title: T-175/19. sz. ügy: 2019. március 18-án benyújtott kereset — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft kontra EUIPO (eVoter)

text:
               13.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/59

      2019. március 18-án benyújtott kereset — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft kontra EUIPO (eVoter)
      (T-175/19. sz. ügy)
      (2019/C 164/62)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (München, Németország) (képviselő: L. Genz ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: eVoter európai uniós szóvédjegy bejelentése — 17 900 152. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. január 11-én hozott határozata (R 1983/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az EUIPO határozathozatali gyakorlatának megsértése

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-180/19. sz. ügy: 2019. március 26-án benyújtott kereset — Bibita Group v EUIPO — Benkomers (Italpalackok)

text:
               13.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/60

      2019. március 26-án benyújtott kereset — Bibita Group v EUIPO — Benkomers (Italpalackok)
      (T-180/19. sz. ügy)
      (2019/C 164/63)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Bibita Group SHPK (Tirana, Albánia) (képviselő: C. Seyfert ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Benkomers OOD (Szófia, Bulgária)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott formatervezési minta:3797 091–0001. sz. közösségi formatervezési minta (Italpalackok)

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2019. január 14-én hozott határozata (R 1070/2018-3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  semmisítse meg a 3797 091–0001. sz. közösségi formatervezési mintát a keresetben felsorolt indokok alapján;

                  —

                  az alperest és a jogosultat kötelezze a Törvényszék eljárási szabályzatának 190. cikke alapján a harmadik fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos eljárási költségek viselésére;

                  —

                  az EUIPO-t és a jelen eljárásban esetlegesen részt vevő másik felet kötelezze valamennyi eljárási költség viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A 6/2002/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének és 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának megsértése.


title: T-336/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 19-i végzése — Eagle IP kontra EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)

text:
               13.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/61

      A Törvényszék 2019. március 19-i végzése — Eagle IP kontra EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
      (T-336/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 164/64)
      Az eljárás nyelve: angol
      A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 268., 2018.7.30.


title: T-470/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 21-i végzése — Telenet kontra Bizottság

text:
               13.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/61

      A Törvényszék 2019. március 21-i végzése — Telenet kontra Bizottság
      (T-470/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 164/65)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 364., 2018.10.8.


title: Helyesbítés a Hivatalos Lapban megjelent közleményhez a T-45/19. sz. ügyben (HL C 122., 2019.4.1.)

text:
               13.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/62

      Helyesbítés a Hivatalos Lapban megjelent közleményhez a T-45/19. sz. ügyben

         (
               Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 122., 2019. április 1.
            )

      (2019/C 164/66)
      A 20. oldalon a T-45/19. sz., Acron és társai kontra Bizottság ügyben a Hivatalos Lapban megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

               „2019. január 24-én benyújtott kereset – Acron és társai kontra Bizottság

                  (T-45/19. sz. ügy)

               (2019/C 164/66)
               Az eljárás nyelve: angol

                  Felek

                  Felperesek: Acron PAO (Veliky Novgorod, Oroszország), Dorogobuzh PAO (Dorogobuzh, Oroszország), Acron Switzerland AG (Baar, Svájc) (képviselők: T. De Meese, J. Stuyck és A. Nys ügyvédek)

                  Alperes: Európai Bizottság

                  Kérelmek

               A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                           —

                           semmisítse meg a 2018. november 12-i (EU) 2018/1703 bizottsági végrehajtási határozatot; és

                           —

                           az alperest kötelezze a költségek viselésére.

                  Jogalapok és fontosabb érvek

               Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

                           1.

                           Az első jogalap keretében a felperesek azt állítják, hogy az alperes megsértette a nemzetközi kötelezettségeit, ami a Szerződés megsértésének minősül, és nem adott megfelelő indokolást azon megállapításával kapcsolatban, hogy az Oroszországi Föderáció nem teljesíti a Kereskedelmi Világszervezet keretében őt terhelő kötelezettségeket.
                           A felperesek előadják, hogy az alperes nem vette figyelembe azt, hogy az Oroszországi Föderációnak a Kereskedelmi Világszervezethez való csatlakozása releváns tényező a felperesek megváltozott dömpingkülönbözetének kiszámításakor. Az alperes az ammónium-nitrát behozatalára alkalmazandó vámok időközi felülvizsgálatának elvégzése során köteles figyelembe venni az Oroszországi Federáció által a gázárral kapcsolatban tett kötelezettségvállalásokat. Mivel az alperes azzal érvelt, hogy az Oroszországi Föderáció nem teljesíti a saját csatlakozási jegyzőkönyvét, az alperes megsértette az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkét és a Kereskedelmi Világszervezet dömpingellenes megállapodásának II. cikkét. Az alperes ezáltal megsértette nemzetközi kötelezettségeit, ami a Szerződés megsértésének minősül.

                           2.

                           A második jogalap keretében a felperesek azt állítják, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, és nem adott megfelelő indokolást, megsértve ezáltal a felperesek védelemhez való jogát, amikor megállapította, hogy a körülményeknek a felperesek által hivatkozott megváltozása nem tartós jellegű.

                                       —

                                       A felperesek a második jogalap keretében a megtámadott határozat megsemmisítését indokoló két külön okot adnak elő. Mindkét ok azon téves megállapítással kapcsolatos, hogy a körülmények megváltozása nem tartós jellegű.

                                       —

                                       Mindenesetre az alperes megsértette az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolási kötelezettségét, amikor a megtámadott határozatot nem indokolta meg világosan és egyértelműen.

                           3.

                           A harmadik jogalap keretében a felperesek azt állítják, hogy az alperes megsértette az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikkének (2) bekezdését és 20. cikkének (2) bekezdését, valamint a felperesek védelemhez való jogát, és jogbizonytalanságot okozott azáltal, hogy nem közölte a dömpingre vonatkozó számításait.

                                       —

                                       Az alperes nem közölte a felperesekkel a dömpingkülönbözet végleges kiszámítását, noha e számításon alapultak a dömping folytatására és fennállására vonatkozó megállapítások, a körülmények megváltozásának tartós jellege és a részleges időközi felülvizsgálat befejezése is. Amennyiben az alperes közölte volna e számítást, lehetővé tette volna a felperesek számára jogaik hatékonyabb védelmét a dömping számítását illetően és a dömpingre vonatkozó általános megállapításokat illetően, ideértve az eredeti vizsgálat során használt számítási módszerrel kapcsolatos érvet is, ami jelentős hatással lett volna a felperesek jogi helyzetére.

                                       —

                                       A felperesek előadják, hogy az alperes megsértette a 2016/1036 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését és 20. cikkének (2) bekezdését, a felperesek védelemhez való jogát és a jogbiztonság elvét, mivel nem közölt a felperesekkel megbízható összefoglalót a vizsgálat során gyűjtött bizonyítékokról, vagy azon megfontolásokról, amelyek alapján az alperes javaslatot tett a felperesek dömpingellenes különbözetének módosítására. A felperesek előadják, hogy az alperes azáltal, hogy megtagadta a dömpingkülönbözetre vonatkozó számításának velük való közlését, megsértette a felperesek védelemhez való jogát és a jogbiztonság elvét.”


title: T-135/15. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság („EMOGA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Olaszország által kifizetett kiadások — A cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer — 320/2006/EK rendelet — 968/2006/EK rendelet — 1290/2005/EK rendelet — 24 hónapos határidő — A »többéves intézkedés« fogalma — A szerkezetátalakításra nyújtott támogatás megítélésének feltételei — A »termelőberendezés« fogalma — A silók minősítése — A »teljes leszerelés« fogalma — A VI/5330/97. sz. dokumentum 2. melléklete — Az uniós szabályozás értelmezési nehézségei — Lojális együttműködés — Jogos Bizalom — Ne bis in idem — Vágási támogatás — A mezőgazdasági termékek megismertetésével és promóciójával kapcsolatos cselekvések — Késedelmes kifizetések — Kivételes igazgatási körülmények fennállásának bizonyítéka — Egyenlő bánásmód — Az uniós rendelet egyik nyelvi változatában lévő fordítási hiba — A pénzügyi korrekció tagállamnak való betudhatósága”)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/41

      A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság
      (T-135/15. sz. ügy) (1)

