title: T-625/20. sz. ügy: 2020. október 5-én benyújtott kereset – Les Mousquetaires és ITM Entreprises kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/60

      2020. október 5-én benyújtott kereset – Les Mousquetaires és ITM Entreprises kontra Bizottság
      (T-625/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/75)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Les Mousquetaires (Párizs, Franciaország), ITM Entreprises (Párizs) (képviselők: N. Jalabert-Doury és K. Mebarek ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az 1/2003/EK tanácsi rendelet 18. cikke (3) bekezdésének alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.40466 – Alliance Casino és Intermarché ügy) 2020. július 23-án hozott határozatot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen, a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértésére, az [EUMSZ 101.] és [EUMSZ 102. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.) 18. cikke (3) bekezdésének megsértésére és a jogi alap hiányára alapított jogalapra hivatkoznak, mivel a megtámadott határozat arra kötelezi a felpereseket, hogy jelöljenek meg találkozókat, és újból közöljenek a Bizottság által már megvizsgált és az Európai Unió Törvényszéke által azóta érvénytelenített iratokat.


title: T-629/20. sz. ügy: 2020. október 15-én benyújtott kereset – Delifruit kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/61

      2020. október 15-én benyújtott kereset – Delifruit kontra Bizottság
      (T-629/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/76)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Delifruit SA (Guayaquil, Ecuador) (képviselők: K. Van Maldegem, P. Sellar és S. Saez Moreno ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  részlegesen semmisítse meg az (EU) 2020/1085 bizottsági rendelethez fűzött helyesbítéssel módosított vitatott aktust, amennyiben az a banánban található klórpirifosz megengedett szermaradék-határértékét 0,01 mg/kg-ban állapítja meg; és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes az (EU) 2020/1085 bizottsági rendelethez fűzött helyesbítéssel (1) módosított, az 396/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. és V. mellékletének a bizonyos termékekben, illetve azok felületén található klórpirifosz és klórpirifosz-metil megengedett szermaradék-határértékei tekintetében történő módosításáról szóló, 2020. július 23-i (EU) 2020/1085 bizottsági rendelet (2) részleges megsemmisítését kéri.
      Keresete alátámasztására a felperes azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor figyelmen kívül hagyott egy releváns tényezőt (a megengedett szermaradék-határérték elfogadásának egyik állítólagos okát megcáfoló érdemi tanulmányt) a vitatott aktus elfogadásához vezető értékelés során, és így megsértette a 396/2005 rendelet 14. cikke (2) bekezdésének a) és f) pontját, amely előírja, hogy az összes rendelkezésre álló és jelentős adatot figyelembe kell venni.

         (1)  HL 2020. L 245., 31. o.

         (2)  HL 2020. L 239., 7. o.


title: T-638/20. sz. ügy: 2020. október 15-én benyújtott kereset – JP kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/62

      2020. október 15-én benyújtott kereset – JP kontra Bizottság
      (T-638/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/77)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: JP (képviselők: S. Rodrigues és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg azon 2019. július 17-i határozatot, amellyel a felperest nem vették fel az EPSO/AD/363/18 – Tanácsos (AD7) versenyvizsga tartaléklistájára, valamint a felperes felülvizsgálati kérelmét elutasító 2019. december 10-i határozatot;

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2020. március 5-i panaszát elutasító 2020. július 7-i határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperest ért károk megtérítésére és

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap elsősorban azon elv megsértésére vonatkozik, amely szerint a kiválasztási bizottság tagjainak rendelkeznie kell azon képességgel, hogy objektíven értékeljék a jelölt teljesítményét és szakmai képességeit a szakterületre vonatkozó interjú során, másodsorban az egyenlő bánásmód elvének megsértésére, harmadsorban a bizalomvédelem elvének megsértésére.

                  2.

                  A második jogalap azon elv megsértésére vonatkozik, amely szerint a kiválasztási bizottság összetételének kellően állandónak kell lennie.

                  3.

                  A harmadik jogalap számos értékelési hiba elkövetésére vonatkozik.


title: T-639/20. sz. ügy: 2020. október 22-én benyújtott kereset – TIB Chemicals kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/62

      2020. október 22-én benyújtott kereset – TIB Chemicals kontra Bizottság
      (T-639/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/78)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TIB Chemicals (Mannheim, Németország) (képviselő: K. Fischer ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. május 19-i (EU) 2020/1182 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletet (1) abban a részében, amelyben az a dioktil-ón-dilaurát; [1] sztannán, dioktil-, bisz(kókusz-aciloxi)-származékok [2] nevű anyagra vonatkozik, és amelyben az módosítja az 1272/2008/EK rendelet (2) VI. mellékletét azáltal, hogy ezen anyagot a releváns osztályozási és címkézési elemekkel együtt felveszi az 1272/2008/EK rendelet VI. melléklete 3. részének 3. táblázatába, és

                  —

                  az alperest kötelezze a jelen eljárás során felmerült valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet sérti az 1272/2008/EK rendelet 37. cikkének a VI. mellékletének 2. részével összefüggésben értelmezett (1) és (5) bekezdését, mivel nem vettek figyelembe az anyagra vonatkozóan a REACH- regisztrációs dokumentációban rendelkezésre álló információkat. Ez nyilvánvaló értékelési hibának minősül.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet sérti az 1272/2008/EK rendeletnek az I. mellékletének 1. részével (1.1.1.3. szakasz) és 3. részével (3.7.2.2. és 3.7.2.3 szakasz) összefüggésben értelmezett 5., 9., 36. és 37. cikkét, mivel a releváns rendelkezésre álló információt nem vizsgálták, értékelték és mérlegelték megfelelő módon, a megalapozott tudományos elveknek megfelelően.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet sérti az 1272/2008/EK rendeletnek az I. mellékletének 1. részével (1.1.1.3. szakasz) és 3. részével (3.7.2.2. és 3.7.2.3 szakasz) összefüggésben értelmezett 5., 36. és 37. cikkét, mivel az alkalmazott kereszthivatkozásoknak nem volt szilárd tudományos alapjuk, és a Bizottság tévesen értékelte a rendelkezésre álló bizonyítékok súlyát.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendeletet az 1272/2008/EK rendelet 36. cikkének az I. melléklete 3. részének 3.7. pontjával összefüggésben értelmezett (1) bekezdése d) pontjának, valamint a 37. cikkének az I. melléklete 3. részének 3.7. pontjával összefüggésben értelmezett (5) bekezdésének a megsértésével fogadták el, mivel a Bizottság nem tudott egyértelmű tudományos bizonyítékokat szolgáltatni arra vonatkozóan, hogy az érintett anyag esetében teljesül a megfelelő, reprodukciót károsító toxicitásra vonatkozó besorolás (1B kategória) és a STOT RE1.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendeletet az arányosság elvének megsértésével fogadták el, mivel az érintett anyag osztályozása nem megfelelő, és nem is szükséges. A felperestől konkrétan megtagadták a mentesség alkalmazásának lehetőségét.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott rendelet elfogadásával a Bizottság megsértette az 1272/2008/EK rendelet 37. cikkének (4) bekezdését, valamint a felperes megfelelő ügyintézéshez való jogát és meghallgatáshoz való jogát. A felperes számára konkrétan nem biztosítottak megfelelő lehetőséget arra, hogy saját maga hasznos észrevételeket tegyen a RAC véleményével kapcsolatban, és bizonyítsa, hogy ez a vélemény tudományos szempontból téves.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság azáltal, hogy a megtámadott rendeletet hatásvizsgálat előzetes lefolytatása és dokumentálása nélkül fogadta el, megsértette a jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodásban foglalt kötelezettségeit.

         (1)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet VI. melléklete 3. részének a műszaki és tudományos fejlődéshez való hozzáigazítása céljából történő módosításáról szóló, 2020. május 19-i (EU) 2020/1182 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2020. L 261., 2. o.).

