title: T-125/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — Associazione GranoSalus kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Növényvédő szerek — ”Glifozát« hatóanyag — Az 540/2011/EU végrehajtási rendelet mellékletébe való felvétel meghosszabbítása — A személyében való érintettség hiánya — Végrehajtási intézkedéseket maga után vonó, rendeleti jellegű jogi aktus — Elfogadhatatlanság”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/48

      A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — Associazione GranoSalus kontra Bizottság
      (T-125/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Növényvédő szerek - ”Glifozát« hatóanyag - Az 540/2011/EU végrehajtási rendelet mellékletébe való felvétel meghosszabbítása - A személyében való érintettség hiánya - Végrehajtási intézkedéseket maga után vonó, rendeleti jellegű jogi aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 131/55)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatori (Associazione GranoSalus) (Foggia, Olaszország) (képviselő: G. Dalfino ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, D. Bianchi, G. Koleva és I. Naglis meghatalmazottak)

         Tárgy

      A glifozát hatóanyagnak a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti jóváhagyása meghosszabbításáról, továbbá az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet mellékletének módosításáról szóló, 2017. december 12-i (EU) 2017/2324 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2017. L 333., 10. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Rendelkező rész

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     A Helm AG, a Monsanto Europe NV/SA, a Monsanto Company, a Nufarm GmbH & Co. KG, a Nufarm, az Albaugh Europe Sàrl, az Albaugh UK Ltd, az Albaugh TKI d.o.o. és a Barclay Chemicals Manufacturing Ltd beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                     A Törvényszék az Associazione Nazionale GranoSalus — Liberi Cerealicoltori & Consumatorit (Associazione GranoSalus) kötelezi a saját költségei, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

                  4)

                     A Helm, a Monsanto Europe, a Monsanto, a Nufarm GmbH & Co. KG, a Nufarm, az Albaugh Europe, az Albaugh UK, az Albaugh TKI és a Barclay Chemicals Manufacturing maga viseli a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos saját költségeit.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: T-258/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — Brunke kontra Bizottság („Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — Keresetindítási határidő — A határidő kezdete — Az eljárásra való felkérés hiánya — Az eljárásra való második felkérés — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság — Megállapítási jellegű kérelem — Meghagyás kibocsátása iránti kérelem — A hatáskör nyilvánvaló hiánya”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/50

      A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — Brunke kontra Bizottság
      (T-258/18. sz. ügy) (1)

      („Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Keresetindítási határidő - A határidő kezdete - Az eljárásra való felkérés hiánya - Az eljárásra való második felkérés - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - Megállapítási jellegű kérelem - Meghagyás kibocsátása iránti kérelem - A hatáskör nyilvánvaló hiánya”)
      (2019/C 131/58)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Lothar Brunke (Berlin, Németország) (képviselő: A. Schniebel ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Braun és H. Støvlbæk meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2005. L 255., 22. o.; helyesbítések: HL 2007. L 271., 18. o.; HL 2008. L 93., 28. o.; HL 2014. L 305., 115. o.) „hátrányosan megkülönböztető hatásának megállapítása” iránti kérelem, másodlagosan egyrészt lényegében a Bizottságnak címzett meghagyás kibocsátása iránti kérelem, másrészt annak megállapítása iránt az EUMSZ 265. cikk alapján benyújtott kérelem, hogy a Bizottság jogellenesen mellőzte a felperes 2017. június 6-i és 2017. december 27-i leveleivel kapcsolatos határozathozatalt.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet részben a kereset elbírálására vonatkozó hatáskörének nyilvánvaló hiánya, részben nyilvánvaló elfogadhatatlanság miatt elutasítja.

                  2)

                     Az Európai Unió Tanácsa és az Európai Parlament beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                     Lothar Brunke maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  4)

                     A Tanács maga viseli a beavatkozási kérelmével kapcsolatos költségeit.

                  5)

                     A Parlament maga viseli a beavatkozási kérelmével kapcsolatos költségeit.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-376/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 8-i végzése — Front Polisario kontra Tanács („Megsemmisítés iránti kereset — Nemzetközi megállapodások — Az Európai Unió és Marokkó közötti halászati partnerségi megállapodás — A partnerségi megállapodás módosítására irányuló, az Unió és Marokkó közötti tárgyalások megkezdésére felhatalmazást adó határozat — Közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/50

      A Törvényszék 2019. február 8-i végzése — Front Polisario kontra Tanács
      (T-376/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Nemzetközi megállapodások - Az Európai Unió és Marokkó közötti halászati partnerségi megállapodás - A partnerségi megállapodás módosítására irányuló, az Unió és Marokkó közötti tárgyalások megkezdésére felhatalmazást adó határozat - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 131/59)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Front populaire pour la libération de la Saguia el-Hamra et du Rio de oro (Front Polisario) (képviselő: G. Devers ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. de Elera-San Miguel Hurtado és F. Naert meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló és az Európai Közösség és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodás módosítására, valamint az említett megállapodás végrehajtását biztosító jegyzőkönyv megkötésére irányuló, a Marokkói Királysággal folytatandó tárgyalások megkezdésére való felhatalmazásról szóló, 2018. április 16-i bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     Nem szükséges határozni a Francia Köztársaság és az Európai Bizottság által előterjesztett beavatkozási kérelmekről.

                  3)

                     A Front populaire pour la libération de la Saguia-el-Hamra et du Rio de Oro (Front Polisario) a saját költségein felül viseli az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket is.

                  4)

                     A Bizottság és a Francia Köztársaság maga viseli a beavatkozási kérelmekkel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 319., 2018.9.10.


title: T-429/18. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. február 13-i végzése — BRF és SHB Comercio e Industria de Alimentos kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közegészségügy — (EU) 2018/700 végrehajtási rendelet — Azon harmadik országbeli létesítmények jegyzékének, amelyekből egyes állati eredetű termékeknek az Unióba történő behozatala megengedett, egyes brazíliai létesítmények tekintetében történő módosítása — A sürgősség hiánya — Az érdekek mérlegelése”)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/51

      A Törvényszék elnökének 2019. február 13-i végzése — BRF és SHB Comercio e Industria de Alimentos kontra Bizottság
      (T-429/18. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közegészségügy - (EU) 2018/700 végrehajtási rendelet - Azon harmadik országbeli létesítmények jegyzékének, amelyekből egyes állati eredetű termékeknek az Unióba történő behozatala megengedett, egyes brazíliai létesítmények tekintetében történő módosítása - A sürgősség hiánya - Az érdekek mérlegelése”)
      (2019/C 131/60)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: BRF SA (Itajaí, Brazília), SHB Comercio e Industria de Alimentos (Itajaí) (képviselők: D. Arts és G. van Thuyne ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, B. Eggers és B. Hofstötter meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikken és az EUMSZ 279. cikken alapuló, elsődlegesen az azon harmadik országbeli létesítmények jegyzékének, amelyekből egyes állati eredetű termékeknek az Unióba történő behozatala megengedett, egyes brazíliai létesítmények tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. május 8-i (EU) 2018/700 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 118., 1. o.) végrehajtásának vagy az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesek által indított kereset jogerős elbírálásáig vagy a Törvényszék elnöke által meghatározott időpontig történő felfüggesztése, másodlagosan pedig az említett rendelet alkalmazásának felfüggesztése iránti kérelem a következők tekintetében: a felpereseknek az azon létesítmények jegyzékében szereplő létesítményei, amelyekből a baromfihúsnak és a nyúlfélék húsának (II. szakasz) Brazíliából történő behozatala engedélyezett, felpereseknek az azon létesítmények jegyzékében szereplő létesítményei, amelyekből a darált hús, előkészített hús és a csontokról mechanikusan lefejtett hús (V. szakasz) Brazíliából történő behozatala engedélyezett, amelyek esetében az élelmiszer- és takarmánybiztonsági riasztási rendszeren keresztül 2017. március 1. és 2018. április 19. között nem került sor kettőnél több értesítésre, valamint a felpereseknek az azon létesítmények jegyzékében szereplő létesítményei, amelyekből a húskészítmények (VI. szakasz) Brazíliából történő behozatala engedélyezett, illetve bármely más, a Törvényszék elnöke által szükségesnek vagy célszerűnek tartott intézkedés vagy kiegészítő intézkedés meghozatala iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-511/18. sz. ügy: 2019. február 4-én benyújtott kereset — XH kontra Bizottság