      („EMOGA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Olaszország által kifizetett kiadások - A cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer - 320/2006/EK rendelet - 968/2006/EK rendelet - 1290/2005/EK rendelet - 24 hónapos határidő - A »többéves intézkedés« fogalma - A szerkezetátalakításra nyújtott támogatás megítélésének feltételei - A »termelőberendezés« fogalma - A silók minősítése - A »teljes leszerelés« fogalma - A VI/5330/97. sz. dokumentum 2. melléklete - Az uniós szabályozás értelmezési nehézségei - Lojális együttműködés - Jogos Bizalom - Ne bis in idem - Vágási támogatás - A mezőgazdasági termékek megismertetésével és promóciójával kapcsolatos cselekvések - Késedelmes kifizetések - Kivételes igazgatási körülmények fennállásának bizonyítéka - Egyenlő bánásmód - Az uniós rendelet egyik nyelvi változatában lévő fordítási hiba - A pénzügyi korrekció tagállamnak való betudhatósága”)
      (2019/C 148/37)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője C. Colelli avvocato dello Stato)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben D. Bianchi, P. Ondrůšek és I. Galindo Martín meghatalmazottak, később D. Bianchi és P. Ondrůšek meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozók: Francia Köztársaság (képviselő: D. Colas és S. Horrenberger meghatalmazottek) és Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Koós G. meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2015. január 16-i (EU) 2015/103 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2015. L 16., 33. o.) részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben az az Olasz Köztársaság által kifizetett egyes kiadásokról rendelkezik.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az Olasz Köztársaság maga viseli saját költségeit és az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Francia Köztársaság és Magyarország maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 155., 2015.5.11.


title: C-83/19. sz. ügy: A Tribunalul Olt (Románia) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Asociația „Forumul Judecătorilor din România” kontra Inspecția Judiciară

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/31

      A Tribunalul Olt (Románia) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Asociația „Forumul Judecătorilor din România” kontra Inspecția Judiciară
      (C-83/19. sz. ügy)
      (2019/C 187/36)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Olt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Asociația „Forumul Judecătorilor din România”

         Alperes: Inspecția Judiciară

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal (1) létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmust (CVM) valamely európai uniós intézmény EUMSZ 267. cikk értelmében vett jogi aktusának kell-e tekinteni, amely az Európai Unió Bírósága által értelmezhető?

                  2)

                  A Bolgár Köztársaságnak és Romániának az Európai Unióhoz való csatlakozásáról szóló, Románia által 2005. április 25-én Luxemburgban aláírt szerződés hatálya alá tartozik-e a 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmus (CVM) tartalma, jellege és időtartama? Az említett mechanizmus keretében készült jelentésekben megfogalmazott követelmények kötelező jellegűek-e Romániára nézve?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló szerződés 19. cikke (1) bekezdésének második albekezdését, hogy az arra kötelezi a tagállamokat, hogy hozzák meg azokat az intézkedéseket, amelyek az uniós jog által szabályozott területeken a hatékony jogvédelem biztosításához szükségesek, nevezetesen a román bírókkal szembeni független fegyelmi eljárás garanciáit, megszüntetve minden olyan kockázatot, amely az ilyen eljárások lefolytatása feletti politikai befolyásolással kapcsolatos, mint például az Inspecția Judiciară (igazságügyi felügyelet, Románia) igazgatóságának kormány általi közvetlen kinevezése, még ideiglenes jelleggel is?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkét, hogy a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a jogállamiság kritériumait, amelyeket a 2006. december 13-i 2006/928/EK bizottsági határozattal létrehozott együttműködési és ellenőrzési mechanizmus (CVM) keretében készült jelentések is megkövetelnek, az Inspecția Judiciară (igazságügyi felügyelet, Románia) igazgatóságának kormány általi, akár ideiglenes jellegű közvetlen kinevezésére vonatkozó eljárások esetében is?

         (1)  A Romániában felállítandó együttműködési, valamint az igazságügyi reform és a korrupció elleni küzdelem területén érvényes külön értékelési kritériumok teljesítése terén elért haladást ellenőrző mechanizmus létrehozásáról szóló 2006. december 13-i bizottsági határozat (HL 2006. L 354., 56. o.).


title: C-138/19. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DY

text:
               3.6.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 187/33

      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2019. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DY
      (C-138/19. sz. ügy)
      (2019/C 187/38)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DY

         Alperes hatóság: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Az eljárásban résztvevő fél: Finanzpolizei

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, valamint a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (1) és a 96/76/EK irányelv érvényesítéséről szóló, 2014. május 15-i 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, (2) hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a munkavállalók határokon átnyúló foglalkoztatása körében fennálló formai kötelezettségek megsértése — például a bérelszámolási dokumentumok helyszíni megőrzésének elmulasztása, vagy a Zentrale Koordinationsstelle (illegális foglalkoztatást ellenőrző központi iroda, Ausztria) részére történő bejelentés (ZKO-bejelentések) elmulasztása — esetére rendkívül magas összegű bírságokat, különösen pedig magas összegű minimális bírságot ír elő, amely bírságokat érintett munkavállalónként halmozottan szabják ki?

                  2.

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, valamint a 96/71/EK irányelvet és a 2014/67/EU irányelvet, hogy azokkal ellentétes az abszolút felső határok nélküli halmozott bírságok kiszabása a munkavállalók határokon átnyúló foglalkoztatása körében fennálló formai kötelezettségek megsértése esetén?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a fogadó országban végzett tevékenység idő előtti megszüntetése és/vagy megszakítása esetén a változásnak a ZKO felé történő kötelező bejelentését írja elő?

                  4.

                  A harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely nem ír elő megfelelő határidőt a változás bejelentés számára?

                  5.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket és a 2014/67/EU irányelv 9. cikkét, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely szerint a megfelelő és releváns dokumentumok megfelelő határidőn belül történő benyújtásával nem teljesíthető az iratok rendelkezésre bocsátására vonatkozó kötelezettség?

                  6.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket és a 2014/67/EU irányelv 9. cikkét, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely azt írja elő, hogy a külföldi szolgáltatásnyújtó olyan iratokat is köteles benyújtani, mint pl. a bérjegyzékek, bérszámfejtési kivonatok, bérfizetési listák, személyi jövedelemadó-kimutatások, be- és kijelentések, egészségbiztosítás, bejelentési és bérpótlék-elszámolási jegyzékek, a bérszint-besorolásra vonatkozó iratok és bizonyítványok, amelyek meghaladják a 2014/67/EU irányelv 9. cikkében felsorolt dokumentumok körét, és amelyek nem relevánsak és nem is szükségesek, továbbá a nemzeti jog sem határozza meg azokat pontosan?

         (1)  HL 1997. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 431. o.

         (2)  A munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 96/71/EK irányelv érvényesítéséről és a belső piaci információs rendszer keretében történő igazgatási együttműködésről szóló 1024/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/67/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 159., 11. o.)


title: T-558/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Lupu kontra EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Djili DS európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A korábbi DJILI nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja”)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/34

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Lupu kontra EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)
      (T-558/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Djili DS európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi DJILI nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja”)
      (2019/C 213/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Victor Lupu (Bukarest, Románia) (képviselő: P. Acsinte ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Gája és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovo, Bulgária) (képviselő: C.-R. Romițan ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a V. Lupu és Djili Soy Dzhihangir Ibryam közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. június 5-én hozott határozata (R 2391/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Victor Luput kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: C-224/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Budimex S. A. kontra Minister Finansów (Előzetes döntéshozatal — A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere — 2006/112/EK irányelv — 66. cikk — Adóztatandó tényállás és az adófizetési kötelezettség keletkezése — A szolgáltatás teljesítése megtörténtének időpontja — Építési és szerelési munkák — A munkáknak a szolgáltatási szerződésben előírt átvétele időpontjának figyelembevétele)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/7

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Budimex S. A. kontra Minister Finansów
      (C-224/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - 66. cikk - Adóztatandó tényállás és az adófizetési kötelezettség keletkezése - A szolgáltatás teljesítése megtörténtének időpontja - Építési és szerelési munkák - A munkáknak a szolgáltatási szerződésben előírt átvétele időpontjának figyelembevétele)
      (2019/C 220/09)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Budimex S. A.

