title: T-155/06. sz. ügy: 2006. június 14–én benyújtott kereset – Tomra Systems és társai kontra Bizottság

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/24

         2006. június 14–én benyújtott kereset – Tomra Systems és társai kontra Bizottság
   (T-155/06. sz. ügy)
   (2006/C 190/43)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: a Tomra Systems ASA (Asker, Norvégia), a Tomra Europe AS (Asker, Norvégia), a Tomra Systems BV (Apeldoorn, Hollandia), a Tomra Systems GmbH (Hilden, Németország), a Tomra Butikksystemer AS (Asker, Norvégia), a Tomra Systems AB (Sollentuna, Svédország), a Tomra Leergutsysteme GmbH (Bécs, Ausztria) (képviselők: A. Ryan Solicitor és J. Midthjell ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2006. március 29-i COMP/E-1/38.11 Prokent/Tomra bizottsági határozatot; és

               —

               kötelezze az alperest az eljárási költségek – ideértve a felpereseknél a bírságfizetési kötelezettség biztosítása érdekében alapított bankgaranciával felmerült költségeket – megfizetésére.

               —

               Másodlagosan semmisítse meg vagy jelentősen csökkentse a fent hivatkozott határozat 2. cikkében kiszabott bírság összegét; és

               —

               kötelezze az alperest az eljárási költségek – ideértve a felpereseknél a bírságfizetési kötelezettség biztosítása érdekében alapított bankgaranciával felmerült költségeket – megfizetésére

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek a Tomra csoport tagjai, amelynek fő tevékenysége a használt betétdíjas üvegek főként visszaváltó automatákkal (RVM) való gyűjtése, valamint ehhez kapcsolódó termékek és szolgáltatások nyújtása.
   2001-ben a Bizottsághoz a felperesek erőfölénnyel való visszaélésére hivatkozó panasz érkezett, amely szerint az erőfölénnyel visszaélés megakadályozta, hogy a panaszt tevő belépjen e piacra.
   A Bizottság a megtámadott határozatban azt állapította meg, hogy a felperesek 1998-2002 közötti időszakban megsértették az EK 82. cikkét, valamint az EGT-megállapodás 54. cikkét azzal, hogy korlátozó stratégiát – ideértve kizárólagos szerződések kötését, egyedi mennyiségi kötelezettségvállalásokat és egyedi utólagos visszatérítési rendszert – alkalmaztak az üvegvisszaváltó automaták nemzeti piacán Ausztriában, Németországban, Hollandiában, Norvégiában és Svédországban. A Bizottság a felperesekkel szemben 24 millió eurós bírságot szabott ki.
   A felperesek keresetük alátámasztására fenntartják, hogy a Bizottság:

               —

               nyilvánvalóan helytelen és megbízhatatlan bizonyítékot használt annak alátámasztására, hogy a vállalatcsoport a verseny kizárását célzó stratégiát dolgozott ki, és e stratégiát 1998 és 2002 között 49 ügyféllel kötött szerződésben alkalmazta;

               —

               nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett azzal kapcsolatban, hogy e szerződések alkalmasak voltak-e a verseny kizárására, továbbá ezt nem indokolta meg, illetve hogy e szerződések valóban kizárták-e a versenyt;

               —

               nyilvánvaló jogban való tévedést követett el azzal, hogy azt állította, hogy a kizárólagos szerződések kötése, az egyedi mennyiségi kötelezettségvállalások és az egyedi utólagos visszatérítési rendszer az EK 82. cikk értelmében önmagukban (per se) jogellenesek;

               —

               nyilvánvaló hibát vétett azzal, hogy megállapította, hogy a nem kötelező mennyiségi kötelezettségvállalások megsérthetik az EK 82. cikkét; valamint

               —

               megsértette az arányosság elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, amikor a felperesekkel szemben 24 millió eurós bírságot szabott ki.


title: A Bíróság új tagjának eskütétele

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/1

         A Bíróság új tagjának eskütétele
   2010/C 80/02
   A tagállamok kormányai képviselőinek 2009. november 30 i határozatával (1) az Európai Közösségek Bíróságára a 2009. november 30 ától 2015. október 6 áig terjedő időszakra főtanácsnokká kinevezett P. Cruz Villalón 2009. december 14 én esküt tett a Bíróság előtt.

      (1)  HL L 14., 2010.1.20., 12. o.


title: T-206/08. sz. ügy: 2008. június 9-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/29

         2008. június 9-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-206/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/51)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: F. Díez Moreno)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege és az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2008. április 8-i (2008/321/EK) bizottsági határozatot abban a részében, amelyben a Spanyol Királyságot érintő, a szőlőtermelés teljesítményére vonatkozó két vizsgálatból (VT/VI/2002/14 és VT/VI/2006/09) eredő korrekciókat ír elő, összességében 54 949 195,80 euró összegben, amely abból következik, hogy 10 %-os korrekciót kell alkalmazni valamennyi, az előzetesen odaítélt támogatások keretében bejelentett kiadás tekintetében, és

               —

               kötelezze az alperes intézményt a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben a Spanyolországra vonatkozó közösségi finanszírozásából történő kizárások a szőlőtermelés teljesítményére vonatkozó két vizsgálatból (VT/VI/2002/14 és VT/VI/2006/09) erednek, a pénzügyi korrekció számítási alapját a Spanyolország által azon támogatások összességének keretében bejelentett kiadások képezték, amelyre a jogellenes szőlőtelepítések területeiről származó termékek tekintetében lehetett pályázni a 2003. és 2004. költségvetési évben, összességében 54 949 195,80 euró összegben (10 %-os korrekció valamennyi, ezen támogatások keretében bejelentett kiadás tekintetében a szőlőtelepítés teljes tilalmának ellenőrzése terén tapasztalt hiányosság okán).
   A Spanyol Királyság nem fogadja el az előírt pénzügyi korrekciót, mivel ezeket indokolatlannak és aránytalannak minősíti a következő érvekre támaszkodva:

               —

               az előírt korrekció indokolásának hiánya;

               —

               a spanyol ellenőrző szervezetek megfelelő eljárása a jogellenes ültetések feltárása terén a 2003. és 2004. gazdasági években;

               —

               a Bizottság szolgálatai elmulasztották a számlaelszámolás keretében előírt eljárásokat;

               —

               a 2002-ben elvégzett vizsgálat eredményei felhasználásának jogellenessége;

               —

               a nem vizsgált Comunidades Autónomas számára előírt korrekció extrapolációjának elutasítása;

               —

               olyan technikai érvelések hiánya, amelyek alátámasztják az előírt imputálás százalékos arányát: a különböző szabályozási intézkedések eltérő szempontjai.


title: C-515/14. sz. ügy: 2014. november 14-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Ciprusi Köztársaság

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/19

         2014. november 14-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Ciprusi Köztársaság
   (C-515/14. sz. ügy)
   (2015/C 065/28)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Tserepa-Lacombe és D. Martin)

      Alperes: Ciprusi Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Ciprusi Köztársaság nem teljesítette az Európai Unió Működéséről szóló szerződés 45. és 48. cikkéből, valamint az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel 2004. május 1-jei visszaható hatállyal nem szüntette meg a nyugellátásról szóló törvény [L. 97(I)97] 27. cikkében foglalt, életkorra vonatkozó feltételt, amelynek folytán e cikk ellentétes a fent hivatkozott rendelkezésekkel, amennyiben eltántorítja a munkavállalókat attól, hogy elhagyják saját országukat, és valamely más tagállamban, európai uniós intézményeknél vagy más nemzetközi szervezetnél folytassanak keresőtevékenységet, és mert eltérő bánásmódot valósít meg egyrészt a migráns munkavállalók, ideértve azokat is, aki európai uniós intézmény vagy más nemzetközi intézmény alkalmazásában állnak, másrészt azon köztisztviselők között, akik tevékenységüket kizárólag Cipruson folytatták;

