title: C-472/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-305/13. sz., SACE és Sace BT kontra Bizottság ügyben 2015. június 25-én hozott ítélete ellen a Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) és a Sace BT SpA által 2015. szeptember 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/19

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-305/13. sz., SACE és Sace BT kontra Bizottság ügyben 2015. június 25-én hozott ítélete ellen a Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) és a Sace BT SpA által 2015. szeptember 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-472/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 381/23)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbezők: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA (képviselők: M. Siragusa és G. Rizza ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Olasz Köztársaság

      A fellebbezők kérelmei

   A SACE azt kéri, hogy a tisztelt Bíróság a jelen fellebbezést elfogadva helyezze hatályon kívül a Törvényszéknek a megtámadott ítélet rendelkező részében foglalt döntését, és az ügynek a Törvényszék elé történő visszautalását mellőzve adjon helyt az elsőfokú felperes kereseti kérelmeinek, következésképpen:

               —

               semmisítse meg teljes egészében Olaszország által a Sace BT SpA javára 2004-ben és 2009-ben végrehajtott SA.23425 intézkedésekről szóló, 2013. március 20-i C(2013) 1501 def. bizottsági határozatot;

               —

               másodlagosan semmisítse meg a határozatot részlegesen, az elfogadott fellebbezési jogalapra/jogalapokra szorítkozva;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, a T-305/13. R. sz. gyorsított eljárásra vonatkozó költségeket is beleértve.

      Jogalapok és fontosabb érvek

         Az első, a vitatott intézkedéseknek az olasz állammal szembeni betudhatóságára vonatkozó jogalap: a Bíróság által a „Stardust Marine” ítéletben (C-482/99. sz. ügy) értelmezett EUMSZ 107. cikk (7) bekezdésének megsértése; a határozat 177(b((i) § -a nyilvánvalóan téves értelmezése; a tények pontatlan értékelése, amint az az ügy irataiból következik és a határozat tartalmának elferdítése; az indokolás logikátlansága; a megtámadott határozat indokolásának megalapozatlan kiegészítése; azon elv téves alkalmazása, miszerint valamely, állami támogatásra vonatkozó határozatot azon információk fényében kell értékelni, amellyel a Bizottság rendelkezhetett a határozat elfogadásakor a MEF és a SACE S.p.A. azon két levele viszonylatában, amelyeket az olasz kormány beavatkozási beadványához mellékelt

               —

               A megtámadott ítélet a következő elvet állapította meg: az a tény, hogy a vitatott ügylet a közvállalkozás általános érdekű célhoz kapcsolódó érdekeit követi, nem jelenti szükségszerűen azt, hogy az említett vállalkozás úgy fogadhatta el határozatát, hogy nem vette figyelembe a közhatalmi követelményeket. A Törvényszék szerint semmi akadálya annak, hogy az állam arra kötelezhessen egy közvállalkozást, hogy vállalkozói jellegű ügyletet teljesítsen, amely, bár akár meg is felelhet a piacgazdasági magánbefektető (MEIP) kritériumának, minden esetben az államnak lesz betudható. Ezért a Bizottsággal szemben nem követelmény az, hogy a betudhatóság követelményének kielégítése tekintetében bizonyítsa, hogy a közvállalkozás magatartása eltérő, amennyiben önállóan cselekszik. Ezen érveléssel a Törvényszék eltért a „Stardust Marine” ítéletben lefektetett elvektől. Határozatából az következik, hogy az a puszta tény, hogy egy közvállalkozást az állam ellenőriz, és sajátos szervezeti rendszernek van alávetve, önmagában elég azon következtetés levonásához, hogy a hatóságok per definitionem mindig és egyébként is részt vesznek az említett vállalkozás ellenőrzött vállalkozásai javára beavatkozó határozatok elfogadásában. A jelen ügyhöz hasonló helyzetben az államnak való betudhatóság csak akkor zárható ki, amennyiben bizonyítást nyer, hogy az anyavállalat igazgatótanácsa olyan tartalmú határozatot fogadott el, amely nem teszi lehetővé általános jellegű érdekek párhuzamos követését is. A jelen ügyben a döntés csak a SACE BT felszámolása lehetett, amelyet egyébként per definitionem a Bizottság nem ellenzett. Amennyiben azonban a közvállalkozás által elfogadott intézkedés elvontan egy általános érdekű célnak is megfelelhet, vagy azt ezen érdekre is figyelemmel fogadták el, vélelmezni kell, hogy az igazgatótanács azért döntött így, mert a döntéshozatal során nem hagyhatta figyelmen kívül a közhatalmi követelményeket, és az ellenkező bizonyítás nem megengedett és nem is lehetséges.

               —

               A betudhatóságnak a Bizottság által alkalmazott, és a Törvényszék által jóváhagyott általános jelei semmit nem árulnak el azon autonómia szintjéről, amellyel a SCAE S.p.A. igazgatótanácsa gyakorolta, illetve gyakorolja a vállalat irányítását: nem csak a többiektől elkülönítetten tekintve, hanem ezeket összességében tekintve is. Ezek az jelek semmilyen más, azon körülményre vonatkozótól eltérő bizonyítást nem tettek lehetővé, miszerint 2009-ben az olasz állam ellenőrizte a SACE S.p.A.-t a részvények 100 %-os tulajdonlása okán. A „Stardust Marine” ítélet azonban megköveteli, hogy az állam részvételének bizonyítására használt jelek szorosan kapcsolódjanak a szóban forgó intézkedéshez, figyelemmel terjedelmükre, tartalmukra és az ezekkel járó feltételekre. A megtámadott ítélet kifejezetten elismeri, hogy a betudhatóságnak a határozatban használt jelei – egy kivételével valamennyi a SACE-nek a nem piaci kockázatbiztosítás terén folytatott tevékenységére vonatkoznak, amely területen a SACE BT nincs jelen – azon általános környezetre vonatkoznak, amelyben a SACE S.p.A. tevékenységet végez, nem pedig az ügy körülményeire, illetve azon környezetre, amelyben a vitatott intézkedéseket elfogadták. Ennek ellenére a Törvényszék elmulasztotta annak megállapítását, hogy ezek a jelek jellegüknél fogva alkalmatlanok arra, hogy közvetlenül megalapozzák azon vélelmet, hogy az állam közvetlenül részt vesz a szóban forgó intézkedések elfogadásában. Ezzel a Törvényszék a betudhatóság vizsgálatának fókuszát az állam és azon vállalkozások közötti jogviszonyok összességére irányította, amelyek megfelelnek a köztulajdonú részesedéssel rendelkező vállalkozások szervezeti modelljének – amelyeket az olasz jogrendben a törvény kifejezetten részvénytársaságoknak minősít – , ami azt eredményezte, hogy megfosztotta a szóban forgó intézkedések sajátos tárgyát, sajátos jellegét és sajátos tartalmát, valamint az elfogadásuk alapját alkotó konkrét indokolásokat minden relevanciájuktól. A Bizottság által használt jelek valójában arra utalnak, hogy nagyon valószínűtlen, hogy az állam bármely módon részt vett volna a vitatott intézkedések elfogadásában.

               —

               Ezzel szemben a Törvényszék a betudhatóság feltételének elemzése során nem vett tudomást arról a nem vitatott tényről, hogy a pénzügyminisztérium a törvény erejénél fogva nem gyakorol irányítást és koordinációt a tulajdonolt vállalkozások felett, amint arra a SACE hivatkozott keresetében, a releváns jogszabályokat idézve. Ezenfelül, a Törvényszék tévesen alkalmazta azt az elvet, miszerint valamely, állami támogatásra vonatkozó határozat jogszerűségét az elfogadáskor a Bizottság rendelkezésére álló információk fényében kell értékelni, a pénzügyminisztériumnak a SACE S.p.A-nak címzett két levele vonatkozásában, amelyeket az olasz állam csatolt beavatkozási beadványához. Az említett levelek ugyanis csak megerősítik az irányításnak a pénzügyminisztérium és a SCAE S.P.A. közötti jogviszonyban fennálló autonómiáját, amelyet a Bizottság jól ismert, ha nem másért, akkor azért, mert ezt az olasz kormány többször is felvázolta a Bizottságnak az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti részletes vizsgálati eljárás során. A két dokumentumra tehát csak a már levont következtetések megerősítése céljából hivatkoztak, anélkül, hogy a vizsgált intézkedések elemeinek bármely jelentős módosítását vonta volna maga után.