         Alperes: Minister Finansów

         Rendelkező rész

      A 2010. július 13-i 2010/45/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 66. cikke első bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal a nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó számla kibocsátásának elmulasztása vagy késedelmes kibocsátása esetén nem ellentétes az, hogy e szolgáltatás alakszerű átvétele minősül azon időpontnak, amikor az említett szolgáltatás teljesítése megtörténik, miközben — mint az alapügyben is — a tagállam azt írja elő, hogy az adófizetési kötelezettség azon határidő elteltekor keletkezik, amelynek számítása attól a naptól kezdődik, amelyen a szolgáltatás teljesítése megtörtént, mivel — egyfelől — az átvétel alakszerűségét a felek a szerződésbe foglalták, amely szerződés köti őket azon szerződéses kikötések értelmében, amelyek a szolgáltatásnyújtás területén fennálló gazdasági és kereskedelmi valóságot tükrözik, illetve — másfelől — ezen alakszerűség a szolgáltatásnyújtás tényleges teljesítésének felel meg, és véglegesen rögzíti a fizetendő ellenérték összegét, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2


title: T-553/15. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — Export Development Bank of Iran kontra Tanács („Szerződésen kívüli felelősség — Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szembeni korlátozó intézkedések — Pénzeszközök befagyasztása — A felperest a nevének az azon személyek és szervezetek jegyzékébe való felvételét és az ott történő további szerepeltetését követően állítólagosan ért kár megtérítése, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások szóban forgó befagyasztása alkalmazandó — A Törvényszék hatásköre — Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése”)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/31

      A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — Export Development Bank of Iran kontra Tanács
      (T-553/15. sz. ügy) (1)

      („Szerződésen kívüli felelősség - Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szembeni korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - A felperest a nevének az azon személyek és szervezetek jegyzékébe való felvételét és az ott történő további szerepeltetését követően állítólagosan ért kár megtérítése, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások szóban forgó befagyasztása alkalmazandó - A Törvényszék hatásköre - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése”)
      (2019/C 220/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Export Development Bank of Iran (Teherán, Irán) (képviselő: J.-M. Thouvenin ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és M. Bishop meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: A. Aresu és R. Tricot meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A felperest a vele szemben elfogadott korlátozó intézkedések következtében állítólagosan ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az Export Development Bank of Iran maga viseli a saját, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     Az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit.

         (1)  HL C 398., 2015.11.30.


title: T-516/16. és T-536/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Alvarez y Bejarano és társai kontra Bizottság („Közszolgálat — Tisztviselők — Szerződéses alkalmazottak — A személyzeti szabályzat reformja — Az utazási költségek átalánykifizetésének, valamint az éves szabadság utazási idő címén további szabadnapokkal történő kiegészítésének kevésbé kedvező rendszere — E kedvezmények biztosítása és a külföldi tartózkodás vagy külföldi munkavégzés közötti kapcsolat — Az éves utazási költségek megtérítésének és az utazási időnek a megszüntetése”)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/31

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Alvarez y Bejarano és társai kontra Bizottság
      (T-516/16. és T-536/16. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Szerződéses alkalmazottak - A személyzeti szabályzat reformja - Az utazási költségek átalánykifizetésének, valamint az éves szabadság utazási idő címén további szabadnapokkal történő kiegészítésének kevésbé kedvező rendszere - E kedvezmények biztosítása és a külföldi tartózkodás vagy külföldi munkavégzés közötti kapcsolat - Az éves utazási költségek megtérítésének és az utazási időnek a megszüntetése”)
      (2019/C 220/40)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Maria Alvarez y Bejarano (Namur, Belgium) és az ítélet mellékletében megnevezett további 11 felperes (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Currall és G. Gattinara, később G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Európai Parlament (képviselők: E. Taneva és M. Ecker meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben M. Bauer és M. Veiga, később M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Azon határozatok megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelmek, amelyek 2014. január 1-jétől nem biztosítják a felpereseknek az utazási időt és az éves utazási költségek megtérítését annak érdekében, hogy a származási helyükkel való kapcsolat fenntarthassák.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék T-516/16. és T-536/16. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                     A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

                  3)

                     A Törvényszék Maria Alvarez y Bejaranót az Európai Bizottság ítélet mellékletében megnevezett további tisztviselőit és alkalmazottait kötelezi a költségek viselésére.

                  4)

                     Az Európai Unió Tanácsa és az Európai Parlament maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 421., 2014.11.24. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-85/14. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


title: T-523/16. és T-542/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Ardalic és társai kontra Tanács („Közszolgálat — Tisztviselők — Szerződéses alkalmazottak — A személyzeti szabályzat reformja — Az utazási költségek átalánykifizetésének, valamint az éves szabadság utazási idő címén további szabadnapokkal történő kiegészítésének kevésbé kedvező rendszere — E kedvezmények biztosítása és a külföldi tartózkodás vagy külföldi munkavégzés közötti kapcsolat — Az éves utazási költségek megtérítésének és az utazási időnek a megszüntetése”)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/32

      A Törvényszék 2019. április 30-i ítélete — Ardalic és társai kontra Tanács
      (T-523/16. és T-542/16. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Szerződéses alkalmazottak - A személyzeti szabályzat reformja - Az utazási költségek átalánykifizetésének, valamint az éves szabadság utazási idő címén további szabadnapokkal történő kiegészítésének kevésbé kedvező rendszere - E kedvezmények biztosítása és a külföldi tartózkodás vagy külföldi munkavégzés közötti kapcsolat - Az éves utazási költségek megtérítésének és az utazási időnek a megszüntetése”)
      (2019/C 220/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Jakov Ardalic (Brüsszel, Belgium) és az ítélet mellékletében megnevezett további 11 felperes (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben M. Bauer és M. Veiga, később M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Európai Parlament (képviselők: E. Taneva és M. Ecker meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Azon határozatok megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelmek, amelyek 2014. január 1-jétől nem biztosítják a felpereseknek az utazási időt és az éves utazási költségek megtérítését annak érdekében, hogy a származási helyükkel való kapcsolat fenntarthassák.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék T-523/16. és T-542/16. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                     A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

                  3)

                     A Törvényszék Jakov Ardalicot és az Európai Unió Tanácsának a mellékletben megnevezett további tisztviselőit és alkalmazottait kötelezi a költségek viselésére.

                  4)

                     Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 448., 2014.12.24. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-100/14. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


title: C-566/17. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach kontra Szef Krajowej Administracji Skarbowej (Előzetes döntéshozatal — A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere — 2006/112/EK irányelv — A 168. cikk a) pontja — Az előzetesen felszámított adó levonása — A héasemlegesség elve — Gazdasági tevékenységeket és nem gazdasági tevékenységeket is folytató adóalany — A héa hatálya alá tartozó ügyletek és a héa hatálya alá nem tartozó ügyletek teljesítése érdekében beszerzett termékek és igénybe vett szolgáltatások — A megosztás feltételeinek hiánya a nemzeti szabályozásban — Az adóztatás jogszerűségének az elve)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/6

      A Bíróság (második tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach kontra Szef Krajowej Administracji Skarbowej
      (C-566/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 168. cikk a) pontja - Az előzetesen felszámított adó levonása - A héasemlegesség elve - Gazdasági tevékenységeket és nem gazdasági tevékenységeket is folytató adóalany - A héa hatálya alá tartozó ügyletek és a héa hatálya alá nem tartozó ügyletek teljesítése érdekében beszerzett termékek és igénybe vett szolgáltatások - A megosztás feltételeinek hiánya a nemzeti szabályozásban - Az adóztatás jogszerűségének az elve)
      (2019/C 230/07)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

         Alperes: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely engedélyezi az adóalany számára, hogy levonja az általa a hozzáadottérték-adó (héa) hatálya alá tartozó gazdasági tevékenységekhez és a héa hatálya alá nem tartozó nem gazdasági tevékenységekhez egyidejűleg beszerzett termékeket és igénybe vett szolgáltatásokat terhelő előzetesen felszámított héa teljes összegét, mivel az alkalmazandó adószabályozás nem tartalmaz a megosztás feltételeire és módszerére vonatkozó olyan különös szabályokat, amelyek lehetővé tennék az adóalany számára, hogy meghatározza az ezen előzetesen megfizetett héának a gazdasági tevékenységeihez és nem gazdasági tevékenységeihez kapcsolódó részét.

