title: T-773/17. sz. ügy: 2017. november 27-én benyújtott kereset – Café del Mar és társai kontra EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/60

         2017. november 27-én benyújtott kereset – Café del Mar és társai kontra EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)
   (T-773/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/80)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Spanyolország), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) és Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (képviselők: F. Miazzetto és J. L. Gracia Albero ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: a „Café del Mar” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 1 054 303. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2017. szeptember 4-én hozott határozata (R 1542/2015-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               törölje a „Café del Mar” szóelemeket magában foglaló, 1 054 303. sz. európai uniós ábrás védjegyet;

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére, az EUIPO törlési osztálya és fellebbezési tanácsa előtti eljárás költségeinek viselésére pedig azon védjegy jogosultját kötelezze, amelynek a törlését kérték.

      Jogalapok

               —

               a 2017/1001 rendelet 52. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 53. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-738/17. sz. ügy: 2017. november 3-án benyújtott kereset – STIF-IDF kontra Bizottság

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/49

         2017. november 3-án benyújtott kereset – STIF-IDF kontra Bizottság
   (T-738/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/65)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Syndicat Transport Île-de-France (STIF-IDF) (Párizs, Franciaország) (képviselők: B. Le Bret és C. Rydzynski ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részben semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az a 3. cikkében „az STIF által a CT2 szerződés keretében folyósított C2 hozzájárulások[at]”„jogellenesen végrehajtott”, azonban a belső piaccal összeegyeztethető „támogatási program[nak]” minősíti;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a jelen ügyben megtámadott határozat, azaz a Franciaország által az Île-de-France régióban az autóbusz-vállalkozásoknak nyújtott SA.26763 2014/C (korábbi 2012/NN) számú támogatási programokról szóló, 2017. február 2-i (EU) 2017/1470 európai bizottsági határozat (HL 2017. L 209., 24. o.) sérti az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését. A Bizottság e jogsértést azáltal követte el, hogy a CT2 keretében nyújtott C2 hozzájárulást állami támogatásnak minősítette, mivel úgy tekintette, hogy az intézkedés gazdasági előnyt nyújt a kedvezményezettjei számára.
               A felperes ezenkívül úgy véli, hogy a Bizottság az elemzése során többször is tévesen alkalmazta a jogot, és mérlegelési hibákat vétett, amikor megállapította, hogy az Altmark ítélkezési gyakorlat negyedik kritériuma a jelen ügyben nem teljesül.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat az Altmark ítélkezési gyakorlat negyedik kritériumának be nem tartását és a gazdasági előny fennállását illetően nem tartalmaz indokolást.


title: C-598/17. sz. ügy: A Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2017. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A-Fonds kontra Inspecteur van de Belastingdienst

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/20

         A Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2017. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A-Fonds kontra Inspecteur van de Belastingdienst
   (C-598/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/30)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A-Fonds

      Alperes: Inspecteur van de Belastingdienst

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Létező támogatás módosításaként értelmezett új támogatási intézkedésnek minősül-e az, ha egy létező támogatási program hatályát kiterjesztik valamely adóalanynak az EK-Szerződés 56. cikke (jelenleg EUMSZ 63. cikk) szerinti szabad tőkemozgásra alapozott eredményes fellebbezése következtében?

               2)

               Ha igen, kizárja-e a nemzeti bíróság EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése szerinti feladatainak ellátását az, hogy az adóalany részére az adóalany által az EK-Szerződés 56. cikke (jelenleg EUMSZ 63. cikk) alapján követelt adókedvezményt biztosítanak, vagy be kell-e jelenteni a Bizottságnál e kedvezmény biztosítására vonatkozó tervezett bírósági döntést, vagy köteles-e a nemzeti bíróság az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése alapján rá háruló ellenőrzési feladatára tekintettel másképp eljárni vagy más intézkedést hozni?


title: C-165/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. november 14-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Toufik Lounes kontra Secretary of State for the Home Department (Előzetes döntéshozatal — Uniós polgárság — EUMSZ 21. cikk — 2004/38/EK irányelv — Kedvezményezettek — Kettős állampolgárság — Eredeti állampolgárságának megőrzése mellett a fogadó tagállam állampolgárságát megszerző uniós polgár — Az uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező családtagjának e tagállamban való tartózkodási joga)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/7

         A Bíróság (nagytanács) 2017. november 14-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Toufik Lounes kontra Secretary of State for the Home Department
   (C-165/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Uniós polgárság - EUMSZ 21. cikk - 2004/38/EK irányelv - Kedvezményezettek - Kettős állampolgárság - Eredeti állampolgárságának megőrzése mellett a fogadó tagállam állampolgárságát megszerző uniós polgár - Az uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező családtagjának e tagállamban való tartózkodási joga))
   (2018/C 022/08)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Toufik Lounes

      Alperes: Secretary of State for the Home Department

      Rendelkező rész

   Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet akként kell értelmezni, hogy egy olyan helyzetben, amikor valamely európai uniós polgár oly módon élt a szabad mozgáshoz való jogával, hogy az ezen irányelv 7. cikkének (1) bekezdése, illetve 16. cikkének (1) bekezdése értelmében az állampolgársága szerintitől eltérő tagállamba utazott, és ott tartózkodott, majd – eredeti állampolgárságának megőrzése mellett – megszerezte e tagállam állampolgárságát, több évvel ez után pedig házasságot kötött egy harmadik állam olyan állampolgárával, akivel továbbra is az említett tagállam területén tartózkodik, ezt az állampolgárt az említett irányelv rendelkezései alapján nem illeti meg a szóban forgó tagállamban a származékos tartózkodási jog. Megilletheti ugyanakkor egy ilyen tartózkodási jog az EUMSZ 21. cikk (1) bekezdése alapján, olyan feltételek mellett, amelyek nem lehetnek szigorúbbak, mint az említett jog olyan uniós polgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező családtagja számára történő biztosítása tekintetében a 2004/38 irányelvben előírt feltételek, amely uniós polgár a szabad mozgáshoz való jogát valamely, az állampolgársága szerintitől eltérő tagállamban való letelepedés útján gyakorolta.

      (1)  HL C 191., 2016.5.30.


title: T-748/17. sz. ügy: 2017. november 15-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/50

         2017. november 15-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Beats Electronics (i.Beat)
   (T-748/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/66)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Hong-Kong) (képviselők: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: az „i.Beat” európai uniós szóvédjegy – 5 009 139. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. szeptember 12-én hozott határozata (R 2175/2016-4. és R 2213/2016-4. sz. egyesített ügyek)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az elutasította a felperesnek az alperes törlési osztályának 2016. szeptember 29-i határozatával szemben benyújtott fellebbezését, és ezáltal helyben hagyta a törlést kérelmező fél megszűnés megállapítása iránti kérelmét és megszüntette a felperesnek az 005009139. sz. európai uniós védjegyhez fűződő jogait;

               —

               utasítsa el a törlés kérelmező fél megszűnés megállapítása iránti kérelmét;

               —

               a törlést kérelmező felet és az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárásban szükségszerűen felmerült költségeket is.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 18. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-601/17. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2017. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dirk Harms és társai kontra Vueling Airlines SA

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/21

         Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2017. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dirk Harms és társai kontra Vueling Airlines SA
   (C-601/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/31)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Dirk Harms, Ann-Kathrin Harms, Nick-Julius Harms, Tom-Lukas Harms, Lilly-Karlotta Harms, Emma-Matilda Harms, az utóbbi négy képviselője: szüleik, Dirk Harms és Ann-Kathrin Harms

      Alperes: Vueling Airlines SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő „a jegy árának a vételi ár szerinti visszatérítése […] a 7. cikk (3) bekezdésében meghatározott módon” fogalmat, hogy az azt az összeget jelenti, amelyet az utas a mindenkori repülőjegyért fizetett, vagy azt az összeget kell alapul venni, amelyet az alperes légifuvarozó ténylegesen kapott, ha a helyfoglalás folyamatába közvetítő vállalkozás van bevonva, amely, anélkül, hogy ezt közölné, megtartja az utas által fizetett és a légifuvarozó által kapott összeg közötti különbözetet?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-239/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 28-i ítélete – Polskie Zdroje kontra EUIPO (perlage) („Európai uniós védjegy — A perlage európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése]”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/34

