicole Hassett és Cheryl Doherty valamint a The Medical Defence Union Limited és az MDU Services Limited

      Alperes: Raymond Howard és Brian Davidson
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Amennyiben orvosok, valamely tagállam joga szerint bejegyzett társasági formában, abból a célból alapítanak kölcsönös védelmi szervezetet, hogy az ebben a tagállamban és egy másik tagállamban gyakorló tagjaik számára a hivatásuk gyakorlására tekintettel segítséget és kártalanítást nyújtsanak, és az ilyen segítség és támogatás nyújtása a társaság igazgatóságának határozatától függ, amely a társaság alapszabálya szerint az igazgatóság korlátlan mérlegelési jogkörébe tartozik, azokat az eljárásokat, amelyekben a segítséget és a kártalanítást a másik tagállamban gyakorló orvostól ezen előírás alapján megtagadó határozatot az érintett orvos szerződéses vagy egyéb jogainak a társaság általi megsértése miatt megtámadja, olyan eljárásoknak kell-e tekinteni, amelynek tárgya a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 44/2001/EK rendelet (1) 22. cikke (2) bekezdése értelmében a társaság valamely szerve határozatának érvényessége, és ezért azon tagállam bíróságainak van-e kizárólagos joghatóságuk, ahol a társaság székhelye található?

      (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.).


title: F-127/06. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék (1. tanács) 2007. június 27-i végzése – H kontra Tanács

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/54

         Az Közszolgálati Törvényszék (1. tanács) 2007. június 27-i végzése – H kontra Tanács
   (F-127/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 199/105)

      Az eljárás nyelve: francia

   Az 1. tanács elnöke, a felek egyezségére tekintettel elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30., 85. o.


title: T-191/17. sz. ügy: 2017. március 27-én benyújtott kereset – Boehringer Ingelheim International GmbH kontra Bizottság

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/27

         2017. március 27-én benyújtott kereset – Boehringer Ingelheim International GmbH kontra Bizottság
   (T-191/17. sz. ügy)
   (2017/C 178/40)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Németország) (képviselő: C. Schoonderbeek ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg 2017. január 19-i 2017 C(2017)379(final) bizottsági végrehajtási határozatot;

               —

               mondja ki, hogy e bizottsági végrehajtási határozat hatályban marad, amíg az Európai Bizottság új határozatot nem fogad el; és

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a saját és a felperes költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a 2017. január 19-i bizottsági határozat sérti a 726/2004/EK rendeletnek a 2001/83/EK irányelv 11. cikkével és a kérelmezőknek szóló közleménnyel összefüggésben értelmezett 12. cikkének (1) bekezdését.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a 2017. január 19-i bizottsági határozat nem összeegyeztethető a vonatkozó előírások és iránymutatások és a szabályozási gyakorlat más esetekben történő alkalmazásával, és így sérti az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét, és az egyenlő versenyfeltételek torzításával jár.


title: T-305/07. sz. ügy: 2007. augusztus 9-én benyújtott kereset – Offshore Legends kontra OHIM – Acteon (OFFSHORE LEGENDS [fekete és fehér])

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/48

         2007. augusztus 9-én benyújtott kereset – Offshore Legends kontra OHIM – Acteon (OFFSHORE LEGENDS [fekete és fehér])
   (T-305/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/87)
   A keresetlevél nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Offshore Legends NV (Nevele, Belgium) (képviselők: P. Maeyaert és N. Clarembeaux ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Acteon SARL (Saint-Tropez, Franciaország)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság részben helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács R 1031/2006-2. sz. ügyben 2007. május 29-én hozott határozatát;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy:„Offshore Legends” fekete és fehér ábrás védjegy a 3., 9., 14., 18., 20., 24., 25., 28. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 3 160 231. sz. védjegybejelentési kérelem).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Acteon SARL.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés:„Offshore Legends” nemzeti és nemzetközi ábrás védjegy a 16., 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: elutasítja a felszólalást a vitatott áruk összessége tekintetében.

      A fellebbezési tanács határozata: részben hatályon kívül helyezi a felszólalási osztály határozatát, amennyiben az elutasította a felszólalást a 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen értékelte az összetéveszthetőséget, és különösen tévesen értékelte a szóban forgó védjegyek hasonlóságát.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-95/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-261/00. sz., Sacaim SpA és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2012. december 12-én hozott végzése ellen az Alfier Costruzioni Srl és társai által 2013. február 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/7

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-261/00. sz., Sacaim SpA és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2012. december 12-én hozott végzése ellen az Alfier Costruzioni Srl és társai által 2013. február 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-95/13. P. sz. ügy)
   2013/C 129/14
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbezők: Alfier Costruzioni Srl és társai (képviselők: A. Vianello, A. Bortoluzzi és A. Veronese ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Olasz Köztársaság, Sacaim SpA és társai

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül és/vagy változtassa meg a megtámadott végzést, kötelezve a Bizottságot a költségek viselésére

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésük alátámasztására a fellebbezők téves jogalkalmazásra hivatkoznak a Bíróság „Comitato Venezia vuole vivere” ügyben hozott ítéletében megállapított elvek során; egyfelől a Bizottság állami támogatások területén hozott határozataira vonatkozó indokolási kötelezettség, másfelől pedig a bizonyítási teher megosztásának tekintetében az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése feltételeinek vonatkozásában.
   A jelen fellebbezéssel megtámadott végzésben a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a Bíróságnak a „Comitato Venezia vuole vivere” ügyben 2011. június 9-én hozott ítéletében foglalt döntését, amelynek értelmében a Bizottság határozatának „önmagában tartalmaznia kell a nemzeti hatóságok általi végrehajtásához szükséges valamennyi lényeges adatot”. Annak ellenére, hogy a határozat nem tartalmazta a nemzeti hatóságok általi végrehajtásához szükséges lényeges adatokat, a Törvényszék nem állapított meg semmiféle hiányosságot a Bizottság által a vitatott határozatban elfogadott módszert illetően, amivel téves jogalkalmazást követett el.
   A Bíróság által a „Comitato Venezia vuole vivere” ügyben hozott ítéletében megállapított elvek alapján a visszatéríttetés keretében a tagállamnak, és nem a kedvezményezettnek kell bizonyítania minden egyes esetben, hogy fennállnak az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt feltételek. A jelen ügyben azonban a Bizottság a vitatott határozatban elmulasztotta megjelölni az ilyen vizsgálat „módozatait”, következésképpen az Olasz Köztársaság, mivel nem rendelkezett az annak bizonyításához szükséges lényeges adatokkal a visszatéríttetés keretében, hogy a nyújtott előnyök a kedvezményezettek tekintetében állami támogatásoknak minősülnek, a 2012. december 24-i 228. sz. törvény által (1. cikk (351) és ezt követő bekezdések) a bizonyítási teher megfordítása mellett döntött, a közösségi ítélkezési gyakorlat által megállapítottakkal szemben.
   Az olasz jogalkotó szerint különösen nem a tagállamra, hanem a támogatásokat adókedvezmény formájában elnyerő egyes kedvezményezett vállalkozásokra hárul annak bizonyítása, hogy az említett kedvezmények nem torzítják a versenyt és nincsenek hatással a tagállamok közötti kereskedelemre, aminek hiányában az odaítélt kedvezmény versenytorzító és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatását vélelmezni kell. Mindez nyilvánvalóan ellentétes a Bíróság által a „Comitato Venezia vuole vivere” ügyben hozott ítéletében megállapított elvekkel.