         (1)  HL C 13., 2018.1.15


title: T-324/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — VI.TO. kontra EUIPO — Bottega (Egy aranyazott palack formája) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Európai uniós térbeli védjegy — Egy aranyozott palack formája — Feltétlen kizáró okok — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Megkülönböztető képesség — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának i — iii. alpontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának i — iii. alpontja]”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/41

      A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — VI.TO. kontra EUIPO — Bottega (Egy aranyazott palack formája)
      (T-324/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Európai uniós térbeli védjegy - Egy aranyozott palack formája - Feltétlen kizáró okok - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Megkülönböztető képesség - A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának i - iii. alpontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának i - iii. alpontja]”)
      (2019/C 230/51)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Olaszország) (képviselő: L. Giove ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Scardocchia és A. Folliard-Monguiral meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Sandro Bottega (Colle Umberto, Olaszország) (képviselő: R. Galli ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a VI.TO. és S. Bottega közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. március 14-én hozott határozata (R 1036/2017-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 259., 2018.7.23.


               11.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 233/7

      Aust-Agder megye által 2019. március 28-án a Konkurrenten.no AS ellen benyújtott kereset
      (E-1/17. sz. ügy: COSTS – 2)
      (2019/C 233/06)
      Aust-Agder megye (képviselője: Bjørnar Alterskjær és Amie Eliassen, Kluge Advokatfirma AS, Bryggegata 6, Postboks 1548 Vika, 0117 Oslo, Norvégia)2019. március 28-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon a Konkurrenten.no AS ellen.
      A felperes a következők elrendelésére kéri a Bíróságot:

                  1.

                  A Konkurrenten.no AS által Aust-Agder megye részére fizetendő költségek teljes összege 403 430,92 NOK, amelyet az Európai Központi Bank által meghatározott, a végzésről szóló értesítés napján érvényes hivatalos árfolyamon kell átváltani euróra.

                  2.

                  Erre az összegre késedelmi kamatot kell felszámítani a jelen végzés kézbesítésétől kezdve az összeg megfizetésének időpontjáig. Az alkalmazandó kamatláb az Európai Központi Bank által az elsődleges refinanszírozási műveleteire alkalmazott, a fizetés esedékessége szerinti hónap első naptári napján hatályban lévő kamat 3,5 százalékponttal növelt összege.

         Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

                  —

                  A Konkurrenten.no AS 2017. január 11-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz az EFTA Felügyeleti Hatóság 2015. májusi 179/15/COL sz. határozata ellen. A felperes kérte, hogy beavatkozhasson az E-1/17 sz. Konkurrenten.no AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügybe, amit a bíróság elnöke 2017. július 12-i végzésében engedélyezett.

                  —

                  Az EFTA-Bíróság eljárási szabályzatának 70. cikke (1) bekezdése szerint:

                        „A megtérítendő költségek vitatása esetén a Bíróság az érdekelt fél keresete alapján és a másik fél meghallgatását követően határoz.”

                  —

                  Az EFTA-Bíróság az E-1/17. sz. ügyben hozott végzésében elrendelte, hogy a Konkurrenten.no AS viselje a felperes költségeit.


title: C-770/18. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-634/17. sz., Pint kontra Bizottság ügyben 2018. október 9-én hozott ítélete ellen Pint Anikó által 2018. december 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/3

      A Törvényszék (első tanács) T-634/17. sz., Pint kontra Bizottság ügyben 2018. október 9-én hozott ítélete ellen Pint Anikó által 2018. december 8-án benyújtott fellebbezés
      (C-770/18. sz. ügy)
      (2019/C 238/04)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Pint Anikó (képviselő D. Lazar)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság, Magyarország
      Az Európai Unió Bírósága (tizedik tanács) 2019. május 21-i végzésével mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte a saját költségeinek viselésére.


title: T-631/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Remag Metallhandel és Jaschinsky kontra Bizottság („Szerződésen kívüli felelősség — Az OLAF-nak a tagállamokhoz szóló, a dömpingellenes vámoknak a Tajvanból származó valamennyi fém-szilícium behozatal vonatkozásában való visszatéríttetésére irányuló felhívása azt érintő bizonyíték nélkül, hogy az említett fém-szilícium Kínából származik — 398/2004/EK rendelet és 467/2010/EU végrehajtási rendelet — Okozati összefüggés”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/15

      A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Remag Metallhandel és Jaschinsky kontra Bizottság
      (T-631/16. sz. ügy) (1)

      („Szerződésen kívüli felelősség - Az OLAF-nak a tagállamokhoz szóló, a dömpingellenes vámoknak a Tajvanból származó valamennyi fém-szilícium behozatal vonatkozásában való visszatéríttetésére irányuló felhívása azt érintő bizonyíték nélkül, hogy az említett fém-szilícium Kínából származik - 398/2004/EK rendelet és 467/2010/EU végrehajtási rendelet - Okozati összefüggés”)
      (2019/C 238/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Ausztria) és Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Ausztria) (képviselők: M. Lux ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Caeiros és A. Lewis meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott, a felperesek által állítólagosan amiatt elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem, hogy az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) kérelmet intézett a tagállamok vámhatóságaihoz annak érdekében, hogy téríttessék vissza a Tajvanból az Európai Unióba exportált szilícium szállítmányra vonatkozó dömpingellenes vámokat.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Remag Metallhandel GmbH –t és Werner Jaschinsky-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 392., 2016. 10. 24.


title: T-837/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Negru kontra EUIPO — Sky (SkyPrivate) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A SkyPrivate európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A korábbi SKY nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/15

      A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Negru kontra EUIPO — Sky (SkyPrivate)
      (T-837/17. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A SkyPrivate európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi SKY nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 238/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Alexandru Negru (Iasi, Románia) (képviselők: kezdetben I.-M. Iliescu, később T. Protopopescu ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Sky Ltd, korábbi nevén Sky plc (Isleworth, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Saliger solicitor és P. Roberts QC)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Sky és az A. Negru közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. október 12-én hozott határozata (R 349/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Alexandru Negrut kötelezi a költségek viselésére, ideértve a Sky Ltd részéről az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 72., 2018.2.26.


title: T-312/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Dentsply De Trey kontra EUIPO — IDS (AQUAPRINT) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az AQUAPRINT európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi AQUACEM nemzeti szóvédjegyek, valamint a korábbi lajstromozatlan AQUACEM és AQUASIL nemzeti védjegyek — Viszonylagos kizáró okok — Összetéveszthetőség hiánya — Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A megjelölésnek a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban való használata — A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése — Jellegbitorlási kereset [»action for passing off«] — Megtévesztő jelleg hiánya”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/16

      A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Dentsply De Trey kontra EUIPO — IDS (AQUAPRINT)
      (T-312/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az AQUAPRINT európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi AQUACEM nemzeti szóvédjegyek, valamint a korábbi lajstromozatlan AQUACEM és AQUASIL nemzeti védjegyek - Viszonylagos kizáró okok - Összetéveszthetőség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A megjelölésnek a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban való használata - A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése - Jellegbitorlási kereset [»action for passing off«] - Megtévesztő jelleg hiánya”)
      (2019/C 238/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dentsply De Trey GmbH (Konstanz, Németország) (képviselő: S. Clark solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: G. Sakalaite-Orlovskiene, J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: IDS SpA (Savona, Olaszország) (képviselők: M. Andreolini és F. Andreolini ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Dentsply De Trey és az IDS közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. február 26-án hozott határozata (R 1438/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Dentsply De Trey GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.


title: C-420/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Gerechtshof 's-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — IO kontra Inspecteur van de rijksbelastingdienst (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — 9. és 10. cikk — Adóalany — „Önállóan” végzett gazdasági tevékenység — Fogalom — Valamely alapítvány felügyelőbizottsága tagjának tevékenysége)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/19

      A Bíróság (második tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Gerechtshof 's-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — IO kontra Inspecteur van de rijksbelastingdienst
      (C-420/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 9. és 10. cikk - Adóalany - „Önállóan” végzett gazdasági tevékenység - Fogalom - Valamely alapítvány felügyelőbizottsága tagjának tevékenysége)
      (2019/C 263/23)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Gerechtshof 's-Hertogenbosch

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IO

         Alperes: Inspecteur van de rijksbelastingdienst

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 9. és 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy nem végez önállóan gazdasági tevékenységet egy alapítvány felügyelőbizottságának olyan tagja, mint az alapeljárás felperese, aki — jóllehet semmilyen alá- és fölérendeltségi viszony nem köti ezen alapítvány ügyvezető szervéhez, és nem köti ilyen viszony az említett alapítvány felügyelőbizottságához sem az e bizottsági tagi tevékenységének gyakorlása tekintetében — nem a saját nevében, nem a saját javára és nem a saját felelősségére, hanem ugyanezen bizottság javára és felelősségére jár el, és egyáltalán nem viseli a tevékenységéből eredő gazdasági kockázatot, mivel rögzített díjazásban részesül, amely nem függ sem az üléseken való részvételétől, sem pedig az általa ténylegesen teljesített munkaóráktól.

