title: A Bíróság ítélete (első tanács) ( 2006. február 9. ) a C-127/04. sz., (a High Court of Justice (Anglia és Wales), Queen's Bench Division előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Declan O'Byrne kontra Sanofi Pasteur MSD Ltd, Sanofi Pasteur SA ügyben (85/374/EGK irányelv – Hibás termékért való felelősség – A termék  forgalomba hozatalának  fogalma – A gyártó és egyszemélyes leányvállalata közötti forgalom)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   (2006. február 9.)
   a C-127/04. sz., (a High Court of Justice (Anglia és Wales), Queen's Bench Division előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Declan O'Byrne kontra Sanofi Pasteur MSD Ltd, Sanofi Pasteur SA (1) ügyben
   (85/374/EGK irányelv - Hibás termékért való felelősség - A termék „forgalomba hozatalának” fogalma - A gyártó és egyszemélyes leányvállalata közötti forgalom)
   (2006/C 86/09)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-127/04. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (Anglia és Wales), Queen's Bench Division (Egyesült Királyság) a Bíróságnál 2004. március 8-án nyilvántartásba vett 2003. november 18-i határozatával az előtte Declan O'Byrne és a Sanofi Pasteur MSD Ltd (korábban Aventis Pasteur MSD Ltd), a Sanofi Pasteur SA (korábban Aventis Pasteur SA) között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök (előadó), K. Schiemann, K. Lenaerts, Juhász E. és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos, 2006. február 9-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A hibás termékekért való felelősségre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1985. július 25-i 85/374/EGK tanácsi irányelv 11. cikkét úgy kell értelmezni, miszerint egy terméket akkor hoznak forgalomba, amikor kikerül a gyártó által végzett gyártási folyamatból, és forgalmazási folyamatba kerül, amelynek során a vásárlóközönség számára felhasználás vagy fogyasztás céljára kínálják.

               2)

               Ha a termék gyártójának vélt társaság ellen tévesen indítanak keresetet, miközben a terméket valójában másik társaság gyártotta, főszabály szerint a nemzeti jognak kell megállapítania, milyen feltételek mellett lehet ilyen eljárásban valamelyik felet a perből elbocsátani, és helyette másikat megidézni. Annak megállapításakor, hogy a korábbi fél elbocsátása mellett milyen feltételekkel idézhető meg másik fél, a nemzeti bíróságnak biztosítania kell a 85/374 irányelv – 1. és 3. cikkében megállapított – személyi hatályának érvényesülését.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: C-16/11. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2011. július 6-i végzése — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/38

         A Bíróság elnökének 2011. július 6-i végzése — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság
   (C-16/11. sz. ügy) (1)

   2011/C 269/81
   Az eljárás nyelve: észt
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 63., 2011.2.26.


title: T-210/09. sz. ügy: 2009. május 26-án benyújtott kereset — Formenti Seleco kontra Bizottság

text:
               18.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/22

         2009. május 26-án benyújtott kereset — Formenti Seleco kontra Bizottság
   (T-210/09. sz. ügy)
   2009/C 167/44
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Formenti Seleco SpA (Pordenone, Olaszország) (képviselők: A. Malatesta ügyvéd, G. Terracciano ügyvéd, S. Malatesta ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a keresetnek;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát összesen 156 208 915,03 eurónak és a fizetésképtelenség megállapításától számítandó törvényes kamatainak, vagy másodlagosan az Elsőfokú Bíróság által megállapított, ettől eltérő összegnek kártérítés címén történő megfizetésére a rendkívüli vagyonfelügyeleti eljárás keretében felszámolás alatt álló Formenti Seleco s.p.a. számára;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Megállapították a felperes társaság — az egyik legfőbb színes televíziókat gyártó olasz vállalkozás — fizetésképtelenségét, és rendkívüli vagyonfelügyeleti eljárásnak vetették alá azt követően, hogy jelentős számú, török vállalkozás által gyártott színes televízió került behozatalra az európai piacra, és került értékesítésre dömpingeladásra jellemző árakon.
   E körülményt a Közösség területén közvetlenül az Európai Közösségekkel 1963-ban kötött Társulási Megállapodás és azt követő kiegészítő rendelkezések Török Köztársaság részéről történő megsértése idézte elő, amennyiben a török kormány a Közösségekkel megkötött Társulási Megállapodásban foglalt kötelezettségek megkerülésére irányuló jogi szabályozást fogadott el, különös tekintettel a Közösség területére behozott színes televíziók török eredetének meghatározásával kapcsolatban, amelyről a Bizottságnak legalább 1993 óta tudomása van.
   A Formenti Seleco s.p.a. különösen a Bizottságot tartja felelősnek az alábbi, a Bizottság szerződésen kívüli felelősségének, következésképpen kártérítési kötelezettségének megalapozására alkalmas jogalapoknál fogva:

               1)

               a Társulási Megállapodás, valamint a vonatkozó Kiegészítő Jegyzőkönyv által a Bizottságra rótt kötelezettségek megszegése, mivel ez utóbbi, úgy a Közösség és a Török Köztársaság közötti vámunió létrehozásáig, vagyis 1994-ig tartó átmeneti időszak folyamán, mint — még inkább — a teljes vámunió időszakában, noha tudomása volt a megállapodások Török Köztársaság részéről történő megszegéséről, nem gondoskodott a vonatkozó vámjogi szabályozás helyes alkalmazásáról;

               2)

               az EK 211. cikknek és a gondos ügyintézés elvének megsértése, mert — mivel a Társulási Megállapodás és a Kiegészítő Jegyzőkönyv a közösségi jog részét képezi — a Bizottságnak kötelessége, hogy azok rendelkezéseinek alkalmazásáról is gondoskodjon, és garantálja a gondos ügyintézést;

               3)

               a bizalomvédelem elvének megsértése, mivel fent hivatkozott magatartásával a Bizottság megsértette az egyes közösségi gazdasági szereplők, különösen pedig a felperes abba vetett bizalmát, hogy a Törökországgal létrehozott vámunió megfelelően működik, amely bizalmat a Bizottság által elmulasztott ellenőrzéseknek és vizsgálatoknak kellett volna garantálniuk;

               4)

               a dömpingellenes jogszabályok megsértése és/vagy hibás alkalmazása, mivel a Bizottság, noha 1993 óta tudatában volt a török exportőrök által elkövetett súlyos szabálytalanságoknak, az igazgatási szervek részéről általában elvárható gondosság és óvatosság nélkül eljárva, nem fogadott el védintézkedéseket azokkal szemben.


title: C-508/09. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. március 3-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Vadon élő madarak védelme — 79/409/EGK irányelv — Eltérések a vadon élő madarak védelmének rendszerétől)

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/7

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. március 3-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-508/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Vadon élő madarak védelme - 79/409/EGK irányelv - Eltérések a vadon élő madarak védelmének rendszerétől)
   2011/C 130/11
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Recchia és C. Zadra meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri és G. Fiengo meghatalmazottak, S. Fiorentino avvocato dello Stato)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 98. o.) 9. cikkének megsértése — Eltérések — Szardínia tartomány

      Rendelkező rész

               1.

               Mivel Szardínia tartomány olyan szabályozást fogadott el és alkalmazott, amely a vadon élő madarak védelmének rendszerétől a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv 9. cikkében rögzített feltételeket sértő eltérést tesz lehetővé, az Olasz Köztársaság nem teljesítette az ezen irányelv 9. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-355/14. sz. ügy: Administrativen Sad – Pleven (Bulgária) által 2014. július 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Polihim-SS EOOD kontra Nachalnik na Mitnitsa – Svisthov

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/6

         Administrativen Sad – Pleven (Bulgária) által 2014. július 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Polihim-SS EOOD kontra Nachalnik na Mitnitsa – Svisthov
   (C-355/14. sz. ügy)
   2014/C 329/08
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen Sad – Pleven

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Polihim-SS EOOD

      Alperes: Nachalnik na Mitnitsa – Svisthov

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Olyan esetekben, amelyekben olyan energiatermékekről van szó, amelyeket szabad forgalomba bocsátanak, és amelyeket egy adóraktár engedélyesének adóraktárából vesznek ki, amelyeket egy kereskedelmi ügylet keretében olyan vevő részére értékesítenek, aki sem villamosenergia-előállítási engedéllyel, sem a jövedéki adó megfizetése alól mentesített végső fogyasztói igazolással nem rendelkezik, és amelyeket e vevő olyan harmadik személy részére értékesít tovább, aki villamosenergia-előállítási engedéllyel, a tagállam illetékes hatóságainak jövedékiadó-mentes energiatermékek átvételére vonatkozó engedélyével és a jövedéki adó megfizetése alól mentesített végső fogyasztói igazolással rendelkezik, és aki részére közvetlenül az adóraktár engedélyese szállítja az energiatermékeket anélkül, hogy azok ténylegesen a vevő birtokába kerülnének, úgy kell-e értelmezni a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv (1) hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (2) 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő „energiatermékek fogyasztása” fogalmát, hogy az energiatermékek fogyasztója azoknak az a közvetlen vevője, aki nem használja fel azokat ténylegesen egy bizonyos eljárásban, vagy úgy kell értelmezni az említett fogalmat, hogy az energiatermékek fogyasztója az a harmadik személy, aki ténylegesen felhasználja azokat egy általa alkalmazott eljárásban?

