title: T-311/21. sz. ügy: 2021. június 1-jén benyújtott kereset – SV kontra EBB

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/30

      2021. június 1-jén benyújtott kereset – SV kontra EBB
      (T-311/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: SV (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2019. évi értékelő jelentését;

                  —

                  semmisítse meg az igazgatótanács 2020. június 26-i, a 2019. évi értékelő jelentést a személyi állomány ügyeivel foglalkozó főigazgatóság általi felülvizsgálatának, valamint a Személyügyi Főigazgatóság 2021. február 22-i, a felperes igazgatási felülvizsgálat iránti kérelmét elutasító határozat vonatkozásában elutasító határozatát;

                  —

                  határozzon a felperes vagyoni kárának a jelen keresetlevélben leírtak szerinti megtérítéséről;

                  —

                  határozzon a felperes méltányosan 5 000 euróra tartott nem vagyoni kárának megtérítéséről;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az értékelés teljes felülvizsgálatának hiányán és az EBB végrehajtási szabályainak megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes azt állítja, hogy az igazgatótanács nem végezte el az értékelő jelentésnek az EBB végrehajtási szabályai szerinti teljes felülvizsgálatát, hanem az értékelését annak felületes felülvizsgálatára korlátozta, hogy a jelentés nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz-e.

                  2.

                  A második jogalap a felperes célkitűzései és készségei általános osztályozásának állítólagosan jogszerűtlen értékelésén és a teljesítményirányítási iránymutatások megsértésén alapul.

                              —

                              A célkitűzéseknek és a készségeknek a felperes felettese általi általános értékelése annyiban sérti a teljesítményirányítási iránymutatásokat, amennyiben az a felperes általános eredményeinek értékelése és készségeinek bemutatása helyett az egységen, az osztályon és az igazgatóságon belüli viszonylagos értékelésen alapul. Az igazgatótanács és a Személyügyi Főigazgatóság támogatta és alkalmazta ezt a téves felülvizsgálatot, ami által a határozatuk is jogszerűtlenné vált.

                  3.

                  A harmadik jogalap az indokolási kötelezettség, valamint a teljesítményirányítási iránymutatások 3.4. pontjának állítólagos megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes úgy érvel, hogy az alperes nem látta el megfelelő indokolással az értékelő jelentést, mivel ez a jelentés nem tükrözi a felperes és felettese között folytatott megbeszélést, és a megadott indokok nem elegendőek az előző évhez képest kapott alacsonyabb osztályzatok megértéséhez.

                  4.

                  A negyedik jogalap nyilvánvaló értékelési hibán és a felperes általános teljesítményének igazságos, objektív és átfogó értékelésének hiányán, a megfelelő ügyintézés kötelezettségének és a gondoskodási kötelezettség megsértésén, valamint a teljesítményirányítási iránymutatások megsértésén alapul.

                              —

                              A felperes úgy véli, hogy a felettese általi – az igazgatótanács és a Személyügyi Főigazgatóság által támogatott – értékelés nem vett megfelelően figyelembe minden tényezőt és nyilvánvalóan hibás.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a vezetői felülvizsgálattal kapcsolatban az indokolási kötelezettség megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán és különösen a D kategóriába történő előléptetés hiányán alapul.

                              —

                              A felperes úgy érvel, hogy ő teljes mértékben megfelelt az előléptetés feltételeinek, különösen mivel a jelen munkakörében jó volt a teljesítménye, képes volt magas szintű teljesítmény nyújtására, amit felettese számos alkalommal is megerősített számára, és a munkavégzés során magas motiváltsági szintet mutatott, különös tekintettel arra, hogy folyamatosan megfelelően magas felelősségi szintű feladatokat látott el. Az alperes állítólagosan elmulasztotta indokolni a felperes előléptetését mellőző határozatát. Ilyen indokolás nem található az igazgatótanács, valamint a Személyügyi Főigazgatóság határozatában sem.

                  6.

                  A hatodik jogalap a meghallgatáshoz való jog megsértésén alapul.

                              —

                              A 2019. évi értékelő jelentés nem tükrözi a személyes megbeszélést és nagy meglepetést okozott.


title: T-322/21. sz. ügy: 2021. június 9-én benyújtott kereset – TB kontra ENISA

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/31

      2021. június 9-én benyújtott kereset – TB kontra ENISA
      (T-322/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TB (képviselők: L. Levi és N. Flandin ügyvédek)

         Alperes: Európai Uniós Kiberbiztonsági Ügynökség (ENISA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ENISA ügyvezető igazgatójának azon hallgatólagos határozatát, amely nem szerepeltette a belső mobilitással érintett álláshelyek között a Politikai Hivatal egységvezetőjének és a Pénzügyi és Közbeszerzési Egység egységvezetőjének álláshelyét (a továbbiakban: hallgatólagos határozat);

                              —

                              a hallgatólagos határozat a következőkből tűnik ki:

                                          —

                                          a 2020–11. sz. közigazgatási tájékoztató, amely ismerteti a belső mobilitásról folytatott párbeszéd 2020. szeptember 3-án közzétett, 2020. szeptember 1-jei következtetéseit (a továbbiakban: következtetések), amelyek három egységvezetői álláshelyet, nevezetesen az Infrastruktúra- és Szolgálatbiztonsági Egység (COD1), az Adatvédelmi és Szabványosítási Egység (COD2), valamint az Üzembiztonsági Egység (COD3) egységvezetőjének álláshelyét jelölték meg a belső mobilitással érintett álláshelyekként;

                                          —

                                          az ENISA honlapján közzétett, az Ügyvezető Igazgatóság és a Szervezetet Támogató Szolgálatok egységvezetőinek álláshelyére kiírt nyílt versenyvizsgával érintett két megüresedett álláshelyre vonatkozó, 2020. augusztus 5-i határozatok;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a következtetéseket és a 2020. augusztus 5-i határozatokat;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg az alperes 2021. március 3-i azon határozatát, amely elutasította a felperes által a hallgatólagos határozattal, a következtetésekkel és a 2020. augusztus 5-i határozatokkal szemben benyújtott panaszt;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az egyértelműség és az átláthatóság hiányára, a jogbiztonság elvének megsértésére, a nyilvánvaló értékelési hibára és a 2020/5. sz. MB (igazgatótanácsi) határozat 6. elvének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az indokolás hiányára alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a közigazgatási tájékoztató 1. mellékletének megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a 2020/5. sz. MB határozat 7. és 8. elvének megsértésére, a megfelelő ügyintézés elvének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének a megsértésére, valamint a gondoskodási kötelezettség megsértésére alapított jogalap.


title: T-340/21. sz. ügy: 2021. június 19-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/32

      2021. június 19-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-340/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating és I.-G. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes által 2020. december 23-án elfogadott, az SA.59462 (2020/NN) – Görögország – Covid19: Kártalanítás az Aegean Airlines számára – állami támogatásról szóló határozatot (1); és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el a támogatásnak a Covid19-válság által okozott kárhoz viszonyított arányosságának vizsgálata során.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a vitatott határozat sérti az EUMSZ különös rendelkezéseit, az uniós jog azon általános elveit, amelyek az 1980-as évek vége óta megalapozták a légi közlekedés liberalizációját az Európai Unióban (úgymint hátrányos megkülönböztetés tilalma, a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedés szabadsága), és sérti az 1008/2008/EK rendeletet (2).

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes a komoly nehézségek ellenére nem indított hivatalos vizsgálati eljárást és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  HL 2021. C 122., 15. és 16. o.

         (2)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozott változat) (EGT-vonatkozású szöveg) (HL 2008. L 293., 3. o.).


title: T-342/21. sz. ügy: 2021. június 19-én benyújtott kereset – Bambu Sales kontra EUIPO (BAMBU)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/33

      2021. június 19-én benyújtott kereset – Bambu Sales kontra EUIPO (BAMBU)
      (T-342/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Bambu Sales, Inc. (Secaucus, New Jersey, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: T. Stein ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a BAMBU európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 105 815. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. április 20-án hozott határozata (R 1702/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap(ok)

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-343/21. sz. ügy: 2021. június 21-én benyújtott kereset – Hewlett Packard Enterprise Development kontra EUIPO – Aruba SpA (ARUBA)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/33

      2021. június 21-én benyújtott kereset – Hewlett Packard Enterprise Development kontra EUIPO – Aruba SpA (ARUBA)
      (T-343/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/44)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: P. Roncaglia és N. Parrotta ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Aruba SpA (Bibbiena, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: ARUBA európai uniós szóvédjegy – 14 421 598. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. március 25-én hozott határozata (R 259/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére;

                  —

                  az Aruba SpA-t kötelezze a felperes jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, az ütköző megjelölések közötti hasonlóságok értékelését illetően.


title: T-345/21. sz. ügy: 2021. június 23-án benyújtott kereset – Hewlett Packard Enterprise Development kontra EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/35