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/52

      2019. február 4-én benyújtott kereset — XH kontra Bizottság
      (T-511/18. sz. ügy)
      (2019/C 131/61)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: XH (képviselő: E. Auleytner ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a neve 2017-ben előléptetett tisztviselők jegyzékébe való felvételének mellőzéséről szóló 2017. november 13-i határozatot (IA no 25–2017);

                  —

                  semmisítse meg a felperes által benyújtott panaszra válaszul a kinevezésre jogosult hatóság által 2018. június 7-én hozott határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest, hogy fizessen 20 000 euró nem vagyoni kártérítést és 45 000 euró vagyoni kártérítést a felperes részére;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik/hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, a szóban forgó előléptetési időszak alapjaként a rá vonatkozó előmeneteli jelentések tartalmának vitatására, valamint a szóban forgó zárt előléptetési eljárás szabálytalanságára, valamint az előléptetési időszak lezárását követően a szabálytalanságok utólagos kiigazításának lehetetlenségére és jogszerűtlenségére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes azt kifogásolja, hogy lehetetlen volt bizonyítani, hogy az értékelés eltérő eredménnyel zárult volna, ha a félidős értékelést nem vették volna figyelembe az előléptetési eljárás különböző szakaszaiban.

                              —

                              A felperes a kifogásolt előléptetési eljárással kapcsolatban a téves jogalkalmazásra és az eljárás szabálytalanságára hivatkozik: a személyzeti szabályzat 45. cikkének végrehajtásáról szóló, 2013. december 16-i C(2013) 89 68 final bizottsági határozat megsértése, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikkére figyelemmel a személyzeti szabályzat 45. cikke (1) bekezdésének megsértése, valamint az érdemek tényleges összehasonlításának hiánya.

                              —

                              A felperes hivatkozik továbbá az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikkére figyelemmel a személyzeti szabályzat 45. cikkében előírt előléptetési kritériumok alkalmazásával összefüggésben a nyilvánvaló értékelési hibára.

                  2.

                  A második, a vitatott előléptetési időszak — felperes előmeneteli aktájára és a rá vonatkozó előmeneteli jelentésekre figyelemmel — szabálytalanságának hatására alapított jogalap. Ez a szabálytalanság állítólagosan azon előléptetés elmaradását eredményezte, amelyre a felperes máskülönben számíthatott volna, ha az érdemek helytálló összehasonlítását megfelelően végezték volna el.


title: T-56/19. sz. ügy: 2019. február 5-én benyújtott kereset — AI kontra ECDC

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/53

      2019. február 5-én benyújtott kereset — AI kontra ECDC
      (T-56/19. sz. ügy)
      (2019/C 131/62)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: AI (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ECDC 2018. május 18-i határozatát, amely elutasítja a felperes 2017. június 20-i segítségnyújtás iránti kérelmét;

                  —

                  semmisítse meg az ECDC 2018. június 20-i határozatát, amely elutasítja a felperes vizsgálati jelentéshez való hozzáférés iránti, 2018. május 30-i kérelmét;

                  —

                  szükség esetén semmisítse meg az ECDC 2018. október 26-i határozatát, amely elutasítja a felperes 2018. július 2-i panaszát;

                  —

                  kötelezze az ECDC-t a méltányossági alapon 40 000 euróban meghatározott pénzbeli kártérítés megfizetésére a felperes által állítólag elszenvedett nem vagyoni kár vonatkozásában.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik a 2018. május 18-i vitatott határozat és egyetlen jogalapra a 2018. június 20-i vitatott határozat tekintetében.

                  1.

                  Az első, a meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított jogalap a 2018. május 18-i vitatott határozat tekintetében.

                  2.

                  A második, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap a 2018. május 18-i vitatott határozat tekintetében.

                  3.

                  A harmadik, a nyilvánvaló értékelési és ténybeli hibára, valamint a személyzeti szabályzat 86. cikkének megsértésére alapított jogalap a 2018. május 18-i vitatott határozat tekintetében.

                  4.

                  A 2018. június 20-i vitatott határozat tekintetében az egyetlen, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének és a 45/2001 rendelet (1) 13. cikkének megsértésére alapított jogalap.

         (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.).


title: T-77/19. sz. ügy: 2019. február 9-én benyújtott kereset — Alcar Aktiebolag kontra EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/54

      2019. február 9-én benyújtott kereset — Alcar Aktiebolag kontra EUIPO — Alcar Holding (alcar.se)
      (T-77/19. sz. ügy)
      (2019/C 131/63)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Alcar Aktiebolag (Bromma, Svédország) (képviselő: M. Ateva ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Alcar Holding GmbH (Bécs, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: fehér és kék színű alcar.se európai uniós ábrás védjegy — 15 508 583. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. november 14-én hozott határozata (R 378/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  függessze fel a Törvényszék előtti eljárást addig, amíg be nem fejeződik az Alcar Holding GmbH védjegyét érintő törlési eljárás, és amíg az Alcar Holding GmbH védjegyének valós oltalmi terjedelmét meg nem határozzák;

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a fellebbezési tanács határozatát;

                  —

                  teljes egészében hagyja helyben a felszólalási osztály határozatát;

                  —

                  az Alcar Holding GmbH-t kötelezze a felperesnél a felszólalási osztály, a fellebbezési tanács és a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A fellebbezési tanács tévesen kiterjesztette az Alcar Holding GmbH védjegy oltalmának terjedelmét;

                  —

                  a fellebbezési tanács tévedett a védjegyek összetéveszthetőségének értékelése során.


title: T-79/19. sz. ügy: 2019. február 12-én benyújtott kereset — Lantmännen és Lantmännen Agroetanol kontra Bizottság

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/55

      2019. február 12-én benyújtott kereset — Lantmännen és Lantmännen Agroetanol kontra Bizottság
      (T-79/19. sz. ügy)
      (2019/C 131/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Lantmännen ek för (Stockholm, Svédország), Lantmännen Agroetanol AB (Norrköping, Svédország) (képviselők: S. Perván Lindeborg, A. Johansson ügyvédek, és R. Bachour Solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2019. január 28-i C(2019) 743 final bizottsági határozat 1. cikkét, amely határozatot a Bizottság a nyilvánosságra hozatalnak a felperesek által az Európai Bizottság elnökének a meghallgatási tisztviselő egyes versenyjogi eljárásokban meglévő feladatáról és megbízatásáról szóló, 2011. október 13-i 2011/695/EU határozatának a 8. cikke alapján előterjesztett kifogásra válaszul hozott meg (AT.40054. sz. ügy — Ethanol Benchmarks); és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat sérti a vitarendezési eljárás keretében alkalmazandó jogszabályokat
                  A felperesek érvelése szerint a vitarendezési eljárásokra irányadó jogszabályoknak meg kellene akadályozniuk az érintett nyilvánosságra hozatalt. Konkrétan a 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (1) 10a. cikkében, 15. cikke (1) bekezdésének a) pontjában és 16a. cikke (2) bekezdésében foglalt, összefüggésben értelmezett rendelkezéseket úgy kell értelmezni, hogy azok a vitarendezési megbeszéléseken készített felvételek nyilvánosságra hozatalát a vitarendezési beadványra korlátozzák, amelyhez csak szigorú feltételek mellett lehet hozzáférni.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat sérti a bizalomvédelem elvét.
                  A felperesek érvelése szerint az alperes azzal a következetes gyakorlatával, amelynek keretében a vitarendezési eljárásokban benyújtott nem hivatalos dokumentumokat kizárja a többi félnek az aktához való hozzáféréséből, valamint azáltal, hogy a vitarendezési eljárások kontextusában erre vonatkozóan konkrét garanciákat nyújt, a felperesekben jogos bizalmat keltett a szóban forgó dokumentumok bizalmas kezelése tekintetében.

                  3.