         A Törvényszék 2017. november 28-i ítélete – Polskie Zdroje kontra EUIPO (perlage)
   (T-239/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A perlage európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] - Használat révén szerzett megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése]”))
   (2018/C 022/46)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k. (Varsó, Lengyelország) (képviselő: T. Gawrylczyk ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a perlage szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. március 16-án hozott határozata (R 1129/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Polskie Zdroje sp. z o.o. sp.k.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: C-224/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. november 22-i ítélete (a Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri) kontra Nachalnik na Mitnitsa Burgas (Előzetes döntéshozatal — Vámunió — Külső árutovábbítási eljárás — TIR-igazolvánnyal történő közúti áruszállítás — EUMSZ 267. cikk — A Bíróságnak a TIR-egyezmény 8. és 11. cikke értelmezésére vonatkozó hatásköre — A TIR-művelet mentesítésének elmaradása — A garanciavállaló egyesület felelőssége — A TIR-egyezmény 8. cikkének (7) bekezdése — A fizetésnek a közvetlenül felelős személytől vagy személyektől a lehetőségekhez mérten azelőtt történő követelésére vonatkozó kötelezettség, hogy a követeléssel a garanciavállaló egyesülethez fordulnának — A TIR-egyezményhez mellékelt értelmező rendelkezések — 2454/93/EGK rendelet — A 457. cikk (2) bekezdése — Közösségi Vámkódex — 203. és 213. cikk — Olyan személyek, akik oly módon szerezték meg vagy tartották birtokukban az árut, hogy tudták, vagy észszerűen tudniuk kellett volna, hogy az árut elvonták a vámfelügyelet alól)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/8

         A Bíróság (második tanács) 2017. november 22-i ítélete (a Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri) kontra Nachalnik na Mitnitsa Burgas
   (C-224/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Külső árutovábbítási eljárás - TIR-igazolvánnyal történő közúti áruszállítás - EUMSZ 267. cikk - A Bíróságnak a TIR-egyezmény 8. és 11. cikke értelmezésére vonatkozó hatásköre - A TIR-művelet mentesítésének elmaradása - A garanciavállaló egyesület felelőssége - A TIR-egyezmény 8. cikkének (7) bekezdése - A fizetésnek a közvetlenül felelős személytől vagy személyektől a lehetőségekhez mérten azelőtt történő követelésére vonatkozó kötelezettség, hogy a követeléssel a garanciavállaló egyesülethez fordulnának - A TIR-egyezményhez mellékelt értelmező rendelkezések - 2454/93/EGK rendelet - A 457. cikk (2) bekezdése - Közösségi Vámkódex - 203. és 213. cikk - Olyan személyek, akik oly módon szerezték meg vagy tartották birtokukban az árut, hogy tudták, vagy észszerűen tudniuk kellett volna, hogy az árut elvonták a vámfelügyelet alól))
   (2018/C 022/09)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven administrativen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Asotsiatsia na balgarskite predpriyatia za mezhdunarodni prevozi i patishtata (Aebtri)

      Alperes: Nachalnik na Mitnitsa Burgas

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság hatáskörrel rendelkezik arra, hogy előzetes döntést hozzon az Európai Gazdasági Közösség nevében az 1978. július 25-i 2112/78/EGK tanácsi rendelettel elfogadott, az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó, Genfben 1975. november 14-én aláírt vámegyezménynek a 2009. május 28-i 2009/477/EK tanácsi határozattal közzétett, módosított és egységes szerkezetbe foglalt változatának 8. és 11. cikke értelmezéséről.

               2)

               A Közösség nevében a 2112/78 rendelettel elfogadott, az áruk TIR-igazolvánnyal történő nemzetközi fuvarozására vonatkozó vámegyezménynek a 2009/477 határozattal közzétett, módosított és egységes szerkezetbe foglalt változata 8. cikkének (7) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetben a vámhatóságok eleget tettek az ezen utóbbi rendelkezésben előírt azon kötelezettségüknek, hogy az érintett behozatali vámokat és illetékeket, a lehetőségekhez mérten, a TIR-igazolvány birtokosától mint az ezen összegek megfizetéséért közvetlenül felelős személytől követeljék, mielőtt a garanciavállaló egyesülethez fordulnának követelésükkel.

               3)

               A 2006. november 20-i 1791/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 203. cikke (3) bekezdésének harmadik francia bekezdését, valamint 213. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az a körülmény, hogy valamely címzett olyan árut szerzett meg vagy tartott birtokában, amelyről tudta, hogy TIR-igazolvánnyal fuvarozták, valamint az a tény, hogy nem került megállapításra, hogy ezt az árut bemutatták és bejelentették a rendeltetési vámhivatalnál, önmagában nem elegendő annak megállapításához, hogy az ilyen címzett tudta vagy észszerűen tudnia kellett volna, hogy az említett árut az előbbi rendelkezés értelmében véve elvonták a vámfelügyelet alól, ily módon e címzettet egyetemlegesen felelősnek kell tekinteni a vámtartozásért az utóbbi rendelkezés értelmében.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-749/17. sz. ügy: 2017. november 14-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/50

         2017. november 14-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Beats Electronics (i.Beat jess)
   (T-749/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/67)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Kína) (képviselők: O. Spieker, M. Alber, A. Schönfleisch ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Beats Electronics LLC (Culver City, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: az „i.Beat jess” európai uniós szóvédjegy – 4 728 895. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. szeptember 12-én hozott határozata (R 2234/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben helyt adott a törlést kérelmező fél megszűnés megállapítása iránti kérelmének és megszüntette a felperesnek a 4 728 895. sz. európai uniós védjegyhez fűződő jogait;

               —

               utasítsa el a törlés kérelmező fél megszűnés megállapítása iránti kérelmét;

               —

               az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a felperes részéről az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárásban szükségszerűen felmerült költségeket is.

      Jogalapok

               —

               a 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-604/17. sz. ügy: A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2017. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PM kontra AH

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/21

         A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2017. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PM kontra AH
   (C-604/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/32)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven kasatsionen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: PM

      Alperes: AH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Lehetővé teszi-e a 2201/2003/EK rendelet (1) a 8. és 12. cikkében foglalt feltételek fennállásának a hiánya esetén azt, hogy a szülői felelősséget érintő ügyeket azon tagállam bírósága vizsgálja, amely a rendelet 3. cikke szerint a házassági bontóper elbírálására vonatkozóan joghatósággal rendelkezik, ha e bíróság a szóban forgó tagállam nemzeti joga értelmében köteles arra, hogy a felügyeleti jogról, a kapcsolattartási jogra vonatkozó intézkedésekről, a tartásról és a családi ingatlan használatáról a házasság felbontása iránti kérelemmel együtt hivatalból határozzon?

      (1)  A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i, 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 338., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o., helyesbítés: HL 2013. L 82., 63. o.)


title: T-254/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 28-i ítélete – Steel Invest & Finance (Luxembourg) kontra Bizottság („Állami támogatások — Acélipar — Belgium által több acélipari vállalkozásnak nyújtott támogatás — A támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetésüket elrendelő határozat — Indokolási kötelezettség — Az állai támogatás fogalma — Előny — A magánbefektető kritériuma”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/35

         A Törvényszék 2017. november 28-i ítélete – Steel Invest & Finance (Luxembourg) kontra Bizottság
   (T-254/16. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - Acélipar - Belgium által több acélipari vállalkozásnak nyújtott támogatás - A támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetésüket elrendelő határozat - Indokolási kötelezettség - Az állai támogatás fogalma - Előny - A magánbefektető kritériuma”))
   (2018/C 022/47)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luxemburg) (képviselő: E. van den Broucke ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: É. Gippini Fournier és K. Herrmann, később: É. Gippini Fournier, V. Bottka és G. Luengo meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Belgium által a Duferco javára folyósított SA.33926 2013/C (korábbi 2013/NN, 2011/CP) számú állami támogatásról szóló, 2016. január 20-i (EU) 2016/2041 bizottsági határozat (HL 2016. L 314., 22. o.) részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA maga viseli saját költségeit.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 251., 2016.7.11.


title: C-246/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Siracusa [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Enzo Di Maura kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — Adóalap — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 11. cikk C. része (1) bekezdésének második albekezdése — Az adóalap csökkentéséhez való jognak a másik szerződő fél nemfizetése esetén történő korlátozása — A tagállamokat az átültetés során megillető mérlegelési mozgástér — A gazdasági szereplő általi előfinanszírozás időtartamának arányossága)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/9