               —

               a Bíróság a Ciprusi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Bizottság annak megállapítására kéri a Bíróságot, hogy a Ciprusi Köztársaság nem teljesítette az Európai Unió Működéséről szóló szerződés 45. és 48. cikkéből, valamint az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, mivel 2004. május 1-jei visszaható hatállyal nem szüntette meg a nyugellátásról szóló törvény [L. 97(I)97] 27. cikkében foglalt, életkorra vonatkozó feltételt, amelynek folytán e cikk ellentétes a fent hivatkozott rendelkezésekkel, amennyiben eltántorítja a munkavállalókat attól, hogy elhagyják saját országukat, és valamely más tagállamban, európai uniós intézményeknél vagy más nemzetközi szervezetnél folytassanak keresőtevékenységet, és mert eltérő bánásmódot valósít meg egyrészt a migráns munkavállalók, ideértve azokat is, aki európai uniós intézmény vagy más nemzetközi intézmény alkalmazásában állnak, másrészt azon köztisztviselők között, akik tevékenységüket kizárólag Cipruson folytatták. A ciprusi jogszabály, különösen a nyugellátásról szóló törvény [L. 97(I)97] 27. cikke, eltérő bánásmódot vezet be a nemzeti közigazgatásban dolgozó tisztviselők, valamint a más tagállam nemzetközi szervezeteinél vagy az európai uniós szervezeteknél dolgozó tisztviselők között, mert a közszolgálatból való nyugdíjba vonulásuk esetén kizárólag azok a munkavállalók hivatkozhatnak a szóban forgó törvény 24. és 25. cikkére és tarthatják fenn nyugdíjjogosultságaikat, akik tevékenységüket kizárólag Cipruson folytatták, még ha nem is teljesítik a 45 vagy 48 éves életkorra vonatkozó feltételt. Ezzel szemben azok a munkavállalók, akik éltek a szabad mozgáshoz való jogukkal, e cikkekre nem hivatkozhatnak, következésképpen elveszítik nyugdíjjogosultságaikat.
   Továbbá a nyugellátásról szóló törvény vitatott cikke akadályozza a munkavállalók szabad mozgását, mivel megfosztja őket annak a lehetőségétől, hogy összesítsenek valamennyi járulékfizetési időszakot, és nem biztosítja a migráns munkavállalók pályafutásának egységességét a nyugdíj szempontjából. E törvény alkalmazásából az következik, hogy az az alkalmazott, aki önként kilép a ciprusi közigazgatásból, hogy egy nemzetközi szervezetnél dolgozzon egy másik tagállamban, és aki nem teljesíti – esettől függően – a 45 vagy 48 éves életkorra vonatkozó feltételt, csak elszámolásban részesül, és elveszíti nyugdíjjogosultságait a nyugellátásról szóló törvény 27. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében, noha teljesítette az öt éves minimális járulékfizetési időt.
   Ezenfelül a törvény [L. 31(I)/2012], amely kizárólag a nyugdíjjogosultságoknak az Európai Unió nyugdíjrendszeréből és nyugdíjrendszerébe való átvitelét szabályozza, nem tartalmaz semmilyen előírást azon köztisztviselők nyugdíjjogosultságai tekintetében, akik kilépnek a ciprusi közigazgatásból, hogy az Európai Uniónál töltsenek be munkakört, majd végül úgy döntenek, hogy e nyugdíjjogosultságokat nem viszik át az Európai Unió tisztviselői szabályzata VIII. mellékletének 11. cikke értelmében. Az említett köztisztviselők elveszítik nyugdíjjogosultságaikat, amennyiben önként lépnek ki a közigazgatásból és nem teljesítik az életkorra vonatkozó feltételt.
   Másrészt az állami tisztviselők és kiterjedtebb közszolgálat (ideértve a helyi közigazgatási szerveket) tisztviselőinek nyugellátásáról szóló 2011. évi törvény (általános végrehajtási intézkedések [L. 113(I)2011] csak azokra az újonnan felvett tisztviselőkre alkalmazandó, akik 2011. október 1-jével, a fent hivatkozott törvény hatálybalépésének napjával vagy ezt követően lépnek szolgálatba, ekként az életkorra vonatkozó feltételt a nyugellátásról szóló törvény [L.97(I)1997] hatálya alá minden személy tekintetében továbbra is alkalmazzák.


title: C-574/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2004/18/EK irányelv — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Építészeti és tervezési szolgáltatások — Valamely középület felújítási projektjére vonatkozó tanulmánykészítési, tervezési, és felügyelői szolgáltatások — A projekt több fázisban történő megvalósítása költségvetési okok miatt — A szerződés értéke)

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-574/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2004/18/EK irányelv - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Építészeti és tervezési szolgáltatások - Valamely középület felújítási projektjére vonatkozó tanulmánykészítési, tervezési, és felügyelői szolgáltatások - A projekt több fázisban történő megvalósítása költségvetési okok miatt - A szerződés értéke)
   2012/C 133/13
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wilms és C. Zadra meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze, N. Graf Vitzthum és J. Möller meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 23-55. cikkével összefüggésben értelmezett 2., 9. és 20. cikkének megsértése — Az ugyanazon építési projekthez kapcsolódó több építészeti szolgáltatásnak ugyanazon tervezőiroda részére, európai szintű közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül történő odaítélése Niedernhausen önkormányzata által — Az odaítélt szolgáltatás felosztása — A szerződés értékének meghatározása

      Rendelkező rész

               1.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság — mivel Niedernhausen önkormányzata a területén található „Autalhalle” elnevezésű középület felújításával kapcsolatos építészeti szolgáltatásokra irányuló, az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének b) pontjában meghatározott értékhatárt meghaladó értékű közbeszerzési szerződést európai uniós szintű közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül ítélte oda — nem teljesítette az ezen irányelv 23-55. cikkével összefüggésben értelmezett 2., 9. és 20. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: T-253/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 7-i végzése – Cleversafe kontra EUIPO (Storage Beyond Scale)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/62

         A Törvényszék 2017. március 7-i végzése – Cleversafe kontra EUIPO (Storage Beyond Scale)
   (T-253/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 144/95)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 287., 2016.8.8.


title: T-1/14. sz. ügy: 2014. január 7-én benyújtott kereset — Aluminios Cortizo és Cortizo Cartera kontra Bizottság

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/49

         2014. január 7-én benyújtott kereset — Aluminios Cortizo és Cortizo Cartera kontra Bizottság
   (T-1/14. sz. ügy)
   2014/C 52/94
   Az eljárás nyelve: spanyol.

      Felek

      Felperesek: az Aluminios Cortizo, SAU (Extramundi, Spanyolország) és a Cortizo Cartera, SL (Extramundi, Spanyolország) (képviselő: A. Beiras Cal ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg teljes egészében a jogi aktust;

               —

               másodlagosan semmisítse meg a támogatások visszatérítésére irányuló határozatot; és

               —

               harmadlagosan rendelje el, hogy a támogatások a befektető tényleges nettó hasznának megfelelően értékeljék.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügyben megtámadott határozat megegyezik a T-515/13. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben (HL 2013. C 336., 29.) megtámadott határozattal.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkozik/hivatkoznak.

               1.

               Az első, az EUMSZ 107. cikk megsértésére alapított jogalap, mely a befektetőnek nyújtott állami támogatás szelektív jellegének hiányán alapul;

               2.

               A második, az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mely az indokolás teljes hiányán alapul a hajótulajdonosnak és/vagy a hajógyárnak a támogatás nagy részéből való kizárását illetően;

               3.

               A harmadik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, a nyereség elvesztésével kapcsolatban, amennyiben a határozat megköveteli, hogy a befektető térítse vissza a harmadik fél számára továbbadott támogatást;

               4.

               A negyedik, a jogos bizalom elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a Bizottság a levelei és tétlensége révén azt a jogos látszatot keltette, hogy a „SEAF” jogszerű;

               5.

               Az ötödik, a jogbiztonság elvének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a meg nem kapott/a befektető által továbbított támogatás visszatérítésére irányuló kötelezettség előírása jogalap nélküli elkobzásnak minősül;

               6.

               A hatodik, az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított jogalap, mivel a jelen esetben összeegyeztethetetlennek minősített intézkedések korábbi eljárásokban megengedettek voltak.


title: F-111/14. sz. ügy: 2014. október 17-én benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/54

         2014. október 17-én benyújtott kereset – ZZ és társai kontra Bizottság
   (F-111/14. sz. ügy)
   (2015/C 007/67)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A tisztviselők személyzeti szabályzata 45. cikke és I. melléklete, valamint az ezekkel kapcsolatos átmeneti intézkedések jogellenességének megállapítása, továbbá a kinevezésre jogosult hatóságnak a nyolc felperes – AST 9 besorolási fokozatú tisztviselők – 2014. évi előléptetési időszakban való előléptetésére vonatkozó határozatainak megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék elsődlegesen állapítsa meg a személyzeti szabályzat 45. cikke és I. melléklete, valamint az ezekkel kapcsolatos átmeneti intézkedések jogellenességét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság arra vonatkozó mind általános hatályú, mind egyedi határozatait, hogy blokkolja a felperesek mint AST 9 besorolási fokozatú tisztviselők 2014. évi előléptetési időszakban való előléptetésének lehetőségét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék másodlagosan semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság arra vonatkozó mind általános hatályú, mind egyedi határozatait, hogy blokkolja a felperesek mint AST 9 besorolási fokozatú tisztviselők 2014. évi előléptetési időszakban való előléptetésének lehetőségét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. április 19. a T-380/02. sz. és a T-128/03. sz., Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) egyesített ügyekben (Közösségi védjegy – Igazolási kérelem – Az OHIM határozatainak, értesítéseinek vagy tájékoztatásainak kézbesítési feltételei – Távmásoló útján történő továbbítás)

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/13

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. április 19.
   a T-380/02. sz. és a T-128/03. sz., Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) egyesített ügyekben (1)

   (Közösségi védjegy - Igazolási kérelem - Az OHIM határozatainak, értesítéseinek vagy tájékoztatásainak kézbesítési feltételei - Távmásoló útján történő továbbítás)
   (2005/C 155/26)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-380/02. sz. és a T-128/03. sz. Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH (székhelye: Linz [Ausztria], képviselik: G. Sechlehner és C. Ofner ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg), kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazottak: J. Weberndörfer és G. Schneider) egyesített ügyekben, másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a T-128/03. sz. ügyben az Elsőfokú Bíróság előtt a Chipita International SA (székhelye: Athén [Görögország], képviseli: P. Hoffmann ügyvéd), egyrészről az OHIM első fellebbezési tanácsának 2002. szeptember 26-i (R 26/2001-1. sz. ügy) a felperes igazolási kérelmét elutasító határozatának, másrészről az OHIM első fellebbezési tanácsának 2003. február 13-i és/vagy 2003. március 13-i (R 1124/2000-1. sz. ügy) a Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH és a Chipita International SA közötti felszólalási eljárásra vonatkozó határozatának megsemmisítése iránti kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács), tagjai: M. Vilaras tanácselnök, M. E. Martins Ribeiro és K. Jürimäe bírák; hivatalvezető: I. Natsinas tisztviselő, 2005. április 19-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Bíróság kötelezi a felperest a saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) költségeinek viselésére.