                  A harmadik jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat sérti az egyenlő bánásmód és a fegyveregyenlőség elvét.
                  A felperesek érvelése szerint a felperesek és az alperes közötti vitarendezési megbeszélések felvételeinek a harmadik személyek számára való hozzáférhetővé tételével az alperes megsértette az egyenlő bánásmód elvét azáltal, hogy a vitarendezésben részt vevő feleket hátrányosabb helyzetben hozta, mint a vitarendezési megbeszélésben való részvételt feladó feleket. A vitarendezésben részt nem vevő felek hozzáférésének az aktára való jogellenes kiterjesztése sérti a fegyveregyenlőség elvét is azáltal, hogy e feleknek előnyt biztosít a feltételezett tettestársak közötti, természetszerűleg szembenálláson alapuló viszony keretében a hozzájárulást érintő állítások tekintetében.

                  4.

                  A negyedik jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozat sérti a megfelelő ügyintézés elvét.
                  A felperesek továbbá azzal érvelnek, hogy a vitatott információk nyilvánosságra hozatalának a lehetővé tétele miatt a határozat az alperes számára megengedi, hogy teljes mértékben következetlen politikát folytasson, amelynek keretében a felpereseket jelentős mértékben kedvezőtlenebb bánásmódban részesítik, mint az alperes valamennyi korábbi határozatának a címzettjeit. Ezáltal a megtámadott határozatot olyannak kell tekinteni, amely sérti a felperesek arra vonatkozó jogát, hogy az ügyeiket az alpereshez hasonló uniós intézmények „részrehajlás nélkül, tisztességes módon és észszerű határidőn belül” intézzék, és ezáltal sérti az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (1) bekezdését.

                  5.

                  Az ötödik jogalap keretében a felperesek arra hivatkoznak, másodlagosan az indokolásban helytelen jogi minősítésre került sor.
                  A felperesek az ötödik jogalapjuk keretében, amely a többi jogalaphoz képest másodlagos, azzal érvelnek, hogy még ha a Törvényszék végül egyet is értene az alperessel abban, hogy a vitatott anyagokat a többi vállalkozás számára hozzáférhetővé kell tenni, a megtámadott határozatot továbbra is meg kell semmisíteni az indokolás hibái miatt.
                  Az alperes a vitarendezésről szóló közlemény 35. pontjára hivatkozott a vitatott anyagok hozzáférhetővé tétele érdekében. A 35. pont csupán a vitarendezési beadványokra hivatkozik, a vitarendezési dokumentumokra azonban nem, és a megtámadott határozat ezen utóbbi kifejezést használja. Ahhoz, hogy az indokolás belső következetességgel rendelkezzen, a megtámadott határozatot újra kellett volna szövegezni oly módon, hogy ezen anyagokat a vitarendezési beadványok részeként tüntesse fel.

         (1)  A Bizottság által az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (HL 2004. L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.)


title: T-101/19. sz. ügy: 2019. február 18-án benyújtott kereset — Rezon kontra EUIPO (imot.bg)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/56

      2019. február 18-án benyújtott kereset — Rezon kontra EUIPO (imot.bg)
      (T-101/19. sz. ügy)
      (2019/C 131/65)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Felperes: Rezon OOD (Szófia, Bulgária) (képviselő: Yordanova-Harizanova)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: imot.bg európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 17 203 316. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. november 9-én hozott határozata (R 999/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és rendelje el a vitatott védjegy lajstromozását;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a jelen eljárás és a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-726/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — VFP kontra Bizottság

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/58

      A Törvényszék 2019. február 14-i végzése — VFP kontra Bizottság
      (T-726/16. sz. ügy) (1)

      (2019/C 131/67)
      Az eljárás nyelve: angol
      A nagytanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 462., 2016.12.12.


title: T-60/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 12-i végzése — Hangzhou Lezoo traveling equipment kontra EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/58

      A Törvényszék 2019. február 12-i végzése — Hangzhou Lezoo traveling equipment kontra EUIPO — Promotional Traders (GREEN HERMIT)
      (T-60/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 131/68)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19.


title: T-725/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 15-i végzése — Intercontinental Exchange Holdings kontra EUIPO (BRENT)

text:
               8.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/59

      A Törvényszék 2019. február 15-i végzése — Intercontinental Exchange Holdings kontra EUIPO (BRENT)
      (T-725/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 131/69)
      Az eljárás nyelve: angol
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 65., 2019.2.18.


title: C-161/19. sz. ügy: 2019. február 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/30

      2019. február 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-161/19. sz. ügy)
      (2019/C 148/28)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes és M. Noll-Ehlers meghatalmazottak)

         Alperes: Osztrák Köztársaság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel megengedi a erdei szalonka tavaszi vadászatát Alsó-Ausztria tartományban — nem teljesíti a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      E kereset az erdei szalonka (Scolopax rusticola) tavaszi vadászatának Alsó-Ausztriában való megengedése ellen irányul. Az erdei szalonka kakasok ott március 1-je és április 15-e között a nászrepülés közben elejthetők, méghozzá a maximális elejtési darabszám 1410 (2017 februárja óta: 759) erdei szalonka.
      A Bizottság megítélése szerint a kérdéses szabályozás sérti a 2009/147 irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében foglalt tavaszi vadászati tilalmat.
      Az Osztrák Köztársaság azt állítja, hogy a szabályozás a 2009/147 irányelv 9. cikke (1) bekezdése c) pontjának eltérő rendelkezése alá esik. Eszerint a tagállamok, ha nincs más megfelelő megoldás, eltérhetnek többek között az irányelv 7. cikkének (4) bekezdésétől, hogy szigorúan szabályozott feltételek mellett és szelektív alapon, egyes madarak kis mennyiségű befogását, tartását vagy egyéb észszerűen indokolható hasznosítását engedélyezzék. A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a tagállamok feladata annak igazolása, hogy teljesülnek az ehhez szükséges feltételek.
      A Bizottság álláspontja szerint az Osztrák Köztársaság nem igazolta, hogy nincs más megfelelő megoldás a 9. cikk (1) bekezdése c) pontja bevezető mondatának értelmében, hogy a megengedett maximális elejtési darabszám megfeleljen az irányelv 9. cikke (1) bekezdése c) pontjában foglalt „kis [mennyiségnek]”. Az őszi vadászat kielégítő alternatívának tűnik, mivel az erdei szalonka az alsó-ausztriai vadászterületeken ősszel is nem jelentéktelen mennyiségben előfordul. Azon állítása alátámasztására, hogy a tavaszi vadászat az erdei szalonka állományokra nézve kíméletesebb lenne, mint az őszi vadászat, az Osztrák Köztársaság semmilyen meggyőző bizonyítékot nem terjesztett elő. Ezen túlmenően a „kis [mennyiség]” számítása helytelen, mivel az osztrák hatóságok téves referenciaállományokra hivatkoznak.

         (1)  HL 2010. L 20., 7. o.


title: T-446/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — TK kontra Parlament („Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — A meghatározott tevékenységek megváltozása — A beosztás fogalma — Állásinterjúra való behívás — Az eljárás fogalma — Lelki zaklatással vádolás — Segítségnyújtás iránti kérelem — Felelősség — Lelki zaklatás”)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/48

      A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — TK kontra Parlament
      (T-446/17. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - A meghatározott tevékenységek megváltozása - A beosztás fogalma - Állásinterjúra való behívás - Az eljárás fogalma - Lelki zaklatással vádolás - Segítségnyújtás iránti kérelem - Felelősség - Lelki zaklatás”)
      (2019/C 148/45)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: TK (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők kezdetben: E. Taneva és M. Rantala, meghatalmazottak, később: E. Taneva, C. González Argüelles és D. Boytha, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Parlament elnökének 2016. augusztus 26-i, a felperes 2016. április 28-i kérelmeit elutasító határozatának megsemmisítése iránt, a felperesnek állítólagosan okozott nem vagyoni kár megtérítése iránt, a Parlament főtitkára 2017. április 26-i határozatának a felperes által állítólagosan elszenvedett nem vagyoni kár megtérítését elutasító részében történő megsemmisítése iránt, és e nem vagyoni kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikke alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék TK-t kötelezi saját költségén felül az Európai Parlament részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 357., 2017.10.23.


title: T-798/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — De Masi és Varoufakis kontra EKB („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 2004/258/EK határozat — »A KBER és az EKB alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 14.4 cikkének értelmezését érintő kérdésekre adott válaszok« című dokumentum — A hozzáférés megtagadása — A jogi tanácsadás védelmére vonatkozó kivétel — A belső használatra rendelt dokumentumok védelmére vonatkozó kivétel — Nyomós közérdek”)

text:
               29.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/49

      A Törvényszék 2019. március 12-i ítélete — De Masi és Varoufakis kontra EKB
      (T-798/17. sz. ügy) (1)

