title: C-205/17. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. július 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – A települési szennyvíz összegyűjtése és kezelése – 91/271/EGK irányelv – 3. és 4. cikk – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A végrehajtás elmaradása – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Pénzügyi szankciók – Kényszerítő bírság és átalányösszeg)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/17

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. július 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
      (C-205/17. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - A települési szennyvíz összegyűjtése és kezelése - 91/271/EGK irányelv - 3. és 4. cikk - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A végrehajtás elmaradása - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Pénzügyi szankciók - Kényszerítő bírság és átalányösszeg))
      (2018/C 328/20)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Manhaeve és E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

         Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: A. Gavela Llopis meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Spanyol Királyság, mivel nem tette meg a 2011. április 14-i Bizottság kontra Spanyolország ítéletben (C-343/10, nem tették közzé, EU:C:2011:260) foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2.

                  Amennyiben az 1. pontban említett kötelezettségszegés a jelen ítélet kihirdetésének napján továbbra is fennáll, a Bíróság kötelezi a Spanyol Királyságot, hogy fizessen meg az Európai Bizottságnak 10 950 000 euró összegű kényszerítő bírságot a 2011. április 14-i Bizottság kontra Spanyolország ítéletben (C-343/10, nem tették közzé, EU:C:2011:260) foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedések végrehajtásával kapcsolatos késedelem minden egyes félévére a jelen ítélet kihirdetésének napjától a 2011. április 14-i Bizottság kontra Spanyolország ítéletben (C-343/10, nem tették közzé, EU:C:2011:260) foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig, amelynek tényleges összege minden hat hónapos időszak végén számítandó úgy, hogy az ilyen időszakokra vonatkozó teljes összeg csökken olyan százalékos mértékben, amely megegyezik az olyan agglomerációk lakosegyenértékei számának, amelyek tekintetében a vizsgált időszak végén a települési szennyvíz összegyűjtésére és/vagy kezelésére szolgáló rendszerek megfeleltek a 2011. április 14-i Bizottság kontra Spanyolország ítéletben (C-343/10, nem tették közzé, EU:C:2011:260) foglaltaknak, az olyan agglomerációk lakosegyenértékeinek számához viszonyított arányával, amelyek a jelen ítélet kihirdetésének napján nem rendelkeznek ilyen rendszerekkel.

                  3.

                  A Bíróság kötelezi a Spanyol Királyságot, hogy az Európai Bizottság számára fizessen 12 millió euró átalányösszeget.

                  4.

                  A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 195., 2017.6.19.


title: C-528/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. július 25-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Confédération paysanne és társai kontra Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt (Előzetes döntéshozatal – Géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátása – Mutagenezis – 2001/18/EK irányelv – 2. és 3. cikk – I. A. és I. B. melléklet – A „géntechnológiával módosított szervezet” fogalma – A géntechnológiai módosítás hagyományosan használt és biztonságosnak tekintett technikái, illetve módszerei – A mutagenezis új technikái, illetve módszerei – Az emberi egészséget és a környezetet érő káros hatások – A tagállamok mérlegelési mozgástere az irányelv átültetése során – 2002/53/EK irányelv – A mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzéke – Gyomirtó szerekkel szemben ellenálló növényfajták – 4. cikk – A mutagenezis útján nyert, géntechnológiával módosított fajtáknak a közös fajtajegyzékbe történő felvételének megengedhetősége – Az emberi egészség és a környezet védelmével kapcsolatos követelmény – Mentesség)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/4

      A Bíróság (nagytanács) 2018. július 25-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Confédération paysanne és társai kontra Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
      (C-528/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátása - Mutagenezis - 2001/18/EK irányelv - 2. és 3. cikk - I. A. és I. B. melléklet - A „géntechnológiával módosított szervezet” fogalma - A géntechnológiai módosítás hagyományosan használt és biztonságosnak tekintett technikái, illetve módszerei - A mutagenezis új technikái, illetve módszerei - Az emberi egészséget és a környezetet érő káros hatások - A tagállamok mérlegelési mozgástere az irányelv átültetése során - 2002/53/EK irányelv - A mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzéke - Gyomirtó szerekkel szemben ellenálló növényfajták - 4. cikk - A mutagenezis útján nyert, géntechnológiával módosított fajtáknak a közös fajtajegyzékbe történő felvételének megengedhetősége - Az emberi egészség és a környezet védelmével kapcsolatos követelmény - Mentesség))
      (2018/C 328/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

         Alperesek: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

         Rendelkező rész

                  1)

                  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy a mutagenezis technikái, illetve módszerei útján nyert szervezeteket e rendelkezés értelmében géntechnológiával módosított szervezeteknek kell tekinteni.
                  A 2001/18 irányelv 3. cikkének az ugyanezen irányelv I. B. mellékletének 1. pontjával együttesen és (17) preambulumbekezdésére tekintettel értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az csak a mutagenezis olyan technikái, illetve módszerei útján nyert szervezeteket zárja ki az említett irányelv hatálya alól, amelyeket már hagyományosan számos alkalmazásban használtak, és amelyek biztonságosságáról számos adat áll rendelkezésre.

                  2)

                  A 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 2002. június 13-i 2002/53/EK tanácsi irányelv 4. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy mentesülnek az e rendelkezésben előírt kötelezettségek alól a mutagenezis azon technikái, illetve módszerei útján nyert, géntechnológiával módosított szervezetek, amelyeket hagyományosan számos alkalmazásban használtak, és amelyek biztonságossága régóta bebizonyosodott.

                  3)

                  A 2001/18 irányelv 3. cikkének az ugyanezen irányelv I. B. mellékletének 1. pontjával együttesen értelmezett (1) bekezdését, mivel kizárja ezen irányelv hatálya alól a mutagenezis azon technikái, illetve módszerei útján nyert szervezeteket, amelyeket hagyományosan számos alkalmazásban használtak, és amelyek biztonságossága régóta bebizonyosodott, úgy kell értelmezni, hogy az nem fosztja meg a tagállamokat azon lehetőségtől, hogy az ilyen szervezeteket az uniós jog és különösen az áruk szabad mozgására vonatkozóan az EUMSZ 34–36. cikkben előírt szabályok tiszteletben tartása mellett az említett irányelvben meghatározott vagy más kötelezettségeknek vesse alá.

         (1)  HL C 14., 2017.1.16.


title: C-466/18. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AGROBET CZ., s.r.o. kontra Finanční úřad pro Středočeský kraj

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/28

      A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AGROBET CZ., s.r.o. kontra Finanční úřad pro Středočeský kraj
      (C-466/18. sz. ügy)
      (2018/C 328/36)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AGROBET CZ., s.r.o.

         Alperes: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Összeegyeztethető-e az európai uniós joggal, pontosabban a héasemlegesség elvével olyan intézkedés tagállam általi elfogadása, amely az érvényesíteni kívánt héalevonás egy részének megállapítását és a héakülönbözet visszatérítését az érintett adómegállapítási időszak valamennyi adóköteles ügyletére vonatkozó eljárás befejezésétől teszi függővé?


title: T-448/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Hitachi Metals kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – Az elektromos kábelek európai piaca – Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat – Egységes és folyamatos jogsértés – A jogsértés bizonyítéka – A részvétel időtartama – Nyilvános elhatárolódás – A bírság összegének kiszámítása – A jogsértés súlya – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/37

      A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Hitachi Metals kontra Bizottság
      (T-448/14. sz. ügy) (1)

      ((„Verseny - Kartellek - Az elektromos kábelek európai piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat - Egységes és folyamatos jogsértés - A jogsértés bizonyítéka - A részvétel időtartama - Nyilvános elhatárolódás - A bírság összegének kiszámítása - A jogsértés súlya - Korlátlan felülvizsgálati jogkör”))
      (2018/C 328/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hitachi Metals Ltd (Tokió, Japán) (képviselők: P. Crowther és C. Drew solicitors)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Giolito, H. van Vliet és J. Norris-Usher meghatalmazottak, segítőjük: M. Gray barrister)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az [EUMSZ] 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2-án hozott C(2014) 2139 final bizottsági határozatnak a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránt, másrészt pedig a vele szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Hitachi Metals Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 282., 2014.8.25.


title: C-447/18. sz. ügy: A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/28

      A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava
      (C-447/18. sz. ügy)
      (2018/C 328/37)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UB

         Alperes: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az alapeljárás körülményei között lehet-e úgy értelmezni a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 1. cikkének w) pontját, 4. cikkét és 5. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartája 34. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt, a szociális biztonsági ellátásokhoz és a szociális előnyökhöz való joggal összefüggésben –, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, amelynek értelmében a szlovák társadalombiztosítási szerv a felperes állampolgárságát alapvető feltételként veszi figyelembe a nemzeti válogatott sportolókat megillető, az öregségi nyugdíjat kiegészítő ellátáshoz való jog tekintetében még akkor is, ha egy másik jogi követelmény, nevezetesen a jogelődök – ideértve a Csehszlovák Szocialista Köztársaságot is – nemzeti válogatottjában való részvétel is a nemzeti szabályozás részét képezi?