         (1)  HL C 319., 2018.9.10


title: C-505/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Copebi SCA kontra Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Előzetes döntéshozatal — Állami támogatások — 2009/402/EK határozat — A Francia Köztársaság által a gyümölcs- és zöldségágazatban végrehajtott kampánytervek — A támogatás összeegyeztethetetlenségének megállapítása — Visszatéríttetésre való felszólítás — A határozat hatálya — Mezőgazdasági bizottságok)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/20

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 13-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Copebi SCA kontra Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
      (C-505/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - 2009/402/EK határozat - A Francia Köztársaság által a gyümölcs- és zöldségágazatban végrehajtott kampánytervek - A támogatás összeegyeztethetetlenségének megállapítása - Visszatéríttetésre való felszólítás - A határozat hatálya - Mezőgazdasági bizottságok)
      (2019/C 263/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Copebi SCA

         Alperes: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Az eljárásban részt vesz: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Rendelkező rész

      A Franciaország által a gyümölcs- és zöldségágazatban végrehajtott „kampánytervekről” szóló, 2009. január 28-i 2009/402/EK bizottsági határozatot úgy kell értelmezni, hogy az kiterjed a gyümölcs-, a zöldség- és kertészeti ágazattal foglalkozó országos szakmaközi hivatal (Oniflhor) által a bigarreaucseresznye-ipari mezőgazdasági bizottság (CEBI) részére folyósított, és az e bizottság tagjainak minősülő termelői csoportok által az édescseresznye-ipari termelők részére nyújtott támogatásokra, jóllehet egyrészt ez a bizottság nem szerepel az e határozat 15. pontjában említett nyolc mezőgazdasági bizottság között, másrészt pedig e támogatásokat a határozatban bemutatott finanszírozási mechanizmustól eltérően kizárólag az Oniflhor által nyújtott támogatásokból finanszírozták, nem pedig a termelők önkéntes hozzájárulásaiból.

         (1)  HL C 364., 2018.10.8.


title: C-508/18. és C-82/19. PPU. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2019. május 27-i ítélete (a Supreme Court, High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Az OG (C-508/18), PI (C-82/19 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal — Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — 2002/584/IB kerethatározat — A 6. cikk (1) bekezdése — A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma — Valamely tagállam ügyészsége által kibocsátott európai elfogatóparancs — Jogállás — A végrehajtó hatalmi ág valamely szervével fennálló alárendeltségi viszony megléte — Az igazságügyi miniszter egyedi utasításadási jogköre — A függetlenség garanciájának hiánya)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/21

      A Bíróság (nagytanács) 2019. május 27-i ítélete (a Supreme Court, High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Az OG (C-508/18), PI (C-82/19 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-508/18. és C-82/19. PPU. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - A 6. cikk (1) bekezdése - A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma - Valamely tagállam ügyészsége által kibocsátott európai elfogatóparancs - Jogállás - A végrehajtó hatalmi ág valamely szervével fennálló alárendeltségi viszony megléte - Az igazságügyi miniszter egyedi utasításadási jogköre - A függetlenség garanciájának hiánya)
      (2019/C 263/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court, High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

      OG (C-508/18), PI (C-82/19 PPU)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a C-508/18. és C-82/19. PPU. sz. ügyeket ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                  A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 6. cikkének (1) bekezdése szerinti „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az nem terjed ki valamely tagállam azon ügyészségére, amely ki van téve azon kockázatnak, hogy közvetlenül vagy közvetetten alá lehet rendelve az igazságügyi minisztériumhoz hasonló végrehajtó hatalmi szerv egyedi utasításainak az európai elfogatóparancs kibocsátására vonatkozó határozat meghozatala keretében.

         (1)  HL C 364., 2018.10.8

         HL C 122., 2019.4.1


title: C-509/18. sz. ügy: A Bíróság (Nagytanács) 2019. május 27-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A PF ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — 2002/584/IB kerethatározat — A 6. cikk (1) bekezdése — A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma — Valamely tagállam főügyésze által kibocsátott európai elfogatóparancs — Jogállás — A függetlenség garanciája)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/22

      A Bíróság (Nagytanács) 2019. május 27-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A PF ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-509/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - A 6. cikk (1) bekezdése - A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma - Valamely tagállam főügyésze által kibocsátott európai elfogatóparancs - Jogállás - A függetlenség garanciája)
      (2019/C 263/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court

         Az alapeljárás résztvevője

      PF

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 6. cikkének (1) bekezdése szerinti „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az kiterjed valamely tagállam főügyészére, aki, miközben a bírói hatalomtól szervezetileg független, hatáskörrel rendelkezik a vádemelésre, és akinek az e tagállambeli jogállása a végrehajtó hatalomtól való függetlenségének garanciáját nyújtja az európai elfogatóparancs kibocsátása keretében.

         (1)  HL C 364., 2018.10.8


title: C-10/19. sz. ügy: A Tribunalul București (Románia) által 2019. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Wilo Salmson France SAS kontra Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/23

      A Tribunalul București (Románia) által 2019. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Wilo Salmson France SAS kontra Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (C-10/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/28)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul București

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Wilo Salmson France SAS

         Alperesek: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      2019. június 5-i végzésével a Bíróság (tizedik tanács) az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-142/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-830/16. sz., Monolith Frost GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Dovgan GmbH által 2019. február 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/23

      A Törvényszék (első tanács) T-830/16. sz., Monolith Frost GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen a Dovgan GmbH által 2019. február 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-142/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 263/29)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Dovgan GmbH (képviselő: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Monolith Frost GmbH

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke első tanácsának 2018. december 13-i (T–830/16. sz. ügy) ítéletét;

                  —

                  további következményként: utasítsa el a keresetet.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező fellebbezési jogalapként az uniós jog megsértésére, valamint a bizonyítékok elferdítésére hivatkozik.

                     1.

                     A bizonyítékok elferdítése

                  A Törvényszéknek az 55. pontban foglalt állításával ellentétben az Amtsgericht Köln nem állapította meg, hogy a német lakosság jelentős része beszél oroszul.
                  A Törvényszéknek a megtámadott ítélet 64. pontjában foglalt állításával ellentétben a fellebbezési tanács kétségbe vonta az EUIPO törlési osztályának azon határozatát, miszerint a „пломбир” [plombir] szót az egykori Szovjetunió területén egy bizonyos tejszínfagylalt-fajtára használták.

                     2.

                     A Törvényszék eljárási szabályzata 85. cikke (3) bekezdésének megsértése

                  A Törvényszék megsértette a Törvényszék eljárási szabályzata 85. cikkének (3) bekezdését, mivel jogilag hibásan nem vette figyelembe a Bundesgerichtshofnak a beavatkozó fél által előterjesztett, 2017. július 6-i határozatát. Azt, hogy ezt a bizonyítékot csak a tárgyalás időpontjában terjesztették elő, a fellebbező szerint a határozat meghozatalának időpontja indokolja. Ezenkívül a Törvényszék eljárási szabályzata 92. cikkének (7) bekezdése szerinti ellenbizonyításról van szó.

                     3.

