title: T-163/20. sz. ügy: 2020. április 2-án benyújtott kereset – Isopix kontra Parlament

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/24

      2020. április 2-án benyújtott kereset – Isopix kontra Parlament
      (T-163/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Isopix SA (Ixelles, Belgium) (képviselők: P. Van den Bulck és J. Fahner ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az Európai Unió működéséről szóló szerződés 263. cikke alapján semmisítse meg az Európai Parlamentnek a 2020. március 24-i levélben közölt azon határozatát, amelyben arról tájékoztatták a felperest, hogy a COMM/DG/AWD/2019/854 közbeszerzési szerződésre vonatkozó ajánlatát nem fogadták el, és hogy a szóban forgó szerződést egy másik ajánlattevőnek ítélték oda;

                  —

                  kötelezze a Parlamentet az ajánlatok felülvizsgálatára; másodlagosan kötelezze a Parlamentet arra, hogy fizessen kártérítést a felperesnek a szerződés elnyerése esélyének elvesztése miatt elszenvedett kár, valamint az ezen ajánlati felhívásban való részvétellel járó költségek és kiadások megtérítése érdekében;

                  —

                  kötelezze a Parlamentet az ajánlatok elemzéséről szóló jelentés elkészítésére;

                  —

                  a Parlamentet kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy a Parlament által küldött értesítések nem minősülnek az általános költségvetési rendelet követelményeinek megfelelő indokolásnak, mivel nem tartalmazzák sem a nyertes ajánlat viszonylagos minőségi előnyeit, sem az ár szempontjára vonatkozó információkat, sem pedig a felperes ajánlata által elért végső pontszámot.

                  2.

                  A második, az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elvének a megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy ajánlatát, amelyet a képernyőn való megjelenítés céljából speciális módon készítettek el, az ajánlati felhívás rendelkezéseivel ellentétesen papíralapú változat alapján értékelték. Így az iratok egy lényeges részét kizárták az értékelésből, ami ellentétes az átláthatóság és az egyenlő bánásmód követelményével.

                  3.

                  A harmadik, a gondossági kötelezettség megsértésére alapított jogalap. A felperes szerint a Parlament nem teljesítette az annak ellenőrzésére vonatkozó gondossági kötelezettségét, hogy azok a fényképészek, akiknek az önéletrajza szerepelt a nyertes ajánlattevő ajánlatában, beleegyeztek-e abba, hogy Brüsszelben és Strasbourgban dolgozzanak.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Parlament nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor nem zárta ki a nyertes ajánlattevő ajánlatát, noha az összeegyeztethetetlen volt azon kiválasztási szemponttal, amely szerint az ajánlattevőnek az 1. rész tekintetében legalább 15 főből, a 2. rész tekintetében pedig legalább 12 főből álló csapattal kell rendelkeznie.


title: T-168/20. sz. ügy: 2020. március 20-án benyújtott kereset – Creaton South-East Europe kontra EUIPO – Henkel (CREATHERM.)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/25

      2020. március 20-án benyújtott kereset – Creaton South-East Europe kontra EUIPO – Henkel (CREATHERM.)
      (T-168/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/33)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Creaton South-East Europe Kft. (Lenti, Magyarország) (képviselők: J. Muyldermans és P. Maeyaert)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: CREATHERM európai uniós szóvédjegy – 17 481 011. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. január 15-én hozott határozata (R 1090/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a saját költségeik és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-169/20. sz. ügy: 2020. március 23-án benyújtott kereset – Marina Yachting Brand Management Company kontra EUIPO – Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/25

      2020. március 23-án benyújtott kereset – Marina Yachting Brand Management Company kontra EUIPO – Industries Sportswear Company (MARINA YACHTING)
      (T-169/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/34)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Marina Yachting Brand Management Company Ltd (Dublin, Írország) (képviselő: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt és P. Böhner ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Industries Sportswear Company SRL (Velence, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: MARINA YACHTING európai uniós szóvédjegy – 11 111 317. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: lajstrombejegyzés visszavonása

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. február 10-én hozott határozata (R 252/2019-2. és R 253/2019-2. sz. egyesített ügyek)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és beavatkozása esetén a fellebbezési eljárásban résztvevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 103. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 27. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-170/20. sz. ügy: 2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/26

      2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament
      (T-170/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/35)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Robert Rochefort (Párizs, Franciaország) (képviselők: M. Stasi, J. Teheux és J. Rikkers ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Főtitkárának 2019. december 17-i határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a 61 423,40 euró visszatérítését rendelő, 2020. január 22-i 7000000069. sz. terhelési értesítést;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Parlament Főtitkárának a parlamenti asszisztensek után járó támogatásként jogalap nélkül kifizetett összegek visszatérítését elrendelő, 2019. december 17-i határozatával, illetve az ahhoz kapcsolódó terhelési értesítéssel szemben benyújtott keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott határozat indokolásának elégtelenségére alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkárának érvelése ellentmondásos, és mivel nem jelöli meg, hogy a benyújtott iratok miért nem minősülnek a munkavégzés bizonyítékának.

                  2.

                  A második, a bizonyítási teher megfordítására alapított jogalap. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy nem az ő feladata, hogy bizonyítékot szolgáltasson parlamenti asszisztense munkavégzésére, hanem éppen ellenkezőleg, a Parlamentnek kell ennek ellenkezőjét bizonyítania.

                  3.

                  A harmadik, a megtámadott határozat értékelési hibájára alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkára által ismertetett tényállás nem pontos.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a felperestől követelt összeg azon feltételezésből indul ki, hogy a parlamenti asszisztens soha nem végzett munkát a felperes javára.


title: T-171/20. sz. ügy: 2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/27

      2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament
      (T-171/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/36)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Robert Rochefort (Párizs, Franciaország) (képviselők: M. Stasi, J. Teheux és J. Rikkers ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Főtitkárának 2019. december 17-i határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a 27 241 euró visszatérítését rendelő, 2020. január 22-i 7000000071. sz. terhelési értesítést;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Parlament Főtitkárának a parlamenti asszisztensek után járó támogatásként jogalap nélkül kifizetett összegek visszatérítését elrendelő, 2019. december 17-i határozatával, illetve az ahhoz kapcsolódó terhelési értesítéssel szemben benyújtott keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott határozat indokolásának elégtelenségére alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkárának érvelése ellentmondásos, és mivel nem jelöli meg, hogy a benyújtott iratok miért nem minősülnek a munkavégzés bizonyítékának.

                  2.

                  A második, a bizonyítási teher megfordítására alapított jogalap. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy nem az ő feladata, hogy bizonyítékot szolgáltasson parlamenti asszisztense munkavégzésére, hanem éppen ellenkezőleg, a Parlamentnek kell ennek ellenkezőjét bizonyítania.

                  3.

                  A harmadik, a megtámadott határozat értékelési hibájára alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkára által ismertetett tényállás nem pontos.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a felperestől követelt összeg azon feltételezésből indul ki, hogy a parlamenti asszisztens csupán néhány napon át végzett munkát a felperes javára.


title: T-172/20. sz. ügy: 2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/28

      2020. március 18-án benyújtott kereset – Rochefort kontra Parlament
      (T-172/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/37)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Robert Rochefort (Párizs, Franciaország) (képviselők: M. Stasi, J. Teheux és J. Rikkers ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Főtitkárának 2019. december 17-i határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a 60 499,38 euró visszatérítését rendelő, 2020. január 22-i 7000000019. sz. terhelési értesítést;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Parlament Főtitkárának a parlamenti asszisztensek után járó támogatásként jogalap nélkül kifizetett összegek visszatérítését elrendelő, 2019. december 17-i határozatával, illetve az ahhoz kapcsolódó terhelési értesítéssel szemben benyújtott keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott határozat indokolásának elégtelenségére alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkárának érvelése ellentmondásos, és mivel nem jelöli meg, hogy a benyújtott iratok miért nem minősülnek a munkavégzés bizonyítékának.

                  2.

                  A második, a bizonyítási teher megfordítására alapított jogalap. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy nem az ő feladata, hogy bizonyítékot szolgáltasson parlamenti asszisztense munkavégzésére, hanem éppen ellenkezőleg, a Parlamentnek kell ennek ellenkezőjét bizonyítania.

                  3.

                  A harmadik, a megtámadott határozat értékelési hibájára alapított jogalap, mivel az Európai Parlament Főtitkára által ismertetett tényállás nem pontos.

                  4.