title: C-605/15. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2015. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

text:
               7.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/4

         A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2015. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie
   (C-605/15. sz. ügy)
   (2016/C 090/06)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Minister Finansów

      Alperes: Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: héairányelv) 132. cikke (1) bekezdésének a héairányelv 131. cikkével összefüggésben értelmezett f) pontjával, valamint a tényleges érvényesülés, a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvével a személyek önálló csoportjának héamentességére vonatkozó olyan nemzeti szabályozás, amely nem határoz meg a verseny torzulásának hiányára vonatkozó feltétel teljesülésével kapcsolatos kritériumokat vagy eljárást?

               2)

               Milyen kritériumok alapján kell megítélni, hogy teljesül-e a versenytorzulás hiányának a héairányelv 132. cikke (1) bekezdésének f) pontjában előírt feltétele?

               3)

               Jelentőséggel bír-e a második kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy a személyek önálló csoportja különböző tagállamok jogrendjei alá tartozó tagoknak nyújt szolgáltatásokat?

      (1)  HL EU 2006 L 347., 1. o.; helyesbítés: HL 2007. L 335., 60. o.


title: T-617/13. sz. ügy: 2013. november 20-án benyújtott kereset — AIC kontra OHIM — ACV Manufacturing (hőcserélő-betétek)

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/35

         2013. november 20-án benyújtott kereset — AIC kontra OHIM — ACV Manufacturing (hőcserélő-betétek)
   (T-617/13. sz. ügy)
   2014/C 24/66
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: AIC S.A. (Gdynia, Lengyelország) (képviselő: J. Radłowski ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgium)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) harmadik fellebbezési tanácsának az R 688/2012-3. sz. ügyben 2013. szeptember 10-én hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárás és a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megsemmisítés iránti kérelemmel érintett közösségi formatervezési minta:„hőcserélő-betétek” megnevezésű árukra vonatkozó formatervezési minta — az 1 137 152-0002. sz. lajstromozott közösségi formatervezési minta

      A közösségi formatervezési minta jogosultja: a felperes.

      A közösségi formatervezési minta oltalmának megsemmisítését kérelmező fél: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A megsemmisítés iránti kérelem indokolása: állítólag a minta nem felelt meg a közösségi formatervezési mintáról szóló rendelet 4. cikke (1) és (2) bekezdésében foglaltaknak, annak 5. és 6. cikkével, és különösen 8. cikke (1) és (2) bekezdésével összefüggésben.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a megtámadott közösségi formatervezési minta oltalmát megsemmisítette.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a közösségi formatervezési mintáról szóló rendelet 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, annak 4. cikke (2) bekezdésével összefüggésben.


title: C-614/15. sz. ügy: A Curtea de Apel Craiova (Románia) által 2015. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rodica Popescu kontra Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/21

         A Curtea de Apel Craiova (Románia) által 2015. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rodica Popescu kontra Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj
   (C-614/15. sz. ügy)
   (2016/C 068/27)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Craiova

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Rodica Popescu

      Alperes: Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 70/1999 irányelv (1) átültetése céljából elfogadott általános jellegű szabályoktól eltérve a határozott idejű szerződések ismételt megkötéséhez elegendő érv-e az, hogy az állat-egészségügyi ágazat alkalmazottjai által végzett, az ellenőrzés különös feladatait magában foglaló tevékenységek szorosan kapcsolódnak az 5. pontban említettekhez hasonló típusú létesítmények folyamatos működéséhez?

               2)

               A 70/1999 irányelv átültetéséből eredő tagállami kötelezettség megsértését képezi-e azon különleges rendelkezéseknek a jogszabályban való fenntartása, amelyek a fent meghatározott időtartamra lehetővé teszik az állat-egészségügyi ágazatban kötött határozott idejű munkaszerződések ismételt megkötését?

      (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.).


title: C-529/14. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2015. december 17-i végzése (Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – YARA Brunsbüttel GmbH kontra Hauptzollamt Itzehoe (Előzetes döntéshozatalra utalás — A Bírság eljárási szabályzatának 99. cikke — 2003/96/EK irányelv — Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása — 2. cikk (4) bekezdés b) pont — Kettős felhasználású energiatermékek — Fogalom — Termikus termikus hulladék- és szennylégkezelésre használt energiatermékek)

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/2

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2015. december 17-i végzése (Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – YARA Brunsbüttel GmbH kontra Hauptzollamt Itzehoe
   (C-529/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatalra utalás - A Bírság eljárási szabályzatának 99. cikke - 2003/96/EK irányelv - Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása - 2. cikk (4) bekezdés b) pont - Kettős felhasználású energiatermékek - Fogalom - Termikus termikus hulladék- és szennylégkezelésre használt energiatermékek))
   (2016/C 078/02)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: YARA Brunsbüttel GmbH

      Alperes: Hauptzollamt Itzehoe

      Rendelkező rész

   A 2004. április 29-i 2004/75/EK tanácsi irányelvvel módosított, az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 2. cikke (4) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy egyrészt az azon gőz túlhevítésére és szárítására felhasznált földgáz, amely aztán ammóniagyártási eljárásban szolgál, másrészt pedig az ezen eljárásból eredő maradványgázok termikus felbontása útján történő lebontására és a ártalmatlan módon történő elvezetésére felhasznált földgáz e rendelkezés értemében nem minősül kettős felhasználású olyan energiaterméknek, amely kizárt az említett irányelv hatálya alól. Következésképpen a tagállamok csak akkor nyújthatnak adómentességet ilyen energiatermék felhasználása címén, ha ezen adó alóli mentesítés megfelel a 2004/75 irányelvvel által módosított 2003/96 irányelv által előírt kötelezettségeknek.