      („A dokumentumokhoz való hozzáférés - 2004/258/EK határozat - »A KBER és az EKB alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 14.4 cikkének értelmezését érintő kérdésekre adott válaszok« című dokumentum - A hozzáférés megtagadása - A jogi tanácsadás védelmére vonatkozó kivétel - A belső használatra rendelt dokumentumok védelmére vonatkozó kivétel - Nyomós közérdek”)
      (2019/C 148/46)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: Fabio De Masi (Hamburg, Németország) és Yanis Varoufakis (Athén, Görögország) (képviselő: A. Fischer-Lescano egyetemi oktató)

         Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: T. Filipova és F. von Lindeiner meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az Európai Központi Bank 2017. október 16-i, „A KBER és az EKB alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 14.4 cikkének értelmezését érintő kérdésekre adott válaszok” című, 2015. április 23-i dokumentumhoz való hozzáférést a felperesekkel szemben megtagadó határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Fabio De Masi és Yanis Varoufakis a saját költségein felül viseli az Európai Központi Bank (EKB) részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 42., 2018.2.5.


title: C-545/18. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2018. augusztus 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DP, Finanzamt Linz

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/2

      A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2018. augusztus 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — DP, Finanzamt Linz
      (C-545/18. sz. ügy)
      (2019/C 182/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DP, Finanzamt Linz

         Ellenérdekű hatóságok: Bezirkshauptmannschaft Braunau am Inn, Bezirkshauptmannschaft Linz-Land

         Az eljárásban részt vevő felek: Finanzamt Braunau-Ried-Schärding, EO
      Az Európai Unió Bírósága (nyolcadik tanács) 2019. április 4-i végzésében úgy határozott, hogy a Landesverwaltungsgericht Oberösterreich által a 2018. augusztus 16-i határozattal benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.


title: C-710/18. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — WN kontra Land Niedersachsen

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/2

      A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — WN kontra Land Niedersachsen
      (C-710/18. sz. ügy)
      (2019/C 182/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WN

         Alperes: Land Niedersachsen

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 45. cikk (2) bekezdését és a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy e rendelkezésekkel ellentétes az olyan szabályozás, mint a TV-L 16. §-ának (2) bekezdése, amely szerint az eddigi munkáltatónál megszerzett megfelelő szakmai gyakorlatot az újrafoglalkoztatást követően, a kollektív szerződésben rögzített díjazási rendszer fizetési fokozataiba való besoroláskor előnyben részesítik azzal, hogy ezt a szakmai gyakorlatot a TV-L 16. §-a (2) bekezdése második mondatának értelmében korlátlanul elismerik, míg az egyéb munkáltatóknál megszerzett megfelelő szakmai gyakorlatot a TV-L 16. §-a (2) bekezdésének harmadik mondata szerint csak legfeljebb három év erejéig veszik figyelembe, ha ezt az előnyben részesítést az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18-án kötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának 4. pontja megköveteli?

         (1)  HL 2011. L 141., 1. o.


title: C-794/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-33/18. sz., Pracsis SPRL, Conceptexpo Project kontra Bizottság és EACEA ügyben 2018. október 3-án hozott végzése ellen a Pracsis SPRL és a Conceptexpo Project által 2018. december 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/3

      A Törvényszék (második tanács) T-33/18. sz., Pracsis SPRL, Conceptexpo Project kontra Bizottság és EACEA ügyben 2018. október 3-án hozott végzése ellen a Pracsis SPRL és a Conceptexpo Project által 2018. december 17-én benyújtott fellebbezés
      (C-794/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: Pracsis SPRL, Conceptexpo Project (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség (EACEA)
      A Bíróság (hetedik tanács) a 2019. április 11-én hozott végzésével mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja a fellebbezést.


title: C-804/18. sz. ügy: Az Arbeitsgericht Hamburg (Németország) által 2018. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — IX kontra WABE e. V.

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/4

      Az Arbeitsgericht Hamburg (Németország) által 2018. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — IX kontra WABE e. V.
      (C-804/18. sz. ügy)
      (2019/C 182/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Arbeitsgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IX

         Alperes: WABE e. V.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A vallási öltözködési előírások alapján meghatározott öltözködési szabályokat követő munkavállalóknak a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 2. cikke (1) bekezdésének és 2. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmében vett, vallásukon alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetésének minősül-e az olyan egyoldalú munkáltatói utasítás, amely megtiltja a politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés bármely látható jelképének viselését?

                  2)

                  A 2000/78/EK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének és (2) bekezdése a) pontjának értelmében az iszlám hite miatt fejkendőt hordó munkavállaló valláson és/vagy nemi hovatartozáson alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetésének minősül-e az olyan egyoldalú munkáltatói utasítás, amely megtiltja a politikai, világnézeti vagy vallási meggyőződés bármely látható jelképének viselését?
                  Különösen:

                              a)

                              Igazolható-e a 2000/78/EK irányelv alapján a valláson és/vagy a nemi hovatartozáson alapuló hátrányos megkülönböztetés abban az esetben is a munkáltatónak a politikailag, világnézetileg és vallásilag semleges üzletpolitika követésére irányuló szubjektív szándékával, ha a munkáltató ezzel ügyfeleinek szubjektív kívánságát szeretné figyelembe venni?

                              b)

                              Ellentétes-e a 2000/78/EK irányelvvel és/vagy a vállalkozásnak az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. cikke szerinti szabadságával a 2000/78/EK irányelv 8. cikkének (1) bekezdésére tekintettel az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a vallásszabadság alapjogának védelme céljából a vallási öltözet tilalma nem igazolható csupán a munkáltató semlegességének veszélyeztetésére való elvont alkalmasság alapján, hanem kizárólag kellően konkrét veszély, különösen a munkáltatóra vagy valamely érintett harmadik személyre nézve ténylegesen fenyegető gazdasági hátrány alapján?

         (1)  HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-34/19. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. január 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/5

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. január 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (C-34/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Telecom Italia SpA

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Értelmezhető-e úgy a 97/13/EK irányelv (1) 22. cikkének (3) bekezdése, hogy az 1998-as év vonatkozásában is fenntartható az a kötelezettség, amelynek értelmében koncessziós díjat, vagyis olyan ellenértéket kell fizetni, amely az irányelvet megelőző szabályozás alapján fizetendő ellenértéknek felel meg amiatt, hogy meghatározásuk alapját a forgalom azonos hányada képezi?

                  2)

                  Az EU Bírósága által a C-292/01. és C-293/01. sz. egyesített ügyekben 2003. szeptember 18-án hozott ítélet és a C-296/06. sz. ügyben 2008. február 21-én hozott ítélet tükrében ellentétes-e a 97/13/EK irányelvvel a nemzeti bíróság azon jogerős ítélete, amely az irányelv téves értelmezéséből és/vagy félreértelmezéséből ered, aminek következtében az említett jogerős ítélet alkalmazását mellőzheti a másod fokon eljáró azon bíróság, amelynek azonos anyagi jogviszonyon alapuló olyan jogvitában kell határozatot hoznia, amely jogvita azonban eltérő amiatt, hogy a jogerős ítélettel elbírált ügy tárgyát képező kifizetéshez képest az abban kért kifizetés járulékos jellegű?

         (1)  A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 1997. L 117., 15. o.)


title: C-37/19. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CV kontra Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/5

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CV kontra Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo
      (C-37/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/07)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CV

         Alperes: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni — akár külön-külön is — a 2003/88 irányelv (1) 7. cikkének (2) bekezdését és az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések vagy gyakorlatok, amelyek alapján a munkaviszony megszűnését követően a megszerzett, azonban ki nem vett szabadság (és jellegét, valamint funkcióját illetően az éves szabadsággal egy tekintet alá eső jogintézmény, az ún. „Eltörölt munkaszüneti napok”) pénzben nem váltható meg abban az esetben, ha a munkavállaló a munkaviszony megszűnése előtt a pénzbeli megváltáshoz való jogot a munkáltatónak felróható jogellenes magatartás (a nemzeti bíróság által a munkaviszony visszamenőleges helyreállításának elrendelése mellett jogerősen megállapított elbocsátás) miatt nem tudta gyakorolni a munkáltatói magatartás és a munkaviszony ezt követő helyreállítása közötti időszakra vonatkozóan?