                  A negyedik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a felperestől követelt összeg azon feltételezésből indul ki, hogy a parlamenti asszisztens soha nem végzett munkát a felperes javára.


title: T-173/20. sz. ügy: 2020. március 23-án benyújtott kereset – Henry Cotton’s Brand Management Company kontra EUIPO – Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/28

      2020. március 23-án benyújtott kereset – Henry Cotton’s Brand Management Company kontra EUIPO – Industries Sportswear Company (Henry Cotton’s)
      (T-173/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/38)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Henry Cotton’s Brand Management Company Ltd (Dublin, Írország) (képviselő: A. von Mühlendahl, C. Eckhartt és P. Böhner ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Industries Sportswear Company SRL (Velence, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Henry Cotton’s európai uniós szóvédjegy – 821 769. és 2 580 728. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: lajstrombejegyzés visszavonása

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. február 10-én hozott határozata (R 254/2019-2. és R 255/2019-2. sz. egyesített ügyek)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és beavatkozása esetén a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 103. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 27. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-176/20. sz. ügy: 2020. március 30-án benyújtott kereset – Sam McKnight kontra EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/29

      2020. március 30-án benyújtott kereset – Sam McKnight kontra EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (T-176/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/39)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sam McKnight Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: COOL GIRL európai uniós szóvédjegy – 16 681 975. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. január 30-án hozott határozata (R 689/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest, és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél beavatkozása esetén a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-177/20. sz. ügy: 2020. március 30-án benyújtott kereset – Himmel kontra EUIPO – Ramirez Monfort (Hispano Suiza)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/30

      2020. március 30-án benyújtott kereset – Himmel kontra EUIPO – Ramirez Monfort (Hispano Suiza)
      (T-177/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/40)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Erwin Leo Himmel (Walchwil, Svájc) (képviselő: A. Gomoll ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gonzalo Andres Ramirez Monfort (Barcelona, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Hispano Suiza európai uniós szóvédjegy – 16 389 397. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. január 21-én hozott határozata (R 67/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjával összefüggésben értelmezett 46. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-178/20. sz. ügy: 2020. április 6-án benyújtott kereset – Bavaria Weed kontra EUIPO (BavariaWeed)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/30

      2020. április 6-án benyújtott kereset – Bavaria Weed kontra EUIPO (BavariaWeed)
      (T-178/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/41)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Bavaria Weed GmbH (Herrsching am Ammersee, Németország) (képviselő: J. Wolhändler ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 17 997 323. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. január 22-én hozott határozata (R 1458/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárásban felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése;

                  —

                  az egyenlő bánásmód és a megfelelő ügyintézés elvének megsértése.


title: T-182/20. sz. ügy: 2020. március 31-én benyújtott kereset – Griba kontra CPVO (Gala Perathoner)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/32

      2020. március 31-én benyújtott kereset – Griba kontra CPVO (Gala Perathoner)
      (T-182/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Griba Baumschulgenossenschaft landwirtschaftliche Gesellschaft (Terlan, Olaszország) (képviselő: G. Würtenberger ügyvéd)

         Alperes: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO)

         A CPVO előtti eljárás adatai

         A vitatott növényfajta: Gala Perathoner almafajta – 2009/0353. sz. közösségi növényfajta-oltalom

         A megtámadott határozat: az CPVO fellebbezési tanácsának 2020. január 17-én hozott határozata (A 004/2016. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  a CPVO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2100/94 tanácsi rendelet 76. cikkének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2100/94 tanácsi rendelet 8. cikkének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2100/94 tanácsi rendelet 57. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2100/94 tanácsi rendelet 75. cikkének megsértése;

                  —

                  az egyenlő bánásmód elvének megsértése.


title: T-185/20. sz. ügy: 2020. március 31-én benyújtott kereset – Tikal Marine Systems kontra EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/33

      2020. március 31-én benyújtott kereset – Tikal Marine Systems kontra EUIPO – Ultra Safety Systems (Tikal Tef-Gel)
      (T-185/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/45)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Németország) (képviselő: M. Mahnkopf ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: Tikal Tef-Gel európai uniós szóvédjegy – 12 971 461. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. január 29-én hozott határozata (R 2500/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a törlési osztály 2018. november 28-i határozatát;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  nyilvánítsa érvényesnek a szóban forgó védjegyet;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-183/20. sz. ügy: 2020 április 7-én benyújtott kereset – Schneider kontra EUIPO – Raths (Teslaplatte)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/32

      2020 április 7-én benyújtott kereset – Schneider kontra EUIPO – Raths (Teslaplatte)
      (T-183/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/44)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Christian Schneider (Leverkusen, Németország) (képviselő: R. Buttron ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Oliver Raths (Männedorf, Svájc)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Teslaplatte európai uniós szóvédjegy – 11 222 155. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. január 15-én hozott határozata (R 247/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot oly módon, hogy teljes mértékben adjon helyt a résztvevő fél 2019. január 28-i fellebbezésének;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-186/20. sz. ügy: 2020. április 3-án benyújtott kereset – Chatwal kontra EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/34

      2020. április 3-án benyújtott kereset – Chatwal kontra EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)
      (T-186/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/46)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Chatwal Hotels & Resorts LLC (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselő: N. Hine Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Timehouse Capital GmbH (Grasbrunn, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: THE TIME európai uniós szóvédjegy – 16 614 471. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. január 28-án hozott határozata (R 2264/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el a felszólalást;

                  —

                  adjon helyt a vitatott lajstromozás iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és/vagy az eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-187/20. sz. ügy: 2020. április 9-én benyújtott kereset – Davide Groppi kontra EUIPO – Viabizzuno (Lámpák)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/35

      2020. április 9-én benyújtott kereset – Davide Groppi kontra EUIPO – Viabizzuno (Lámpák)
      (T-187/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/47)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Davide Groppi Srl (Piacenza, Olaszország) (képviselők: F. Boscariol de Roberto, D. Capra és V. Malerba, ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Viabizzuno Srl (Bentivoglio, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: 2 503 680-0001. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. január 23-án hozott határozata (R 126/2019–3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek és igazságszolgáltatási díjak viselésére.

         Jogalap

      A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-189/20. sz. ügy: 2020. április 6-án benyújtott kereset – Chiquita Brands kontra EUIPO – Fyffes International (HOYA.)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/35

      2020. április 6-án benyújtott kereset – Chiquita Brands kontra EUIPO – Fyffes International (HOYA.)
      (T-189/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/48)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Chiquita Brands LLC (Fort Lauderdale, Florida, Egyesült Államok) (képviselő: W. Pors ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fyffes International Unlimited Company (Dublin, Írország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: sárga, kék és fekete színű HOYA európai uniós ábrás védjegy – 10 612 166. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. január 21-én hozott határozata (R 962/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  teljes egészében adjon helyt a felperes törlési kérelmének;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze az eljárás valamennyi költségének viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 64. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése.

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a reformatio in peius tilalmának és az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 71. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-190/20. sz. ügy: 2020. április 7-én benyújtott kereset – Almea kontra EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/36

      2020. április 7-én benyújtott kereset – Almea kontra EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)
      (T-190/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/49)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Almea Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: R. Furneaux és E. Humphreys Solicitors)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sanacorp Pharmahandel GmbH (Planegg, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Almea európai uniós ábrás védjegy – 14 030 126. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. január 15-én hozott határozata (R 246/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  határozzon a fellebbezési tanács és a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viseléséről.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-192/20. sz. ügy: 2020. április 9-én benyújtott kereset – Tikal Marine Systems – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/37

      2020. április 9-én benyújtott kereset – Tikal Marine Systems – Ultra Safety Systems (Ultra Tef-Gel)
      (T-192/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/50)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Tikal Marine Systems GmbH (Norderstedt, Németország) (képviselő: M. Mahnkopf ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ultra Safety Systems Inc. (Mangonia Park, Florida, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: Ultra Tef-Gel európai uniós szóvédjegy – 15 369 739. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. január 29-én hozott határozata (R 2499/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon a törlési osztály 2018. november 28-i határozatát;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  nyilvánítsa érvényesnek a szóban forgó védjegyet;

                  —

                  az alperest és a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-201/20. sz. ügy: 2020. április 6-án benyújtott kereset – Berebene kontra EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/38

      2020. április 6-án benyújtott kereset – Berebene kontra EUIPO – Consorzio vino Chianti Classico (GHISU)
      (T-201/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/51)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Beebene Srl (Róma, Olaszország) (képviselő:A. Massimiani ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: GHISU európai uniós színes ábrás védjegy bejelentése – 17 232 571. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. január 23-án hozott határozata (R 592/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  következésképpen rendelje el az 17 232 571. sz. GHISU európai uniós ábrás védjegy lajstromozását a Nizzai Osztályozás szerinti 33. osztályba tartozó áruk tekintetében is;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felszólalási és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az ütköző védjegyek téves összehasonlítása, valamint az összetéveszthetőség és a tisztességtelen kihasználás téves átfogó értékelése.