         (2)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 353., 1. o.).


title: T-646/20. sz. ügy: 2020. október 23-án benyújtott kereset – NG és társai kontra Parlament és Tanács

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/64

      2020. október 23-án benyújtott kereset – NG és társai kontra Parlament és Tanács
      (T-646/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/79)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: NG és 17 további felperes (képviselő: R. Martens ügyvéd)

         Alperesek: Az Európai Unió Tanácsa, Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg az 561/2006/EK rendeletnek a maximális napi és heti vezetési időre, a minimum szünetekre, valamint a napi és heti pihenőidőre vonatkozó minimumkövetelmények tekintetében és a 165/2014/EU rendeletnek a menetíró készülékkel történő helymeghatározás tekintetében történő módosításáról szóló, 2020. július 15-i (EU) 2020/1054 európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikke 6. pontjának c) és d) pontját;

                  —

                  az alpereseket kötelezze a költségek viselésére, beleértve a felfüggesztési eljárásokkal összefüggésben felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, az EUSZ 2. cikknek, az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésének és az EUSZ 9. cikknek, az EUMSZ 18. és EUMSZ 95. cikknek, az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkének, az uniós jog általános elveinek minősülő egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének, ezzel összefüggésben az EUSZ 5. cikk (4) bekezdésének és az érdemi és közvetett hátrányos megkülönböztetés tekintetében az uniós jog általános elvének minősülő arányosság elvének az állítólagos megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az EUMSZ 26. és EUMSZ 56. cikknek, az Európai Unió Alapjogi Chartája 16. cikkének és 52. cikke (1) bekezdésének, ezzel összefüggésben az EUSZ 5. cikk (4) bekezdésének és a szolgáltatásnyújtás és a vállalkozás szabadsága tekintetében az uniós jog általános elvének minősülő arányosság elvének az állítólagos megsértésére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, az EUSZ 3. cikk (3) bekezdésének, az EUMSZ 11. és EUMSZ 191. cikknek, a környezet minősége megőrzésének, védelmének és javításának megsértése tekintetében az Európai Unió Alapjogi Chartája 37. cikkének az állítólagos megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének, az EUMSZ 2. sz. jegyzőkönyve 5. cikkének, a jogalkotás minőségének javításáról szóló intézményközi megállapodásnak, valamint a részletes indokolás nyújtásának és a hatásvizsgálat lefolytatásának elmulasztása tekintetében az indokolási kötelezettségnek az állítólagos megsértésére alapított jogalap.

                  5.

                  Az ötödik, az EUMSZ 91. és EUMSZ 94. cikknek, az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. cikkének, ezzel összefüggésben pedig az életszínvonal, a foglalkoztatási szint súlyos befolyásolása és a magán- és családi életbe való jogellenes beavatkozás tekintetében az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikkében elismert, az uniós jog általános elvének minősülő, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való alapvető jognak az állítólagos megsértésére alapított jogalap.


title: T-653/20. sz. ügy: 2020. október 28-án benyújtott kereset – Mylan Ireland kontra EMA

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/65

      2020. október 28-án benyújtott kereset – Mylan Ireland kontra EMA
      (T-653/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/81)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Mylan Ireland (Dublin, Írország) (képviselő: O. Swens ügyvéd)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy elfogadható és megalapozott az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságának azon megállapításával szemben a felperes által felhozott jogellenességi kifogás, hogy a Sanofi – az „AubagioTM – Teriflunomide” forgalombahozatali engedélyének megadásáról szóló, 2013. augusztus 26-i határozatában említetteknek megfelelően – újhatóanyag-minősítéssel rendelkezik;

                  —

                  semmisítse meg az EMA-nak az AubagioTM gyógyszer generikus változatára vonatkozóan a Mylan által benyújtott kérelmet elutasító 2020. augusztus 18-i határozatát; és

                  —

                  az EMA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy – tekintettel arra, hogy a jogellenességi kifogás megalapozott – a megtámadott határozat jogszerűen nem elfogadható, mivel az EMA tévesen állapította meg a tényeket és tévesen alkalmazta a jogot, továbbá nem tett eleget indokolási kötelezettségének, valamint a gondos és alapos értékelés elvégzésére irányuló kötelezettségének, amint azt az EUMSZ 296. cikk előírja.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperes a megtámadott határozat jogszerűségét is vitatja, mivel az „új hatóanyagnak” minősítést ismét meg kellett volna vizsgálni a kérelem szakaszában a Mylan által előterjesztett kifogások benyújtásakor. Ily módon az EMA állítólagosan nem tett megfelelően eleget kötelezettségeinek, különösen a hatékony és gondos értékelés elvégzésére és az indokolásra irányuló kötelezettségének, az EUMSZ 296. cikk értelmében, ami viszont jogellenessé teszi a megtámadott határozatot.


title: T-657/20. sz. ügy: 2020. október 30-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/66

      2020. október 30-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-657/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/82)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2020. június 9-i (EU) határozatát az SA.57410 COVID állami támogatásról – a Finnair feltőkésítése (1); és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

            A felperes azt is kérte, hogy keresetét a Bíróság alapokmányának 23a. cikke szerinti gyorsított eljárásban bírálják el.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját, hiányosan alkalmazta az ideiglenes keretet, és nyilvánvaló értékelési hibát követett el annak megállapításával, hogy a támogatás a finn gazdaságban bekövetkezett súlyos zavar orvoslására irányul, és megsértette azt a kötelezettséget, hogy mérlegelést folytasson le a támogatás kedvező hatásai és azon kedvezőtlen hatások között, amelyeket a támogatás a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorol (az úgynevezett „mérlegelési teszt”), és megállapította, hogy a Finnair nem rendelkezett jelentős piaci erővel.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság megsértette az EUMSZ meghatározott rendelkezéseit és az európai uniós jognak a hátrányos megkülönböztetés tilalmára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára és a letelepedés szabadságára vonatkozó általános elveit, amelyek az 1980-es évek vége óta megalapozták a légi közlekedés liberalizációját az Európai Unióban. Az európai uniós légiközlekedési piac liberalizációja lehetővé tette a valóban páneurópai diszkont légitársaságok növekedését. Azzal, hogy engedélyezte Finnországnak, hogy támogatást tartson fenn a Finnair számára, az Európai Bizottság figyelmen kívül hagyta a COVID-19-válság által az ilyen páneurópai légitársaságoknak okozott károkat és azok szerepét Finnország légi összeköttetésében.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a komoly nehézségek ellenére sem indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a határozatában megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  Az Európai Bizottság 2020. június 9-i határozata az SA.57410 COVID állami támogatásról – A Finnair feltőkésítése, HL 2020. C 310., 6. o.


title: T-658/20. sz. ügy: 2020. november 2-án benyújtott kereset – Jakober kontra EUIPO (Egy csésze formája)

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/67

      2020. november 2-án benyújtott kereset – Jakober kontra EUIPO (Egy csésze formája)
      (T-658/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/83)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Philip Jakober (Stuttgart, Németország) (képviselő: J. Klink ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy (egy csésze formája) – 15 963 994. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. augusztus 20-án hozott határozata (R 554/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot oly módon, hogy a fellebbezést nyilvánítsa megalapozottnak, és így az 15 963 994. sz. európai uniós védjegybejelentés alapján engedélyezze az EUIPO védjegylajstromába történő lajstromozást;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-298/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 30-i végzése – Banco Comercial Português és társai kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/67

      A Törvényszék 2020. szeptember 30-i végzése – Banco Comercial Português és társai kontra Bizottság
      (T-298/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 433/84)
      Az eljárás nyelve: angol
      A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16.


title: T-694/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 30-i végzése – DEI kontra Bizottság

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/68

      A Törvényszék 2020. szeptember 30-i végzése – DEI kontra Bizottság
      (T-694/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 433/85)
      Az eljárás nyelve: görög
      A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 35., 2019.1.28.


title: A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht-nak az ADCADA Immobilien AG PCC kontra Finanzmarktaufsicht ügyben az EFTA-Bírósághoz tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme (E-10/20. sz. ügy) 2020/C 436/07

text:
               2020.12.17.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 436/9

      A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht-nak az ADCADA Immobilien AG PCC kontra Finanzmarktaufsicht ügyben az EFTA-Bírósághoz tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme
      (E-10/20. sz. ügy)
      (2020/C 436/07)
      A Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (a Pénzpiac-felügyeleti Hatóság fellebbezési testülete) 2020. július 29-én kelt, a Bíróság Hivatalához 2020. augusztus 5-én beérkezett beadványában tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz az ADCADA Immobilien AG PCC kontra Finanzmarktaufsicht ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

                  1.

                  Milyen kritériumok alapján kell értékelni, hogy az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételkor vagy értékpapíroknak a szabályozott piacra történő bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról szóló, 2017. június 14-i (EU) 2017/1129 európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének d) pontjával összhangban elegendő információt adtak-e az ajánlattétel feltételeiről és a felajánlott értékpapírokról ahhoz, hogy lehetővé tegye a befektetőnek az értékpapírok megvásárlására vagy jegyzésére vonatkozó döntés meghozatalát?

                  2.

                  Jelentőséggel bír-e az említett rendelet 2. cikkének d) pontja értelmében vett nyilvános ajánlattétel meglétének értékelése szempontjából, ha az ajánlat népszerűsítése magában foglalja a jól láthatóan elhelyezett „HIER INFORMIEREN” („TOVÁBBI INFORMÁCIÓK ELÉRHETŐK ITT”) vagy „unverbindlich informieren” („További információk vásárlási kötelezettség nélkül”) utalást, és a kötvényre vonatkozó feltételek összessége nem érhető el online vagy más, általában szokásos módon?

                  3.

                  Jelentőséggel bír-e az említett rendelet 1. cikke (4) bekezdésének b) pontja alkalmazásában, ha az ajánlattevő megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítása érdekében, hogy a kötvényre vonatkozó feltételek összességét csak kérésre közöljék a leendő vásárlókkal, ugyanakkor biztosított, hogy a közlés tagállamonként legfeljebb 149 olyan természetes vagy jogi személyhez jut el, akik vagy amelyek nem minősített befektetők?

                  4.