               3)

               A Bíróság kötelezi a Chipita International SA-t saját költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 101., 2003. 4.26.


title: C-366/04. sz. ügy: Az Unabhängige Verwaltungssenat (Független Közigazgatási Tanács) 2004. augusztus 16-án kelt végzésével Georg Schwarz kontra Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg (Salzburg tartományi székhely polgármestere) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/22

         Az Unabhängige Verwaltungssenat (Független Közigazgatási Tanács) 2004. augusztus 16-án kelt végzésével Georg Schwarz kontra Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg (Salzburg tartományi székhely polgármestere) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-366/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/37)
   Az Unabhängige Verwaltungssenat (Független Közigazgatási Tanács) 2004. augusztus 16-án kelt végzésével, amely 2004. augusztus 23-án érkezett a Bíróság hivatalához, a Georg Schwarz kontra Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg (Salzburg tartományi székhely polgármestere) ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   az Unabhängigen Verwaltungssenat (Független Közigazgatási Tanács) a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:
   Az élelmiszerhigiéniáról szóló, 1993. június 14-i 93/43/EGK tanácsi irányelv (1) 7. cikkével együtt olvasott EK-Szerződés 28–30. cikkei ellentétben állnak-e egy ezen irányelv hatálybalépése előtt kibocsátott nemzeti jogszabállyal, amely szerint védőcsomagolás nélkül tilos cukortermékeket vagy cukorhelyettesítő alapanyagokból készült édességeket automatákból árusítani?

      (1)  HL L 175., 1. o.


title: C-567/14. sz. ügy: A Cour d’appel de Paris (Franciaország) által 2014. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Genentech Inc. kontra Hoechst GmbH, korábban Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

text:
               2.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/12

      A Cour d’appel de Paris (Franciaország) által 2014. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Genentech Inc. kontra Hoechst GmbH, korábban Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
      (C-567/14. sz. ügy)
      (2015/C 073/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d’appel de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Genentech Inc.

         Alperesek: Hoechst GmbH, korábban Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A Szerződés 81. cikkének (azóta az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikkének) rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan hasznosítási szerződés érvényesítése, amely a szabadalmak érvénytelenítése esetén díjfizetési kötelezettséget ír elő a hasznosító számára pusztán az engedély alá eső szabadalmakhoz kapcsolódó jogok hasznosítása alapján?


title: C-112/15. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2015. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Az Århus Slagtehus A/S és társai nevében eljáró Kødbranchens Fællesråd kontra Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

text:
               4.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/30

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2015. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Az Århus Slagtehus A/S és társai nevében eljáró Kødbranchens Fællesråd kontra Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (C-112/15. sz. ügy)
   (2015/C 146/36)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Az Århus Slagtehus A/S, a Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, a Hadsund Kreaturslagteri A/S, a Hjalmar Nielsens Eksportslageri A/S, a Kjellerup Eksportslagteri A/S, a Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S és a Vejle Eksportsla A/S nevében eljáró Kødbranchens Fællesråd

      Alperesek: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) VI. mellékletének 1. és 2. pontjával összefüggésben értelmezett 27. cikke (4) bekezdésének a) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a tagállamok az élelmiszeripari létesítményekre kivetett illetékek megállapítása során nem számíthatják be azon közalkalmazottak fizetésével és képzésével kapcsolatban felmerülő kiadásokat, akiket az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) értelmében vett „hatósági segédszemélyzet” tekintetében meghatározott követelményeknek megfelelő képzés elvégzése érdekében alkalmaznak, akik azonban a képzésre való felvételüket megelőzően vagy a képzésük során nem végeznek húsvizsgálatot?

      (1)  HL L 165., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 200. o.

      (2)  HL L 139., 206. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 75. o.


title: C-652/13. sz. ügy: A Tribunale ordinario di Cagliari (Olaszország) által 2013. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mirko Saba kontra elleni büntetőeljárás

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/22

         A Tribunale ordinario di Cagliari (Olaszország) által 2013. december 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mirko Saba kontra elleni büntetőeljárás
   (C-652/13. sz. ügy)
   2014/C 112/27
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Az alapeljárás résztvevője

   Mirko Saba

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és azt követő cikkeket, valamint az EUMSZ 56. és azt követő cikkeket, továbbá az Európai Unió Bíróságának a C-72/10. és C-77/10. sz. egyesített ügyekben 2012. február 16-án hozott ítéletében megerősített elveket, hogy azokkal ellentétes, ha a pályázati eljárás tárgyát képező koncessziók időtartama rövidebb a korábban odaítélt koncessziók időtartamánál, amennyiben a pályázati eljárás célja, hogy orvosolja bizonyos számú piaci szereplő eljárásokból való jogellenes kizárásának következményeit?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és azt követő cikkeket, valamint az EUMSZ 56. és azt követő cikkeket, továbbá az Európai Unió Bíróságának a C-72/10. és C-77/10. sz. egyesített ügyekben 2012. február 16-án hozott ítéletében megerősített elveket, hogy azokkal ellentétes, ha a koncesszióra vonatkozó szabályozásnak a lejárat átmeneti kiigazítása révén történő átalakításának követelménye megfelelően igazolja a pályázati eljárás tárgyát képező koncessziók időtartamának a korábban odaítélt koncessziós jogviszonyok időtartamánál rövidebb megállapítását?


title: T-172/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Novomatic kontra OHIM – Simba Toys (AFRICAN SIMBA) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az AFRICAN SIMBA közösségi szóvédjegy bejelentése — A Simba korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke — Összetéveszthetőség — A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               9.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 81/17

         A Törvényszék 2015. január 22-i ítélete – Novomatic kontra OHIM – Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
   (T-172/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az AFRICAN SIMBA közösségi szóvédjegy bejelentése - A Simba korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 081/21)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Ausztria) (képviselő: W. Mosing ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Németország) (képviselők: O. Ruhl és C. Sachs ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Simba Toys GmbH & Co. KG és a Novomatic AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. január 15–én hozott határozata (R 157/2012–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Novomatic AG–t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 141., 2013.5.18.


title: F-89/11. sz. ügy: 2011. szeptember 18-án benyújtott kereset — ZZ kontra Régiók Bizottsága

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/45

         2011. szeptember 18-án benyújtott kereset — ZZ kontra Régiók Bizottsága
   (F-89/11. sz. ügy)
   2011/C 347/85
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: Régiók Bizottsága

      A jogvita tárgya és leírása

   A Régiók Bizottsága azon határozatának megsemmisítése, amelyben elutasítja a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott, a felperest közigazgatási és fegyelmi eljárás során állítólag ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelmet.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Régiók Bizottságának a felperes által 2010. július 14-én a személyzeti szabályzat 90. cikke (1) bekezdése alapján benyújtott, a felperest közigazgatási és fegyelmi eljárás során állítólag ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelmet elutasító, 2010. november 12-i 352/2010. sz. határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék — amennyiben szükséges — semmisítse meg a Régiók Bizottságának a felperes által 2011. február 10-én a személyzeti szabályzat 90. cikke (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt elutasító 2011. május 31-i kifejezett határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Régiók Bizottságát arra, hogy fizessen a felperesnek 15 000 eurót a felperest az ellene indított közigazgatási és fegyelmi eljárás túlzott elhúzódása miatt ért nem vagyoni kár megtérítése címén;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Régiók Bizottságát arra, hogy fizessen a felperesnek 15 000 eurót a felperest a Régiók Bizottsága által különböző közigazgatási és fegyelmi eljárások lefolytatásában elkövetett hibák és mulasztások miatt ért nem vagyoni kár megtérítése címén;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Régiók Bizottságát arra, hogy fizessen a felperesnek 41 888,68 eurót a felperest a hivatalbóli és előrehozott nyugdíjazása miatt ért vagyoni kár megtérítése címén;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Régiók Bizottságát arra, hogy a fent említett összegek után fizessen az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatot két százalékponttal meghaladó késedelmi kamatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Régiók Bizottságát a költségek viselésére.


title: T-201/13. sz. ügy: 2013. április 12-én benyújtott kereset — Rubinum kontra Bizottság

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/21

         2013. április 12-én benyújtott kereset — Rubinum kontra Bizottság
   (T-201/13. sz. ügy)
   2013/C 164/37
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Rubinum SA (Rubi, Sapnyolország) (képviselők: C. Bittner és P.-C. Scheel ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 288/2013/EU bizottsági végrehajtási rendeletet;

               —

               a felperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes lényegében a következő jogalapokra hivatkozik:

               1.

               Az 1831/2003/EK rendelet (1) 13. cikke (2) bekezdésének megsértése
               Ezzel kapcsolatban a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott rendelet alapját különösen az 1831/2003 rendelet 13. cikkének (2) bekezdése képezi, és e rendelkezés feltételei a jelen esetben nem teljesülnek. A felperes különösen azt állítja, hogy a megtámadott rendelet csak feltételezéseken alapul, és valójában az érintett készítménnyel kapcsolatban konkrétan nem állapították meg sem az antibiotikummal szembeni rezisztencia átvitelét, sem toxinok termelését.

               2.

               Az 1831/2003/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének megsértése
               E tekintetben a felperes előadja, hogy a Bizottság az 1831/2003 rendelet 7. cikkével összefüggésben értelmezett 10. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott kérelméről ugyanezen rendelet 9. cikkének (1) bekezdése szerint kellett volna döntést hoznia.

               3.

               Az 1831/2003/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének megsértése
               A felperes e tekintetben előadja, hogy több engedélyezési eljárásban is megfelelően és kellően igazolta, hogy az általa előállított takarmány-adalékanyag az 1831/2003 rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében nem ártalmas az emberi vagy állati egészségre, illetve a környezetre nézve. Szerinte a Bizottság és az EFSA nem cáfolta ezeket az állításokat.

               4.

               A 178/2002/EK rendelet (2) 6. cikkének megsértése
               E tekintetben a felperes lényegében úgy érvel, hogy a megtámadott rendeletet nem támasztja alá szabályos és teljes körű kockázatértékelés.