         A Bíróság (első tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Siracusa [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Enzo Di Maura kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa
   (C-246/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - Adóalap - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 11. cikk C. része (1) bekezdésének második albekezdése - Az adóalap csökkentéséhez való jognak a másik szerződő fél nemfizetése esetén történő korlátozása - A tagállamokat az átültetés során megillető mérlegelési mozgástér - A gazdasági szereplő általi előfinanszírozás időtartamának arányossága))
   (2018/C 022/10)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Siracusa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Enzo Di Maura

      Alperes: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale di Siracusa

      Rendelkező rész

   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 11-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 11. cikke C. része (1) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok a hozzáadottértékadó-alap csökkentését nem köthetik a fizetésképtelenségi eljárások eredménytelenségének feltételéhez, amennyiben az ilyen eljárás akár több mint tíz évig is elhúzódhat.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: T-475/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 30-i ítélete – FTI Touristik kontra EUIPO Prantner és Giersch (Fl) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az Fl európai uniós ábrás védjegy bejelentése — fly.de korábbi európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/35

         A Törvényszék 2017. november 30-i ítélete – FTI Touristik kontra EUIPO Prantner és Giersch (Fl)
   (T-475/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Fl európai uniós ábrás védjegy bejelentése - fly.de korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
   (2018/C 022/48)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: FTI Touristik GmbH (München, Németország) (képviselő: A. Parr ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Harald Prantner (Hamburg, Németország) és Daniel Giersch (Monaco, Monaco) (képviselők: S. Eble és Y.-A. Wolff ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az FTI Touristik és H. Prantner és D. Giersch közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. június 16-án hozott határozata (R 480/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az FTI Touristik GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 383., 2016.10.17.


title: C-606/17. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IBA Molecular Italy Srl kontra Azienda ULSS n. 3. és társai

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/22

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IBA Molecular Italy Srl kontra Azienda ULSS n. 3. és társai
   (C-606/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/33)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: IBA Molecular Italy Srl

      Alperes: Azienda ULSS n. 3., Regione Veneto, Ministero della Salute, Ospedale dell’Angelo di Mestre

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Kiterjed-e az építési beruházásra, a szolgáltatásnyújtásra és az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó uniós szabályozás, különösen a 2004/18/EK irányelv (1) 1. és 2. cikkének hatálya azokra az összetett ügyletekre is, amelyek révén egy ajánlatkérő közigazgatási szerv közvetlenül kíván egy meghatározott gazdasági szereplőnek olyan célfinanszírozást nyújtani, amely a szóban forgó szállítónak történő bármely ellenérték fizetése alól mentes különböző szervek számára további pályázati eljárás nélkül, áruk ingyenes szállításra irányul; következésképpen ellentétes-e a hivatkozott uniós szabályozással az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi olyan célfinanszírozás közvetlen odaítélését, amely a szóban forgó szállítónak történő bármely ellenérték fizetése alól mentes különböző szervek számára további pályázati eljárás nélkül, áruk szállításra irányul?

               2)

               Ellentétes-e az építési beruházásra, a szolgáltatásnyújtásra és az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó uniós szabályozással, különösen a 2004/18/EK irányelv 1. és 2. cikkével, valamint az Európai Unióról szóló szerződés 49., 56., 105. és azt követő cikkeivel az olyan nemzeti szabályozás, amely az egészségügyi szolgáltatások nyújtásában részt vevő más magánjogi jogalanyok általános akkreditációs viszonyaitól eltérő sajátos szerződésekkel szabályozott, a nemzeti közegészségügyi tervezés rendszerébe illesztésük révén a közkórházakkal egyenértékűnek tekinti a „minősített” magánkórházakat, és a közjogi szervezetként történő elismerés és az in-house beszerzés útján megvalósítható közvetlen odaítélés feltételeinek hiányában azokban az esetekben is kivonja az említett magánkórházakat a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó nemzeti és uniós szabályozás hatálya alól, amelyekben a szóban forgó jogalanyokat azzal bízzák meg, hogy ingyenesen állítsanak elő és szállítsanak az egészségügyi tevékenység végzéséhez szükséges meghatározott árukat a közegészségügyi szerveknek úgy, hogy egyidejűleg a szóban forgó áruval való ellátás végrehajtását szolgáló funkcionális közfinanszírozást kapnak?

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004 L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.)


title: T-633/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 29-i ítélete – Bilde kontra Parlament („Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása — A főtitkár hatásköre — Electa una via — A védelemhez való jog — Bizonyítási teher — Indokolási kötelezettség — Jogos bizalom — Politikai jogok — Egyenlő bánásmód — Hatáskörrel való visszaélés — A képviselők függetlensége — Ténybeli tévedés — Arányosság”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/36

         A Törvényszék 2017. november 29-i ítélete – Bilde kontra Parlament
   (T-633/16. sz. ügy) (1)

   ((„Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat - Parlamenti asszisztensi támogatás - Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása - A főtitkár hatásköre - Electa una via - A védelemhez való jog - Bizonyítási teher - Indokolási kötelezettség - Jogos bizalom - Politikai jogok - Egyenlő bánásmód - Hatáskörrel való visszaélés - A képviselők függetlensége - Ténybeli tévedés - Arányosság”))
   (2018/C 022/49)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Dominique Bilde (Lagarde, Franciaország) (képviselő: G. Sauveur ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: G. Corstens és S. Seyr meghatalmazottak

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer, R. Meyer és A. Jensen meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a Parlament főtitkára által 2016. június 23-án hozott, parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 40 320 euró összeg felperes részéről történő visszatérítését előíró határozat, az e határozatra vonatkozó, a Parlament Pénzügyi Főigazgatósága főigazgatójának 2016. június 30-i és július 6-i levelében foglalt értesítés és végrehajtási rendelkezések, valamint az ehhez kapcsolódó 2016. június 29-i terhelési értesítés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján, másrészt pedig a felperes által az említett határozat miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               D. Bilde maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Parlament részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 383., 2016.10.17


title: C-612/17. sz. ügy: A Corte dei Conti (Olaszország) által 2017. október 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federazione Italiana Golf (FIG) kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/23

         A Corte dei Conti (Olaszország) által 2017. október 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federazione Italiana Golf (FIG) kontra Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (C-612/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/34)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte dei Conti

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Federazione Italiana Golf (FIG)

      Alperesek: Istituto Nazionale di Statistica – ISTAT, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Olyan kiterjesztően kell-e értelmezni az 549/2013/EU rendelet (1) (ún. ESA 2010) 20.15. pontjában szereplő „azonos tevékenységi területen működő valamennyi egységre vonatkozó általános szabályozások formájában megvalósuló állami beavatkozás” fogalmát, hogy az a valamennyi országos olasz sportszövetségre általánosan vonatkozó, sport jellegű (ún. soft law) irányítási hatásköröket, valamint a jogi személyiség megszerzéséhez és a sportszektorban való működéshez szükséges, jogszabályban előírt elismerési jogköröket is magában foglalja?

               2)

               Az 549/2003/EU rendelet (ún. ESA 2010) 20.15. pontjában foglalt általános ellenőrzési indikátort („valamely gazdasági egység általános politikájának vagy programjának a meghatározására való képesség”) tartalmi szempontok alapján és úgy kell-e értelmezni, hogy az a nonprofit szervezet működésének irányítására, korlátozására és meghatározására való képesség, vagy pedig az említett indikátor formálisan és úgy értelmezhető, hogy magában foglalja a 20.15. a), b), c), d) és e) pontban meghatározott konkrét ellenőrzési indikátortoktól eltérő, külső felügyeleti hatásköröket is (köztük például a beszámolók jóváhagyására, a felügyelőbiztosok kinevezésére, az alapszabályok és egyes más szabályozások jóváhagyására, a sporttal kapcsolatos iránymutatásokra vagy a sportcélú elismerésre vonatkozó hatásköröket)?

               3)

               Az 549/2013/EU rendelet (ún. ESA 2010) 20.15., 4.125. és 4.126. pontjának együttes értelmezése alapján figyelembe vehetők-e a tagdíjak az állami ellenőrzés fennállásának megítélése céljából, pontosabban az adott tényállás sajátosságaira figyelemmel igazolja-e az említett tagdíjak és más saját bevételek jelentős összege a nonprofit szervezet jelentős önrendelkezési képességét?