      (1)  HL C 65., 2015.02.23.


title: T-179/12. sz. ügy: 2012. április 20-án benyújtott kereset — Wirtgen kontra OHIM (tokmány formája)

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/19

         2012. április 20-án benyújtott kereset — Wirtgen kontra OHIM (tokmány formája)
   (T-179/12. sz. ügy)
   2012/C 184/34
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Wirtgen GmbH (Windhagen, Németország) (képviselő: S. Jackermeier ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2012. február 15-i határozatát (R 1923/2011-4. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: tokmány formájú térbeli védjegy a 7. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 749 631. sz. védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 37. cikke (3) bekezdésének, 75. cikke második mondatának, 63. cikke (2) bekezdésének, 76. cikke (1) bekezdése első mondatának és 77. cikke (1) bekezdésének megsértése, valamint a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-32/11. sz. ügy: 2011. január 24-én benyújtott kereset — Verenigde Douaneagenten kontra Bizottság

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/23

         2011. január 24-én benyújtott kereset — Verenigde Douaneagenten kontra Bizottság
   (T-32/11. sz. ügy)
   2011/C 103/41
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Hollandia) (képviselő: J. van der Meché ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió képviseletében az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A Törvényszék a lent kifejtett okok miatt semmisítse meg a határozatot.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes az Európai Bizottság REC 02/09. sz. 2010. október 1-jei határozatának megsemmisítését kéri.
   A Bizottság a 2913/92 rendelet (1) 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja és a 2454/93 rendelet (2) 871. cikke alapján megállapította, hogy a felperes jóhiszeműen járt el és teljesítette a vámáru-nyilatkozatra vonatkozó hatályos jogszabályokban megállapított rendelkezéseket, de nem merül fel az illetékes hatóságok hibája, így nem maradhat el a vámok utólagos beszedése.
   A felperes véleménye szerint a jelen esetben a 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdése b) pontjának második alpontja szerinti hibáról van szó. E fordulat ugyanis akként rendelkezik, hogy ha az áru preferenciális státusza valamely harmadik ország hatóságait magában foglaló adminisztratív együttműködés rendszerének keretén belül kerül megállapításra, az igazolás e hatóságok általi kiadása — amennyiben az hibásnak bizonyul — hibának számít. A jelen esetben erről van szó.
   Ezenkívül a holland vámhatóságoknak a vámok utólagos beszedésénél bizonyítaniuk kellene, hogy a hibás igazolások kiállítása az exportőr által szolgáltatott adatok hibás feltüntetésén alapul.
   Ezért arra kell következtetni, hogy a hibás igazolások curaçao-i vámhatóságok általi kiállítása a 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdése b) pontjának második alpontja szerinti hibának minősül.
   A Bizottság a vizsgálata során továbbá megállapította, hogy a felperes magatartása nem volt megtévesztő és nem volt nyilvánvalóan hanyag, de nem merültek fel különleges körülmények, így nem indokolt a vámok elengedése.
   A felperes ezzel összefüggésben előadja, hogy a megtámadott határozatban foglalt, a 2913/92 rendelet 239. cikkén alapuló vámelengedéssel kapcsolatos döntést nem a 2454/93 rendelet 907. cikkében foglalt határidőn belül hozták meg. Ezért a holland vámhatóság köteles helyt adni a vámelengedés iránti kérelemnek.
   Ezenkívül a Bizottság a vizsgálat során nem megfelelően járt el, mivel a felperest nem hallgatta meg, és nem adott lehetőséget számára, hogy álláspontját célirányosan kifejtse, ami sérti a meghallgatáshoz való jog Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében foglalt elvét.
   Ezen túlmenően különleges körülmények is fennállnak, mivel a 2913/92 rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontjára való felperesi hivatkozás olyan okmányoktól függ, amelyek nincsenek a birtokában, de amelyeknek nem is kellett a birtokában lennie.

      (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.).

      (2)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/1993/EK bizottsági rendelet (HL L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.).


title: C-497/16. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. március 2-i végzése – (a Nejvyšší soud České republiky – Cseh Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Juraj Sokáč elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 199. cikke — Kábítószer-prekurzorok — 273/2004/EK rendelet — A 2. cikk a) pontja — A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma — Gyógyszerek kizárása — 2001/83/EK irányelv — Az 1. cikk 2. pontja — A „gyógyszer” fogalma — Efedrint és pszeudoefedrint tartalmazó gyógyszerek — 111/2005/EK rendelet — A 2. cikk a) pontja — A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma — Melléklet — Az efedrint vagy pszeudoefedrint tartalmazó gyógyszerek bennfoglaltsága — A 273/2004/EK rendelet hatályára gyakorolt hatás hiánya)

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/18

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. március 2-i végzése – (a Nejvyšší soud České republiky – Cseh Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Juraj Sokáč elleni büntetőeljárás
   (C-497/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 199. cikke - Kábítószer-prekurzorok - 273/2004/EK rendelet - A 2. cikk a) pontja - A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma - Gyógyszerek kizárása - 2001/83/EK irányelv - Az 1. cikk 2. pontja - A „gyógyszer” fogalma - Efedrint és pszeudoefedrint tartalmazó gyógyszerek - 111/2005/EK rendelet - A 2. cikk a) pontja - A „jegyzékben szereplő anyag” fogalma - Melléklet - Az efedrint vagy pszeudoefedrint tartalmazó gyógyszerek bennfoglaltsága - A 273/2004/EK rendelet hatályára gyakorolt hatás hiánya))
   (2017/C 168/23)
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší soud České republiky

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Juraj Sokáč

      Rendelkező rész

   A 2004. március 31-i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 2. pontja értelmében vett „gyógyszerek”, amelyek a 2013. november 20-i 1258/2013/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a kábítószer-prekurzorokról szóló, 2004. február 11-i 273/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben meghatározott olyan „jegyzékben szereplő anyagokból” állnak, mint az efedrin és a pszeudoefedrin, az 1258/2013/EU rendelet és a kábítószer-prekurzoroknak az Unió és a harmadik országok közötti kereskedelme nyomon követésére vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 111/2005/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2013. november 20-i 1259/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálybalépését követően sem tartoznak a 273/2004 rendelet hatálya alá.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-179/10. sz. ügy: 2010. április 21-én benyújtott kereset — Zitro IP kontra OHIM — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/53

      2010. április 21-én benyújtott kereset — Zitro IP kontra OHIM — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
      (T-179/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/83)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Zitro IP Sàrl (Luxemburg) (képviselő: A. Canela Giménez, ügyvéd)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

         Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Show Ball Informática Ltda

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék helyezze hatályon kívül az OHIM határozatát;

                  —

                  az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

         A bejelentett közösségi védjegy: a „BINGO SHOWALL” szóvédjegy a 9., 28. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében — 6 059 919. sz. védjegybejelentés.

         A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Show Ball Informática Ltda.

         A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az 5 092 275. sz., „SHOW BALL” szóelemet tartalmazó közösségi ábrás védjegy, a 9. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

         A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a lajstromozást részben megtagadta.