                  Jelentőséggel bír-e az említett rendelet 1. cikke (4) bekezdésének b) pontja alkalmazásában, hogy az ajánlatot valamely tagállamban különböző médiumokon keresztül terjesztik? Ha igen, milyen feltételek mellett tekinthető a különböző médiumokban ismertetett ajánlat azonos értékpapírra vonatkozó, nyilvános értékesítésre történő összevont ajánlattételnek, és milyen feltételek mellett van szó új ajánlatról? Lehetséges-e, hogy az ajánlattétel különböző médiumok közötti megosztásával a tagállamonkénti természetes vagy jogi személyek száma 150 alá csökken?


title: T-151/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. október 28-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – A tunéziai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések – Az állami pénzeszközök hűtlen kezeléséért felelős személyekkel, valamint a hozzájuk kapcsolódó személyekkel és szervezetekkel szemben hozott intézkedések – Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök befagyasztása alkalmazandó – A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása – Védelemhez való jog – Hatékony bírói jogvédelemhez való jog – Észszerű időn belüli határozathozatal – Megfelelő ténybeli alap – Keresetindítási határidők – Költségmentesség – Halasztó hatály – Elfogadhatóság – Feltételek”)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/19

      A Törvényszék 2020. október 28-i ítélete – Ben Ali kontra Tanács
      (T-151/18. sz. ügy) (1)

      („Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Az állami pénzeszközök hűtlen kezeléséért felelős személyekkel, valamint a hozzájuk kapcsolódó személyekkel és szervezetekkel szemben hozott intézkedések - Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása - Védelemhez való jog - Hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Észszerű időn belüli határozathozatal - Megfelelő ténybeli alap - Keresetindítási határidők - Költségmentesség - Halasztó hatály - Elfogadhatóság - Feltételek”)
      (2020/C 443/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Ali (Verneuil-l’Étang, Franciaország) (képviselő: K. Lara ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Lejeune, A. Jaume és V. Piessevaux meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. január 29-i (KKBP) 2018/141 tanácsi határozatnak (HL 2018. L 25, 38. o.), a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2019. január 28-i (KKBP) 2019/135 tanácsi határozatnak (HL 2019. L 25., 23. o.), valamint a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2020. január 27-i (KKBP) 2020/117 tanácsi határozatnak (HL 2020. L 22., 31. o.) a felperest érintő részeikben történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Slim Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Alit érintő részeikben megsemmisíti a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. január 29-i (KKBP) 2018/141 tanácsi határozatot és a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat módosításáról szóló, 2019. január 28-i (KKBP) 2019/135 tanácsi határozatot.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a saját költségein felül S. Ben Ali költségeinek viselésére.

         (1)  HL C 263., 2019.8.5.


title: T-307/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. október 15-i ítélete – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals kontra Bizottság („Dömping – Egyes, Kínából származó varrat nélküli vas- és acélcsövek behozatala – Végleges dömpingellenes vám kivetése – A védelemhez való jog – A dömpingkülönbözet kiszámítása – Analóg ország – Kár – Okozati összefüggés”)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/20

      A Törvényszék 2020. október 15-i ítélete – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals kontra Bizottság
      (T-307/18. sz. ügy) (1)

      („Dömping - Egyes, Kínából származó varrat nélküli vas- és acélcsövek behozatala - Végleges dömpingellenes vám kivetése - A védelemhez való jog - A dömpingkülönbözet kiszámítása - Analóg ország - Kár - Okozati összefüggés”)
      (2020/C 443/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (Huzhou, Kína) (képviselők: K. Adamantopoulos és P. Billiet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Demeneix, M. França, N. Kuplewatzky és E. Schmidt meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Kínai Népköztársaságból származó egyes varrat nélküli rozsdamentes acélcsövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló, 2018. március 5-i (EU) 2018/330 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 63., 15. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd.-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.


title: T-389/19–T-394/19., T-397/19., T-398/19., T-403/19., T-404/19., T-406/19., T-407/19., T-409/19–T-414/19., T-416/19–T-418/19., T-420/19–T-422/19., T-425/19–T-427/19., T-429/19–T-432/19., T-435/19., T-436/19., T-438/19–T-442/19., T-444/19–T-446/19., T-448/19., T-450/19–T-454/19., T-463/19. és T-465/19. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2020. október 15-i ítélete – Coppo Gavazzi és társai kontra Parlament („Intézményi jog – Az európai parlamenti képviselők egységes statútuma – Az olasz választókerületekben megválasztott európai parlamenti képviselők – A nyugdíjról szóló 14/2018. sz. határozatnak az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati [a képviselőház elnöksége, Olaszország] általi elfogadása – Az olasz nemzeti parlamenti képviselők nyugdíja összegének módosítása – Az Olaszországban megválasztott bizonyos volt európai parlamenti képviselők nyugdíja összegének az Európai Parlament általi, ebből következő módosítása – A jogi aktus kibocsátójának hatásköre – Indokolási kötelezettség – Szerzett jogok – Jogbiztonság – Jogos bizalom – A tulajdonhoz való jog – Arányosság – Egyenlő bánásmód”)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/20

      A Törvényszék 2020. október 15-i ítélete – Coppo Gavazzi és társai kontra Parlament
      (T-389/19–T-394/19., T-397/19., T-398/19., T-403/19., T-404/19., T-406/19., T-407/19., T-409/19–T-414/19., T-416/19–T-418/19., T-420/19–T-422/19., T-425/19–T-427/19., T-429/19–T-432/19., T-435/19., T-436/19., T-438/19–T-442/19., T-444/19–T-446/19., T-448/19., T-450/19–T-454/19., T-463/19. és T-465/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      („Intézményi jog - Az európai parlamenti képviselők egységes statútuma - Az olasz választókerületekben megválasztott európai parlamenti képviselők - A nyugdíjról szóló 14/2018. sz. határozatnak az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati [a képviselőház elnöksége, Olaszország] általi elfogadása - Az olasz nemzeti parlamenti képviselők nyugdíja összegének módosítása - Az Olaszországban megválasztott bizonyos volt európai parlamenti képviselők nyugdíja összegének az Európai Parlament általi, ebből következő módosítása - A jogi aktus kibocsátójának hatásköre - Indokolási kötelezettség - Szerzett jogok - Jogbiztonság - Jogos bizalom - A tulajdonhoz való jog - Arányosság - Egyenlő bánásmód”)
      (2020/C 443/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperesek: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milánó, Olaszország) és az ítélet mellékletében megnevezett többi 48 felperes (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: S. Seyr és S. Alves meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Ufficio di Presidenza della Camera dei deputati 14/2018. sz. határozatának 2019. január 1-jei hatálybalépését követően a felpereseket megillető nyugdíjak összegének kiigazítása tárgyában a felperesek mindegyikét illetően a Parlament által kidolgozott 2019. április 11-i feljegyzés, valamint a T-465/19. sz. ügy felperese esetében a 2019. június 11-i feljegyzés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a T-453/19. sz., Panusa kontra Parlament ügyben előterjesztett keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a többi keresetet elutasítja.

                  3)

                  Maria Teresa Coppo Gavazzi és a mellékletben megnevezett többi felperes a saját költségein felül viseli az Európai Parlament részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 270., 2019.8.12.


title: T-624/20. sz. ügy: 2020. október 9-én benyújtott kereset – MV kontra Bizottság

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/22

      2020. október 9-én benyújtott kereset – MV kontra Bizottság
      (T-624/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: MV (képviselők: G. Pandey, D. Rovetta és V. Villante ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) 2020. június 30-i határozatát, amely elutasította a felperesnek az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata 90. cikkének (2) bekezdése szerinti, 2020. január 27-én benyújtott panaszát, semmisítse meg továbbá a felperes által 50 000 euró összegű kártérítés iránt benyújtott kérelem elutasítását;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO)/kiválasztási bizottság 2019. október 29-i határozatát, amely elutasítja a kiválasztási bizottság azon határozatának a felülvizsgálata iránt a felperes által előterjesztett kérelmet, amely szerint nem léphet a versenyvizsga következő szakaszába;

                  —

                  semmisítse meg az EPSO-fiókban közölt 2019. június 5-i határozatot, amely szerint a felperes nem kerül fel az „EPSO/AD/364/19–3 – biztonsági tisztviselők” szerinti versenyvizsga céljából kiválasztott tisztviselőket felsoroló listatervezetre;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. január 24-én közzétett „EPSO/AD/364/19–3 – biztonsági tisztviselők” nyíltversenyvizsga-felhívást, és teljes egészében semmisítse meg az említett versenyvizsgán való részvételre kiválasztott tisztviselők listatervezetét;

                  —

                  ezen túlmenően:

                              —

                              elsődlegesen, adott esetben, állapítsa meg, hogy a személyzeti szabályzat 90. cikke az EUMSZ 270. cikk szerinti jelen eljárásban érvénytelen és nem alkalmazható;

                              —

                              rendelje el a jelen keresetben kért vizsgálati intézkedéseket;

                              —

                              kötelezze az Európai Bizottságot a saját és a felperes részéről a jelen bírósági eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére;

                              —

                              kötelezze az alperest, hogy a fent említett, jogellenes, vitatott határozatok eredményeként felmerülő kár megtérítése céljából fizessen a felperesnek 50 000 eurót

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az EPSO/kiválasztási bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el a felperes munkatapasztalatának értékelésekor, és megsértette a szóban forgó versenyvizsgafelhívásnak a szükséges munkatapasztalatot részletező II. mellékletét.