               2)

               Olyan esetekben, amelyekben olyan energiatermékekről van szó, amelyeket szabad forgalomba bocsátanak, és amelyeket egy adóraktár engedélyesének adóraktárából vesznek ki, amelyeket egy kereskedelmi ügylet keretében olyan vevő részére értékesítenek, aki sem villamosenergia-előállítási engedéllyel, sem a jövedéki adó megfizetése alól mentesített végső fogyasztói igazolással nem rendelkezik, és amelyeket e vevő olyan harmadik személy részére értékesít tovább, aki villamosenergia-előállítási engedéllyel, a tagállam illetékes hatóságainak jövedékiadó-mentes energiatermékek átvételére vonatkozó engedélyével és a jövedéki adó megfizetése alól mentesített végső fogyasztói igazolással rendelkezik, és aki részére közvetlenül az adóraktár engedélyese szállítja az energiatermékeket anélkül, hogy azok ténylegesen a vevő birtokába kerülnének, úgy kell-e értelmezni az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (3) 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő „villamos energia előállításához felhasznált” fogalmát, hogy az energiatermékeket azoknak az a közvetlen vevője használja fel, aki nem használja fel azokat ténylegesen egy bizonyos, jövedékiadó-mentes cél elérésére irányuló eljárásban, vagy úgy kell értelmezni az említett fogalmat, hogy az energiatermékeket az a harmadik személy használja fel, aki ténylegesen felhasználja azokat egy általa alkalmazott, jövedékiadó-mentes cél elérésére – mégpedig fűtésre, például villamosenergia-előállítása érdekében – irányuló eljárásban?

               3)

               A jövedéki adóra vonatkozó közösségi jogszabályok és különösen a 2008/118 irányelv 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának és a 2003/96 irányelv 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának elveire figyelemmel jövedékiadó-kötelesek-e az energiatermékek, és ha igen, akkor milyen, motorhajtóanyagként vagy a fűtési célra felhasznált energiatermékekre irányadó mértékben, ha megállapítást nyert, hogy az érintett energiatermékeket olyan végső fogyasztó részére szállították, aki rendelkezik a nemzeti jog szerinti megfelelő villamosenergia-előállítási engedélyekkel és a jövedéki adó megfizetése alól mentesített végső fogyasztói igazolással, és aki a terméket közvetlenül az adóraktár engedélyesétől vette át, de nem ő a termék első vevője?

               4)

               A jövedéki adóra vonatkozó közösségi jogszabályok és különösen a 2008/118 irányelv 1. cikke (1) bekezdése a) pontjának és a 2003/96 irányelv 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának elveire figyelemmel jövedékiadó-kötelesek-e az energiatermékek, mégpedig a motorhajtóanyagra irányadó mértékben, ha megállapítást nyert, hogy az érintett energiatermékek fogyasztása, illetve felhasználása jövedékiadó-mentes célt szolgál, mégpedig egy olyan személy általi villamosenergia-előállítást, aki rendelkezik a nemzeti jog szerinti megfelelő engedélyekkel, és aki a terméket közvetlenül az adóraktár engedélyesétől vette át, de nem ő a termék első vevője?

      (1)  A jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 1. o.; Magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.)

      (2)  HL L 9.,12. o.

      (3)  HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.


title: T-314/09. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Intercéréales és Grossi kontra Bizottság ( „Állami támogatások — A Franciaországban elismert mezőgazdasági szakmaközi szervezetek által a képviselt mezőgazdasági szervezetek tagjainak javára kifejthető tevékenységek keretrendszere — Kötelezővé tett önkéntes járulékokból történő finanszírozás — A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat — A határozat visszavonása — Okafogyottság” )

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/44

         A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Intercéréales és Grossi kontra Bizottság
   (T-314/09. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - A Franciaországban elismert mezőgazdasági szakmaközi szervezetek által a képviselt mezőgazdasági szervezetek tagjainak javára kifejthető tevékenységek keretrendszere - Kötelezővé tett önkéntes járulékokból történő finanszírozás - A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat - A határozat visszavonása - Okafogyottság”))
   2014/C 175/60
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Intercéréales (Párizs, Franciaország) és Alain Grossi (Nîmes, Franciaország) (képviselők: kezdetben B. Le Bret és L. Olza Moreno, később B. Le Bret és C. Renner, ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben B. Stromsky és C. Urraca Caviedes, később B. Stromsky és S. Thomas, végül pedig B. Stromsky, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Franciaországban elismert mezőgazdasági szakmaközi szervezetek által a képviselt mezőgazdasági szervezetek tagjainak javára kifejthető tevékenységek keretrendszeréről szóló, az 561/2008. sz. állami támogatással kapcsolatos, 2008. december 10-i C (2008) 7846 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1)

               A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 244., 2009.10.10.


title: C-140/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. október 29-i ítélete (a Tallinna Halduskohus [Észt Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rakvere Lihakombinaat AS kontra Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus (Közös Vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — Tarifális besorolás — A Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok fagyasztott darabjai, vágási melléktermékei és belsőségei — Észtország csatlakozása — Átmeneti intézkedések — Mezőgazdasági termékek — Többletkészletek — 1972/2003/EK rendelet)

text:
               19.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. október 29-i ítélete (a Tallinna Halduskohus [Észt Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rakvere Lihakombinaat AS kontra Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (C-140/08. sz. ügy) (1)

   (Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - A Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok fagyasztott darabjai, vágási melléktermékei és belsőségei - Észtország csatlakozása - Átmeneti intézkedések - Mezőgazdasági termékek - Többletkészletek - 1972/2003/EK rendelet)
   2009/C 312/07
   Az eljárás nyelve: észt

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tallinna Halduskohus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Rakvere Lihakombinaat AS

      Alperesek: Põllumajandusministeerium, Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tallina Halduskohus — A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) 1. mellékletének, valamint a mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 293., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.) 4. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmezése — A Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok mechanikus csontozása révén nyert, fagyasztott, csontokról mechanikusan lefejtett hús — A 0207 14 10 KN-kód (Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok fagyasztott darabjai, csont nélkül) vagy a 0207 14 99 KN-kód (Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok fagyasztott vágási melléktermékei és belsőségei, más) alá való besorolás — A piaci szereplők rendelkezésére álló mezőgazdasági termékek többletkészleteire kivetett díj — Az átvihető készlet és a többletkészlet mennyiségének e díj kivetése céljából való meghatározása

      Rendelkező rész

               1.

               A 2003. szeptember 11-i 1789/2003/EK bizottsági rendelettel módosított, a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy az olyan termékeket, mint amelyek az alapeljárásban szerepelnek, illetve amelyek a Gallus domesticus fajba tartozó szárnyasok mechanikus csontozása révén nyert, fagyasztott, csontokról mechanikusan lefejtett húsból állnak, és amelyeket emberi fogyasztásra szánnak, a Kombinált Nómenklatúra 0207 14 10 vámtarifaalszáma alá kell sorolni.

               2.

               A 2004. február 10-i 230/2004/EK bizottsági rendelettel módosított, a mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével nem összeegyeztethetetlen a 2007. január 25-én elfogadott törvénnyel módosított, a többletkészletek után fizetendő díjról szóló törvény (Üleliigse laovaru tasu seadus) 6. §-ának (1) bekezdéséhez hasonló nemzeti rendelkezés, amely szerint valamely piaci szereplő többletkészletének meghatározása úgy történik, hogy a 2004. május 1-jén ténylegesen rendelkezésre álló készletből levonják az átvihető készletet, amelyet pedig úgy határoznak meg, hogy az a korábbi négy évben május 1-jén birtokolt készletek átlagának 1,2-es együtthatóval képzett szorzata, amely együttható megfelel a mezőgazdasági termelés ugyanezen négyéves időszak során a szóban forgó tagállamban tapasztalt növekedése mértékének.

               3.

               Az 1972/2003 rendelettel nem összeegyeztethetetlen a piaci szereplő többletkészletére kirótt díj beszedése, még akkor sem, ha a piaci szereplő bizonyítani tudja, hogy a készlet 2004. május 1-je utáni értékesítéséből nem származott haszna.

      (1)  HL C 171., 2008.7.5.


title: C-537/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-341/13. sz., Groupe Léa Nature SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. szeptember 23-án hozott ítélete ellen a Debonair Trading Internacional Ld a által 2014. november 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/12

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-341/13. sz., Groupe Léa Nature SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. szeptember 23-án hozott ítélete ellen a Debonair Trading Internacional Lda által 2014. november 25-én benyújtott fellebbezés
   (C-537/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 118/16)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Debonair Trading Internacional Lda (képviselők: D. Selden ügyvéd, T. Alkin barrister)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Groupe Léa Nature SA

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a fellebbezési tanács határozatát hatályon kívül helyező ítéletet;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszékhez ismételt elbírálásra azzal az iránymutatással, hogy a szóban forgó védjegyek hasonlók;

               —

               az ellenérdekű felet kötelezze a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárás során felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A fellebbező két jogalapra, nevezetesen a közösségi védjegyrendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének megsértésére hivatkozik. Összefoglalva a fellebbező azt állítja, hogy a szóban forgó védjegyek vizsgálata során a Törvényszék nem alkalmazta az állandó ítélkezési gyakorlatot, és ennek eredményeképpen tévesen állapította meg, hogy a védjegyek teljes mértékben különbözők.

               2.

               Először is, annak megállapítását követően, hogy a védjegyek a „so” közös elem miatt hangzásbeli szempontból hasonlók, a Törvényszéknek azt a következtetést kellett volna levonnia, hogy általában, legalábbis e mértékig hasonlók. Az a következtetése, hogy a közös hangzásbeli elem ellenére különbözők, a 8. cikk (1) bekezdése b) pontjának és a 8. cikk (5) bekezdésének alkalmazásához szükséges hasonlóság jellegére és fokára vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat alkalmazása elmulasztásának eredménye.