         A második, azon alapuló jogalap, hogy a második vitatott intézkedés semmiféle bizonyított előnyt nem biztosított a SACE BT számára: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértése és a MEIP téves alkalmazása; olyan tényekről való meggyőződés, amelyek pontatlansága az ügy irataiból kitűnik; azon érv elferdítése, miszerint a SACE S.p.A. ténylegesen részesült a kapott jutalék 5/12 mértékű emeléséből a SACE BT által a magán viszontbiztosítóknak kifizetett jutalékhoz viszonyítva; az említett érv elfogadhatatlan „új jogalapként” történő téves minősítése

               —

               A Törvényszék – miután tanúságot tett arról, hogy, akárcsak a Bizottság, korlátozott ismeretekkel rendelkezik a biztosítási ágazatról, és nem érti azt, különös tekintettel a kártöbblet viszontbiztosításra (Excess of loss [XoL]) – nyilvánvaló és súlyos hibákat követett el, amikor olyan tényekről győződött meg, amelyek pontatlansága az ügy irataiból kitűnik. A kártöbblet viszontbiztosító kockázatainak való kitettség nem emelkedik, ha a viszontbiztosítónak a fedezetben való részesedése nagyon magas szintű: minderről akkor van szó, ha a XoL szerződésben való magasabb szintű részesedési aránynak arányosan beszedett jutalék felel meg. Ezenfelül, a viszontbiztosító kockázata nem válik súlyosabbá, ha az engedményező pénzügyi nehézségekkel küzd, mivel egy XoL szerződésben a fő veszteség a viszontbiztosító tekintetében nem az engedményező társaság nehézségeihez kötődik, hanem a biztosítottak megszerzői fizetésképtelenségének kockázatához. Ehhez az is hozzájárul, hogy a SACE BT engedményező „default”-jának kockázata, pénzügyi nehézségek esetén sem állt fenn, tekintve, hogy a viszontbiztosítási szerződés aláírásáért járó jutaléknak az ellenőrző számára történő kifizetése egy összegben és előlegezetten történt, és fizetés hiányában ez a viszontbiztosítási fedezet egyszerűen nem aktiválódott volna. A szóban forgó XoL szerződés a SACE BT által viszontbiztosított kockázatoknak nem csak 25 %-ára vonatkozott, tehát nem valós az, hogy egy második szerződés, egy másik jutalék előírásával megtárgyalható lett volna a SACE S.p.A.-val a viszontbiztosítási fedezet egyenlegének vonatkozásában, amint az az ítéletben hivatkozásra került. Végül, a Törvényszék teljes mértékben eltorzította azt az érvet, miszerint – mivel a SACE BT csak 2009. június 5-től lépett be a szerződésbe, tehát a kockázatok viszontbiztosítási fedezetébe, jóllehet megkapta az éves alapon számított jutalékot – az említett társaság ténylegesen részesült a kapott jutalék 5/12 mértékű emeléséből a SACE BT által a magán viszontbiztosítóknak kifizetett jutalékhoz viszonyítva, tekintettel a már káresemények nélkül eltelt kockázati időszakra. Tekintettel arra, hogy e körülmények kitűnnek a megtámadott határozatból, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy ezeket nem hozták a Bizottság tudomására a közigazgatási eljárás során. Mivel a SACE csak – saját második jogalapjának összefüggésben és kiterjesztéseképpen – az előny lényegi követelménye hiányának utólagos bizonyítására irányuló érvre hivatkozhatott, a Törvényszék tévesen minősített a szóban forgó érvet elfogadhatatlan új jogalapnak.

         A harmadik, a SACE BT számára a harmadik és a negyedik vitatott intézkedés által bizonyítottan juttatott előny hiányán alapuló jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértése és a MEIP téves alkalmazása; a megtámadott határozat indokolásának megalapozatlan kiegészítése

               —

               A SACE S.p.A. igazgatótanácsa más magán gazdasági szereplők menedzsmentjével teljességgel analóg módon cselekedett, amely utóbbiak, tekintettel azon magas szintű bizonytalanságra és sürgősségre, amelyet a piaci környezet mutatott 2009-ben, hasonló tőkeinjekciókkal látták el az általuk ellenőrzött társaságokat annak ellenére, hogy nem voltak a jövőbeli folyó bevételekre vonatkozó olyan előrejelzések, amelyek számviteli szempontból alátámasztották volna e társaságok megfelelő jövedelmezőségét legalább hosszú távon. Ezen objektív eredőnek, amely az aktuális piaci dinamikáknak egy adott történeti időpontban történt puszta megfigyeléséből következik, felül kellett volna írnia minden elméleti vagy spekulatív jellegű megállapítást a MEIP-nek a Bizottság általi alkalmazásának vonatkozásában. Ezenfelül, csak egy, szokásos piaci körülmények között működő magántársaság konkrét esete került említésre, amelyet a válság keltette súlyos nehézségekkel szemben részvényesei felszámolás alá helyeztek az újratőkésítés helyett. Nem érthető, és egyébként a Törvényszék sem fejtette ki, hogy a SACE-nek miért kellett volna előzetesen értékelnie a SACE BT jövőbeli jövedelmezőségét és megküldeni a Bizottságnak a megfelelő előzetes értékelési elemeket, annak ellenére, hogy a piaci adatokból az tűnt ki, hogy a magánbefektetők ezt nem tették meg. Végül, tekintettel arra, hogy a Bizottság részletes vizsgálata során úgy ítélte meg, hogy hogy nem kell a kellő figyelemmel értékelnie a SACE által hivatkozott érveket, tekintettel az empirikus kritérium alkalmazására a MEIP összefüggésében, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság ezeket jogszerűen elutasíthatta, tekintve azon elvont lehetőséget, a magán gazdasági szereplők által végzett tőkeműveleteket mint támogatási elemeket a MEIP-pel összeegyeztethetetlennek tartották.


title: T-131/12. sz. ügy: 2012. március 23-án benyújtott kereset — Spa Monopole kontra OHIM — Orly International (SPARITUAL)

text:
               9.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/24

         2012. március 23-án benyújtott kereset — Spa Monopole kontra OHIM — Orly International (SPARITUAL)
   (T-131/12. sz. ügy)
   2012/C 165/41
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgium) (képviselők: L. De Brouwer, E. Cornu és É. De Gryse ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Orly International, Inc. (Van Nuys, Egyesült Államok)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2012. január 9-i, az R 2396/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: A „SPARITUAL” szóvédjegy a 3. osztályba tartozó áruk tekintetében — 3631884. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A 3., 32. és 42. osztályba tartozó áruk tekintetében lajstromozott Benelux „SPA” és „Les Thermes de Spa” szóvédjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte és a felszólalást elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése a „SPA” védjegy 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó jóhírnevének értékelése tekintetében és az említett 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése a „SPA” védjegy jóhírneve tisztességtelen kihasználása veszélyének értékelése tekintetében.


title: T-483/10. sz. ügy: 2010. október 8-án benyújtott kereset — The Pukka Luggage Company kontra OHIM — Jesús Miguel Azpiroz Arruti (PUKKA)

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/50

         2010. október 8-án benyújtott kereset — The Pukka Luggage Company kontra OHIM — Jesús Miguel Azpiroz Arruti (PUKKA)
   (T-483/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/78
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Pukka Luggage Company Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: K. E. Gilbert és M. H. Blair, Solicitors)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Jesús Miguel Azpiroz Arruti (San Sebastián, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2010. július 29-i határozatát (R 1175/2008-4. sz. ügy);

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot azon megállapítása tekintetében, hogy a felszólalásnak a „poggyász” vonatkozásában helyt kell adni; vagy

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot azon megállapítása tekintetében, hogy a felszólalásnak a „kemény bőröndök, kemény kerekes bőröndök” vonatkozásában helyt kell adni;

               —

               a Törvényszék az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze saját költségeik és a felperesnél felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „PUKKA” szóvédjegy a 18. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 4061545. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 1570450. sz. „PUKAS” spanyol ábrás védjegy a 18. osztályba tartozó áruk vonatkozásában, a 19802. sz. „PUKAS” közösségi ábrás védjegy a 25, 28. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozat megsértette a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, mivel a fellebbezési tanács tévesen értékelte az áruk hasonlóságát és a vitatott védjegynek a korábbi védjegyhez való hasonlóságát.


title: T-233/08. sz. ügy: 2008. június 16-án benyújtott kereset – MPDV Mikrolab kontra OHIM (ROI ANALYZER)

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/49

         2008. június 16-án benyújtott kereset – MPDV Mikrolab kontra OHIM (ROI ANALYZER)
   (T-233/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/86)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Németország) (képviselő: W. Göpfert ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának az R 1525/2006-4. sz. ügyben 2008. április 15-én hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „ROI ANALYZER” szóvédjegy a 9., 35. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (4 866 042. sz. bejelentés).

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a bejelentést részben elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának a megsértése, mivel a bejelentett védjegy rendelkezik megkülönböztető képességgel és nem kell rendelkezésre állnia.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: F-129/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Morin kontra Bizottság

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/102

         A Közszolgálati Törvényszék 2015. december 17-i végzése – Morin kontra Bizottság
   (F-129/15. sz. ügy) (1)

   (2016/C 048/121)
   Az eljárás nyelve: francia
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 414., 2015.12.14., 44. o.


title: C-504/12. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2012. november 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Uwe Schönefeld kontra Land Berlin

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/29

         A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2012. november 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Uwe Schönefeld kontra Land Berlin
   (C-504/12. sz. ügy)
   2013/C 26/56
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Berlin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Uwe Schönefeld

      Alperes: Land Berlin

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az európai elsődleges és/vagy másodlagos jogot, a jelen ügyben különösen a 2000/78/EK irányelvet (1), az életkoron alapuló jogszerűtlen hátrányos megkülönböztetés átfogó tilalmának értelmében véve, hogy e tilalom hatálya a tartományi köztisztviselők illetményére vonatkozó nemzeti rendelkezésekre is kiterjed?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: az következik-e az említett európai elsődleges és/vagy másodlagos jog értelmezéséből, hogy az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a köztisztviselő alapilletményének összege a közszolgálati jogviszony létesítésekor alapvetően a köztisztviselő életkorától függ, és később mindenekelőtt a közszolgálati jogviszony időtartamának függvényében emelkedik, az életkoron alapuló közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetést képez?