         (1)  A munkaidő szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003, L 299, 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.)


title: C-89/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rieco SpA kontra Comune di Lanciano, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/6

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rieco SpA kontra Comune di Lanciano, Ecolan SpA
      (C-89/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/08)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rieco SpA

         Alperesek: Comune di Lanciano, Ecolan SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az uniós joggal (különösen a hatóságok igazgatási szabadságának elvével, valamint az odaítélés és a hatóságok érdekkörébe tartozó szolgáltatások irányítása különböző módszerei közötti alapvető egyenértékűség elvével) (a közbeszerzési szerződésekről szóló törvénykönyvről szóló, 2016. évi 50. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 192. cikkének 2. bekezdésében szereplőhöz hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely az in house odaítéléseket a közbeszerzési eljárás keretében történő odaítélésekhez képest alárendeltté és kivételessé teszi, mivel i. az in house odaítéléseket csak abban az esetben teszi lehetővé, ha bizonyított az érintett piac elégtelensége, valamint ii. előírja, hogy a szervközi küldöttség keretében odaítélést végezni kívánó hatóságnak konkrétan indokolnia kell, hogy a szóban forgó odaítélési forma milyen előnyökkel jár a köz javára?

                  2)

                  Ellentétes-e az uniós joggal (különösen a 2014/24/EU irányelv (1) több hatóság által együttesen gyakorolt hasonló kontroll keretében történő in house odaítélésekre vonatkozó 12. cikkének (3) bekezdésével) (a köztőkével működő társaságokra vonatkozó szabályozás egységes szövegéről szóló, 2016. évi 175. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének 1. bekezdéséhez hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely megakadályoz valamely hatóságot abban, hogy (egyébként a kontroll vagy vétójog biztosítására alkalmatlan) részesedést szerezzen több hatóság részvételével működő szervezetben, amennyiben a szóban forgó hatóság a jövőben egyébként együttes kontrollra kíván szert tenni, vagyis jogot kíván szerezni arra, hogy a több hatóság részvételével működő szervezet javára közvetlen odaítéléseket végezzen?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítés: HL 2015. L 275., 68. o.).


title: C-91/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rieco SpA kontra Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/8

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rieco SpA kontra Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA
      (C-91/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rieco SpA

         Alperesek: Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az uniós joggal (különösen a hatóságok igazgatási szabadságának elvével, valamint az odaítélés és a hatóságok érdekkörébe tartozó szolgáltatások irányítása különböző módszerei közötti alapvető egyenértékűség elvével) (a közbeszerzési szerződésekről szóló törvénykönyvről szóló, 2016. évi 50. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 192. cikkének 2. bekezdésében szereplőhöz hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely az in house odaítéléseket a közbeszerzési eljárás keretében történő odaítélésekhez képest alárendeltté és kivételessé teszi, mivel i. az in house odaítéléseket csak abban az esetben teszi lehetővé, ha bizonyított az érintett piac elégtelensége, valamint ii. előírja, hogy a szervközi küldöttség keretében odaítélést végezni kívánó hatóságnak konkrétan indokolnia kell, hogy a szóban forgó odaítélési forma milyen előnyökkel jár a köz javára?

                  2)

                  Ellentétes-e az uniós joggal (különösen a 2014/24/EU irányelv (1) több hatóság által együttesen gyakorolt hasonló kontroll keretében történő in house odaítélésekre vonatkozó 12. cikkének (3) bekezdésével) (a köztőkével működő társaságokra vonatkozó szabályozás egységes szövegéről szóló, 2016. évi 175. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének 1. bekezdéséhez hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely megakadályoz valamely hatóságot abban, hogy (egyébként a kontroll vagy vétójog biztosítására alkalmatlan) részesedést szerezzen több hatóság részvételével működő szervezetben, amennyiben a szóban forgó hatóság a jövőben egyébként együttes kontrollra kíván szert tenni, vagyis jogot kíván szerezni arra, hogy a több hatóság részvételével működő szervezet javára közvetlen odaítéléseket végezzen?

         (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítés: HL 2015. L 275., 68. o.).


title: C-92/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Burgo Group SpA kontra Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/9

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Burgo Group SpA kontra Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE
      (C-92/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/11)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Burgo Group SpA

         Alperes: Gestore dei Servizi Energetici SpA — GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a 2004/8/EK irányelvvel (1) (különösen annak 12. cikkével) a 20/2007. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 3. és 6. cikkének olyan értelmezése, amely szerint a 79/1999. sz. felhatalmazáson alapuló rendeletben (különösen a 11. cikkben és az annak végrehajtását szolgáló Delibera 19 marzo 2002 n. 42/02 dell’Autorità dell’energia elettrica e del gas-ban [a 2002. március 19-i 42/02. sz. villamosenergia- és gázügyi hatósági határozat]) meghatározott kedvezményekben a nem nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítmények 2010. december 31. után is egyaránt részesülhetnek?

                  2)

                  Ellentétes-e az EUMSZ 107. cikkel a 20/2007. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 3. és 6. cikkének a fenti 1) pontban megjelölt értelmezése, amennyiben ez a rendelkezés — ekként értelmezve — „állami támogatást” valósíthat meg, így ellentétes lehet a szabad verseny elvével?

                  3)

                  Az 1) és 2) pontban foglaltakkal összefüggésben, figyelembe véve a fellebbező által előadottakat, megfelel-e az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalma közösségi jogi elveinek az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy a nem nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítmények támogatási rendszereinek alkalmazása 2015. december 31-ig fennmaradjon; mivel ekként értelmezhető az olasz nemzeti jog a d. lgs. 3 marzo 2011 n. 28 (a 2011. március 3-i 28. sz. törvényerejű rendelet) 25. cikkének 11. bekezdése révén, amely rendelkezés 2016. január 1-jétől kezdődően — sőt (a d. lgs. 4 luglio 2014 n. 102 [a 2014. július 4-i 102. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet] 10. cikkének 15. bekezdése révén) 2014. július 19-ig — hatályon kívül helyezi a 79/1999. sz. felhatalmazáson alapuló rendelet 11. cikkében foglalt normákat?

         (1)  A hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról szóló, 2004. február 11-i 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 52., 50. o.; magyar nyelvű különkiadás: 12. fejezet, 3. kötet, 3. o.).


title: C-94/19. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — San Domenico Vetraria SpA kontra Agenzia delle Entrate

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/10

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — San Domenico Vetraria SpA kontra Agenzia delle Entrate
      (C-94/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/12)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: San Domenico Vetraria SpA

         Alperes: Agenzia delle Entrate

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az 1977. május 17 i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 2. és 6. cikkét, valamint az adósemlegesség elvét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek alapján a hozzáadottérték-adó szempontjából nem releváns az anyavállalat személyzetének olyan kölcsönzése vagy kirendelése, amely csupán az ezzel kapcsolatos költségnek a leányvállalat általi megtérítése ellenében valósul meg?

         (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17 i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 1977. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: C-95/19. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agenzia delle Dogane kontra Silcompa SpA

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/11

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agenzia delle Dogane kontra Silcompa SpA
      (C-95/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Agenzia delle Dogane

         Alperes: Silcompa SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Értelmezhető-e a 2001/44/EK tanácsi irányelvvel (1) módosított, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló 76/308/EGK tanácsi irányelv (2) 12. cikke (3) bekezdésében foglalt rendelkezés a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló 92/12/EGK tanácsi irányelv (3) 20. cikkével összefüggésben úgy, hogy a behajtási intézkedések ellen indított eljárásban vizsgálat tárgyát képezheti — és adott esetben milyen korlátok között — a (szabad forgalomba bocsátás tényleges) helye, ahol a szabálytalanságot vagy a jogsértést ténylegesen elkövették, amennyiben — a jelen ügyhöz hasonlóan — az azonos és egyedi kiviteli ügyleteken alapuló követelést a megkereső állam és a megkeresett állam is önállóan érvényesíti az adóalannyal szemben, és a megkeresett államban egyidejűleg a belföldi követelésre vonatkozó eljárás és a másik állam javára történő behajtásra irányuló eljárás is folyamatban van, és az ilyen megállapítás akadályát jelenti a segítségnyújtás iránti megkeresésnek, tehát az összes végrehajtási intézkedésnek is?