               3.

               Másodszor, mivel kimondta, hogy a védjegyek hangzásbeli szempontból hasonlók, a Törvényszéknek alapvetően hasonló okokból azt is meg kellett volna állapítania, hogy vizuálisan hasonlók (és ezért szükségképpen hasonlók a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 8. cikk (5) bekezdée értelmében). Az a következtetése, hogy a „so” közös vizuális elem ellenére vizuálisan különbözők, annak eredménye, hogy a „so” elem által keltett vizuális benyomás vizsgálata során elmulasztotta alkalmazni az állandó ítélkezési gyakorlatot.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-305/06-T-307/06. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 15-i ítélete – Air Products and Chemicals kontra OHIM – Messer (Ferromix, Inomix és Alumix) (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Ferromix, Inomix és Alumix közösségi szóvédjegyek bejelentése – FERROMAXX, INOMAXX és ALUMAXX korábbi közösségi szóvédjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/30

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 15-i ítélete – Air Products and Chemicals kontra OHIM – Messer (Ferromix, Inomix és Alumix)
   (T-305/06-T-307/06. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Ferromix, Inomix és Alumix közösségi szóvédjegyek bejelentése - FERROMAXX, INOMAXX és ALUMAXX korábbi közösségi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   (2008/C 313/54)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Air Products and Chemicals, Inc. (Allentown, Pennsylvania, Egyesült Államok) (képviselők: S. Heurung és C. Probst ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: S. Laitinen és D. Botis meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Messer Group GmbH (Sulzbach, Németország) (képviselők: W. Graf v. Schwerin és J. Schmidt ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az Air Products and Chemicals, Inc. és a Messer Group GmbH közötti felszólalási eljárásra vonatkozó 2006. szeptember 12-i három határozata (R 1270/2005-2. sz. és R 1408/2005-2. sz.; R 1226/2005-2. és R 1398/2005-2. sz.; R 1225/2005-2. sz. és 1397/2005-2. sz. egyesített ügyek) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) 2006. szeptember 12-i határozatait (R 1270/2005-2. sz. és R 1408/2005-2. sz.; R 1226/2005-2. és R 1398/2005-2. sz.; R 1225/2005-2. sz. és 1397/2005-2. sz. egyesített ügyek).

               2)

               Az OHIM-ot kötelezi a saját és az Air Products and Chemicals, Inc. költségeinek a viselésére.

               3)

               A Messer Group GmbH maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/45

         (2006/C 48/84)
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 36., 2006.2.11

   Korábbi közzétételek

      HL C 22., 2006.1.28

      HL C 10., 2006.1.14

      HL C 330., 2005.12.24

      HL C 315., 2005.12.10

      HL C 296., 2005.11.26

      HL C 281., 2005.11.12

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: T-221/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — Sunrider kontra OHIM — Nannerl (SUN FRESH) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SUN FRESH közösségi szóvédjegy bejelentése — SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH és SUNNYFRESH korábbi közösségi, Benelux és nemzeti szó- és ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi védjegyek tényleges használatának igazolása — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/18

      A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — Sunrider kontra OHIM — Nannerl (SUN FRESH)
      (T-221/12. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A SUN FRESH közösségi szóvédjegy bejelentése - SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH és SUNNYFRESH korábbi közösségi, Benelux és nemzeti szó- és ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi védjegyek tényleges használatának igazolása - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
      (2014/C 71/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: The Sunrider Corporation (Torrance, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselők: N. Dontas és K. Markakis ügyvédek)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Ausztria) (képviselő: A. Thünken ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a The Sunrider Corporation és a Nannerl GmbH & Co. KG. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. március 26-án hozott határozata (R 2401/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék a The Sunrider Corporation-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: T-146/97. sz. ügy: A Törvényszék 2011. április 8-i végzése — Bakkers kontra Tanács és Bizottság

text:
               11.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 173/15

         A Törvényszék 2011. április 8-i végzése — Bakkers kontra Tanács és Bizottság
   (T-146/97. sz. ügy) (1)

   2011/C 173/31
   Az eljárás nyelve: holland
   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 199., 1997.6.28.


title: T-164/10. sz. ügy: 2010. április 13-án benyújtott kereset — Pioneer Hi-Bred International kontra Bizottság

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/46

      2010. április 13-án benyújtott kereset — Pioneer Hi-Bred International kontra Bizottság
      (T-164/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/74)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Egyesült Államok) (képviselők: J. Temple Lang solicitor és T. Müller-Ibold ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék állapítsa meg, hogy a Bizottság megsértette a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló 2001/18 irányelv 18. cikkét, mivel nem nyújtotta be a Tanácsnak a tanácsi határozat 5. cikkének (2) bekezdése értelmében meghozandó intézkedések tervezetét, és nem tett meg minden egyéb intézkedést, amely a döntéshozatali eljárás előrehaladásától függően szükséges lehet az irányelv 18. cikkében hivatkozott határozat elfogadásának biztosításához;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek a megtérítésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      2007. május 2-án nyújtotta be a felperes az EK 232. cikk szerinti első keresetet (1) előadva, hogy a Bizottság 2001/18/EK irányelv (2) 18. cikkének megsértésével nem biztosította az 1507 géntechnológiával módosított rovarrezisztens kukorica forgalomba hozatalára vonatkozó felperesi bejelentéséről szóló határozat elfogadását. 2009. január 21-én a Bizottság az 1999/468 határozat 5. cikkének (2) bekezdése alapján szabályozási bizottság elé terjesztette a határozati javaslatot. A Törvényszék előtti eljárásban a felek megállapodtak, hogy — tekintettel a határozati javaslat előterjesztésére — a kereset elvesztette célját, és a Törvényszék a 2009. szeptember 4-i végzésében kimondta, hogy T-139/07. sz. ügyben már nem szükséges határozni.
      A jelen keresetben a felperes az EUMSZ 265. cikk alapján azt állítja, hogy Bizottság a felperes kérelme ellenére még mindig nem terjesztette a Tanács elé az 1507 géntechnológiával módosított rovarrezisztens kukorica forgalomba hozatalára vonatkozó javaslatát. A felperes előadja, hogy a Bizottság nem terjesztette a felperes bejelentéséről szóló határozat-tervezetet a Környezetvédelmi Tanács bármely azon hat ülése elé, amelyet azóta tartottak, hogy a szabályozási bizottság 2009. február 25-én„nem nyilvánított véleményt” a javaslatról.
      A felperes azt állítja, hogy az irányelvben meghatározott eljárás szerint a Bizottság az irányelvben előírt határidőben köteles biztosítani a bejelentésről szóló határozat elfogadását és közzétételét. Ezenkívül a felperes előadja, hogy a Bizottság azzal, hogy nem terjesztette a Tanács elé a meghozandó intézkedések tervezetét, nem biztosította az ilyen határozat elfogadását, jóllehet a felperesre és egyéb felekre vonatkozó, az irányelvben előírt minden követelmény teljesült.
      A felperes ezenkívül kifejti, hogy a Bizottságot az EUMSZ 265. cikk értelmében felkérték, hogy foglaljon állást, amelyet az nem tett meg. A felperes szerint a Bizottság arra vonatkozó indokai, hogy miért nem nyújtotta be a határozat-tervezetet a Tanácsnak, nem relevánsak és nem igazolhatóak. A felperes szerint a Bizottság mulasztása hátrányosan érintette jogi helyzetét, valamint különös, igazolt és mennyiségileg kifejezhető kárt okozott neki.

         (1)  T-139/07. sz., Pioneer Hi-Bred International kontra Bizottság ügy, HL 2007. C 155., 28. o.

         (2)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról, valamint a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.).


title: F-35/11. sz. ügy: 2011. április 4-én benyújtott kereset — ZZ kontra Parlament

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/33

         2011. április 4-én benyújtott kereset — ZZ kontra Parlament
   (F-35/11. sz. ügy)
   2011/C 211/67
   Az eljárás nyelve: szlovák

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: J. Rybánsky ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      A jogvita tárgya és leírása

   Az alperes azon határozatának megsemmisítése iránti kereset, amely a letelepedési támogatásnak — amelyre a felperes szokásos esetben jogosult — csak a fele részét juttatja a felperes számára.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Parlament (egyéni jogok egység) által 2010. május 28-án hozott, a felperes számára letelepedési támogatást odaítélő határozatát abban a részében, amely a letelepedési támogatást csak egyhavi alapilletményben állapítja meg, és nem biztosít a felperes számára kéthavi alapilletménynek megfelelő letelepedési támogatást;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának 2011. január 6-i határozatát, amely elutasítja a felperesnek az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott keresetét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.


title: C-187/06. sz. ügy:  2006. április 12-én  benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Belgium

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/10

         2006. április 12-én benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Belgium
   (C-187/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/22)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J.-P. Kepenne és H. Van Vliet meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Belgium által a Beaulieu csoportnak (Ter Lembeek International) nyújtott állami támogatásra (C 36/01, korábbi NN 73/00 támogatás) (1) vonatkozó 2002. április 24-i C(2002)1341 bizottsági határozatnak az előírt határidőn belüli végrehajtásának elmulasztásával Belgium nem teljesítette az EK-Szerződés 249. cikkének negyedik bekezdéséből és e határozat 2. és 3. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze Belgiumot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Annak ellenére, hogy közel négy év telt el azóta, hogy a belga hatóságok értesültek a határozatról, a vitatott támogatást mostanáig nem téríttették vissza a kedvezményezettől. Az utóbbi még mindig részesül a kedvezményekből, amelyet a határozat meg kívánt szüntetni.