                     A Törvényszék eljárási szabályzata 85. cikke (1) bekezdésének megsértése

                  A Törvényszék a 69. pontban jogilag hibásan hivatkozott a felperes K 16. és K 17. sz. mellékleteire. A felperes azokat tévesen terjesztette elő, és ezért az eljárási szabályzata 85. cikkének (1) bekezdése értelmében nem lett volna szabad figyelembe venni.

                     4.

                     Az indokolási kötelezettség megsértése

                  A megtámadott ítélet nem tartalmaz elegendő indokolást a Törvényszék azon vélekedésével kapcsolatban, hogy a balti államokban a polgárok jelentős része ismeri az orosz „пломбир” szó jelentését. Többek között annak megállapítása is hiányzik, hogy ebben az esetben olyan, az alapszókincs részét képező szóról van szó, amelyet azok is értenek, akiknek nem az orosz az anyanyelve.
                  Az ítéletben (különösen a 64. és 65. pontban) annak megfelelő indokolása is hiányzik, hogy az egykori Szovjetunióban a „пломбир” szó miért nem fantázianév vagy terméknév volt.
                  Végül az ítélet (66. pont) nem tartalmazza annak indokolását, hogy miért kellene pusztán egy GOST-szabvány szerinti megnevezésre való utalásból azt a következtetést levonni, hogy „szokásos [orosz] fogalomról” van szó, és miért kellene az Európai Unión belüli fogyasztói köröknek ezt ismernie.


title: C-267/19. sz. ügy: A Trgovački sud u Zagrebu (Horvátország) által 2019. március 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — PARKING d.o.o. kontra SAWAL d.o.o.

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/25

      A Trgovački sud u Zagrebu (Horvátország) által 2019. március 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — PARKING d.o.o. kontra SAWAL d.o.o.
      (C-267/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/30)
      Az eljárás nyelve: horvát

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Trgovački sud u Zagrebu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PARKING d.o.o.

         Alperes: SAWAL d.o.o.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Figyelemmel az Európai Unió Bíróságának a C-484/15. és C-551/15. sz. ügyben hozott ítéletére, összeegyeztethető-e az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikkének (1) bekezdésével és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18. cikkével az olyan nemzeti szabályozás, mint a végrehajtásról szóló törvény (közzétéve a Narodne novine 112/12., 25/13., 93/14., 55/16. és 73/17. számában) 1. cikke, és amely a közjegyzők hatáskörébe utalja a követelések „bizonyító erejű okiraton” alapuló és végrehajtási lap — mint végrehajtható okirat — kiállítása útján történő behajtását, anélkül hogy a Horvát Köztársaságban letelepedett adós jogi személy kifejezett beleegyezését adta volna?

                  2)

                  Alkalmazható-e az Európai Unió Bíróságának a 2017. március 9-i Zulfikarpašić ítéletében (C-484/15, EU:C:2017:199) és 2017. március 9-i Pula Parking ítéletében (C-551/15, EU:C:2017:193) adott értelmezés a kérdést előterjesztő bíróság által elbírálandó, fent ismertetett Povrv 16142/2018. sz. ügyben, és konkrétabban úgy kell-e értelmezni az 1215/2012 rendeletet, hogy a nemzeti jog által részükre biztosított hatáskörök keretében valamely „bizonyító erejű okirat” alapján végrehajtási eljárásban — amelyben a végrehajtási eljárás alperesei az Európai Unió más tagállamaiban letelepedett jogi személyek —, Horvátországban eljáró közjegyzők nem tartoznak az említett rendelet értelmében vett „bíróság” fogalma alá?


title: C-453/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-492/15. sz., Deutsche Lufthansa AG kontra Európai Bizottság ügyben 2019. április 12-én hozott ítélete ellen a Deutsche Lufthansa AG által 2019. június 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/33

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-492/15. sz., Deutsche Lufthansa AG kontra Európai Bizottság ügyben 2019. április 12-én hozott ítélete ellen a Deutsche Lufthansa AG által 2019. június 13-án benyújtott fellebbezés
      (C-453/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 263/39)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Deutsche Lufthansa AG (képviselő: A. Martin-Ehlers Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Land Rheinland-Pfalz, Ryanair DAC

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a kereset elfogadható és megalapozott volt, amennyiben a felperes a 12. számú intézkedést (az FFHG (1) tőketartalékába való befizetés) azzal az indokkal támadta meg, hogy ezen intézkedéssel az FFHG javára működési támogatást finanszíroztak;

                  —

                  egyebekben a Törvényszék T-492/15. sz. ügyben 2019. április 12-én hozott ítéletét helyezze hatályon kívül;

                  —

                  adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelemnek, és semmisítse meg az annak alapjául szolgáló, 2014. október 1-jei SA.21121 bizottsági határozatot (2) (a 12. számú intézkedés kivételével, amennyiben ezen intézkedéssel az FFHG javára működési támogatást finanszíroztak);

                  —

                  másodlagosan az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a fellebbezésben lényegében a következő jogalapokra hivatkozik:
      Azon egyedi támogatások, amelyekkel kapcsolatban vizsgálati eljárást indítottak:

                  —

                  A felperes már a COFAZ-ítéletet (3) követően személyében érintett volt, és ezáltal kereshetőségi joggal bír. Ennek az az oka, hogy a Bizottság lényeges tényállási elemeket és további kedvezményeket is figyelmen kívül hagyott, noha ezen intézkedésekről a felperes révén tudomást szerzett. A Bizottság ezáltal megsértette a felperes eljárási jogait.

                  —

                  Amennyiben az ún. Mory ítélkezési gyakorlat (4) alkalmazásra kerülne, akkor másodlagosan az első alternatívát kellett volna alkalmazni. A felperes eljárási jogainak megsértése miatt nem tekinthető úgy, hogy a Bizottság megfelelően lefolytatta a vizsgálati eljárást. A felperes ebben az esetben is személyében érintett, és ezáltal kereshetőségi joggal bír.

                  —

                  Másodlagosan abban az esetben is meg kell állapítani a kereset elfogadhatóságát, ha a Mory ítélkezési gyakorlat második alternatívája kerülne alkalmazásra, amely értelmében a felperesnek bizonyítania kell, hogy a támogatások lényegesen érintették a piaci helyzetét. Ebben az esetben ugyanis a bizonyítási teher megfordul, illetve legalábbis enyhül a felperes bizonyítási terhe, mivel a Bizottság a számára ismert releváns tényállást önkényesen figyelmen kívül hagyta. Csupán másodlagosan megjegyzendő, hogy a felperes ténylegesen bizonyította az ilyen jelentős érintettséget is. A Törvényszék ettől eltérő jogi mérlegelése túlterjed a Bíróság ítélkezési gyakorlatán, és a releváns piac jogilag hibás meghatározásán alapul. Ebben az összefüggésben a Törvényszék elferdíti és megrövidíti mind a felperes, mind a Bizottság által előadott tényállást, megváltoztatja a megtámadott határozat tartalmát, és megsérti a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat.

            Támogatási programok:

                  —

                  A fellebbező álláspontja szerint a keresetet a Montessori ítélet (5) alapján a támogatási programok esetében is elfogadhatónak kellett volna tekinteni.

            Azon egyedi támogatások, amelyekkel kapcsolatban nem indítottak vizsgálati eljárást:

                  —

                  Azon egyedi támogatások esetében, amelyekkel kapcsolatban nem indítottak vizsgálati eljárást, a keresetet a Mory ítélkezési gyakorlat első alternatívája alapján mindenképpen elfogadhatónak kellett volna tekinteni, éspedig azért, mert a Bizottság e támogatásokkal kapcsolatban nem indított alapos vizsgálati eljárást.

         (1)  Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH.

         (2)  A Frankfurt Hahn repülőtér finanszírozására és a repülőtér és a Ryanair közötti pénzügyi kapcsolatokra vonatkozó, Németország által nyújtott SA.21121 (C29/08) (korábbi NN 54/07) számú állami támogatásról szóló (EU) 2016/789 határozat (HL 2016. L 134., 46. o.).

         (3)  A Bíróság 1990. július 12-i Société CdF Chimie azote et fertilisants SA és Société chimique de la Grande Paroisse (SCGP) SA kontra Bizottság ítélete (C-169/84, ECLI:EU:C:1990:301).