               5.

               A 178/2002/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése
               A felperes ezzel kapcsolatban többek között előadja, hogy a Bizottság nem indokolhatja a megtámadott rendeletet a 178/2002 rendelet 7. cikkének (2) bekezdéséből következő elővigyázatosság elvével sem. Kifejti továbbá, hogy a megtámadott rendelet még az elővigyázatosság elvére figyelemmel is sérti a 178/2002 rendelet 7. cikke (2) bekezdésének követelményeit.

               6.

               Az uniós jog általános alapelveinek megsértése
               A felperes ebben az összefüggésben a meghallgatáshoz való jog, a tisztességes eljáráshoz való jog és az arányosság elvének megsértését hozza fel.

               7.

               Az 1831/2003/EK rendelet 19. cikkének megsértése
               E tekintetben a felperes azt kifogásolja, hogy a Bizottság nem tartotta be az 1831/2003 rendelet 19. cikkében az EFSA határozatainak vagy mulasztásainak felülvizsgálatára előírt két hónapos határidőt, és az EFSA egyik állásfoglalásának felülvizsgálata iránt benyújtott felperesi kérelmet csak a megtámadott rendelet meghozatala után bírálta el.

      (1)  A takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 268., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 238. o.).

      (2)  Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 31., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 463. o.).


title: C-47/12. sz. ügy: A Finanzgericht Köln (Németország) által 2012. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Kronos International Inc. kontra Finanzamt Leverkusen

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/19

         A Finanzgericht Köln (Németország) által 2012. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Kronos International Inc. kontra Finanzamt Leverkusen
   (C-47/12. sz. ügy)
   2012/C 98/31
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Köln

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kronos International Inc.

      Alperes: Finanzamt Leverkusen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Kizárólag az EUMSZ 54. cikkel összefüggésben értelmezett EUMSZ 49. cikk szerinti letelepedési szabadság vagy emellett az EUMSZ 63–65. cikk szerinti szabad tőkemozgás is irányadó arra, ha a társaságiadó-beszámítást a harmadik országbeli tőketársaságok által német tőketársaságok számára fizetett osztalékok olyan adómentessége miatt zárják ki, amelynek feltételéül a nemzeti rendelkezések csak azt írják elő, hogy az osztalékban részesülő tőketársaság az osztalékfizető társaság alaptőkéjének legalább 10 %-ával rendelkezzen, noha az osztalékban részesülő tőketársaság részesedésének tényleges mértéke 100 %?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságával (jelenleg EUMSZ 49. cikk) és adott esetben ezzel párhuzamosan a tőke szabad mozgásával (1993-ig az EGK-Szerződés/EK-Szerződés 67. cikke, jelenleg EUMSZ 63–65. cikk) kapcsolatos rendelkezéseket, hogy azokkal ellentétes az olyan szabályozás, amely a külföldi leányvállalatok által fizetett osztalékok adómentessége esetén az anyavállalatnál felmerült veszteség esetében is kizárja az ezen osztalékokat terhelő társasági adó beszámítását és kifizetését, noha a belföldi leányvállalatoktól származó osztalékok tekintetében társaságiadó-beszámítás révén mentesülésre van lehetőség?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságával (jelenleg EUMSZ 49. cikk) és adott esetben ezzel párhuzamosan a tőke szabad mozgásával (1993-ig az EGK-Szerződés/EK-Szerződés 67. cikke, jelenleg EUMSZ 63–65. cikk) kapcsolatos rendelkezéseket, hogy azokkal ellentétes az olyan szabályozás, amely kizárja a vállalati láncban lejjebb elhelyezkedő leányvállalatok által fizetett — a leányvállalat országában adómentes és a belföldi anyavállalat számára (tovább)fizetett, valamint Németországban szintén adómentes — osztalékokat terhelő társasági adó beszámítását és kifizetését, de a tisztán belföldi helyzetekben adott esetben a vállalati láncban lejjebb elhelyezkedő leányvállalattól származó osztalékokat terhelő társasági adónak a leányvállalatnál történő beszámításán és a leányvállalattól származó osztalékokat terhelő társasági adónak az anyavállalatnál történő beszámításán keresztül az anyavállalatnál felmerült veszteség esetében visszatérítést tesz lehetővé?

               4.

               A tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezések párhuzamos alkalmazandósága esetén a kanadai osztalékok tekintetében — a második kérdésre adandó választól függően — a következő kérdés is felmerül:
               Úgy kell-e értelmezni a jelenlegi EUMSZ 64. cikk (1) bekezdését, hogy az lehetővé teszi, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság a tartalmi szempontból 1993. december 31-e óta lényegében változatlan nemzeti és adóegyezménybeli rendelkezéseket alkalmazza, és ezáltal tartósan kizárja a Németországban adómentes osztalékokat terhelő kanadai társasági adó beszámítását?


title: T-414/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 4-i végzése — Henkel kontra OHIM — JLO Holding (LIVE) ( Közösségi védjegy — Megszűnés iránti kérelem — A megszűnés iránti kérelem visszavonása — Okafogyottság )

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/46

         A Törvényszék 2010. március 4-i végzése — Henkel kontra OHIM — JLO Holding (LIVE)
   (T-414/09. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Megszűnés iránti kérelem - A megszűnés iránti kérelem visszavonása - Okafogyottság”)
   2010/C 113/75
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Németország) (képviselők: kezdetben C. Milbradt, később C. Milbradt és H. Van Volxem ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: B. Schmidt meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: JLO Holding Company, LLC (Santa Monica, Egyesült Államok) (képviselő: A. Klett ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2009. július 30-án hozott, a Henkel AG & Co. KGaA és a JLO Holding Company, LLC között folyó megszűnési eljárására vonatkozó határozata (R 609/2008-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A kereset okafogyottá vált.

               2.

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 312., 2009.12.19.


title: T-428/09. sz. ügy: 2009. október 22-én benyújtott kereset — Berenschot Groep kontra Bizottság

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/30

         2009. október 22-én benyújtott kereset — Berenschot Groep kontra Bizottság
   (T-428/09. sz. ügy)
   2010/C 11/57
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Berenschot Groep BV (Utrecht, Hollandia) (képviselő: B. O’Connor solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Bizottság 2009. augusztus 11-i indokolás nélküli határozatát, amely „Az Európai Bizottság külső támogatásában részesülő harmadik országok kizárólagos érdekében rövid távú szolgáltatások beszerzésére irányuló többszörös keretszerződésre” vonatkozó, szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési eljárásban nem vette fel a felperes által benyújtott ajánlatot a hét, gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat közé, és következésképpen nem választotta ki nyertesként a felperes által irányított konzorciumot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság vizsgálja meg a közbeszerzési eljárás lefolytatását és a csalással gyanúsított ajánlattevők tekintetében tanúsított éberséget;

               —

               az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2009. október 21-i határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság hozza meg az általa szükségesnek tartott egyéb intézkedéseket;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügyben a felperes az alperes azon határozatának megsemmisítését kéri, amelyben nem fogadta el „Az Európai Bizottság külső támogatásában részesülő harmadik országok kizárólagos érdekében rövid távú szolgáltatások beszerzésére irányuló többszörös keretszerződésre” vonatkozó, szolgáltatásnyújtásra irányuló nyilvános ajánlati felhívásra (EuropAid/127054/C/SER/multi) (1) a konzorcium tagjaként benyújtott ajánlatát. Továbbá a felperes kéri a 2009. október 21-i bizottsági határozat megsemmisítését, amely az említett közbeszerzési eljárásra vonatkozó értékelő jelentésekhez csak részben biztosított hozzáférést.
   Keresetének alátámasztására a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.
   Először is előadja, hogy a bírálóbizottság nem értékelte megfelelően a felperes ajánlatában említett szakértőket. Szerinte a bírálóbizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor a felperes által irányított konzorcium szakértőit nem megfelelően pontozta. Továbbá a felperes úgy érvel, hogy a bírálóbizottság és a Bizottság semmilyen magyarázattal nem szolgált az egyedi önéletrajzok besorolási rendszeréről, és azt sem fejtette ki, hogy a felperes szakértői miért kaptak olyan alacsony pontszámokat. Ha a bírálóbizottság az értékelései során nem objektív kritériumokat alkalmazott, a Bizottság nem biztosította az ajánlattevőkkel szembeni egyenlő bánásmód, az átláthatóság, a tisztességes verseny és a gondos ügyintézés elvének érvényesülését. A Bizottság által 2009. október 21-én adott értékelő jelentés nem orvosolta az információhiányt, mivel az a felperes által kapott végleges pontszámok bemutatására szorítkozott.
   Másodszor a felperes úgy érvel, hogy a Bizottság megsértette az 1049/2001 rendelet (2) 7. cikkének (1) bekezdését, mivel nem válaszolt a felperes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmére az e cikkben foglalt határidőkön belül. Azt állítja továbbá, hogy a Bizottság megsértette a gondos ügyintézés elvét, mivel az értékelő jelentést nem közölte megfelelő időben ahhoz, hogy a felperes az EK 230. cikk szerinti jogait megfelelően gyakorolhassa.
   Harmadszor a felperes előadja, hogy a Bizottság nem teljesítette a költségvetési rendelet (3) 94. cikkéből és a 2008/969 határozatból (4) eredő kötelezettségeit, ugyanis nem tett lépéseket a közösségi költségvetés integritásának védelme érdekében, mert nem zárta ki a csalással gyanúsított ajánlattevőket a szóban forgó szerződés odaítéléséből.

      (1)  HL 2008/S 90-121428.

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

      (3)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 2002. L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.).