         (1)  Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből, valamint a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból, illetve a hozzáadottérték-adókból és egyes jövedéki adókból eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös jogsegélyről szóló 76/308/EGK irányelv módosításáról szóló, 2001. június 15-i 2001/44/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 175., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 12. kötet, 27. o.)

         (2)  Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap finanszírozási rendszerének részét képező műveletekből és a mezőgazdasági lefölözésekből és vámokból eredő követelések behajtására vonatkozó kölcsönös jogsegélyről szóló, 1976. március 15-i tanácsi irányelv (HL 1976. L 73., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 44. o.)

         (3)  A jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 76. 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.)


title: C-97/19. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG kontra Hauptzollamt Köln

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/11

      A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG kontra Hauptzollamt Köln
      (C-97/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

         Alperes: Hauptzollamt Köln

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (1) 78. cikkének (3) bekezdését, hogy az alapján az alapeljáráshoz hasonló ügyben a vámáru-nyilatkozatot úgy kell felülvizsgálni és kijavítani, hogy a nyilatkozattevő adatait a behozott árukra vonatkozó behozatali engedélyes nevével váltsák fel, és e személy képviseletében azon személy jár el, akit a vámáru-nyilatkozatban nyilatkozattevőnek megadtak, és aki a vámhivatalhoz a behozatali engedélyestől származó meghatalmazást nyújtott be?

         (1)  HL 1992 L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.


title: C-109/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus kontra Comune di Cisterino, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/12

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus kontra Comune di Cisterino, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino
      (C-109/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/15)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Alperesek: Comune di Cisterino, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az uniós joggal (és különösen a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a szabad mozgás, a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvével) a (Codice dei contratti pubblici [a közbeszerzésekről szóló törvénykönyv] 83. cikkének (9) bekezdéséhez, 95. cikkének (10) bekezdéséhez és 97. cikkének (5) bekezdéséhez hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely szerint valamely közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban a munkaerővel és a munkahelyi biztonsággal összefüggő költségek megjelölésének az ajánlattevő által történő elmulasztása minden esetben a kizárást eredményezi anélkül, hogy az ajánlattevő utólag az úgynevezett hiánypótlási felhívás eszközével élhetne, még ha e nyilatkozattételi kötelezettség fennállása kellően egyértelmű és megismerhető rendelkezésekből is ered, valamint azon körülménytől függetlenül, hogy az ajánlattételi felhívás nem utal kifejezetten a pontos megjelölés hivatkozott törvényi kötelezettségére?


title: C-110/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus kontra Comune di Ostuni, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/13

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus kontra Comune di Ostuni, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino
      (C-110/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/16)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Raggio di Sole Società Cooperativa Onlus

         Alperesek: Comune di Cisterino, Consorzio per L'inclusione Sociale dell'Ats Fasano — Ostuni — Cisterino

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az uniós joggal (és különösen a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a szabad mozgás, a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvével) a (Codice dei contratti pubblici [a közbeszerzésekről szóló törvénykönyv] 83. cikkének (9) bekezdéséhez, 95. cikkének (10) bekezdéséhez és 97. cikkének (5) bekezdéséhez hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely szerint valamely közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban a munkaerővel és a munkahelyi biztonsággal összefüggő költségek megjelölésének az ajánlattevő által történő elmulasztása minden esetben a kizárást eredményezi anélkül, hogy az ajánlattevő utólag az úgynevezett hiánypótlási felhívás eszközével élhetne, még ha e nyilatkozattételi kötelezettség fennállása kellően egyértelmű és megismerhető rendelkezésekből is ered, valamint azon körülménytől függetlenül, hogy az ajánlattételi felhívás nem utal kifejezetten a pontos megjelölés hivatkozott törvényi kötelezettségére?


title: C-111/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Industria Italiana Autobus SpA kontra Comune di Palermo

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/14

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Industria Italiana Autobus SpA kontra Comune di Palermo
      (C-111/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/17)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Industria Italiana Autobus SpA

         Alperesek: Comune di Palermo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az uniós joggal (és különösen a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a szabad mozgás, a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának elvével) a (Codice dei contratti pubblici [a közbeszerzésekről szóló törvénykönyv] 83. cikkének (9) bekezdéséhez, 95. cikkének (10) bekezdéséhez és 97. cikkének (5) bekezdéséhez hasonló) olyan nemzeti szabályozás, amely szerint valamely közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárásban a munkaerővel és a munkahelyi biztonsággal összefüggő költségek megjelölésének az ajánlattevő által történő elmulasztása minden esetben a kizárást eredményezi anélkül, hogy az ajánlattevő utólag az úgynevezett hiánypótlási felhívás eszközével élhetne, még ha e nyilatkozattételi kötelezettség fennállása kellően egyértelmű és megismerhető rendelkezésekből is ered, valamint azon körülménytől függetlenül, hogy az ajánlattételi felhívás nem utal kifejezetten a pontos megjelölés hivatkozott törvényi kötelezettségére?


title: C-129/19. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Presidenza del Consiglio dei Ministri kontra BV

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/15

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2019. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Presidenza del Consiglio dei Ministri kontra BV
      (C-129/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/19)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Ellenérdekű fél: BV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      [Az alapügy körülményei között: amely egy Olaszországban állandó lakóhellyel rendelkező olasz állampolgár által a jogalkotó állammal szemben a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelvben (1) előírt kötelezettségek, különösen a 12. cikk (2) bekezdésében a tagállamok részére előírt azon kötelezettség teljesítésének elmulasztásával és/vagy helytelen és/vagy nem teljes körű végrehajtásával okozott károk megtérítése iránt benyújtott keresetre vonatkozik, hogy {ahogyan azt a későbbi 18. cikk (1) bekezdése előírta} 2005. július 1-jéig vezessenek be olyan általános kárenyhítési rendszert, amely alkalmas arra, hogy valamennyi szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmény {köztük a szexuális erőszak bűncselekménye, amelynek áldozata a felperes} áldozata javára megfelelő és igazságos jogorvoslatot biztosítson abban az esetben, ha az áldozatok számára lehetetlenné vált az elszenvedett károknak a közvetlen felelősökkel történő teljes körű megtéríttetése]:

                  1)

                  a bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelv nemzeti jogba való késedelmes (és/vagy nem teljes körű) átültetésének esetével összefüggésben — az erőszakos bűncselekmények áldozatai kárenyhítési rendszerének az irányelvben előírt, non self-executing [nemzeti jogi végrehajtást igénylő] létrehozását illetően, amely irányelv kizárólag az abban említett, határokon átlépő jogalanyok viszonylatában teremti meg a tagállam kártérítési felelősségét az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatából (többek között a Francovich, valamint a Brasserie du Pecheur és a Factortame III ítéletből) következő elvek alapján — a[z uniós] jog előírja-e, hogy a tagállamoknak hasonló felelősséget kell viselniük a határokat nem átlépő (tehát lakóhellyel rendelkező) azon jogalanyok viszonylatában is, akik nem minősültek volna az irányelv átültetéséből eredő előnyök közvetlen címzettjeinek, de akiknek ugyanezen uniós jog keretében az egyenlőség/hátrányos megkülönböztetés tilalma elve megsértésének elkerülése céljából — amennyiben az irányelvet határidőben és megfelelően ültették volna át — élvezniük kellett volna és kellene ezen előnyt az irányelv (vagyis a fent említett kárenyhítési rendszer) hatékony érvényesülésének kiterjesztése révén?
                  Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                  2)

                  ([a 2017. november 20-i 167. sz. törvény 6. cikkével és a 2018. december 30-i 145. sz. törvény 1. cikkének 593–596. bekezdésével] többször módosított, legge 7 luglio 2016, n. 122 [Disposizioni per l’adempimento degli obblighi derivanti dall’appartenenza dell’Italia all’Unione europea — Legge europea 2015–2016; Olaszországnak az Európai Unióbeli tagságából eredő kötelezettségek teljesítésével kapcsolatos intézkedésekről szóló, 2016. július 7-i 122. sz. törvény — 2015–2016. évi európai törvény] 11. cikkének 3. bekezdése alapján kiadott) decreto del Ministro dell’interno 31 agosto 2017 (2017. augusztus 31-i belügyminiszteri rendelet) által a szándékosan elkövetett erőszakos bűncselekmények (és többek között a cod. pen. [büntető törvénykönyv] 609-bis. cikke szerinti szexuális erőszak) áldozatai javára 4800 euró összegben rögzített kárenyhítés a 2004/80 irányelv 12. cikkének (2) bekezdésében előírtak végrehajtásaként „az áldozatok részére biztosított megfelelő és igazságos kárenyhítésnek” tekinthető-e?