         (1)  HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.


title: C-585/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. július 25-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Serin Alheto kontra Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite (Előzetes döntéshozatal – Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika – A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére vonatkozó szabályok – 2011/95/EU irányelv – 12. cikk – A menekültként való elismerés kizárása – Az Egyesült Nemzetek Közel-keleti Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatalánál (UNRWA) regisztrált személyek – Az UNRWA működési területén egy „első menedékjogot nyújtó ország” létezése egy palesztin menekült esetében – A nemzetközi védelem megadására vonatkozó közös eljárások – 2013/32/EU irányelv – 46. cikk – Hatékony jogorvoslathoz való jog – Teljes körű és ex nunc vizsgálat – Az elsőfokú bíróság hatásköreinek terjedelme – A nemzetközi védelem szükségességének bíróság általi vizsgálata – Az elfogadhatatlansági okok vizsgálata)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/6

      A Bíróság (nagytanács) 2018. július 25-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Serin Alheto kontra Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
      (C-585/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika - A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére vonatkozó szabályok - 2011/95/EU irányelv - 12. cikk - A menekültként való elismerés kizárása - Az Egyesült Nemzetek Közel-keleti Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatalánál (UNRWA) regisztrált személyek - Az UNRWA működési területén egy „első menedékjogot nyújtó ország” létezése egy palesztin menekült esetében - A nemzetközi védelem megadására vonatkozó közös eljárások - 2013/32/EU irányelv - 46. cikk - Hatékony jogorvoslathoz való jog - Teljes körű és ex nunc vizsgálat - Az elsőfokú bíróság hatásköreinek terjedelme - A nemzetközi védelem szükségességének bíróság általi vizsgálata - Az elfogadhatatlansági okok vizsgálata))
      (2018/C 328/07)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad Sofia-grad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Serin Alheto

         Alperes: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

         Rendelkező rész

                  1)

                  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontját, a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az Egyesült Nemzetek Közel-keleti Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatalánál (UNRWA) regisztrált személy által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának magában kell foglalnia annak vizsgálatát is, hogy e személy számára e szerv hatékony védelmet vagy támogatást biztosít-e, feltéve hogy e kérelmet előzőleg nem utasították el elfogadhatatlansági ok vagy a 2011/95 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának első mondatában meghatározottól eltérő kizáró ok alapján.

                  2)

                  A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát, és a 2011/95 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondatát úgy kell értelmezni, hogy:

                              —

                              azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely nem írja elő, vagy nem megfelelően ülteti át a menekültkénti elismerés kizáró oka alkalmazásának e rendelkezésekben foglalt megszűnési okát;

                              —

                              e rendelkezések közvetlen hatállyal bírnak, és

                              —

                              akkor is alkalmazhatók, ha a nemzetközi védelmet kérelmező kifejezetten nem hivatkozott e rendelkezésekre.

                  3)

                  A 2013/32 irányelv 46. cikkének (3) bekezdését az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy egy nemzetközi védelem iránti kérelemre vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslattal kapcsolatban első fokon eljáró tagállami bíróságnak meg kell vizsgálnia mind azokat a ténybeli és jogi elemeket, mint például a 2011/95 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának a kérelmező helyzetére való alkalmazhatósága, melyeket az e határozatot hozó szerv figyelembe vett, vagy figyelembe vehetett volna, mind pedig azokat, amelyek az említett határozat elfogadását követően merültek fel.

                  4)

                  A 2013/32 irányelv 46. cikkének (3) bekezdését az Alapjogi Charta 47. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a mind a tények, mind a jogi szempontok teljes körű és ex nunc vizsgálatának követelménye a nemzetközi védelem iránti kérelemnek ezen irányelv 33. cikkének (2) bekezdésében hivatkozott elfogadhatatlansági okaira is vonatkozhat, amennyiben a nemzeti jog ezt lehetővé teszi, és ha a jogorvoslati kérelmet elbíráló bíróság olyan elfogadhatatlansági okot szándékozik megvizsgálni, amelyet az eljáró hatóság nem vizsgált meg, e bíróságnak meg kell hallgatnia a kérelmezőt annak érdekében, hogy lehetővé tegye számára, hogy az említett oknak a sajátos helyzetére való alkalmazhatóságára vonatkozó véleményét személyesen, az általa ismert nyelven kifejthesse.

                  5)

                  A 2013/32 irányelv 35. cikke első bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az Egyesült Nemzetek Közel-keleti Palesztin Menekülteket Segélyező és Munkaközvetítő Hivatalánál (UNRWA) regisztrált személyt, ha e szerv részéről tényleges védelemben vagy támogatásban részesül a szokásos tartózkodási helye szerinti területtől eltérő, azonban az említett szerv működési területének részét képező harmadik országban, úgy kell tekinteni, hogy e harmadik országban elegendő védelmet élvez e rendelkezés értelmében, amennyiben:

                              —

                              vállalja, hogy visszafogadja az érintett személyt azt követően, hogy az utóbbi azért hagyta el a területét, hogy az Európai Unióban nemzetközi védelmet kérjen, és

                              —

                              elismeri az említett, az UNRWA által biztosított védelmet vagy támogatást, és elismeri a visszaküldés tilalmának elvét, lehetővé téve az érintett személy számára, hogy a területén biztonságban, méltó életfeltételek mellett tartózkodjon egészen addig, amíg azt a szokásos tartózkodási helye szerinti területen fennálló veszélyek szükségessé teszik.

                  6)

                  Az Alapjogi Charta 47. cikkével összefüggésben a 2013/32 irányelv 46. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem vezet be közös eljárási szabályokat a nemzetközi védelem iránti kérelemmel kapcsolatos új határozat elfogadására vonatkozó hatáskör tekintetében, arra az esetre, ha az e kérelemmel kapcsolatos eredeti határozatot a jogorvoslatot elbíráló bíróság megsemmisítette. Ugyanakkor a 2013/32 irányelv 46. cikke (3) bekezdése hatékony érvényesülése biztosításának szükségessége és az Alapjogi Charta 47. cikke szerinti hatékony jogorvoslat biztosítása megköveteli, hogy az ügynek az említett irányelv 2. cikke f) pontjában hivatkozott kvázi bírói testülethez vagy közigazgatási szervhez történő visszautalása esetén az rövid határidőn belül, és a megsemmisítést kimondó ítéletben szereplő értékeléssel összhangban hozzon új határozatot.

         (1)  HL C 46., 2017.2.13.


title: C-239/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. július 25-i ítélete (az Østre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S kontra Fødevareministeriets Klagecenter (Előzetes döntéshozatal – Közös agrárpolitika – Mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek – 1782/2003/EK rendelet – A 6. cikk (1) bekezdése – 73/2009/EK rendelet – A 23. cikk (1) bekezdése – 796/2004/EK rendelet – A 66. cikk (1) bekezdése – 1122/2009/EK rendelet – A 70. cikk (8) bekezdésének a) pontja – Kölcsönös megfeleltetés – Közvetlen kifizetések csökkentése a gazdálkodásra, illetve a mezőgazdasági földterület jó mezőgazdasági és ökológiai állapotára vonatkozó követelmények be nem tartása miatt – A csökkentés százalékos mértékének meghatározásánál figyelembe veendő év meghatározása – A jogsértés felmerülésének éve)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/17

      A Bíróság (harmadik tanács) 2018. július 25-i ítélete (az Østre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S kontra Fødevareministeriets Klagecenter
      (C-239/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös agrárpolitika - Mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek - 1782/2003/EK rendelet - A 6. cikk (1) bekezdése - 73/2009/EK rendelet - A 23. cikk (1) bekezdése - 796/2004/EK rendelet - A 66. cikk (1) bekezdése - 1122/2009/EK rendelet - A 70. cikk (8) bekezdésének a) pontja - Kölcsönös megfeleltetés - Közvetlen kifizetések csökkentése a gazdálkodásra, illetve a mezőgazdasági földterület jó mezőgazdasági és ökológiai állapotára vonatkozó követelmények be nem tartása miatt - A csökkentés százalékos mértékének meghatározásánál figyelembe veendő év meghatározása - A jogsértés felmerülésének éve))
      (2018/C 328/21)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Østre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S

         Alperes: Fødevareministeriets Klagecenter

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet 6. cikkének (1) bekezdését, a 2008. február 14-i 146/2008/EK tanácsi rendelettel módosított 1782/2003 rendelet 6. cikkének (1) bekezdését és a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet 23. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a közvetlen kifizetéseknek a kölcsönös megfeleltetési szabályok be nem tartása miatti csökkentéseit az azon év tekintetében nyújtott vagy nyújtandó kifizetéseket alapul véve kell kiszámítani, amelynek során e jogsértésre sor került.
                  Az 1782/2003 rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21-i 796/2004/EK bizottsági rendelet 66. cikkének (1) bekezdését és a 73/2009 rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet 70. cikke (8) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a közvetlen kifizetések így kiszámított csökkentéseit az azon naptári év tekintetében átvett vagy átvételre kerülő kifizetésekre kell alkalmazni, amelynek során a kölcsönös megfeleltetési szabályok be nem tartását megállapítják.

                  2)

                  Olyan esetben, amikor valamely mezőgazdasági termelő nem tartotta be a kölcsönös megfeleltetési szabályokat a 2007–2008 év során, de a jogsértés tényét csak 2011-ben állapították meg, a közvetlen kifizetések csökkentésének kiszámítására alkalmazandó uniós rendelkezés a 2007-es év és 2008 első három hónapja tekintetében az 1782/2003 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése, a 2008 áprilisától decemberéig tartó időszak tekintetében pedig e rendeletnek a 146/2008 rendelettel módosított 6. cikkének (1) bekezdése.