         A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

         Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves értelmezése és alkalmazása.


title: T-150/12. sz. ügy: 2012. április 2-án benyújtott kereset — Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/13

         2012. április 2-án benyújtott kereset — Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-150/12. sz. ügy)
   2012/C 184/25
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkias, X. Basakou és A. Vasilopoulou)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a „gabonatermelőknek és gabonabegyűjtő szövetkezeteknek nyújtott támogatásról” (C 36/10 [korábbi NN 3/10 és CP 11/09] állami támogatás) szóló 2012. január 25-i C(2011) 9335 végleges bizottsági határozatot, és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetével a Görög Köztársaság a „gabonatermelőknek és gabonabegyűjtő szövetkezeteknek nyújtott támogatásról” [C 36/10 (korábbi NN 3/10 és CP 11/09) állami támogatás] szóló 2012. január 25-i (az értesítés a C (2011) 9335 végleges dokumentummal történt) bizottsági határozat megsemmisítését kéri.
   Az első megsemmisítési jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat homályos, mivel nem került egyértelműen megfogalmazásra, hogy i) miben áll a jogellenes támogatás, ii) hogyan kerül meghatározásra ennek összege, iii) kik a kedvezményezettek, akikkel szemben érvényesíteni kellene a visszatéríttetést. A felperes továbbá azt állítja, hogy hasonlóképpen nem egyértelmű a Bizottság által végzett előzetes vizsgálat közzététele sem, ami aláaknázza a jogbiztonságot és sérti a harmadik érdekelt felek védelmi jogait, megsértve az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdését az 1999. március 22-i 659/1999 tanácsi rendelet (1) 6. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben.
   A második megsemmisítési jogalap keretében a felperes az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének téves értelmezésére és alkalmazására, valamint a tények téves értékelésére hivatkozik, mivel — a hitelgarancia és kamatjóváírás formájában — biztosított intézkedések nem feleltek meg az állami támogatásnak történő minősítés követelményeinek.
   A harmadik megsemmisítési jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat hibás a tények értékelése és a lényeges eljárási szabályok megsértése okán, mivel a Bizottság a tények téves értékelése miatt, valamint hiányos és/vagy elégtelen indokolásokkal arra a következtetésre jutott, hogy a kamatjóváírás és az állami garancia biztosítása a mezőgazdasági szövetkezetek helyi szervezeteinek nyújtott hitelek tekintetében jogellenes állami támogatásnak minősül, tekintettel arra, hogy szelektív gazdasági előnyt jelentettek a közvetlen és közvetett kedvezményezettek számára, a verseny torzításának, valamint annak kockázatával jártak, hogy hatást gyakorolnak a tagállamok közötti kereskedelemre.
   A negyedik megsemmisítési jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját, és nem megfelelően gyakorolta az állami támogatások területén számára biztosított mérlegelési jogkört, mivel — mindenesetre — a 2009. évi kifizetéseket a közös piaccal összeegyeztethetőknek kellett volna nyilvánítani a görög gazdasági helyzet közismert súlyossága okán, és valamely elsődleges uniós jogi rendelkezés hatályba lépése nem függhet valamely olyan bizottsági közlemény hatályba lépésétől, mint az átmeneti közösségi támogatási keret. Hasonlóképpen, a Bizottság elégtelen indokolással elutasította a felperesnek az arra vonatkozó érvelését, hogy az ügyben fennállnak az átmeneti közösségi támogatási keret szerinti feltételek.
   Az ötödik megsemmisítési jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 107. cikket, mivel a visszatérítendő jogellenes állami támogatások közé jogellenesen beszámította a következőket: a) a kamatok azon részét, amely a hitelszerződés és a z56700/B3033/08.12.2008. sz. miniszteri rendelet értelmében hozzájárulásnak minősül (a 128/75. sz. törvény szerinti 0,12 %-os hozzájárulás) és b) a 2/21304/0025/26.10.2010. sz. miniszteri rendelet által az állam javára szóló 2 %-os garanciaprémium, amelyek nem minősülnek állami támogatásnak, és amelyeket le kell vonni a végleges visszatérítendő összegből.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet


title: C-492/07. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2009. január 22-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2002/21/EK irányelv – Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások – Az előfizető fogalma)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/9

         A Bíróság (ötödik tanács) 2009. január 22-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
   (C-492/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/21/EK irányelv - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - Az „előfizető’ fogalma)
   (2009/C 69/14)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Nijenhuis és K. Mojzesowicz meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Dowgielewicz meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („keretirányelv”) (HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.) 2. cikke k) pontjának való megfeleléshez szükséges intézkedések előírt határidőn belüli meghozatalának elmulasztása – Az előfizető fogalma
   Rendelkező rész

               1)

               A Lengyel Köztársaság – mivel nem ültette át megfelelően az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („keretirányelv”) és különösen a 2. cikkének az „előfizető” fogalmának meghatározására vonatkozó k) pontját – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2008.1.26.


title: C-562/12. sz. ügy: A Tartu Ringkonnakohus (Észtország) által 2012. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MTÜ Liivimaa Lihaveis kontra Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

text:
               9.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/14

         A Tartu Ringkonnakohus (Észtország) által 2012. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — MTÜ Liivimaa Lihaveis kontra Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee
   (C-562/12. sz. ügy)
   2013/C 38/18
   Az eljárás nyelve: észt

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tartu Ringkonnakohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes és fellebbező: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Alperes és ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: Eesti-Läti programmi 2007-2013 Seirekomitee

      A fellebbezési eljárásban részt vevő beavatkozó: Eesti Vabariigi Siseministeerium (az Észt Köztársaság Belügyminisztériuma)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               a)

               Összeegyeztethető-e az 1083/2006/EK tanácsi rendeletnek (1) az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben értelmezett 63. cikkének (2) bekezdésével a két tagállam által közösen létrehozott monitoring bizottság olyan eljárási szabályzata, mint a 2007–2013. évi észt-lett program monitoring bizottsága által elfogadott programútmutató, amely úgy rendelkezik, hogy a monitoring bizottság határozatai nem támadhatók meg bíróság előtt (a programútmutató 6.6. pontjának (4) bekezdése: „The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction.”)?

               b)

               Az a) kérdésre adandó nemleges válasz esetén: úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 267. cikke első bekezdésének b) pontját, hogy a 2007–2013. évi észt-lett program monitoring bizottsága által elfogadott programútmutató 6.6. pontjának (4) bekezdése valamely uniós intézmény, szerv vagy hivatal jogi aktusának minősül, amelyet érvénytelennek kell nyilvánítani?

               c)

               Az a) kérdésre adandó nemleges válasz esetén: úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 256. cikkének (1) bekezdésével és 274. cikkével összefüggésben értelmezett 263. cikke első bekezdésének második mondatát, hogy a 2007–2013. évi észt-lett program monitoring bizottságának határozataival szemben indított keresetek tárgyában történő döntéshozatalra az Európai Unió Törvényszéke vagy a nemzeti jog alapján erre hatáskörrel rendelkező bíróság rendelkezik hatáskörrel?