         (4)  A Bíróság 2015. szeptember 17-i Mory SA és társai kontra Európai Bizottság ítélete (C-33/14 P, ECLI:EU:C:2015:609).

         (5)  A Bíróság 2018. november 6-i Scuola Elementare Maria Montessori Srl és társai ítélete (C-622/16 P–C-624/16 P, ECLI:EU:C:2018:873).


title: T-347/19. sz. ügy: 2019. június 10-én benyújtott kereset — Falqui kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/54

      2019. június 10-én benyújtott kereset — Falqui kontra Parlament
      (T-347/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/61)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Enrico Falqui (Firenze, Olaszország) (képviselők: F. Sorrentino és A. Sandulli ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes a megtámadott feljegyezés megsemmisítését, valamint azt kéri, hogy a Törvényszék kötelezze az Európai Parlamentet az eljárás során jogellenesen visszatartott összegeknek a felperes részére történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának a felperest egykori parlamenti képviselői minőségében megillető nyugdíj újbóli meghatározásáról szóló, 2019. április 11-i D (2019) 14406. sz. feljegyzésére irányul.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Parlament Elnöksége „az európai parlamenti képviselők statútumának végrehajtási szabályzatáról szóló”2008. május 19-i és július 9-i határozatának megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy mivel „az európai parlamenti képviselők statútumának végrehajtási szabályzatáról szóló”2008. május 19-i és július 9-i határozat 75. cikkének (2) bekezdése értelmében a statútum hatálybalépéséig megszerzett öregséginyugdíj-jogosultság „nem vész el”, a nemzeti szabályozásra való, a KKJ-ben előírt korábbi visszautalást (az abban az időszakban hatályos szabályozásra való) kereszthivatkozásnak kell tekinteni, amennyiben az egykori parlamenti képviselők által a statútum hatálybalépését megelőzően megszerzett nyugdíjjogosultság a későbbi szabályozások értelmében nem módosítható.

                  2.

                  A második, egy érvénytelen nemzeti szabályozás alkalmazása mellőzésének az Európai Parlament általi elmulasztására alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy az olasz képviselőház elnökségének 14/2018. sz. határozatával bevezetett szabályozás — magával az olasz jogrenddel szemben — érvénytelen.

                              —

                              A képviselőház ugyanis úgy határozott, hogy a juttatásnak a 2012 előtti időszakokban megszerzett része tekintetében is az említett társadalombiztosítási rendszer alkalmazásával számítja ki újból az egykori képviselőket megillető járadékokat, amely juttatást valamennyi állami és magánalkalmazott számára arányos rendszer alapján fizetnek, sőt a juttatásnak még az 1996 előtti időszakokban megszerzett része tekintetében is, amely juttatást valamennyi állami és magánalkalmazott számára a „rugalmatlan” javadalmazási rendszer keretében nyújtanak. A képviselőház — a társadalombiztosítási rendszer olyan időszakokra való, visszaható hatályú alkalmazása céljából, amely időszakokban az még nem létezett Olaszországban — eltorzított, észszerűtlen és biztosításmatematikai alappal nem rendelkező rendszert fogadott el.

                              —

                              A szóban forgó reform emellett jogellenes is, amennyiben a parlamenti képviselők járadékainak kérdéskörét — legalábbis azok alapvető aspektusait — törvénnyel, nem pedig belső szabályzattal kell szabályozni (az alkotmány 69. cikke).

                              —

                              Ezen túlmenően ez sérti az egykori parlamenti képviselőknek a nyugdíjuk stabilitásához fűzött jogos elvárását, ez pedig ellentétes a bizalomvédelem elvével, amely az olasz jogrendnek is az egyik általános elvét képezi.

                  3.

                  A harmadik, az uniós jogrend alapvető elveivel, és kiváltképpen a bizalomvédelem elvével ellentétes nemzeti szabályozás Európai Parlament általi jogellenes alkalmazására alapított jogalap. Az uniós jog elsőbbsége elvének megsértése

                              —

                              A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy az egykori olasz parlamenti képviselők járadékainak reformja keretében utólagosan újból meghatározták ezek mértékét, mégpedig teljes mértékben kiszámíthatatlan módon, a fokozatosság mellőzésével, és megfelelő óvintézkedések nélkül, ily módon a reform igen súlyosan sérti az európai jogrend alapvető elvei körébe tartozó bizalomvédelem elvét.

                              —

                              Emiatt az említett reformot nem vehette volna át az Európai Parlament: a jogrendek közötti kapcsolatot szabályozó általános elvek szerint ugyanis valamely jogrend szabályainak egy másikba való — dinamikus vagy kereszthivatkozással történő — átültetése egy jól meghatározott korláttal bír: a hivatkozásra nem kerülhet sor akkor, ha a származási jogrend normája ellentétes a rendeltetési jogrend alapvető elveivel. Ezen túlmenően az uniós jog elsőbbsége miatt, amely az Unió egyik alapvető elvét képezi, ha egy nemzeti szabályozás ellentétes egy uniós rendelkezéssel, azt — az EU teljes területén az uniós jog által a polgárok számára nyújtott egységes védelem biztosítása céljából — nem szabad alkalmazni.


title: T-348/19. sz. ügy: 2019. június 10-én benyújtott kereset — Poggiolini kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/56

      2019. június 10-én benyújtott kereset — Poggiolini kontra Parlament
      (T-348/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/62)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Danilo Poggiolini (Róma, Olaszország) (képviselők: F. Sorrentino és A. Sandulli ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes a megtámadott feljegyezés megsemmisítését, valamint azt kéri, hogy a Törvényszék kötelezze az Európai Parlamentet az eljárás során jogellenesen visszatartott összegeknek a felperes részére történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának a felperest egykori parlamenti képviselői minőségében megillető nyugdíj újbóli meghatározásáról szóló, 2019. április 11-i D (2019) 14406. sz. feljegyzésére irányul.
      A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a T-347/19. sz., Falqui kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-360/19. sz. ügy: 2019. június 14-én benyújtott kereset — Jalkh kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/60

      2019. június 14-én benyújtott kereset — Jalkh kontra Parlament
      (T-360/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/66)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvilliers, Franciaország) (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló 883/2013/EU, Euratom rendeletnek az Európai Ügyészséggel való együttműködés és az OLAF vizsgálatai hatékonysága tekintetében történő módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre vonatkozó javaslatról szóló, 2019. április 16-i európai parlamenti jogalkotási állásfoglalást (COM(2018)0338 — C8–0214/2018 — 2018J0170(COD);

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. és 8. cikkének a megsértésére alapított jogalap, mivel a megtámadott állásfoglalás lehetővé teszi az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) számára a személyes információkhoz való hozzáférést, ami ellentétes a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való joggal.

                  2.

                  A második, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) jegyzőkönyv 8. és 9. cikkének a megsértésére alapított jogalap, mivel a megtámadott állásfoglalás lehetővé teszi az OLAF számára, hogy megkerülje a parlamenti képviselők mentelmi jogát.

                  3.

                  A harmadik, az Európai Parlament eljárási szabályzata 5. cikkének és az Európai Parlament képviselőinek statútuma 4. cikkének a megsértésére alapított jogalap. A felperes azt állítja, hogy a megtámadott állásfoglalás lehetővé teszi az OLAF számára, hogy egyrészt megkerülje a parlamenti képviselők mentelmi jogát, másrészt pedig, hogy hozzáférjen olyan dokumentumokhoz, amelyek nem az Európai Parlament dokumentumai.

                  4.

                  A negyedik, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. cikkének a megsértésére alapított jogalap, mivel a megtámadott állásfoglalás sérti a képviselők védelemhez való jogát.


title: T-361/19. sz. ügy: 2019. június 16-án benyújtott kereset — CF kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/61

      2019. június 16-án benyújtott kereset — CF kontra Parlament
      (T-361/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CF (képviselő: A. Daoût ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatokat;

                  —

                  rendelje el a megtámadott határozatokkal a felperesnek okozott károk megtérítését, vagyis ítéljen meg a felperesnek ideiglenesen 50 000 eurót;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Parlament elnöke által 2019. április 16-án hozott, a felperest a korábbi akkreditált parlamenti asszisztensével szembeni lelki zaklatásban bűnösnek találó és vele szemben megrovás fegyelmi intézkedést alkalmazó két határozat megsemmisítésére irányuló keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a zaklatás az Európai Unió személyzeti szabályzata 12a. cikkében szereplő fogalmának megsértésére vonatkozik, amiatt, hogy a Parlament elnöke nem vette figyelembe a lelki zaklatás fogalmának a jogszabályban és az ítélkezési gyakorlatban szereplő alkotóelemeit.