         (1)  HL C 221., 2017.7.10.


title: T-256/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 12-i végzése – Labiri kontra EGSZB („Közszolgálat – Tisztviselők – Lelki zaklatás – Egyezséggel történő rendezés – Az egyezség végrehajtása – Téves jogalkalmazás – Értékelési hiba – Hatáskörrel való visszaélés – Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/48

      A Törvényszék 2018. július 12-i végzése – Labiri kontra EGSZB
      (T-256/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Lelki zaklatás - Egyezséggel történő rendezés - Az egyezség végrehajtása - Téves jogalkalmazás - Értékelési hiba - Hatáskörrel való visszaélés - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
      (2018/C 328/65)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Vassiliki Labiri (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvédek)

         Alperes: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) (képviselők: M. Pascua Mateo, K. Gambino és L. Camarena Januzec meghatalmazottak, segítőik: M. Troncoso Ferrer és F.-M. Hislaire ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló, arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék semmisítse meg az EGSZB 2016. június 23-i azon határozatát, amely szerint „nem hajtja végre a felek között [az F-33/15. sz. ügyben] a Közszolgálati Törvényszék előtt létrejött egyezség egyik pontját”, valamint vagyoni és nem vagyoni kár címén kötelezze az EGSZB-t 250 000 euró összeg megfizetésére.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Vassiliki Labirit kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 213., 2017.7.3.


title: T-606/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 13-i ítélete – Pereira kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Az előléptetés mellőzése – 2015. évi előléptetési időszak – A felperes AST 7 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat – Indokolási kötelezettség – Az érdemek összehasonlítása – A besorolási fokozatban eltöltött szolgálati idő – Halmozott érdemek – Nyilvánvaló értékelési hiba)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/41

      A Törvényszék 2018. július 13-i ítélete – Pereira kontra Bizottság
      (T-606/16. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - Tisztviselők - Az előléptetés mellőzése - 2015. évi előléptetési időszak - A felperes AST 7 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat - Indokolási kötelezettség - Az érdemek összehasonlítása - A besorolási fokozatban eltöltött szolgálati idő - Halmozott érdemek - Nyilvánvaló értékelési hiba))
      (2018/C 328/56)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Felismino Pereira (Wavre, Belgium) (képviselők: kezdetben N. de Montigny és J.-N. Louis, később N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben C. Berardis-Kayser és G. Berscheid, később G. Berscheid és L. Radu Bouyon, meghatalmazottak, segítőik D. Waelbroeck és A. Duron)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem, amely arra irányul, hogy semmisítsék meg a Bizottság azon határozatát, amelyben a felperest a 2015. évi előléptetési időszakban nem léptették elő AST 7 besorolási fokozatba, és szükség esetén semmisítsék meg a felperes panaszát elutasító határozatot is.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Felismino Pereira köteles a költségek viselésére.

         (1)  HL C 335., 2016.9.12. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-36/16. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


title: T-441/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Brugg Kabel és Kabelwerke Brugg kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – Az elektromos kábelek európai piaca – Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat – Egységes és folyamatos jogsértés – A jogsértés bizonyítéka – A részvétel időtartama – Nyilvános elhatárolódás – A bírság összegének kiszámítása – A jogsértés súlya – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/34

      A Törvényszék 2018. július 12-i ítélete – Brugg Kabel és Kabelwerke Brugg kontra Bizottság
      (T-441/14. sz. ügy) (1)

      ((„Verseny - Kartellek - Az elektromos kábelek európai piaca - Az EUMSZ 101. cikk megsértését megállapító határozat - Egységes és folyamatos jogsértés - A jogsértés bizonyítéka - A részvétel időtartama - Nyilvános elhatárolódás - A bírság összegének kiszámítása - A jogsértés súlya - Korlátlan felülvizsgálati jogkör”))
      (2018/C 328/45)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Brugg Kabel AG (Brugg, Svájc) és Kabelwerke Brugg AG Holding (Brugg) (képviselők: A. Rinne, A. Boos és M. Lichtenegger ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Leupold, H. van Vliet és C. Vollrath meghatalmazottak, segítőjük: A. Israel ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen az [EUMSZ] 101. cikk és az [EGT]-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2-án hozott C(2014) 2139 final bizottsági határozatnak a felpereseket érintő részében történő megsemmisítése iránt, másodlagosan pedig a velük szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Brugg Kabel AG-t és a Kabelwerke Brugg AG Holdingot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: T-250/18. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2018. július 12-i végzése – RATP kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Dokumentumokhoz való hozzáférés – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/51

      A Törvényszék elnökének 2018. július 12-i végzése – RATP kontra Bizottság
      (T-250/18. R. sz. ügy)
      ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Dokumentumokhoz való hozzáférés - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
      (2018/C 328/70)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Párizs, Franciaország) (képviselők: E. Morgan de Rivery, P. Delelis és C. Lavin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Buchet, W. Mölls és C. Ehrbar meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Francia Köztársaság (képviselők: E. de Moustier, I. Cohen és B. Fodda meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikkén és az EUMSZ 279. cikken alapuló, a Gestdem 2017/4598 dokumentumokhoz való részleges hozzáférésről szóló, 2018. március 21-i C(2018) 1865 final bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-588/17. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. július 25-i ítélete – Spanyol Királyság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – EMGA és EMVA – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – A Spanyol Királyság által teljesített kiadások – Kasztília és León autonóm közösség vidékfejlesztési programjában szereplő, a természeti hátrányokkal küzdő területeknek nyújtott támogatás és agrár-környezetvédelmi intézkedések)

text:
               17.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/21

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. július 25-i ítélete – Spanyol Királyság kontra Európai Bizottság
      (C-588/17. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - EMGA és EMVA - Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások - A Spanyol Királyság által teljesített kiadások - Kasztília és León autonóm közösség vidékfejlesztési programjában szereplő, a természeti hátrányokkal küzdő területeknek nyújtott támogatás és agrár-környezetvédelmi intézkedések))
      (2018/C 328/27)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Spanyol Királyság (képviselő: J. García-Valdecasas Dorrego meghatalmazott)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és I. Galindo Martín meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 5., 2018.1.8.


title: T-429/18. sz. ügy: 2018. július 13-án benyújtott kereset – BRF és SHB Comercio e Industria de Alimentos kontra Bizottság

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/22

      2018. július 13-án benyújtott kereset – BRF és SHB Comercio e Industria de Alimentos kontra Bizottság
      (T-429/18. sz. ügy)
      (2018/C 341/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: BRF SA (Itajaí, Brazília) és SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itajaí) (képviselők: D. Arts és G. van Thuyne ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság (EU) 2018/700 végrehajtási rendeletét; (1)

                  —

                  vagylagosan, semmisítse meg a Bizottság (EU) 2018/700 végrehajtási rendeletét annyiban, amennyiben az eltávolítja a Bizottság (EU) 2018/700 végrehajtási rendeletének mellékletében meghatározott BRF SA és SHB Comercio e Industria de Alimentos SA létesítményeket a Bizottság (EU) 2018/700 végrehajtási rendeletének mellékletében meghatározott listáról; és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az Eljárási szabályzat 134. cikkében meghatározott költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének a végrehajtási rendelet általi megsértésére alapított jogalap, mivel nem ismerteti a végrehajtási rendelet alapjául szolgáló indokokat.

                  2.

                  A második, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke (2) bekezdésében meghatározott, a felperesek védelemhez való jogának a végrehajtási rendelet Bizottság általi elfogadása révén történt megsértésére alapított jogalap, mivel tagadja a felperesek meghallgatáshoz való jogát.

                  3.

                  A harmadik, a 854/2004 rendelet (2) 12. cikke (2) bekezdésének, valamint a 12. cikke (4) bekezdése c) pontjának a végrehajtási rendelet általi megsértésére alapított jogalap, az egyes létesítmények megfelelőségének értékelése okán, illetve a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el a releváns tények értékelésekor.

                  4.

                  A negyedik, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének a végrehajtási rendelet általi megsértésére alapított jogalap, mivel a felpereseket eltérően kezeli más, hasonló helyzetben lévő brazil baromfitermék-exportőrökhöz képest.

                  5.

                  Az ötödik, az arányosság elvének a végrehajtási rendelet általi megsértésére alapított jogalap, mivel túllépte a közegészség védelmére alkalmas és szükséges mértéket.

                  6.

                  A hatodik, az EUMSZ 291. cikk (3) bekezdésének, illetve a 182/2011/EU rendelet (3) 3. cikke (3) bekezdésének, 10. cikke (4) bekezdésének és a 11. cikkének a végrehajtási rendelet általi megsértésére alapított jogalap, mivel az azokban foglalt alapvető eljárási követelményeket sérti.

         (1)  Azon harmadik országbeli létesítmények jegyzékének, amelyekből egyes állati eredetű termékeknek az Unióba történő behozatala megengedett, egyes brazíliai létesítmények tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. május 8-i (EU) 2018/700 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 118., 1. o.).

         (2)  Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 139., 206. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 75. o.)

         (3)  A Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 55., 13. o.)


title: C-502/18. sz. ügy: A Městský soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CS és társai kontra České aerolinie a.s.