title: T-208/20. sz. ügy: 2020. április 9-én benyújtott kereset – JH kontra Europol

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/38

      2020. április 9-én benyújtott kereset – JH kontra Europol
      (T-208/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/52)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: JH (képviselő: M. Quaas ügyvéd)

         Alperes: Bűnüldözési Együttműködés Európai Uniós Ügynöksége (Europol)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy az alperes ügyvezető igazgatója által 2019. április 2-án hozott, a felperest az Európai Rendőrségi Hivatal Szervezetirányítási osztálya GDPT (személyvédelem) egységének vezetői állásából felmentő határozat jogellenes volt;

                  —

                  kötelezze az alperest arra, hogy a felperes részére fizessen a Törvényszék által méltányosan megállapított nem vagyoni kártérítést.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az Europol személyzeti szabályzatának megsértése
                  A felperes előadja, hogy az Europol személyzeti szabályzata alapján nem álltak fenn a vitatott fegyelmi intézkedés feltételei. Az alperes figyelmen kívül hagyta a személyzeti szabályzat hatályos rendelkezéseit és a meghozott fegyelmi intézkedést (csak) hónapokkal később próbálta visszamenőleges hatályú végrehajtási rendelkezésekkel és az átszervezésre való hivatkozással igazolni.

                  2.

                  Egészségkárosodás és munkaképtelenség
                  A felperes ezen túlmenően nem vagyoni kártérítést igényel, mivel a jogellenes intézkedés bizonyítottan károsította az egészségét és ezáltal a további szakmai tevékenysége lehetetlenné vált.


title: T-212/20. sz. ügy: 2020. április 17-én benyújtott kereset – Gaz System kontra ACER

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/39

      2020. április 17-én benyújtott kereset – Gaz System kontra ACER
      (T-212/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Operator Gazociągów Przesylowych Gaz-System S.A. (Varsó, Lengyelország) (képviselők: E. Buczkowska, M. Trepka ügyvédek)

         Alperes: Energiaszabályozók Európai Uniós Együttműködési Ügynöksége

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ACER fellebbviteli tanácsának 2020. február 7-i A-006-2019. sz. határozatát;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az (EU) 2019/942 rendelet (1) 28. cikke (4) bekezdésének nyilvánvalóan téves értelmezésére alapított jogalap, mivel az ACER fellebbviteli tanácsa nem folytatott le teljes körű felülvizsgálatot és ellenőrzést az ACER 10/2019. sz. határozata vonatkozásában. Az ACER fellebbviteli tanácsa által állítólagosan tanúsított indokolatlan önkorlátozás közvetlen hatást gyakorolt a vitatott határozat rendelkező részére.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy tévesen került megállapításra, hogy az ACER nem sértette meg az átláthatóság EUMSZ 15. cikkben rögzített elvét, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét, az (EU) 2017/459 rendelet (2) 37. cikkének (3) bekezdését és az (EU) 2019/942 rendelet 6. cikkének (4) bekezdését, miközben az ACER i. önkényesen megváltoztatta azon műszaki minőségi követelményekhez kapcsolódó követelményeket, amelyeknek a benyújtott ajánlatoknak meg kell felelniük, és ii. a platform kijelölésére irányuló eljárás teljes egészében való megismétlése mellett határozott, anélkül hogy e változtatás és döntés tekintetében indokolással szolgált volna.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy tévesen került megállapításra, hogy az ACER nem sértette meg az egyenlő bánásmód elvét azáltal, hogy a B(i) és B(ii) feladatkörre vonatkozó esettanulmány tekintetében önkényes módon határozta meg a követelményeket, amely olyan platformoknak kedvezett, amelyek nem feleltek meg az ajánlatok benyújtása idején előírt alapvető követelményeknek.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy tévesen került megállapításra, hogy az ACER nem sértette meg az átláthatóság EUMSZ 15. cikkben rögzített elvét, valamint a Charta 41. cikkének (1) bekezdését és 41. cikke (2) bekezdésének c) pontját azáltal, hogy önkényes módon járt el, és nem szolgált magyarázattal az esettanulmányra vonatkozó követelmények tekintetében, ami befolyásolta a kapacitáslekötési platformok ajánlatainak elkészítését, mielőtt ezen ajánlatokat benyújtották volna.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy tévesen került megállapításra, hogy az ACER 10/2019. sz. határozatát kellően megindokolták, ennélfogva pedig az nyilvánvalóan nem sérti az EUMSZ 296. cikket, valamint a Charta 41. cikke (2) bekezdésének c) pontját és 47. cikkét, miközben az abban foglalt indokolás nem teszi lehetővé az ACER azon érvelésének alátámasztását, amely az RBP platform kiválasztásához vezetett, és jelentősen akadályozza a felperes arra vonatkozó lehetőségét, hogy e határozatot megtámadja.

         (1)  Az Energiaszabályozók Európai Uniós Együttműködési Ügynökségének létrehozásáról szóló, 2019. június 5-i (EU) 2019/942 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2019. L 158., 22. o.).

         (2)  A földgázszállító rendszerekben alkalmazott kapacitásallokációs mechanizmusokat szabályozó üzemi és kereskedelmi szabályzat létrehozásáról és a 984/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. március 16-i (EU) 2017/459 bizottsági rendelet (HL 2017. L 72., 1. o.).


title: C-14/21. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2021. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Watch E. V. kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/9

      A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2021. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Watch E. V. kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo
      (C-14/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Sea Watch E. V.

         Alperesek: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  A)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy a 2009/16/EK irányelv (1) hatálya alá tartozik-e egy olyan hajó, – tehát a PSC (Port State Control, a hajóknak a kikötő szerinti állam által történő ellenőrzése) elvégezhető-e e hajó tekintetében is –, amelyet a lobogó szerinti állam hajóosztályozó szervezete teherhajónak minősített, amely hajó azonban a valóságban kizárólag és rendszeresen olyan nem kereskedelmi tevékenységet végez, mint például az ún. SAR (search and rescue, kutatás és mentés) tevékenység (ahogyan azt az SW [Sea Watch E.V.] és az SW [Sea Watch 4 hajó] teszi az alapító okirata értelmében)?
                  Abban az esetben, ha […] a Bíróság úgy ítélné meg, hogy a 2009/16/EK irányelv hatálya alá tartoznak a [valóságban kereskedelmi tevékenységet nem végző] hajók is, a Bíróságnak azt a kérdést is meg kell válaszolnia, hogy az ily módon értelmezett irányelvvel ellentétes-e az 53/2011. sz. [felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendeletnek] a 2009/16/EK irányelv 3. cikkét átültető 3. cikkében foglalthoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely – ezzel szemben – [a hivatkozott felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] (1) bekezdésében kifejezetten úgy határozza meg a kikötő szerinti állam általi ellenőrzés alkalmazási körét, hogy azt a kereskedelmi célra használt hajókra korlátozza, és nemcsak a kedvtelési célú hajókat zárja ki e körből, hanem azokat a teherhajókat is, amelyek a valóságban nem végeznek kereskedelmi tevékenységet, tehát amelyeket nem használnak e célra.
                  Végezetül a Bíróságnak azt a kérdést is meg kell válaszolnia, hogy lehet-e ezzel szemben megalapozottan azt állítani, hogy az irányelv személyszállító hajókra is kiterjedő részének hatálya alá tartoznak a 2007. évi módosításokat követően azok a teherhajók is, amelyek a tengeren veszélyhelyzetben lévő emberekre vonatkozóan végeznek rendszeresen ún. SAR tevékenységet, és ez az utasok szállításával teszi egyenértékűvé a tengeren életveszély miatt megmentett személyek szállítását.

                  B)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy az a körülmény, hogy a hajó a vészhelyzeti felszerelésekre vonatkozó bizonyítványban szereplőnél sokkal több embert szállított, bár ez az ún. SAR tevékenység eredménye, vagy egyébként a vészhelyzeti felszerelésekre vonatkozóan olyan bizonyítvánnyal rendelkezik, amely a ténylegesen szállítottak számánál sokkal kisebb számú személyre vonatkozik, tartozhat-e jogszerűen a 2009/16/EK irányelv I. melléklete II. részének 2A. pontja szerinti elsődlegességi tényezők vagy az ugyanezen rendelet I. melléklete II. részének 2B. pontja szerinti rendhagyó tényezők körébe?