      2021. június 23-án benyújtott kereset – Hewlett Packard Enterprise Development kontra EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)
      (T-345/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/46)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Egyesült Államok) (képviselők: P. Roncaglia és N. Parrotta ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Aruba SpA (Bibbiena, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: az ARUBA NETWORKS szóvédjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozása – 1 198 196. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. március 29-én hozott határozata (R 1473/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes részéről ezen eljárások során felmerült költségek viselésére;

                  —

                  az Aruba SpA-t kötelezze a felperes részéről ezen eljárások során felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának az ütköző megjelölések közötti hasonlóságok értékelése tekintetében történő megsértése.


title: T-346/21. sz. ügy: 2021. június 23-án benyújtott kereset – Hecht Pharma kontra EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/36

      2021. június 23-án benyújtott kereset – Hecht Pharma kontra EUIPO – Gufic Biosciences (Gufic)
      (T-346/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/47)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Hecht Pharma GmbH (Bremervörde, Németország) (képviselő: C. Sachs és J. Sachs ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gufic Biosciences Ltd. (Mumbai, India)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Gufic európai uniós szóvédjegy – 8 613 044. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2021. június 3-án hozott határozata (R 2738/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és állapítsa meg a 8 613 044. sz. „Gufic” európai uniós védjegy megszűnését az 5. osztályba tartozó „gyógyszerek” vonatkozásában is;

                  —

                  a Gufic Biosciences Ltd.-t kötelezze a jelen eljárás és a korábbi eljárások költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: T-355/21. sz. ügy: 2021. június 24-én benyújtott kereset – Polo Club Düsseldorf kontra EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/37

      2021. június 24-én benyújtott kereset – Polo Club Düsseldorf kontra EUIPO – Company Bridge and Life (POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976)
      (T-355/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/49)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Polo Club Düsseldorf GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselő: C. Weil)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Company Bridge and Life, SL (Elche, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: POLO CLUB DÜSSELDORF EST. 1976 európai uniós ábrás védjegy – 17 984 671. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. április 26-án hozott határozata (R 1667/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el a felszólalást.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-356/21. sz. ügy: 2021. június 24-én benyújtott kereset – Future Motion kontra EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/38

      2021. június 24-én benyújtott kereset – Future Motion kontra EUIPO – El Corte Inglés (HYPERCORE)
      (T-356/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/50)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Future Motion, Inc. (Santa Cruz, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselő: F.-M. Orou ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: a HYPERCORE védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 360 694. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás.

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. április 26-án hozott határozata (R 1229/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  másodlagosan, ha a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél beavatkozik az eljárásba, akkor az EUIPO-t és a beavatkozó felet egyetemlegesen kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-357/21. sz. ügy: 2021. június 25-én benyújtott kereset – Jose A. Alfonso Arpon kontra EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/38

      2021. június 25-én benyújtott kereset – Jose A. Alfonso Arpon kontra EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal)
      (T-357/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/51)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Jose A. Alfonso Arpon SL (Arnedo, Spanyolország) (képviselő: M. Escudero Pérez ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Puma SE (Herzogenaurach, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a Törvényszék előtti eljárás felperese

         A vitatott védjegy: a PLUMAflex by Roal európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 17 880 571. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának az R 2991/2019-1. sz. ügyben 2021. április 6-án hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeinek és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-370/21. sz. ügy: 2021. június 30-án benyújtott kereset – Biogena kontra EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/40

      2021. június 30-án benyújtott kereset – Biogena kontra EUIPO – Alter Farmacia (NUTRIFEN AGNUBALANCE)
      (T-370/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/53)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Biogena GmbH & Co KG (Salzburg, Ausztria) (képviselő: I. Schiffer ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alter Farmacia, SA (Madrid, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a Törvényszék előtti eljárás felperese

         A vitatott védjegy: a NUTRIFEN AGNUBALANCE szóvédjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – az Európai Uniót megjelölő 1 430 349. sz. nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az R 1208/2020-5. sz. ügyben 2021. április 22-én hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  valamennyi bejelentett áru tekintetében rendelje el az 1 430 349. sz. nemzetközi lajstromozást;

                  —

                  az EUIPO-t és az Alter Farmacia, SA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 94. cikkének megsértése.


title: T-374/21. sz. ügy: 2021. július 2-án benyújtott kereset – documentus Deutschland kontra EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/41

      2021. július 2-án benyújtott kereset – documentus Deutschland kontra EUIPO – Reisswolf (REISSWOLF)
      (T-374/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/55)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: documentus Deutschland GmbH (Hamburg, Németország) (képviselők: D. Weller, V. Wolf és A. Wulff ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Reisswolf Akten- und Datenvernichtung GmbH & Co. KG (Hamburg)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: REISSWOLF európai uniós szóvédjegy – 5 791 751. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának az R 2354/2019-1. sz. ügyben 2021. március 25-én hozott határozata

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és hagyja helyben az EUIPO törlési osztályának az 5 791 751. sz. REISSWOLF európai uniós védjegyre vonatkozó 17 081 C. sz. törlési eljárásban (törlés) 2019. szeptember 9-én hozott határozatát;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeit is beleértve.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezett 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 59. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-381/21. sz. ügy: 2021. július 5-én benyújtott kereset – D&A Pharma kontra EMA

text:
               2021.8.16.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/43

      2021. július 5-én benyújtott kereset – D&A Pharma kontra EMA
      (T-381/21. sz. ügy)
      (2021/C 329/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Debregeas et associés Pharma (D&A Pharma) (Párizs, Franciaország) (képviselők: N. Viguié és D. Krzisch ügyvédek)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg azt a határozatot, amellyel az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) felfüggesztette az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságának (CHMP) „Scientific Advisory Group on Psychiatry” (pszichiátriai tudományos tanácsadó csoport), amely határozat az EMA állandó tanácsadó csoportjainak leendő tagjaivá válni szándékozó szakértőkhöz intézett részvételi szándék kifejezésére irányuló 2021. május 5-i nyilvános felhívásból és az EMA 2021. május 5-i sajtóközleményéből derült ki;

                  —

                  az EMA-t kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a forgalombahozatali engedély kérelmezői közötti egyenlőség elvének, az intézmények által kiadott vélemények koherenciája elvének, valamint a 726/2004 rendelet (1) 56. cikkének (2) bekezdésében szereplő rendelkezéseknek a megsértésére alapított jogalap. A felperes hozzáfűzi, hogy a „Scientific Advisory Group on Psychiatry” (pszichiátriai tudományos tanácsadó csoport) felfüggesztése általánosságban nemcsak azért jogellenes, mert így megfosztják a forgalombahozatali engedély kérelmezőit a pszichiátria sajátos terápiás területén kifejezett vélemények koherenciájának garanciájától, hanem azért is, mert ez a koherencia hiányához vezethet és a forgalombahozatali engedély kérelmezői körében egyenlőtlen bánásmódot eredményezhet a 726/2004 rendelet 9. cikkében előírt felülvizsgálati eljárás során, amelynek megindítását a forgalombahozatali engedély kérelmezője az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága által az első eljárásban adott kedvezőtlen vélemény esetén kérheti.

                  2.

                  A második, a pártatlanság elvének megsértésére alapított jogalap, amely elvnek irányadónak kell lennie a forgalombahozatali engedély iránti kérelemre irányuló, az EMA előtt lefolytatott eljárásokban, valamint a 726/2004 rendelet 56. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap. A felperes e tekintetben előadja, hogy a fent említett tudományos tanácsadó csoport felfüggesztése a pszichiátriai gyógyszerek területén forgalombahozatali engedély – felülvizsgálati eljárás lefolytatását kérő – kérelmezőjében szükségszerűen jogos kétséget vet fel ezen eljárás pártatlanságát illetően, amennyiben az ad hoc szakértői bizottságok tagjait a felülvizsgálat céljából és minden egyes kérelmező vonatkozásában az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága választja ki.

                  3.

                  A harmadik, a 726/2004 rendelet 56. cikke (2) bekezdésével kapcsolatos jogellenességi kifogásra alapított jogalap, amennyiben a Törvényszék úgy vélné, hogy ez a cikk feljogosítja az EMA emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságát, hogy tudományos tanácsadó csoportokot hozzon létre és függesszen fel, mivel ez ellentétes az egyenlőség, a pártatlanság és a koherencia elvével.