      (1)  HL L 296., 60. o.


title: T-216/09. sz. ügy: 2009. május 27-én benyújtott kereset — Astrim és Elyo Italia kontra Bizottság

text:
               18.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/23

         2009. május 27-én benyújtott kereset — Astrim és Elyo Italia kontra Bizottság
   (T-216/09. sz. ügy)
   2009/C 167/45
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: Astrim SpA (Róma, Olaszország), Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Olaszország) (képviselő: M. Brugnoletti ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság elsődlegesen semmisítse meg a 2009. március 27-i levélben közölt, és a 2009. április 3-i közleménnyel kiegészített bizottsági határozatot, amely hiányosnak minősítette a felperes csoport által a Közös Kutatóközpont karbantartási szolgáltatásának odaítélésére irányuló 2008 — C04 005. sz. ajánlati felhívásra (1) benyújtott ajánlatát, és semmisítsen meg valamennyi ezt követő és kapcsolódó határozatot, a szolgáltatást más vállalkozás részére odaítélő határozatot is beleértve;

               —

               másodlagosan: semmisítse meg a 2008 — C04 005. sz. ajánlati felhívás 17. pontját abban a részében, amelyben az eljárásból történő általános jellegű kizárási feltételt határoz meg;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügyben a felperesek azon bizottsági határozat megsemmisítését kérik, amely kizárta a 2008 — C04 005. sz. ajánlati felhívásra benyújtott ajánlatukat, és a szolgáltatást más vállalkozásnak ítélte oda.
   A felperesek kérelmüket három jogalapra alapozzák:
   Első jogalapjukban a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság megsértette az ajánlati felhívás 17. pontját, a 2002. június 25-i 1605/2002 tanácsi rendelet (2) 92. és 89. cikkét, valamint az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elveit, mivel a felperesek ajánlatának kizárása mellett döntött, tévesen állapítva meg, hogy az ajánlat nem tartalmazott bizonyos árakat, tekintve, hogy a felperes csoport szándékosan ajánlott nullával egyenlő árat.
   Második jogalapjukban a felperesek arra hivatkoznak, hogy az őket kizáró aktus sérti az indokolási kötelezettséget, mivel az ajánlati felhívás 17. pontja nem írja elő az automatikus kizárást a gazdasági ajánlat egyik rovata kitöltésének elmulasztása esetén, a kizárás csak mint puszta eshetőség szerepel, a Bizottság szabad mérlegelésére bízva, hogy kizárja-e az ajánlattevőt vagy sem, amely határozatot, mivel mérlegelésen alapul, megfelelő indokolással kell alátámasztani, amely indokolás nem szerepel a Bizottság által elfogadott kizáró aktusban.
   Harmadik jogalapjukban — amely csak arra az esetre vonatkozik, ha az Elsőfokú Bíróság nem fogadja el az első két jogalapot — a felperesek az ajánlati felhívás 17. pontjának megsemmisítését kérik a hivatkozott 1605/2002 tanácsi rendelet 92. és 89. cikkének megsértése okán, mivel a 17. pont a kizárás tekintetében általános jellegű feltételt tartalmaz.

      (1)  HL 2008/S 2008274999., 2008.10.25.

      (2)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet


title: C-337/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-217/11. sz., Staelen kontra Európai Ombudsman ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen az Európai Ombudsman által 2015. július 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/42

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-217/11. sz., Staelen kontra Európai Ombudsman ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen az Európai Ombudsman által 2015. július 6-án benyújtott fellebbezés
   (C-337/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 294/54)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Ombudsman (képviselő: G. Grill meghatalmazott)

      A másik fél az eljárásban: Claire Staelen

      A fellebbező kérelmei

   Elsődlegesen:

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-217/11. sz. ügyben hozott ítéletét (1) azon részében, amely arra a megállapításra jut, hogy (a) az ombudsman többféle olyan, jogellenes magatartást megvalósított, amely az uniós jog kellően súlyos megsértésének minősül, (b) a nem vagyoni kár tényleges jellege megállapítást nyert és (c) okozati viszony van a Törvényszék által meghatározott jogellenes megatartások és ezen nem vagyoni kár között, és (2) azon részében, amely az ombudsmant 7  000 euró kártérítés megfizetésére kötelezi;

               —

               amennyiben a Bíróság a Törvényszék ítéletét hatályon kívül helyezi, utasítsa el a keresetet mint megalapozatlant;

         másodlagosan:

               —

               amennyiben a Bíróság a Törvényszék ítéletét hatályon kívül helyezi, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; és

               —

               igazságos és méltányos módon határozzon a költségekről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztásául az ombudsman több téves jogalkalmazásból eredő jogalapokra hivatkozik.
   Az ombudsman először is úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a gondosság elvének egyszerű megsértése elegendő a kellően súlyos jogsértés fennállásának megállapításához. Az ombudsman úgy véli, hogy a Törvényszék ezen elmélete nincs összhangban a szerződésen kívüli felelősségre vonatkozó ítélkezési gyakorlattal, amely megköveteli, hogy megállapítást nyerjen a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogi szabályok kellően súlyos megsértése, és amely kiemeli, hogy a döntő szempont annak mérlegelése során, hogy e feltétel teljesült-e, az, hogy az érintett intézmény nyilvánvalóan és súlyosan átlépte-e mérlegelési jogkörének határait. A Törvényszék elmulasztotta figyelembe venni az ombudsman feladatának sajátosságait és különösen azt, hogy ez utóbbi igen tág mérlegelési mozgástérrel rendelkezik vizsgálatai során.
   Másodszor az ombudsman azt is vitatja, ahogy a Törvényszék azt a tényt értelmezi, hogy ha az ombudsman vizsgálata során valamely intézmény meggyőző magyarázatot nyújt a számára, ez nem mentesíti őt az arra vonatkozó felelőssége alól, hogy megbizonyosodjon az ezen magyarázat alapját képező tények valós voltáról, különösen ha az említett magyarázat képezi azon megállapításának egyetlen alapját, amely szerint nem valósult meg hivatali visszásság. Az ombudsman úgy véli ugyanis, hogy az intézményeknek helytálló információkkal kell szolgálniuk a számára, következésképpen jogszerű, ha megállapításait a neki benyújtott információkra alapozza mindaddig, amíg nem merülnek fel olyan tényezők, amelyek a benyújtott információk hitelességét kétségbe vonhatnák. Ebből a szempontból az ombudsman azt állítja, hogy nem volt oka, hogy attól tartson, a megküldött információk nem felelnek meg a tényeknek.
   Harmadszor, jóllehet az ombudsman osztja a Törvényszék azon megállapítását, amely szerint az ombudsman egyes válaszai nem ésszerű határidőn belül születtek, vitatja, hogy az uniós jog neki felrótt ezen megsértése kellően súlyosnak minősíthető-e. Következésképpen az Unió szerződésen kívüli felelőssége nem állapítható meg.
   Negyedszer az ombudsman úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy nem nyújtott magyarázatot arra, hogy C. Staelen Ombudsman hivatalába vetett bizalmának sérülését nem vagyoni kárnak minősíti.
   Végül az ombudsman vitatja, hogy oksági kapcsolat állna fenn a neki felrótt jogellenes magatartások és C. Staelen ombudsman hivatalába vetett bizalmának elvesztése között.


title: C-8/12. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo (Olaszország) által 2012. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cristian Rainone és társai kontra Ministero dell’Interno és társai

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/21

         A Tribunale Amministrativo (Olaszország) által 2012. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cristian Rainone és társai kontra Ministero dell’Interno és társai
   (C-8/12. sz. ügy)
   2012/C 73/37
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Cristian Rainone, Orentino Viviani, Miriam Befani

      Alperesek: Ministero dell’Interno, Questura di Prato e Questura di Firenze

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az EK-Szerződés 43. és 49. cikkét, hogy azokkal főszabály szerint ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint amilyen egyrészt a TULPS 88. cikke szerinti olasz szabályozás, amelynek értelmében „fogadások kezelésére vonatkozó engedély csak azok számára adható, akik koncesszióval, miniszteri engedéllyel vagy más, a jogszabályok alapján fogadások szervezésére és működtetésére jogosult szerv engedélyével rendelkeznek, valamint akikre a koncessziós jogosult vagy az engedély tulajdonosa a koncesszió vagy engedély alapján azt átruházta”, másrészt a 2010. évi 73. sz. törvénnyel törvénnyé alakított 2010. március 25-i 40. sz. törvényrendelet 2. cikkének (2b) bekezdése szerinti olasz szabályozás, amelynek értelmében „a közbiztonsággal kapcsolatos jogszabályok egységes szövegéről szóló, 1931. június 18-i 773. sz. többször módosított királyi rendelet 88. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az abban foglalt engedély — amennyiben azt olyan kereskedelmi tevékenységre vonatkozóan adják, amelynek keretében pénznyereménnyel járó nyilvános fogadások gyűjtésére és lebonyolítására kerül sor — csak akkor tekinthető hatályosnak, ha arra azt követően kerül sor, hogy a Ministero dell’economia e delle finanze — Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato megadta az e tevékenységet folytatók részére az e fogadások gyűjtésére és lebonyolítására vonatkozó megfelelő koncessziót”?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az EK-Szerződés fent hivatkozott 43. és 49. cikkét, hogy azokkal főszabály szerint ellentétes az a nemzeti szabályozás, mint amilyen a 2006. évi 248. sz. törvénnyel törvénnyé alakított 2006. július 4-i 223. sz. törvényerejű rendelet 38. cikkének (2) bekezdésében foglalt szabályozás, amelynek értelmében „a 2004. december 30-i 311. sz. törvény 1. cikkének (287) bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép:
               »(287)   A Ministero dell’economia e delle finanze — Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato határozataiban a következő kritériumok alapján kerülnek meghatározásra a lóversenyektől eltérő eseményekkel kapcsolatos fogadások terjesztésének új szabályai:
               (…)