               3.

               Amennyiben a második kérdésre is igenlő válasz adandó: ellentétes-e az említett európai elsődleges és/vagy másodlagos jog értelmezésével az ilyen nemzeti rendelkezés azon jogalkotói céllal történő igazolása, hogy jutalmazzák a szakmai tapasztalatot?

               4.

               Az előző kérdésekre adandó igenlő válasz esetén: az következik-e az európai elsődleges és/vagy másodlagos jog értelmezéséből, hogy az olyan átmeneti törvény, amely a régi köztisztviselőket kizárólag a régi (hátrányosan megkülönböztető) illetményjog szerint az áttérés határnapján általuk kapott alapilletmény összege alapján sorolja be az új rendszer valamely fokozatába, és amely szerint a magasabb fokozatokba történő további előrelépés ezt követően a köztisztviselő abszolút tapasztalatszerzési idejétől függetlenül csak az átmeneti törvény hatálybalépése óta újonnan megszerzett tapasztalatszerzési időtől függ, a fennálló, életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés — legmagasabb fizetési fokozat eléréséig tartó — fenntartását jelenti?

               5.

               Amennyiben a negyedik kérdésre is igenlő válasz adandó: ellentétes-e az európai elsődleges és/vagy másodlagos jog értelmezésével e korlátlanul fennmaradó eltérő bánásmód azon jogalkotói céllal történő igazolása, hogy az átmeneti törvény nem (csak) az áttérés határnapjáig megszerzett jogokat, hanem a régi illetményjog alapján az adott besorolási fokozatban prognosztikusan juttatott jövedelemmel kapcsolatos elvárásokat (is) védelemben kívánja részesíteni?
               Igazolható-e a régi köztisztviselők fennmaradó hátrányos megkülönböztetése azzal, hogy a szabályozási alternatíva (a régi köztisztviselők egyedi besorolása a tapasztalatszerzési idő szerint) magasabb adminisztratív terhekkel járna?

               6.

               Amennyiben az ötödik kérdésben nemleges válasz adandó az igazolhatóságra: a hátrányos megkülönböztetéstől mentes illetményjognak a régi köztisztviselők tekintetében történő kialakításáig lehetővé teszi-e az európai elsődleges és/vagy másodlagos jog értelmezése más jogkövetkezmény alkalmazását, mint a régi köztisztviselők részére a besorolási fokozatuk legmagasabb fizetési fokozata szerinti illetmény visszamenőleges és a jövőben folyamatos kifizetését?
               A hátrányos megkülönböztetés tilalma megsértésének jogkövetkezménye e tekintetben az európai elsődleges és/vagy másodlagos jogból, a jelen ügyben különösen magából a 2000/78/EK irányelvből ered, vagy a jogosultság csak az európai jogi rendelkezések hiányos átültetéséből következik az állam uniós jog alapján fennálló felelőssége alapján?

      (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.).


title: C-522/07. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2007. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dinter GmbH kontra Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               9.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/10

         A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2007. november 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dinter GmbH kontra Hauptzollamt Düsseldorf
   (C-522/07. sz. ügy)
   (2008/C 37/13)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Düsseldorf
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Dinter GmbH

      Alperes: Hauptzollamt Düsseldorf
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra (1) 20. árucsoportjához tartozó 5. b) kiegészítő megjegyzést, hogy a hozzáadott cukortartalmú gyümölcslevek fogalma alatt olyan gyümölcslevek is értendők, amelyek bár ténylegesen nem tartalmaznak hozzáadott cukrot, mindenkori hozzáadott cukortartalmukat azonban a Kombinált Nómenklatúra 20. árucsoportjához tartozó 5. a) kiegészítő megjegyzés alapján számították ki?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a Kombinált Nómenklatúra 20. árucsoportjához tartozó 5. b) kiegészítő megjegyzést, hogy a „gyümölcsökből vagy koncentrált gyümölcslé hígításával előállított” kitétel csak az e kiegészítő megjegyzésben említett „természetes állapotú gyümölcslé […]” kifejezés részletesebb magyarázatára szolgál, e kitételt azonban ténylegesen a vám elé állításuk szerinti mindenkori állapotú (nem erjesztett és hozzáadott alkoholtartalom nélküli) gyümölcslevek valamennyi fajtájára alkalmazni kell?

               3)

               Ha az előbbi két kérdésre igenlő a válasz: érvényes-e a Kombinált Nómenklatúra 20. árucsoportjához tartozó 5. b) kiegészítő megjegyzés?

      (1)  A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2004. szeptember 7-i 1810/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 327., 1. o.).


title: T-102/11. sz. ügy: 2011. február 22-én benyújtott kereset — American Express Marketing & Development kontra OHIM (IP ZONE)

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/15

         2011. február 22-én benyújtott kereset — American Express Marketing & Development kontra OHIM (IP ZONE)
   (T-102/11. sz. ügy)
   2011/C 130/27
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: American Express Marketing & Development Corp. (New York, Egyesült Államok) (képviselők: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda és S. Kirschstein-Freund ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2010. december 1-jei, az R 1125/2010-2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               másodlagosan a Törvényszék változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) 2010. december 1-jei, az R 1125/2010-2. sz. ügyben hozott határozatát, és állapítsa meg, hogy a fellebbezés megalapozott;

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a fellebbezési eljárás és a Bíróság előtti eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: Az „IP ZONE” szóvédjegy a 42. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében.

      Az elbíráló határozata: Az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács úgy ítélte meg, hogy a védjegy nem rendelkezik a szükséges megkülönböztető képességgel, és leíró jellegű az érintett szolgáltatások tekintetében.


title: C-383/15. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. január 20-i végzése – Skype Ultd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Sky plc, korábban British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (Fellebbezés — Közösségi védjegy — Okafogyottság)

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/5

         A Bíróság (második tanács) 2016. január 20-i végzése – Skype Ultd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Sky plc, korábban British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd
   (C-383/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Közösségi védjegy - Okafogyottság))
   (2016/C 136/07)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Skype Ultd (képviselők: A. Carboni, M. Browne solicitors)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott), Sky plc, korábban British Sky Broadcasting Group plc, Sky IP International Ltd (képviselők: D. Rose és J. Curry solicitors)

      Rendelkező rész

               1)

               A fellebbezésről nem szükséges határozni.

               2)

               A Bíróság a Skype Ultd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 354., 2015.10.26.


title: T-710/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 21-i végzése – La Patrouille kontra EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/34

         A Törvényszék 2017. március 21-i végzése – La Patrouille kontra EUIPO – Alpha Industries (AEROBATIX)
   (T-710/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 178/53)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 462., 2016.12.12.


title: C-470/10. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2011. február 17-i végzése — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               11.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 173/9

         A Bíróság elnökének 2011. február 17-i végzése — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-470/10. sz. ügy) (1)

   2011/C 173/21
   Az eljárás nyelve: portugál
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 328., 2010.12.4.


title: T-199/11. sz. ügy: Az F-132/07. sz., Strack kontra Bizottság ügyben 2011. január 20-án hozott ítélet ellen Guido Strack által 2011. március 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/30

         Az F-132/07. sz., Strack kontra Bizottság ügyben 2011. január 20-án hozott ítélet ellen Guido Strack által 2011. március 30-án benyújtott fellebbezés
   (T-199/11. sz. ügy)
   2011/C 232/54
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Guido Strack (képviselő: H. Tettenborn Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Törvényszék teljes egészében helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) F-132/07. sz. ügyben 2011. január 20-án hozott ítéletét, és adjon helyt a fellebbező ezen eljárásban előterjesztett kérelmeinek;

               —

               a Törvényszék helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) F-132/07. sz. ügyben 2009. szeptember 17-én hozott végzését annyiban, amennyiben elutasította a fellebbező mulasztási ítélet hozatala iránti kérelmét;

               —

               a Törvényszék helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének azon határozatait, amellyel az eredetileg az első tanácsra szignált F-132/07. sz. ügyet később a második tanácsra szignálta;

               —

               a Törvényszék semmisítse meg a Bizottság 2007. július 23-i határozatát és az azt kiegészítő, 2007. augusztus 9-i és 2007. november 9-i hallgatólagos határozatokat, valamint a 2007. november 9-i határozatot annyiban, amennyiben azok megtagadták a fellebbező 2007. április 9-i, 2007. május 11-i és 2007. október 11-i, iratok nyilvánosságra hozatala (minden jogi szempontból, különösen a személyzeti szabályzat 17., 17a., 19. és 24. cikkére és esetleges adatvédelmi rendelkezésekre tekintettel) és a Bizottság (korábbi) biztosaival szemben büntető feljelentés tétele iránti kérelmeit;

               —

               a Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen a fellebbezőnek legalább 10 000 euró kártérítést a neki a megsemmisíteni kért határozatokkal neki okozott egészségügyi és nem vagyoni károk megtérítéseként;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére;

               —

               a fellebbező továbbá az Európai Emberi Jogi Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján legalább 2 000 euró kártérítést kér az eljárás túlzott elhúzódása miatt, amely kártérítés pontos összegének megállapítását a bíróság mérlegelésére bízza.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező 20 jogalapot hoz fel.
   Többek között a következő jogalapokra hivatkozik: a vitatott határozatokat hozó ítélkező testület hatáskörének hiánya; a mulasztási ítélet meghozatala megtagadásának jogellenessége; a Bizottság rendelkezésére álló határidő meghosszabbításának jogellenessége; a kereset kiterjesztésének megtagadása; az ügy felek közötti más ügyekkel való egyesítésének elmaradása; a tényállás téves bemutatása a tárgyalásra készített jelentésben és a megfellebbezett ítéletben; az előadó bíró elfogultsága; a Közszolgálati Törvényszék nyelvhasználatra vonatkozó szabályainak megsértése, és a fellebbezővel szemben nyelvhasználaton alapuló hátrányos megkülönböztetés valamint az eljárási iratok lefordításának elmaradása.
   A fellebbező továbbá azt állítja, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, és nem indokolta megfelelően ítéletét. Ennek alátámasztására többek között az Európai Unió személyzeti szabályzata 11., 17., 17a., 19., 25. és 90. valamint azt követő cikkeire, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6., 10. és 13. cikkére, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11., 41., 47. és 52. cikkére hivatkozik.