                  2.

                  A második, az 1958. április 15-i1. tanácsi rendelet (1) 1., 2., 3. és 4. cikkének állítólagos megsértésére, a személyzeti szabályzat 1d. és 28. cikkének megsértésére, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének a megsértésére, valamint a versenyvizsgafelhívás EUMSZ 277. cikk szerinti jogellenességére alapított jogalap.

                  3.

                  A harmadik, a szaktudás-értékelőnek és a nyíltversenyvizsgákra irányadó általános szabályok 2.4. pontjának, valamint a személyzeti szabályzat III. melléklete 5. cikkének az EUMSZ 277. cikk szerinti jogellenességére, továbbá a személyzeti szabályzat 1d., 4. 7. és 29. cikkének a megsértésére alapított jogalap.

                  4.

                  A negyedik, a szóban forgó versenyvizsgafelhívás teljes II. mellékletének az EUMSZ 277. cikk szerinti jogellenességére, valamint a személyzeti szabályzat 1d. cikkének a megsértésére alapított jogalap.

         (1)  A módosított, az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i1. sz. tanácsi rendelet (HL 1958. 17., 385. o. magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.).


title: T-627/20. sz. ügy: 2020. október 12-én benyújtott kereset – LAICO kontra Tanács

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/23

      2020. október 12-én benyújtott kereset – LAICO kontra Tanács
      (T-627/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Libyan African Investment Co. (LAICO) (Tripoli, Líbia) (képviselők: A. Bahrami és N. Korogiannakis ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2015/1333 határozat végrehajtásáról szóló, 2020. július 30-i (KKBP) 2020/1137 tanácsi végrehajtási határozatot (1) abban a részében, amelyben az fenntartja a felperes nevét a szervezeteknek a líbiai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről és a 2011/137/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. július 31-i (KKBP) 2015/1333 tanácsi határozat (2) IV. mellékletében meghatározott jegyzékén;

                  —

                  semmisítse meg a líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló (EU) 2016/44 rendelet 21. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2020. július 30-i (EU) 2020/1130 tanácsi végrehajtási határozatot (3), amely módosítja a líbiai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 204/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. január 18-i (EU) 2016/44 tanácsi rendelet (4) III. mellékletét, amennyiben fenntartja a felperes nevét a szervezeteknek az (EU) 2016/44 rendelet III. mellékletében meghatározott jegyzékén; és

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a felperes részéről a jelen keresettel összefüggésben felmerült jogi és egyéb költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az (EU) 2016/44 tanácsi rendelet és a (KKBP) 2015/1333 tanácsi határozat megsértésére alapított jogalap, amennyiben nem teljesülnek a 2015/1333 határozat (3) preambulumbekezdése szerinti, a szervezetek jegyzékbe való felvételére vonatkozó kumulatív feltételek.

                  2.

                  A második, a Tanács azon kötelezettségének megsértésére alapított jogalap, hogy valamennyi korlátozó intézkedést folyamatosan felülvizsgál annak biztosítása érdekében, hogy azok továbbra is hozzájárulnak a célkitűzéseik eléréséhez.

                  3.

                  A harmadik, nyilvánvaló értékelési hibákra alapított jogalap. A felperes állítása szerint többek között:

                              —

                              a LAICO állami tulajdonban álló, valamint a részvényesi közgyűlés és az igazgatótanács által irányított társaság;

                              —

                              a LAICO igazgatótanácsa magasan képzett és tapasztalt szakemberekből áll; és

                              —

                              a LAICO anyavállalataira nem vonatkoznak ugyanilyen típusú korlátozások.

                  4.

                  A negyedik, az egyenlő bánásmód elvének a megsértésére alapított jogalap.

                  5.

                  Az ötödik, az arányosság elvének a megsértésére alapított jogalap.

                  6.

                  A hatodik, az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolási kötelezettség, valamint a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértésére alapított jogalap.

         (1)  HL 2020. L 247., 40. o.

         (2)  HL 2015. L 206., 34. o.; helyesbítés: HL 2017. L 205., 91. o.

         (3)  HL 2020. L 247., 14. o.

         (4)  HL 2016. L 12., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 6., 10. o.


title: T-634/20. sz. ügy: 2020. október 21-én benyújtott kereset – UPTR kontra Parlament és Tanács

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/24

      2020. október 21-én benyújtott kereset – UPTR kontra Parlament és Tanács
      (T-634/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/28)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Felperes: Unie van Professionele Transporteurs en Logistieke Ondernemers (UPTR) (Herstal, Belgium) (képviselő: F. Vanden Bogaerde ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a megsemmisítés iránti keresetet;

                  —

                  semmisítse meg az 1071/2009/EK rendeletnek, az 1072/2009/EK rendeletnek és az 1024/2012/EU rendeletnek a közúti fuvarozási ágazati fejleményekre tekintettel történő módosításáról szóló, 2020. július 15-i (EU) 2020/1055 európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének (4) bekezdését;

                  —

                  a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az EUSZ 3. cikke (3) bekezdésének és a szabad szolgáltatásnyújtás elvének a megtámadott rendelkezés általi megsértésére alapított jogalap
                  Az áruszállítás, különösen a kabotázs terén folyamatos liberalizálásra kell törekedi. A 2020/1055 megtámadott rendelkezése azonban visszalép a liberalizálás eddig elért szintjéről, mivel a rendelkezés átfogó korlátozást tartalmaz, amely főként azon fuvarozó vállalkozások számára hátrányos, akik a felperes tagjai. A kabotázzsal kapcsolatos visszaélések megakadályozására irányuló – a megtámadott rendelkezés alapját képező – törekvést már egyéb uniós jogalkotási aktusok (Mobility Package) támogatják.

                  2.

                  A második, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap
                  Azon rendelet elfogadását megelőzően, amelynek a megtámadott rendelkezés a részét képezi, a korábban a Bizottság rendeletjavaslata kapcsán elvégzett hatásvizsgálatot semmilyen szinten sem aktualizálták. Az Európai Parlament és a Tanács ugyanakkor alapvetően változtatott a Bizottság javaslatán, és ezáltal megfelelő és szükséges lett volna a hatásvizsgálat aktualizálása.


title: C-759/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. október 3-i végzése (a Judecătoria Rădăuţi [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OF kontra PG (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2201/2003/EK rendelet – A házasság felbontása iránti kérelem elbírálására vonatkozó joghatóság – A szülői felelősségre és a pár kiskorú gyermekével szembeni tartási kötelezettségre vonatkozó joghatóság – A felek állampolgársága szerinti állam bíróságához fordulás – A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A kiskorú gyermek és a szülők másik tagállambeli tartózkodási helye – A 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A joghatóság kiterjesztése – 17. cikk – A joghatóság vizsgálata – A „szülői felelősség” fogalma)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/2

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. október 3-i végzése (a Judecătoria Rădăuţi [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OF kontra PG
      (C-759/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2201/2003/EK rendelet - A házasság felbontása iránti kérelem elbírálására vonatkozó joghatóság - A szülői felelősségre és a pár kiskorú gyermekével szembeni tartási kötelezettségre vonatkozó joghatóság - A felek állampolgársága szerinti állam bíróságához fordulás - A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A kiskorú gyermek és a szülők másik tagállambeli tartózkodási helye - A 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A joghatóság kiterjesztése - 17. cikk - A joghatóság vizsgálata - A „szülői felelősség” fogalma)
      (2020/C 443/02)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Judecătoria Rădăuţi

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OF

         Alperes: PG

         Rendelkező rész

                  1)

                  A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a házasság felbontása iránti kérelem tekintetében, amennyiben a felperes a házastársak közös állampolgársága szerinti tagállam bíróságához fordul – míg e házastársak szokásos tartózkodási helye valamely más tagállamban található –, ennek a rendelkezésnek a b) pontja alapján e bíróság rendelkezik joghatósággal e kérelem elbírálására. Mivel az alperes beleegyezése nincs előírva, nem szükséges annak a vizsgálata, hogy a joghatóság hiányára alapított kifogás alperes általi hivatkozásának hiánya az eljáró bíróság joghatóságával kapcsolatos hallgatólagos beleegyezésnek felel-e meg.

                  2)

                  A 2201/2003 rendelet 3. cikkének (1) bekezdését és 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapeljárásban szereplőhöz hasonló helyzetben az a körülmény, hogy annak a párnak, amelynek a házassága felbontását kérik, van egy kiskorú gyermeke, nem releváns a házasság felbontása iránti kérelem elbírálására joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása szempontjából. Mivel a házastársak közös állampolgársága szerinti tagállam azon bírósága, amelyhez a felperes fordult, e rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében e kérelem elbírálására joghatósággal rendelkezik, e bíróság még a felek erre vonatkozó megállapodásának hiányában sem emelhet a joghatóság hiányára alapított kifogást.