                           1)

                           meg kell határozni a fix befutási esélyes, a lóversenyektől eltérő eseményekkel kapcsolatos fogadások gyűjtése tekintetében koncesszióra jogosultak védelmének, a 2006. március 1-jei 111. sz. gazdasági és pénzügyminiszteri rendeletben említett rendelkezésekkel szabályozott módjait.«”

                     A hivatkozott 38. cikk (2) bekezdésének a fent említett közösségi elvekkel való összeegyeztethetőségére vonatkozó kérdés tárgyát a fenti rendelkezésnek kizárólag azon részei képezik, amelyek: a) a módosított szabályozást megelőzően megadott koncessziók általános védelmét rögzítik; b) kötelezettségként rögzítik, hogy az új értékesítő helyeknek meghatározott távolságot kell tartaniuk a már meglévőktől, amely ténylegesen azzal a következménnyel járhat, hogy biztosítja a már meglévő kereskedelmi pozíciók fenntartását. A kérdés tárgya továbbá az Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato által a hivatkozott 38. cikk (2) bekezdésben foglaltakról adott általános értelmezés, amely a koncessziós megállapodásokba (23. cikk (3) bekezdése) bevezeti a korábban határokon átnyúló hasonló tevékenységek közvetlen és közvetett gyakorlásának esetére előírt jogvesztő kikötést.

               3.

               Igenlő válasz esetén, azaz annak megállapítása esetén, hogy a fenti pontokban hivatkozott nemzeti szabályok összeegyeztethetőek a közösségi szabályozással, az EK-Szerződés 49. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadságának általános közérdekből történő korlátozása esetén előzetesen meg kell vizsgálni, hogy ez az általános közérdeket nem vették-e már kellő mértékben figyelembe a szabályok, az ellenőrzések és azon vizsgálatok alapján, amelyeknek a szolgáltató a letelepedése helye szerinti államban alanya?

               4.

               Igenlő válasz esetén, az előző pontban meghatározottaknak megfelelően figyelembe kell-e vennie a kérdést előterjesztő bíróságnak az ilyen korlátozás arányosságának vizsgálata során, hogy a szolgáltatást nyújtó letelepedési helye szerinti állam vonatkozó előírásai a szolgáltatásnyújtás helye szerinti állam által végzett ellenőrzés mértékével megegyeznek vagy egyenesen felülmúlják azt?


title: A teljes ülés

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/41

         A teljes ülés
   (2007/C 269/72)
   Az Elsőfokú Bíróság az eljárási szabályzat 32. cikke 1. §-a második bekezdésének megfelelően 2007. október 2-án úgy határozott, hogy ha a főtanácsnoknak az eljárási szabályzat 17. cikke szerinti kijelölését követően a teljes ülésben eljáró Elsőfokú Bíróság ülésén a bírák páros számban vannak jelen, az előzetesen megállapított rotációs rendszer – amelyet azon három éves időszak során alkalmaznak, amely időszakra az öt bíróból álló tanácsok elnökeit megválasztották, és amely szerint az Elsőfokú Bíróság elnöke kijelöli azt a bírót, aki az ügy elbírálásában nem vesz részt – sorrendje ellentétes az eljárási szabályzat 6. cikkében előírt, a bíráknak a tisztségükben eltöltött szolgálati idő alapján meghatározott rangsorával, kivéve, ha az így kijelölésre kerülő bíró az előadó bíró. Ez utóbbi esetben a rangsorban közvetlenül előtte álló bíró lesz kijelölve.


title: T-414/06. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszéknek az F-114/05. sz., Philippe Combescot kontra Bizottság ügyben 2006. október 19-én hozott ítélete ellen Philippe Combescot által 2006. december 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/42

         A Közszolgálati Törvényszéknek az F-114/05. sz., Philippe Combescot kontra Bizottság ügyben 2006. október 19-én hozott ítélete ellen Philippe Combescot által 2006. december 27-én benyújtott fellebbezés
   (T-414/06. P. sz. ügy)
   (2007/C 42/74)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Fellebbező: Philippe Combescot (Lecce, Olaszország) (képviselők: A. Maritati és V. Messa ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bírósága
   A fellebbező kérelmei

               —

               Az Elsőfokú Bíróság a Közszolgálati Törvényszék F-114/05. sz. ügyben 2006. október 19-én hozott ítéletének megváltoztatásával előzetesen állapítsa meg a fellebbezés elfogadhatóságát mind határidőben érkezettsége, mind a tisztviselőnek a bírósági jogvédelemhez fűződő érdeke alapján;

               —

               az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a határozat meghozatalának következtében Philippe Combescot az egészségével és a jóhírnevével kapcsolatos nem vagyoni kárt szenvedett, ami lelki egyensúlyára súlyos hatással volt;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a másik felet, hogy fizessen Philippe Combescot részére kártérítésként 150 000 eurót;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a másik felet a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen fellebbezés az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének az F-114/05. sz. ügyben 2006. október 19-én hozott ítélete ellen irányul, amelyben a Közszolgálati Törvényszék kimondta, hogy a kereset – elkésettsége miatt és az eljáráshoz fűződő érdek hiánya miatt – elfogadhatatlan.
   Fellebbezési kérelmeinek alátámasztására a fellebbező az alábbiakra hivatkozik:

               —

               A személyzeti szabályzat 92. cikke második bekezdésének téves értelmezése, különös tekintettel a „hallgatólagos elutasító határozat” meghatározására, amennyiben a megtámadott határozat a megtámadási határidők számítása szempontjából határidőben hozott és nem közölt kifejezett határozat. A fellebbező szerint a Közszolgálati Törvényszék határozata nem foglalkozik a jogvita lényegével: a határidőben hozott, kifejezett elutasító határozat akkor is teljesen hatályos, ha azt az érintettel nem közölték.

               —

               Többek között, jelen esetben a közlés megengedhetetlen késedelme semmilyen módon nem róható fel az érintettnek. A fellebbező szerint a Közszolgálati Törvényszék az eljárás szabályszerűsége szempontjából sem értékelte megfelelően az alperesnek a tisztviselő lakóhelye meghatározásának nehézségével kapcsolatos védekezését.

               —

               Annak ellenére, hogy a keresetindításkor a felperes már nyugdíjas volt, álláspontja szerint a kérdéses áthelyezés jogszerűtlenségének megállapítására vonatkozó keresetindítási joga fennállt akkor és továbbra is fennáll, mert a megtámadott határozat jogellenességének kimondása alapján kérheti a nem vagyoni és szakmai károk megtérítését.


title: T-352/13. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-88/11. sz., BX kontra Bizottság ügyben 2013. április 24-én hozott ítélete ellen BX által 2013. július 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/39

         A Közszolgálati Törvényszék F-88/11. sz., BX kontra Bizottság ügyben 2013. április 24-én hozott ítélete ellen BX által 2013. július 2-án benyújtott fellebbezés
   (T-352/13. P. sz. ügy)
   2013/C 252/67
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: BX (Washington, Egyesült Államok) (képviselő: R. Rata ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-88/11. sz. ügyben 2013. április 24-én hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a vizsgabizottság azon vitatott határozatát, amelynek értelmében a felperest nem vették fel az EPSO/AD/148/09-RO (HL 2009. C 14., 1. o.) versenyvizsga sikeres pályázóinak tartaléklistájára; és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a jelen ügyben nem alkalmazható a Közszolgálati Törvényszék azon megállapítása (ítélet 33. pontja), amely szerint a fellebbező nem tett eleget a bizonyítási kötelezettségnek.

               2.

               A második jogalap értelmében a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az olyan pályázó, akinek az eredeti pontszáma alacsonyabb volt, mint az előzetesen meghatározott legalacsonyabb pontszám, nem jogosult az összehasonlító értékelésre (41. pont), mivel:

                           —

                           az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EPSO versenyvizsgán részt vevő valamennyi pályázónak joga van az összehasonlító értékeléshez, függetlenül attól, hogy a kezdeti eredménye eléri-e a minimális pontszámot;

                           —

                           a vizsgabizottság nem csak a fellebbező esetében, hanem a szóbeli vizsga többi pályázója tekintetében sem tett eleget az összehasonlító értékelésre vonatkozó kötelezettségének, hiszen a végső értékelő ülésre fordított idő nyilvánvalóan nem volt elegendő; és

                           —

                           a megfellebbezett ítélet nem hivatkozik a fellebbező által felhozott releváns érvekre, és nem veszi figyelembe az alperes érveinek ellentmondásait.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy helytelen a Közszolgálati Törvényszék fellebbezés tárgyát képező ítéletének 45. pontjában foglalt azon megállapítás, amely szerint nem sértették meg az egyenlő bánásmód elvét.

               4.