      (4)  A Bizottság engedélyezésre jogosult tisztviselői és a végrehajtó ügynökségek által használandó korai előrejelző rendszerről szóló, 2008. december 16-i bizottsági határozat (HL 2008. L 344., 125. o.).


title: T-359/06. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Heijmans Infrastructuur kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az útépítési bitumen holland piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Bizonyítási teher — Bírságok — A jogsértés súlya — A jogsértő magatartás betudhatósága — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog” )

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/18

         A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Heijmans Infrastructuur kontra Bizottság
   (T-359/06. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Az útépítési bitumen holland piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Bizonyítási teher - Bírságok - A jogsértés súlya - A jogsértő magatartás betudhatósága - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog)
   2012/C 355/34
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Heijmans Infrastructuur BV (Rosmalen, Hollandia) (képviselők kezdetben: M. Smeets és A. Van den Oord, később: M. Smeets ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Bouquet és A. Nijenhuis meghatalmazottak, segítőik: F. Wijckmans, F. Tuytschaever és L. Gyselen ügyvédek, később: A. Bouquet, A. Nijenhuis és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak, segítőik: F. Wijckmans és F. Tuytschaever)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 81. cikk alapján megindított eljárás[ban] (COMP/F/38.456 — „bitumen [Hollandia]”-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat felperest érintő részében való megsemmisítése, és másodlagosan az említett határozatban vele szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Heijmans Infrastructuur BV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: C-166/13. sz. ügy: A tribunal administratif de Melun (Franciaország) által 2013. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sophie Mukarubega kontra Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/11

         A tribunal administratif de Melun (Franciaország) által 2013. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sophie Mukarubega kontra Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
   (C-166/13. sz. ügy)
   2013/C 164/20
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Melun

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sophie Mukarubega

      Alperesek: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a védelemhez való jog tiszteletben tartása alapelvének szerves részét képező és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében is rögzített, minden eljárásban érvényesülő meghallgatáshoz való jogot, hogy az a hatóságot arra kötelezi, hogy egy illegálisan tartózkodó külföldit kiutasító határozat meghozatalakor — e kiutasítási határozat akár kapcsolódik tartózkodási engedély megtagadásához, akár nem, illetve különösen ha fennáll a szökés veszélye — biztosítson lehetőséget arra, hogy az érintett ismertesse észrevételeit?

               2.

               A közigazgatási bírósági eljárás felfüggesztő hatálya kivételt képezhet-e azon szabály alól, hogy az illegálisan tartózkodó külföldinek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a vele szemben foganatosítandó kitoloncolási intézkedéssel kapcsolatos álláspontját előzetesen ismertesse?


title: T-556/12. sz. ügy: 2012. december 21-én benyújtott kereset — Royalton Overseas kontra OHIM — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/22

         2012. december 21-én benyújtott kereset — Royalton Overseas kontra OHIM — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)
   (T-556/12. sz. ügy)
   2013/C 63/44
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Royalton Overseas Ltd (Road Town, Brit Virgin-szigetek) (képviselő: C. Năstase ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: SC Romarose Invest Srl (Bukarest, Románia)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának a 2012. október 22-én kézbesített és 2012. október 4-én az R 2535/2011-1. sz. ügyben hozott határozatát;

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „KAISERHOFF” ábrás védjegy a 8. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9242066. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 110809. sz. „KAISERHOFF” román szóvédjegy a 11., 21. és 35. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 2868/95 rendelet 20. szabályának (7) bekezdésével megerősített 50. szabályának és a 207/2009 tanácsi rendelet 76. cikke (1) bekezdésének és 42. cikke (5) bekezdésének a megsértése.


title: F-126/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2014. november 17-i végzése – Durand kontra Bizottság

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/62

         A Közszolgálati Törvényszék 2014. november 17-i végzése – Durand kontra Bizottság
   (F-126/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 007/81)
   Az eljárás nyelve: francia
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15., 47. o.


title: C-80/12. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. április 1-i ítélete (a First-tier Tribunal [Tax Chamber] [Egyesült Királyság]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd és társai kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Letelepedés szabadsága — Társasági adó — Adókedvezmény — Cégcsoportok és konzorciumok — Olyan nemzeti jogszabály, amely lehetővé teszi a veszteségek átadását egy konzorciumhoz tartozó társaság és egy cégcsoporthoz tartozó társaság között, amelyeket a cégcsoporthoz és a konzorciumhoz egyaránt tartozó „kapocstársaság” köt össze — A „kapocstﾡrsaság” illetőségére vonatkozó feltétel — Székhelyen alapuló hátrányos megkülönböztetés — Harmadik államban illetőséggel rendelkező és azon cégeket birtokló cégcsoport legfelső szintű anyavállalata, amelyek harmadik államokban illetőséggel rendelkező társaságokon keresztül kívánják egymásnak átadni a veszteségeiket)

text:
               26.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 159/2

         A Bíróság (nagytanács) 2014. április 1-i ítélete (a First-tier Tribunal [Tax Chamber] [Egyesült Királyság]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd és társai kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (C-80/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Letelepedés szabadsága - Társasági adó - Adókedvezmény - Cégcsoportok és konzorciumok - Olyan nemzeti jogszabály, amely lehetővé teszi a veszteségek átadását egy konzorciumhoz tartozó társaság és egy cégcsoporthoz tartozó társaság között, amelyeket a cégcsoporthoz és a konzorciumhoz egyaránt tartozó „kapocstársaság” köt össze - A „kapocstársaság” illetőségére vonatkozó feltétel - Székhelyen alapuló hátrányos megkülönböztetés - Harmadik államban illetőséggel rendelkező és azon cégeket birtokló cégcsoport legfelső szintű anyavállalata, amelyek harmadik államokban illetőséggel rendelkező társaságokon keresztül kívánják egymásnak átadni a veszteségeiket))
   2014/C 159/02
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson Card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Az EUMSZ 49. és az EUMSZ 54. cikk értelmezése – Letelepedés szabadsága – Adójogszabályok – Társasági adó – Adókedvezmény – Az Egyesült Királyságban illetőséggel rendelkező és egy konzorciumhoz tartozó társaság által elszenvedett veszteségnek az ugyanezen államban illetőséggel rendelkező és egy cégcsoportba tartozó társaság részére történő átvitelét azzal a feltétellel engedélyező nemzeti jogszabály, hogy e két társaság között kapcsolat áll fenn egy kapocstársaság révén, amely társaság a cégcsoportba tartozik, valamint a konzorciumnak is tagja – Kötelezően az Egyesült Királyságban illetőséggel rendelkező vagy állandó telephely útján az Egyesült Királyságban kereskedelmi tevékenységet végző kapocstársaság.

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 54. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely elismeri a valamely cégcsoporthoz tartozó belföldi illetőségű társaság számára annak lehetőségét, hogy átvegye a valamely konzorciumhoz tartozó másik belföldi illetékességű társaság által elszenvedett veszteségeket, amennyiben egy mind ehhez a cégcsoporthoz, mind pedig a konzorciumhoz tartozó „kapocstársaság” szintén a fenti tagállamban rendelkezik illetőséggel, függetlenül azon társaságok illetőségétől, amelyek közvetlenül vagy közvetítő társaságokon keresztül részesedéssel rendelkeznek azon kapocstársaságban és más társaságokban, amelyek érintettek a veszteségek átadásában, míg kizárja ezt a lehetőséget, amennyiben a kapocstársaság más tagállamban rendelkezik székhellyel.

      (1)  HL C 184., 2012.6.23.


title: C-444/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-37/04. sz., Região autónoma dos Açores kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2008. július 1-jén hozott ítélete ellen a Região autónoma dos Açores által 2008. október 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               20.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 327/15

         Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-37/04. sz., Região autónoma dos Açores kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2008. július 1-jén hozott ítélete ellen a Região autónoma dos Açores által 2008. október 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-444/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 327/26)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Região autónoma dos Açores (képviselők: M. Renouf solicitor, C. Bryant solicitor, H. Mercer QC)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösségek Bizottsága, Spanyol Királyság, Seas at Risk VZW, WWF – World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-37/04. sz. ügyben 2008. július 1-jén hozott ítéletét;

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak a T-37/04. sz. ügyben benyújtott keresetet;

               —

               semmisítse meg az 1954/2003 tanácsi rendelet (1) 3. és 11. cikkét, valamint a mellékletét annyiban, amennyiben a) előírják, hogy a rendelet szerinti halászati erőkifejtés csak a célfajokra és az ICES/CECAF-övezetekre kerülnek megállapításra, míg a használt halászfelszerelésekre nem, függetlenül attól, hogy azok vontatottak vagy állandóak; b) kizárják a tengerfenéken élő fajokat (azaz a 2347/2002 rendelet (2) hatálya alá tartozó tengerfenéken élő fajokat) az 1954/2003 tanácsi rendelet 3. és 11. cikkének hatálya alól;

               —

               semmisítse meg az 1954/2003 rendelet 15. cikkét, amennyiben a 685/95 (3) és a 2027/95 (4) rendeletek hatályon kívül helyezésével a) megszünteti a Közösség arra vonatkozó hatáskörét, hogy a halászati erőkifejtést nemcsak a célfajokra és az ICES/CECAF-övezetekre, hanem egyidejűleg a használt halászati felszerelésekre is meghatározza és (ii) a 2027/95 rendeletben előírtak szerint a halászati erőkifejtés megállapítását megszünteti; b) (i) megszünteti a tengerfenéken élő fajokat (azaz a 2347/2002 rendelet hatálya alá tartozó tengerfenéken élő fajokat) illető területenkénti éves maximális halászati erőkifejtés meghatározására vonatkozó hatáskört, és (ii) megszünteti a 2027/95 rendelet szerinti éves maximális halászati kiadások meghatározását; c) megszünteti a spanyol lobogó alatt közlekedő halászhajók vonatkozásában az Azori-szigetek vizein történő tonhalhalászat tilalmát;