                  3)

                  A 2201/2003 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy ha a házastársak közös állampolgársága szerinti tagállam azon bírósága, amelyhez a felperes fordult, a 2201/2003 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján a házasság felbontására joghatósággal rendelkezik, nem tekinthető úgy, hogy az e 12. cikk (1) bekezdésének b) pontjában előírt, a joghatóság elfogadására vonatkozó feltétel teljesül, amennyiben az eljárás tárgya nem a szülői felelősség, és az alperes nem jelent meg. Ebben a helyzetben a házastársak házassága felbontásának elbírálására joghatósággal rendelkező, eljáró bíróság e 12. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkének d) pontja értelmében nem rendelkezik joghatósággal az érintett gyermek vonatkozásában felmerülő szülői felelősséggel, illetve tartási kötelezettséggel kapcsolatos kérdések elbírálására.

                  4)

                  A 2201/2003 rendelet értelmében vett „szülői felelősség” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja többek között a felügyeleti joggal és a gyermek tartózkodási helyével kapcsolatos döntéseket, de nem öleli fel a gyermek felnevelésével és oktatásával összefüggő kiadásokhoz való hozzájárulást, amely a „tartási kötelezettség” fogalmába és a 4/2009 rendelet hatálya alá tartozik.

         (1)  HL C 65., 2019.2.18.


title: C-251/19. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. október 2-i végzése – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo kontra Európai Központi Bank (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Az eljárási szabályzat 169. cikke – A kérelem hiánya – A kereset egyértelműségének hiánya – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/3

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. október 2-i végzése – Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo kontra Európai Központi Bank
      (C-251/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Az eljárási szabályzat 169. cikke - A kérelem hiánya - A kereset egyértelműségének hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2020/C 443/03)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Fellebbezők: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (képviselő: M. Ribeiro advogado)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank (képviselők: C. Hernández Saseta és P. Ferreira Jorge meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Comprojecto-Projectos e Construções Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo és Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo maguk viselik saját költségeiket, valamint az Európai Központi Bank (EKB) részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-378/20. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2020. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stadtapotheke E

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/3

      A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2020. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stadtapotheke E
      (C-378/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Stadtapotheke E

         Alperes hatóság: Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         A másik fél az eljárásban: AW

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az a nemzeti szabályozás, amely arra kötelezi a bíróságot, hogy a koncesszió megadására irányuló eljárás során a szükséges szakértői bizonyítás felvételekor olyan önszabályozó szakmai testület szakértőjének, amely döntéshozó szerveiben ténylegesen a koncesszió kérelmezői szakmai kategóriájának érdekeivel jellemzően ellentétes érdekekkel rendelkező szakmai kategória van túlsúlyban, illetve – amennyiben az ilyen szabályozás ellentétes uniós joggal – állami hatóság által kirendelt szolgálatban álló szakértő véleményét szerezze be, összeegyeztethető-e e bíróság Charta 47. cikkében előírt pártatlansága látszatának követelményével?

                  2)

                  Megfelel-e egy de facto bíróság előtt nem ellenőrizhető potenciális vevőkör – a konkrét esetben 5 500 személy – prognosztikai garanciáját megállapító nemzeti szabályozás a Charta 15–17. cikke követelményeinek, amennyiben e rendelkezések szerint e garanciákba történő beavatkozás csak az arányosság alapelvének tiszteletben tartásával engedhető meg?


title: C-407/20. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2020. augusztus 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Österreichische Apothekerkammer kontra HA

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/4

      Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2020. augusztus 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Österreichische Apothekerkammer kontra HA
      (C-407/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Österreichische Apothekerkammer

         Alperes: HA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 36. cikket, hogy a HIV-fertőzöttség megállapítására szolgáló olyan in vitro diagnosztikai orvostechnikai eszközök csomagküldő vállalkozás útján történő értékesítésére vonatkozó nemzeti tilalom, amelyeknek a gyártó által meghatározott rendeltetési célja laikusok általi otthoni használat, és e tilalom tehát az EUMSZ 34. cikk értelmében vett azonos hatású intézkedés, igazolt az emberek egészségének és életének védelmével?


title: C-422/20. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Köln (Németország) által 2020. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RK kontra CR

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/4

      Az Oberlandesgericht Köln (Németország) által 2020. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RK kontra CR
      (C-422/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: RK

         Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: CR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ahhoz, hogy a korábban eljáró bíróság a 650/2012 rendelet (1) 7. cikkének a) pontja alapján megállapítsa joghatóságának hiányát, szükséges-e, hogy e bíróság kifejezetten megállapítsa joghatóságának hiányát, vagy megelégedhet-e a nem kifejezett nyilatkozattal, ha abból értelmezés útján az derül ki, hogy e bíróság megállapította joghatóságának hiányát?

                  2)

                  Annak a tagállamnak a bírósága, amelynek joghatósága abból ered, hogy a másik tagállam korábban eljáró bírósága megállapította joghatóságának hiányát, jogosult-e annak vizsgálatára, hogy a 650/2012 rendelet 6. cikkének a) pontja és 7. cikkének a) pontja alapján teljesültek-e a korábban eljáró bíróság határozathozatalához szükséges feltételek? Mennyiben kötelező erejű a korábban eljáró bíróság határozata? Konkrétan:

                              a)

                              Annak a tagállamnak a bírósága, amelynek joghatósága abból ered, hogy a másik tagállam korábban eljáró bírósága megállapította joghatóságának hiányát, jogosult-e annak vizsgálatára, hogy az örökhagyó érvényesen választotta-e a tagállam jogát a 650/2012 rendelet 22. cikkének megfelelően?

                              b)

                              Annak a tagállamnak a bírósága, amelynek joghatósága abból ered, hogy a másik tagállam elsőként eljáró bírósága megállapította joghatóságának hiányát, jogosult-e annak vizsgálatára, hogy az eljárásban részt vevő valamely fél nyújtott-e be a 650/2012 rendelet 6. cikkének a) pontja alapján a joghatóság hiányának megállapítása iránti kérelmet a korábban eljáró bíróságnál?

                              c)

                              Annak a tagállamnak a bírósága, amelynek joghatósága abból ered, hogy a másik tagállam elsőként eljáró bírósága megállapította joghatóságának hiányát, jogosult-e annak vizsgálatára, hogy a korábban eljáró bíróság helyesen állapította-e meg, hogy a választott jog szerinti tagállam bíróságai alkalmasabbak az öröklés tárgyában történő határozathozatalra?

                  3)

                  A 650/2012 rendelet 6. cikkének a) pontja és 7. cikkének a) pontja, amelyek a „22. cikk szerinti” jogválasztást feltételeznek, abban az esetben is alkalmazandók-e, ha egy 2015. augusztus 17. előtt tett végintézkedésben nem került sor az örökhagyó általi kifejezett vagy hallgatólagos jogválasztásra, hanem az öröklésre alkalmazandó jog csak a 650/2012 rendelet 83. cikkének (4) bekezdéséből következhet?

         (1)  Az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló, 2012. július 4-i 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 201., 107. o.; helyesbítések: HL 2012. L 344., 3. o.; HL 2013. L 60., 140. o.; HL 2019. L 243., 9. o.).


title: C-425/20. P sz. ügy: A Törvényszék T-305/19. sz., Welmax + kontra EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax) ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen a Welmax + sp. z o. o. sp.k. által 2020. szeptember 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/5

      A Törvényszék T-305/19. sz., Welmax + kontra EUIPO – Valmex Medical Imaging (welmax) ügyben 2020. július 8-án hozott ítélete ellen a Welmax + sp. z o. o. sp.k. által 2020. szeptember 8-án benyújtott fellebbezés
      (C-425/20. P sz. ügy)
      (2020/C 443/07)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (képviselő: M. Machyński jogtanácsos)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala
      A Bíróság alelnöke a 2020. október 30-án hozott végzésével a fellebbezést mint elfogadhatatlant elutasította.


title: C-440/20. sz. ügy: A Landgericht Stuttgart (Németország) által 2020 szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S. kontra AD GmbH

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/6

      A Landgericht Stuttgart (Németország) által 2020 szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S. kontra AD GmbH
      (C-440/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Stuttgart (Németország

         Az alapeljárás felei

         Felperes: S.

         Alperes: AD GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      1.   A „hatástalanító berendezés” fogalom értelmezése

                  1–1;

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet (1)
                     3. cikkének 10. pontját, hogy a „tervezési elem” fogalom kizárólag egy fizikai rendszer mechanikai elemeit foglalja magában?
                  Az 1–1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  1–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 3. cikkének 10. pontját, hogy a kibocsátást szabályozó rendszer csak a motorvezetékbe szerelt (például dízel oxidációs katalizátorok, dízel részecskeszűrő, NOx kibocsátást csökkentő katalizátorok formájában működő) kipufogógáz-tisztító berendezést foglalja magában?