               A negyedik, a vizsgabizottság összetételére vonatkozó szabályok megsértésére alapított jogalap:

                           —

                           a vizsgabizottság összetétele nem volt kiegyensúlyozott (az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata III. melléklet 3. cikkének ötödik bekezdése):

                                       —

                                       a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy nem képezte vita tárgyát, hogy a vizsgabizottság három tagból állt a fellebbező szóbeli vizsgája alatt (a fellebbezés tárgyát képező ítélet 49. pontja);

                                       —

                                       a Közszolgálati Törvényszék tévesen hivatkozott a Bartha-ügyre (49. pont) azon megállapításának alátámasztása érdekében, hogy nem sértették meg azon elvet, amely szerint a vizsgabizottság összetételében biztosítani kell a nők és férfiak közötti kiegyensúlyozott képviseletet.

                           —

                           a vizsgabizottság rendes és póttagjainak a szóbeli vizsgán egy időben való jelenléte tette az adott ügyben jogellenessé a vizsgabizottság eljárását (50. pont);

                           —

                           a vizsgabizottság állandó összetétele elvének megsértése (51. pont).

               5.

               Az ötödik jogalap szerint a Közszolgálati Törvényszék tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a jelen ügy körülményei nem indokolják az eljárási szabályzata 87. cikke 2. §-ának alkalmazását (81. pont), mivel az alperes elismerte, hogy a fellebbező korábbi közigazgatási panaszainak elutasítása téves indokoláson alapult, és ezért az alperesnek kell viselnie a költségeket.

               6.

               A hatodik jogalap szerint a nem vagyoni kártérítés indokolt volt.


title: T-53/13. sz. ügy: 2013. január 31-én benyújtott kereset — Vans kontra OHIM (hullámos vonal)

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/22

         2013. január 31-én benyújtott kereset — Vans kontra OHIM (hullámos vonal)
   (T-53/13. sz. ügy)
   2013/C 101/47
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Vans, Inc. (Cypress, Egyesült Államok) (képviselő: M. Hirsch, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül teljes egészében a megtámadott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: hullámos vonalat magában foglaló ábrás védjegy a 18. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 10 263 838. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: C-284/09. sz. ügy: 2009. július 23-án benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/8

         2009. július 23-án benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-284/09. sz. ügy)
   2009/C 256/15
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság — mivel a másik tagállamban vagy az Európai Gazdasági Térségben székhellyel rendelkező társaságoknak fizetett osztalékokat gazdaságilag nagyobb mértékben adóztatja, mint a Németországi Szövetségi Köztársaságban székhellyel rendelkező társaságoknak fizetett osztalékokat — megsértette az EK 56. cikkből eredő kötelezettségeit azon esetre vonatkozóan, amikor az anyavállalatnak a leányvállalat tőkéjében való részesedése nem éri el a 90/435 irányelv (1) által előírt legalacsonyabb mértéket, és — az Izlandi Köztársaságot és a Norvég Királyságot illetően — az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 40. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset tárgya az osztalékfizetések adóztatásának német szabályozása. A jövedelemadóról szóló német törvény rendelkezései előírják, hogy a Németországban teljes körű adókötelezettség alá eső anyavállalatok az adómegállapítási eljárásban beszámíthatják a levont forrásadót az általuk fizetendő társasági adóba. Ezáltal a német anyavállalatok gazdaságilag mentesülnek a forrásadó fizetése alól. Ezzel szemben a Németországban korlátozott adókötelezettség alá eső anyavállalatok csak abban az esetben mentesülhetnek teljes mértékben a forrásadó fizetése alól, ha a leányvállalat tőkéjében legalább a 90/435 irányelv által előírt minimális részesedéssel rendelkeznek. A német jog szerint a korlátozott adókötelezettség alá eső anyavállalatok e minimális részesedés alatt nem részesülhetnek a mentességből a teljes körű adókötelezettség alá eső anyavállalatokkal azonos módon. E szabály alapján tehát adójogilag eltérően kezelik a más tagállamok anyavállalatainak és a Németországban korlátlan adókötelezettség alá eső anyavállalatoknak fizetett német osztalékokat.
   A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezen eltérő bánásmód a tőke szabad mozgásának alapelvével összeegyeztethetetlen, mivel a más tagállamokban vagy az EGT-ben illetőséggel rendelkező adóalanyokat elriaszthatja a németországi beruházásoktól.
   Az EK-Szerződés és az EGT-Megállapodás által biztosított szabad tőkemozgásból az következik, hogy amikor a tagállam előnyöket nyújt az osztalékok adóztatására vonatkozóan, ezen előnyöket nem lehet a belföldi illetőségű osztalékban részesülők adóztatására korlátozni. Nem lehet eltérő adójogi bánásmódot alkalmazni a belföldi illetőségű osztalékban részesülők, és a más tagállamokban vagy az EGT-államokban illetőséggel rendelkező osztalékban részesülők között; a belföldön nyújtott adójogi előnyöket a más tagállamokban vagy az EGT-államokban illetőséggel rendelkező részvényesekre (tagokra) is ki kell terjeszteni. Amennyiben az érintett tagállam — mint a jelen esetben is — a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezményeket kötött a többi tagállammal, e tagállam csak akkor hivatkozhat ezen egyezményekre, ha azok beszámításra vonatkozó rendelkezései a más tagállamokban vagy az EGT-államokban illetőséggel rendelkező részvényesek (tagok) esetleges gazdasági többletterhét teljes mértékben és a belföldi részvényeseknek (tagoknak) a saját adórendszer által biztosítottal azonos módon kiegyenlítik.
   Ugyanakkor a Németország által a többi tagállammal kötött egyezmények esetében nem ez a helyzet; ezek az egyezmények noha tartalmaznak a kettős adóztatás elkerülése céljából a német forrásadónak az anyavállalat tagállamában érvényes adóteherbe való beszámítására vonatkozó rendelkezéseket, a beszámítandó összeg azonban nem haladhatja meg a beszámítás előtt megállapított adó azon részét, amely a Németországban szerzett jövedelemre vonatkozik. A beszámítás ennek következtében korlátozott, ezen egyezmények pedig nem szabályozzák az érintett tagállam adóterhe és a német forrásadó közötti különbözetből eredő esetleges követelések megtérítését, így az kizárt.
   A jelen jogsértés esetleges igazolását illetően meg kell jegyezni, hogy Németország a pert megelőző eljárásban nem hivatkozott közérdeken alapuló olyan nyomós okra, amely igazolhatná a kifogásolt adórendszert.

      (1)  A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (HL L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.).


title: T-152/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 14-i ítélete — Lange Uhren kontra OHIM (Geometrikus mezők egy karóra számlapján) ( Közösségi védjegy — Közösségi ábrás védjegy bejelentése — Geometrikus mezők egy karóra számlapján — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya — A 40/94/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése] )

text:
               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 14-i ítélete — Lange Uhren kontra OHIM (Geometrikus mezők egy karóra számlapján)
   (T-152/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Közösségi ábrás védjegy bejelentése - Geometrikus mezők egy karóra számlapján - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdése]”)
   2009/C 256/43
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Németország) (képviselő: M. Schaeffer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Kicia meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy karóra számlapján geometrikus mezőket ábrázoló ábrás megjelölés közösségi védjegyként való bejelentésére vonatkozó 2007. február 15-i határozata (R 1176/2005-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a Lange Uhren GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 155., 2007.7.7.


title: T-345/06. sz. ügy: 2006. december 4-én benyújtott kereset – Complejo Agrícola kontra Bizottság

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/18

         2006. december 4-én benyújtott kereset – Complejo Agrícola kontra Bizottság
   (T-345/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/25)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Complejo Agrícola S.A. (Madrid) (képviselők: A. Menéndez Menéndez és G. Yanguas Montero)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a keresetnek;

               —

               adjon helyt a kért írásbeli bizonyításnak és folytassa le azt;

               —

               nyilvánítsa részben semmisnek az 1. cikket az Európai Bizottság 2006. július 19-i határozata 1. melléklete vonatkozásában az Acebuchales KJT minősítése tekintetében, és állítsa vissza a Complejo Agrícola tulajdonjogának teljeskörű gyakorlását azon ingatlanon, amely nem rendelkezik olyan környezeti értékekkel, hogy KJT-vé lehessen minősíteni.

               —

               Kötelezze a Bizottságot a Complejo Agricolának okozott költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen kereset a 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék elfogadásáról szóló 2006. július 19-i bizottsági határozat (1) ellen irányul, mivel ez közösségi jelentőségű természeti területnek (KJT) nyilvánítja az ES6120015 „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz”-t, tekintve, hogy a felperes e KJT-n található ingatlan tulajdonosa.
   Kérelmének alátámasztására a felperes az alábbiakra hivatkozik:

               —

               A Bizottság az „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz” KJT meghatározásakor túllépte hatáskörét, amely KJT a 92/43/EGK irányelv I., II. és III. mellékletében megállapított kritériumok téves alkalmazásának következményeképpen a felperes ingatlanát is érinti. Továbbá, a 92/43/EGK irányelv III. melléklete kritériumainak Bizottság általi téves alkalmazása miatt KJT-nek minősül a felperes tulajdonában lévő, környezeti értékekkel nem bíró földterületek jelentős része, ami az arányosság és a jogszerűség elveinek megsértését feltételezi.

               —

               Indokolatlanul és aránytalanul korlátozódtak a felperesnek az „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz” KJT által érintett ingatlan környezeti értékekkel nem bíró területei tulajdonjogához fűződő használati lehetőségei.