               —

               semmisítse meg az 1954/2003 tanácsi rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, amennyiben nem tartja fenn a spanyol lobogó alatt közlekedő halászhajókra vonatkozóan az Azori-szigetek vizein történő tonhalhalászat tilalmát;

               —

               utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz, ha a Bíróság úgy ítéli meg, hogy a per állása nem engedi meg, hogy az ügyet érdemben eldöntse;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a Região autonoma dos Açoresnél az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező az Elsőfokú Bíróság fent hivatkozott ítélete elleni fellebbezését hét jogalapra alapítja.
   Először is az Elsőfokú Bíróság döntése, miszerint a fellebbezőnek az EK 299. cikk (2) bekezdésében biztosított védelem nem elegendő annak bizonyítására, hogy őt a kifogásolt rendelkezések személyében érintik, téves jogalkalmazás következménye.
   Másodszor az Elsőfokú Bíróság hibásan vonta le azt a következtetést, hogy csak tagállamok – és nem a régiók – joga, hogy a közérdeket a fennhatóságuk alatt lévő területen védelmezzék.
   Harmadszor az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazással nem különböztette meg az ökológiai és a gazdasági érdekeket.
   Negyedszer az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazás eredményeként állapította meg, hogy a kifogásolt rendelkezések nincsenek káros hatással a halállományra és az Azori-szigetek tengeri környezetére és ennek következtében a régió halászati ágazatának túlélésére.
   Ötödször az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazás alapján állapította meg, hogy abból, hogy a kifogásolt rendelkezések hatást gyakoroltak a fellebbező jogalkotási és végrehajtási hatásköreire, nem következik, hogy a fellebbezőt ezek a rendelkezések személyében érintik.
   Hatodszor az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazás eredményeként állapította meg, hogy a fellebbező keresete elfogadhatatlan, mivel más hatékony jogorvoslati lehetőség nem áll a rendelkezésére.
   Hetedszer az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazással nem vette figyelembe sem összességükben, sem egyenként a fellebbező által hivatkozott tényeket.

      (1)  Az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések irányításáról, a 2847/93/EK rendelet módosításáról, valamint a 685/95/EK és a 2027/95/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 4-i 1954/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 289., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 6. kötet, 44. o.).

      (2)  A mélytengeri állományok halászatára vonatkozó különleges hozzáférési követelmények és kapcsolódó feltételek megállapításáról szóló, 2002. december 16-i 2347/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 351., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 5. kötet, 391. o.).

      (3)  Az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati erőkifejtések igazgatásáról szóló, 1995. március 27-i 685/95/EK tanácsi rendelet (HL L 71., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 2. kötet, 204. o.).

      (4)  Az egyes közösségi halászati területekre és erőforrásokra vonatkozó halászati gazdálkodási rendszer létrehozásáról szóló, 1995. június 15-i 2027/95/EK tanácsi rendelet (HL L 199., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 2. kötet, 224. o.).


title: C-137/15. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2015. november 17-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – María Pilar Plaza Bravo kontra Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — 79/7/EGK irányelv — 4. cikk, (1) bekezdés — A férfi és női munkavállalók közötti egyenlő bánásmód — Részmunkaidőben foglalkoztatott, főként női munkavállalók — A munkanélküli-ellátás legmagasabb összegét előíró nemzeti szabályozás — Olyan szabályozás, amely ezen összeg kiszámításához az érintett, részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje közötti viszonyt veszi alapul)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/19

         A Bíróság (hetedik tanács) 2015. november 17-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – María Pilar Plaza Bravo kontra Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (C-137/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 79/7/EGK irányelv - 4. cikk, (1) bekezdés - A férfi és női munkavállalók közötti egyenlő bánásmód - Részmunkaidőben foglalkoztatott, főként női munkavállalók - A munkanélküli-ellátás legmagasabb összegét előíró nemzeti szabályozás - Olyan szabályozás, amely ezen összeg kiszámításához az érintett, részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje és a teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalók munkaideje közötti viszonyt veszi alapul))
   (2016/C 038/27)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Az alapeljárás felei

      Felperes: María Pilar Plaza Bravo

      Alperes: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Rendelkező rész

   A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdésével a jelen jogvitához hasonló körülmények között nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, amelynek értelmében a munkavállalónak az egyetlen részmunkaidős munkaviszonya megszűnéséből eredő teljes munkanélküliség után járó ellátás összegének kiszámításához a törvény által, általános jelleggel megállapított legmagasabb összeg tekintetében a részmunkaidő szerinti olyan arányosítási együtthatót kell alkalmazni, amely megfelel az összehasonlítható teljes munkaidőben dolgozó munkavállaló által ledolgozott munkaidő mértékéhez viszonyítottan a részmunkaidő által képviselt százalékos aránynak.

      (1)  HL C 178., 2015.6.1.


title: C-245/12. sz. ügy: 2012. május 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               7.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/8

         2012. május 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-245/12. sz. ügy)
   2012/C 200/15
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, Simon. B és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság, mivel

                           —

                           nem fogadta el, vagy legalábbis nem közölte a Bizottsággal azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2008. június 17-i 2008/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) (1) megfeleljen, nem teljesítette az ezen irányelv 26. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               A Bíróság az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a Lengyel Köztársaságot a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésétől számítva napi 93 492 euró kényszerítő bírság megfizetésére a 2008/56/EK irányelvet átültető intézkedések közlésére vonatkozó kötelezettség nem teljesítése miatt;

               —

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2008/56/EK irányelv átültetésének határideje 2010. július 15-én lejárt.

      (1)  HL L 164., 19. o.


title: C-186/04. sz. ügy: A Conseil d'État, section d'administration 2004. április 1-jei ítéletével a P. Housieaux kontra Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale képviselői, támogatja a société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B.), a S.A. Batipont Immobilier (B.P.I.) és a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.), ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               12.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/7

         A Conseil d'État, section d'administration 2004. április 1-jei ítéletével a P. Housieaux kontra Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale képviselői, támogatja a société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B.), a S.A. Batipont Immobilier (B.P.I.) és a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.), ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-186/04. sz. ügy)
   (2004/C 156/14)
   A Conseil d'État, section d'administration (Belgium) 2004. április 1-jei végzésével, a P. Housieaux kontra Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale képviselői, támogatja a société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B.), a S.A. Batipont Immobilier (B.P.I.) és a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.), ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Conseil d'État, section d'administration (Belgium) a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               A környezeti információkhoz való hozzáférés szabadságáról szóló, 1990. június 7-i 90/313/EGK tanácsi irányelv (1) 3. cikk (4) bekezdése szerinti két hónapos határidő olyan határidő, amely az információkéréssel megkeresett hatóság számára csak tájékoztató jellegű, vagy pedig olyan, amelyet e hatóságnak tiszteletben kell tartania?

               2)

               Abban az esetben, ha a két hónapos határidő kötelező, és annak lejártakor az információkéréssel megkeresett hatóság semmilyen határozatot nem hoz, melyik az a hivatkozott irányelv 4. cikke szerinti „döntés”, amelynek bírósági vagy közigazgatási felülvizsgálata „az érintett nemzeti jogrendszernek megfelelően” kérhető?

               3)

               A hivatkozott irányelv 3. cikkének (4) bekezdése és 4. cikke megtiltják-e, hogy az „az érintett nemzeti jogrendszer” úgy értelmezze az információkéréssel megkeresett hatóságnak az irányelv 3. cikkének (4) bekezdése szerinti két hónap alatti hallgatását,, mint a kérést hallgatólagosan elutasító döntést, amelyet ugyan nem indokoltak, de amely a 4. cikk szerinti bírósági vagy közigazgatási felülvizsgálat tárgyát képezheti?

               4)

               Abban az esetben, ha az irányelv 3.. cikkének (4) bekezdése szerinti két hónapos határidő tájékoztató határidő, az irányelv 3. cikkének (4) bekezdése és 4. cikke kizárják-e, hogy a „nemzeti jogrendszer” előírhassa az információkérő számára, hogy a hatóságot felszólíthassa arra, hogy információkérésére egy bizonyos határidőn belül válaszoljon, amelynek hiányában a hatóság tartós hallgatása az információszolgáltatást hallgatólagosan megtagadó döntésnek minősül, amely közigazgatási felülvizsgálat tárgyát képezheti?

      (1)  HL L 158., 1990.6.23., 56. o.


title: T-42/12. sz. ügy: 2012. február 1-jén benyújtott kereset — Bateni kontra Tanács

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/23

         2012. február 1-jén benyújtott kereset — Bateni kontra Tanács
   (T-42/12. sz. ügy)
   2012/C 98/39
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Bateni (Hamburg, Németország) (képviselők: J. Kienzle és M. Schlingmann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozatot (1), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (2),

               —

               a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek, különösen a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik:

               1.

               Az első jogalap: a felperes védelemhez való jogának megsértése

                           —

                           A Tanács megsértette a felperes hatékony bírói jogvédelemhez való jogát, és különösen az indokolási kötelezettséget azáltal, hogy nem szolgált kellő indokolással a felperesnek a megtámadott határozat és a megtámadott rendelet mellékletébe történő felvételét illetően;

                           —

                           A Tanács nem válaszolt a felperes azon egyértelmű felhívására, hogy ismertesse az indokokat és szempontokat, és hogy terjessze elő a vonatkozó bizonyítékokat, amelyek igazolják a felperesnek a megtámadott határozat és a megtámadott rendelet mellékletébe történő felvételét.