                  C)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy a tagállami lobogó alatt közlekedő hajóknak a 2009/16/EK irányelv 13. cikke szerinti, részletesebb PSC vizsgálata magában foglalhatja-e és/vagy magában kell-e foglalnia az annak vizsgálatára irányuló hatáskört is, hogy konkrétan mi a hajó által ténylegesen végzett tevékenység, attól a tevékenységtől függetlenül, amelyre vonatkozóan a lobogó szerinti állam és annak osztályozási szervezete kiadta részére az osztályozási bizonyítványt és az ennek megfelelő biztonsági tanúsítványokat, következésképpen az annak ellenőrzésére irányuló hatáskört, hogy az említett hajó rendelkezik-e azokkal a bizonyítványokkal, és általánosságban megfelel-e azoknak a követelmények és/vagy előírásoknak, amelyeket a hajózás biztonsága, a környezetszennyezés megelőzése, valamint a fedélzeti élet- és munkakörülmények területén nemzetközi szinten elfogadott jogszabályok határoznak meg, és igenlő válasz esetén, a fent említett hatáskör olyan hajóval szemben is gyakorolható-e, amely a valóságban rendszeresen ún. SAR tevékenységet végez?

                  D)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy hogyan kell értelmezni a SOLAS egyezmény 1. szabályának [helyesen: 1. cikkének] b) pontját – amelyre a 2009/16/EK irányelv 2. cikke kifejezetten utal, és amelynek ennélfogva egységes közösségi értelmezést kell biztosítani a PSC céljából és keretében – azon részében, amely úgy rendelkezik, hogy „[a] Szerződő Kormányok vállalják, hogy kihirdetnek minden törvényt, rendeletet, jogszabályt és szabályzatot, valamint megtesznek minden más lépést, ami szükséges lehet ahhoz, hogy ennek az Egyezménynek teljes hatályt adjanak, annak érdekében, hogy biztosítsák, az életbiztonság szempontjából minden hajó alkalmas legyen arra a szolgálatra, amire szánva van”; és különösen, azon véleményt illetően, amelyet a kikötő szerinti állam a PSC vizsgálatok révén fogalmaz meg a tekintetben, hogy a hajó alkalmas arra a szolgálatra, amelyre szánva van, arra kell-e szorítkozni, hogy kizárólagos ellenőrzési szempontként csak az elméletileg bejelentett tevékenységekre vonatkozóan elvégzett osztályozás és a rendelkezésre álló, megszerzett biztonsági tanúsítványok alapján meghatározott előírások kerüljenek alkalmazásra, vagy – ezzel szemben – figyelembe vehető-e az a szolgálat is, amelyre a hajót konkrétan használják?
                  A Bíróságnak ezért azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy – az említett nemzetközi szempontra is figyelemmel – a kikötő szerinti állam közigazgatási hatóságai rendelkeznek-e hatáskörrel, nem csak annak ellenőrzésére vonatkozóan, hogy a felszerelések és a fedélzeti berendezések megfelelnek-e a lobogó szerinti állam által kiadott bizonyítványokban meghatározott és a hajó elméleti osztályozásából eredő előírásoknak, hanem annak értékelése vonatkozásában is, hogy a valóságban végzett, az osztályozási bizonyítványban megjelölteken kívül eső és attól eltérő tevékenység tekintetében is megfelelőek-e a hajó bizonyítványai, illetve fedélzeti felszerelései és berendezései?
                  Ugyanezen megfontolások vonatkoznak az IMO A.1138 (31). sz. Procedures of Port State Control, 2019 című, 2019. december 4-én elfogadott határozatának 1.3.1. pontjára is abban a részében, amely a következőképpen rendelkezik: „Under the provisions of the relevant conventions set out in section 1.2 above, the Administration (i.e. the Government of the flag State) is responsible for promulgating laws and regulations and for taking all other steps which may be necessary to give the relevant conventions full and complete effect so as to ensure that, from the point of view of safety of life and pollution prevention, a ship is fit for the service for which it is intended and seafarers are qualified and fit for their duties.)”

                  E)

                  Végezetül a Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy amennyiben megállapításra kerülne, hogy a kikötő szerinti állam rendelkezik arra vonatkozó hatáskörrel, hogy a bizonyítványok meglétét, valamint a követelményeknek és/vagy előírásoknak való megfelelést azon tevékenység alapján vizsgálja, amelyre a hajót konkrétan szánják:

                              1)

                              a kikötő szerinti állam, amely a PSC vizsgálatot végezte, a hajó visszatartásának elkerülése érdekében megkövetelheti-e azt, hogy a hajó a biztonsággal és a környezetszennyezés megelőzésével kapcsolatos olyan további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve olyan további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg a már meglévők mellett, amelyek a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkoznak;

                              2)

                              az 1) kérdésre adott igenlő válasz esetén a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkozóan a hajó visszatartásának elkerülése érdekében a meglévők mellett csak abban az esetben követelhető-e meg, hogy a hajó további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg, ha létezik egyértelmű és megbízható nemzetközi és/vagy [uniós] jogi keret az ún. SAR tevékenység besorolása, illetve a biztonsággal és a tengerszennyezés megelőzésével kapcsolatos vonatkozó bizonyítványok, valamint követelmények és/vagy előírások terén;

                              3)

                              a 2) kérdésre adott nemleges válasz esetén azt, hogy a hajó a meglévők mellett a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkozó további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg, a lobogó és/vagy a kikötő szerinti állam nemzeti szabályozása alapján kell-e megkövetelni, és e célból törvényi szintű jogszabály szükséges-e, vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve akár egy általános jellegű közigazgatási szabályozás is megfelelő-e;

                              4)

                              a 3) kérdésre adott igenlő válasz esetén a kikötő szerinti állam kötelezettsége-e, hogy a PSC vizsgálat során pontosan és konkrétan megjelölje, hogy melyik az (a 3) pont alapján meghatározott) törvényi vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve általános jellegű közigazgatási aktusban megtalálható szabály, amelynek alapján meg kell határozni a hajózás biztonságával és a tengerszennyezés megelőzésével kapcsolatos azon műszaki követelményeket és/vagy előírásokat, amelyeket a PSC vizsgálatnak alávetett hajónak teljesítenie kell az ún. SAR tevékenység folytatásához, és pontosan milyen korrekciós/kiigazító tevékenységek szükségesek a hivatkozott szabályozás tiszteletben tartásának biztosításához;

                              5)

                              ha a kikötő és/vagy a lobogó szerinti államban nincs ilyen törvényi vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve általános közigazgatási aktusban található szabály, a kikötő szerinti állam közigazgatási hatósága a konkrét esetben kijelölheti-e a hajózás biztonságával, a tengerszennyezés megelőzésével, valamint a fedélzeti élet- és munkakörülményekkel kapcsolatos azon műszaki követelményeket és/vagy előírásokat, amelyeknek a PSC vizsgálat alá vetett hajónak az ún. SAR tevékenység folytatása érdekében meg kell felelnie;

                              6)

                              a 4) és 5) kérdésre adott nemleges válasz esetén az ún. SAR tevékenység a lobogó szerinti állam e téren tett külön iránymutatása hiányában időközben engedélyezettnek, és így visszatartást elrendelő határozat meghozatalával meg nem tilthatónak tekinthető-e, ha a PSC vizsgálatnak alávetett hajó megfelel egy másik kategóriára (nevezetesen a teherhajókra) vonatkozó azon fenti követelményeknek és/vagy előírásoknak, amelyek fennállását a lobogó szerinti állam konkrétan meg is erősítette?

         (1)  A kikötő szerinti állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23 i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 131., 57. o.; helyesbítés: HL 2013. L 32., 23. o.)


title: C-15/21. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2021. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Watch E. V. kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/11

      A Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Olaszország) által 2021. január 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Watch E. V. kontra Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle
      (C-15/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/11)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Sea Watch E. V.