         (1)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.).


title: A Bíróság ítélete (2021. július 15.) az E-14/20. számú, Liti-Link AG kontra LGT Bank AG ügyben (2004/39/EK irányelv — 2006/73/EK irányelv – A „lényeges pont” fogalma – Az ügyfeleknek nyújtott megfelelő tájékoztatás – Az „összefoglaló” fogalma – Elfogadhatóság) 2021/C 426/04

text:
               2021.10.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 426/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. július 15.)
      az E-14/20. számú,
      Liti-Link AG kontra LGT Bank AG ügyben

            (2004/39/EK irányelv — 2006/73/EK irányelv – A „lényeges pont” fogalma – Az ügyfeleknek nyújtott megfelelő tájékoztatás – Az „összefoglaló” fogalma – Elfogadhatóság)

      (2021/C 426/04)
      Az E-14/20. számú, Liti-Link AG kontra LGT Bank AG ügyben – a Liechtensteini Hercegség Legfelsőbb Bírósága (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a befektetési vállalkozások szervezeti követelményei és működési feltételei, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2006. augusztus 10-i 2006/73/EK bizottsági irányelv értelmezésével kapcsolatban benyújtott KÉRELEM tárgyában – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen (előadó bíró) és Bernd Hammermann bírákból álló Bíróság 2021. július 15-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  A 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a befektetési vállalkozások szervezeti követelményei és működési feltételei, valamint az irányelv alkalmazásában meghatározott kifejezések tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2006. augusztus 10-i 2006/73/EK bizottsági irányelv 26. cikkének utolsó bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a befektetési vállalkozás összefoglalhatja a díjjal, jutalékkal, vagy nem pénzügyi előnnyel kapcsolatos megállapodások lényeges pontjait az ügyfél számára, feltéve, hogy a befektetési vállalkozás a befektetési vagy kiegészítő szolgáltatás nyújtását megelőzően egyértelműen közölte az ügyféllel, hogy harmadik fél részére ilyen ösztönzőket fizet vagy attól ilyet kap; az ügyfél kérésére ezen túlmenő részletes tájékoztatásra is hajlandó volt; és a kérést teljesíti is.
                  A 26. cikk szerinti összefoglalás történhet általános vagy előre megfogalmazott szerződési feltételek révén, feltéve, hogy minden egyes ügyfél megkapja az adott befektetési szolgáltatással kapcsolatos információkat, és a tájékoztatás elegendő alapot nyújt az ügyfélnek ahhoz, hogy megalapozott befektetési döntéseket hozzon.

                  2.

                  A 2006/73/EK irányelv 26. cikkének utolsó bekezdése szerinti összefoglalás magában foglalja a befektetési vállalkozás számára azt a kötelezettséget, hogy a vonatkozó befektetési vagy kiegészítő szolgáltatás nyújtását megelőzően átfogó, pontos és érthető módon egyértelműen jelezze, hogy díj, jutalék vagy nem pénzügyi előny nyújtására sor kerül-e, és ha igen, mikor. Az olyan általános tájékoztatás, amely pusztán annak lehetőségére utal, hogy a befektetési vállalkozás harmadik személytől díjazásban, jutalékban vagy nem pénzügyi előnyben részesülhet, ezen irányelv 26. cikke értelmében nem elégséges.

                  3.

                  Amennyiben a díjak vagy jutalékok összege nem állapítható meg, a 2006/73/EK irányelv 26. cikke első bekezdése b) pontjának i. alpontja szerinti megfelelő tájékoztatásnak olyan helyzetbe kell hoznia az ügyfelet, hogy az kiszámíthassa a harmadik fél által a befektetési vállalkozásnak nyújtott díjak vagy jutalékok összegét annak érdekében, hogy az ügyfél megalapozott döntést hozhasson a befektetésről.

                  4.

                  A 2006/73/EK irányelv 26. cikkének utolsó bekezdésében meghatározott, a díjak, jutalékok vagy nem pénzügyi előnyök összefoglalására vonatkozó feltételek nem teljesülnek, ha a befektetési vállalkozás arra hajlandó, hogy csupán a kérést megelőző tizenkét hónapos időszakra vonatkozóan közöl további részleteket az ügyféllel.

                  5.

                  Az EGT-jog nem írja elő az EGT-jog olyan rendelkezéseinek közvetlen hatályát, amelyeket helytelenül ültettek át a nemzeti jogba. A nemzeti bíróság mindazonáltal köteles a lehető legnagyobb mértékben biztosítani az EGT-jog által elérni kívánt eredményt a nemzeti jognak az EGT-joggal összhangban álló értelmezése révén.


title: A Bíróság ítélete (2021. július 15.) az E-7/20. számú, M & X AG elleni büntetőeljárás ügyben (2001/83/EK irányelv – 2011/62/EU irányelv – Gyógyszerek – Gyógyszerek nagykereskedelmi forgalmazása – Gyógyszerközvetítés – Letelepedés szabadsága) 2021/C 426/05

text:
               2021.10.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 426/8

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. július 15.)
      az E-7/20. számú,
      M & X AG elleni büntetőeljárás ügyben

            (2001/83/EK irányelv – 2011/62/EU irányelv – Gyógyszerek – Gyógyszerek nagykereskedelmi forgalmazása – Gyógyszerközvetítés – Letelepedés szabadsága)

      (2021/C 426/05)
      Az E-7/20. számú, M & X AG elleni büntetőeljárás ügyben – a Hercegi Fellebbviteli Bíróság (Fürstliches Obergericht) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK irányelvnek a hamisított gyógyszerek jogszerű ellátási láncba való bekerülésének megakadályozása tekintetében történő módosításáról szóló 2011. június 8-i 2011/62/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmezésével kapcsolatban benyújtott KÉRELEM tárgyában – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen és Bernd Hammermann (előadó bíró) bírákból álló Bíróság 2021. július 15-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  Azt, hogy egy termék az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 2. pontja szerinti gyógyszer fogalommeghatározása alá tartozik-e, eseti alapon kell eldönteni, figyelembe véve az e rendelkezésben felsorolt tényezőket, mint például a termék kiszerelését, illetve farmakológiai, immunológiai vagy metabolikus tulajdonságait.
                  Az olyan termék, mint amelyről az alapeljárásban szó van, amelyet intravénás alkalmazásra szántak, orvos által megadott összetételnek megfelelően, és emberi betegségek tüneteinek enyhítésére szolgálóként került kiszerelésre, az 1. cikk 2. pontja értelmében vett gyógyszernek minősül.

                  2.

                  Az alapeljárásban szereplőkhöz hasonló körülmények között, ha valamely gyógyszert az EGT-államokban nagykereskedelmi és/vagy kiskereskedelmi szinten értékesítettek, azt úgy kell tekinteni, mint amelyet a 2001/83/EK irányelv értelmében EGT-államokban történő forgalomba hozatalra szántak.

                  3.

                  A gyógyszer iparilag előállított, vagy ipari folyamat bevonásával járó módszerrel gyártott, ha az előállítása vagy gyártása olyan ipari folyamatot foglal magában, amelyet általában olyan egymást követő műveletek jellemeznek, amelyek mechanikaiak vagy vegyiek lehetnek, és amelyek célja szabványos termék jelentős mennyiségben történő előállítása.

                  4.

                  Arra a gyógyszerre, amelyet nem gyógyszerkönyvi előírásoknak megfelelően készítenek el, vagy amelyet nem közvetlenül a szóban forgó gyógyszertár által kiszolgált betegeknek szánnak, nem vonatkozik a 2001/83/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében foglalt kivétel.

                  5.

                  A gyógyszerek beszerzésével, szállításával és kivitelével kapcsolatos tevékenység – a lakossági gyógyszerellátáson kívül – a 2001/83/EK irányelv 1. cikkének 17. pontja értelmében a gyógyszerek nagykereskedelmi forgalmazásának minősül, még akkor is, ha a nagykereskedelmi forgalmazó e termékeket fizikailag nem kezelte.

                  6.

                  Az olyan nemzeti intézkedés, amely a 2001/83/EK irányelv 1. cikkének 17. pontja értelmében vett „gyógyszerek nagykereskedelmi forgalmazásának” minősülő tevékenységet az említett irányelv 77. cikkének (1) bekezdésével összhangban engedélyezési kötelezettségnek veti alá, összeegyeztethető az EGT-joggal.

                  7.

                  Az a tény, hogy egy terméket egyik EGT-államban nem minősítenek gyógyszernek, nincs hatással arra, hogy egy másik EGT-állam illetékes hatóságai gyógyszernek minősíthetik-e azt a 2001/83/EK irányelvnek megfelelően.


title: Az Oslo tingrett 2021. július 1-jei, tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a PRA Group Europe AS kontra Staten v/Skatteetaten ügyben (E-3/21. sz. ügy) 2021/C 426/06

text:
               2021.10.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 426/9

      Az Oslo tingrett 2021. július 1-jei, tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a PRA Group Europe AS kontra Staten v/Skatteetaten ügyben
      (E-3/21. sz. ügy)
      (2021/C 426/06)
      Az Oslo tingrett (oslói körzeti bíróság) 2021. július 1-jén kelt, a Bíróság Hivatalához 2021. július 2-án beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a PRA Group Europe AS kontra Staten v/Skatteetaten ügyben, az alábbi kérdésekkel kapcsolatban:

                  1.