                           —

                           A Tanács megsértette a felperes meghallgatáshoz való jogát azzal, hogy nem biztosította neki a megtámadott határozat 24. cikkének (3) és (4) bekezdésében, valamint a megtámadott rendelet 36. cikkének (3) és (4) bekezdésében előírt azon lehetőséget, hogy állást foglalhasson a szankciós listákra történő felvételt illetően és kezdeményezhesse a Tanács általi vizsgálatot.

               2.

               A felperes szankciós listákra történő felvétele jogalapjának hiányára alapított második jogalap

                           —

                           A Tanács által a felperes szankciós listákra történő felvétele érdekében megjelölt indokok nem teszik lehetővé annak meghatározását, hogy a Tanács pontosan mely jogalapra hivatkozik.

                           —

                           Egy olyan tevékenység, amelyet a felperes csak 2008 márciusáig végzett, nem igazolhatja a szankciós listákra 2011 decemberében történő felvételét.

                           —

                           A felperesnek a Hanseatic Trade Trust & Shipping (HTTS) GmbH igazgatójaként végzett tevékenysége nem igazolja a szankciós listákra való felvételét, többek között azért, mert az Európai Unió Törvényszéke megsemmisítette a 961/2010/EU rendeletet (3) a HTTS GmbH társaságra vonatkozó részében.

                           —

                           Önmagában az a tény, hogy a felperes egy olyan angol társaság igazgatója volt, amelyet időközben megszüntettek, nem enged arra következtetni, hogy a 2010/413/KKBP határozat (4) 20. cikkének (1) bekezdésében, illetve a 961/2010 rendelet 16. cikkének (2) bekezdésében hivatkozott, a felperes szankciós listákra történő felvételéhez szükséges indokok valamelyike fennáll.

               3.

               A felperesnek a tulajdona tiszteletben tartásához való alapvető joga megsértésére alapított harmadik jogalap

                           —

                           A felperes szankciós listákra történő felvétele a tulajdonhoz való alapvető joga indokolatlan sérelmét jelenti, mivel a felperes — a Tanács elégtelen indokolása miatt — nem értheti, miért vették fel a szankciókkal érintett személyek listájára.

                           —

                           A felperes szankciós listákra történő felvétele nyilvánvalóan nem megfelelő a 2010/413/KKBP határozat és a 961/2010 rendelet által kitűzött célok eléréséhez, és ezenkívül a tulajdonjoga aránytalan sérelmét jelenti.

      (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozat (HL L 319., 71. o.).

      (2)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 319, 11. o.).

      (3)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet (HL L 281, 1. o.).

      (4)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195, 39. o., helyesbítve: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.).


title: T-326/12. sz. ügy: 2012. július 25-én benyújtott kereset — Salim Georges Al Toun és Al Toun Group kontra Tanács

text:
               13.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/8

         2012. július 25-én benyújtott kereset — Salim Georges Al Toun és Al Toun Group kontra Tanács
   (T-326/12. sz. ügy)
   2012/C 311/10
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperesek: Salim Georges Al Toun és Al Toun Group (képviselő: Stanislav Koev ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és teljes egészében megalapozottnak, valamint nyilvánítsa megalapozottnak a keresetlevélben előadott valamennyi jogalapot;

               —

               engedélyezze a jelen kereset gyorsított eljárásban történő vizsgálatát;

               —

               állapítsa meg, hogy a megtámadott aktusok részlegesen megsemmisíthetők, mert az aktusok megsemmisítendő része elválasztható az aktus egészétől;

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011. december 1-jei 2011/782/KKBP határozatot és a 2012. május 14-i 2012/256/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben Salim Al Tount és az Al Toun Groupot felvették a 2011. december 1-jei 2011/782/KKBP tanácsi határozat mellékletében szereplő listára;

               —

               semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendeletet és a 410/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet, annyiban, amennyiben Salim Al Tount és az Al Toun Groupot felvették a 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendelet II. mellékletében szereplő listára;

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperesek összes költségének, a jelen eljárás során a képviseletükkel összefüggésben felmerült költségek, munkadíjak és egyéb költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap a védelemhez való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog lényeges megsértésén alapul, mivel a felpereseket nem tájékoztatták a megtámadott jogi aktusokról, amelyekről a médiából értesültek, és sem egyetlen bizonyítékot, sem egyetlen komoly ténykörülményt nem ismertettek velük a szankcióval sújtott személyek listájára való felvételük alátámasztása érdekében. E tekintetben a bizonyítási teher a Tanácsra hárul, amelynek igazolnia kellene a korlátozó intézkedések előírását.

               2.

               A második jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, mivel a Tanács, azáltal, hogy a megtámadott jogi aktusokban kizárólag kijelentő megfogalmazást alkalmazott, amelyet nem indokolt, megsértette az uniós intézményeknek az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. cikke, az EUMSZ 296. cikk és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke által előírt kötelezettségét. Ezzel kapcsolatban a felek a rendszerben való részvétel pontatlan fogalmának használatára hivatkoznak, amelynek nincs meghatározva a fogalma a Tanácsnak a szíriai helyzetre vonatkozó aktusaiban. Azáltal, hogy nem jelöli meg az egyértelmű és pontos okokat, a Tanács megakadályozza a Törvényszéket abban, hogy gyakorolja felülvizsgálati jogkörét a megtámadott jogi aktusok jogszerűségével kapcsolatban.

               3.

               A harmadik jogalap a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésén alapul, mivel az indokolási kötelezettség megsértése megakadályozta egy hatékony védekezési jogalap kifejtését, amint az az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. és 13. cikkében, az EUMSZ 215. cikkben és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. és 47. cikkében szerepel.

               4.

               A negyedik jogalap a Tanács által elkövetett értékelési hibán alapul, mivel a felperest, Salim Al Tount tévesen azonosította venezuelai állampolgárként, ami nem felel meg a valóságnak, és mivel az Al Toun Group — megalakítása óta — soha nem vett részt olaj- vagy olajtermékekre vonatkozó ügyletekben, a megtámadott jogi aktusokban szereplő állítással ellentétben.

               5.

               Az ötödik jogalap az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikke és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17. cikke által előírt tulajdonhoz való jog, az arányosság elve és a vállalkozás szabadságának megsértésén alapul, mivel a 2012. május 14-i 2012/256/KKBP tanácsi végrehajtási határozat és a 2012. május 14-i 410/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet elfogadásával a Tanács indokolatlanul fosztotta meg a felpereseket a tevékenységük békés gyakorlásának lehetőségétől, amely a létezésüket és megélhetésüket biztosítaná.

               6.

               A hatodik jogalap az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 8. és 10. cikkének (2) bekezdésében előírt jóhírnévhez való jog nyilvánvaló megsértésén alapul, mivel a felperesek nevének a megtámadott jogi aktusokba történő felvétele indokolatlanul aláásta tekintélyüket a szíriai társadalomban, barátaik körében, vallási közösségükben és kereskedelmi partnereiknél.


title: T-126/09. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 12-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság (A nyelvhasználatra vonatkozó szabályok — Tanácsosok felvételére szolgáló nyíltversenyvizsga-kiírások — Teljes terjedelemben három hivatalos nyelven való közzététel — A nyíltversenyvizsga-kiírásra vonatkozó információ — Minden hivatalos nyelven való közzététel — A vizsgák nyelve — A második nyelv három hivatalos nyelv közül történő kiválasztása)

text:
               26.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/19

         A Törvényszék 2013. szeptember 12-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság
   (T-126/09. sz. ügy) (1)

   (A nyelvhasználatra vonatkozó szabályok - Tanácsosok felvételére szolgáló nyíltversenyvizsga-kiírások - Teljes terjedelemben három hivatalos nyelven való közzététel - A nyíltversenyvizsga-kiírásra vonatkozó információ - Minden hivatalos nyelven való közzététel - A vizsgák nyelve - A második nyelv három hivatalos nyelv közül történő kiválasztása)
   2013/C 313/34
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: J. Currall és J. Baquero Cruz, később: J. Currall és G. Gattinara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Hivatalos Lapjának2009. január 14-i számában (HL C 9 A, 1. o.) angol, francia és német nyelven közzétett, a közegészségügy, az élelmiszerbiztonság (politika és jogalkotás) illetve az élelmiszerbiztonság (audit, felügyelet és értékelés) területén bolgár, ciprusi, cseh, észt, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, román, szlovák, vagy szlovén állampolgárságú tisztviselők (AD 5) felvétele céljából tartaléklista létrehozására irányuló EPSO/AD/144/09, EPSO/AD/145/09 illetve EPSO/AD/146/09 nyíltversenyvizsga-kiírás megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az Európai Unió Hivatalos Lapjának 2009. január 14-i számában angol, francia és német nyelven közzétett, a közegészségügy, az élelmiszerbiztonság (szakpolitika és jogalkotás) illetve az élelmiszerbiztonság (audit, felügyelet és értékelés) területén bolgár, ciprusi, cseh, észt, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, román, szlovák, vagy szlovén állampolgárságú tisztviselők (AD 5) felvétele céljából tartaléklista létrehozására irányuló EPSO/AD/144/09, EPSO/AD/145/09 illetve EPSO/AD/146/09 nyíltversenyvizsga kiírást megsemmisíti.

               2.

               Az Olasz Köztársaság és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 129., 2009.6.6.


title: A bírák tanácsokba történő beosztása

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/2

         A bírák tanácsokba történő beosztása
   (2015/C 354/02)
   A Törvényszék teljes ülése 2015. október 8-án úgy határozott, hogy tekintettel I. S. Forrester bíró hivatalba lépésére, módosítja a Törvényszéknek a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló, 2013. október 23-i határozatát (1).
   A 2015. október 8-tól2016. augusztus 31-ig terjedő időszakra a következők szerint osztják be a bírákat a tanácsokba:

         Öt bíróból álló kibővített első tanács
      :
   H. Kanninen elnökhelyettes, I. Pelikánová, E. Buttigieg, S. Gervasoni és L. Madise bírák.