               28.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/9

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 2014. január 13-én Izland ellen indított kereset
   (E-4/14. sz. ügy)
   (2014/C 163/08)
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2014. január 13-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon Izland ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (Rue Belliard 35, 1040 Brüsszel, Belgium) meghatalmazotti minőségben Gjermund Mathisen és Auður Ýr Steinarsdóttir képviseli.
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság kéri, hogy az EFTA-Bíróság állapítsa meg a következőket:

               1.

               Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete XXIX. fejezetének 4. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus 21. pontja, valamint az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Az eljárás költségeit Izland viseli.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A kereset szerint Izland 2013. augusztus 26-ig nem tett eleget az EFTA Felügyeleti Hatóság 2013. június 26-i indokolással ellátott véleményének, amely kimondta, hogy Izland nem hajtotta végre megfelelően a belső jogában az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. melléklete XXIX. fejezetének 4. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (a jogi aktust).

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság előadja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket vagy azokról nem tájékoztatta a Hatóságot, nem teljesítette az irányelv 21. cikke, valamint az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.


title: C-604/14. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. január 21-i végzése – Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Bizottság, Olasz Köztársaság (Fellebbezés — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — Állami támogatások — Az Olasz Köztársaság által az Alcoa Trasformazioni Srl-nek nyújtott támogatás — A szolgáltató által e társasággal szemben kiszámlázott villamosenergia-díj egy részének a Kiegyenlítési Alap általi visszatérítése — A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség — Előny — Az Európai Bizottság azon kötelezettsége, hogy gazdasági elemzést folytasson le)

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. január 21-i végzése – Alcoa Trasformazioni Srl kontra Európai Bizottság, Olasz Köztársaság
   (C-604/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Állami támogatások - Az Olasz Köztársaság által az Alcoa Trasformazioni Srl-nek nyújtott támogatás - A szolgáltató által e társasággal szemben kiszámlázott villamosenergia-díj egy részének a Kiegyenlítési Alap általi visszatérítése - A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség - Előny - Az Európai Bizottság azon kötelezettsége, hogy gazdasági elemzést folytasson le))
   (2016/C 136/02)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Alcoa Trasformazioni Srl (képviselők: O. W. Brouwer advocaat, T. Salonico és M. Siragusa avvocati)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci és É. Gippini Fournier meghatalmazottak), Olasz Köztársaság

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Alcoa Trasformazioni Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2015.3.16.


title: C-89/13. sz. ügy: A Tribunale di Napoli (Olaszország) által 2013. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Luigi D'Aniello és társai kontra Poste Italiane SpA

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/18

         A Tribunale di Napoli (Olaszország) által 2013. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Luigi D'Aniello és társai kontra Poste Italiane SpA
   (C-89/13. sz. ügy)
   2013/C 156/29
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Napoli

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Luigi D'Aniello és társai

      Alperes: Poste Italiane SpA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az egyenértékűség elvével a belső jog olyan rendelkezése, amely az 1999/70/EK irányelv (1) alkalmazása kapcsán a határozott időre vonatkozó semmis kikötést tartalmazó munkaszerződés teljesítésének jogellenes felfüggesztése esetére eltérő és jelentősen alacsonyabb gazdasági következményeket ír elő, mint a határozott időre vonatkozó semmis kikötést tartalmazó polgári jogi szerződés teljesítésének jogellenes felfüggesztése esetére;

               2.

               összeegyeztethető-e az európai jogrenddel az, hogy ennek alkalmazási körében, egy szankció érvényesülése a visszaélést tanúsító munkáltatónak kedvez a visszaélést elszenvedő munkavállaló kárára oly módon, hogy az eljárás időtartama, még ha szükséges is, közvetlenül károsítja a munkavállalót a munkáltató javára, és hogy a helyreállítás hatékonysága az eljárás időtartamának növekedésével arányosan csökken, míg csaknem megszűnik;

               3.

               az európai jogrendnek a Nizzai Charta 51. cikke szerinti alkalmazási körében összeegyeztethető-e a(z alapjogi) Charta 47. cikkével és az EJEE 6. cikkével az, hogy az eljárás időtartama, még ha szükséges is, közvetlenül károsítja a munkavállalót a munkáltató javára, és hogy a helyreállítás hatékonysága az eljárás időtartamának növekedésével arányosan csökken, míg csaknem megszűnik;

               4.

               tekintettel a 2000/78/EK irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjában és a 2006/54/EK irányelv (3) 14. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt magyarázatokra, beleértendőek-e az 1999/70/EK irányelv 4. szakasza szerinti foglalkoztatási feltételek fogalmába a munkaviszony jogellenes megszüntetésének következményei;

               5.

               az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, igazolható-e a 4. szakasz alapján a belső jogrendben a határozatlan idejű munkaviszony, illetve a határozott idejű munkaviszony jogellenes megszüntetésére rendszerint előírt jogkövetkezmények közötti eltérés;

               6.

               úgy kell-e értelmezni — a Lisszaboni Szerződés által átvett, Rómában, 1950. november 4-én aláírt, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. cikkével, és a Nizzában, 2000. december 7-én kihirdetett Európai Unió Alapjogi Chartája 46., 47. cikkével és 52. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett — hatályos közösségi jognak a jogbiztonságra, a jogos bizalom védelmére, az eljárási fegyveregyenlőségre, a hatékony bírói jogvédelemre, a független bírósághoz való jogra és nagyobb általánosságban a méltányos eljáráshoz való jogra vonatkozó, az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdése (amint azt a Lisszaboni Szerződés 1.8. cikke módosította, és amelyre az Unióról szóló szerződés 46. cikke utal) által biztosított általános elveit, hogy azokkal ellentétes egy olyan jogszabályi rendelkezésnek az olasz állam által jelentős idő (9 év) elteltével történő elfogadása, mint a 183/10. sz. törvény 32. cikkének (7) bekezdése, amely úgy változtatja meg a folyamatban lévő eljárások következményeit, hogy közvetlenül károsítja a munkavállalót a munkáltató javára, és hogy a helyreállítás hatékonysága az eljárás időtartamának növekedésével arányosan csökken, míg csaknem megszűnik;

               7.

               amennyiben a Bíróságnak nem azt kellene elismernie, hogy a hivatkozott elvek az Európai Unió jogrendjének alapvető elveinek értékével bírnak, azok általános és horizontális alkalmazása tekintetében, hanem csak azt, hogy egy olyan rendelkezés, mint a 183/10. sz. törvény 32. cikke (5)-(7) bekezdése (amint azt a 92/2012. sz. törvény 1. cikkének (1)bekezdése értelmezte) kizárólag az 1999/70/EK irányelv és a Nizzai Charta szerinti kötelezettségekkel ellentétes, állami szervezetnek tekintendő-e az uniós jog és különösen az 1999/70/EK irányelv 4. szakasza, továbbá a Nizzai Charta közvetlen, felfelé történő vertikális alkalmazása szempontjából az 55-61. pontban leírt jellemzőkkel rendelkező olyan társaság, mint az alperes;

               8.

               amennyiben az Európai Unió Bírósága az 1), 2), 3), illetve 4) kérdésekre igenlő választ adna, a jóhiszemű együttműködés, mint az Európai Unió egyik alapelve lehetővé teszi-e egy olyan értelmező rendelkezés alkalmazásának mellőzését, mint a 92/12. sz. törvény 1. cikkének (1) bekezdése, amely lehetetlenné teszi az 1)-4) kérdésekre adott válaszból következő elvek tiszteletben tartását?

      (1)  HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 3. kötet 368. o.

      (2)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 79. o.

      (3)  HL L 204., 23. o.


title: T-562/12. sz. ügy: 2012. december 24-én benyújtott kereset — Dalli kontra Bizottság

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/24

         2012. december 24-én benyújtott kereset — Dalli kontra Bizottság
   (T-562/12. sz. ügy)
   2013/C 46/43
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: John Dalli (St. Julians, Málta) (képviselők: L. Levi, A. Alamanou és S. Rodrigues ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság Elnökének 2012. október 16-i, a felperes hivatalából történő azonnali hatályú felmentését elrendelő határozatát;

               —

               az alperest kötelezze mind a vagyoni, mind a nem vagyoni kár megtérítésére; és

               —

               az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az EUMSZ 245. és az EUMSZ 247. cikk megsértésén alapul, mivel a megtámadott határozat kibocsátója annak meghozatalára nem rendelkezett hatáskörrel.