      (1)  Az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013 L 174., 1. o.)


title: C-250/16. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 16-i ítélete – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Választottbírósági kikötés — A kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységre vonatkozó hatodik keretprogram (2002–2006) — A fellebbező részére folyósított összegek egy részének visszatérítése — Átalány-kártérítés)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/9

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 16-i ítélete – Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH kontra Európai Bizottság
   (C-250/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - A kutatási, technológiai fejlesztési és demonstrációs tevékenységre vonatkozó hatodik keretprogram (2002–2006) - A fellebbező részére folyósított összegek egy részének visszatérítése - Átalány-kártérítés))
   (2018/C 022/11)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH (képviselő: M. Núñez Müller Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és F. Moro meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 222., 2016.6.20.


title: T-634/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 29-i ítélete – Montel kontra Parlament („Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása — A főtitkár hatásköre — Electa una via — A védelemhez való jog — Bizonyítási teher — Indokolási kötelezettség — Jogos bizalom — Politikai jogok — Egyenlő bánásmód — Hatáskörrel való visszaélés — A képviselők függetlensége — Ténybeli tévedés — Arányosság”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/37

         A Törvényszék 2017. november 29-i ítélete – Montel kontra Parlament
   (T-634/16. sz. ügy) (1)

   ((„Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat - Parlamenti asszisztensi támogatás - Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása - A főtitkár hatásköre - Electa una via - A védelemhez való jog - Bizonyítási teher - Indokolási kötelezettség - Jogos bizalom - Politikai jogok - Egyenlő bánásmód - Hatáskörrel való visszaélés - A képviselők függetlensége - Ténybeli tévedés - Arányosság”))
   (2018/C 022/50)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Sophie Montel (Saint-Vit, Franciaország) (képviselő: G. Sauveur ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: G. Corstens és S. Seyr meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer, R. Meyer és A. Jensen meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a Parlament főtitkára által 2016. június 24-én hozott, parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 77 276,42 euró összeg felperes részéről történő visszatérítését előíró határozat, az e határozatra vonatkozó, a Parlament Pénzügyi Főigazgatósága főigazgatójának 2016. július 5-i és 6-i leveleiben foglalt értesítés és végrehajtási rendelkezések, valamint az ehhez kapcsolódó 2016. július 4-i terhelési értesítés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján, másrészt pedig a felperes által az említett határozat miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Parlament főtitkára által 2016. június 24-én hozott, parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 77 276,42 euró összeg Sophie Montel részéről történő visszatérítését előíró határozatot, valamint az ehhez kapcsolódó 2016. július 4-i terhelési értesítést megsemmisíti, amennyiben azok a 2015. február és április közötti időszakban folyósított összegekre vonatkoznak.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               S. Montel, az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 383., 2016.10.17.


title: C-251/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. november 22-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston kontra T. G. Brosnan (Előzetes döntéshozatal — Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 4. cikk (3) bekezdésének a) pontja és a 13. cikk B. részének g) pontja — Az épületek és a hozzájuk tartozó telek értékesítésének mentessége, a 4. cikk (3) bekezdésének a) pontjában megjelöltek kivételével — A visszaélésszerű magatartás tilalmának elve — Az ezen elvet átültető nemzeti rendelkezések hiánya esetében való alkalmazás — A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/10

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. november 22-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston kontra T. G. Brosnan
   (C-251/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 4. cikk (3) bekezdésének a) pontja és a 13. cikk B. részének g) pontja - Az épületek és a hozzájuk tartozó telek értékesítésének mentessége, a 4. cikk (3) bekezdésének a) pontjában megjelöltek kivételével - A visszaélésszerű magatartás tilalmának elve - Az ezen elvet átültető nemzeti rendelkezések hiánya esetében való alkalmazás - A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve))
   (2018/C 022/12)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Edward Cussens, John Jennings, Vincent Kingston

      Alperes: T. G. Brosnan

      Rendelkező rész

               1)

               A visszaélésszerű magatartás tilalmának elvét úgy kell értelmezni, hogy ezen elv a belső jogrendben azt érvényesítő nemzeti intézkedéstől függetlenül közvetlenül alkalmazható az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, a 2006. február 21-i Halifax és társai ítélet (C-255/02, EU:C:2006:121) meghozatalát megelőzően véghezvitt ingatlanértékesítések hozzáadottérték-adó alóli mentességének a megtagadása céljából, anélkül hogy ez ellentétes lenne a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvével.

               2)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha az alapügy tárgyát képező ügyleteket a visszaélésszerű magatartás tilalma elvének alkalmazásával át kell minősíteni, ezen ügyletek közül azok tekintetében, amelyek nem valósítanak meg ilyen magatartást, a nemzeti jog azon releváns rendelkezései alapján keletkezhet hozzáadottértékadó-kötelezettség, amelyek ilyen kötelezettséget előírnak.

               3)

               A visszaélésszerű magatartás tilalmának elvét úgy kell értelmezni, hogy annak a 2006. február 21-i Halifax és társai ítélet (C-255/02, EU:C:2006:121) 75. pontja alapján történő meghatározása keretében, hogy az alapügy tárgyát képező ügyletek alapvető célja adóelőny megszerzése-e, az alapügy tárgyát képező ingatlanértékesítéseket megelőző bérleti szerződések célját külön kell figyelembe venni.

               4)

               A visszaélésszerű magatartás tilalmának elvét úgy kell értelmezni, hogy az olyan ingatlanértékesítések, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, a 77/388/EGK hatodik irányelv releváns rendelkezéseinek céljával ellentétes adóelőny megszerzéséhez vezethetnek, ha ezen ingatlanokat a harmadik személyeknek való értékesítésüket megelőzően a tulajdonosuk vagy a bérlőjük még nem vette ténylegesen használatba. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az alapeljárás keretében erről van-e szó.

               5)

               A visszaélésszerű magatartás tilalmának elvét úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, olyan helyzetre, amely ingatlanértékesítési ügyletnek a hozzáadottérték-adó alóli esetleges mentesítését érinti.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-750/17. sz. ügy: 2017. november 10-én benyújtott kereset – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych kontra Bizottság

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/51

         2017. november 10-én benyújtott kereset – Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych kontra Bizottság
   (T-750/17. sz. ügy)
   (2018/C 022/68)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Izba Gospodarcza Producentów i Operatorów Urządzeń Rozrywkowych (Varsó, Lengyelország) (képviselő: P. Hoffman ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság 2017. augusztus 29-i, a lengyel szerencsejáték-törvénnyel kapcsolatos 2016/398/PL értesítési eljárás keretében az Európai Bizottság által tett megjegyzésekhez és a Máltai Köztársaság részletes véleményéhez való hozzáférést megtagadó határozatát;

               —

               a Bizottságot kötelezze saját költségeinek, valamint a felperes részéről felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a tények elferdítésére és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a határozat számos, helytelen tényt tartalmazó állításon alapul, köztük olyan állításokon, amelyek szerint a bejelentett intézkedés a Bizottság felszólító levelére adott válasz volt, amely az e levélben szereplő jogsértés – szerencsejátékkal kapcsolatos szolgáltatások lengyelországi nyújtására vonatkozó engedély megszerzésének bizonyos feltételi – orvoslására Lengyelország által tett lépések bemutatására irányult, noha az említett feltételeket Lengyelország több mint két évvel korábban már megsemmisítette és a bejelentett intézkedés egyáltalán nem kapcsolódott a Bizottság felszólító leveléhez.

               2.

               A második, a 2015/1535 irányelv (1) (3), (7) és (9) premabulumbekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének megsértésére, valamint az 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (2) bekezdése harmadik franciakezdésének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes a Bíróság C-331/15 P. sz. ügyben hozott Franciaország kontra Schlyter ítélet (3) tükrében úgy érvel, hogy a Bizottság azáltal, hogy általános vélelmet alkalmazott és nem bizonyította, hogy a kért dokumentumok hozzáférhetővé tétele sértené a kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárást, megsértette az átláthatóság 2015/1535 irányelvből következő elvét.

               3.

               A harmadik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése harmadik franciakezdésének és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a Bizottság a kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás időtartama miatt, valamint amiatt, mert ezen eljárás keretében észszerű időn belül nem végzett semmilyen tevékenységet, nem alapíthatja elutasítását az ezen eljárás védelmének szükségességére.

               4.