                  2.

                  A második jogalap a megtámadott jogi aktus indokolásának elégtelenségére vonatkozik. A felperes azt állítja, hogy a Parlament elnöke az első határozatát a tanácsadó bizottság hiányos jelentésére alapozta, a második határozat pedig nem felel meg az Európai Parlament eljárási szabályzatának 166. cikkében előírt követelményeknek.

                  3.

                  A harmadik jogalap a megfelelő ügyintézés elvének és a védelemhez való jog elvének megsértésére vonatkozik. A felperes szerint az adminisztráció megsértette gondoskodási kötelezettségét, az észszerű határidő elvét, a vizsgálat bizalmas jellegének szabályait, a védelemhez való jogot, az ártatlanság vélelmét és a fegyelmi iratokhoz való hozzáférés jogát.

                  4.

                  A negyedik jogalap a jogbiztonság elvének és a kényszerítő szabályok visszaható hatálya tilalmának megsértésére vonatkozik, mivel a Parlament elnöke és a tanácsadó bizottság olyan kényszerítő szabályozást alkalmazott a tényállásra, amely annak megvalósulásakor még nem volt hatályban.
                  A felperes továbbá nem vagyoni és vagyoni kárainak megtérítését kéri. A felperes azzal érvel, hogy a vizsgálat lefolytatásának módja ártott a jóhírnevének és megfosztotta annak lehetőségétől, hogy induljon az európai parlamenti választásokon.


title: T-363/19. sz. ügy: 2019. június 12-én benyújtott kereset — Egyesült Királyság kontra Bizottság

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/62

      2019. június 12-én benyújtott kereset — Egyesült Királyság kontra Bizottság
      (T-363/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/68)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: S. Brandon meghatalmazott, P. Baker QC és T. Johnston Barrister)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 európai bizottsági határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul: a Bizottság téves viszonyítási rendszert azonosított.

                              —

                              A felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévedett, amikor megállapította, hogy az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályok megfelelő keretet biztosítanak az összehasonlíthatóság vizsgálatához (a megtámadott határozat (107) preambulumbekezdése).

                              —

                              Az Egyesült Királyság a társasági adóztatásnak elsősorban területi rendszerét alkalmazza: általában véve csak az Egyesült Királyságból származó nyereségek adókötelesek. A releváns kiindulópont tehát az, hogy bármely külföldi leányvállalat nyereségei tekintetében nem kell adót fizetni. Az EKT-szabályozás eltér ettől az állásponttól, és megállapít bizonyos rendkívüli körülményeket, amelyek mellett felmerülhet az EKT-adófizetési kötelezettség. A megfelelő viszonyítási rendszer tehát az egészében vett társasági adóztatás keretrendszere. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévedett, amikor mesterségesen szűk viszonyítási keretet vett alapul.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9. fejezetében foglalt mentességek nem eltérések.

                              —

                              Az EKT-szabályozásnak az a célja, hogy csak az olyan adózási megoldások tekintetében írjon elő EKT-adófizetési kötelezettséget, amelyek a visszaélés vagy a mesterséges jövedelem-elterelés magas kockázatával járnak. Az Egyesült Királyság olyan szabályozási technika mellett döntött, amelynek keretében: i. az EKT-k széles körű és átfogó meghatározásából indult ki, és ii. kizárta az EKT-kból származó nyereségek túlnyomó többségét annak érdekében, hogy a nyereségeknek csak azt a szűk kategóriáját azonosítsa, amely a visszaélés vagy a mesterséges jövedelem-elterelés kockázatával jár. A nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 5. és 9. fejezetét együtt kell alkalmazni azon adózási megoldások azonosítása érdekében, amelyek a visszaélés vagy a mesterséges jövedelem-elterelés magas kockázatával járnak.

                              —

                              A felperes ezenkívül előadja, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévedett, amikor megállapította, hogy a mentességeket biztosító említett 9. fejezet eltérést jelent, mivel a Bizottság az alkalmazott szabályozási technikára összpontosított, nem pedig az intézkedés hátterét képező célokra.

                              —

                              A felperes álláspontja szerint a Bizottság — tévesen — azt is megállapította, hogy nem volt releváns elhatárolás a feljogosító hitelviszonyok (FHV-k) és a nem-FHV-k között. Kizárólag az Egyesült Királyság kormánya van megfelelő helyzetben annak eldöntéséhez, hogy az adózási megoldások mely fajtái járnak a visszaélés vagy a mesterséges jövedelem-elterelés magas kockázatával. A felperes állítása szerint a Bizottság:

                                          a.

                                          tévesen alkalmazta a jogot, amikor a kérdés vizsgálata tekintetében elmulasztott megfelelő mérlegelési mozgásteret biztosítani az Egyesült Királyság kormányának; és

                                          b.

                                          nyilvánvalóan tévesen értékelte a szóban forgó adózási megoldásokat.

                  3.

                  A harmadik jogalap a szelektív jelleggel kapcsolatos nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                              —

                              A Bizottság tévesen állapította meg, hogy az Egyesült Királyságnak csak a „jelentős személyi funkciók” (JSZF) tesztre kellett volna hagyatkoznia, szemben az együtt alkalmazandó említett 5. és 9. fejezettel. Téves volt azon értékelés elutasítása is, amely szerint önmagában egy JSZF-alapú megközelítésnek ugyanolyan összetett volt a gyakorlati alkalmazása, mint az Egyesült Királyságból származó tőkebefektetésen alapuló megközelítésnek.

                              —

                              A felperes ezenkívül előadja, hogy a Bizottság tévedett akkor is, amikor elutasította az Egyesült Királyság azon álláspontját, amely szerint az említett 9. fejezetben biztosított mentességek megfelelő, arányos és adminisztratív szempontból működőképes választ jelentettek a nagytanács által a Cadbury Schweppes plc és Cadbury Schweppes Overseas Ltd. kontra Commissioners of Inland Revenue ügyben hozott ítéletre (C-196/04, EU:C:2006:544).

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy nem áll fenn a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás.

                              —

                              A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság tévedett, amikor megállapította, hogy az említett 9. fejezetben biztosított mentességek bármely vállalkozásnak olyan„előnyt” biztosítottak, amelynek következtében érintették a tagállamok közötti kereskedelmet. A felperes álláspontja szerint e mentességek inkább olyan mechanizmust alakítanak ki, amelynek révén az EKT-adófizetési kötelezettség kevés ügyben alkalmazandó az Egyesült Királyságban székhellyel rendelkező társaságokra. A releváns időszakban (2013-ban) nem állt fenn az egész Unióra kiterjedő kötelezettség az EKT-k nyereségeinek adóztatására, a Bizottság pedig elmulasztotta bizonyítani, hogy az említett 9. fejezetben biztosított mentességek az egyéb tagállamokban előírt kötelezettségekkel összehasonlítva bármi olyan előnyt biztosítottak, amelynek következtében érintették a tagállamok közötti kereskedelmet.


title: T-364/19. sz. ügy: 2019. június 17-én benyújtott kereset — Moretti kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/64

      2019. június 17-én benyújtott kereset — Moretti kontra Parlament
      (T-364/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/69)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Luigi Moretti (Nembro, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-345/19. sz., Santini kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-365/19. sz. ügy: 2019. június 17-én benyújtott kereset — Capraro kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/65

      2019. június 17-én benyújtott kereset — Capraro kontra Parlament
      (T-365/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/70)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Patrizia Capraro (Róma, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-345/19. sz., Santini kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-366/19. sz. ügy: 2019. június 18-án benyújtott kereset — Sboarina kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/66

      2019. június 18-án benyújtott kereset — Sboarina kontra Parlament
      (T-366/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/71)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Gabriele Sboarina (Verona, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-345/19. sz., Santini kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.