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/9

      A Městský soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CS és társai kontra České aerolinie a.s.
      (C-502/18. sz. ügy)
      (2018/C 341/11)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Městský soud v Praze

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

         Alperes: Městský soud v Praze

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Köteles-e valamely közösségi fuvarozó kártérítést fizetni a 261/2004/EK rendelet (1) 3. cikke (5) bekezdésének második mondata értelmében, ha a közösségi fuvarozó szerződő fuvarozóként üzemeltette a járat nem tagállami repülőtéren történő közbenső leszállást tartalmazó első részét, ahonnan közös üzemeltetési megállapodás alapján nem közösségi fuvarozó üzemeltette a járat második részét és több mint három órás, kizárólag a járat második része által okozott késés keletkezett a végső célállomás szerinti repülőtéren való megérkezés során?

         (1)  Az utasoknak a beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-20/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. június 14-i végzése – Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség, beavatkozó fél: Francia Köztársaság

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/11

      A Bíróság elnökének 2018. június 14-i végzése – Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség, beavatkozó fél: Francia Köztársaság
      (C-20/18. sz. ügy) (1)

      (2018/C 341/18)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19.


title: T-457/18. sz. ügy: 2018. július 25-én benyújtott kereset – Zotkov kontra Bizottság

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/23

      2018. július 25-én benyújtott kereset – Zotkov kontra Bizottság
      (T-457/18. sz. ügy)
      (2018/C 341/34)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Felperes: Rossen D. Zotkov (Brüsszel, Belgium) (képviselő: N. Stankov, адвокат)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  rendelje el az alperes 2018. április 30-i Ares (2018)2294884. sz. határozatának megsemmisítését és annak felülvizsgálatát a felperesnek a szülei után járó juttatás biztosítását érintő részében, a felperes által előadott jogalapoknak és érveknek megfelelően kiigazított számítást követően

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, ahogyan az alperes a Bizottság 50–2004/28.5.2004. sz. határozatát értelmezte (és ebből következően a számításait elvégezte) és a gyakorlatban alkalmazta a lakhatás céljára szolgáló ingatlanok utáni levonás során, amely értelmezést és alkalmazást a felperes tévesnek tart

                              —

                              a bizottsági határozat gazdasági-pénzügyi sajátosságának figyelmen kívül hagyása az értelmezés során,

                              —

                              az értelmezés objektíve lehetetlen elméleteken alapul,

                              —

                              a bizottsági határozat különböző részei között belső ellentmondás feszül, amely e részek alperes általi együttes és nem külön-külön történő értelmezéséből ered,

                              —

                              a bizottsági határozat olyan szavainak, fogalmainak és fordulatainak szubjektív és vitatott értelmezése, melyek jellegüknél fogva nem egyértelműek nyelvi és általános jelentésük szempontjából,

                              —

                              bizonyos pénzügyi tényezők tekintetében az elméleti mutatók előnyben részesítése, noha léteznek ténybeli mutatók is.

                  2.

                  A második jogalap arra vonatkozik, ahogyan az alperes a Bizottság 50–2004/28.5.2004. sz. határozatát értelmezte (és ebből következően a számításait elvégezte) és a gyakorlatban alkalmazta az országra vonatkozó együttható használatával összefüggésben, amely értelmezést és alkalmazást a felperes tévesnek tart

                              —

                              az együtthatónak az értelmezése és a konkrét pénzügyi számítás valamely elemére való alkalmazása ellentmond magának ezen együtthatónak a lényegének és logikájának a gazdasági-pénzügyi elmélet és gyakorlat szempontjából.


title: C-462/18. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-626/16. sz., Mylène Troszczynski kontra Parlament ügyben 2018. május 16-án hozott ítélete ellen Mylène Troszczynski által 2018. július 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               8.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/2

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-626/16. sz., Mylène Troszczynski kontra Parlament ügyben 2018. május 16-án hozott ítélete ellen Mylène Troszczynski által 2018. július 13-án benyújtott fellebbezés
      (C-462/18. sz. ügy)
      (2018/C 364/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Mylène Troszczynski (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         A másik/többi fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

      A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. május 16-i T-626/16. sz. ügyben hozott ítéletét.
      Következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának „az Európai Parlament tagjainak statútumára vonatkozó végrehajtási intézkedésekről” szóló módosított 2008. május 19-i és július 9-i, 2009/C 159/01 európai parlamenti elnökségi határozat 68. cikke alapján meghozott, 56 554,00 euró összegben fennálló követelést megállapító 2016. június 23-i határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a 2016. június 30-án kézhez vett 2016–888. sz. terhelési értesítést, amely a fellebbezőt arról tájékoztatja, hogy a Főtitkár 2016. június 23-i határozatának alapján vele szemben fennálló követelést állapítottak meg, „a parlamenti támogatásként jogtalanul felvett összegek visszatérítéseként, a tagok statútumára vonatkozó végrehajtási szabályzat 68. cikkének és a költségvetési rendelet 78, 79 és 80. cikkeinek alkalmazása alapján”;

                  —

                  a jogszabályoknak megfelelően rendelkezzen a vizsgálat bármilyen befejezése előtt a megtámadott határozatban tett megalapozatlan vádakból eredően a fellebbezőnek okozott károk, a róla kialakult képet ért sérelem, a személyes és szakmai életében okozott jelentős zavar megtérítéseként neki fizetendő összegről;

                  —

                  a jogszabályoknak megfelelően rendelkezzen a fellebbezőnek fizetendő eljárási költségekről;

                  —

                  a Parlamentet kötelezze az összes költség viselésére;

                  —

                  az ügy érdemének elbírálását megelőzően szólítsa fel a Parlamentet az igazgatási ügyiratok és az OLAF őt érintő iratainak bemutatására.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalap téves jogalkalmazáson és lényeges alakszerűségek megsértésén alapul. Egyrészt a Törvényszéknek a benyújtandó bizonyítékok jellegét és számát tisztázó Bilde és Montel ügyekben hozott ítéletei új ténynek minősülnek, amely az eljárás írásbeli szakaszának lezárását követően merült fel. Az eljárási szabályzat 85. cikkének (3) bekezdésében előírt feltételek teljesültek. Másrészt a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy nem vizsgálhat más tényállási elemeket, csak amelyeket a főtitkár elé terjesztettek. A jogalap nélküli gazdagodásra vonatkozó eljárás korlátlan bírósági felülvizsgálatra irányuló jogorvoslati eljáráshoz hasonlatos, melyben a jogvita helyes értelmezéséhez szükséges minden iratot be lehet nyújtani, akár az eljárás során is.
      A második jogalap a védelemhez való jog és lényeges alakszerűségek Törvényszék általi megsértésén alapul. Egyrészt a Törvényszék nem tett lehetővé tisztességes és kontradiktórius vitát, mivel a Parlamentet nem kötelezte az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. és 42. cikkének tiszteletben tartására. A Parlamentnek rendelkezésére állnak az igazgatási ügyiratok és az OLAF fellebbezőre vonatkozó iratai, melyekből előnyt kovácsolhat magának, de rejtve maradnak a fellebbező számára. Másrészt a Törvényszék értékelési hibát követett el, amikor szabályosnak tekintette a fellebbező főtitkár általi személyes meghallgatásának hiányát.
      A harmadik jogalap téves jogalkalmazásra, a tények és bizonyítékok téves jogi minősítésére, hátrányos megkülönböztetésre fumus persecutionis-ra, a bizalomvédelem és a jogszerűség elvének megsértésére és hatáskörrel való visszaélésre vonatkozik. Először is a benyújtott iratok kritikus elemzésének hiánya az indokolás elégtelenségének minősül. Másodszor sérülnek az asszisztensek politikai jogai. Harmadszor, a jogalap nélküli gazdagodás terén a bizonyítási terhet az adminisztráció viseli, amelynek bizonyítékokkal kell alátámasztani az állítások megkérdőjelezését. Negyedszer a Parlament elnöke és főtitkára hátrányos megkülönböztetést alkalmazott a Front national képviselőivel szemben. Végül az igazgatási ügyiratok és az OLAF iratai benyújtásának megtagadása megkérdőjelezi a bizalomvédelem elvét, a jogszerűség elvét és hatáskörrel való visszaélésnek minősül.


title: C-493/18. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra VA, Tiger SCI, WZ, UB felszámolójaként, Banque patrimoine et immobilier SA

text:
               8.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 364/4

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra VA, Tiger SCI, WZ, UB felszámolójaként, Banque patrimoine et immobilier SA
      (C-493/18. sz. ügy)
      (2018/C 364/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UB

         Alperesek: VA, Tiger SCI, WZ, UB felszámolójaként, Banque patrimoine et immobilier SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Közvetlenül a fizetésképtelenségi eljárásból származik-e, illetve szorosan ahhoz kapcsolódik-e a fizetésképtelenségi eljárás megindításának helye szerinti tagállam bírósága által kijelölt felszámoló keresete, amely annak megállapítására irányul, hogy ebben az eljárásban nem lehet hivatkozni az adós valamely másik tagállamban található ingatlanaira bejegyzett jelzálogokra, valamint ezen ingatlanoknak az ezen államban történő értékesítéseire e vagyontárgyaknak az adós vagyonába történő visszahelyezése érdekében?

                  2)

                  Igenlő válasz esetében: azon tagállam bíróságai, amelynek területén a fizetésképtelenségi eljárást megindították, kizárólagos joghatósággal rendelkeznek-e a felszámoló e keresetének elbírálására, vagy ellenkezőleg, csak az ingatlanok elhelyezkedése szerinti tagállam bíróságai rendelkeznek joghatósággal e tekintetben, vagy e különböző bíróságok között párhuzamos joghatóság áll fenn, és ha igen, milyen feltételek mellett?