               —

               A felperesnek nem volt lehetősége arra, hogy részt vegyen az „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz” KJT meghatározásának eljárásában, ami az érdekelt meghallgatása és a jogbiztonság elvének megsértését jelenti.

      (1)  HL L 259., 2006.9.21., 1. o.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. október 14-én a C-36/02. sz. (a Bundesverwaltungsgericht előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH kontra Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn ügyben (A szolgáltatásnyújtás szabadsága – Az áruk szabad mozgása – Korlátozások – Közrend – Emberi méltóság – A nemzeti alkotmányban elismert alapvető értékek védelme – „Öldöklős játék”)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. október 14-én
   a C-36/02. sz. (a Bundesverwaltungsgericht előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH kontra Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn ügyben (1)

   (A szolgáltatásnyújtás szabadsága - Az áruk szabad mozgása - Korlátozások - Közrend - Emberi méltóság - A nemzeti alkotmányban elismert alapvető értékek védelme - „Öldöklős játék”)
   (2004/C 300/05)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-36/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundesverwaltungsgericht (Németország) a Bíróságnál 2002. február 12-én nyilvántartásba vett 2001. október 24-i határozatával az előtte az Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH és az Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann, a tanács elnöke, A. Rosas (előadó), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts és S. von Bahr, bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: M.-F. Contet vezető tisztviselő, 2004. október 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Nem ütközik a közösségi jogba, hogy egy emberölési cselekményeket szimuláló játék kereskedelmi hasznosításából álló gazdasági tevékenységgel szemben a közrendvédelem érdekében arra hivatkozva hoznak nemzeti tiltóintézkedést, hogy a tevékenység sérti az emberi méltóságot.

      (1)  HL C 109., 2002.5.4.


title: A Bíróság végzése (ötödik tanács)2004. október 1-jén a C-379/03. P. sz. Rafael Pérez Escolar kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – Állami támogatások – Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset – Kereshetőségi jog – A kereset elfogadhatósága)

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/10

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (ötödik tanács)
   2004. október 1-jén
   a C-379/03. P. sz. Rafael Pérez Escolar kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - Állami támogatások - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Kereshetőségi jog - A kereset elfogadhatósága)
   (2005/C 19/19)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A C-379/03. P. sz. Rafael Pérez Escolar (meghatalmazott: F. Moreno Pardo) ügyben, a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2003. szeptember 10-én előterjesztett fellebbezés tárgyában, az eljárásban ellenérdekű félként az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. L. Buendía Sierra), a Bíróság (ötödik tanács), tagjai C. Gulmann (előadó), a tanács elnöke, R. Schintgen és J. Klucka bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 1-jén meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Pérez Escolart kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 251., 2003.10.18.


title: C-290/05. sz. ügy: A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság  2005. március 3 -i végzésével a Nádasdi Ákos kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/10

         A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság 2005. március 3-i végzésével a Nádasdi Ákos kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-290/05. sz. ügy)
   (2005/C 296/19)
   Az eljárás nyelve: magyar
   A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság 2005. március 3-i végzésével, amely 2005. július 19-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Nádasdi Ákos kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Regionális Parancsnoksága ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Megengedi-e [az] EK-Szerződés 90. cikk (1) bekezdése a tagállamoknak a más tagállamból származó használt autók tekintetében egy olyan adó fenntartását, amely teljesen figyelmen kívül hagyja a gépkocsi értékét, és a fizetendő adó összegét kizárólag a gépjármű műszaki tulajdonságai (motor típusa, lökettérfogata), valamint környezetvédelmi osztályba sorolása alapján határozza meg?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz igenlő; összeegyeztethető-e az EK-Szerződés 90. cikk (1) bekezdésével a regisztrációs adóról szóló, perben alkalmazandó 2003. évi CX. tv. az importból származó használt autók tekintetében, figyelemmel arra, hogy a regisztrációs adóról szóló törvény hatályba lépését megelőzően Magyarországon korábban már forgalomba helyezett gépjárművek után regisztrációs adót fizetni nem kell?


title: C-14/16. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2016. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Euro Park Service mint a Société Cairnbulg Nanteuil jogutódja kontra Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/25

         A Conseil d’État (Franciaország) által 2016. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Euro Park Service mint a Société Cairnbulg Nanteuil jogutódja kontra Ministre des finances et des comptes publics
   (C-14/16. sz. ügy)
   (2016/C 106/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Société Euro Park Service mint a Société Cairnbulg Nanteuil jogutódja

      Ellenérdekű fél: Ministre des finances et des comptes publics

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Amennyiben egy tagállam nemzeti szabályozása a belső jogban él a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/434/EGK módosított tanácsi irányelv (1) 11. cikkének (1) bekezdésében szereplő lehetőséggel, van-e helye az e lehetőség bevezetése érdekében hozott aktusoknak az Európai Unió elsődleges jogára tekintettel való felülvizsgálatának?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre a válasz igenlő, az Európai Közösséget létrehozó szerződés 43. cikkét (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikke) úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a nemzeti jogszabály az adó kijátszása vagy az adó elkerülése elleni harc jegyében az egyesülésre és a vele egy tekintet alá eső műveletekre vonatkozó közös adójogi szabályozás alkalmazhatóságát csak abban az esetben teszi előzetes jóváhagyási eljárástól függővé, amennyiben a vagyoni hozzájárulás külföldi jogi személyek javára történik, a nemzeti jog alapján működő jogi személyek javára teljesített vagyoni hozzájárulás kapcsán pedig nem?

      (1)  HL L 225., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 142. o.


title: T-557/14. sz. ügy: 2014. július 28-án benyújtott kereset – BrandGroup kontra OHIM – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

text:
               29.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/25

         2014. július 28-án benyújtott kereset – BrandGroup kontra OHIM – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
   (T-557/14. sz. ügy)
   2014/C 339/30
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: BrandGroup GmbH (Bechtsrieth, Németország) (képviselő: T. Raible ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2014. május 15-én az R 941/2013-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) és a Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „SPEZOOMIX” szóvédjegy a 32. és 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában —9 9 13  617. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Spezi” nemzetközi és közösségi szóvédjegyek, a „Spezi” szóelemet tartalmazó nemzetközi és közösségi ábrás védjegyek, valamint az „Ein Spezi muß dabei sein” nemzeti szóvédjegy a 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte és a védjegybejelentést teljes egészében elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 78. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: F-65/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. február 11-i ítélete — Armani kontra Bizottság (Közszolgálat — Díjazás — Családi támogatások — Eltartott gyermek után járó támogatás iránti jogosultság — Eltartott gyermek — A felperes házastársának gyermeke)

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/25

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. február 11-i ítélete — Armani kontra Bizottság
   (F-65/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Díjazás - Családi támogatások - Eltartott gyermek után járó támogatás iránti jogosultság - Eltartott gyermek - A felperes házastársának gyermeke)
   2014/C 85/41
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Armani (Brüsszel, Belgium) (képviselők: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Bizottság (képviselők: D. Martin et V. Joris meghatalmazotti minőségben)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben nem nyújt a felperesnek családi támogatást a házastársa korábbi házasságból származó fia után.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Bizottság 2011. augusztus 17-i határozatát, amelyben megtagadta E. M. Armanitól a házastársa gyermekének jogcímén igényelt, eltartott gyermek után járó támogatás iránti jogosultságot.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság viseli a saját költségeit és köteles viselni az E. M. Armani részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 243., 2012.8.11., 34. o.


title: F-86/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2011. március 3-i végzése — Dubus kontra Parlament

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/27

         A Közszolgálati Törvényszék 2011. március 3-i végzése — Dubus kontra Parlament
   (F-86/10. sz. ügy) (1)

   2011/C 130/55
   Az eljárás nyelve: francia
   Az első tanács elnöke a létrejött egyezség nyomán elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 317., 2010.11.20., 49. o.


title: C-105/08. sz. ügy: 2008. március 6-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/15

         2008. március 6-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-105/08. sz. ügy)
   (2008/C 116/26)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és M. Afonso meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel a külföldre történő kamatkifizetéseket nagyobb mértékben adóztatta meg, mint a portugál illetőségű jogalanyoknak juttatott kamatkifizetéseket, korlátozza a jelzáloghitel és egyéb típusú hitelek szolgáltatásának a más tagállamokban és az EGT-megállapodás részes államaiban letelepedett pénzntézetek általi nyújtását – nem teljesíti az EK 49. és az EK 56. cikkből, valamint az EGT-megállapodás 36. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (CIRC) eltérő adójogi bánásmódot írt elő a pénzitézetek számára kifizetett kamatjövedelmek vonatkozásában aszerint, hogy ez utóbbiak portugál illetőségűek-e vagy sem.
   A Portugáliában a nem belföldi illetőségű pénzitézetek számára kifizetett kamatokra alkalmazott adó lényegesen nagyobb tényleges adónak minősül, mint a belföldi illetőségű adóalanyokra a hasonló jövedelmek tekintetében kivetett adó. Ily módon a nemzeti szabályozás elrettenti a nem belföldi illetőségű pénzintézeteket attól, hogy a portugál piacon kínálják – különösen jelzáloghitel – szolgáltatásaikat, és megakadályozza a belföldi illetőségű személyeket abban, hogy olyan hitelszolgáltatásokat vegyenek igénybe, amelyeket ezen pénzintézetek kínálhatnának számukra. Ezért a szóban forgó szabályozás az EK 49. és az EK 56. cikkben, valamint az EGT-megállapodás vonatkozó cikkeiben rögzített alapvető szabadságok korlátozásának minősül.