      (1)  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 210., 25. o.).


title: C-202/07. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. április 2-i ítélete — France Télécom SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés — Erőfölénnyel való visszaélés — Nagysebességű internet-hozzáférési szolgáltatások piaca — Felfaló árazás — A veszteségek megtérülése — Az igazodáshoz való jog)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/2

         A Bíróság (első tanács) 2009. április 2-i ítélete — France Télécom SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-202/07. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Erőfölénnyel való visszaélés - Nagysebességű internet-hozzáférési szolgáltatások piaca - Felfaló árazás - A veszteségek megtérülése - Az igazodáshoz való jog)
   2009/C 141/03
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: France Télécom SA (Párizs, Franciaország) (képviselők: J. Philippe, H. Calvet, O. W. Brouwer és T. Janssens ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: E. Gippini Fournier meghatalmazott)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (ötödik kibővített tanács) által a T-340/03. sz., France Télécom SA kontra Bizottság ügyben 2007. január 30-án hozott ítélet ellen a France Télécom SA által benyújtott fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság elutasította a France Télécom által az EK 82. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.233 Wanadoo Interactive ügy) 2003. július 16-án hozott bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetét — A nagysebességű internet-hozzáférési (ADSL) szolgáltatások piaca — Erőfölénnyel való visszaélés — A felfaló árak, a versenytársak áraihoz való igazodás, valamint az elszenvedett vesztségek megtérülésének fogalma

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a France Télécom SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 170., 2007.7.21.


title: C-499/14. sz. ügy: A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2014. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert kontra Belga Állam

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/12

         A Hof van Cassatie van België (Belgium) által 2014. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert kontra Belga Állam
   (C-499/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/16)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van Cassatie van België

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: VAD BVBA, Johannes Josephus Maria van Aert

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Belga Állam

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Akkor is a 2007. szeptember 20-i 1214/2007/EK bizottsági rendelettel (1) módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (2) I. melléklete szerinti Kombinált Nómenklatúra értelmezésére vonatkozó általános szabályok 3. b) szabálya értelmében vett, a kiskereskedelmi forgalom számára készletben kiszerelt áruknak tekintendők-e azok a kiskereskedelmi forgalom számára kiszerelt készleteket alkotó áruk, amelyeket külön csomagolásokban jelentenek be a vámhatóságnál, mert ez indokolt, de amelyek esetében nyilvánvaló, hogy összetartoznak, és azokat arra szánták, hogy egyetlen egységként mutassák be őket a kiskereskedelmi forgalomban, ha az árukat a bejelentést követően és a kiskereskedelmi forgalmazásra tekintettel közös csomagolásban helyezik el?

      (1)  HL L 286., 1. o.

      (2)  HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.


title: C-452/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. december 19-i ítélete (Landgericht Krefeld (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nipponkoa Insurance Co. (Europe) Ltd kontra Inter-Zuid Transport BV (Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — 27., 33. és 71. cikk — Perfüggőség — A határozatok elismerése és végrehajtása — A Nemzetközi Közúti Árufuvarozási Szerződésről szóló egyezmény (CMR) — 31. cikk (2) bekezdés — Az egyidejű alkalmazás szabályai — Kötelezés iránti kereset — Negatív megállapítási kereset — Negatív megállapítási ítélet)

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/19

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. december 19-i ítélete (Landgericht Krefeld (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nipponkoa Insurance Co. (Europe) Ltd kontra Inter-Zuid Transport BV
   (C-452/12. sz. ügy) (1)

   (Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - 27., 33. és 71. cikk - Perfüggőség - A határozatok elismerése és végrehajtása - A Nemzetközi Közúti Árufuvarozási Szerződésről szóló egyezmény (CMR) - 31. cikk (2) bekezdés - Az egyidejű alkalmazás szabályai - Kötelezés iránti kereset - Negatív megállapítási kereset - Negatív megállapítási ítélet)
   2014/C 52/32
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Krefeld

      Az alapeljárás felei

      Felperes: NIPPONKOA Insurance Co. (Europe) Ltd

      Alperes: Inter-Zuid Transport BV
   a DTC Surhuisterveen BV részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landgericht Krefeld — A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (Brüsszel-I. rendelet) (HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o., HL 2011. L 124., 47. o.) 27. és 71. cikkének értelmezése — A nemzetközi közúti árufuvarozási szerződésről szóló egyezménnyel (CMR) fennálló viszony — Az egyidejű alkalmazás szabályai — Perfüggőség — A CMR 31. cikke (2) bekezdésének a Brüsszel-I. rendelet 27. cikkére tekintettel történő értelmezésére vonatkozó kötelezettség — A feladó vagy a címzett kártérítési keresete és a fuvarozó annak megállapítása iránti keresete közötti viszony, hogy nem terheli, vagy ha mégis, akkor csak egy bizonyos összeghatárig terheli kártérítési felelősség („negatív megállapítási kereset”)

      Rendelkező rész

               1.

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 71. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely nemzetközi egyezmény olyan értelmezése, amely nem biztosítja e rendelet céljainak és az annak alapjául szolgáló elveknek a tiszteletben tartását legalább annyira kedvező feltételek mellett, mint az ezen rendelet szerinti feltételek.

               2.

               A 44/2001 rendelet 71. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az 1978. július 5-én, Genfben aláírt jegyzőkönyvvel módosított, a Nemzetközi Közúti Árufuvarozási Szerződésről szóló, 1956. május 19-én Genfben aláírt egyezmény 31. cikke (2) bekezdésének olyan értelmezése, amely szerint az egyik tagállamban indított negatív megállapítási kereset vagy az ott meghozott negatív megállapítási ítélet tárgya és jogcíme nem azonos az ugyanazon kárra alapított, ugyanazon felek vagy a helyükbe lépett jogosultak közötti, valamely másik tagállamban érvényesített visszkereseti igény tárgyával és jogcímével.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: F-102/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. május 30-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a — A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél — A másolaton a keresetlevél postai úton elküldött eredeti példányán szereplőtől eltérő, saját kezű aláírása — A kereset elkésettsége — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/49

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. május 30-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-102/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a - A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél - A másolaton a keresetlevél postai úton elküldött eredeti példányán szereplőtől eltérő, saját kezű aláírása - A kereset elkésettsége - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 252/87
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és J. Baquero Cruz meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon hallgatólagos határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely határozattal az megtagadta a 2005–2010-es években a felperes alkalmazási helyéről származási helyére történő utazás költségeinek a felperes részére való kifizetését.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 126., 2012.4.28., 27. o.