                  3)

                  Az a határozat, amellyel a fizetésképtelenségi eljárás megindításának helye szerinti tagállam bírósága felhatalmazza a felszámolót arra, hogy egy másik tagállamban keresetet indítson – amely főszabály szerint az eljárást megindító bíróság joghatósága alá tartozik – járhat-e azzal a hatással, hogy megalapozza e másik állam joghatóságát, miközben – többek között – ez a határozat az [1346/2000] rendelet (1) 25. cikkének (1) bekezdése szerinti, fizetésképtelenségi eljárás lefolytatására vonatkozó határozatnak minősülhet, és ennélfogva ugyanezen szöveg alapján minden további alaki követelmény nélkül elismerhető?

         (1)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (HL 2000. L 160., 1. o.; magyar nyelvű külökiadás 19. kötet, 1. fejezet, 191. o.; helyesbítés: HL 2006. L 234., 43. o.)


title: C-477/18. sz. ügy: A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/8

      A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV kontra Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (C-477/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/09)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV

         Alperes: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell–e értelmezni a takarmány– és élelmiszerjog, valamint az állat–egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29–i 882/2004[/EK] európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) VI. mellékletének 1. pontjában szereplő, a „hatósági ellenőrzésekben részt vevő személyzet” kifejezést, valamint a 882/2004 rendelet VI. mellékletének 2. pontjában szereplő, a „hatósági ellenőrzésekben részt vevő személyzet” kifejezést, hogy a hatósági ellenőrzések díjainak kiszámításakor figyelembe vehető (fizetésből álló) költségek kizárólag a hatósági ellenőrzéseket végző hatósági állatorvosok és hatósági asszisztensek (fizetésből álló) költségei lehetnek, vagy beletartozhatnak azokba a Nederlandse Voedsel– en Warenautoriteit (Holland Élelmiszer–és Termékbiztonsági Hatóság; a továbbiakban: NVWA) vagy a Besloten vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (az állattenyésztési ágazatban minőségellenőrzéssel foglalkozó korlátolt felelősségű társaság; a továbbiakban: KDS) más személyzetének (fizetésből álló) költségei is?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 882/2004 rendelet VI. mellékletének 1. pontjában szereplő, a „hatósági ellenőrzésekben részt vevő személyzet” kifejezés, valamint a 882/2004 rendelet VI. mellékletének 2. pontjában szereplő, a „hatósági ellenőrzésekben részt vevő személyzet” kifejezés alá vonhatóak az NVWA vagy a KDS más személyzetének (fizetésből álló) költségei is, úgy milyen körülmények között és milyen határokon belül áll még fenn e más személyzet költsége és a hatósági ellenőrzések között olyan szoros kapcsolat, hogy az e (fizetésből álló) költségekre számított díjakat a 882/2004 rendelet 27. cikkének (4) bekezdésére és VI. mellékletének 1. és 2. pontjára lehet alapozni?

                  3)

                              a)

                              Úgy kell–e értelmezni a 882/2004 rendelet 27. cikke (4) bekezdésének a) pontjában és VI. mellékletének 1. és 2. pontjában szereplő szabályt, hogy a 27. cikk (4) bekezdésével és a VI. melléklet 1. és 2. pontjával ellentétes, ha a vágóhidaknak hatósági ellenőrzések után olyan díjakat számítanak fel, amelyeket a vágóhidak által az illetékes hatóságoknak bejelentett, de valójában nem hatósági ellenőrzésre fordított negyedórák érintenek?

                              b)

                              Abban az esetben is érvényes a 3a. kérdésre adott válasz, ha az illetékes hatóság olyan hatósági állatorvosokat kölcsönzött, akik a vágóhíd által az illetékes hatóságnak ugyan bejelentett, de valójában nem hatósági ellenőrzésre szolgáló tevékenységgel töltött negyedórákért nem kapnak javadalmazást, és ennek körében a bejelentett, de nem ráfordított negyedórák után a vágóhídnak kiszámlázott összeg az illetékes hatóság általános adminisztratív költségeinek fedezésére szolgál?

                  4)

                  Úgy kell–e értelmezni a 882/2004 rendelet 27. cikke (4) bekezdésének a) pontjában és VI. mellékletének 1. és 2. pontjában szereplő szabályt, hogy a 27. cikk (4) bekezdésével ellentétes, ha a vágóhidaknak átalányösszeg formájában számítják fel az NVWA által foglalkoztatott állatorvosok és a kölcsönzött (alacsonyabb javadalmazású) állatorvosok hatósági ellenőrzést szolgáló tevékenységeit, így a kölcsönzött állatorvosoknak fizetettnél magasabb díjszabás szerepel a számlán?

                  5)

                  Úgy kell–e értelmezni a 882/2004 rendelet 26. cikkében és 27. cikke (4) bekezdésének a) pontjában, valamint VI. mellékletének 1. és 2. pontjában szereplő szabályt, hogy a hatósági ellenőrzések díjainak kiszámítása során figyelembe lehet venni azokat a költségeket, amelyek egy olyan korlátolt felelősségű társaság (KDS) tartalékképzésére szolgálnak, amelytől az illetékes hatóság hatósági asszisztenseket kölcsönöz, és a tartalék vészhelyzetben fordítható a hatósági ellenőrzéseket ténylegesen végző, valamint a hatósági ellenőrzéseket lehetővé tevő személyzet fizetésére és képzési költségeire?

                  6)

                  A[z ötödik] kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Milyen összegig képezhető ilyen tartalék és milyen hosszú lehet az általa lefedett időtartam?

         (1)  HL 2004. L 165., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 200. o.


title: C-445/18. sz. ügy: A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vaselife International BV, Chrysal International BV kontra College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/6

      A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vaselife International BV, Chrysal International BV kontra College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
      (C-445/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/06)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Vaselife International BV, Chrysal International BV

         Alperes: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A hatáskörrel rendelkező hatóság, a College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden a referenciatermék engedélyének megújítását követően megváltoztathatja-e az 1107/2009/EK rendelet (1) 52. cikke szerinti olyan párhuzamos forgalmazási engedély érvényességi idejét, amelyet az engedély megújításáról szóló határozatot megelőzően adtak ki, adott esetben hivatalból és a referenciatermék engedélyének megújításáról szóló határozathoz kapcsolódó – későbbi – érvényességi időnek megfelelően?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a párhuzamos forgalmazási engedély érvényességi idejének megváltozása automatikusan, magából az 1107/2009/EK rendeletből fakadóan következik a referenciatermék engedélyének megújításából? A párhuzamos engedély érvényessége tekintetében az új időpont hatáskörrel rendelkező hatóság nyilvántartásába való bejegyzése pusztán adminisztratív cselekmény vagy erről – hivatalból vagy kérelemre – határozni kell?

                  3)

                  Ha a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy határozathozatalra van szükség, akkor erre alkalmazandó-e az 1107/2009/EK rendelet 52. cikke, különösen annak (3) bekezdése?

                  4)

                  A harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén: ebben az esetben mely rendelkezés(eke)t kell alkalmazni?

                  5)

                  Már akkor nem lehet az 1107/2009/EK rendelet 52. cikke szerint azonosnak tekinteni valamely növényvédő szert, ha a referenciatermék (már) nem ugyanattól a vállalattól származik? E kérdés megválaszolásakor annak a kérdésnek a vizsgálatára is felkérik a Bíróságot, hogy társult vállalkozáson vagy engedély alapján tevékenykedő vállalkozáson érthető-e olyan vállalkozás is, amely a terméket a jogosult engedélyével, azonos receptúra szerint gyártja. Ennyiben van-e jelentősége annak, hogy a referenciatermék és a párhuzamosan bevezetendő termék gyártásának alapjául szolgáló gyártási folyamat a hatóanyagok tekintetében ugyanazon vállalatnál zajlik?

                  6)

                  Pusztán a referenciatermék gyártási helyszínének megváltoztatása fontos-e azon kérdés eldöntése során, hogy a termék azonos-e?

                  7)

                  Az ötödik és/vagy a hatodik kérdésre adandó igenlő válasz esetén: az abból levonható következtetésen („nem azonos”) változtathat-e valamit az, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság már megállapította, hogy a termék összetétele egyáltalán nem vagy csak csekély mértékben változott?

                  8)

                  Kit terhel bizonyítási kötelezettség az 1107/2009/EK rendelet 52. cikkének (3) bekezdése szerinti feltételek teljesülése tekintetében, ha a párhuzamos termék, illetve a referenciatermék engedélyének jogosultja e tekintetben eltérő véleménnyel bír?