         Három bíróból álló első tanács:

   H. Kanninen elnökhelyettes;
   I. Pelikánová bíró;
   E. Buttigieg bíró.

         Öt bíróból álló kibővített második tanács:

   M. E. Martins Ribeiro tanácselnök, E. Bieliūnas, S. Gervasoni, L. Madise és I. S. Forrester bírák.

         Három bíróból álló második tanács:

   M. E. Martins Ribeiro tanácselnök;
   S. Gervasoni bíró;
   L. Madise bíró.

         Öt bíróból álló kibővített harmadik tanács:

   S. Papasavvas tanácselnök, I. Labucka, E. Bieliūnas, V. Kreuschitz és I. S. Forrester bírák.

         Három bíróból álló harmadik tanács:

   S. Papasavvas tanácselnök;
   E. Bieliūnas bíró;
   I. S. Forrester bíró.

         Öt bíróból álló kibővített negyedik tanács:

   M. Prek tanácselnök, I. Labucka, J. Schwarcz, V. Tomljenović és V. Kreuschitz bírák.

         Három bíróból álló negyedik tanács:

   M. Prek tanácselnök;
   I. Labucka bíró;
   V. Kreuschitz bíró.

         Öt bíróból álló kibővített ötödik tanács:

   A. Dittrich tanácselnök, F. Dehousse, J. Schwarcz, V. Tomljenović és A. M. Collins bírák.

         Három bíróból álló ötödik tanács:

   A. Dittrich tanácselnök;
   J. Schwarcz bíró;
   V. Tomljenović bíró.

         Öt bíróból álló kibővített hatodik tanács:

   S. Frimodt Nielsen tanácselnök, F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, A. M. Collins és I. Ulloa Rubio bírák.

         Három bíróból álló hatodik tanács:

   S. Frimodt Nielsen tanácselnök;
   F. Dehousse bíró;
   A. M. Collins bíró.

         Öt bíróból álló kibővített hetedik tanács:

   M. van der Woude tanácselnök, I. Wiszniewska-Białecka, M. Kancheva, C. Wetter és I. Ulloa Rubio bírák.

         Három bíróból álló hetedik tanács:

   M. van der Woude tanácselnök;
   I. Wiszniewska-Białecka bíró;
   I. Ulloa Rubio bíró.

         Öt bíróból álló kibővített nyolcadik tanács:

   D. Gratsias tanácselnök, Czúcz O., A. Popescu, M. Kancheva és C. Wetter bírák.

         Három bíróból álló nyolcadik tanács:

   D. Gratsias tanácselnök;
   M. Kancheva bíró;
   C. Wetter bíró.

         Öt bíróból álló kibővített kilencedik tanács:

   G. Berardis tanácselnök, Czúcz O., I. Pelikánová, A. Popescu és E. Buttigieg bírák.

         Három bíróból álló kilencedik tanács:

   G. Berardis tanácselnök;
   Czúcz O. bíró;
   A. Popescu bíró.

      (1)  HL C 344., 2013.11.23., 2. o.


title: A C-457/04. sz. ügy törlése

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/34

         A C-457/04. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 182/63)

      (Az eljárás nyelve: portugál)

   2005. április 7-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-457/04. sz., Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 6., 2005.1.8.


title: T-764/16. sz. ügy: 2016. november 3-án benyújtott kereset – Paulini kontra EKB

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/42

         2016. november 3-án benyújtott kereset – Paulini kontra EKB
   (T-764/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/51)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jörn Paulini (Frankfurt am Main, Németország) (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank (EKB)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2015. december 15-i, 2016. február 10-én módosított határozatot, amely az illetmények és jutalmak éves felülvizsgálata (Annual Salary and Bonus Review, a továbbiakban: ASBR) címén a felperesnek 2015-ben nyújtott juttatásról tájékoztatja a felperest;

               —

               ítéljen meg a felperesnek kártérítést a keresetlevél 99–103. pontjában ismertetett vagyoni kár jogcímén;

               —

               ítéljen meg a felperesnek kártérítést a 10 000 euróra becsült nem vagyoni kár jogcímén;

               —

               az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a 2015. évi ASBR iránymutatások jogellenessége, amennyiben azok megsértik a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, az alkalmazási feltételek 51. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 12. és 21. cikkét. Másodlagosan: a megtámadott határozat jogellenes, amennyiben az megsérti a 2015. évi ASBR iránymutatásokat, valamint nyilvánvaló mérlegelési hibában szenved.
               A felperes úgy véli, hogy a 2015. évi ASBR iránymutatások jogellenesek, amennyiben a személyi állomány azon tagjait, akik az ellenőrzési körükön kívül eső okokból, úgymint betegszabadság, rokkantság miatti részmunkaidő vagy a Személyzeti Bizottságban folytatott tevékenységre biztosított munkaidő-kedvezmény (vagy ezek kombinációja) folytán a szakmai területükön korlátozottan állnak rendelkezésre, hátrányos helyzetbe hozzák azon munkatársaikhoz képest, akik a szakmai területükön teljes munkaidőben rendelkezésre állnak. A megtámadott határozat, amelyet jogellenes ASBR iránymutatások alapján fogadtak el, következésképpen szintén jogellenes.
               Másodlagosan, amennyiben a 2015. évi ASBR iránymutatások jogszerűek lennének, a felperes mindazonáltal úgy véli, hogy a megtámadott határozat megsérti ezeket az iránymutatásokat, mivel a távolléti időszakait az ő esetében hátrányosan megkülönböztető tényezőnek tekintették; ráadásul ezeket az időszakokat olyan pozitív magatartási hozzáállásnak kellett volna tekinteni, amelyek kedvezően befolyásolják az ASBR juttatást. A 2015. évi ASBR iránymutatások alapján értékelendő valamennyi körülménynek nyilvánvalóan magasabb ASBR juttatást kellett volna eredményeznie.

               2.

               Második jogalap: a személyi állomány munkaidő-kedvezménnyel járó képviseletével kapcsolatos tevékenységekre irányadó képlet alkalmazását illetően a megtámadott határozat jogellenes, amennyiben az nem semlegesítette a betegszabadság miatti távolléteket, ezáltal pedig megsérti a 2008. december 18-i határozatot, a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, az Alapjogi Charta 12. és 21. cikkét, valamint az alkalmazási feltételek 51. cikkét. Másodlagosan, amennyiben a 2008. december 18-i határozat nem biztosítana lehetőséget a betegszabadság semlegesítésére, e tekintetben a 2008. december 18-i határozatra vonatkozó jogellenességi kifogás.
               A felperes úgy véli, hogy az EKB-nek semlegesítenie kellett volna a felperes betegszabadság miatti, a 2015. januári és februári munkaidő-kedvezményében megjelenő távollétét, amikor a személyi állomány tagjaira a Személyzeti Bizottságban folytatott tevékenységeik vonatkozásában irányadó ASBR-képletről szóló, 2008. december 18-i határozatban foglalt képlet alkalmazásával kiszámította azt a juttatást, amely a Személyzeti Bizottság tagjaként folytatott tevékenységei után jár a felperesnek.
               Amennyiben a 2008. december 18-i határozat a fentiekre nem biztosítana lehetőséget, a felperes másodlagosan e tekintetben vitatja e határozat jogszerűségét, mivel a Személyzeti Bizottság azon tagjai, akiknek a munkaidő-kedvezményét egészségügyi okokból való távollét folytán újra kellett osztani, a hasonló teljesítmény vagy eredmény ellenére hátrányos helyzetbe kerülnek a teljes munkaidőben tevékenykedő munkatársaikhoz képest, továbbá hátrányos helyzetbe kerülnek a Személyzeti Bizottságban való részvételük miatt.

               3.

               Harmadik jogalap: a kerekítés gyakorlatát illetően a 2008. december 18-i határozat megsértése, amennyiben a 2008. december 18-i határozat a Személyzeti Bizottság tagjait illetően nem teszi lehetővé a kerekítést. Másodlagosan, amennyiben a 2008. december 18-i határozat a Személyzeti Bizottság tagjait illetően lehetővé tenné a kerekítést, e tekintetben e határozat nyilvánvalóan indokolatlan és nem megfelelő.
               Harmadik jogalapjában a felperes a 2008. december 18-i határozat jogszerűségét vitatja, amennyiben e határozatot akként kell értelmezni, hogy az az ASBR juttatások kiszámításához megállapított képlet alkalmazása során nem teszi lehetővé az EKB számára a felperes betegszabadságának semlegesítését. E jogalapban a felperes e határozat jogszerűségét csak e tekintetben vitatja. Ezenkívül az EKB olyan gyakorlatot folytat, amely abból áll, hogy a képlet eredményét kerekíti annak érdekében, hogy azt fokozatokra váltsa át, majd e kerekített fokozatokat visszaváltja százalékos értékekre annak érdekében, hogy meghatározza a személyi állomány tagjának járó illetményemelést.
               A felperes vitatja e gyakorlatot, amelynek nincs jogi alapja az alkalmazandó szabályokban, különösen pedig a 2008. december 18-i határozatban. Másodlagosan, amennyiben a 2008. december 18-i határozat kapcsán megállapítást nyerne, hogy az a Személyzeti Bizottság tagjainak járó ASBR juttatásokat illetően lehetővé teszi a kerekítést, e határozat e tekintetben jogellenes, mivel az nyilvánvalóan indokolatlan és nem megfelelő.