title: C-372/04. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács)  2006. május 16-i  ítélete (a Court of Appeal [Civil Division] – Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Yvonne Watts, The Queen kontra Bedford Primary Care Trust, Secretary of State for Health (Szociális biztonság – Állami finanszírozású nemzeti egészségügyi rendszer – Másik tagállamban nyújtott orvosi ellátás díja – EK 48-50. cikk és az EK 152. cikk (5) bekezdése – Az 1408/71/EGK irányelv 22. cikke)

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/6

         A Bíróság (nagytanács) 2006. május 16-i ítélete (a Court of Appeal [Civil Division] – Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Yvonne Watts, The Queen kontra Bedford Primary Care Trust, Secretary of State for Health
   (C-372/04. sz. ügy) (1)

   (Szociális biztonság - Állami finanszírozású nemzeti egészségügyi rendszer - Másik tagállamban nyújtott orvosi ellátás díja - EK 48-50. cikk és az EK 152. cikk (5) bekezdése - Az 1408/71/EGK irányelv 22. cikke)
   (2006/C 165/11)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Appeal (Civil Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Yvonne Watts, The Queen

      Alperes: Bedford Primary Care Trust, Secretary of State for Health
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatali iránti kérelem – Court of Appeal (Civil Division) – Az EK 48., 49., 50., 55. és 152. cikk (5) bekezdésének, valamint az 1996. december 2-i 118/97/EK rendelettel (HL 1997. L 28., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 3. o.) módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 1971. L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o., a továbbiakban: 1408/71 rendelet) 22. cikkének, és az 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendeletnek a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett változatának értelmezése – Az illetékes hatóság tagállamától eltérő tagállamban, előzetes jóváhagyás nélkül igénybe vett kórházi ellátás költsége megtérítésének feltételei
   Rendelkező rész

               1)

               Az 1996. december 2-i 118/97/EK rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 22. cikke (2) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ugyanezen cikk (1) bekezdése c) pontjának i) alpontjában foglalt engedélyt a kórházi ellátásra való várakozási idő alapján az illetékes intézmény akkor tagadhatja meg, ha megállapítja, hogy a várakozási idő az engedély iránti kérelem, illetve adott esetben az újból benyújtott kérelem benyújtásának időpontjában nem haladja meg az érdekelt élettani állapotának figyelembevételével megállapított kórházi kezelési szükségletek objektív orvosi értékelése alapján indokolt időtartamot.

               2)

               Az az eset, amikor az egészségi állapota alapján kórházi ellátást igénylő személy más tagállamban utazik, és díjazás ellenében ott veszi igénybe a szóban forgó ellátásokat, az EK 49. cikk hatálya alá tartozik, és nincs szükség annak vizsgálatára, hogy az említett személyre vonatkozó nemzeti rendszerben nyújtott kórházi ellátások a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó rendelkezések értelmében önmagukban szolgáltatásnak minősülnek-e.
               Az EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy nem ellentétes vele az a szabályozás, amelynek értelmében a betegnek a kórházi ellátások más tagállamban, a rá vonatkozó rendszer terhére történő igénybevételéhez való joga az illetékes intézmény előzetes engedélyéhez legyen kötve.
               Az előzetes engedélyt nem lehet anélkül, csupán az előzetesen általános jelleggel meghatározott klinikai prioritások alapján végzett tervezési és igazgatási célokat szolgáló várólistákra hivatkozva megtagadni, hogy az engedély iránti kérelem benyújtásának vagy megújításának időpontjában minden egyes esetben ne értékelnék a beteg élettani állapotát, kórelőzményeit, a betegség valószínű lefolyását, a beteg fájdalmainak intenzitását, illetve a beteg kedvezőtlen egészségi állapotát.
               Ha az említett várólistákból eredő határidő meghaladja az adott beteg egyéni állapotára és kórházi kezelési szükségleteire vonatkozó valamennyi körülmény objektív orvosi értékelése alapján indokolt időtartamot, az illetékes intézmény – e várólistákra, a kezelésre szoruló eset sürgősségéhez kapcsolódó prioritások szokásos sorrendiségében esetlegesen okozott kárra, a szóban forgó nemzeti rendszer keretében nyújtott kórházi ellátások ingyenességére, a más tagállamban igénybe veendő ellátás költségeinek megtérítésére vonatkozó különleges pénzügyi előírások meghatározására vonatkozó kötelezettségre, illetve az említett ellátás és az illetékes tagállamban ennek megfelelő ellátás költségére hivatkozva – nem tagadhatja meg a kért engedély megadását.

               3)

               Az EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az illetékes tagállam szabályozása a nemzeti egészségügyi szolgáltatás keretében nyújtott kórházi ellátások ingyenességét írja elő, és azon tagállam szabályozása, amelyben az e szolgáltatáshoz tartozó betegnek engedélyezték, vagy engedélyezni kellett volna a kórházi kezelés e szolgáltatás terhére történő igénybevételét, nem írja elő az említett kezelés teljes költségének megtérítését, az illetékes intézmény köteles a betegnek megtéríteni az azonos szintű ellátás objektíve számszerűsített – és adott esetben a tartózkodás szerinti tagállamban kapott ellátásért számlázott összeget meg nem haladó – költsége, valamint az azon összeg közötti különbözetet, amelynek erejéig a tartózkodás szerinti tagállami intézmény az 1408/71 rendelet 22. cikke (1) bekezdése c) pontjának i) alpontja értelmében az illetékes intézmény nevében a tartózkodás szerinti tagállam szabályozása alapján köteles ellátást nyújtani.
               Az 1408/71 rendelet 22. cikke (1) bekezdése c) pontjának i) alpontját úgy kell értelmezni, hogy az érintett beteget e cikk alapján megillető jog kizárólag az általa a tartózkodás szerinti tagállamban igénybe vett egészségügyi ellátásokkal kapcsolatos kiadásokra – így a kórházi ellátások esetén a szigorú értelemben vett orvosi ellátásokkal kapcsolatos költségekre, valamint az érdekeltnek a kórházi létesítményben való, az ellátáshoz szükséges tartózkodása miatt az említett ellátáshoz elválaszthatatlanul kapcsolódó kiadásokra – terjed ki.
               Az EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy a beteg – akinek engedélyezték a kórházi ellátások más tagállamban történő igénybevételét, vagy akinek megtagadták az engedély megadását, de a határozatról végül bebizonyosodott, hogy nem volt megalapozott – csak olyan mértékben igényelheti az illetékes intézménynél az orvosi célból más országba történő utazás járulékos költségeinek megtérítését, mint amilyen mértékű költségtérítést az illetékes tagállam szabályozása az említett rendszerhez tartozó helyi létesítményben nyújtott ellátáshoz kapcsolódóan ír elő.