               A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése harmadik franciakezdésének és az EUMSZ 296. cikk megsértésére és a tények elferdítésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a kért dokumentumokra semmilyen általános vélelem nem vonatkozik. A Bizottság azon állítása, amely szerint „elválaszthatatlan kapcsolat” áll fenn az értesítési eljárás és a kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás között, nem tényszerű és túl általános. Nem bizonyíthatja mindenesetre, hogy a dokumentumokra általános vélelem vonatkozik, mivel az kizárólag a kötelezettségszegési eljárás iratanyagába tartozó dokumentumokra terjed ki. Annak eldöntésére céljából, hogy a dokumentum ezen iratanyagba tartozik-e, azt kell vizsgálni, hogy a Bizottság e dokumentumhoz tervezett vagy folyamatban lévő kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás keretében jutott-e hozzá, azaz e dokumentumot ilyen eljárások keretében vagy ilyen eljárások megkezdésére tekintettel szerezte be, kapta vagy rendelte meg. A felperes úgy érvel, hogy e vizsgálat a jelen ügyben nem valósult meg.

               5.

               Az ötödik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Pusztán az, hogy a Bizottság Málta részletes véleményét figyelembe kívánja venni és fel kívánja azt használni a folyamatban lévő, kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás keretében Lengyelországgal folytatott párbeszéd során, nem igazolhatja a hozzáférhetővé tételének megtagadását.

               6.

               A hatodik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás időtartamára, valamint a kért dokumentumok tartalmára, jellegére és hátterére tekintettel e dokumentumok hozzáférhetővé tétele semmiképpen nem sérti ezen eljárások védelmét, megdöntve így a hozzáférés megtagadásának általános vélelmét.

               7.

               A hetedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a Bizottságnak a kért dokumentumokat részben mindenképpen hozzáférhetővé kellett volna tennie, többek között miután törölte a kötelezettségszegés megállapítására irányuló eljárás tárgyát képező online szerencsejátékkal kapcsolatos szolgáltatásokra vonatkozó hivatkozásokat.

               8.

               A nyolcadik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikk megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy nyomós közérdek fűződik a Bizottság által az alapvető európai uniós szabadságokat és jogokat sértő bejelentett intézkedésre adott válasz megismeréséhez. A felperes úgy véli, hogy a Bizottság nem fejtette ki, hogy az ehhez fűződő érdeknek miért tulajdonít csekélyebb jelentőséget, mint a hozzáférés megtagadásához fűződő érdeknek.

      (1)  A műszaki szabályokkal és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályokkal kapcsolatos információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló, 2015. szeptember 9-i (EU) 2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2015. L 241., 1. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.)

      (3)  2017. szeptember 7-i Franciaország kontra Schlyter ítélet (C-331/15 P, EU: C:2017:639).


title: T-687/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 30-i ítélete – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret kontra EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A STYLO & KOTON európai uniós ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Rosszhiszeműség hiánya”)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/37

         A Törvényszék 2017. november 30-i ítélete – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret kontra EUIPO – Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (T-687/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A STYLO & KOTON európai uniós ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Rosszhiszeműség hiánya”))
   (2018/C 022/51)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Isztambul, Törökország) (képviselők: J. Güell Serra és E. Stoyanov Edissonov ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Spanyolország) (képviselő: J. Donoso Romero ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret és J. Nadal Esteban közötti törlési eljárással kapcsolatban 2016. június 14-én hozott határozata (R 1779/2015-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 410., 2016.11.7.


title: C-308/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. november 16-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Közös hozzáadottérték-adó (héa)-rendszer — 2006/112/EK irányelv — A 12. cikk (1) és (2) bekezdése — A 135. cikk (1) bekezdésének j) pontja — Adóköteles ügyletek — Épületek értékesítésének adómentessége — Az „első használatbavétel” fogalma — Az „átalakítás” fogalma)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/11

         A Bíróság (második tanács) 2017. november 16-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kozuba Premium Selection sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
   (C-308/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Közös hozzáadottérték-adó (héa)-rendszer - 2006/112/EK irányelv - A 12. cikk (1) és (2) bekezdése - A 135. cikk (1) bekezdésének j) pontja - Adóköteles ügyletek - Épületek értékesítésének adómentessége - Az „első használatbavétel” fogalma - Az „átalakítás” fogalma))
   (2018/C 022/14)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kozuba Premium Selection sp. z o.o.

      Alperes: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 12. cikkének (1) és (2) bekezdését, illetve 135. cikke (1) bekezdésének j) pontját úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a hozzáadottértékadó–mentességet az épületek értékesítésének tekintetében azon feltételnek rendeli alá, hogy az épület első használatbavételére adóköteles ügylet keretében kerüljön sor. Ugyanezen rendelkezéseket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az, hogy az ilyen nemzeti szabályozás e mentességet annak a feltételnek rendeli alá, hogy egy már létező épület „korszerűsítése” esetén a felmerült költségek ne haladják meg az épület eredeti értékének 30 %-át, amennyiben a „korszerűsítés” fogalma ugyanúgy kerül értelmezésre, mint az „átalakításnak” a 2006/112 irányelv 12. cikke (2) bekezdésében szereplő fogalma, tehát az érintett épületen lényegi módosításokat kell végezni azzal a céllal, hogy módosuljon annak használata, illetve jelentősen megváltozzanak használatbavételének feltételei.

      (1)  HL C 335., 2016.9.12.


title: T-244/17. sz. ügy: A Törvényszék 2017. november 17-i végzése – António Conde & Companhia kontra Bizottság

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/62

         A Törvényszék 2017. november 17-i végzése – António Conde & Companhia kontra Bizottság
   (T-244/17. sz. ügy) (1)

   (2018/C 022/84)
   Az eljárás nyelve: angol
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: C-381/16. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna kontra Esteban Torras Ferrazzuolo (Előzetes döntéshozatal — 207/2009/EK rendelet — Európai uniós védjegy — 16. cikk — A védjegyoltalom mint a tulajdon tárgya — Az európai uniós védjegyoltalom nemzeti védjegyoltalomnak tekintése — 18. cikk — A védjegyjogosult ügynöke vagy képviselője nevében lajstromozott védjegy átruházása — A jogosult jogainak megsértésével vagy valamely jogszabályi vagy szerződéses kötelezettség megszegésével lajstromozott nemzeti védjegy oltalma átruházásának követelését lehetővé tevő nemzeti rendelkezés — A 207/2009 rendelettel való összeegyeztethetőség)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/13

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Salvador Benjumea Bravo de Laguna kontra Esteban Torras Ferrazzuolo
   (C-381/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 207/2009/EK rendelet - Európai uniós védjegy - 16. cikk - A védjegyoltalom mint a tulajdon tárgya - Az európai uniós védjegyoltalom nemzeti védjegyoltalomnak tekintése - 18. cikk - A védjegyjogosult ügynöke vagy képviselője nevében lajstromozott védjegy átruházása - A jogosult jogainak megsértésével vagy valamely jogszabályi vagy szerződéses kötelezettség megszegésével lajstromozott nemzeti védjegy oltalma átruházásának követelését lehetővé tevő nemzeti rendelkezés - A 207/2009 rendelettel való összeegyeztethetőség))
   (2018/C 022/16)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Salvador Benjumea Bravo de Laguna

      Alperes: Esteban Torras Ferrazzuolo

      Rendelkező rész

   [Az európai uniós] védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet 16. és 18. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes egy olyan nemzeti rendelkezés európai uniós védjegyre történő alkalmazása, amelynek értelmében a jogai megsértésével, vagy valamely jogszabályi vagy szerződéses kötelezettség megszegésével bejelentett védjegy lajstromozása miatt sérelmet szenvedett személy jogosult az említett védjegy oltalmának átruházását követelni, feltéve hogy a szóban forgó helyzet nem tartozik az e rendelet 18. cikkében szabályozott esetek hatálya alá.

      (1)  HL C 335., 2016.9.12.


title: A Bíróság végzése (2017. október 11.) az E-7/12. sz., KÖLTSÉGEK – Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben (Költségek megállapítása – Megtérítendő költségek – Késedelmi kamat)

text:
               25.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/21

         A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE
   (2017. október 11.)
   az E-7/12. sz., KÖLTSÉGEK
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben

      (Költségek megállapítása – Megtérítendő költségek – Késedelmi kamat)

   (2018/C 27/09)
   Az E-7/12. sz., KÖLTSÉGEK Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben – KÉRELEM a Bíróság az E-7/12. sz. Schenker North és társai kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben 2013. július 9-én hozott ítéletében (EFTA bírósági jelentés 2013, 356. o.) megítélt költségek megállapítása iránt – a Carl Baudenbacher elnökből és előadó-bíróból, Per Christiansen és Ása Ólafsdóttir (ad hoc) bírókból álló Bíróság 2017. október 11-én végzést hozott, melynek rendelkező része a következő:

               1.