         Alperesek: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  A)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy a 2009/16/EK irányelv (1) hatálya alá tartozik-e egy olyan hajó, – tehát a PSC (Port State Control, a hajóknak a kikötő szerinti állam által történő ellenőrzése) elvégezhető-e e hajó tekintetében is –, amelyet a lobogó szerinti állam hajóosztályozó szervezete teherhajónak minősített, amely hajó azonban a valóságban kizárólag és rendszeresen olyan nem kereskedelmi tevékenységet végez, mint például az ún. SAR (search and rescue, kutatás és mentés) tevékenység (ahogyan azt az SW [Sea Watch E.V.] és az SW4 [Sea Watch 4 hajó] teszi az alapító okirata értelmében)?
                  Abban az esetben, ha […] a Bíróság úgy ítélné meg, hogy a 2009/16/EK irányelv hatálya alá tartoznak a [valóságban kereskedelmi tevékenységet nem végző] hajók is, a Bíróságnak azt a kérdést is meg kell válaszolnia, hogy az ily módon értelmezett irányelvvel ellentétes-e az 53/2011. sz. [felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendeletnek] a 2009/16/EK irányelv 3. cikkét átültető 3. cikkében foglalthoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely – ezzel szemben – [a hivatkozott felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet] (1) bekezdésében kifejezetten úgy határozza meg a kikötő szerinti állam általi ellenőrzés alkalmazási körét, hogy azt a kereskedelmi célra használt hajókra korlátozza, és nemcsak a kedvtelési célú hajókat zárja ki e körből, hanem azokat a teherhajókat is, amelyek a valóságban nem végeznek kereskedelmi tevékenységet, tehát amelyeket nem használnak e célra.
                  Végezetül a Bíróságnak azt a kérdést is meg kell válaszolnia, hogy lehet-e ezzel szemben megalapozottan azt állítani, hogy az irányelv személyszállító hajókra is kiterjedő részének hatálya alá tartoznak a 2007. évi módosításokat követően azok a teherhajók is, amelyek a tengeren veszélyhelyzetben lévő emberekre vonatkozóan végeznek rendszeresen ún. SAR tevékenységet, és ez az utasok szállításával teszi egyenértékűvé a tengeren életveszély miatt megmentett személyek szállítását.

                  B)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy az a körülmény, hogy a hajó a vészhelyzeti felszerelésekre vonatkozó bizonyítványban szereplőnél sokkal több embert szállított, bár ez az ún. SAR tevékenység eredménye, vagy egyébként a vészhelyzeti felszerelésekre vonatkozóan olyan bizonyítvánnyal rendelkezik, amely a ténylegesen szállítottak számánál sokkal kisebb számú személyre vonatkozik, tartozhat-e jogszerűen a 2009/16/EK irányelv I. melléklete II. részének 2A. pontja szerinti elsődlegességi tényezők vagy az ugyanezen rendelet I. melléklete II. részének 2B. pontja szerinti rendhagyó tényezők körébe?

                  C)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy a tagállami lobogó alatt közlekedő hajóknak a 2009/16/EK irányelv 13. cikke szerinti, részletesebb PSC vizsgálata magában foglalhatja-e és/vagy magában kell-e foglalnia az annak vizsgálatára irányuló hatáskört is, hogy konkrétan mi a hajó által ténylegesen végzett tevékenység, attól a tevékenységtől függetlenül, amelyre vonatkozóan a lobogó szerinti állam és annak osztályozási szervezete kiadta részére az osztályozási bizonyítványt és az ennek megfelelő biztonsági tanúsítványokat, következésképpen az annak ellenőrzésére irányuló hatáskört, hogy az említett hajó rendelkezik-e azokkal a bizonyítványokkal, és általánosságban megfelel-e azoknak a követelmények és/vagy előírásoknak, amelyeket a hajózás biztonsága, a környezetszennyezés megelőzése, valamint a fedélzeti élet- és munkakörülmények területén nemzetközi szinten elfogadott jogszabályok határoznak meg, és igenlő válasz esetén, a fent említett hatáskör olyan hajóval szemben is gyakorolható-e, amely a valóságban rendszeresen ún. SAR tevékenységet végez?

                  D)

                  A Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy hogyan kell értelmezni a SOLAS egyezmény 1. szabályának [helyesen: 1. cikkének] b) pontját – amelyre a 2009/16/EK irányelv 2. cikke kifejezetten utal, és amelynek ennélfogva egységes közösségi értelmezést kell biztosítani a PSC céljából és keretében – azon részében, amely úgy rendelkezik, hogy „[a] Szerződő Kormányok vállalják, hogy kihirdetnek minden törvényt, rendeletet, jogszabályt és szabályzatot, valamint megtesznek minden más lépést, ami szükséges lehet ahhoz, hogy ennek az Egyezménynek teljes hatályt adjanak, annak érdekében, hogy biztosítsák, az életbiztonság szempontjából minden hajó alkalmas legyen arra a szolgálatra, amire szánva van”; és különösen, azon véleményt illetően, amelyet a kikötő szerinti állam a PSC vizsgálatok révén fogalmaz meg a tekintetben, hogy a hajó alkalmas arra a szolgálatra, amelyre szánva van, arra kell-e szorítkozni, hogy kizárólagos ellenőrzési szempontként csak az elméletileg bejelentett tevékenységekre vonatkozóan elvégzett osztályozás és a rendelkezésre álló, megszerzett biztonsági tanúsítványok alapján meghatározott előírások kerüljenek alkalmazásra, vagy – ezzel szemben – figyelembe vehető-e az a szolgálat is, amelyre a hajót konkrétan használják?
                  A Bíróságnak ezért azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy – az említett nemzetközi szempontra is figyelemmel – a kikötő szerinti állam közigazgatási hatóságai rendelkeznek-e hatáskörrel, nem csak annak ellenőrzésére vonatkozóan, hogy a felszerelések és a fedélzeti berendezések megfelelnek-e a lobogó szerinti állam által kiadott bizonyítványokban meghatározott és a hajó elméleti osztályozásából eredő előírásoknak, hanem annak értékelése vonatkozásában is, hogy a valóságban végzett, az osztályozási bizonyítványban megjelölteken kívül eső és attól eltérő tevékenység tekintetében is megfelelőek-e a hajó bizonyítványai, illetve fedélzeti felszerelései és berendezései?
                  Ugyanezen megfontolások vonatkoznak az IMO A.1138 (31). sz. Procedures of Port State Control, 2019 című, 2019. december 4-én elfogadott határozatának 1.3.1. pontjára is abban a részében, amely a következőképpen rendelkezik: „Under the provisions of the relevant conventions set out in section 1.2 above, the Administration (i.e. the Government of the flag State) is responsible for promulgating laws and regulations and for taking all other steps which may be necessary to give the relevant conventions full and complete effect so as to ensure that, from the point of view of safety of life and pollution prevention, a ship is fit for the service for which it is intended and seafarers are qualified and fit for their duties.)”

                  E)

                  Végezetül a Bíróságnak azt a kérdést kell megválaszolnia, hogy amennyiben megállapításra kerülne, hogy a kikötő szerinti állam rendelkezik arra vonatkozó hatáskörrel, hogy a bizonyítványok meglétét, valamint a követelményeknek és/vagy előírásoknak való megfelelést azon tevékenység alapján vizsgálja, amelyre a hajót konkrétan szánják:

                              1)

                              a kikötő szerinti állam, amely a PSC vizsgálatot végezte, a hajó visszatartásának elkerülése érdekében megkövetelheti-e azt, hogy a hajó a biztonsággal és a környezetszennyezés megelőzésével kapcsolatos olyan további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve olyan további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg a már meglévők mellett, amelyek a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkoznak;

                              2)

                              az 1) kérdésre adott igenlő válasz esetén a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkozóan a hajó visszatartásának elkerülése érdekében a meglévők mellett csak abban az esetben követelhető-e meg, hogy a hajó további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg, ha létezik egyértelmű és megbízható nemzetközi és/vagy [uniós] jogi keret az ún. SAR tevékenység besorolása, illetve a biztonsággal és a tengerszennyezés megelőzésével kapcsolatos vonatkozó bizonyítványok, valamint követelmények és/vagy előírások terén;

                              3)

                              a 2) kérdésre adott nemleges válasz esetén azt, hogy a hajó a meglévők mellett a valóságban végzett tevékenységre, nevezetesen a jelen ügyben az ún. SAR tevékenységre vonatkozó további bizonyítványokkal rendelkezzen, illetve további követelményeknek és/vagy előírásoknak feleljen meg, a lobogó és/vagy a kikötő szerinti állam nemzeti szabályozása alapján kell-e megkövetelni, és e célból törvényi szintű jogszabály szükséges-e, vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve akár egy általános jellegű közigazgatási szabályozás is megfelelő-e;

                              4)

                              a 3) kérdésre adott igenlő válasz esetén a kikötő szerinti állam kötelezettsége-e, hogy a PSC vizsgálat során pontosan és konkrétan megjelölje, hogy melyik az (a 3) pont alapján meghatározott) törvényi vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve általános jellegű közigazgatási aktusban megtalálható szabály, amelynek alapján meg kell határozni a hajózás biztonságával és a tengerszennyezés megelőzésével kapcsolatos azon műszaki követelményeket és/vagy előírásokat, amelyeket a PSC vizsgálatnak alávetett hajónak teljesítenie kell az ún. SAR tevékenység folytatásához, és pontosan milyen korrekciós/kiigazító tevékenységek szükségesek a hivatkozott szabályozás tiszteletben tartásának biztosításához;

                              5)

                              ha a kikötő és/vagy a lobogó szerinti államban nincs ilyen törvényi vagy rendeleti szintű jogszabály, illetve általános közigazgatási aktusban található szabály, a kikötő szerinti állam közigazgatási hatósága a konkrét esetben kijelölheti-e a hajózás biztonságával, a tengerszennyezés megelőzésével, valamint a fedélzeti élet- és munkakörülményekkel kapcsolatos azon műszaki követelményeket és/vagy előírásokat, amelyeknek a PSC vizsgálat alá vetett hajónak az ún. SAR tevékenység folytatása érdekében meg kell felelnie;

                              6)

                              a 4) és 5) kérdésre adott nemleges válasz esetén az ún. SAR tevékenység a lobogó szerinti állam e téren tett külön iránymutatása hiányában időközben engedélyezettnek, és így visszatartást elrendelő határozat meghozatalával meg nem tilthatónak tekinthető-e, ha a PSC vizsgálatnak alávetett hajó megfelel egy másik kategóriára (nevezetesen a teherhajókra) vonatkozó azon fenti követelményeknek és/vagy előírásoknak, amelyek fennállását a lobogó szerinti állam konkrétan meg is erősítette?