               4)

               Az EK 152. cikk (5) bekezdésével nem ellentétes az illetékes intézménynek az 1408/71 rendelet 22. cikke és az EK 49. cikk alapján fennálló azon kötelezettsége, hogy engedélyezze, hogy a nemzeti egészségügyi szolgáltatáshoz tartozó beteg – az említett intézmény terhére – más tagállamban vegyen igénybe kórházi ellátást, amennyiben a várakozás időtartama meghaladja az érintett beteg kórházi kezelési szükségleteinek objektív orvosi értékelése alapján indokolt időtartamot.

      (1)  HL C 273., 2004.11.6.


title: A T-142/04. sz. ügy törlése

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/44

         A T-142/04. sz. ügy (1) törlése
   (2005/C 143/82)

      (Az eljárás nyelve: holland)

   2005. március 11-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága negyedik tanácsának elnöke elrendelte a T-142/04. sz., Cargill B.V. kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 168., 2004.6.26.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. május 26. a C-301/02. P. sz., Carmine Salvatore Tralli kontra az Európai Központi Bank ügyben (Fellebbezés – Az Európai Központi Bank személyzete – Felvétel – A próbaidő meghosszabbítása – Elbocsátás a próbaidő alatt)

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. május 26.
   a C-301/02. P. sz., Carmine Salvatore Tralli kontra az Európai Központi Bank ügyben (1)

   (Fellebbezés - Az Európai Központi Bank személyzete - Felvétel - A próbaidő meghosszabbítása - Elbocsátás a próbaidő alatt)
   (2005/C 182/01)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-301/02. P. sz., Carmine Salvatore Tralli (ügyvéd: N. Pflüger) által a Bíróság alapokmányának 49. cikke alapján 2002. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés tárgyában, másik fél az eljárásban: az Európai Központi Bank (meghatalmazottak: V. Saintot és M. Benisch, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd) a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta (előadó), S. von Bahr és K. Schiemann bírák, főtanácsnok: O. Léger, hivatalvezető: M.-F. Contet főtanácsos, 2005. május 26-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság C. Trallit kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: T-118/11. sz. ügy: 2011. március 2-án benyújtott kereset — Attey kontra Tanács

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/17

         2011. március 2-án benyújtott kereset — Attey kontra Tanács
   (T-118/11. sz. ügy)
   2011/C 130/30
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Philipp Attey (Abidjan, Elefántcsontpart) (képviselő: J. -C. Tchikaya ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2011. január 14-i 2011/18/KKBP tanácsi határozatot, és az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. január 14-i 25/2011/EU tanácsi rendeletet a felperest érintő részükben;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul, amennyiben a felperessel szemben amiatt hozott korlátozó intézkedések, hogy akadályozza a béke- és megbékélési folyamatot Elefántcsontparton, és nem ismeri el az elnökválasztás eredményét, azon a tényen alapulnak, hogy az alperes tévesen tekintette úgy, hogy Alassane Ouattara az Elefántcsontparti Köztársaság megválasztott elnöke, holott Laurent Gbagbót nyilvánította megválasztott elnöknek az Alkotmánytanács.

               2.

               A második jogalap hatáskörrel való visszaélésen alapul, amennyiben a megtámadott aktusok i) az EUSZ 21. cikkben meghatározott célkitűzéstől — vagyis a demokrácia és a jogállamiság a világ többi részén való érvényesülésének előbbre vitele — eltérő célra irányulnak, mivel Laurent Gbagbót demokratikusan nyilvánították az Elefántcsontparti Köztársaság megválasztott elnökévé, és ii) sértik az Egyesült Nemzetek Alapokmányát, amelynek tiszteletben tartását az Unió is előmozdítja, mivel az alperes megsértette az államok belügyeibe való be nem avatkozás elvét.

               3.

               A harmadik jogalap az EUMSZ 215. cikk megsértésén alapul, mivel a megtámadott aktusok nem tartalmaznak semmilyen jogi garanciát.

               4.

               A negyedik jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartájának megsértésén alapul,

                           —

                           amennyiben megsértették a felperes védelemhez való jogát, mivel az alperes nem közölte vele a terhére rótt bizonyítékokat, és ezáltal nem tette lehetővé számára az ezzel kapcsolatos álláspontja érdemi ismertetését, és

                           —

                           amennyiben aránytalanul megsértették a felperes tulajdonhoz való jogát.


title: F-116/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. október 9-i ítélete — Wahlström kontra Frontex (Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazott — Értékelő jelentés — Indokolási kötelezettség — Az értékelővel folytatott éves párbeszéd — Célok kitűzése)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/69

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. október 9-i ítélete — Wahlström kontra Frontex
   (F-116/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazott - Értékelő jelentés - Indokolási kötelezettség - Az értékelővel folytatott éves párbeszéd - Célok kitűzése)
   2013/C 344/126
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Kari Wahlström (Espoo, Finnország) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (Frontex) (képviselők: H. Caniard és S. Vuorensola meghatalmazottak, segítőik: A. Duron és D. Waelbroeck ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A felperes értékelő jelentésének megsemmisítése iránti kérelem és kártérítési kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               K. Wahlström maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni Az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 379., 2012.12.8., 39. o.


title: T-308/09. sz. ügy: 2009. július 30-án benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság

text:
               26.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 233/19

         2009. július 30-án benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság
   (T-308/09. sz. ügy)
   2009/C 233/36
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: P. Gentili, avvocato dello stato)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Bizottság Regionális Politikai Főigazgatósága 2009. május 20-i 4263. sz. levelét, melynek tárgya „A »Campania« 2000–2006 regionális operatív program — A Sysfin 2009/0154 Adonis A/723. sz., 2009. január 12-i, kifizetés iránti kérelme”, amely a következő határozatot tartalmazza: „Az 1.7. sz. intézkedés — amelynek tárgya a hulladékkezelés és -ártalmatlanítás regionális rendszere — keretében 2006. május 17-e után felmerült költségekhez kapcsolódó, 18 544 968,79 euró összeg nem megengedhető”.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a T-99/09. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben (1) hivatkozottakhoz.
   A felperes különösen a következőkre hivatkozik:

               —

               A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/99/EK tanácsi rendelet (2) 32. és 39. cikkének megsértése, amennyiben az alperes „a T-99/09. sz. ügyben történő határozathozatalig” mérsékelte az 1.7. sz. intézkedés tekintetében igazolt kiadások kifizetését, továbbá amennyiben a kifizetési eljárással kapcsolatos korábbi intézkedésekkel szemben benyújtott keresetre irányuló határozat meghozatala nem szerepel a fent említett cikkekben előírt, strukturális kifizetések csökkentésére vonatkozó, taxatív követelmények között.