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság által megtérítendő, a felpereseknél keletkezett fennmaradó költségek teljes összege 63 095 EUR.

               2.

               Erre az összegre késedelmi kamatot kell felszámítani a jelen végzés kézbesítésétől kezdve az összeg megfizetésének időpontjáig. Az alkalmazandó kamatláb az Európai Központi Bank által az elsődleges refinanszírozási műveleteire alkalmazott, a fizetés esedékessége szerinti hónap első naptári napján hatályban lévő kamat 3,5 százalékponttal növelt összege.


               25.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/22

         Az Oslo tingrett 2017. szeptember 25-én kelt, az EFTA Bíróság tanácsadó véleménye iránti kérelme a Henrik Kristoffersen kontra Norvég Síszövetség ügyben
   (E-8/17. sz. ügy)
   (2018/C 27/10)
   Az Oslo tingrett (Oslói körzeti bíróság) 2017. szeptember 25-én kelt, a Bíróság Hivatalához 2017. szeptember 25-én beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a Henrik Kristoffersen kontra Norvég Síszövetség ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

               1.

               Mely jogi kritériumokat a legfontosabb hangsúlyozni annak értékelése során, hogy korlátozza-e a sportolót megillető, az EGT-megállapodás 36. cikke vagy a 2006/123/EK irányelv (a szolgáltatási irányelv) szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságát valamely nemzeti sportszövetség említett típusú egyéni szponzorszerződések előzetes ellenőrzését és engedélyezését szolgáló rendszere (mielőtt a szövetség átruházza az ilyen megjelölésekkel kapcsolatos jogokat)?

                           a)

                           Milyen mértékben alkalmazandó a korlátozás vizsgálata, melyet az Európai Unió Bírósága korábban ismertetett a sportra irányadó szabályozási keretre vonatkozóan, például a C-51/96. sz. ügyben? A szolgáltatási irányelv 16. cikke vagy az irányelv egyéb rendelkezései módosítják-e a korlátozás vizsgálatát?

               2.

               Mely jogi kritériumokat a legfontosabb hangsúlyozni annak értékelése során, hogy korlátozza-e a sportolót megillető, az EGT-megállapodás 36. cikke vagy a 2006/123/EK irányelv (a szolgáltatási irányelv) szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságát, ha valamely nemzeti sportszövetség elutasítja a professzionális nemzeti válogatott sportolóinak ilyen megjelölésekre vonatkozó egyéni szponzorszerződéseinek jóváhagyását, és ennek következtében a megjelölésekkel kapcsolatos jogok a szövetségnél maradnak?

                           a)

                           Milyen hatással van az értékelésre az, hogy a nemzeti sportszövetség előzőleg már érvényes szerződést kötött a nemzeti válogatott főszponzorával a szóban forgó megjelölés sisakokon/fejfedőkön logóként való megjelenítéséről? Van-e ennek jelentősége a korlátozás fennállásának értékelése, vagy annak értékelése szempontjából, hogy vannak-e objektív és elégséges indokai az elutasításnak?

                     Feltéve, hogy a korlátozás megállapítást nyer:

               3.

               Tekinthető-e a nemzeti sportszövetségnek a megjelölés sportolók általi, egyéni szerződés keretében történő potenciális használatára vonatkozó közös szabályozása (jóváhagyási rendszer) a 2006/123/EK irányelv (a szolgáltatási irányelv) 4. cikkének (6) bekezdése értelmében vett engedélyezési rendszernek?

                           a)

                           Ilyen esetben a jóváhagyási rendszert a III. fejezet 9. és 10. cikke – a szolgáltatók letelepedésének szabadsága – szabályozza-e a nemzeti válogatottba kiválasztott norvég állampolgár tekintetében, aki pénzügyi tevékenységet végez a nemzeti válogatottban való részvételéhez kapcsolódóan a nemzeti sportszövetség szabályozási kerete szerint? Vagy a rendszert a 16. cikk szabályozza-e, illetve, mi a helyes besorolásra alkalmazandó jogi teszt?

               4.

               A rendszer jogszerűségének – az EGT-megállapodás 36. cikke vagy a szolgáltatási irányelv 9., 10. és 16. cikke szerinti – értékelése során figyelembe kell-e vennie a nemzeti bíróságnak a szabályozás rendelkezéseit és az elutasítást elkülönülten kell-e vizsgálnia, vagy a nemzeti bíróságnak a következőket is figyelembe kell-e vennie:

                           —

                           A szövetség indokait a marketingjogok megtartására, ideértve a nemzeti válogatottak finanszírozását és a bevétel felhasználási célját.

                           —

                           A sportoló összes lehetőségét pénzügyi tevékenység végzésére, ideértve a felszerelésgyártókkal való szponzorszerződések vagy bármilyen más marketingszerződés megkötéséhez való jogát.

                           —

                           Ennek fényében jogszerű-e és arányos-e a jóváhagyási rendszer vagy a hozzájárulás megtagadása?

               5.

               Milyen hatással van a jogszerűség értékelésére az, hogy az említett megjelölésekkel kapcsolatos egyéni szerződések jóváhagyásáról a szövetség szabadon dönt?

               6.

               Tartalmaz-e a 2006/123/EK irányelv 13. cikke vagy az EGT-megállapodás 36. cikke eljárási követelményeket a nemzeti sportszövetségek kereskedelmi megjelölésekkel kapcsolatos egyéni marketingszerződésekre (szponzorszerződésekre) vonatkozó jóváhagyási rendszere szerinti eljárásokra és határozatokra vonatkozóan, ha igen, melyek ezek, és az EGT-jog szerint milyen következményekkel jár az, ha nem tartják be az említett eljárási követelményeket?


title: A Bíróság végzése (2017. október 11.) az E-14/11. sz., KÖLTSÉGEK – Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben (Költségek megállapítása – Megtérítendő költségek – Késedelmi kamat)

text:
               25.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/21

         A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE
   (2017. október 11.)
   az E-14/11. sz., KÖLTSÉGEK
   Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben

      (Költségek megállapítása – Megtérítendő költségek – Késedelmi kamat)

   (2018/C 27/08)
   Az E-14/11. sz., KÖLTSÉGEK Schenker North AB, Schenker Privpak AB és Schenker Privpak AS kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben – KÉRELEM a Bíróság az E-14/11. sz., Schenker North és társai kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben 2012. december 21-én hozott ítéletében (EFTA bírósági jelentés 2012, 1178. o.) megítélt költségek megállapítása iránt – a Carl Baudenbacher elnökből és előadó-bíróból, Per Christiansen és Ása Ólafsdóttir (ad hoc) bírókból álló Bíróság 2017. október 11-én végzést hozott, melynek rendelkező része a következő:

               1.

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság által megtérítendő, a felpereseknél keletkezett fennmaradó költségek teljes összege 95 944 EUR.

               2.

               Erre az összegre késedelmi kamatot kell felszámítani a jelen végzés kézbesítésétől kezdve az összeg megfizetésének időpontjáig. Az alkalmazandó kamatláb az Európai Központi Bank által az elsődleges refinanszírozási műveleteire alkalmazott, a fizetés esedékessége szerinti hónap első naptári napján hatályban lévő kamat 3,5 százalékponttal növelt összege.


title: T-401/11. P-RENV-RX. sz. ügy: A Törvényszék 2017. december 7-i ítélete – Missir Mamachi di Lusignano és társai kontra Bizottság („Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Valamely tisztviselő és házastársa meggyilkolása — A kártérítés iránti kérelem, panasz és kereset közötti összhang szabálya — Az Unió szolgálatában álló személyi állomány biztonságának biztosítására irányuló kötelezettség — Okozati összefüggés — Vagyoni kár — Egyetemleges felelősség — A személyzeti szabályzat alapján járó ellátások figyelembevétele — Nem vagyoni kár — Valamely intézménynek az elhunyt tisztviselő nem vagyoni kára tekintetében fennálló felelőssége — Valamely intézménynek az elhunyt tisztviselő jogutódjainak nem vagyoni kára tekintetében fennálló felelőssége”)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/19

         A Törvényszék 2017. december 7-i ítélete – Missir Mamachi di Lusignano és társai kontra Bizottság
   (T-401/11. P-RENV-RX. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Valamely tisztviselő és házastársa meggyilkolása - A kártérítés iránti kérelem, panasz és kereset közötti összhang szabálya - Az Unió szolgálatában álló személyi állomány biztonságának biztosítására irányuló kötelezettség - Okozati összefüggés - Vagyoni kár - Egyetemleges felelősség - A személyzeti szabályzat alapján járó ellátások figyelembevétele - Nem vagyoni kár - Valamely intézménynek az elhunyt tisztviselő nem vagyoni kára tekintetében fennálló felelőssége - Valamely intézménynek az elhunyt tisztviselő jogutódjainak nem vagyoni kára tekintetében fennálló felelőssége”))
   (2018/C 032/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: Stefano Missir Mamachi di Lusignano (Sanghaj, Kína) és az ítélet mellékletében megnevezett másik hat felperes (képviselők: F. Di Gianni, G. Coppo és A. Scalini ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (első tanács) 2011. május 12-i Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ítélete (F-50/09, EU:F:2011:55) ellen benyújtott, ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a 2011. május 12-i Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ítéletet (F-50/09) hatályon kívül helyezi azon részében, amennyiben az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke helyt adott a Carlo Missir Mamachi di Lusignanót, a Giustina Missir Mamachi di Lusignanót, valamint – az Anne Sintobin által képviselt – Filiberto Missir Mamachi di Lusignanót és Tommaso Missir Mamachi di Lusignanót ért nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelemmel szemben az Európai Bizottság által felhozott elfogadhatatlansági kifogásnak.