               2.

               A második jogalap, másodlagosan, az EUSZ 17. cikk (6) bekezdésének és a jogbiztonság általános elvének megsértésén alapul, mivel a megtámadott határozat nem tekinthető olyannak, mint amely a felperes érvényes lemondását eredményezi.

               3.

               A harmadik jogalap a nyilvánvaló hibákon és az eljárási szabályok megsértésén alapul, mivel a megtámadott határozatot nem alapították érvényes jogalapra és az OLAF megállapításai, melyek a megtámadott határozat alapjául szolgáltak, jogellenes eljárás során születtek.

               4.

               A negyedik jogalap a védelemhez való jog megsértésén alapul, mivel a felperesnek nem volt lehetősége az ellene felhozott tényeket megfelelően értékelni.

               5.

               Az ötödik jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul, mivel a felperes nem szerezhetett tudomást a megtámadott határozat által elérni kívánt jogszerű célokról, illetve arról, hogy lehetőség lett volna-e egyéb, kevésbé büntető jellegű intézkedés alkalmazására.


title: A Bíróság ítélete (ötödik tanács) 2005. április 28. a C-329/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2000/43/EK irányelv – Határidőre történő átültetés elmulasztása)

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/13

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (ötödik tanács)
   2005. április 28.
   a C-329/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2000/43/EK irányelv - Határidőre történő átültetés elmulasztása)
   (2005/C 143/18)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-329/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: D. Martin és H. Kreppel), kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (meghatalmazott: C.-D. Quassowski) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2004. július 29-én benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (ötödik tanács), tagjai R. Silva de Lapuerta tanácselnök, P. Kūris és J. Klučka (előadó) bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2005. április 28-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelvnek, a Németországi Szövetségi Köztársaság nem teljesítette ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 239., 2004.9.25.


title: F-5/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. június 18-i ítélete – CX kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Fegyelmi büntetés — Hivatalvesztés — Az érintett tisztviselő kinevezésre jogosult hatóság általi meghallgatásának elmaradása — A meghallgatáshoz való jog tiszteletben nem tartása)

text:
               27.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/47

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. június 18-i ítélete – CX kontra Bizottság
   (F-5/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Fegyelmi büntetés - Hivatalvesztés - Az érintett tisztviselő kinevezésre jogosult hatóság általi meghallgatásának elmaradása - A meghallgatáshoz való jog tiszteletben nem tartása))
   (2015/C 245/58)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CX (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és C. Ehrbar meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OLAF által valamely vállalkozás ellen indított vizsgálat folytán megkezdett belső vizsgálat következtében a felperesnek a személyzeti szabályzat IX. melléklete 9. cikke (1) bekezdésének h) pontja szerint a nyugdíj csökkentése nélküli hivatalvesztéséről szóló bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, és az állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti a 2013. október 16-i azon határozatot, amelyben az Európai Bizottság CX-szel szemben a nyugdíj ideiglenes csökkentése nélküli hivatalvesztés fegyelmi büntetést szabta ki.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, továbbá köteles viselni a CX részéről felmerült költségeket, ideértve az F-5/14. R. sz. ügyben az ideiglenes intézkedés iránti eljárással összefüggésben felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 85., 2014.3.22., 27. o.


title: T-22/11. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 15-i végzése — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband kontra Bizottság

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/21

         A Törvényszék 2011. december 15-i végzése — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband kontra Bizottság
   (T-22/11. sz. ügy) (1)

   2012/C 39/41
   Az eljárás nyelve: német
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: T-401/07. sz. ügy: 2007. november 2-án benyújtott kereset – Caixa Geral de Depósitos kontra Bizottság

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/17

         2007. november 2-án benyújtott kereset – Caixa Geral de Depósitos kontra Bizottság
   (T-401/07. sz. ügy)
   (2008/C 8/33)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felpere: Caixa Geral de Depósitos (Lisszabon, Portugália) (képviselők: Nuno Mimoso Ruiz, Francisca Ponce de Leão Paulouro és Carla Farinhas ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   Az Elsőfokú Bíróság

               —

               minősítse szabályosan benyújtottnak a jelen, az EK 230. cikk alapján benyújtott megsemmisítés iránti keresetet, valamint ezzel egyidejűleg és együtt az EK 238. cikk alapján a Bizottság és a CGD között létrejött 1995. november 15-i megállapodás 18. záradékában szereplő választottbírósági kikötés értelmében benyújtott keresetet;

               —

               az EK 230. cikk alapján semmisítse meg a 2007. július 31-i C(2007) 3772 határozat első cikkét;

               —

               az EK 230. cikk alapján benyújtott kereset elfogadásától vagy elutasításától függetlenül vizsgálja meg az EK 238. cikk alapján benyújtott keresetet, és az ezzel összefüggő kérelmet, amely arra irányul, hogy kötelezze a Bizottságot 1 925 858,6 euró és a 2003. március 7-től (a kérelem közlésének időpontja) 2003. április 5-ig számított késedelmi kamatok megfizetésére, a törvényes 7 %-os kamatlábbal, az 1999. április 12-i 263. sz. Portariának (rendelet) megfelelően, valamint 2003. május 1-jétől kezdve a teljes kifizetésig, a törvényes 4 %-os kamatlábbal a 2003. április 8-i 291/03. sz. Portariának megfelelően;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek és a CGD-nél felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Még akkor is, ha az állam elméletileg tartózkodhat attól, hogy a CGD-t kötelezze a Bizottság által követelt összeg megfizetésére, a megtámadott határozat eleve nem veszi figyelembe annak az összegnek a beszámítását, amellyel maga a Bizottság tartozik a CGD-nek.
   Tekintettel arra, hogy a megtámadott határozatban a Bizottság nem különbözteti meg az állam jogi helyzetét a felperesétől, a CGD-nek érdeke fűződik ahhoz, hogy a megtámadott rendeletet megsemmisítsék, amely – annak ellenére, hogy a Portugál Köztársaság a címzettje – őt közvetlenül és személyében érinti. A megtámadott határozat a következő okokból jogsértő:

               —

               az indokolási kötelezettség megsértése: a megtámadott határozat nem tartalmazza, hogy a Bizottság milyen módon állapította meg az ERFA-támogatás megelőlegezett összegét, amelyet véleménye szerint vissza kellene fizetni. Az indokolás továbbá ellentmondásos, hiányos, pontatlanságokat és tévedéseket tartalmaz.

               —

               Ténybeli tévedés: a megtámadott határozat azt feltételezi, hogy a globális támogatás tárgyát képező kölcsönök kamatainak jóváírását a közvetítő fizeti ki a kedvezményezetteknek, míg ez a valóságban nem így van, mivel ezeket levonják a kedvezményezettek által a CGD-nek fizetendő kamatokból.

               —

               Téves jogalkalmazás: az EK-Szerződés alkalmazására vonatkozó jogszabályok valamint a Bizottság és a CGD közötti megállapodás megsértése: az a tény, hogy 2001. december 31-én az ERFA-támogatás a lejárt kamatok összes jóváírása 82 %-ának felelt meg, a jelen ügyben nem ellentétes a 2052/88/EGK rendelet (1) 13. cikkének (3) bekezdésével. Igaz, hogy a 4253/88/EGK rendelet (2) 21. cikke a „tényleges kiadásokkal” kapcsolatos előlegekre vagy végső kifizetésekre vonatkozik, de léteznek olyan terhek (nem kifizetések), olyan kamatjóváírásokkal, amelyek csak 2001. december 31-e után keletkeztek. Minden egyes kölcsön fennmaradó (lejárt) ERFA-jóváírásainak megfelelő tartozások a Bizottság számára igazolhatók, mint ténylegesen viselt és kifizetett ERFA-kiadások. A kiadások vagy terhek ténylegességének bizonyítása nem e jóváírásoknak a végső kedvezményezettek számára történő előzetes kifizetésével történik, hanem az ezen időpontig megkötött és végrehajtott, kötelező hatályú szerződésekből eredő – tehát „vállalt” – felelősség ellenőrzése által. Nem létezik semmiféle olyan kötelezettség, amelynek értelmében meg kellene előlegezni a 2001. december 31-én lejárt „jóváírások kifizetését”, sem olyan, hogy speciális számlát kellene nyitni a nemzeti ellenérték befizetése számára.