                  Fennáll-e az EGT-megállapodás 34. cikkével összefüggésben értelmezett 31. cikke szerinti korlátozás abban az esetben, ha a norvég vállalatok csoporton belüli hozzájárulásai növelik a kamatlevonás felső határát és ezáltal a kapcsolt felekkel szemben fennálló tartozásból származó kamat levonására való jogosultságot a korlátozott kamatlevonás szabálya alapján, amely lehetőség a norvég adószabályok értelmében EGT-n belüli vállalatok által vagy EGT-n belüli vállalatokba történő befektetésekre nem áll rendelkezésre?

                  2.

                  Azon EGT-n belüli vállalat, amely egy norvég vállalattal alkot egy csoportot, összehasonlítható helyzetben van-e egy olyan norvég vállalattal, amely egy másik norvég vállalattal alkot egy csoportot, és milyen jelentőséggel bír az összehasonlíthatóság értékelése szempontjából, hogy az EGT-n belüli vállalat ténylegesen nem csoporton belüli hozzájárulást nyújtott a norvég vállalatnak, hanem kölcsönt?

                  3.

                  Korlátozás fennállása esetén: Milyen közérdeken alapuló indokok igazolhatják az ilyen korlátozást?


title: A Bíróság ítélete (2021. július 15.) az E-11/20. számú Eyjólfur Orri Sverrisson kontra Izlandi Állam ügyben (2003/88/EK irányelv – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő – A munkavállaló állandó vagy szokásos szolgálati helyétől eltérő szolgálati helyre történő utazás – Nemzetközi utazás) 2021/C 426/07

text:
               2021.10.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 426/10

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. július 15.)
      az E-11/20. számú
      Eyjólfur Orri Sverrisson kontra Izlandi Állam ügyben

            (2003/88/EK irányelv – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – Munkaidő – A munkavállaló állandó vagy szokásos szolgálati helyétől eltérő szolgálati helyre történő utazás – Nemzetközi utazás)

      (2021/C 426/07)
      Az E-11/20. számú, Eyjólfur Orri Sverrisson kontra Izlandi Állam ügyben – a reykjavíki kerületi bíróság (Héraðsdómur Reykjavíkur) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, különösen annak 2. cikke (1) bekezdésének értelmezésével kapcsolatban a Bírósághoz benyújtott KÉRELEM tárgyában – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen és Bernd Hammermann (előadó bíró) bírákból álló Bíróság 2021. július 15-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  Az az idő, amit az olyan munkavállaló, mint az alapeljárás felperese, a rendes munkaidőn kívül utazással tölt abból a célból, hogy az állandó vagy szokásos szolgálati helyétől eltérő helyre utazzon annak érdekében, hogy a munkáltató utasítása alapján e másik helyen végezze tevékenységét vagy feladatait, a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „munkaidőnek” minősül. Nincs jelentősége annak, hogy ez az utazás teljes egészében az EGT-n belül, vagy harmadik országokba irányulva illetve onnan kiindulva történik-e, ha a munkaszerződést valamely EGT-állam nemzeti joga alapján kötötték, és annak hatálya alá tartozik.

                  2.

                  Az utazás során végzett munka intenzitását nem szükséges vizsgálni.


title: A Bíróság ítélete (2021. július 15.) az E-9/20. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Norvég Királyság ügyben (A munkavállalók szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – 492/2011/EU rendelet – Vállalkozás tisztségviselőjére vonatkozó összevont tartózkodási és állampolgársági követelmény – Vezérigazgató – Igazgatótanácsi tag – Következetesség) 2021/C 426/08

text:
               2021.10.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 426/11

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. július 15.)
      az E-9/20. számú,
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Norvég Királyság ügyben

            (A munkavállalók szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – 492/2011/EU rendelet – Vállalkozás tisztségviselőjére vonatkozó összevont tartózkodási és állampolgársági követelmény – Vezérigazgató – Igazgatótanácsi tag – Következetesség)

      (2021/C 426/08)
      Az E-9/20. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Norvég Királyság ügyben – KÉRELEM annak megállapítása iránt, hogy a Norvég Királyság, mivel hatályban tartott a norvég társasági jogban meghatározott különböző állampolgársági és/vagy tartózkodási követelményeket azon személyek tekintetében, akik bizonyos vezetői munkaköröket látnak el a Norvégiában bejegyzett és létesített társaságokban, nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 31. és 28. cikkéből, valamint a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen és Bernd Hammermann (előadó bíró) bírákból álló Bíróság 2021. július 15-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  A Bíróság megállapítja, hogy a Norvég Királyság – mivel hatályban tartotta a nyilvánosan működő részvénytársaságokról szóló törvény 6-11. cikkének (1) bekezdését és 6-36. cikkének (2) bekezdését, a zártkörűen működő részvénytársaságokról szóló törvény 6-11. cikkének (1) bekezdését, valamint a pénzügyi vállalkozásokról szóló törvény 7-5. cikkét és 8-4. cikkének (5) bekezdését – nem teljesítette az EGT-megállapodás 31. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2.

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3.

                  Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.


title: C-299/21. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-599/19. sz., EM kontra Parlament ügyben 2021. március 3-án hozott ítélete ellen EM által 2021. május 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/6

      A Törvényszék (első tanács) T-599/19. sz., EM kontra Parlament ügyben 2021. március 3-án hozott ítélete ellen EM által 2021. május 7-én benyújtott fellebbezés
      (C-299/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/03)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: EM (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a 2021. március 3-i EM kontra Parlament ítéletet (T-599/19);

                  —

                  a Parlamentet kötelezze az összes költség, ideértve a Törvényszék előtti eljárás költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Törvényszék előtt felhozott első jogalapjával a fellebbező az Alapjogi Charta 1. és 31. cikkének megsértésére, az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 12. cikkének és 12a. cikke (3) bekezdésének megsértésére, a gondoskodási kötelezettség megsértésére és hatáskörrel való visszaélésre hivatkozott. E három részből álló első jogalapra vonatkozóan a Törvényszék a megtámadott ítélet 42–131. pontjában foglalt állást.
      A második jogalappal a fellebbező a megfelelő ügyintézés kötelezettségének megsértésére, a gondoskodási kötelezettség megsértésére és nyilvánvaló értékelési hiba elkövetésére hivatkozott. E jogalapról a Törvényszék a megtámadott ítélet 142–159. pontjában nyilatkozott.
      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező egyetlen jogalapot hoz fel, amely a tények elferdítésére, nem megfelelő indokolással együtt járó nyilvánvaló értékelési hibák elkövetésére és jogi pontatlanságra hivatkozik. A Törvényszék továbbá infra petita határozott. A fellebbezés keretében a fellebbező többek között a megtámadott ítélet 51–57., 66–69., 100–103., 109., 126–131., 145. és 146., 148. és 149., 170. és 171. pontját vitatja.


title: C-338/21. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2021. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid kontra S. S., N. Z., S. S.

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/7

      A Raad van State (Hollandia) által 2021. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid kontra S. S., N. Z., S. S.
      (C-338/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/04)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         A fellebbezési eljárásban ellenérdekű felek: S. S., N. Z., S. S.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180. (1)) 27. cikkének (3) bekezdését és 29. cikkét, hogy azokkal nem ellentétes a jelen ügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amellyel valamely tagállam a 27. cikk (3) bekezdése c) pontjának átültetése mellett döntött, de – az átadásra vonatkozó határozat végrehajtását illetően –az emberkereskedelemmel kapcsolatban kiadott tartózkodási engedély iránti kérelmet érintő eljárásban hozott olyan határozat elleni panasznak vagy keresetnek is halasztó hatályt biztosított, amely nem az átadásra vonatkozó határozatnak minősül, de amely átmenetileg megakadályozza a tényleges átadást?

         (1)  31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.


title: C-416/21. sz. ügy: A Bayerisches Oberstes Landesgericht (Németország) által 2021. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landkreis A.-F. kontra J. Sch. Omnibusunternehmen és K. Reisen GmbH

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/7

      A Bayerisches Oberstes Landesgericht (Németország) által 2021. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landkreis A.-F. kontra J. Sch. Omnibusunternehmen és K. Reisen GmbH
      (C-416/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bayerisches Oberstes Landesgericht

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Landkreis A.-F.

         Ellenérdekű felek: J. Sch. Omnibusunternehmen, K. Reisen GmbH

         Perbe hívott: E. GmbH & Co. KG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2014/24/EU irányelv (1) 57. cikke (4) bekezdésének d) pontját, hogy az ajánlatkérő szervnek kellően megalapozott információkkal kell rendelkeznie annak megállapításához, hogy a gazdasági szereplők megsértették az EUMSZ 101. cikket?

                  2.