         (1)  A kikötő szerinti állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23 i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 131., 57. o.; helyesbítés: HL 2013. L 32., 23. o.)


title: C-20/21. sz. ügy: A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2021. január 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JW, HD, XS kontra LOT Polish Airlines

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/13

      A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2021. január 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JW, HD, XS kontra LOT Polish Airlines
      (C-20/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: JW, HD, XS

         Alperes: LOT Polish Airlines

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikke 1. pontjának b) alpontját, hogy az e rendelkezés értelmében vett „teljesítési helyet” egy, a két vagy több szakaszra bontott teljes útvonal tekintetében megerősített egységes foglalás által jellemzett repülőút esetében az első repülési szakasz érkezési helye is alkothatja, ha az e repülési szakaszokon történő fuvarozást két különböző légi fuvarozó végzi, és a 261/2004/EK rendelet (2) alapján benyújtott kártalanítási kereset alapját az első repülési szakasz késése képezi, és e kereset az ezen első szakaszt üzemeltető légi fuvarozó ellen irányul?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.

         (2)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-31/21. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2021. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eurocostruzioni Srl kontra Regione Calabria

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/14

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2021. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eurocostruzioni Srl kontra Regione Calabria
      (C-31/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Eurocostruzioni Srl

         Alperes: Regione Calabria

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Azt követeli-e meg a strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek kiadásainak támogathatósága tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2000. július 28 i 1685/2000/EK tanácsi rendelet, (1) és különösen a hozzá csatolt melléklet 1. szabálya „a kiadások igazolása” című 2. pontjának első bekezdése, hogy a végső kedvezményezettek által teljesített kifizetéseket szükségképpen kiegyenlített számlákkal kell igazolni, abban az esetben is, ha a kedvezményezett arra a célra kapta a finanszírozást, hogy egy ingatlant saját anyagokkal, eszközökkel és szakemberekkel építsen fel, vagy pedig a lehetetlenség esetére kifejezetten előírt kivételen túl is van lehetőség eltérésre, amely kivétel „azonos bizonyító erejű számviteli bizonylatok” bemutatását írja elő?

                  2)

                  Mi a hivatkozott „azonos bizonyító erejű számviteli bizonylat” kifejezés helyes értelmezése?

                  3)

                  Különösképpen, ellentétes-e a rendelet hivatkozott rendelkezéseivel az olyan nemzeti és tartományi szabályozás, és az azokon alapuló közigazgatási végrehajtási intézkedések, amelyek abban az esetben, ha a kedvezményezett arra a célra kapta a finanszírozást, hogy egy ingatlant saját anyagokkal, eszközökkel és szakemberekkel építsen fel, a következő elemekből álló közigazgatási hatósági ellenőrzési rendszert ír elő a finanszírozás tárgyát képező kiadásokra vonatkozóan:

                              a)

                              a munkálatok költségeinek előzetes meghatározása a közfinanszírozású építési beruházásokra vonatkozó tartományi árjegyzék alapján, illetve az említett árjegyzékben nem szereplő tételek esetén a tervező szakember által becsült aktuális piaci árak alapján,

                              b)

                              utólagos elszámolás, amely magába foglalja a munkálatoknak az építésvezető és a kedvezményezett vállalkozás által minden oldalon szabályszerűen aláírt költségvetés nyilvántartásból és számviteli nyilvántartásból álló nyilvántartását, továbbá az elvégzett munkálatoknak az a) pont szerinti egységárak alapján történő, az illetékes tartományi hatóság által kijelölt ellenőrző bizottság általi vizsgálatát?

         (1)  A strukturális alapok által társfinanszírozott tevékenységek kiadásainak támogathatósága tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2000. július 28 i 1685/2000/EK bizottsági rendelet (HL 2000. L 193., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 122. o.)


title: C-34/21. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2021. január 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/15

      A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2021. január 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium
      (C-34/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Kérelmező: Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium

         További fél: Der Minister des Hessischen Kultusministeriums

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2016/679 rendelet (1) 88. cikkének (1) bekezdését, hogy valamely jogszabályi rendelkezésnek ahhoz, hogy az e rendelet 88. cikkének (1) bekezdése értelmében vett, a jogok és szabadságok védelmének a munkavállalók személyes adatainak a foglalkoztatással összefüggő kezelése tekintetében történő biztosítása érdekében megállapított, pontosabban meghatározott szabálynak minősüljön, meg kell felelnie az e rendelet 88. cikkének (2) bekezdésében az ilyen rendelkezések tekintetében előírt követelményeknek?

                  2)

                  Az olyan nemzeti szabály, amely nyilvánvalóan nem teljesíti a 2016/679 rendelet 88. cikkének (2) bekezdése szerinti követelményeket, ennek ellenére továbbra is alkalmazandó lehet?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 134., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.).


title: C-35/21. sz. ügy: A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2021. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Konservinvest” OOD kontra „Bulkons Parvomay” OOD

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/15

      A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2021. január 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Konservinvest” OOD kontra „Bulkons Parvomay” OOD
      (C-35/21. sz. ügy)
      (2021/C 98/15)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven kasatsionen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél:„Konservinvest” OOD

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél:„Bulkons Parvomay” OOD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 9. cikke lehetővé teszi-e – az átmeneti nemzeti oltalom e rendelkezésben szabályozott esetein kívül – az e rendelet hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékekre és élelmiszerekre vonatkozó földrajzi jelzések nemzeti bejegyzési és oltalmi rendszerének létrehozását, és e rendelkezés feljogosítja-e a tagállamokat arra, hogy nemzeti szinten (a védjegyekre vonatkozó párhuzamos rendszerhez hasonlóan) más, párhuzamosan érvényben lévő rendelkezéseket alkalmazzanak az ilyen földrajzi jelzésen fennálló jog megsértése miatt olyan helyi kereskedők között fennálló jogviták szabályozása tekintetében, amelyek az 1151/2012 rendelet hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékeket és élelmiszereket állítanak elő és forgalmaznak a földrajzi jelzés bejegyzésének helye szerinti tagállamon belül?

         (1)  A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 343., 1. o.).


title: C-42/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-814/17. sz., Lietuvos geležinkeliai kontra Bizottság ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen a Lietuvos geležinkeliai AB által 2021. január 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/16

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-814/17. sz., Lietuvos geležinkeliai kontra Bizottság ügyben 2020. november 18-án hozott ítélete ellen a Lietuvos geležinkeliai AB által 2021. január 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-42/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 98/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Lietuvos geležinkeliai AB (képviselők: W. Deselaers, K. Appel és P. Kirst Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Orlen Lietuva AB

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  teljes egészében vagy részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elutasította a fellebbező által az AT.39813 – Baltic Rail ügyben 2017. október 2-án hozott C(2017) 6544 final bizottsági határozat (1) megsemmisítése iránt benyújtott keresetet;

                  —

                  egészben vagy részben semmisítse meg a határozatot;

                  —

                  másodlagosan törölje vagy nagyobb mértékben csökkentse a Lietuvos geležinkeliaival szemben kiszabott bírságot; és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a jelen eljárással és a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatos valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezését a fellebbező négy jogalapra alapítja.
      Először is a Törvényszék tévesen értelmezte, következésképpen tévesen alkalmazta a Bíróság ítélkezési gyakorlatát, amely szerint az erőfölényben lévő vállalkozásnak csak akkor kell hozzáférést biztosítania valamely infrastruktúrához, ha a hozzáférés megtagadása alkalmas arra, hogy a piacon teljesen megszüntesse a hozzáférést kérő jogalany által támasztott versenyt, ha az ilyen megtagadás objektív módon nem igazolható, és ha a hozzáférés önmagában nélkülözhetetlen e jogalany tevékenységének folytatásához.
      Másodszor a Litvánia észak-nyugati részén található Mažeikiai-t a lett határral összekötő 19 km-es vasútvonalnak (a továbbiakban: sínszakasz) „nagyon sietve, a szükséges források előzetes megszerzése nélkül” történő leszerelése nem minősül erőfölénnyel való visszaélésnek.
      Harmadszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a sínszakasz leszerelését a verseny korlátozására alkalmasnak minősítette.
      Negyedszer a Törvényszék ellentmondott önmagának azáltal, hogy a fellebbező állítólagos versenyellenes szándékára hivatkozott annak vizsgálatakor, hogy ki kell-e szabni bírságot, továbbá a bírság mértékének megállapítása céljából, annak ellenére, hogy megállapította, hogy az állítólagos jogsértés nem alapul a fellebbező szándékán, versenyellenes stratégiáján vagy rosszhiszeműségén.