         (1)  A bűncselekmények áldozatainak kárenyhítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/80/EK tanácsi irányelv (HL 2004. L 261., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 65. o.).


title: C-131/19. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-743/16. RENV sz., CX kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. február 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/16

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-743/16. RENV sz., CX kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. február 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-131/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők): G. Berscheid, T. S. Bohr, C. Ehrbar meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: CX

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság semmisítse meg a Törvényszék T-743/16. RENV sz., CX kontra Bizottság ügyben 2018. december 13-án hozott ítéletét annyiban, amennyiben az megsemmisítette a hivatalvesztés fegyelmi szankciót alkalmazó határozatot.

                  —

                  A Bíróság a további kereseti kérelmekről való határozathozatal érdekében az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé.

                  —

                  A Bíróság a költségekről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         Első jogalap: a tisztviselők személyzeti szabályzata IX. melléklete 4. és 22. cikkének a felek személyes megjelenéshez való joga terjedelmének téves értelmezése miatti megsértése.

      Az első jogalapot alátámasztó érvelés több részből áll.
      Az első részben a Bizottság előadja, hogy az ítélet nem vette figyelembe a tisztviselő személyes megjelenésre való képességének mérlegelésére alkalmazott jogi szempontokat, megsértette az indokolási kötelezettséget, valamint a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat.
      A második részben a Bizottság arra hivatkozik, hogy az ítélet tévesen alkalmazta az egybehangzóan azt valószínűsítő körülmények együttesének fogalmát, hogy a tisztviselő képtelen volt személyesen megjelenni a tárgyalásokon, továbbá a Törvényszék nem vizsgálta meg teljesen a releváns bizonyítékokat.
      A harmadik részben a Bizottság úgy érvel, hogy az ítélet két bizonyítékot elferdített.

         Második jogalap: a tisztviselők személyzeti szabályzata IX. melléklete 4. és 22. cikkének az írásban vagy képviselő útján történő meghallgatáshoz való jog terjedelmének téves értelmezése miatti megsértése.

      A második jogalapot alátámasztó érvelés két részből áll.
      Az első rész a tisztviselő észrevételeinek írásban vagy képviselő útján történő kifejezésére való képességének mérlegelésére alkalmazott jogi szempontok figyelembevételének mellőzésére, az indokolási kötelezettség, valamint az azt illető bizonyítási teherre vonatkozó szabályok megsértésére vonatkozik, hogy a tisztviselő nem volt képes ellátni saját védelmét a tárgyalások során, valamint hogy tévesen alkalmazták az egybehangzó körülmények együttesének fogalmát.
      A második rész azon okok ellentmondásosságára vonatkozik, amelyek szerint a tisztviselő nem volt képes ellátni saját védelmét.

         A harmadik jogalap: a meghallgatáshoz való jog következményeire vonatkozó indokolási kötelezettség megsértése.

      A Törvényszék nem indokolta meg, hogy a meghallgatás hiányából eredő eljárási szabálytalanság miként vonja maga után a megtámadott határozat megsemmisítését.


title: C-147/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S. A. kontra Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) és Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/18

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S. A. kontra Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) és Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)
      (C-147/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/21)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Atresmedia Corporación de Medios de Comunicación S. A.

         Ellenérdekű felek: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) és Artistas e Intérpretes o Ejecutantes, Sociedad de Gestión de España (AIE)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A „kereskedelmi célból nyilvánosságra hozott hangfelvétel nyilvánossághoz közvetítésének” a 92/100 (1) és 2006/115 (2) irányelv 8. cikkének (2) bekezdése szerinti fogalma magában foglalja-e a kereskedelmi célból nyilvánosságra hozott hangfelvétel olyan audiovizuális felvételen történő többszörözését, amely valamely audiovizuális mű rögzítését tartalmazza?

                  2)

                  Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, meg kell-e fizetnie a hivatkozott irányelvek 8. cikkének (2) bekezdésében előírt, egyszeri méltányos díjazást azon televíziós műsorszolgáltatónak, amely bármilyen nyilvánossághoz közvetítés esetén olyan filmalkotás vagy audiovizuális mű rögzítését tartalmazó audiovizuális hangfelvételt használ, amelyen kereskedelmi célból kiadott hangfelvételt többszöröztek?

         (1)  A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról [helyesen: a szellemi tulajdon területén a bérleti jogról, a haszonkölcsönzési jogról és a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról] szóló, 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 346., 61. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 120. o.)

         (2)  A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról [helyesen: a szellemi tulajdon területén a bérleti jogról, a haszonkölcsönzési jogról és a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról] szóló, 2006. december 12-i 2006/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 376., 28. o.)


title: C-148/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-100/17. sz., BTB Holding Investments SA és Duferco Participations Holding SA kontra Bizottság ügyben 2018. december 11-én hozott ítélete ellen a BTB Holding Investments SA és a Duferco Participations Holding SA által 2019. február 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/18

      A Törvényszék (első tanács) T-100/17. sz., BTB Holding Investments SA és Duferco Participations Holding SA kontra Bizottság ügyben 2018. december 11-én hozott ítélete ellen a BTB Holding Investments SA és a Duferco Participations Holding SA által 2019. február 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-148/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 182/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (képviselők: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart, Q. Declève ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         A fellebbezők kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. december 11-i BTB Holding Investments és Duferco Participations Holding kontra Bizottság ügyben (T-100/17) hozott ítéletét;

                  —

                  A Bíróság utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  A Bíróság az alperes felet kötelezze a jelen eljárás, valamint a Törvényszék előtti eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A T-100/17. sz. ítélettel szemben benyújtott fellebbezésükben a fellebbező felek arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék a megtámadott ítéletben megsértette a tisztességes eljáráshoz való jogot, amikor abból indult ki, hogy „annak megállapításához […], hogy a Bizottság a tények [összetett gazdasági] értékelése során olyan nyilvánvaló hibát követett el, amely igazolja a megtámadott határozat megsemmisítését, a felperes által előterjesztett bizonyítékoknak elegendőknek kell lenniük ahhoz, hogy a határozatban foglalt ténybeli értékelést megfosszák a hitelességétől”. A fellebbező felek közelebbről arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék megsértette a bizonyítási teherre vonatkozó elveket és a fegyveregyenlőségre elvét.


title: C-153/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Köln (Németország) által 2019. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — FZ kontra DER Touristik GmbH

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/19

      Az Amtsgericht Köln (Németország) által 2019. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — FZ kontra DER Touristik GmbH
      (C-153/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FZ

         Alperes: DER Touristik GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az utazás árából adandó engedményre irányuló olyan igények, amelyek az utazót az utazásszervezővel szemben utazási szerződés alapján a légi járat — annak késésén alapuló — hibája miatt megilletik, a 261/2004/EK rendelet (1) 12. cikke szerinti további kártalanításnak minősülnek-e, és a légi járat késése miatt a rendelet 7. cikkének megfelelő alkalmazásával nyújtott kártalanítás levonható-e az ilyen kártalanításból a rendelet 12. cikke szerint?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-181/19. sz. ügy: A Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2019. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle kontra JD

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/20

      A Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2019. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle kontra JD
      (C-181/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Jobcenter Krefeld — Widerspruchsstelle

         Alperes: JD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Összeegyeztethető-e a 492/2011 rendelet 10. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 18. cikk szerinti egyenlő bánásmód követelményével a 492/2011/EU rendelet (1) 10. cikke alapján fennálló tartózkodási joggal rendelkező uniós polgároknak a 2004/38/EK irányelv (2) 24. cikkének (2) bekezdése értelmében vett szociális segítségnyújtási ellátásokra való jogosultságának kizárása?