                  A 2014/24/EU irányelv 57. cikkének (4) bekezdését fakultatív kizárási okokra vonatkozó kimerítő szabályozásként oly módon kell-e értelmezni, hogy az egyenlő bánásmód elve (ezen irányelv 18. cikkének (1) bekezdése) olyan ajánlatok benyújtása esetén, amelyek nem önállóak, és nem is függetlenek, nem képezheti akadályát a szerződés odaítélésének?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2014/24/EU irányelv 18. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes, ha a szerződést olyan vállalkozásoknak ítélik oda, amelyek gazdasági egységet képeznek, és amelyek mindegyike ajánlatot nyújtott be?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.).


title: C-447/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-672/20. sz., Kerstens kontra Bizottság ügyben 2021. május 17-én hozott végzése ellen Petrus Kerstens által 2021. július 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/8

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-672/20. sz., Kerstens kontra Bizottság ügyben 2021. május 17-én hozott végzése ellen Petrus Kerstens által 2021. július 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-447/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 431/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Petrus Kerstens (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2021. május 17-i Kerstens kontra Bizottság végzését (T-672/20);

                  —

                  nyilvánítsa a szóban forgó keresetet elfogadhatónak;

                  —

                  mivel az ügyben nem tud érdemben határozatot hozni, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy az érdemben hozzon határozatot a jogvitában;

                  —

                  a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A négy fellebbezési jogalap a fellebbező által első fokon indított kereset elfogadhatóságára vonatkozik.
      Az első jogalapban a fellebbező előadja, hogy amennyiben a Törvényszék elfogadhatatlannak nyilvánította a 2020. január 20-i és január 31-i határozat megsemmisítése iránt benyújtott keresetet, megsértette a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat, valamint a tisztviselők személyzeti szabályzata 91. cikkének (3) bekezdését, és elferdítette a tényeket és a bizonyítékokat.
      A második jogalapban a fellebbező előadja, hogy a Törvényszék nem indokolta megfelelően a megtámadott végzést.
      A harmadik jogalapban a fellebbező előadja, hogy a megtámadott jogi aktus közlése időpontjának meghatározásával kapcsolatban a Törvényszék súlyosan megsértette a jogbiztonság elvét.
      A negyedik és utolsó jogalapban a fellebbező előadja, hogy a Törvényszék megsértette a tisztviselők közötti egyenlő bánásmód elvét a tisztviselőknek címzett olyan aktusok közlése időpontjának meghatározásával kapcsolatban, amely aktusokat jogi útra kell terelni.


title: C-487/21. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2021. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. F.

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/8

      A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2021. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. F.
      (C-487/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: F. F.

         Alperes: Österreichische Datenschutzbehörde, CRIF GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2016/679 rendelet (1) 15. cikkének (3) bekezdésében szereplő „másolat” fogalmát, hogy az egy (elektronikus) adat fénymásolatát, illetve fakszimiléjét vagy elektronikus másolatát jelenti, vagy a német, francia és angol szótárak fogalomértelmezését követve az „Abschrift”, a „double”(„duplicata”) vagy a „transcript” is e fogalom alá tartozik?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének első mondatát, amely szerint „[az] adatkezelő az adatkezelés tárgyát képező személyes adatok másolatát” rendelkezésre bocsátja, hogy ez magában foglalja az érintett ahhoz való általános jogát, hogy másolatot kapjon – akár – olyan teljes dokumentumokról, amelyekben az érintett személyes adatait kezelik, illetve hogy személyes adatok adatbázisban történő kezelése esetén az adatbázis kivonatáról, vagy pedig azt jelenti, hogy az érintettnek – kizárólag – az általános adatvédelmi rendelet 15. cikkének (1) bekezdése alapján rendelkezésre bocsátandó személyes adatok változatlan reprodukciójához való joga áll fenn?

                  3.

                  Abban az esetben, ha a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az érintett személynek csak az általános adatvédelmi rendelet 15. cikkének (1) bekezdése alapján rendelkezésre bocsátandó személyes adatok változatlan reprodukciójához való joga áll fenn, úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének első mondatát, hogy a kezelt adatok típusára (például a (63) preambulumbekezdésben szereplő diagnózisok, vizsgálati leletek, vélemények vagy az Európai Unió Bíróságának 2017. december 20-i Nowak ítélete (2) értelmében vett, vizsgával összefüggő dokumentumok vonatkozásában) és az átláthatóságnak az általános adatvédelmi rendelet 12. cikkének (1) bekezdésében előírt követelményére tekintettel konkrét esetekben mégis szükséges lehet, hogy szövegrészeket vagy teljes dokumentumokat is az érintett rendelkezésére bocsássanak?

                  4.

                  Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy az kizárólag a 15. cikk (3) bekezdésének első mondatában említett, „az adatkezelés tárgyát képező személyes adatokra” vonatkozik?

                              a.

                              A negyedik kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy az ezen kívül az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a)–h) pontja szerinti információkra is vonatkozik?

                              b.

                              A 4.a. kérdésre adandó szintén nemleges válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni azon „információ” fogalmát, amelyet az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata alapján – amennyiben az érintett a kérelmet elektronikus úton nyújtotta be – „széles körben használt elektronikus formátumban kell [az érintett] [rendelkezésére] bocsátani, kivéve, ha az érintett másként kéri”, hogy ez „az adatkezelés tárgyát képező személyes adatokon”, valamint az általános adatvédelmi rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a)–h) pontjában említett információkon kívül például az ezekhez kapcsolódó metaadatokra is vonatkozik?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119.,2016. május 4., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.; a továbbiakban: általános adatvédelmi rendelet).

         (2)  C-434/16, ECLI:EU:C:2017:994.


title: C-494/21. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2021. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eircom Limited kontra Commission for Communications Regulation

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/9

      A High Court (Írország) által 2021. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eircom Limited kontra Commission for Communications Regulation
      (C-494/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/08)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Eircom Limited

         Alperes: Commission for Communications Regulation

         Érdekelt felek: Vodafone Ireland Limited, Three Ireland (Hutchinson) Limited, Three Ireland Services (Hutchinson) Limited

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Abban az esetben, ha:

                  1)

                  liberalizálták a távközlési piacot, és több távközlési szolgáltató működik a piacon;

                  2)

                  a nemzeti szabályozó hatóság egyetlen szolgáltatót (egyetemes szolgáltató) választott ki az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek teljesítésére;

                  3)

                  a nemzeti szabályozó hatóság megállapította, hogy az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek teljesítéséhez pozitív nettó költség (a továbbiakban: egyetemes szolgáltatási kötelezettségek nettó költsége) kapcsolódik; és

                  4)

                  a nemzeti szabályozó hatóság megállapította, hogy az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek nettó költsége jelentős azokhoz az adminisztratív költségekhez képest, amelyek az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek nettó költségei tekintetében a piaci szereplők közötti költségmegosztási mechanizmus kialakításához kapcsolódnak;

            Amennyiben a nemzeti szabályozó hatóság a 2002/22 egyetemes szolgáltatási irányelvből (1) eredő kötelezettségei alapján köteles megvizsgálni, hogy az egyetemes szolgáltatási kötelezettségek nettó költsége túlzott-e, az egyetemes szolgáltatási szolgáltató teherbíró képességére tekintettel, figyelembe véve az egyetemes szolgáltató valamennyi sajátosságát, különösen felszereltségének szintjét, gazdasági és pénzügyi helyzetét, valamint piaci részesedését (a Base ítélet 42. pontja értelmében), az irányelvek alapján megengedhető-e, hogy a nemzeti szabályozó hatóság ezt az értékelést kizárólag az egyetemes szolgáltató sajátosságait/helyzetét figyelembe véve folytassa le, vagy értékelnie kell az egyetemes szolgáltató érintett piacon működő versenytársaival kapcsolatos sajátosságait/helyzetét is?

         (1)  Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Egyetemes szolgáltatási irányelv”) (HL 2002. L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.).


title: C-506/21. sz. ügy: A Landgericht Erfurt (Németország) által 2021. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UM kontra Daimler AG

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/10

      A Landgericht Erfurt (Németország) által 2021. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UM kontra Daimler AG
      (C-506/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Erfurt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UM

         Alperes: Daimler AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2007/46/EK irányelvnek (1) a 715/2007/EK rendelet (2) 4., 5. és 13. cikkével összefüggésben értelmezett 18. cikke (1) bekezdésének, 26. cikke (1) bekezdésének és 46. cikkének az is célkitűzése és célja-e, hogy a gépjárművek vevőinek érdekeit és vagyonát védje? Az ilyen érdekek közé tartozik-e a jármű vevőjének ahhoz fűződő érdeke, hogy ne vásároljon olyan járművet, amely nem felel meg az uniós jogi előírásoknak, így különösen, hogy ne vásároljon olyan járművet, amely a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerinti tiltott hatástalanító berendezéssel rendelkezik?

                  2)

                  Megköveteli-e az Unió joga, különösen a tényleges érvényesülés elve és az európai alapvető jogok, valamint a természet saját jogai, hogy a jármű vevője a jármű gyártója által a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerinti tiltott hatástalanító berendezéssel ellátott jármű forgalomba hozatala során tanúsított bármely vétkes – gondatlan vagy szándékos – magatartás esetén polgári jogi kártérítési követelést támaszthasson a jármű gyártójával szemben?