         (1)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21–i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.).


title: T-451/18. sz. ügy: 2018. július 18-án benyújtott kereset –Triantafyllopoulos és társai kontra EKB

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/12

      2018. július 18-án benyújtott kereset –Triantafyllopoulos és társai kontra EKB
      (T-451/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/13)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperesek: Panaghiote Triantafyllopoulos (Patrasso, Görögország) és további 487 felperes (képviselő: N. Ioannou ügyvéd)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az Európai Központi Bankot a felperesek által elszenvedett és az egyes felperesek tekintetében a keresetben részletezett kár megtérítésére, amely szövetkezeti részjegyenként eléri a 83,77 EUR összeget megszorozva az egyes természetes vagy jogi személy felperesek tulajdonában lévő részjegyek számával;

                  —

                  az Európai Központi Bankot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset tárgya azon kár megtérítésére vonatkozik, amely állításuk szerint a felpereseket az „Achaiki Syneteristiki Trapeza SYN. P. E.” (akhaiai szövetkezeti bank) részjegyeinek tulajdonosi minőségében érte annak különleges felszámolása miatt, amelyben meglehetősen súlyos kár merült fel, különös tekintettel a valamennyi felperes tulajdonában lévő részjegyek értékére. A kár állításuk szerint abból ered, hogy a Τrapeza tis Ellados (TtE, görög nemzeti bank) nem megfelelő módon gyakorolt ellenőrzést és felügyeletet az akhaiai szövetkezeti bank felett 1999-től 2012-ig, de a kár abból is ered, hogy az Európai Központi Bank nem megfelelő ellenőrzést és felügyeletet gyakorolt a görög nemzeti bank felett, és utóbbin keresztül, de szintén közvetlenül az akhaiai szövetkezeti bank felett.
      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következő jogalapokra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, a ténybeli körülményeken, büntetőügyeken és a nemzeti jogon alapuló jogalap

                              —

                              1999-től és az akhaiai szövetkezeti bank működési engedélyének a görög nemzeti bank általi visszavonásáig a mindenkori banki igazgatás elvtelen módon kisajátította a társasági vagyont és azt a jogszerű céloktól teljesen eltérő, bűnelkövetési célokra használta fel. E vagyont úgy vonták el, hogy egyáltalán nem vették figyelembe a bankok számára előírt jogszerű eljárásokat. A görög nemzeti bank a nemzeti jog szerint az egyedüli felügyeleti hatóság, amelynek jogában áll minden intézkedést meghozni a megelőzés, a felügyelet és a végrehajtás tekintetében annak érdekében, hogy ne történjen meg mindaz, ami bekövetkezett, és ami a társasági vagyon elvesztéséhez vezetett.

                  2.

                  A második, az EUMSZ 340. cikken alapuló jogalap

                              —

                              Az EUMSZ 340. cikk harmadik bekezdésének megfelelően, az EKB ez alapján önálló jogi személyiséggel rendelkezik, és a tagállamok jogában közös általános elveknek megfelelően köteles megtéríteni az általa vagy alkalmazottai által feladataik ellátása során okozott károkat.

                  3.

                  A harmadik, a Törvényszék ítélkezési gyakorlatán alapuló jogalap

                              —

                              A Törvényszék ítélkezési gyakorlata megköveteli, hogy a jogalanyok számára jogokat biztosító jogszabály súlyos megsértésére kerüljön sor. Azon követelmény tekintetében, hogy a jogsértésnek súlyosnak kell lennie, megfelelőnek az a döntő szempont tekintendő, amely azon körülményen alapul, hogy a szóban forgó közösségi szerv egyes hivatalai a mérlegelési jogkörük korlátait nyilvánvalóan és súlyosan megsértették. Az okozott kár terjedelme és nagysága, valamint a károsultak száma vehető alapul szempontként azon körülmény megállapítása érdekében, hogy az adott magatartást tanúsító szerv nyilvánvalóan és súlyosan megsértette-e a mérlegelési jogkörének korlátait. Továbbá meg kell állapítani a közösségi jog súlyos megsértését abban az esetben, ha az adott szerv nem a szokásos gondossággal és körültekintéssel járt el. Az EKB nem teljesítette a Szerződésből és a rá vonatkozó alapokmányból eredő azon kötelezettségét, hogy hatékony szankciókat alkalmazzon a görög nemzeti bankkal szemben azért, mert utóbbi elégtelen felügyeletet gyakorolt az akhaiai szövetkezeti bank felett. Az EKB a maga részéről felelős annak ellenőrzéséért, hogy a tagállamok nemzeti bankjai a Szerződésben és a rá vonatkozó alapokmányban meghatározottakkal összhangban járnak el. Abban az esetben, ha erre az ellenőrzésre nem került sor, igazgatási hiányosságokról – a megfelelő ügyintézés elvének megsértéséről – lehet szó, amelyeket meg lehetett volna előzni, ha az EKB megfelelő intézkedéseket hozott volna, hogy „emlékeztesse” a görög nemzeti bankot arra, hogy melyek azok a feladatok, amelyek a Szerződésből eredően terhelik, és utóbbi nincs felhatalmazva arra, hogy felügyelet nélkül hagyja a hitelintézeteket, mivel így kockáztatja az Európai Unió pénzügyi stabilitását, amelynek biztosítása az EKB létezésének legfőbb célja. Az EKB-nak ellenőriznie kellett volna, hogy a görög nemzeti bank teljesítette-e azokat a kötelezettségeket, amelyek a Központi Bankok Európai Rendszerének tagjaként rá hárultak, és abban az esetben, ha megállapítást nyer, hogy nem teljesítette a kötelezettségeit, az EKB részéről a tétlenség helyett megfelelő intézkedések meghozatalára lett volna szükség.


title: T-503/18. sz. ügy: 2018. augusztus 22-én benyújtott kereset – Haba Trading kontra EUIPO – Vida (vidaXL)

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/16

      2018. augusztus 22-én benyújtott kereset – Haba Trading kontra EUIPO – Vida (vidaXL)
      (T-503/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/18)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Haba Trading BV (Utrecht, Hollandia) (képviselők: B. Scneiders és A. Brittner ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Vida AB (Alvesta, Svédország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: vidaXL európai uniós ábrás védjegy – 11 603 024. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. június 12-én hozott határozata (R 190/2016-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-478/18. sz. ügy: 2018. augusztus 6-án benyújtott kereset – Bezouaoui és HB Consultant kontra Bizottság

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/13

      2018. augusztus 6-án benyújtott kereset – Bezouaoui és HB Consultant kontra Bizottság
      (T-478/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Hacène Bezouaoui (Avanne, Franciaország), HB Consultant (Beure, Franciaország) (képviselők: J.-F. Henrotte és N. Neyrinck ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott. Következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg az SA.46897 (2018/NN) – Franciaország, feltételezett támogatás – CACES ügyben 2018. április 10-én hozott C(2018) 2075 final bizottsági határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 107. cikkben említett „betudhatóság” fogalmának megsértésén alapul, mivel a munkagépek biztonságos vezetésére irányuló képzés költségeinek az állam által elismert paritásos beszedő szervezetek (organismes paritaires collecteur agréés, a továbbiakban: OPCA) általi megtérítése állami források felhasználásával jár, amely az államnak betudható intézkedés eredménye. Így a felperesek azzal érvelnek, hogy azon határozat, amelynek a megsemmisítésért kérik, sérti a Pearle ítélkezési gyakorlatot (2004. július 15-i Pearle és társai ítélet, C-345/02, EU:C:2004:448).

                  2.

                  A második jogalap az EUMSZ 107. cikkben említett „előny” fogalmának megsértésén alapul, mivel a francia állam által a jelen ügyben hozott intézkedések előnyben részesítik azon vállalkozásokat, amelyek úgynevezett „CACES®” képzéseket (Certificat d’Aptitude à la Conduite En Sécurité, biztonságos vezetési képességet tanúsító igazolvány) nyújtanak, szemben azon vállalkozásokkal, amelyek úgynevezett „PCE®” képzéseket (Permis à la Conduite d’Engins, munkagépvezetői engedély) nyújtanak.

                  3.

                  A harmadik jogalap az EUMSZ 107. cikkben említett „szelektivitás” fogalmának megsértésén alapul, mivel a meghozott intézkedések szelektív jellegűek. E jogalap három részből áll:

                              —

                              az első rész azon az érven alapul, miszerint az OPCÁ-k nem jogosultak arra, hogy hátrányos megkülönböztetésben részesítsék azon különböző képzéseket, amelyek ugyanazon igénynek felelnek meg, és amelyeket a francia állam elismert;

                              —

                              a második rész azon az érven alapul, miszerint a francia állam beavatkozásai azzal a hatással járnak, hogy az OPCÁ-kat megtévesztik azon képzési intézkedésekkel kapcsolatban, amelyek megfelelnek a törvényi követelményeknek, és amelyek megtéríthetők;

                              —

                              a harmadik rész azon az érven alapul, miszerint a két képzési rendszer (CACES® és PCE®) eltérő bánásmódban való részesítését nem igazolja a referenciarendszer jellege vagy általános felépítése.


title: C-459/18. sz. ügy: A Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen (Belgium) által 2018. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/7

      A Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen (Belgium) által 2018. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat
      (C-459/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/07)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank van eerste aanleg Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Argenta Spaarbank NV

         Alperes: Belgische Staat

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkével az olyan nemzeti adószabályozás, amelynek alapján a Belgiumban korlátlan adókötelezettséggel rendelkező társaság – amely olyan más tagállambeli telephellyel rendelkezik, amelynek nyeresége Belgiumban a Belgium és a másik tagállam közötti kettős adóztatási egyezmény alapján teljesen adómentes – adóköteles nyereségének kiszámításakor,

                  —

                  a kockázati tőkére vonatkozó levonást a kockázati tőkére vonatkozó levonás olyan összegével csökkentik, amelyet egyrészt a telephely aktíváinak nettó könyv szerinti értéke, és másrészt a társaság saját tőkéjéhez nem tartozó és a telephelynek betudható passzívák összessége közötti többletkülönbözet alapján számítanak ki, és