                              a)

                              A 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében vett szociális kedvezménynek minősül-e a 2004/38 irányelv 24. cikkének (2) bekezdése értelmében vett szociális segítségnyújtási ellátás?

                              b)

                              Alkalmazandó-e a 2004/38 irányelv 24. cikkének (2) bekezdésében foglalt korlátozó szabály a 492/2011 rendelet 10. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 18. cikk szerinti egyenlő bánásmód követelményére?

                  2.

                  Összeegyeztethető-e a 883/2004 rendelet (3) 4. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 18. cikk szerinti egyenlő bánásmód követelményével az uniós polgároknak a 883/2004 rendelet 3. cikkének (3) bekezdése és 70. cikkének (2) bekezdése értelmében vett különleges, nem járulékalapú pénzbeli ellátásokból való kizárása, ha e polgárok a 492/2011 rendelet 10. cikkéből eredő tartózkodási joggal rendelkeznek, és a 883/2004 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett szociális biztonsági vagy családi ellátási rendszerbe tartoznak?

         (1)  A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 141., 1. o.)

         (2)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).

         (3)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29–i 883/2004/EK parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).


title: C-189/19. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2019. február 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — der Spenner GmbH & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/21

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2019. február 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — der Spenner GmbH & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-189/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: der Spenner GmbH & Co. KG

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Feltételezi-e a kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (1) 9. cikkének (9) bekezdése, hogy valamely meglévő létesítmény esetében a jelentős kapacitásbővítés abban az alapidőszakban történjen, amelyet a tagállam a 2011/278/EU határozat 9. cikkének (1) bekezdése szerint meghatározott?

                  2)

                  A jelentős kapacitásbővítéssel kapcsolatban úgy kell-e értelmezni a 2011/278/EU határozat 9. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 9. cikke (9) bekezdésének első albekezdését, hogy a 2009. január 1-jétől2010. december 31-ig terjedő alapidőszakra vonatkozó múltbeli tevékenységi szint meghatározása során figyelmen kívül kell hagyni a hozzáadott kapacitás múltbeli tevékenységi szintjét (még akkor is), ha a jelentős kapacitásbővítés a 2005. január 1-jétől2008. december 31-ig terjedő alapidőszakban történt?

                  3)

                              a)

                              Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                              Úgy kell-e értelmezni a 2011/278/EU határozat 9. cikkének (1) bekezdését, hogy magának az illetékes tagállami hatóságnak kell meghatároznia a 2005. január 1-jétől2008. december 31-ig terjedő vagy a 2009. január 1-jétől2010. december 31-ig terjedő alapidőszakot, vagy a tagállam átengedheti az alapidőszak kiválasztásának jogát az üzemeltetőnek?

                              b)

                              Amennyiben a tagállam választási jogot biztosíthat az üzemeltető részére:
                              A tagállamnak azt az alapidőszakot kell alapul vennie, amely az adott esetben magasabb múltbeli tevékenységi szintet eredményezi, még akkor is, ha az üzemeltető a tagállami jog szerint szabadon választhat az alapidőszakok között, és egy alacsonyabb múltbeli tevékenységi szinttel rendelkező alapidőszak mellett dönt?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2013/448/EU bizottsági határozatnak az egységes ágazatközi korrekciós tényező 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikkének értelmében való meghatározása tekintetében történő módosításáról szóló, 2017. január 24-i (EU) 2017/126 bizottsági határozatot, (2) hogy a 2017. március 1-jét megelőző kiosztások esetében a 2013 és 2020 közötti időszakra az ágazatközi korrekciós tényező a 2013/448/EU határozat 4. cikkének és II. mellékletének eredeti változata szerint alkalmazandó, és többletkibocsátási egységek 2017. február 28-át követő, bírósági ítéleten alapuló kiosztása esetében az ágazatközi korrekciós tényező a 2013 és 2020 közötti időszakra megállapított összes többletkibocsátási egységre vagy csak a 2018 és 2020 közötti időszakra megállapított többletkibocsátási egységekre alkalmazandó?

         (1)  HL 2011. L 130., 1. o.

         (2)  HL 2017. L 19., 93. o..


title: C-210/19. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TN kontra Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/22

      A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2019. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TN kontra Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (C-210/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/26)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TN

         Alperes: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Értelmezhető-e az Alapjogi Charta 47. cikke, illetve a Parlament és a Tanács 2013/32/EU irányelve (1) (az úgynevezett eljárási irányelv) 31. cikke — figyelembe véve az Emberi Jogok Európai Egyezménye 6. és 13. cikkében foglaltakat — úgy, hogy a hatékony jogorvoslathoz való jog biztosítása úgy is megvalósítható egy tagállam részéről, ha menekültügyi eljárásban hozott határozatot a bíróság nem változtathatja meg, csak új eljárásra kötelezés mellett azt hatályon kívül helyezheti?

                  2)

                  Értelmezhető-e az Alapjogi Charta 47. cikke, illetve a Parlament és a Tanács 2013/32/EU irányelve (az úgynevezett eljárási irányelv) 31. cikke — figyelembe véve az Emberi Jogok Európai Egyezmény[e] 6. és 13. cikkében foglaltakat is — oly módon, hogy megfelelő az a tagállami szabályozás, amely minden egyedi körülménytől függetlenül, az ügy sajátosságaira és a bizonyítás esetleges nehézségeire tekintet nélkül a menekültügyi bírósági eljárásokra egységesen, mindössze 60 napos kötelező eljárási határidőt ír elő?

         (1)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013, L 180., 60. o.)


title: C-218/19. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2019. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — XR kontra Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/22

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2019. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — XR kontra Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris
      (C-218/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XR

         Alperesek: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d’appel de Paris

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e azon elvvel, amely szerint az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés — módosítást követően az Európai Unió működéséről szóló szerződés — sajátos jogrendszert hozott létre, amely a tagállamok jogrendszerébe illeszkedik, és kötelező bíróságaikra nézve, az olyan nemzeti jogszabály, amely a főszabály szerint az ügyvédi szakma gyakorlásának megkezdéséhez előírt képzés és oklevél feltétele alóli mentesség megadását attól a követelménytől teszi függővé, hogy a mentességet kérelmező kellően ismerje a francia eredetű nemzeti jogot, kizárva így a csupán az európai uniós jogra vonatkozó hasonló ismeret figyelembevételét?

                  2)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 45. cikkével és 49. cikkével ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás, amely az ügyvédi szakma gyakorlásának megkezdéséhez főszabály szerint előírt képzés és oklevél megszerzésének feltétele alóli mentesség kedvezményét ugyanazon tagállam közszolgálatának egyes tagjai számára teszi lehetővé, akik e minőségükben Franciaországban végeztek jogi tevékenységet valamely közigazgatási szervnél vagy közszolgálatban vagy nemzetközi szervezetben, és amely kizárja e mentesség kedvezményéből az európai közszolgálat azon tisztviselőit vagy korábbi tisztviselőit, akik e minőségükben az Európai Bizottságnál végeztek jogi tevékenységet egy vagy több európai uniós jogi területen?


title: C-243/19. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A kontra Veselības ministrija

text:
               27.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/23

      Az Augstākā tiesa (Senāts) (Lettország) által 2019. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A kontra Veselības ministrija
      (C-243/19. sz. ügy)
      (2019/C 182/28)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

      Felperes: A

         Alperes: Veselības ministrija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (1) az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 20. cikkének (2) bekezdését, hogy az adott tagállam megtagadhatja az említett rendelet 20. cikkének (1) bekezdése szerinti engedélyt, ha az adott személy lakóhelye szerinti államban olyan kórházi kezelés érhető el, amelynek pozitív orvosi eredménye nem kétséges, de az alkalmazott kezelés módszere nem egyeztethető össze az adott személy vallási meggyőződésével?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikkét, és a határon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló, 2011. március 9-i 2011/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (2) az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (5) bekezdését, hogy az adott tagállam megtagadhatja az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerinti engedélyt, ha a személy biztosítása szerinti államban olyan kórházi kezelés érhető el, amelynek pozitív orvosi eredménye nem kétséges, de az alkalmazott kezelés módszere nem egyeztethető össze az adott személy vallási meggyőződésével?

         (1)  HL 2004. L 166., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.

         (2)  HL 2011. L 88, 45. o.