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 102. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39813 – Baltic Rail ügy) 2017. október 2-án hozott bizottsági határozat összefoglalója (az értesítés a C(2017) 6544 számú dokumentummal történt) (HL 2017. C 383., 7. o.).


title: C-600/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-81/20. sz., Anne-Marie Klose kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. szeptember 9-én hozott ítélete ellen Anne-Marie Klose által 2020. november 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-81/20. sz., Anne-Marie Klose kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. szeptember 9-én hozott ítélete ellen Anne-Marie Klose által 2020. november 10-én benyújtott fellebbezés
      (C-600/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 98/02)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Anne-Marie Klose (képviselő: I. Seher Rechtsanwältin)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. február 11-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-640/20. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-786/16. és T-224/18. sz., PV kontra Bizottság ügyben 2020. január 30-án hozott ítélete ellen PV által 2020. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-786/16. és T-224/18. sz., PV kontra Bizottság ügyben 2020. január 30-án hozott ítélete ellen PV által 2020. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-640/20. sz. ügy)
      (2021/C 98/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: PV (képviselő: D. Birkenmaier, Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-786/16. és T-224/18. sz. egyesített ügyekben 2020. január 30-án hozott ítéletet;

                  —

                  a jelen jogvitát, valamint a T 786/16. és T-224/18. sz. egyesített ügyek bírálja el a Bíróság eljárási szabályzatának 170. cikkének megfelelően;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze a C-111/20. P. sz. ügy költségeinek, valamint a T-786/16., T-224/18., T-224/18. R1. és T-224/18. R2. sz. ügyekben felmerült minden más eljárási költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 72. cikk és az EUMSZ 270. cikk, a személyzeti szabályzat 23. cikkének és a Törvényszék azon megfontolásának téves értelmezésére vonatkozik, hogy a személyzeti szabályzat az intézmények és azok alkalmazottai közötti jogviták elbírálásának kizárólagos jogforrása.

                  2.

                  A második jogalap az EUSZ 4. cikk, a Charta 41. cikkének és a személyzeti szabályzat 11a. cikkének megsértésére vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap a „fraus omnia corrompit” általános jogelv és a Bíróság alapokmánya 36. cikkének megsértésére vonatkozik.

                  4.

                  A negyedik jogalap a Charta 1., 3., 4., 31. és 41. cikkei, valamint a személyzeti szabályzat 1e. és 12a. cikkeinek elutasítására vonatkozik.

                  5.

                  Az ötödik jogalap „intellektuális hamisítás” elkövetésére, a személyzeti szabályzat 59. cikke (1) bekezdése harmadik és ötödik albekezdésének elferdített értelmezésére, valamint a Bizottság 2014. július 6-i 92–2004 belső határozatának megsértésére vonatkozik.

                  6.

                  A hatodik jogalap a kölcsönösségen alapuló viszonyokban a végrehajtás elmaradása kivételes jellegének elve alkalmazásával kapcsolatos gondatlanságra vonatkozik.

                  7.

                  A hetedik jogalap a Charta 41. cikkének, a személyzeti szabályzat 25. cikkének, valamint 21 593,64 € díjazáshátralék PMO általi elsikkasztására vonatkozó információvisszatartásra vonatkozik.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap a CMS 13/087. sz. első fegyelmi eljárás megsemmisítéséhez fűződő következmények mulasztással történő elferdítésére vonatkozik.

                  9.

                  A kilencedik jogalap a Charta 15. cikkének megsértésére vonatkozik.

                  10.

                  A másodlagosan felhozott tizedik jogalap az „ultra petita” határozathozatal tilalmának megsértésére vonatkozik.


title: C-643/20. sz. ügy: A Veszprémi Törvényszék (Magyarország) által 2020. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/3

      A Veszprémi Törvényszék (Magyarország) által 2020. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-643/20. sz. ügy)
      (2021/C 98/04)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Veszprémi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Tanács közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelve (1) – a továbbiakban HÉA irányelv – 90. cikkének (1) és (2) bekezdését, (különös figyelemmel az Enzo Di Maura-ítéletre [C-246/16 (2)], illetve Porr Építési Kft. ügyében hozott végzésre [C-292/19 (3)]), valamint az uniós jog tényleges érvényesülésének és egyenértékűségének alapelveit, hogy a tagállamok a véglegesen behajthatatlan követelésekre jutó áfa visszaigénylése tekintetében az elévülés kezdő időpontjaként nem határozhatnak meg korábbi időpontot, mint a visszatérítendő áfa alapjául szolgáló követelés behajthatatlanná válásának időpontja?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a HÉA irányelv 90. cikkének (1) és (2) bekezdését, a HÉA irányelv 273. cikkét, (különös figyelemmel az Enzo Di Maura-ítéletre [C-246/16], illetve Porr Építési Kft. ügyében hozott végzésre [C-292/19]), valamint az uniós jog tényleges érvényesülésének és egyenértékűségének alapelveit, továbbá az adósemlegesség elvét, hogy ezekkel ellentétes az a tagállami jogalkalmazói gyakorlat, miszerint a véglegesen behajthatatlan követelésre jutó áfa visszatérítése során a tagállami jogalkalmazó az alapul fekvő követelés felszámolási eljárásban történt érvényesítésén kívül további behajtási cselekményeket vár el az adóalanyoktól az áfa visszatéríthetőségének feltételeként?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a HÉA irányelv 90. cikkének (1) és (2) bekezdését, a HÉA irányelv 273. cikkét, (különös figyelemmel az Enzo Di Maura-ítéletre [C-246/16], illetve Porr Építési Kft. ügyében hozott végzésre [C-292/19]), valamint az uniós jog tényleges érvényesülésének és egyenértékűségének alapelveit, továbbá az adósemlegesség elvét, hogy ezekkel ellentétes az a tagállami jogalkalmazói gyakorlat, miszerint a nemfizetés felmerülése esetén a szolgáltatást nyújtó társaságnak azonnal be kell szüntetnie a szolgáltatás nyújtását, mivel ennek elmaradása esetén és a szolgáltatás folyamatos nyújtása esetén a későbbi behajthatatlanság ellenére sem igényelhető vissza a véglegesen behajthatatlan követelésekre jutó áfa?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a HÉA irányelv 90. cikkének (1) és (2) bekezdését, a HÉA irányelv 273. cikkét, az Alapjogi Charta 15–17. cikkeit, (különös figyelemmel az Enzo Di Maura-ítéletre [C-246/16], illetve Porr Építési Kft. ügyében hozott végzésre [C-292/19]), valamint az uniós jog tényleges érvényesülésének és egyenértékűségének alapelveit, továbbá az adósemlegesség elvét, hogy a 2–4. kérdésekben rögzített feltételeket a tagállami jogalkalmazó mindenféle jogszabályi alap nélkül állapította meg a Porr Kft. ügyében hozott végzést követően, és e feltételrendszer nem volt nyilvánvaló az adózók számára a követelések végleges behajthatatlanná válását megelőzően?

         (1)  HL 2006., L 347., 1. o.

         (2)  ECLI:EU:C:2017:887

         (3)  ECLI:EU:C:2019:901


title: C-670/20. sz. ügy: A Ráckevei Járásbíróság (Magyarország) által 2020. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP és társai kontra ERSTE Bank Hungary Zrt.