                  —

                  az előbb említett csökkentést annyiban nem végzik el, amennyiben a csökkentés összege alacsonyabb, mint e telephely nyeresége,

            míg a kockázati tőkére vonatkozó levonás csökkentését nem végzik el, ha e többletkülönbözetet egy Belgium területén található telephelynek lehet betudni?


title: T-484/18. sz. ügy: 2018. augusztus 14-én benyújtott kereset – XB kontra EKB

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/14

      2018. augusztus 14-én benyújtott kereset – XB kontra EKB
      (T-484/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/15)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: XB (képviselők:: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: EKB

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2017. november 6-i és 2017. december 4-i azon határozatokat, amelyekben a felperest arról tájékoztatták, hogy nem jogosult bizonyos ellátásokra (háztartási támogatás, eltartott gyermek után nyújtott támogatás, iskoláztatási támogatás és iskolakezdés előtti támogatás);

                  —

                  következésképpen rendelje el a megfelelő összegeknek a kért időponttól számított utalását, késedelmi kamatokkal növelve (az Európai Központi Bank által használt kamatláb plusz két százalékpont). Állapítsa meg, hogy azok kiigazító kifizetések, melyekre nem az esedékességük hónapjában kerül sor, azon adómérték alá tartoznak, amely az esedékesség hónapjában lett volna érvényben, ha azokat megfelelő időben kifizetik, a 260/68/EGK, Euratom, ESZAK rendelettel (1) összhangban;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a felperes 2018. március 29-én benyújtott panaszát elutasító 2018. június 5-i határozatot;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a felperes 2017. december 15-i, közigazgatási felülvizsgálat iránti kérelmét elutasító 2018. február 2-i határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap arra vonatkozik, hogy az EKB rövid távú foglalkoztatásra vonatkozó alkalmazási feltételei és szabályai jogellenesek (jogellenességi kifogás).

                              —

                              Az EKB rövid távú foglalkoztatásra vonatkozó alkalmazási feltételei és szabályai egyrészt sértik a gyermekek számára az Európai Unió Alapjogi Chartájában biztosított jogokat és a család védelmének elveit, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, másrészt az ideiglenes és állandó alkalmazottak közötti hátrányos megkülönböztetés tilalmát, harmadrészt a hátrányos megkülönböztetés tilalmát és az adófizetőkkel való egyenlő bánásmód elvét.

                  2.

                  A második jogalap a kollektív jogok megsértésére vonatkozik, mivel az EKB rövid távú foglalkoztatásra vonatkozó alkalmazási feltételei és szabályai elfogadásakor nem egyeztettek megfelelően az EKB személyzeti bizottságával.

         (1)  Az Európai Közösségeket illető adó alkalmazása feltételeinek és eljárásának megállapításáról szóló, 1968. február 29-i 260/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendelet (HL 1968. L 56., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 33. o.).


title: T-504/18. sz. ügy: 2018. augusztus 24-én benyújtott kereset – XG kontra Bizottság

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/17

      2018. augusztus 24-én benyújtott kereset – XG kontra Bizottság
      (T-504/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: XG (képviselők: S. Kaisergruber és A. Burghelle-Vernet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg a kereset elfogadhatóságát és megalapozottságát;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság [bizalmas] (1) által 2018. július 3-án hozott, a felperestől a Bizottság helyiségeibe való bejutásának megtagadását fenntartó határozatát;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott jogi aktus kibocsátója hatáskörének hiányára alapított jogalap.

                  2.

                  A második, a Bizottságon belüli biztonságról szóló, 2015. március 13-i (EU, Euratom) 2015/443 bizottsági határozat (HL 2015. L 72., 41. o.; a továbbiakban: 2015/443 határozat) 3. cikkének megsértésére, valamint a megtámadott jogi aktus jogalapjának hiányára alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a felperes alapvető jogainak megsértésére, különösen az EUMSZ 67. cikknek, az EUSZ 6. cikknek, a 2015/443 határozat 3. cikkének, valamint az Alapjogi Charta 6., 7., 8., 15., 27., 31., 41., 42., 47., 48. és 49. cikkének a megsértésére alapított jogalap. Ez a jogalap három részre tagolódik:

                              —

                              a szabadsághoz, a magánélethez, a személyes adatok védelméhez, valamint a foglalkozásának szabad gyakorlásához való jogának megsértésre alapított első rész;

                              —

                              a megfelelő ügyintézéshez, az átláthatósághoz, az iratokba való betekintéshez és a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértésére, valamint az ártatlanság vélelmének és a védelemhez való jognak a megsértésére alapított második rész;

                              —

                              az arányosság elvének és az Alapjogi Charta 49. cikkének a megsértésére alapított harmadik rész.

                  4.

                  A másodlagosan felhozott negyedik, az EUMSZ 296. cikknek, az Alapjogi Charta 41. cikke (2) bekezdésének, az egyoldalú jogi aktusok formális és érdemi indokolása elvének a megsértésére alapított jogalap. Ez a jogalap két részre tagolódik:

                              —

                              a megtámadott jogi aktus formális indokolásának hiányára alapított első rész;

                              —

                              a megtámadott jogi aktus érdemi indokolásának hiányára alapított második rész.

         (1)  Kitakart bizalmas adatok.


title: C-423/18. sz. ügy: A Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) által 2018. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Südzucker AG kontra Hauptzollamt Karlsruhe

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/2

      A Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) által 2018. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Südzucker AG kontra Hauptzollamt Karlsruhe
      (C-423/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Südzucker AG

         Alperes: Hauptzollamt Karlsruhe

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 967/2006/EK rendelet (1) 3. cikke (2) bekezdésének első mondatát, hogy az abban említett határidő a többletösszeg határidőn belüli közlésének a többlet cukor figyelembe veendő mennyiségének a 952/2006/EK rendelet (2) 10. cikke szerinti ellenőrzés alapján a határidő lejártát követően módosított megállapításából eredő módosítására is vonatkozik?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Ebben az esetben, ha a határidőn belüli közlés ellenőrzések keretében tett megállapítások alapján történő módosításáról van szó, alkalmazandók-e a 3559/91 rendelettel (3) módosított 2670/81/EGK rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti értesítési határidő túllépésének a Bíróság 2002. január 10-i British Sugar ítéletében (C-101/99, ECLI:EU:C:2002:7) említett feltételei a 967/2006 rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti közlési határidő túllépésére is?

                  3)

                  Ha a 967/2006/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének első mondata nem alkalmazandó az ellenőrzéseken alapuló módosító közlésekre (lásd az első kérdést), vagy ha fennállnak a határidő túllépésének feltételei (lásd a második kérdést), a következő május 1-jét kell alapul venni, vagy a nemzeti jogot kell alkalmazni a többletösszeg módosításának közlésére vonatkozó határidő meghatározásához?

                  4)

                  Ha a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy sem a következő május 1-jét nem lehet alapul venni, sem a nemzeti jogot nem lehet alkalmazni:
                  Összeegyeztethető-e a közösségi jog – többek között az arányosság, a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét magukban foglaló – általános elveivel, ha a jelen ügyben szereplőhöz hasonló helyzetben az ellenőrzés időtartama, az ellenőrzési jelentés elkészítésének és kiértékelésének időtartama alapján 2010. október 20-án, illetve 2011. október 27-én kerül sor a 2007/2008-as gazdasági évre vonatkozó többletösszeg közlésére? Jelentőséggel bír-e ezzel összefüggésben, hogy a cukorgyártó kifogásokat emelt a többletmennyiségek megállapításával szemben?

         (1)  A kvótán felüli cukortermelésre vonatkozóan a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2006. június 29-i 967/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 176., 22. o.)

         (2)  A cukor belső piaca és a kvótarendszer irányítása tekintetében a 318/2006/EK tanácsi rendelet alkalmazásának részletes szabályairól szóló 2006. június 29-i 952/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 178., 39. o.)

         (3)  A kvótán felüli cukortermelésre vonatkozó részletes végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2670/81/EGK rendelet módosításáról 1991. december 6-i 3559/91/EGK bizottsági rendelet (HL 1991. L 336., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 12. kötet, 131. o.)


title: T-500/18. sz. ügy: 2018. augusztus 20-án benyújtott kereset – Puma kontra EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/15

      2018. augusztus 20-án benyújtott kereset – Puma kontra EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)
      (T-500/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/16)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Puma SE (Herzogenaurach, Németország) (képviselők: P. Trieb és M. Schunke ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Destilerias MG SL (Vilanova i la Geltru, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes a Törvényszék előtti eljárásban

         A vitatott védjegy: MG PUMA európai uniós védjegybejelentés – 15 108 848. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. június 6-án hozott határozata (R 2019/2017-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési tanács előtti költségeket is.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-429/18. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanyolország) által 2018. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos és María Claudia Téllez Barragán kontra Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/3

      A Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid (Spanyolország) által 2018. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos és María Claudia Téllez Barragán kontra Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid
      (C-429/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/03)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Berta Fernández Álvarez, BMM, TGV, Natalia Fernández Olmos és María Claudia Téllez Barragán

         Alperes: Consejería de Sanidad de la Comunidad de Madrid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összhangban van-e a keretmegállapodással a jelen bíróság által az 1990/70/EK irányelv (1) mellékletét képező keretmegállapodásra vonatkozóan adott értelmezés, és annak megállapítása, hogy a felperesek határozott idejű szerződéseinek megkötése során visszaélés történik, mivel az állami szektorba tartozó munkáltató különböző szerződéskötési módokat alkalmaz – amelyek mindegyike ideiglenes jellegű – a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottak szokásos feladatainak állandó és tartós jellegű ellátására, olyan strukturális hiányosságok és szükségletek fedezésére, amelyek valójában nem átmeneti jellegűek, hanem állandóak és tartósak, és ebből következően a leírt ideiglenes szerződéskötés a keretmegállapodás 5. szakasza (1) bekezdése a) pontjának értelmében véve objektív okként nem igazolt, hiszen a határozott idejű munkaszerződések ilyen alkalmazása közvetlenül ellentétes a keretmegállapodás második preambulumbekezdésével és a megállapodás általános megállapításainak 6. és 8. pontjával, mivel nem állnak fenn e határozott idejű munkaszerződéseket igazoló körülmények?