               2)

               A Törvényszék a 2011. május 12-i Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ítéletet (F-50/09) hatályon kívül helyezi azon részében, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék helyt adott a Livio Missir Mamachi di Lusignanó ért nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelemmel szemben a Bizottság által felhozott elfogadhatatlansági kifogásnak.

               3)

               A Törvényszék a 2011. május 12-i Missir Mamachi di Lusignano kontra Bizottság ítéletet (F-50/09) hatályon kívül helyezi azon részében, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék a Carlo Missir Mamachi di Lusignanót, a Giustina Missir Mamachi di Lusignanót, valamint – az A. Sintobin által képviselt – Filiberto Missir Mamachi di Lusignanót és Tommaso Missir Mamachi di Lusignanót ért vagyoni kár tekintetében a Bizottság felelősségét 40 %-ban korlátozta.

               4)

               A Törvényszék a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

               5)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy Carlo Missir Mamachi di Lusignano, Giustina Missir Mamachi di Lusignano, valamint – az A. Sintobin által képviselt – Filiberto Missir Mamachi di Lusignano és Tommaso Missir Mamachi di Lusignano számára az őket ért vagyoni kár címén 3 millió euró összeget fizessen, ebből levonva az ezen összeg részének tekintett, nekik korábban folyósított vagy folyósítandó, személyzeti szabályzat szerinti ellátásokat.

               6)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy Carlo Missir Mamachi di Lusignano számára az őt ért nem vagyoni kár címén 100 000 euró összeget fizessen.

               7)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy Giustina Missir Mamachi di Lusignano számára az őt ért nem vagyoni kár címén 100 000 euró összeget fizessen.

               8)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy az A. Sintobin által képviselt Tommaso Missir Mamachi di Lusignano számára az őt ért nem vagyoni kár címén 100 000 euró összeget fizessen.

               9)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy az A. Sintobin által képviselt Filiberto Missir Mamachi di Lusignano számára az őt ért nem vagyoni kár címén 100 000 euró összeget fizessen.

               10)

               A Törvényszék egyetemlegesen kötelezi a Bizottságot arra, hogy Livio Missir Mamachi di Lusignano örököseikénti minőségükben Stefano Missir Mamachi di Lusignano, valamint a mellékletben megnevezett többi fellebbező számára a Livio Missir Mamachi di Lusignanót ért nem vagyoni kár címén 50 000 euró összeget fizessen.

               11)

               A 6–10) pont szerinti kártérítés alapján a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a kártérítés teljes kifizetéséig késedelmi kamatot kell fizetni, amelynek mértéke az Európai Központi Bank által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt értéke

               12)

               A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

               13)

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a fellebbezési eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

               14)

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezi az elsőfokú eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

      (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: T-747/17. sz. ügy: 2017. november 15-én benyújtott kereset – UPF kontra Bizottság

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/35

         2017. november 15-én benyújtott kereset – UPF kontra Bizottság
   (T-747/17. sz. ügy)
   (2018/C 032/49)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Union des Ports de France – UPF (Párizs, Franciaország) (képviselők: C. Vannini és E. Moraïtou ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Franciaország által végrehajtott SA.38398 (2016/C, korábbi 2015/E) támogatási programról szóló 2017. július 27-i C(2017) 5176 final európai bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) elleni keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben a francia kikötők tevékenységének gazdasági jellegével kapcsolatos kritériumot figyelmen hagyva teljes egészében állami támogatásnak minősítette az adóügyi intézkedést. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a Bizottság a határozatban elvi szinten tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a francia kikötőknek biztosított adómentesség az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül, anélkül hogy pontosította volna, hogy a támogatásnak minősítés a kikötőknek egyedül a gazdasági tevékenységeire korlátozódik.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a francia kikötők által magukra vállalt tevékenységek gazdasági jellegének értékelését illetően tévesen alkalmazta a jogot. A felperes úgy véli, hogy a Bizottság a francia kikötők által gyakorolt tevékenységek gazdasági jellegének elemzése során is tévesen alkalmazta a jogot, két szempontból:

                           —

                           először is, amennyiben a megtámadott határozatban egyáltalán nem foglalkozott a francia kikötők által gyakorolt bizonyos tevékenységekkel;

                           —

                           másodszor, amennyiben a francia kikötők által gyakorolt több más tevékenységet illetően arra szorítkozott, hogy megismételje azokat az általános elveket, amelyek az Európai Unió Bírósága által a kikötői infrastruktúra állami finanszírozásával kapcsolatban kialakított ítélkezési gyakorlatból származnak, anélkül hogy következtetést vont volna le azzal kapcsolatban, hogy e tevékenységek gazdasági jellegűek-e vagy sem, miközben az állami támogatásokkal kapcsolatos szabályok alkalmazási kritériumáról van szó.

               3.

               A harmadik jogalap a verseny torzításával és a tagállamok közötti kereskedelem érintettségével kapcsolatos feltételeket illetően téves jogalkalmazáson és az indokolás elégtelenségén alapul, amennyiben a Bizottság tévesen ítélte úgy, hogy a szóban forgó adómentesség olyan jellegű volt, hogy a verseny torzulásait eredményezhette és hatással lehetett a tagállamok közötti kereskedelemre, ami általában véve a francia kikötőket, közelebbről pedig a szigeteken elhelyezkedő kikötőket és a tengerentúli kikötőket illeti. A felperes szerint a megtámadott határozatnak elégtelen az indokolása, amennyiben a Bizottság az álláspontjának alátámasztása nélkül vélelmezte, hogy a jelen esetben teljesülnek e feltételek.

               4.

               A negyedik jogalap a létező támogatások ellenőrzésére irányuló eljárás lefolytatásával kapcsolatos téves jogalkalmazáson, valamint az arányosság elvével összhangban értelmezett EUMSZ 108. cikk (1) és (2) bekezdésének megsértésén alapul, amennyiben egyrészt a Bizottság azáltal, hogy a francia hatóságoktól megkövetelte annak bizonyítását, hogy a társasági adó alól a francia kikötőknek biztosított mentesség rendszere összeegyeztethető a belső piaccal, megfordította a bizonyítási terhet, és úgy járt el, mintha egy új támogatási program jóváhagyása iránti kérelmet nyújtottak volna be hozzá. Másrészt, a Bizottság azáltal, hogy a francia hatóságokkal szemben előírta az említett mentességi rendszer minden további nélküli megszüntetését, anélkül hogy bizonyította volna, hogy az e rendszeren eszközölhető semmilyen módosítás nem alkalmas arra, hogy azt az állami támogatásokkal kapcsolatos uniós szabályokkal összeegyeztethetővé tegye, megsértette az EUMSZ 108. cikk (1) és (2) bekezdését, a 2015/1589 rendelet 2. cikkét, valamint az arányosság elvét.

               5.