               —

               Az arányosság, a jogbiztonság, valamint a bizalomvédelem elvének megsértése: a megtámadott határozat 19. és 26. pontjaiban a Bizottság megindokolja azt a két, alternatív feltételt, amelyek egyikének fennálltától függ az, hogy a Regionális Fejlesztési Bizottság (a továbbiakban: RFB) 2001. május 29-i ülésén közzétett iránymutatások értelmében ténylegesen 2001. december 31-e előtt felmerült kiadásnak fogadja el, jóllehet ezeket az iránymutatásokat az RFB-ben 2001. december 31-ét követően osztották ki. A felperes elismeri, hogy ezen iránymutatások hozzájárulhatnak ahhoz, hogy bizonyos legyen a kamatok jóváírására irányuló globális támogatások lezárása, valamint azt a tényt, hogy az adós által fizetett kamatok a jóváírásból levonásra kerülnek. Az is szükséges azonban, hogy az hogy a végrehajtó határozatok és az e célból kötött megállapodásoknak megfelelőek vagy ezekkel összeegyeztethetők legyenek, ami a SGAIA határozat és a szóban forgó megállapodás esetében nem állapítható meg. A hivatkozott iránymutatásokban a Bizottság elismeri, hogy léteznek más megoldások is a szóban forgó kiadások figyelembevételére, az egyik ilyen módszer lényege a program lezárását követően lejárt kamatok jóváírása finanszírozásának teljes „átvállalása”. Márpedig ez az „átvállalás” az, amely ténylegesen megállapítható azon időponttól kezdve, hogy a CGD nem követelheti meg a kedvezményezettektől, hogy a jóváírásokból levont kamatok összegénél magasabb összeget fizessenek. Ily módon a megtámadott határozat nem veszi figyelembe a SGAIÁ-nak leginkább megfelelő, könnyebben végrehajtható megoldásokat, amelyek előnyösebbek mind a közvetítő, mind pedig a kedvezményezettek számára, és alkalmasak arra, hogy megőrizzék a szóban forgó kamatokat. Másrészt a Portugál Köztársaság és a CGD jogosan bíztak abban, hogy az ezen – csak a program lezárása után közölt – iránymutatásokban következőktől eltérő feltételek mellett, számíthatnak a támogatásra.

      (1)  A strukturális alapok feladatairól és eredményességéről, továbbá tevékenységüknek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolásáról szóló, 1988. június 24-i 2052/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 185., 5. o.).

      (2)  A 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 374., 1. o.).


title: C-478/08. és C-479/08. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2010. március 9-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Buzzi Unicem SpA, ISAB Energy srl, Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-478/08), Dow Italia Divisione Commerciale Srl (C-479/08) kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Sviluppo Italia SpA, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia) (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3 §-ának első albekezdése — A szennyező fizet elve — 2004/35/EK irányelv — Környezeti felelősség — Az időbeli hatály alkalmazhatósága — Az említett irányelv átültetésére előírt időpontot megelőző és ezen időpontot követően folytatódó szennyezés — Az e szennyezéshez kapcsolódó károk felszámolási költségeit több vállalkozásra hárító nemzeti szabályozás — A vétkesség vagy gondatlanság követelménye — Az okozati összefüggés követelménye — Felszámolási intézkedések — Az érintett vállalkozásokkal folytatott konzultáció kötelezettsége — Az említett irányelv II. melléklete)

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/10

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2010. március 9-i végzése (a Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Buzzi Unicem SpA, ISAB Energy srl, Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-478/08), Dow Italia Divisione Commerciale Srl (C-479/08) kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d’Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N. 8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Sviluppo Italia SpA, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia)
   (C-478/08. és C-479/08. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3 §-ának első albekezdése - A szennyező fizet elve - 2004/35/EK irányelv - Környezeti felelősség - Az időbeli hatály alkalmazhatósága - Az említett irányelv átültetésére előírt időpontot megelőző és ezen időpontot követően folytatódó szennyezés - Az e szennyezéshez kapcsolódó károk felszámolási költségeit több vállalkozásra hárító nemzeti szabályozás - A vétkesség vagy gondatlanság követelménye - Az okozati összefüggés követelménye - Felszámolási intézkedések - Az érintett vállalkozásokkal folytatott konzultáció kötelezettsége - Az említett irányelv II. melléklete)
   2010/C 134/16
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale della Sicilia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Buzzi Unicem SpA, ISAB Energy srl, Raffinerie Mediterranee SpA (ERG) (C-478/08), Dow Italia Divisione Commerciale Srl (C-479/08)

      Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero della Salute, Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Infrastrutture, Ministero dei Trasporti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Regione Siciliana, Assessorato Regionale Territorio ed Ambiente (Sicilia), Assessorato Regionale Industria (Sicilia), Prefettura di Siracusa, Istituto Superiore di Sanità, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Vice Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia), Agenzia Protezione Ambiente e Servizi Tecnici (APAT), Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA Sicilia), Istituto Centrale Ricerca Scientifica e Tecnologica Applicata al Mare, Subcommissario per la Bonifica dei Siti Contaminati, Provincia Regionale di Siracusa, Consorzio ASI Sicilia Orientale Zona Sud, Comune di Siracusa, Comune d'Augusta, Comune di Melilli, Comune di Priolo Gargallo, Azienda Unità Sanitaria Locale N8, Sviluppo Italia Aree Produttive SPA, Sviluppo Italia SpA (C-478/08), Ministero Ambiente e Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dello Sviluppo economico, Ministero della Salute, Regione siciliana, Commissario Delegato per Emergenza Rifiuti e Tutela Acque (Sicilia) (C-479/08)

      A következők részvételével: ENI Divisione Exploration and Production SpA, ENI SpA, Edison SpA

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale amministrativo regionale della Sicilia — Az EK 174. cikknek és a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 143., 56. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 8. kötet, 357. o.) és a „szennyező fizet” elvének az értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely a közigazgatási szervre ruházza azt a hatáskört, hogy a szóban forgó szennyezés felelősének a meghatározása céljából végzett vizsgálattól függetlenül magánvállalkozásokra terhelje a felszámolási intézkedések végrehajtását

      Rendelkező rész

               1.

               Olyan környezeti szennyezés esetén, mint az alapügyekben szóban forgó:

                           —

                           amennyiben a környezeti károk megelőzése és felszámolása tekintetében a környezeti felelősségről szóló, 2004. április 21-i 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alkalmazása időbeli és/vagy tárgyi hatályának a feltételei nem teljesülnek, az ilyen helyzet a Szerződés szabályainak tiszteletben tartása mellett és a másodlagos jog más aktusainak a sérelme nélkül a nemzeti jog hatálya alá tartozik;

                           —

                           a 2004/35 irányelvvel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy ezen irányelv keretében eljárva — a diffúz jellegű szennyezések esetében is — vélelmezze a gazdasági szereplők és a megállapított szennyezés közötti okozati összefüggés fennállását azon tényből kifolyólag, hogy a létesítményeik az említett szennyezés területének közelében találhatók. Azonban a szennyező fizet elvével összhangban az ilyen okozati összefüggésnek a vélelmezése céljából e hatóságnak olyan, a vélelmének alapjául szolgáló hiteles ténykörülmény ismeretével kell rendelkeznie, mint a gazdasági szereplő létesítményének a megállapított szennyezéshez való közelsége, valamint a beazonosított szennyező anyagok és az említett gazdasági szereplő által a tevékenységei keretében használt anyagok egyezése;

                           —

                           a 2004/35 irányelv 3. cikkének (1) bekezdését, 4. cikkének (5) bekezdését és 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az illetékes hatóság úgy dönt, hogy környezeti károk felszámolására irányuló intézkedéseket ír elő azon gazdasági szereplők számára, amelyeknek a tevékenysége ezen irányelv III. mellékletébe tartozik, nem kell sem vétkességet, sem gondatlanságot, sem szándékosságot megállapítania azon gazdasági szereplők esetében, amelyeknek a tevékenységét a környezeti károkért felelősnek tartják. Ezzel szemben e hatóság kötelessége egyrészt előzetesen felderíteni a megállapított szennyezés eredetét, amely tekintetében mérlegelési mozgástérrel rendelkezik az eljárásokat, az alkalmazandó eszközöket és az ilyen felderítés időtartamát illetően. Másrészt e hatóságnak a bizonyítást szabályozó nemzeti rendelkezések alapján okozati összefüggést kell megállapítania a felszámolási intézkedésekkel érintett gazdasági szereplők tevékenysége és e szennyezés között;

                           —

                           amennyiben a felszámolási kötelezettség a gazdasági szereplőket csak a szennyezéshez vagy a szennyezés kockázatához való hozzájárulásuk miatt terheli, az illetékes hatóságnak főszabály szerint meg kell állapítania az egyes gazdasági szereplők általa felszámolni szándékozott szennyezéshez való hozzájárulásának a mértékét, és figyelembe kell vennie a hozzájárulásukat a felszámolási intézkedések azon költségeinek a számítása során, amelyeket e hatóság az említett gazdasági szereplőkre terhel, a 2004/35 irányelv 9. cikkének a érelme nélkül.

               2.

               A 2004/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a II. mellékletével összefüggésben értelmezett 7. cikkét és 11. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           az lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy lényegesen módosítsa a környezeti károk felszámolására irányuló olyan intézkedéseket, amelyekről az érintett gazdasági szereplők együttműködésével lefolytatott kontradiktórius eljárás keretében döntöttek, illetve amelyeket már kiviteleztek, vagy amelyek a kivitelezés szakaszában vannak. Azonban az ilyen határozat elfogadása céljából:

                                       —

                                       e hatóság köteles meghallgatni azon gazdasági szereplőket, akiknek ilyen intézkedéseket írtak elő, hacsak a helyzet sürgőssége nem kívánja meg azt, hogy az illetékes hatóság azonnal intézkedjen;

                                       —

                                       az említett hatóság köteles továbbá felhívni többek között azokat a személyeket, akiknek a területén ezen intézkedéseket végre kell hajtani, hogy nyújtsák be észrevételeiket, amelyeket figyelembe vesz;
                                       e hatóságnak figyelembe kell vennie a 2004/35 irányelv II. mellékletének 1.3.1. pontjában említett kritériumokat, továbbá ezen irányelv 11. cikke (4) bekezdésének megfelelően az általa e tekintetben elfogadott határozatban fel kell tüntetnie a választásának pontos indokait, valamint adott esetben azon indokokat, amelyek igazolhatják, hogy az említett kritériumokra tekintettel például a környezet helyzetének sürgőssége miatt nem volt szükséges vagy nem történhetett részletes vizsgálat;

                           —

                           az alapügyekéhez hasonló körülmények között a 2004/35 irányelvvel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy a környezeti felszámolási intézkedésekkel érintett gazdasági szereplőknek a területeik használatához való jogát attól a feltételtől tegye függővé, hogy az ezen intézkedésekkel megkövetelt munkálatokat elvégzik még akkor is, ha az említett területeket ezen intézkedések nem érintik azon oknál fogva, hogy azok már korábbi tisztítási intézkedések tárgyát képezték vagy sosem voltak szennyezettek. Azonban az ilyen intézkedést igazolni kell a környezeti helyzet súlyosbodása ott történő megakadályozásának célkitűzésével, ahol a környezeti felszámolási intézkedéseket alkalmazzák, vagy az elővigyázatosság elve alapján azzal a célkitűzéssel, amely más környezeti károk gazdasági szereplők e felszámolási intézkedések tárgyát képező egész tengerparttal határos említett területein történő megjelenésének vagy felbukkanásának a megelőzésére irányul.