                  1–3:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 3. cikkének 10. pontját, hogy a kibocsátást szabályozó rendszer a kibocsátás csökkentésére irányuló, motoron belüli és motoron kívüli intézkedéseket is magában foglal?

            2.   A „rendes használat” fogalom értelmezése

                  2–1:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a „rendes használat” fogalom csak az Új Európai Menetciklus szerinti járműhasználati körülményekre utal?
                  A 2–1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  2–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. [cikkének] (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdését, hogy a gyártóknak biztosítaniuk kell, hogy a rendelet I. mellékletében rögzített határértékeket a szokásos használat során is betartsák?
                  A 2–2. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                  2–3:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a „rendes használat” fogalom a szokásos használat során fennálló tényleges járműhasználati körülményekre utal?
                  A 2–3. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  2–4:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a [715/2007/EK] rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, hogy a „rendes használat” fogalom a szokásos használat során fennálló tényleges járműhasználati körülményekre utal 33,6 km/h átlagsebesség és 120 km/h maximális sebesség alapulvételével?

            3.   Hőmérsékletfüggő kibocsátás-csökkentő stratégiák megengedhetősége

                  3–1:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, hogy nem megengedett a jármű olyan felszerelése, amely szerint a kibocsátásokat valószínűsíthetően befolyásoló alkatrész úgy van kialakítva, hogy a kipufogógáz-visszavezetési szintet úgy szabályozzák, hogy csak 20 oC és 30 oC között biztosított a károsanyag-szegény üzemmód, e hőmérsékleti tartományon kívül pedig e szintet fokozatosan csökkentik?
                  A 3–1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  3–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, hogy a hatástalanító berendezés mindazonáltal nem megengedett, ha az a 20 oC és 30 oC közötti hőmérsékleti tartományon kívül folyamatosan a motor védelme céljából működik, és ezáltal a kipufogógáz-visszavezetés jelentősen csökken?

            4.   A kivétel értelmében vett „indokolt” fogalom értelmezése

                  4–1:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontját, hogy a hatástalanító berendezések használatának indokoltságát e rendelkezés értelmében csak akkor lehet megállapítani, ha a motor sérülés vagy baleset elleni védelme és a jármű biztonságos üzemeltetése a típusjóváhagyás megszerzésének időpontjában az adott járműmodell tekintetében rendelkezésre álló csúcstechnológia alkalmazásával sem volt biztosítható?
                  A 4–1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  4–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a [715/2007]/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontját, hogy a hatástalanító berendezések használatának indokoltságát e rendelkezés értelmében el kell utasítani, ha a motorvezérlőben rögzített paramétereket úgy választották meg, hogy a kipufogógáz-tisztítást a meghatározott hőmérsékletfüggősége alapján a szokásosan várható hőmérsékletek miatt az év nagy részében nem vagy csak korlátozottan aktiválják?

            5.   A kivétel értelmében vett „sérülés” fogalom értelmezése

                  5–1:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontját, hogy csak a motort kell védeni sérülés ellen?

                  5–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontját, hogy a sérülés fogalmát el kell utasítani, ha úgynevezett kopó alkatrészek (például a kipufogógáz-visszavezető szelep) érintettek?

                  5–3:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának a) pontját, hogy a jármű más alkatrészeit – különösen a kipufogócsőbe szerelt összetevőket – is védeni kell sérülés vagy baleset ellen?

            6.   Az uniós jog megsértésének joghatásai és szankciói

                  6–1:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdését, 4. cikke (2) bekezdésének második albekezdését, 5. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint 13. cikkét, hogy azok legalábbis egy olyan jármű vevőjének gazdasági önrendelkezéshez való jogát is védik, amely nem felel meg a 715/2007/EK rendelet szerinti követelményeknek?
                  A 6–1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  6–2:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 715/2007/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második albekezdését, 4. cikke (2) bekezdésének második albekezdését, 5. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint 13. cikkét, hogy a tagállamoknak elő kell írniuk egy olyan szankciórendszert, amely a piacszabályozásra vonatkozó uniós jogszabályok érvényesítése céljából az effet utile elve alapján keresetindítási jogot biztosít a járművásárlóknak?

                  6–3:

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a 715/2007/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében vett „hatásos, arányos és visszatartó erejű” intézkedés fogalmát, hogy a gépjármű vevője által jogszabály alapján elszenvedett kárt nem emésztheti fel vagy csökkentheti a 715/2007/EK rendeletnek nem megfelelő jármű tényleges használatának lehetősége?

                              b)

                              Megköveteli-e az effet utile uniós jogban fennálló elve, hogy a 715/2007/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének második mondata szerinti „hatásos, arányos és visszatartó erejű” intézkedés fogalma különbséget tegyen aszerint, hogy a 715/2007/EK rendelet 13. cikkének (2) bekezdése értelmében vett jogsértést szándékosan vagy csak gondatlanságból követték-e el, és csak ez utóbbi esetben indokolt a megvásárolt jármű tényleges használati lehetőségének beszámítása?

                              c)

                              Úgy kell-e értelmezni a 715/2007/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében vett „hatásos, arányos és visszatartó erejű” intézkedés fogalmát, hogy a jármű gyártójának az előnyök beszámítása esetén is meg kell fizetnie a kapott tőke – az ellenszolgáltatás – használatának gazdasági ellenértékét, tehát kamatot kell fizetnie e tőke után?

                              d)

                              Úgy kell-e értelmezni a 715/2007/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében vett „hatásos, arányos és visszatartó erejű” intézkedés fogalmát, hogy a 715/2007/EK rendeletnek nem megfelelő jármű gyártójának legalábbis a vevő visszavételre vonatkozó első komoly felszólításának időpontjától meg kell tiltani azt, hogy a tényleges használat lehetőségének az ellenszolgáltatásba való beszámítására hivatkozzon?

                  6–4:

                  Úgy kell-e értelmezni és alkalmazni a 2007/46/EK irányelv (2)
                     18. cikkének (1) bekezdését és 26. [cikkének] (1) bekezdését, hogy a gyártó megsérti az érvényes megfelelőségi nyilatkozat kiadására vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségét, ha a járműbe a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében vett tiltott hatástalanító berendezést épített be, és az ilyen jármű forgalomba hozatala sérti az érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélküli értékesítésnek a 2007/46/EK irányelv 26. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalmát?

                  6–5:

                  Az-e a 715/2007/EK rendelet, valamint a 2007/46/EK irányelv szándéka és célja, hogy a 715/2007/EK rendelet I. mellékletében rögzített határértékek, illetve a 2007/46/EK irányelvnek a 385/2009/EK rendelettel (3) összefüggésben értelmezett 18. cikkének (1) bekezdése értelmében vett megfelelőségi nyilatkozat a vevőket védő jogokat alapozzanak meg olyan módon, hogy a minőséget biztosító, a rendelet szerinti határértékek megsértése, illetve a nyilvántartásba vételhez való jog megsértése esetén a járműre vonatkozó adásvételi szerződés megkötését megelőző eredeti állapot helyreállítása során az uniós jog alapján tilos a használatból származó előnyök beszámítása a gyártóval szemben?

         (1)  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 171., 1. o.).

         (2)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanács irányelv („keretirányelv”) (HL 2007. L 263., 1. o.).

         (3)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („keretirányelv”) IX. mellékletének felváltásáról szóló, 2009. május 7-i 385/2009/EK bizottsági rendelet (HL 2009. L 118., 13. o.).


title: C-447/20. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra LM

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/8

      A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra LM
      (C-447/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/09)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Alperes: LM

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a 2988/95 rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely valamely támogatás kedvezményezettje számára előírja, hogy közigazgatási pert kell indítania a hatáskörrel rendelkező bíróságnál a valamely szabálytalanság miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését elrendelő aktus ellen, annak terhe mellett, hogy ha határidőn belül nem nyújt be keresetet (azaz ha a kedvezményezett nem él határidőn belül a belső jog által nyújtott védelmi eszközökkel), az aktus jogerőssé válik, […] és ebből következően a nemzeti jog által megállapított szabályok és határidők alapján követelhető a jogosulatlanul kifizetett összeg visszatérítése?

                  2)

                  Ellentétes-e a 2988/95 rendelet 3. cikkének (1) bekezdésével az a nemzeti szabályozás, amely szerint valamely támogatás kedvezményezettje a vele szemben indított bírósági végrehajtási eljárásban nem hivatkozhat a négy- vagy nyolcéves határidő lejártára, mivel ezt a kérdést csak a szabálytalanság megállapítása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését elrendelő aktussal szemben indított közigazgatási per keretében lehet értékelni?
                  Az e kérdésekre adandó nemleges válasz esetén

                  3)

                  Úgy kell-e tekinteni a 2988/95 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt hároméves elévülési időt, mint azon tartozás elévülési idejét, amelyet a finanszírozási szabálytalanságok előfordulása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését előíró aktus keletkeztet? E határidő ezen aktus elfogadásának időpontjától kezdődik-e?
                  Végül aztt kell tisztázni, hogy:

                  4)

                  [Ellentétes-e] a 2988/95 rendelet 3. cikkével az a nemzeti szabályozás, amely szerint a finanszírozási szabálytalanságok fennállása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését előíró aktussal keletkező tartozás elévülésére előírt hároméves határidőnek a hivatkozott aktus elfogadásának időpontjától kell kezdődnie, és az említett összegekkel kapcsolatos fizetési meghagyásos eljárás megindításáról szóló közléssel meg kell szakadnia, és függőben kell maradnia a panasz, fellebbezés, kereset vagy ellentmondás esetén indult eljárást lezáró végleges vagy jogerős határozat meghozataláig, amennyiben ezek a tartozás behajtásának felfüggesztésével járnak?