                  3)

                  Ellentétesek-e az Unió jogával, így különösen az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésével és az Alapjogi Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 267. cikkel az olyan német rendelkezések, mint a ZPO 348. § (3) bekezdése és az ahhoz kapcsolódó ítélkezési gyakorlat, amennyiben azok megnehezítik, lassítják vagy meghiúsítják az Európai Unió Bíróságához történő előterjesztést? Vonatkozik-e ez a német jog kizárásra vonatkozó rendelkezéseire is, mint amilyen a ZPO 42. § -a?

         (1)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek [helyesen: összetevőinek] és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 263., 1. o.).

         (2)  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 171., 1. o.).


title: C-507/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-781/16. sz., Puma és társai kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen a Puma SE, a Puma United Kingdom Ltd, a Puma Nordic AB, az Austria Puma Dassler GmbH, a Puma Italia Srl, a Puma France SAS, a Puma Denmark A/S, a Puma Iberia, SL, és a Puma Retail AG által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/11

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-781/16. sz., Puma és társai kontra Bizottság ügyben 2021. június 9-én hozott ítélete ellen a Puma SE, a Puma United Kingdom Ltd, a Puma Nordic AB, az Austria Puma Dassler GmbH, a Puma Italia Srl, a Puma France SAS, a Puma Denmark A/S, a Puma Iberia, SL, és a Puma Retail AG által 2021. augusztus 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-507/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 431/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Puma SE, Puma United Kingdom Ltd, Puma Nordic AB, Austria Puma Dassler GmbH, Puma Italia Srl, Puma France SAS, Puma Denmark A/S, Puma Iberia, SL, Puma Retail AG (képviselők: E. Vermulst, J Cornelis advocaten)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

                  —

                  semmisítse meg a 2016. augusztus 18-i (EU) 2016/1395 bizottsági végrehajtási rendeletet, (1) a 2016. szeptember 13-i (EU) 2016/1647 bizottsági végrehajtási rendeletet, (2) és a 2016. szeptember 28-i (EU) 2016/1731bizottsági végrehajtási rendeletet; (3) valamint

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a fellebbezők részéről a jelen fellebbezés keretében, valamint a Törvényszék előtti, a T-781/16. sz. ügyet érintő eljárás keretében felmerült költségek viselésére,

            vagy másodlagosan:

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; és

                  —

                  a Törvényszék előtti eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők három jogalapra hivatkoznak.
      Először is a megtámadott ítélet nem elemezte a fellebbezők első jogalapjának lényegét, és ezáltal megsértette az indokolási kötelezettséget.
      Másodszor a megtámadott ítélet téves jogi tesztet alkalmazott a fellebbezőknek a harmadik jogalap része keretében előadott érvét illetően, amely szerint a megtámadott rendeletek sértik az arányosság elvét.
      Harmadszor a megtámadott ítélet a fellebbezők negyedik jogalapjának egy része kontextusában tévesen értelmezte a kínai és vietnami exportáló gyártók által benyújtott egyes, piacgazdasági elbánás és egyéni elbánás iránti kérelmek értékelési eljárásának létrehozásáról, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. február 17-i (EU) 2016/223 bizottsági végrehajtási rendeletet, (4) és figyelmen kívül hagyta azt a jogelvet, amely szerint felróható magatartására előnyök szerzése végett senki nem hivatkozhat.

         (1)  A Kínai Népköztársaságból származó és a Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., a Buildyet Shoes Mfg., a DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, a Dongguan Stella Footwear Co Ltd, a Dongguan Taiway Sports Goods Limited, a Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., a Jianle Footwear Industrial, a Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, a Synfort Shoes Co. Ltd., a Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., a Wei Hao Shoe Co. Ltd., a Wei Hua Shoe Co. Ltd., a Win Profile Industries Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint az Európai Unió Bírósága által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. augusztus 18-i (EU) 2016/1395 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 225., 52. o.).

         (2)  A Vietnamból származó és a Best Royal Co. Ltd, a Lac Cuong Footwear Co., Ltd, a Lac Ty Co., Ltd, a Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), a VMC Royal Co Ltd, a Freetrend Industrial Ltd és a vele kapcsolatban álló Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, a Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, a General Shoes Ltd, a Golden Star Co, Ltd, a Golden Top Company Co., Ltd, a Kingmaker Footwear Co. Ltd, a Tripos Enterprise Inc., a Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. szeptember 13-i (EU) 2016/1647 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 245., 16. o.).

         (3)  A Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó és a General Footwear Ltd (Kína), a Diamond Vietnam Co. Ltd és a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. szeptember 28-i (EU) 2016/1731 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 262., 4. o.).

         (4)  HL 2016. L 41., 3. o.


title: C-528/21. sz. ügy: Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.D. kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/12

      Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.D. kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága
      (C-528/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/11)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: M.D.

         Alperes: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Budapesti és Pest Megyei Regionális Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Akként kell-e értelmezni a 2008/115/EK irányelv (1) 5. és 11. cikkét, illetve az EUMSZ 20. cikkét a Charta 7., 20., 24. és 47. cikkével összefüggésben, hogy azokkal ellentétes az a tagállami gyakorlat, mely a korábban indult eljárásokban elrendelt megismételt eljárásokra is alkalmazni rendeli azon jogszabály módosítást, melynek következtében az uniós polgár harmadik országbeli állampolgár családtagja sokkal hátrányosabb eljárási rezsim alá kerül, olyannyira, hogy az addigi, a tartózkodásának időtartalmára tekintettel elért, még közrendi, közbiztonsági és nemzetbiztonsági okból sem kiutasítható jogállását elveszti, majd ugyanazon ténybeli helyzet és nemzetbiztonsági ok alapján elutasítják az állandó tartózkodási kártya iránti kérelmét, visszavonják a részére kiállított tartózkodási kártyát, majd beutazási és tartózkodási tilalmat rendelnek el vele szemben, a nélkül, hogy bármelyik eljárásban mérlegelnék a személyi és családi körülményeit, e körben pedig különösen azon tényt, hogy kiskorú magyar állampolgár eltartottja is van, mely döntések következményeként vagy a család egysége bomlik fel, vagy a harmadik országbeli állampolgár az uniós állampolgár családtagjai, köztük kiskorú gyermeke köteles lenne elhagyni a tagállam területét?

                  2)

                  Akként kell e értelmezni a 2008/115 irányelv 5. és 11. cikkét, illetve az EUMSZ 20. cikkét a Charta 7. és 24. cikkével összefüggésben, hogy azokkal ellentétes az a tagállami gyakorlat, amelynek keretében a beutazási és tartózkodási tilalom elrendelése előtt arra hivatkozással, hogy az uniós polgár harmadik országbeli állampolgárságú családtagjának tartózkodása valódi, közvetlen és súlyos veszélyt jelent az ország nemzetbiztonságára, nem vizsgálják a harmadik ország állampolgárának személyi és családi körülményeit?
                  Amennyiben az 1. vagy a 2. kérdésre adott válasz igen,

                  3)

                  Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 20. cikkét és a 2008/115 irányelv 5. és 13 cikkét a Charta 20. és 47. cikkével összefüggésben, valamint a 2008/115 irányelv elsődleges szempontként a gyermek mindenek felett álló érdeke figyelembevételének kötelezettségét előíró (22), valamint a Charta által elismert alapvető jogok és elvek biztosítását előíró (24) preambulumbekezdését, hogy amennyiben az Európai Unió Bírósága döntése alapján a nemzeti bíróság megállapítja a tagállami jognak, illetőleg az idegenrendészeti hatóság azon alapuló gyakorlatának uniós jogba ütköző voltát, az esetben figyelembe veheti e a beutazási és tartózkodási tilalom elrendelése jogalapjának vizsgálata során jelen ügyben a felperes szerzett jogaként azt, hogy a szabad mozgás és tartózkodás jogával rendelkező személyek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi I. törvény hatálya alatt a felperes elérte az Szmtv. 42. § -ának alkalmazásához szükséges feltételeket, vagyis a több mint 10 éves legális magyarországi tartózkodást, avagy a beutazási és tartózkodási tilalom elrendelése megalapozottságának felülvizsgálata során a családi és személyi körülmények mérlegelését a harmadik országbeli állampolgárok beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2007. évi II. törvény erre vonatkozó szabályozásának hiánya miatt közvetlenül a 2008/115 irányelv 5. cikkére kell alapítania?

                  4)

                  Összeegyeztethető e az uniós joggal, különösen a 2008/115 irányelv 13. cikkében biztosított hatékony jogorvoslathoz való joggal, valamint a Charta 47. cikkében foglalt tisztességes eljáráshoz való joggal az olyan tagállami gyakorlat, hogy a jogorvoslat jogával élő uniós polgár harmadik országbeli állampolgár családtagjának a perében az idegenrendészeti hatóság arra hivatkozással nem hajtja végre a határozat végrehajtása ellen azonnali jogvédelmet elrendelő végleges bírósági határozatot, hogy a beutazási és tartózkodási tilalomra vonatkozó figyelmeztető jelzést már elhelyezte a Schengeni Információs Rendszerben (SIS II ben), aminek következtében az uniós polgár harmadik országbeli családtagja nem tud személyesen a jogorvoslati jogával élni, továbbá az ügyében hozott végleges döntést megelőzően a per ideje alatt Magyarországra beutazni?