      (1)  HL C 19., 2009.1.24.


title: T-159/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. június 18-i ítélete — Biofrescos kontra Bizottság ( „Vámunió — Indonéziából származó fagyasztott rákok — Érvénytelen származási bizonyítványok — A behozatali vámok utólagos beszedése — A vám elengedése iránti kérelem — A 2913/92/EGK rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja és 239. cikke” )

text:
               28.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 227/17

         A Törvényszék 2012. június 18-i ítélete — Biofrescos kontra Bizottság
   (T-159/09. sz. ügy) (1)

   (Vámunió - Indonéziából származó fagyasztott rákok - Érvénytelen származási bizonyítványok - A behozatali vámok utólagos beszedése - A vám elengedése iránti kérelem - A 2913/92/EGK rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja és 239. cikke)
   2012/C 227/23
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugália) (képviselő: A. de Magalhães Menezes ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal, P. Guerra e Andrade és L. Bouyon meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon, 2009. január 16-i C(2009) 72 végleges határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely megállapította, hogy a behozatali vámok utólagos könyvelésbe vétele indokolt, és egyedi esetben nem indokolt e vámok elengedése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda –t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. július 5. a T-370/03. sz., Jacques Wunenburger kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – Az EuropeAid Együttműködési Hivatal igazgatói posztja – Álláshirdetés – A jelentkezés elutasítása – Megsemmisítés iránti kereset – Keresetindításhoz fűződő érdek – Indokolás – Nyilvánvaló mérlegelési hiba)

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/37

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. július 5.
   a T-370/03. sz., Jacques Wunenburger kontra az Európai Közösségek Bizottsága (1) ügyben
   (Tisztviselők - Az EuropeAid Együttműködési Hivatal igazgatói posztja - Álláshirdetés - A jelentkezés elutasítása - Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindításhoz fűződő érdek - Indokolás - Nyilvánvaló mérlegelési hiba)
   (2005/C 217/83)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-370/03. sz., Jacques Wunenburger, az Európai Közösségek Bizottságának tisztviselője (lakóhelye: Zágráb [Horvátország], képviseli: É. Boigelot ügyvéd) kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: J. Currall és G. Berscheid, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, egyrészt a felperesnek az EuropeAid Együttműködési Hivatal „Afrika, Karib-tenger, Csendes-óceán” igazgatóságának igazgatói posztjára való kinevezését elutasító, másrészt az említett posztra egy másik jelöltet kinevező bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (első tanács), tagjai: J. D. Cooke tanácselnök, R. García-Valdecasas és I. Labucka bírák, hivatalvezető: I. Natsinas tanácsos, 2005. július 5-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 21., 2004.1.24.


title: C-522/15. P. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2015. december 18-i végzése – Európai Bizottság kontra Siderurgica Latina Martin SpA (SLM), Ori Martin SA

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/23

         A Bíróság elnökének 2015. december 18-i végzése – Európai Bizottság kontra Siderurgica Latina Martin SpA (SLM), Ori Martin SA
   (C-522/15. P. sz. ügy) (1)

   (2016/C 136/32)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 406., 2015.12.7.


title: C-576/15. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2016. október 5-i ítélete (az Administrativen sad Veliko Tarnovo [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Маya Маrinova ET kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja — A 9. cikk (1) bekezdése — A 14. cikk (1) bekezdése — 73., 80. és 273. cikk — Az adósemlegesség és az arányosság elve — Adócsalás — Nyilvántartásbeli szabálytalanságok — Értékesítések és bevételek eltitkolása — Adóalap meghatározása)

text:
               28.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 441/5

      A Bíróság (hetedik tanács) 2016. október 5-i ítélete (az Administrativen sad Veliko Tarnovo [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Маya Маrinova ET kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (C-576/15. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A 9. cikk (1) bekezdése - A 14. cikk (1) bekezdése - 73., 80. és 273. cikk - Az adósemlegesség és az arányosság elve - Adócsalás - Nyilvántartásbeli szabálytalanságok - Értékesítések és bevételek eltitkolása - Adóalap meghatározása))
      (2016/C 441/07)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad Veliko Tarnovo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Маya Маrinova ET

         Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Veliko Tarnovo pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontját, 9. cikkének (1) bekezdését, 14. cikkének (1) bekezdését, valamint 73. cikkét és 273. cikkét, továbbá az adósemlegesség elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás, amelynek értelmében, amennyiben valamely adóalanynak átadott termékek nem találhatóak az adóalany raktárában, és ezen adóalany nem szerepelteti a nyilvántartásában az ezen ügyletekhez kapcsolódó adózási dokumentumokat, az adóhatóság feltételezheti, hogy az említett adóalany e termékeket harmadik személyek részére továbbértékesítette, és a rendelkezésére álló tényekre tekintettel, az ezen irányelvben elő nem írt szabályok alapján meghatározhatja az említett termékek értékesítésének adóalapját. Ugyanakkor a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy e nemzeti szabályozás rendelkezései nem haladják meg a hozzáadottérték-adó pontos behajtása és az adócsalás megakadályozása eléréséhez szükséges mértéket.

         (1)  HL C 27., 2016.1.25.


title: C-85/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Telefónica Móviles España, SA kontra Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones (Távközlési szolgáltatások — 97/13/EK irányelv — Általános felhatalmazások és egyedi engedélyek — Egyéni engedéllyel rendelkező vállalkozásokra alkalmazható díjak és illetékek — A 11. cikk (2) bekezdése — Értelmezés — Valamely díj különös rendeltetését elő nem író nemzeti szabályozás — A digitális rendszerek díjának megemelése az első generációs analóg rendszerek díjának változatlanul hagyása mellett — Összeegyeztethetőség)

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/10

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Telefónica Móviles España, SA kontra Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones
   (C-85/10. sz. ügy) (1)

   (Távközlési szolgáltatások - 97/13/EK irányelv - Általános felhatalmazások és egyedi engedélyek - Egyéni engedéllyel rendelkező vállalkozásokra alkalmazható díjak és illetékek - A 11. cikk (2) bekezdése - Értelmezés - Valamely díj különös rendeltetését elő nem író nemzeti szabályozás - A digitális rendszerek díjának megemelése az első generációs analóg rendszerek díjának változatlanul hagyása mellett - Összeegyeztethetőség)
   2011/C 139/16
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes:
      Telefónica Móviles España, SA

      Alperes:
      Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Supremo — A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv 11. cikke (2) bekezdésének értelmezése (HL L 117., 15. o.) — Egyéni engedéllyel rendelkező vállalkozásokra alkalmazható díjak és illetékek — Az irányelv által engedélyezetten felül kivetett pénzbeli teher olyan célból, amelyet az irányelv nem határoz meg — A fejlettebb technológiák hátrányba helyezése az elavult technológiákhoz képest

      Rendelkező rész

   A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (2) bekezdésében előírt követelményeket — amelyek szerint a távközlési szolgáltatókra a szűkös erőforrások használatáért kivetett díj kötelező célja az ilyen erőforrások legelőnyösebb felhasználásának biztosítása, valamint e díjnak figyelembe kell vennie az újító szolgáltatások és a verseny fejlődése előmozdításának szükségességét — úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely az egyéni engedélyekkel rendelkező távközlési szolgáltatókra anélkül vet ki díjat a rádiófrekvenciák használatáért, hogy előírná az e díjból származó bevételek különös rendeltetését, és amely valamely meghatározott technológia esetében jelentősen megemeli, míg valamely másik vonatkozásában nem emeli meg e díj összegét.

      (1)  HL C 134., 2010.5.22.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács) 2004. december 2-án az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Portugál Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2000/76/EK irányelv – Hulladékégetés – Átültetés elmulasztása)

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2004. december 2-án
   az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Portugál Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2000/76/EK irányelv - Hulladékégetés - Átültetés elmulasztása)
   (2005/C 19/12)
   Az eljárás nyelve: portugál
   A C-48/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: A. Caeiros és M. Konstantinidis), kontra a Portugál Köztársaság (meghatalmazott: L. Fernandes és F. Andrade) ügyben, az EK 226. cikke alapján 2004. február 6-án benyújtott tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában a Bíróság (negyedik tanács), tagjai K. Lenaerts, a tanács elnöke, N. Colneric és E. Levits (előadó), bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: R. Grass, 2004. december 2-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel nem fogadta el azokat a szükséges törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a hulladékok égetéséről szóló, 2000. december 4-i 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseinek, a Portugál Köztársaság elmulasztotta a fenti irányelv, különösen annak 21. cikke (1) bekezdése alapján fennálló kötelezettségei teljesítését.