               —

               Az EK 230. cikkének megsértése. E tekintetben a felperes azt állítja, hogy amennyiben a tagállamoknak — bírósági felülvizsgálatra irányuló kérelmük előterjesztése miatt — a további közbenső kifizetések csökkentésétől kellene tartaniuk, már nem gyakorolhatnák a bírósági felülvizsgálathoz való alapvető jogukat.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1., 34. o.

      (2)  HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.


title: T-335/14. sz. ügy: 2014. május 13-án benyújtott kereset – Davó Lledó kontra OHIM – Administradora y Franquicias América és Inversiones Ged (DoggiS)

text:
               4.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 253/35

         2014. május 13-án benyújtott kereset – Davó Lledó kontra OHIM – Administradora y Franquicias América és Inversiones Ged (DoggiS)
   (T-335/14. sz. ügy)
   2014/C 253/50
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: José-Manuel Davó Lledó (Cartagena, Spanyolország) (képviselő: J. V. Gil Martí ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Administradora y Franquicias América, SA és Inversiones Ged Ltda (Santiago de Chile, Chile)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) első fellebbezési tanácsának R 824/2013–1. sz. ügyben 2014. március 13–án hozott határozatát, és következésképpen hagyja helyben a törlési osztálynak az Administradora y Franquicias América, SA és az Inversiones Ged Ltda által a 8 8 94  826. sz. „DoggiS” közösségi védjegy vonatkozásában benyújtott törlés iránti kérelmet elutasító 2013. július 18-i eredeti határozatát, kötelezze e vállalkozásokat arra, hogy e határozatnak annak valamennyi joghatása vonatkozásában eleget tegyenek, és kifejezetten kötelezze az alperest és a többi felet a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „DoggiS” szóelemet magában foglaló ábrás védjegy a 29., 30. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 8 8 94  826. sz. közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Administradora y Franquicias América, SA és Inversiones Ged Ltda.

      A törlés iránti kérelem indokolása: a védjegyet rosszhiszeműen jelentették be.

      A törlési osztály határozata: a törlés iránti kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezésnek helyt adott, teljes egészében hatályon kívül helyezte a törlési osztály határozatát, és törölte a megtámadott közösségi védjegy lajstromozását.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 76. cikkének és 52. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-346/10. sz. ügy: 2010. augusztus 18-án benyújtott kereset — Borax Europe kontra ECHA

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/51

      2010. augusztus 18-án benyújtott kereset — Borax Europe kontra ECHA
      (T-346/10. sz. ügy)
      ()
      (2010/C 288/95)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Borax Europe Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Nordlander lawyer és H. Pearson Solicitor)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék nyilvánítsa a megsemmisítés iránti keresetet elfogadhatónak;

                  —

                  A Törvényszék semmisítse meg az ECHA-nak azon határozatát (a megtámadott aktus), amely 2010. június 18-án egyes boráttartalmú anyagokat az 1907/2006 (ún. REACH) rendelet (1) 57. cikkének c) pontjában meghatározott kritériumokat teljesítő „nagyon veszélyes anyagokként” határozott meg, és azokat felvette az engedélyköteles veszélyes anyagok jegyzékébe (jegyzék);

                  —

                  A Törvényszék kötelezze az ECHA-t a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes az ECHA azon határozatának megsemmisítését kéri, amely 2010. június 18-án egyes boráttartalmú anyagokat a REACH rendelet 57. cikkének c) pontjában meghatározott kritériumokat teljesítő „nagyon veszélyes anyagokként” határozott meg, és azokat felvette a jegyzékbe. A felperes az ECHA 2010. június 18-i sajtóközleményéből szerzett tudomást a megtámadott aktusról.
      Azon boráttartalmú anyagok, amelyeket a megtámadott aktus felvett a jegyzékbe, a következők: a bórsav (CAS 10043-35-3, EC 233-139-2); a dinátrium-tetraborát, vízmentes; dinátrium-tetraborát-dekahidrát; dinátrium-tetraborát-pentahidrát (CAS 1330-43-4, 1303-96-4, 12179-04-3, EC 215-540-4) (borátok).
      Keresete alátámasztására a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik.

         Első jogalap: a megtámadott aktust meg kell semmisíteni, mivel az olyan XV. melléklet szerinti dokumentáción alapul, amely nyilvánvaló tévedéseket tartalmaz, és így a REACH rendelet 59. cikkében előírt alapvető eljárási követelmény megsértéséhez vezet. A hivatkozott dokumentáció az ECHA eljárásának igazolása érdekében arra hivatkozik, hogy a borátok jelenleg a 1272/2008/EK rendelet VI. mellékletének 3. részébe kerültek besorolásra, ami nem állja meg a helyét.

         Második jogalap: az ECHA anélkül hozta meg a megtámadott aktust, hogy kötelességének megfelelően érdemben értékelte volna, hogy a borátok teljesítik-e a REACH rendelet 57. cikkének c) pontjában meghatározott kritériumokat. Azzal tehát, hogy az ECHA elfogadta a megtámadott aktust, nyilvánvaló értékelési hibát vétett, túllépte hatáskörét, és megsértette a gondos ügyintézés elvét.

         Harmadik jogalap: végül a borátok nem teljesítik a REACH rendelet 57. cikkének c) pontjában meghatározott, az 67/548 irányelvvel összhangban az 1. vagy 2. kategóriába tartozó, reprodukciót károsító anyagként való besorolásra irányadó kritériumokat. Ennek megfelelően a borátok nem „nagyon veszélyes anyagok”, és azoknak a megtámadott aktus révén való felvétele a jegyzékbe a REACH rendelet 59. cikkének (8) bekezdésébe ütközik.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.)


title: T-516/13. sz. ügy: 2014. július 16-án benyújtott kereset – CW kontra Tanács

text:
               6.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 351/9

         2014. július 16-án benyújtott kereset – CW kontra Tanács
   (T-516/13. sz. ügy)
   2014/C 351/10
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CW (Párizs, Franciaország) (képviselő: A. Tekari ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2013. július 30-i 2013/409/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot a felperesre vonatkozó részében;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a felperes által elszenvedett nem vagyoni és vagyoni kár megtérítéseként százezer euró összeg megfizetésére;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a saját költségein kívül a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a jogi alap hiányán alapul, amennyiben – mivel a jogi alapját képező 2011/72/KKBP határozat (1) 1. cikkében előírttól eltérő indokon alapul – a 2013/409/KKBP határozat (2) nem rendelkezik jogi alappal.

               2.

               A második jogalap a tulajdonhoz való jog megsértésén alapul, amennyiben a felperessel szemben kiszabott korlátozó intézkedések a tulajdonhoz való joga indokolatlan korlátozásának minősülnek.

      (1)  A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. január 31-i 2011/72/KKBP tanácsi határozat (HL L 28., 62. o.).

      (2)  A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2013. július 30-i 2013/409/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 204., 52. o.).