         (1)  A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló 2008/115/EK, 2008. december 16-i, európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008., L 348., 98. o.)


title: C-540/21. sz. ügy: 2021. augusztus 27-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovák Köztársaság

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/13

      2021. augusztus 27-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovák Köztársaság
      (C-540/21. sz. ügy)
      (2021/C 431/12)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lindenthal, I. Rubene és A. Tokár meghatalmazottak)

         Alperes: Szlovák Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  állapítsa meg, hogy a zákon č. 136/2020 Z. z. z 20. mája 2020 (a 2020. május 20-i 136/2020. sz. törvény) által kiegészített zákon č. 170/2018 Z. z. (170/2018. sz. törvény) 33a. § -ának elfogadásával a Szlovák Köztársaság nem teljesítette az (EU) 2015/2302 irányelv (1) 4. cikkével összefüggésben értelmezett 12. cikkének (2) bekezdéséből, 12. cikke (3) bekezdésének b) pontjából és 12. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, és

                  —

                  a Szlovák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az (EU) 2015/2302 irányelv 12. cikkének (2) bekezdése szerint az utazónak joga van az utazási csomag megkezdése előtt lemondási díj fizetése nélkül felmondani az utazási csomagra vonatkozó szerződést, amennyiben a célállomás helyén vagy annak közvetlen közelében olyan elháríthatatlan és rendkívüli körülmények merülnek fel, amelyek az utazási csomag teljesítését jelentős mértékben befolyásolják, vagy lényegesen befolyásolják az utazóknak a célállomásra való szállítását. E cikk (3) bekezdésének b) pontja értelmében az utazásszervező abban az esetben is felmondhatja az utazási szerződést, ha elháríthatatlan és rendkívüli körülmények gátolják a szerződés teljesítésében.
      Az (EU) 2015/2302 irányelv 12. cikkének (4) bekezdése szerint az utazási szerződés felmondása esetén az utazásszervezőnek az utazó részére való visszafizetést, illetve megtérítést indokolatlan késedelem nélkül, és legkésőbb az utazási csomagra vonatkozó szerződés felmondását követő 14 napon belül teljesítenie kell. Ugyanakkor az említett irányelv 4. cikke megtiltja a tagállamoknak, hogy az irányelvben foglaltaktól eltérő rendelkezéseket vezessenek be, beleértve a szigorúbb vagy kevésbé szigorú rendelkezéseket is, amelyek az utazók eltérő szintű védelmét eredményezik.
      A zákon č. 136/2020 Z. z., ktorým sa dopĺňa zákon č. 170/2018 Z. z. o zájazdoch, spojených službách cestovného ruchu, niektorých podmienkach podnikania v cestovnom ruchu (a szervezett utazásokról, a kapcsolódó turisztikai szolgáltatásokról és az idegenforgalmi tevékenységek egyes feltételeiről szóló 170/2018. sz. törvény kiegészítéséről szóló, 136/2020. sz. törvény) elfogadásával a Szlovák Köztársaság megsértette az irányelv 4. cikkével összefüggésben értelmezett 12. cikkének (2) bekezdéséből, 12. cikke (3) bekezdésének b) pontjából és 12. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
      A zákon č. 170/2018 Z. z. (170/2018. sz. törvény) 33a. § -a (7) bekezdésének rendelkezése ugyanis előírja, hogy az utazási irodának legkésőbb 2021. augusztus 31-ig meg kell állapodnia az utazóval a helyettesítő utazás megszervezéséről. E § (9) bekezdése értelmében, ha az utazási iroda 2021. augusztus 31-ig nem állapodik meg az utazóval a helyettesítő utazás megszervezéséről, úgy kell tekinteni, hogy felmondta az utazási szerződést, és köteles haladéktalanul, de legkésőbb 2021. szeptember 14-ig visszafizetni az utazónak a szerződés alapján általa átvett kifizetéseket.

         (1)  Az utazási csomagokról és az utazási szolgáltatásegyüttesekről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, továbbá a 90/314/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2302 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 326., 1. o.).


title: C-57/19. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Fellebbezés – Állami támogatások – Támogatási rendszer – Az EUMSZ 108. cikk (2) és (3) bekezdése – 659/1999/EK rendelet – A 4. cikk (3) és (4) bekezdése – A „bejelentett intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kétségek” fogalma – Kifogást nem emelő határozat – A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya – A 2014 és 2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás – Az állami támogatások ellenőrzési eljárásainak lefolytatására alkalmazott bevált gyakorlatok kódexe – A „bejelentést megelőző” kapcsolatfelvétel – Az érdekelt felek eljárási jogai – Az Egyesült Királyság kapacitáspiaca)

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/14

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
      (C-57/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Támogatási rendszer - Az EUMSZ 108. cikk (2) és (3) bekezdése - 659/1999/EK rendelet - A 4. cikk (3) és (4) bekezdése - A „bejelentett intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos kétségek” fogalma - Kifogást nem emelő határozat - A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya - A 2014 és 2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás - Az állami támogatások ellenőrzési eljárásainak lefolytatására alkalmazott bevált gyakorlatok kódexe - A „bejelentést megelőző” kapcsolatfelvétel - Az érdekelt felek eljárási jogai - Az Egyesült Királyság kapacitáspiaca)
      (2021/C 431/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier és P. Němečková meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Tempus Energy Ltd, Tempus Energy Technology Ltd (képviselők: J. Derenne és D. Vallindas ügyvédek, C. Ziegler Rechtsanwalt), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: kezdetben F. Shibli, S. McCrory és Z. Lavery, később F. Shibli és S. McCrory meghatalmazottak, segítőjük: G. Facenna QC és D. Mackersie barrister)

         A felperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. november 15-i Tempus Energy és Tempus Energy Technology kontra Bizottság ítéletét (T-793/14, EU:T:2018:790) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a T-793/14. sz. ügyben benyújtott keresetet elutasítja.

                  3)

                  A Tempus Energy Ltd és a Tempus Energy Technology Ltd saját költségeiken felül maguk viselik az Európai Bizottság részéről az Európai Unió Törvényszéke és az Európai Bíróság előtti eljárásban felmerült költségeket.

                  4)

                  A Lengyel Köztársaság, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 148., 2019.4.29


title: C-570/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (a High Court (Írország) [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Irish Ferries Ltd kontra National Transport Authority (Előzetes döntéshozatal – Tengeriszállítás – A tengeri és belvízi közlekedést igénybe vevő utasok jogai – 1177/2010/EU rendelet – 18. és 19. cikk, a 20. cikk (4) bekezdése, 24. és 25. cikk – Személyszállító járatok törlése – A hajó szállító részére történő késedelmes rendelkezésre bocsátása – A menetrend szerinti indulási időpont előtti értesítés – Következmények – Átfoglaláshoz való jog – Módozatok – A többletköltségek átvállalása – Kártalanításhoz való jog – Kiszámítás – A menetjegy árának fogalma – Az 1177/2010 rendelet végrehajtásáért felelős nemzeti szerv – Hatáskör – A panasz fogalma – Az érvényesség értékelése – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16., 17., 20. és 47. cikke – Az arányosság, a jogbiztonság és az egyenlő bánásmód elve)

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/15

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (a High Court (Írország) [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Irish Ferries Ltd kontra National Transport Authority
      (C-570/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Tengeriszállítás - A tengeri és belvízi közlekedést igénybe vevő utasok jogai - 1177/2010/EU rendelet - 18. és 19. cikk, a 20. cikk (4) bekezdése, 24. és 25. cikk - Személyszállító járatok törlése - A hajó szállító részére történő késedelmes rendelkezésre bocsátása - A menetrend szerinti indulási időpont előtti értesítés - Következmények - Átfoglaláshoz való jog - Módozatok - A többletköltségek átvállalása - Kártalanításhoz való jog - Kiszámítás - A menetjegy árának fogalma - Az 1177/2010 rendelet végrehajtásáért felelős nemzeti szerv - Hatáskör - A panasz fogalma - Az érvényesség értékelése - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16., 17., 20. és 47. cikke - Az arányosság, a jogbiztonság és az egyenlő bánásmód elve)
      (2021/C 431/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Irish Ferries Ltd

         Alperes: National Transport Authority

         Rendelkező rész

                  1)

                  A tengeri és belvízi közlekedést igénybe vevő utasok jogairól, valamint a 2006/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. november 24-i 1177/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet akként kell értelmezni, hogy az alkalmazható abban az esetben, amikor egy szállító – az indulás menetrend szerinti időpontja előtt több héttel történő előzetes értesítés mellett – töröl egy személyszállító járatot abból az okból, hogy az e járatot biztosítani hivatott hajót késve bocsátották rendelkezésre, és azt nem lehetett másik hajóval pótolni.