title: T-355/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 17-i ítélete – adp Gauselmann kontra EUIPO (MULTI FRUITS) („Európai uniós védjegy — A MULTI FRUITS európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/22

         A Törvényszék 2017. május 17-i ítélete – adp Gauselmann kontra EUIPO (MULTI FRUITS)
   (T-355/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A MULTI FRUITS európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2017/C 221/29)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Németország) (képviselő: P. Koch Moreno ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a MULTI FRUITS szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. április 29-én hozott határozata (R 1043/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az adp Gauselmann GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 296., 2016.8.16.


title: T-718/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 17-i végzése – The Directv Group kontra OHIM – Bolloré (DIRECTV) (Közösségi védjegy — Megszűnés megállapítására irányuló kérelem — A megszűnés megállapítására irányuló kérelem visszavonása — Okafogyottság)

text:
               29.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/19

         A Törvényszék 2014. július 17-i végzése – The Directv Group kontra OHIM – Bolloré (DIRECTV)
   (T-718/13. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Megszűnés megállapítására irányuló kérelem - A megszűnés megállapítására irányuló kérelem visszavonása - Okafogyottság))
   2014/C 339/22
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Egyesült Államok) (képviselő: F. Valentin ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Bolloré (Ergué Gabéric, Franciaország) (képviselő: S. Legrand ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Bolloré és a The Directv Group, Inc. közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. október 11-én hozott határozata (R 1812/2012–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék a felperest kötelezi a költségek viselésére, ideértve az alperes és a beavatkozó részéről felmerült költségek viselését.

      (1)  HL C 71., 2014.3.8.


title: T-482/07. sz. ügy: 2007. december 20-án benyújtott kereset – Nynäs Petroleum és Nynas Petróleo kontra Bizottság

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/56

         2007. december 20-án benyújtott kereset – Nynäs Petroleum és Nynas Petróleo kontra Bizottság
   (T-482/07. sz. ügy)
   (2008/C 51/101)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: AB Nynäs Petroleum (Stockholm, Svédország) és Nynas Petróleo, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: D. Berd, Barrister és M. Dean, Solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy:

               —

               semmisítse meg a határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az a Nynasra az 1991-1996 közötti időszakra alkalmazandó;

               —

               semmisítse meg a határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az a Nynasra az árösszehangolás vonatkozásában alkalmazandó;

               —

               semmisítse meg a határozat 2. cikkét annyiban, amennyiben az a Nynas SA-val szemben 10 642 500 EUR összegű bírságot, az AB Nynäs-szal szemben pedig 10 395 000 EUR összegű bírságot szab ki, illetve másodlagosan csökkentse a bírságot a megfelelő mértékben;

               —

               kötelezze a Bizottságot a határozat megsemmisítése iránti eljárás költségeinek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek a jelen, keresetükkel az EK 230. cikk alapján elsődlegesen az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott 2007. október 3-i C(2007)4441 végleges bizottsági határozat (COMP/38710 spanyol bitumen) részleges megsemmisítését kérik, amely határozatban a Bizottság azt állapította meg, hogy a felperesek a Nynäs Petroleum és a Nynas Petróleo (együttesen: Nynas) – több vállalkozással együtt – a Spanyolország területét lefedő útburkoló bitumenpiacon történő piaci részesedésszerzésre vonatkozó megállapodás- és összehangolt magatartás-sorozatban vettek részt, amelyek piacfelosztási megállapodásokból és ár-összehangolásból álltak; másodlagosan pedig a felperesekkel szemben kiszabott bírság csökkentését kérik.
   Keresetük alátámasztására a felperesek az alábbi jogalapokra hivatkoznak:

               (i)

               a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság hibásan értékelte a Nynas az állítólagos piacfelosztási megállapodásokban való részvételének időtartamát és mértékét, különösen annak megállapításával, hogy a Nynas az állítólagos jogsértésben 1991 és 1996 között vett részt.

               (ii)

               A felperesek továbbá azt állítják, hogy a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a Nynas részese volt az állítólagos jogellenes ármegállapodásoknak.

               (iii)

               Végül a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság hibásan értékelte a Nynas a jogsértések egyes vetületeiben való részvételének mértékét, és helytelenül állapította meg a Nynasra kiszabandó bírság megfelelő szintjét.


title: C-448/10. P–C-450/10. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2011. október 6-i végzése — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10. P), Cementir Italia Srl (C-449/10. P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10. P) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Közhasznú kisajátítás ellentételezése — Villamosenergia-szolgáltatás kedvezményes díjának meghosszabbítása — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetését elrendelő határozat — Az „előny” fogalma — A bizalomvédelem elve — A nemzeti jog értelmezése — Elferdítés — Fogalom — Nyilvánvalóan elfogadhatatlan és nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/12

         A Bíróság (hatodik tanács) 2011. október 6-i végzése — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10. P), Cementir Italia Srl (C-449/10. P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10. P) kontra Európai Bizottság
   (C-448/10. P–C-450/10. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Fellebbezés - Közhasznú kisajátítás ellentételezése - Villamosenergia-szolgáltatás kedvezményes díjának meghosszabbítása - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetését elrendelő határozat - Az „előny” fogalma - A bizalomvédelem elve - A nemzeti jog értelmezése - Elferdítés - Fogalom - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan és nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
   2012/C 32/21
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbezők: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10. P), Cementir Italia Srl (C-449/10. P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10. P) (képviselők: T. Salonico, G. Barone és A. Marega avvocati)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Grespan és G. Conte meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (ötödik tanács) T-62/08. sz., ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni kontra Bizottság ügyben, T-63/08. sz., Cementir Italia kontra Bizottság ügyben és T-64/08. sz., Nuova Terni Industrie Chimiche kontra Bizottság ügyben 2010. július 1-jén hozott ítéletei ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletekben a Törvényszék elutasította az Olaszország által a Thyssenkrupp, a Cementir és a Nuova Terni Industrie Chimiche részére nyújtott C 36/A/06 (korábbi NN 38/06) számú állami támogatásról szóló, 2007. november 20-i 2008/408/EK bizottsági határozat (HL 2008. L 144., 37. o.) megsemmisítése iránti kérelmeket

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

               2.

               A Bíróság a ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA-t, a Cementir Italia Srl-t és a Nuova Terni Industrie Chimiche SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 317., 2010.11.20.


title: T-202/17. sz. ügy: 2017. március 31-én benyújtott kereset – Calhau Correia de Paiva kontra Bizottság

text:
               19.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/31

         2017. március 31-én benyújtott kereset – Calhau Correia de Paiva kontra Bizottság
   (T-202/17. sz. ügy)
   (2017/C 195/44)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ana Calhau Correia de Paiva (Brüsszel, Belgium) (képviselők: V. Villante és G. Pandey ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a következő határozatokat és jogi aktusokat, adott esetben pedig előbb állapítsa meg, hogy az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga-kiírás és a szóban forgó nyelvi rendszer az EUMSZ 277. cikk értelmében jogellenes és nem vonatkozik a felperesre:

                           —

                           az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) és a vizsgabizottság 2015. november 9-i arra irányuló határozata, hogy nem veszi fel a pályázó nevét az EPSO/AD/293/14 versenyvizsgával kapcsolatos tartaléklistára;

                           —

                           az EPSO és a vizsgabizottság 2016. június 23-i azon határozata, hogy nem vizsgálja felül a 2015. november 9-i határozatot, valamint hogy nem veszi fel újból a pályázó nevét a tartaléklistára;

                           —

                           az EPSO 2016. december 22-i azon határozata, amely elutasította a felperesnek a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése szerinti, a vizsgabizottság azon határozata ellen irányuló igazgatási panaszát, hogy nem veszi fel a nevét az EPSO/AD/293/14 versenyvizsgával kapcsolatos tartaléklistára, valamint a kedvezőtlen felülvizsgálati határozat ellen irányuló igazgatási panaszát;

                           —

                           az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga tartaléklistája;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a személyzeti szabályzat 1. cikkének, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének, az arányosság elvének és az esélyegyenlőség elvének a tekintetben történő megsértésére alapított jogalap, hogy az EPSO a QWERTY EN, az AZERTY FR/BE, illetve a QWERTZ DE billentyűzetet írta elő az esettanulmány elkészítésére, továbbá nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap.

               2.

               A második, az 1958. évi 1. rendeletnek az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga-kiírással jóváhagyott és érvényesített nyelvi rendszerre tekintettel történő megsértésére, valamint az EPSO/AD/293/14 versenyvizsga-kiírás jogszerűtlenségére és alkalmazhatatlanságára alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, a személyzeti szabályzat 1. cikkének, a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének és az arányosság elvének a tekintetben történő megsértésére alapított jogalap, hogy az EPSO és/vagy a vizsgabizottság a német, az angol és a francia nyelvre korlátozza a versenyvizsgán részt vevő pályázók második nyelvének megválasztását.

               4.

               A negyedik, az esélyegyenlőség elvének az EPSO versenyvizsgájával kapcsolatos vizsgaeljárás tekintetében történő állítólagos megsértésére alapított jogalap.

               5.

               Az ötödik, az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének és a személyzeti szabályzat 25. cikkének a tekintetben történő megsértésére alapított jogalap, hogy az EPSO nem indokolta azon döntéseit, hogy egy meghatározott nyelvi rendszert fog jóváhagyni és előmozdítani, ez a jogalap továbbá azon alapul, hogy megsértették a versenyvizsga-kiírást és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét, amikor az EPSO a vizsgabizottságra ruházott funkciókat gyakorolt.