         (1)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18 i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 1995. L 312, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.)


title: C-448/20. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra BD, Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/9

      A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2020. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) kontra BD, Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-448/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/10)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Institiuto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Alperesek: BD, Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a 2988/95 rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely valamely támogatás kedvezményezettje számára előírja, hogy közigazgatási pert kell indítania a hatáskörrel rendelkező bíróságnál a valamely szabálytalanság miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését elrendelő aktus ellen, annak terhe mellett, hogy ha határidőn belül nem nyújt be keresetet (azaz ha a kedvezményezett nem él határidőn belül a belső jog által nyújtott védelmi eszközökkel), az aktus jogerőssé válik, […] és ebből következően a nemzeti jog által megállapított szabályok és határidők alapján követelhető a jogosulatlanul kifizetett összeg visszatérítése?

                  2)

                  Ellentétes-e a 2988/95 rendelet 3. cikkének (1) bekezdésével az a nemzeti szabályozás, amely szerint valamely támogatás kedvezményezettje a vele szemben indított bírósági végrehajtási eljárásban nem hivatkozhat a négy- vagy nyolcéves határidő lejártára, mivel ezt a kérdést csak a szabálytalanság megállapítása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését elrendelő aktussal szemben indított közigazgatási per keretében lehet értékelni?
                  Az e kérdésekre adandó nemleges válasz esetén

                  3)

                  Úgy kell-e tekinteni a 2988/95 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében előírt hároméves elévülési időt, mint azon tartozás elévülési idejét, amelyet a finanszírozási szabálytalanságok előfordulása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését előíró aktus keletkeztet? E határidő ezen aktus elfogadásának időpontjától kezdődik-e?
                  Végül azt kell tisztázni, hogy:

                  4)

                  [Ellentétes-e] a 2988/95 rendelet 3. cikkével az a nemzeti szabályozás, amely szerint a finanszírozási szabálytalanságok fennállása miatt jogosulatlanul kapott összegek visszafizetését előíró aktussal keletkező tartozás elévülésére előírt hároméves határidőnek a hivatkozott aktus elfogadásának időpontjától kell kezdődnie, és az említett összegekkel kapcsolatos fizetési meghagyásos eljárás megindításáról szóló közléssel meg kell szakadnia, és függőben kell maradnia a panasz, fellebbezés, kereset vagy ellentmondás esetén indult eljárást lezáró végleges vagy jogerős határozat meghozataláig, amennyiben ezek a tartozás behajtásának felfüggesztésével járnak?

         (1)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18 i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 1995. L 312, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.)


title: C-459/20. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Hollandia) által 2020. szeptember 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/10

      A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht (Hollandia) által 2020. szeptember 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-459/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/11)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Utrecht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 20. cikket, hogy azzal ellentétes az, ha valamely tagállam egy olyan harmadik országbeli állampolgártól, akinek eltartott kiskorú gyermeke uniós polgár és tényleges függőségi viszonyban áll e harmadik országbeli állampolgárral, megtagadja a tartózkodási jogot egy olyan tagállamban, amelynek állampolgárságával a kiskorú uniós polgár rendelkezik, miközben a kiskorú uniós polgár a tagállam és az Unió területén kívül tartózkodik és/vagy még soha nem tartózkodott az Unió területén, így a kiskorú uniós polgártól ténylegesen megtagadják az Unió területén történő tartózkodást?

                  2.

                              a)

                              A (kiskorú) uniós polgároknak kell-e hivatkozniuk az uniós polgárság alapján őket megillető jogok gyakorlásához fűződő érdekre, vagy nekik kell-e ilyen érdeket valószínűsíteniük?

                              b)

                              Van-e jelentősége ebben az összefüggésben annak, hogy a kiskorú uniós polgárok általában nem érvényesíthetik önállóan a jogaikat, és nem dönthetnek maguk a tartózkodási helyükről, hanem e tekintetben valamelyik szülőjükre (szüleikre) vannak utalva, ami azzal a következménnyel járhat, hogy egy kiskorú uniós polgárt uniós polgárként megillető jogokat az ő nevében gyakorolják, miközben ez esetleg összeegyeztethetetlen a kiskorú uniós polgárnak például a Chavez-Vilchez ítélet (1) értelmében vett egyéb érdekeivel?

                              c)

                              Abszolút jogokról van-e itt szó abban az értelemben, hogy azok érvényesülése nem akadályozható, vagy azon tagállamnak, amelynek állampolgárságával a (kiskorú) uniós polgár rendelkezik, tevőleges kötelezettsége is van e jogok gyakorlásának lehetővé tételére vonatkozóan?

                  3.

                              a)

                              Az első kérdésben említett függőségi viszony fennállásának megítélése szempontjából döntő jelentősége van-e annak, hogy a harmadik ország állampolgárságával rendelkező szülő a kérelem benyújtását vagy a tartózkodási jogot megtagadó határozat meghozatalát vagy azon időpontot megelőzően, amikor valamely (nemzeti) bíróság az e megtagadást érintő jogi eljárásban határozatot hoz, napi szinten gondoskodott-e a kiskorú uniós polgárról, vagy hogy eddig mások látták el e feladatot, és /vagy ők (továbbra is) el tudják látni e feladatot?

                              b)

                              Ebben az összefüggésben megkövetelhető-e a kiskorú uniós polgártól, hogy az uniós jogból eredő jogainak tényleges gyakorlása érdekében az Unió területén a másik szülőjénél telepedjen le, aki ugyan uniós polgár, azonban esetleg már nem rendelkezik felügyeleti joggal a kiskorú személy felett?

                              c)

                              Amennyiben ez a helyzet, van-e jelentősége e tekintetben annak, hogy e szülő gyakorolja, illetve gyakorolta-e a felügyeleti jogot a kiskorú személy felett, és/vagy jogi, gazdasági vagy érzelmi szempontból e szülő viseli, illetve viselte-e gondját a kiskorú személynek, és hogy e szülő hajlandó-e e gondviselést ellátni és/vagy a kiskorú személyről gondoskodni?

                              d)

                              Amennyiben bebizonyosodik, hogy a harmadik ország állampolgárságával rendelkező szülő kizárólagos felügyeleti joggal rendelkezik a kiskorú uniós polgár felett, ez azt jelenti-e, hogy kisebb jelentőséget kell tulajdonítani a jogi, gazdasági és/vagy érzelmi szempontból történő gondoskodásnak?

         (1)  C-133/15, EU:C:2017:354.


title: C-466/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HEITEC AG kontra HEITECH Promotion GmbH und RW

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/12

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HEITEC AG kontra HEITECH Promotion GmbH und RW
      (C-466/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: HEITEC AG

         Alperes: HEITECH Promotion GmbH, RW

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2008/95/EK irányelv (1) 9. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint a 207/2009/EK rendelet (2) 54. cikkének (1) és (2) bekezdése és 111. cikkének (2) bekezdése értelmében vett belenyugvás nemcsak hatósághoz vagy bírósághoz benyújtandó jogorvoslati kérelemmel, hanem hatóság vagy bíróság közreműködése nélkül tanúsított magatartással is kizárható?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: A 2008/95/EK irányelv 9. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint a 207/2009/EK rendelet 54. cikkének (1) és (2) bekezdése és 111. cikkének (2) bekezdése értelmében vett belenyugvást kizáró magatartást valósít-e meg az a felszólítás, amellyel a korábbi megjelölés jogosultja a bírósági eljárás megindítása előtt arra kéri a későbbi megjelölés jogosultját, hogy vállaljon kötelezettséget a megjelölés használatának abbahagyására, és jogsértés esetére vállaljon kötbérfizetési kötelezettséget?

                  3)

                  A 2008/95/EK irányelv 9. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint a 207/2009/EK rendelet 54. cikkének (1) és (2) bekezdése és 111. cikkének (2) bekezdése értelmében vett ötéves belenyugvási időszak számítása során bírósági jogorvoslat esetén a jogorvoslati kérelem bírósághoz történő benyújtása vagy e kérelemnek az ellenérdekű fél részére történő kézbesítése releváns-e? Van-e jelentősége e tekintetben annak, hogy a jogorvoslati kérelemnek az ellenérdekű fél részére történő kézbesítése a korábbi védjegy jogosultjának hibájából szenved az ötéves határidő lejártán túlmenő késedelmet?