                  2)

                  Az 1177/2010 rendelet 18. cikkét akként kell értelmezni, hogy személyszállító járat törlése esetén, ha az adott útvonalon nem üzemel alternatív járat, a szállító köteles az utasnak az utas e rendelkezésben meghatározott, a végső célállomásra, összehasonlítható feltételek mellett, a lehető legkorábbi alkalomra történő átfoglaláshoz való jogának címén felajánlani olyan alternatív járatot, amelynek útvonala eltér a törölt járat útvonalától vagy olyan alternatív járatot, amely más szállítási módhoz, például közúti vagy vasúti szállításhoz kapcsolódik, és a szállító köteles átvállalni az utas által a végső célállomása felé történő ezen átfoglalás keretében viselt esetleges többletköltségeket.

                  3)

                  Az 1177/2010 rendelet 18. és 19. cikkét akként kell értelmezni, hogy amennyiben a szállító – az indulás menetrend szerinti időpontja előtt több héttel történő előzetes értesítés mellett – törli a személyszállító járatot, az utast megilleti az e rendelet 19. cikke szerinti kártalanításhoz való jog, amennyiben e rendelet 18. cikkének megfelelően utazásának a lehető legkorábbi időpontra történő átfoglalása mellett dönt vagy utazását későbbi időpontra halasztja, és az eredetileg meghatározott végső célállomásra az ugyanezen rendelet 19. cikkében meghatározott küszöbértékeket meghaladó késéssel jut el. Ezzel szemben, amennyiben az utas a menetjegy árának megtérítését választja, nem illeti meg e cikk értelmében e kártalanításhoz való jog.

                  4)

                  Az 1177/2010 rendelet 19. cikkét akként kell értelmezni, hogy az e cikkben szereplő „menetjegy ára” fogalom magában foglalja az utas által választott opcionális kiegészítő szolgáltatásokhoz – például a kabin vagy kennel foglalásához vagy a VIP-váróba való belépéshez – kapcsolódó költségeket.

                  5)

                  Az 1177/2010 rendelet 20. cikkének (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy egy személyszállító hajó olyan késedelmes rendelkezésre bocsátása, amely az e hajó által egy új tengeri útvonalon teljesítendő valamennyi járat törlését eredményezte, nem tartozik az e rendelkezés értelmében vett „rendkívüli körülmények” fogalma alá.

                  6)

                  Az 1177/2010 rendelet 24. cikkét akként kell értelmezni, hogy az nem írja elő az e rendelet 19. cikke alapján kártalanítást igénylő utas számára, hogy kérelmét, a szállítóhoz benyújtott panasz formájában, a járat igénybevételét vagy annak meghiúsulását követő két hónapon belül kell benyújtania.

                  7)

                  Az 1177/2010 rendelet 25. cikkét akként kell értelmezni, hogy az e rendelet végrehajtásáért felelős, a tagállam által kijelölt nemzeti szerv hatásköre nem csak az e tagállam területén található kikötőkből induló személyszállító járatra terjed ki, hanem egy másik tagállam kikötőjéből az első tagállam területén található kikötőbe induló járatra is, amennyiben ez utóbbi járat olyan menettérti hajóút részét képezi, amelyet teljes egészében töröltek.

                  8)

                  A tizedik kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné az 1177/2010 rendelet 18. és 19. cikkének érvényességét.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30


title: C-579/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd kérelmére The Queen kontra The Food Standards Agency (Előzetes döntéshozatal – Egészségvédelem – 854/2004/EK rendelet – Az 5. cikk 2. pontja – 882/2004/EK rendelet – Az 54. cikk (3) bekezdése – Az állati eredetű élelmiszerekre alkalmazandó higiéniai szabályok – A hasított testek és a belsőségek vágás utáni húsvizsgálata – Hatósági állatorvos – Állategészségügyi jelölés – Megtagadás – Emberi fogyasztásra alkalmatlannak nyilvánított hús – Hatósági állatorvos határozatával szembeni jogorvoslati jog – Hatékony bírói jogvédelem – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke)

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/16

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (a Supreme Court of the United Kingdom [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd kérelmére The Queen kontra The Food Standards Agency
      (C-579/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Egészségvédelem - 854/2004/EK rendelet - Az 5. cikk 2. pontja - 882/2004/EK rendelet - Az 54. cikk (3) bekezdése - Az állati eredetű élelmiszerekre alkalmazandó higiéniai szabályok - A hasított testek és a belsőségek vágás utáni húsvizsgálata - Hatósági állatorvos - Állategészségügyi jelölés - Megtagadás - Emberi fogyasztásra alkalmatlannak nyilvánított hús - Hatósági állatorvos határozatával szembeni jogorvoslati jog - Hatékony bírói jogvédelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke)
      (2021/C 431/15)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court of the United Kingdom

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Association of Independent Meat Suppliers, Cleveland Meat Company Ltd kérelmére The Queen

         Alperes: The Food Standards Agency

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet, valamint a 882/2004 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében, ha a hatósági állatorvos megtagadja az állategészségügyi jelölés hasított testen való elhelyezését, és annak tulajdonosa nem ért egyet ezzel a döntéssel, a hatósági állatorvosnak bírósághoz kell fordulnia ahhoz, hogy az ügy érdeme, valamint a felek által felkért szakértők véleményei alapján e bíróság döntsön arról, hogy a hasított test megfelel-e az élelmiszer-biztonsági követelményeknek, vagy sem, és e bíróság nem helyezheti hatályon kívül a hatósági állatorvos határozatait vagy rendelheti el joghatásaik felfüggesztését.

                  2)

                  A 882/2004 rendelet 54. cikkét a (43) preambulumbekezdésével és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a hatósági állatorvosnak a 882/2004 rendelettel módosított 854/2004 rendelet 5. cikke 2. pontjának megfelelően hozott azon határozata, hogy nem helyez el állategészségügyi jelölést a hasított testen, csak korlátozott bírósági felülvizsgálat tárgya lehet, amelynek keretében az eljáró bíróság bármely olyan okból hatályon kívül helyezheti e határozatot, amely miatt az jogellenesnek tekintendő, ideértve azt is, ha a hatósági állatorvos attól eltérő célból járt el, mint amely érdekében hatásköreit ráruházták, ha nem a megfelelő jogi szempontokat alkalmazta, vagy ha határozata nem megalapozott vagy nincs kellő bizonyítékkal alátámasztva.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-647/19. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Ja zum Nürburgring eV kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Állami támogatások – A Nürburgring komplexum [Németország] javára nyújtott támogatások – A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – A belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított állami támogatások kedvezményezettjei eszközeinek értékesítése – Nyílt, átlátható, valamint hátrányos megkülönböztetéstől és feltételektől mentes pályázati eljárás – Azt megállapító határozat, hogy a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatások visszatérítése a Nürburgring komplexum új tulajdonosát nem érinti, és hogy ez utóbbi e komplexum megszerzése révén nem részesült új támogatásban – Elfogadhatóság – Érdekelt fél minőség – Személyében érintett személy – Az érdekelt felek eljárási jogainak megsértése – A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását megkövetelő nehézségek – Indokolás – A bizonyítékok elferdítése)

text:
               2021.10.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/17

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Ja zum Nürburgring eV kontra Európai Bizottság
      (C-647/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - A Nürburgring komplexum [Németország] javára nyújtott támogatások - A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított állami támogatások kedvezményezettjei eszközeinek értékesítése - Nyílt, átlátható, valamint hátrányos megkülönböztetéstől és feltételektől mentes pályázati eljárás - Azt megállapító határozat, hogy a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatások visszatérítése a Nürburgring komplexum új tulajdonosát nem érinti, és hogy ez utóbbi e komplexum megszerzése révén nem részesült új támogatásban - Elfogadhatóság - Érdekelt fél minőség - Személyében érintett személy - Az érdekelt felek eljárási jogainak megsértése - A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását megkövetelő nehézségek - Indokolás - A bizonyítékok elferdítése)
      (2021/C 431/16)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Ja zum Nürburgring eV (képviselők: D. Frey és M. Rudolph Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, B. Stromsky és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke 2019. június 19-i Ja zum Nürburgring kontra Bizottság ítéletét (T-373/15, EU:T:2019:432) hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben ezen ítéletben az Európai Unió Törvényszéke elutasította a Németország által a Nürburgring javára végrehajtott SA.31550 (2012/C) (korábbi 2012/NN) számú állami támogatásról szóló, 2014. október 1-jei (EU) 2016/151 bizottsági határozat 1. cikke utolsó franciabekezdésének megsemmisítése iránti kérelmet.

                  2)

                  A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Németország által a Nürburgring javára végrehajtott SA.31550 (2012/C) (korábbi 2012/NN) számú állami támogatásról szóló, 2014. október 1-jei (EU) 2016/151 bizottsági határozat 1. cikkének utolsó franciabekezdését megsemmisíti.

                  4)

                  A Ja zum Nürburgring eV és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 372., 2019.11.4.