                  2)

                  Összhangban van-e a keretmegállapodással a jelen bíróság által az 1990/70/EK irányelv mellékletét képező keretmegállapodásra vonatkozóan adott értelmezés, és a keretmegállapodás alkalmazásakor az, hogy e bíróság úgy tekinti, hogy a hagyományos kiválasztási eljárásra vonatkozó pályázati felhívás, a fent leírt jellemzőkkel, nem egyenértékű intézkedés, és nem is tekinthető szankciónak, mivel az elkövetett visszaéléssel nem arányos, hiszen következménye az ideiglenesen alkalmazott munkavállaló munkaviszonyának megszüntetése, ami azzal jár együtt, hogy nem teljesülnek az irányelv célkitűzései, és továbbra is fennmarad az ideiglenes közalkalmazottak kedvezőtlen helyzete, továbbá hatékony intézkedésnek sem tekinthető, mivel a munkáltatónak nem okoz semmiféle hátrányt, és nincs visszatartó hatása sem, ebből következően pedig nem felel meg az 1999/70 irányelv 2. cikke első bekezdésének, mert nem biztosítja, hogy a spanyol állam az irányelvben meghatározott eredményeket eléri?

                  3)

                  Összhangban van-e a keretmegállapodással a jelen bíróság által az 1999/70 irányelv 2. cikkének első bekezdésére és az Európai Unió Bíróságának 2016. szeptember 14-i ítéletére (C-16/15) (2) vonatkozóan adott értelmezés, és azok alkalmazásakor az, hogy e bíróság úgy tekinti, hogy a kiválasztási eljárásra vonatkozó nyilvános pályázati felhívás nem minősül olyan megfelelő szankcionáló intézkedésnek, amely alkalmas az egymást követő ideiglenes szerződések alkalmazásával való visszaélés szankcionálására, mivel a spanyol szabályozásban nem létezik hatékony és visszatartó hatású szankcióra irányuló olyan mechanizmus, amely véget vetne az ideiglenes közalkalmazottak kinevezése során történő visszaéléseknek, és e szabályozás nem teszi lehetővé a visszaéléssel érintett közalkalmazottakkal kötött szerződésekkel betöltött strukturális álláshelyek más módon való betöltését, és ily módon e munkavállalók bizonytalan helyzete fennmarad?

                  4)

                  Összhangban van-e a keretmegállapodással az e bíróság által adott értelmezés, amely szerint a visszaéléssel érintett ideiglenesen alkalmazott munkavállalónak „határozatlan időre alkalmazott, de nem állandó” munkavállalóvá történő átminősítése nem hatékony szankció, mivel az ilyennek minősített munkavállaló munkaviszonya megszüntethető, akár azért, mert álláshelyét kiválasztási eljárás során betöltik, vagy az állás megszűnik, és ebből következően nincs összhangban a keretmegállapodással a határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése céljából, mivel nem teljesülnek az 1999/70 irányelv 2. cikkének első bekezdésében foglaltak, hiszen nem biztosított, hogy a spanyol állam az abban meghatározott eredményeket eléri?
                  E helyzetet figyelembe véve, a jelen ügyben ismertetni kell a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 8 de Madrid (madridi 8. sz. közigazgatási bíróság, Spanyolország) által a 193/2007. sz. gyorsított eljárásban 2018. január 30-án előzetes döntéshozatal céljából előterjesztett alábbi kérdéseket (3):

                  5)

                  Ha a nemzeti bíróság megállapítja, hogy visszaélésszerű az ideiglenes helyettesítés céljából foglalkoztatott közalkalmazottak egymást követő, időszakos helyettesítésre irányuló szerződések útján való alkalmazása a SERMAS (madridi egészségügyi szolgálat) szolgálatában, amelynek célja a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottak által történő szolgáltatásnyújtással kapcsolatos állandó és strukturális szükségletek fedezése, mivel a nemzeti jogrendben nincs semmiféle, szankcionálásra irányuló hatékony és visszatartó hatású intézkedés, amely az ilyen visszaélést szankcionálhatná és a közösségi jog megsértéséből származó következményeket orvosolhatná, az 1999/70/EK irányelv mellékletét képező keretmegállapodás 5. szakasza értelmezhető-e úgy, hogy az arra kötelezi a nemzeti bíróságot, hogy hatékony és visszatartó hatású intézkedéseket alkalmazzon, amelyek a keretmegállapodás hatékony érvényesülését biztosítják, és következésképpen a szóban forgó visszaélést szankcionálják és az említett uniós jogszabály megsértéséből származó következményeket orvosolják, mellőzve annak a nemzeti jogszabálynak az alkalmazását, amely ezt akadályozza?
                  Igenlő válasz esetén, amint azt az Európai Unió Bírósága a 2016. szeptember 14-i ítéletben (C-184/15 és C-197/15) (4) 41. pontjában megállapította:
                  Összeegyeztethető-e az 1999/70/EK irányelv által elérni kívánt céllal az egymást követő ideiglenes jellegű jogviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megelőzése és szankcionálása, valamint az uniós jog megsértése következményeinek orvoslása érdekében tett intézkedésként az időszakosan helyettesítő, kisegítő jellegű vagy helyettesítésre irányuló közalkalmazotti jogviszony átalakítása tartós közalkalmazotti jogviszonnyá, oly módon, hogy az érintett már a kinevezésétől fogva határozatlan időre foglalkoztatott közszolgálati alkalmazottnak tekinthető, mivel a foglalkoztatása ugyanolyan tartós jellegű, mint az összehasonlítható helyzetben lévő határozatlan időre foglalkoztatott közszolgálati alkalmazottaké, és mindez annak alapján, hogy a nemzeti szabályozás abszolút módon tiltja az állami szektorban az egymást követő határozott idejű munkaszerződéseknek határozatlan idejű munkaszerződéssé való átalakítását, mivel nem létezik egyéb olyan hatékony intézkedés, amely az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának elkerülésére, és adott esetben szankcionálására szolgálhatna?

                  6)

                  Egymást követő ideiglenes jogviszonyokkal való visszaélés esetén az időszakosan helyettesítő ideiglenes közalkalmazotti jogviszony határozatlan idejű jogviszonnyá történő átalakítása értelmezhető-e akként, hogy az csak akkor felel meg az 1999/70/EK irányelv és a keretmegállapodás céljainak, ha a visszaélést elszenvedő ideiglenes jelleggel foglalkoztatott közalkalmazott – az állandóság és az elmozdíthatatlanság elve alapján, az abban foglalt valamennyi jogosultsággal és kötelezettséggel együtt, a határozatlan időre foglalkoztatott informatikusokkal azonos elbánásban részesülve – ugyanolyan vagy azonos foglalkoztatási feltételeket élvez, mint a határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazott (szociális védelem, szakmai előléptetés, rendes szabadságok biztosítása, szakképzés, fizetés nélküli szabadságok, közigazgatási jogállás, engedélyek, nyugdíjhoz való jogosultságok, a munkahelyről való elbocsátás, valamint a megüresedett állások betöltése és a szakmai előléptetés céljából meghirdetett pályázatokon való részvétel)?

                  7)

                  Figyelembe véve adott esetben az állandó szükségletek kielégítésére irányuló határozott idejű szerződések alkalmazásával való visszaélés fennállását, anélkül, hogy objektív ok, az azt igazoló sürgős és nyomós szükséglet fennállna, és anélkül, hogy a nemzeti jogunkban hatékony szankciók vagy korlátok lennének, olyan intézkedésként, amely a visszaélés megelőzésére és az uniós jog megsértése következményének elkerülésére irányul, amennyiben a munkáltató nem biztosít állandóságot a munkavállaló számára, az olyan, jogellenes felmondás esetén járó végkielégítéssel egyenértékűnek tekinthető végkielégítés, amely megfelelő, arányos, hatékony és visszatartó erejű szankcióként szolgál, összhangban áll-e az 1999/70/EK irányelv által kitűzött célokkal?

         (1)  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.)

         (2)  2016. szeptember 14-i Pérez López ítélet (C-16/15, EU:C:2016:679).

         (3)  C-103/18. sz., Sánchez Ruiz ügy.

         (4)  2016. szeptember 14-i Martínez Andrés és Castrejana López ítélet (C-184/15 és C-197/15, EU:C:2016:680).