               Az ötödik jogalap a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul, amennyiben az, hogy a Bizottság egy mentességi rendszer megszüntetését követeli, miközben más tagállamok kikötőiben továbbra is megengedi egyes támogatási programok fennmaradását, nem teszi lehetővé tisztességes versenyfeltételek biztosítását a különböző európai kikötők között, hanem épp ellenkezőleg, újabb versenytorzulásokat eredményez, közvetlenül megsértve a Bizottságra ruházott azon szerepet, hogy biztosítsa a belső piac megfelelő működését. Mindezek alapján a Bizottság megsértette a pártatlanság elvét, amely a megfelelő ügyintézés elvének szükségszerű velejárója.


title: C-214/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. november 29-i ítélete (a Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. King kontra The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar (Előzetes döntéshozatal — A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme — 2003/88/EK irányelv — Munkaidő-szervezés — 7. cikk — A ki nem vett éves szabadság megváltása a munkaviszony megszűnése esetén — Olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a munkavállalónak azelőtt kell kivennie az éves szabadságát, hogy meghatároznák az e szabadság idejére járó díjazást)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/2

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. november 29-i ítélete (a Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. King kontra The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar
   (C-214/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - 2003/88/EK irányelv - Munkaidő-szervezés - 7. cikk - A ki nem vett éves szabadság megváltása a munkaviszony megszűnése esetén - Olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a munkavállalónak azelőtt kell kivennie az éves szabadságát, hogy meghatároznák az e szabadság idejére járó díjazást))
   (2018/C 032/02)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: C. King

      Alperesek: The Sash Window Workshop Ltd, Richard Dollar

      Rendelkező rész

               1)

               A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkében biztosított hatékony jogorvoslathoz való jogot úgy kell értelmezni, hogy amennyiben jogvita merül fel a munkavállaló és a munkáltatója között abban a kérdésben, hogy a munkavállaló az említett 7. cikkel összhangban jogosult-e fizetett éves szabadságra, akkor e rendelkezésekkel ellentétes az, ha a munkavállalónak azelőtt kell kivennie a szabadságát, hogy meggyőződhetne arról, hogy annak idejére jogosult-e fizetett szabadságra.

               2)

               A 2003/88 irányelv 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétesek azok a nemzeti rendelkezések vagy gyakorlatok, amelyek értelmében a munkavállaló azért akadályoztatott az egymást követő több referencia-időszak tekintetében igénybe nem vett, fizetett éves szabadsághoz való jogának a munkaviszonya megszűnéséig történő átvitelében és adott esetben felhalmozásában, mert a munkáltató megtagadta e szabadság kifizetését.

      (1)  HL C 222., 2016.6.20.


title: T-249/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. december 11-i ítélete – JT kontra EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A QUILAPAYÚN európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Viszonylagos kizáró ok — Közismert védjegy — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja] — Védjegyjogosult”)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/20

         A Törvényszék 2017. december 11-i ítélete – JT kontra EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)
   (T-249/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A QUILAPAYÚN európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Viszonylagos kizáró ok - Közismert védjegy - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja] - Védjegyjogosult”))
   (2018/C 032/26)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: JT (képviselő: A. Mena Valenzuela ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: E. Zaera Cuadrado meghatalmazott)

      A többi fél az eljárásban: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Chile) és hét másik, fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő fél, akiknek neveit az ítélet melléklete tartalmazza

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az egyrészről JT, másrészről Carrasco Pirard és az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő, a mellékletben megnevezett többi fél közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. március 13-án hozott határozata (R 354/2014-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsának 2015. március 13-i határozatát (R 354/2014-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Törvényszék a kereseti kérelmeket az ezt meghaladó részükben elutasítja.

               3)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 337., 2015.10.12.


title: T-333/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. december 7-i ítélete – Colgate-Palmolive kontra EUIPO (360°) („Európai uniós védjegy — A 360° európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Használat révén szerzett megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése]”)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/28

         A Törvényszék 2017. december 7-i ítélete – Colgate-Palmolive kontra EUIPO (360o)
   (T-333/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A 360o európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] - Használat révén szerzett megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése]”))
   (2018/C 032/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: M. Zintler és A. Stolz ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: M. Rajh meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a 360o ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. április 14-én hozott határozata (R 2287/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Colgate–Palmolive Co.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 296., 2016.8.16.


title: T-771/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. december 12-i ítélete – Hochmann Marketing kontra EUIPO – BitTorrent (bittorrent) („Európai uniós védjegy — Megszűnés megállapítása iránti eljárás — bittorent európai uniós szóvédjegy — A 207/2009/EK rendelet 76. cikkének (1) és (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (1) és (2) bekezdése] — A törlési osztály elé terjesztett bizonyítékok figyelmen kívül hagyása — A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja]”)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/21

         A Törvényszék 2017. december 12-i ítélete – Hochmann Marketing kontra EUIPO – BitTorrent (bittorrent)
   (T-771/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - bittorent európai uniós szóvédjegy - A 207/2009/EK rendelet 76. cikkének (1) és (2) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (1) és (2) bekezdése] - A törlési osztály elé terjesztett bizonyítékok figyelmen kívül hagyása - A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja]”))
   (2018/C 032/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hochmann Marketing GmbH, korábban Bittorrent Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Németország) (képviselők: C. Hoppe, M. Terhaag és C. Schwarz ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és M. Capostagno meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: BitTorrent, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: M. Kinkeldey, S. Clotten, S. Brandstätter és C. Schmitt ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a BitTorrent és a Bittorrent Marketing közötti, megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2015. augusztus 31-én hozott határozata (R 2275/2013-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Hochmann Marketing GmbH, korábban Bittorrent Marketing GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 191., 2016.5.30.


title: T-751/17. sz. ügy: 2017. november 17-én benyújtott kereset – Commune de Fessenheim és társai kontra Bizottság

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/36

         2017. november 17-én benyújtott kereset – Commune de Fessenheim és társai kontra Bizottság
   (T-751/17. sz. ügy)
   (2018/C 032/50)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Commune de Fessenheim (Fessenheim, Franciaország), Communauté de communes Pays Rhin-Brisach (Volgelsheim, Franciaország), Conseil départemental du Haut-Rhin (Colmar, Franciaország) és Conseil régional Grand Est Alsace Champagne-Ardenne Lorraine (Strasbourg, Franciaország) (képviselő: G. de Rubercy ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság Főtitkárságának a – fessenheimi atomerőmű bezárása miatt az EDF-nek fizetendő kártérítéssel kapcsolatos jegyzőkönyvre vonatkozó, az Európai Bizottság Versenypolitikai Főigazgatóságának a francia hatóságokkal 2017. március 22-én közölt határozata közlésének megtagadásáról szóló – 2017. október 18-i határozatát (C(2017 7119 FINAL);

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot, hogy a Törvényszék által meghozandó ítélettől számított egy héten belül közölje a felperesekkel az említett, 2017. március 22-i levelet;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) 4. cikke (2) bekezdése utolsó franciabekezdésének amiatt történő megsértésére alapított jogalap, hogy a szóban forgó információk hozzáférhetővé tételéhez nyomós közérdek igazolta.

               2.

               A második, az Európai Unió Alapjogi Chartája dokumentumokhoz való hozzáférés jogáról szóló 42. cikkének megsértésére alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, az Európai Unió Alapjogi Chartája hatékony jogorvoslathoz való jogról szóló 47. cikkének megsértésére alapított jogalap.


title: C-314/17. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 23-i végzése (Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Geocycle Bulgaria” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Előzetes döntéshozatal — Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) — Az adósemlegesség és a tényleges érvényesülés elve — Fordított adózási eljárás — Az előzetesen felszámított adó levonásának a számla címzettjétől való megtagadása — Az adóhatóságoknak a termék beszerzőjének terhére adót kivető határozata)

text:
               29.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/10

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. november 23-i végzése (Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Geocycle Bulgaria” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (C-314/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közös hozzáadottértékadó-rendszer (héa) - Az adósemlegesség és a tényleges érvényesülés elve - Fordított adózási eljárás - Az előzetesen felszámított adó levonásának a számla címzettjétől való megtagadása - Az adóhatóságoknak a termék beszerzőjének terhére adót kivető határozata))
   (2018/C 032/14)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven administrativen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Geocycle Bulgaria” EOOD

      Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszer adósemlegességének és tényleges érvényesülésének elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállam megtagadja az értékesítés beszerzőjétől az előzetesen felszámított adó levonásának jogát, amennyiben ugyanazon egyetlen értékesítés tekintetében a hozzáadottérték-adó – mivel azt feltüntették a kibocsátott számlán – először az értékesítőnél, majd pedig másodszor a beszerzőnél kerül levonásra, ha a nemzeti jogszabályok nem írják elő a hozzáadottérték-adó helyesbítésének lehetőségét, amennyiben létezik adóellenőrzési határozat.

      (1)  HL C 256., 2017.08.07.