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/4

      A Ráckevei Járásbíróság (Magyarország) által 2020. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP és társai kontra ERSTE Bank Hungary Zrt.
      (C-670/20. sz. ügy)
      (2021/C 98/05)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Ráckevei Járásbíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: EP, TA, FV és TB

         Alperes: ERSTE Bank Hungary Zrt.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelv (1) 4. cikke (2) bekezdésének a C-186/16, Andriciuc és társai ítéletben (2) rögzített értelmezésére tekintettel világosnak és egyértelműnek minősül-e az árfolyamkockázat viselésére vonatkozó olyan szerződéses rendelkezés, amely anélkül, hogy kifejezetten rendelkezne az árfolyamkockázatnak a kizárólagosan és teljes mértékben az adósra történő telepítéséről, csupán az adós olyan tartalmú nyilatkozatát tartalmazza, miszerint „tisztában van az ügylet esetleges kockázataival, így különösen azzal, hogy az adott deviza magyar forinttal szembeni alakulása a kölcsön forintban történő visszafizetésének terheit egyaránt növelheti és csökkentheti?

                  2)

                  A fenti szerződéses rendelkezés megfelel-e a C-186/16, Andriciuc és társai ítéletben rögzített azon követelménynek, hogy a fogyasztó ez alapján értékelni tudja az árfolyamkockázat viselésének a pénzügyi kötelezettségeire gyakorolt – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, figyelembe véve, hogy a szerződéskötéskor a fogyasztóval aláíratott, Tájékoztató külföldi devizában történő finanszírozás általános kockázatairól címet viselő dokumentum azonos módon utal az árfolyamváltozás kedvező és kedvezőtlen hatásaira, ezzel azt a stabil árfolyamszint mellett jellemző – a Magyar Bankszövetség által is kommunikált – tendenciát sugallja, miszerint ezen kedvező és kedvezőtlen pénzügyi hatások hosszú távon kiegyenlítődnek?

                  3)

                  A fenti szerződéses rendelkezés megfelel-e a C-l86/16, Andriciuc és társai ítéletben rögzített azon követelménynek, hogy a fogyasztó ez alapján értékelni tudja az árfolyamkockázat viselésének a pénzügyi kötelezettségeire gyakorolt – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, ha sem a szerződésben, sem a szerződéskötéskor aláíratott árfolyamkockázati tájékoztatóban sem kifejezetten, sem hallgatólagosan nem szerepel, hogy a törlesztőrészlet emelkedés akár jelentős, sőt tulajdonképpen bármekkora lehet?

                  4)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének a C-186/16, Andriciuc és társai ítéletben rögzített értelmezésére tekintettel világosnak és egyértelműnek minősül-e az árfolyamkockázat viselésére vonatkozó olyan szerződéses rendelkezés, amelyben kifejezetten nem szerepel, hogy az árfolyamkockázatot kizárólag és teljes mértékben a fogyasztó viseli, úgy, hogy a szerződés rendelkezéseiből nem derül ki kifejezetten, hogy a törlesztőrészlet emelkedése akár jelentős, sőt tulajdonképpen bármekkora lehet?

                  5)

                  Önmagában a fogyasztó erre vonatkozó, szerződéses szabványzáradékban rögzített, általános megfogalmazású nyilatkozata elegendő-e annak megállapítására, hogy az árfolyamkockázatról való tájékoztatás megfelelt a C-186/16, Andriciuc és társai ítéletben foglaltaknak, miszerint a tájékoztatásnak olyannak kell lennie, hogy az alapján az átlagos fogyasztó értékelni tudja az árfolyamkockázat áthárításának a pénzügyi kötelezettségeire gyakorolt – esetlegesen jelentős – gazdasági következményeit is, amikor ezt a következtetést a szerződés és a tájékoztatás semmilyen más rendelkezése nem támasztja alá?

                  6)

                  A C-l86/16, Andriciuc és társai ítéletben rögzítettekre tekintettel megfelel-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló 93/13/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének az a kúriai jogértelmezés, amely szerint „önmagában az, hogy az alperes tájékoztatást adott az árfolyamkockázatról, kifejezi azt, hogy ezzel a kockázattal a felperesnek reálisan számolnia kellett”?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993., L 95., 29. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).

         (2)  ECLI:EU:C:2017:703


title: C-673/20. sz. ügy: A Tribunal judiciaire d’Auch (Franciaország) által 2020. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP kontra Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/5

      A Tribunal judiciaire d’Auch (Franciaország) által 2020. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EP kontra Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques
      (C-673/20. sz. ügy)
      (2021/C 98/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal judiciaire d’Auch

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EP

         Alperesek: Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

         Egyéb fél: Maire de Thoux

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló szerződés 50. cikkét és az Egyesült Királyság kilépéséről szóló megállapodást, hogy azok megszüntetik azon brit állampolgárok európai polgárságát, akik az átmeneti időszak lejárta előtt gyakorolták a szabad mozgáshoz és szabad letelepedéshez való jogukat egy másik tagállam területén, különösen azok esetében, akik több mint tizenöt éve tartózkodnak egy másik tagállam területén, és az úgynevezett „15 year rule” brit törvény hatálya alá tartoznak, amely ily módon teljesen megfosztja őket szavazati joguktól?

                  2)

                  Igenlő válasz esetén: úgy kell-e tekinteni, hogy a kilépési megállapodásnak – az e kilépési megállapodás hatodik preambulumbekezdésével és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18., 20. és 21. cikkével összefüggésben értelmezett – 2., 3., 10., 12. és 127. cikke lehetővé tette ezen brit állampolgárok számára, hogy korlátlanul megőrizzék az országuknak az Európai Unióból való kilépése előtt az európai polgársághoz való, őket megillető jogokat?

                  3)

                  A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén: nem érvénytelen-e részben a kilépésről szóló megállapodás annyiban, amennyiben sérti az Európai Unió identitását képező elveket, különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18., 20. és 21. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 39. és [40.] cikkét, és nem sérti-e az arányosság elvét annyiban, amennyiben nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely lehetővé teszi számukra, hogy nem kizárólagos jelleggel megtartsák e jogokat?

                  4)

                  Mindenesetre nem érvénytelen-e részben a kilépési megállapodás 127. cikke (1) bekezdésének b) pontja annyiban, amennyiben sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18., 20. és 21. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 39. és 40. cikkét is, mivel megfosztja azon uniós polgárokat, akik a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukat az Egyesült Királyságban gyakorolták, aktív és passzív választójoguktól a helyhatósági választásokon ebben az országban, továbbá, ha a Törvényszék és a Bíróság e rendelkezéseket ugyanúgy értelmezi, mint a francia Conseil d’État (államtanács), e jogsértés nem terjed-e ki az Egyesült Királyság azon állampolgáraira is, akik egy másik tagállam területén több, mint 15 éve gyakorolták szabad mozgáshoz és letelepedéshez való jogukat és az úgynevezett „15 year rule” brit törvény hatálya alá tartoznak, amely ily módon teljesen megfosztja őket szavazati joguktól?


title: C-675/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-18/19. sz., Brown kontra Bizottság ügyben 2020. október 5-én hozott ítélete ellen Colin Brown által 2020. december 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.3.22.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/6

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-18/19. sz., Brown kontra Bizottság ügyben 2020. október 5-én hozott ítélete ellen Colin Brown által 2020. december 11-én benyújtott fellebbezés
      (C-675/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 98/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Colin Brown (képviselő: I. Van Damme advocaat)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság és az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, amely nem semmisítette meg a vitatott határozatot; (1)

                  —

                  az előtte lévő teljes iratanyag alapján állapítsa meg, hogy a vitatott határozatot meg kell semmisíteni, és rendelje el a fellebbező külföldi munkavégzési támogatásra és utazási költségtérítésre való jogosultságának 2017. december 1-jei hatállyal történő visszaállítását, valamint azt, hogy a 2017. december 1. és a fellebbező jogosultsága visszaállításának időpontja között ki nem fizetett juttatásokat kamatokkal együtt folyósítsák a fellebbezőnek; és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a fellebbező részéről a Bíróság és a Törvényszék előtt felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját azzal kapcsolatban, hogy az lehetővé teszi vagy előírja a tisztviselő külföldi munkavégzési támogatásra való jogosultságának megszüntetését az alkalmazási helye szerinti ország állampolgárságának megszerzése miatt, amennyiben a tisztviselő alkalmazási helye nem változott.
      A második jogalap azon alapul, hogy az, hogy a Törvényszék az ítéletében, a Bizottság pedig a vitatott határozatban a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját alkalmazta a fellebbezőre, indokolatlan hátrányos megkülönböztetést valósít meg.

         (1)  A Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 2018. március 19-i határozata, amely 2017. december 1-jei hatállyal megszüntette a fellebbező külföldi munkavégzési támogatásra és utazási költségtérítésre való jogosultságát.