                  4)

                  Kiterjed-e a 2008/95/EK irányelv 9. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint a 207/2009/EK rendelet 54. cikkének (1) és (2) bekezdésében és 111. cikkének (2) bekezdésében foglalt jogvesztés a jogsértés abbahagyására irányuló követeléseken kívül például a kártérítésre, tájékoztatásra és megsemmisítésre irányuló, járulékos védjegyjogi igényekre is?

         (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 299., 25. o.).

         (2)  Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (kodifikált változat) (HL 2009. L 78., 1. o.; helyesbítés: HL 2017. L 158., 52. o.).


title: C-498/20. sz. ügy: A Rechtbank Midden-Nederland (Hollandia) által 2020. szeptember 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZK mint JM-nek, a BMA Nederland BV felszámolójának jogutódja kontra BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG; beavatkozó: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/13

      A Rechtbank Midden-Nederland (Hollandia) által 2020. szeptember 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZK mint JM-nek, a BMA Nederland BV felszámolójának jogutódja kontra BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG; beavatkozó: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland
      (C-498/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Midden-Nederland

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ZK mint JM-nek, a BMA Nederland BV felszámolójának jogutódja

         Alperes: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG

         Beavatkozó: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozás) (a továbbiakban: „Brüsszel Ia” rendelet) (1) 7. cikkének 2. pontjában szereplő „[az a hely], ahol a káresemény bekövetkezett” kifejezést, hogy „a károkozó esemény bekövetkezésének helye” (az elkövetés helye) azon társaság székhelye, amely nem tudja kielégíteni a hitelezői követeléseit, amennyiben ez a behajthatatlanság abból ered, hogy e társaság anyavállalata megsértette az e hitelezőkkel szemben fennálló gondossági kötelezettségét?

                              b)

                              Úgy kell-e értelmezni a „Brüsszel Ia” rendelet 7. cikkének 2. pontjában szereplő „[az a hely], ahol a káresemény bekövetkezett” kifejezést, hogy „a kár bekövetkezésének helye” (a kár bekövetkezésének helye) azon társaság székhelye, amely nem tudja kielégíteni a hitelezői követeléseit, amennyiben ez a behajthatatlanság abból ered, hogy e társaság anyavállalata megsértette az e hitelezőkkel szemben fennálló gondossági kötelezettségét?

                              c)

                              Szükségesek-e azt igazoló további körülmények, hogy a kielégítési lehetőséget nem biztosító társaság székhelye szerinti bíróság rendelkezik joghatósággal, és ha igen, melyek ezek a körülmények?

                              d)

                              Jelentőséggel bír-e a „Brüsszel Ia” rendelet 7. cikkének 2. pontja értelmében joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása szempontjából az a körülmény, hogy a hitelezői követeléseit kielégíteni nem képes társaság holland felszámolója jogellenes károkozásból eredő kártérítés iránti keresetet indított a fizetésképtelenségi eljárás körébe tartozó vagyon értékesítésével kapcsolatos törvényes feladatkörében és valamennyi hitelező javára (azonban nem valamennyi hitelező nevében)? Az ilyen kereset azt eredményezi, hogy az egyes hitelezők egyéni helyzetét nem vizsgálják, és azon harmadik személy számára, amellyel szemben követelést érvényesítenek, nem áll rendelkezésre a felszámolóval szemben valamennyi olyan védekezési eszköz, amely az egyes hitelezőkkel szemben esetlegesen rendelkezésére állt volna.

                              e)

                              Jelentőséggel bír-e a „Brüsszel Ia” rendelet 7. cikkének 2. pontja értelmében joghatósággal rendelkező bíróság meghatározása szempontjából az a körülmény, hogy azon hitelezők egy részének székhelye, akik javára a felszámoló keresetet indít, nem az Európai Unió területén található?

                  2)

                  Más választ kell-e adni az első kérdésre, ha egy olyan alapítvány által indított keresetről van szó, amelynek célja az első kérdés értelmében kárt elszenvedő hitelezők kollektív érdekeinek képviselete? Az ilyen közérdekű kereset azt eredményezi, hogy az érintett eljárásban nem állapítják meg, hogy a) hol található e hitelezők székhelye, b) milyen különös körülmények között keletkeztek az érintett hitelezőknek a társasággal szemben fennálló követelései, és c) áll-e fenn a fenti értelemben vett gondossági kötelezettség az egyes hitelezőkkel szemben, és e kötelezettséget megszegték-e.

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 2. pontját, hogy amennyiben az eredeti eljárás bírósága hatályon kívül helyezi a joghatóságát ezen eljárás tekintetében megállapító határozatát, ezáltal automatikusan elveszíti a beavatkozó által indított keresetre vonatkozó joghatóságát?

                  4)

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: „Róma II” rendelet) (2) 4. cikkének (1) bekezdését, hogy „azon ország […], amelyben a kár bekövetkezik”, az az ország, amelyben azon társaság székhelye található, amely nem tudja megtéríteni azt a kárt, amelyet a hitelezők a gondossági kötelezettség fent említett megszegése miatt szenvedtek el?

                              b)

                              Jelentőséggel bír-e ezen ország meghatározása szempontjából az a körülmény, hogy a kereseteket – a fizetésképtelenségi eljárás körébe tartozó vagyon értékesítésével kapcsolatos törvényes feladatkörében – egy felszámoló és – valamennyi hitelező javára (azonban nem valamennyi hitelező nevében) – egy kollektív érdekeket képviselő szervezet indította?

                              c)

                              Jelentőséggel bír-e ezen ország meghatározása szempontjából az a körülmény, hogy a hitelezők egy részének székhelye nem az Európai Unió területén található?

                              d)

                              Azon körülmény, hogy a fizetésképtelen holland társaság és az anyavállalata között finanszírozásról szóló megállapodások voltak érvényben, amelyekben joghatósági kikötéssel a német bíróságok joghatóságáról rendelkeztek, és a német jogot nyilvánították alkalmazandónak, azt eredményezi-e, hogy a BMA AG állítólagos jogellenes károkozása a „Róma II” rendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében nyilvánvalóan szorosabban kapcsolódik egy Hollandiától eltérő országhoz?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.

         (2)  HL 2007. L 199., 40. o.; helyesbítés: HL 2016. L 39., 63. o.


title: C-512/20. sz. ügy: A Rechtbank Noord-Holland (Hollandia) által 2020. október 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – P kontra Swiss International Air Lines AG

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/14

      A Rechtbank Noord-Holland (Hollandia) által 2020. október 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – P kontra Swiss International Air Lines AG
      (C-512/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Noord-Holland

         Az alapeljárás felei

         Felperes: P

         Alperes: Swiss International Air Lines AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Abban az esetben, ha közvetlenül csatlakozó járatok esetében a valamely tagállam területén található repülőtérről történő indulás és a valamely harmadik ország területén található repülőtérre történő megérkezés között Svájcban sor kerül egy átszállást magában foglaló, tervezett közbenső leszállásra, alkalmazandó-e a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11 i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) – az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a légi közlekedésről szóló, 1999. június 21 i megállapodás (2) 15. cikkének, valamint a bizottság 1/2006 határozatának (3) és 1/2017 határozatának (4) figyelembevételével – a Svájcból a harmadik országba tartó, közvetlenül csatlakozó járatra is?

         (1)  HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o

         (2)  HL 2002. L 114., 73. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 41. kötet, 94. o.

         (3)  2006/727/EK: A Közösség/Svájc légiközlekedési Bizottság 1/2006 határozata (2006. október 18.) az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között a légiközlekedésről szóló megállapodás mellékletének módosításáról (HL 2006. L 298., 23. o.).

         (4)  Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a légi közlekedésről szóló megállapodással létrehozott Európai Unió/Svájc Légi Közlekedési Vegyes Bizottságnak az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás mellékletének felváltásáról szóló, 2017. november 29-i 1/2017. sz. határozata (HL 2017. L 348., 46. o.).


title: C-530/20. sz. ügy: A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA EUROAPTIEKA kontra Ministru Kabinets

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/16

      A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA EUROAPTIEKA kontra Ministru Kabinets
      (C-530/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/17)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Satversmes tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SIA EUROAPTIEKA

         Alperes: Ministru Kabinets

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A vitatott rendelkezés által hivatkozott tevékenységeket a 2001/83/EK irányelv (1) VIII. címének („Reklámozás”) értelmében vett, gyógyszerek reklámozásának kell-e tekinteni?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/83 irányelv 90. cikkét, hogy azzal ellentétes egy olyan tagállami szabályozás, amely kibővíti a tiltott reklámozási módok listáját, és az említett irányelv 90. cikkében kifejezetten előírtaknál szigorúbb korlátozásokat vezet be?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni, hogy az alapügy tárgyát képező vitatott szabályozás a gyógyszerek reklámozását azoknak a 2001/83 irányelv 87. cikkének (3) bekezdése értelmében vett észszerű felhasználásának elősegítése érdekében korlátozza?

         (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; helyesbítések: HL 2006. L 235., 24. o.; HL 2014. L 239., 81. o.; HL 2019. L 317., 115. o.)