               2)

               A Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 71., 2004.3.20.


title: C-8/06. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-298/02. sz., Anna Herrero Romeu kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben  2005. október 25-én  hozott ítélete ellen Anna Herrero Romeu által  2006. január 9-én  benyújtott fellebbezés

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/27

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-298/02. sz., Anna Herrero Romeu kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. október 25-én hozott ítélete ellen Anna Herrero Romeu által 2006. január 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-8/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 60/50)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Anna Herrero Romeu (képviselik: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez és A. Sayagués Torres ügyvédek) 2006. január 9-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (első tanács) a T-298/02. sz. ügyben 2005. október 25-én hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               nyilvánítsa jelen fellebbezést elfogadhatónak;

               2)

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság első tanácsa által hozott 2005. október 25-i ítéletet;

               3)

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen hatályon kívül helyezés iránti fellebbezésnek kizárólag egyetlen jogalapja van: a közösségi jognak az Elsőfokú Bíróság által hozott ítélet 23. és 44. pontjában történt megsértése. A felperes különösen arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen értelmezte a személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának második alpontjában foglalt „másik állam részére végzett tevékenységből származó körülmény” fogalmát.


title: T-63/06. sz. ügy:  2006. február 16–án  benyújtott kereset – Eyropaïki Dynamiki kontra KKEM

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/45

         2006. február 16–án benyújtott kereset – Eyropaïki Dynamiki kontra KKEM
   (T-63/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/84)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Eyropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselő: N. Korogiannakis ügyvéd)

      Alperes: a Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontja
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontjának azon határozatát, amelyben nem fogadta el a felperes ajánlatát és a szerződést a nyertes pályázónak ítélte oda;

               —

               kötelezze a Kábítószer és Kábítószer-függőség Európai Megfigyelőközpontot a felperes jelen keresete benyújtásával kapcsolatban felmerült peres és egyéb költségeinek megfizetésére, valamint a pályázati eljárással összefüggésben keletkezett kárának megtérítésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes ajánlatot nyújtott be az alperes szoftverfejlesztési és -tanácsadási szolgáltatások tárgyában tett nyílt pályázati felhívására (HL 2005 S., 187. o., 183846). A felperes vitatja az ajánlatát elutasító és a szerződést más ajánlattevőnek odaítélő határozatot.
   Keresete alátámasztásaként a felperes előadja, hogy a megtámadott határozatot a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és az átláthatóság elvének megsértésével, valamint a 92/50 irányelv (1) és a költségvetési rendelet (2) megsértésével hozták meg. A felperes megítélése szerint az ajánlatát olyan szempontok alapján utasították el, amelyek nem szerepeltek a pályázati hirdetményben. A felperes azt is kifogásolja, hogy az alperes nem kért felvilágosítást a felperestől, és ezért megsértette a gondos ügyintézés elvét. Végül a felperes előadja, hogy a megtámadott határozat nyilvánvaló értékelési hibákban szenved.

      (1)  A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv (HL L 209, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 322. o.)

      (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.)


title: T-434/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 16-i ítélete — Steiff kontra OHIM (Plüssállat fülének középső részén található fémgombos szövetcímke) (Közösségi védjegy — Plüssállat fülének középső részén található fémgombos szövetcímkéből álló közösségi védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/36

         A Törvényszék 2014. január 16-i ítélete — Steiff kontra OHIM (Plüssállat fülének középső részén található fémgombos szövetcímke)
   (T-434/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Plüssállat fülének középső részén található fémgombos szövetcímkéből álló közösségi védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2014/C 52/67
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Németország) (képviselő: D. Fissl ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Pohlmann meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy plüssállat fülének középső részén található fémgombos szövetcímkéből álló megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2012. július 19-én hozott határozata (R 1692/2011-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Margarete Steiff GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 366., 2012.11.24.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. június 30-án a T-317/01. sz., M+M Gesellschaft für Unternehmensberatung und Informationssysteme mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Az M+M EUROdATA közösségi szóvédjegy bejegyzése iránti kérelem – EURODATA TV korábbi szóvédjegy – Viszonylagos kizáró okok – Az összetéveszthetőség veszélye – A 40/94/EK rendelet 8. cikke 1. bekezdésének b) pontja)

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/16

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. június 30-án
   a T-317/01. sz., M+M Gesellschaft für Unternehmensberatung und Informationssysteme mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az M+M EUROdATA közösségi szóvédjegy bejegyzése iránti kérelem - EURODATA TV korábbi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró okok - Az összetéveszthetőség veszélye - A 40/94/EK rendelet 8. cikke 1. bekezdésének b) pontja)
   (2004/C 239/32)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-317/01. sz. M+M Gesellschaft für Unternehmensberatung und Informationssysteme mbH, székhelye: Frankfurt am Main (Németország), képviseli M. Treis, ügyvéd, kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: S. Laitinen és U. Pfleghar), félként vett részt a Hivatal fellebbezési tanácsa előtt folyó eljárásban Mediametrie SA, székhelye: Párizs (Franciaország), képviseli eredetileg D. Dupuis-Latour, majd S. Szilvasi, ügyvédek, az OHIM első fellebbezési tanácsának a Mediametrie SA és M+M Gesellschaft für Unternehmensberatung und Informationssysteme mbH közötti felszólalási eljárásban 2001. október 2-án hozott határozata (R 698 0247/2000-1. sz. ügy) ellen benyújtott fellebbezés tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung, a tanács elnöke, A.W.H. Meij és N.J. Forwood, bírák; hivatalvezető: D. Christensenn, tisztviselő, 2004. június 30-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Megsemmisíti a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának R 698/2000-1 sz., 2001. október 2-i határozatát, kivéve abban a részében, amelyben visszautalja az ügyet a felszólalási osztálynak, hogy az járjon el a védjegybejelentési kérelemnek megfelelően a 9., 16., 42. osztályba tartozó szolgáltatások és áruk vonatkozásában.

               2)

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek, formatervezési minták) kötelezi a felperes költségeinek viselésére.

               3)

               A beavatkozó köteles maga viselni költségeit.

      (1)  HL C 56., 2002.3.2.


title: A Bíróság ítélete (hatodik tanács) 2005. április 14. a C-299/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Görög Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 2002/77/EK irányelv – Elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások piacai – Átültetés elmulasztása az előírt határidőn belül)

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/13

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (hatodik tanács)
   2005. április 14.
   a C-299/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Görög Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 2002/77/EK irányelv - Elektronikus hírközlő hálózatok és hírközlési szolgáltatások piacai - Átültetés elmulasztása az előírt határidőn belül)
   (2005/C 143/17)
   Az eljárás nyelve: görög
   A C-299/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: T. Christoforou és K. Mojzesowicz) kontra a Görög Köztársaság (meghatalmazott: N. Dafniou) ügyben, az EK 226. cikke alapján 2004. július 14-én benyújtott, kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (hatodik tanács), tagjai A. Borg Barthet tanácselnök, J.-P. Puissochet és J. Malenovský (előadó) bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: R. Grass, 2005. április 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről szóló, 2002. szeptember 16-i 2002/77/EK bizottsági irányelvnek, a Görög Köztársaság nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Görög Köztársaságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 228., 2004.9.11.


title: C-645/13. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. november 18-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n ° 34 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito kontra Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Sena, Victoriana Pérez Bicéntez

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/10

         A Bíróság elnökének 2014. november 18-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia no 34 de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito kontra Evaristo Méndez Sena, Edelmira Pérez Vicente, Daniel Méndez Sena, Victoriana Pérez Bicéntez
   (C-645/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 056/14)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 71., 2014.3.8.


title: C-433/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 22-i ítélete — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Adózás — 2006/112/EK irányelv — HÉA — Adóalap — Az érintett tagállamban nyilvántartásba még nem vett gépkocsik értékesítését azok értéke és átlagfogyasztása alapján sújtó adó — „Normverbrauchsabgabe” )

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/14

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 22-i ítélete — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-433/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Adózás - 2006/112/EK irányelv - HÉA - Adóalap - Az érintett tagállamban nyilvántartásba még nem vett gépkocsik értékesítését azok értéke és átlagfogyasztása alapján sújtó adó - „Normverbrauchsabgabe”)
   2011/C 55/24
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: D. Triantafyllou meghatalmazott)

      Alperes: Osztrák Köztársaság (képviselők: E. Riedl és C. Pesendorfer)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 78. és 79. cikkének a megsértése — Gépkocsi-eladás — Az érintett tagállamban nyilvántartásba még nem vett gépkocsik értékesítését azok értéke és átlagfogyasztása alapján sújtó adónak („Normverbrauchsabgabe”) az adóalapba való beszámítása

      Rendelkező rész

               1.

               Az Osztrák Köztársaság — mivel a fogyasztási átalányadót („Normverbrauchsabgabe”) beszámította az Ausztriában a gépkocsi-értékesítésre felszámított hozzáadottérték–adó alapjába — nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 78. cikke szerinti kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság és az Osztrák Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.