title: C-174/22. sz. ügy: A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EV elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/24

      A Varhoven kasatsionen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EV elleni büntetőeljárás
      (C-174/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/30)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven kasatsionen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      EV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Lehetővé teszik-e a 2004. február 11-i 273/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (1) a Nakazatelen kodeksnek (büntető törvénykönyv) a Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (a kábítószerek és kábítószer-prekurzorok ellenőrzéséről szóló törvény) 3. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 354a. cikkében foglalt keretrendelkezést kitöltő rendelkezései, hogy megállapítsák valamely személy bűnösségét az I. melléklet 3. kategóriájába tartozó anyag, mégpedig két liter toluol birtoklásában?

         (1)  A kábítószer-prekurzorokról szóló, 2004. február 11-i 273/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 47., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 8. kötet, 46. o.).


title: C-99/22. sz. ügy: A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2022. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kapniki A. Michailidis A.E. kontra Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/17

      A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2022. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kapniki A. Michailidis A.E. kontra Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
      (C-99/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/22)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Symvoulio tis Epikrateias

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Kapniki A. Michailidis A.E.

         Alperesek: Organismos Pliromon kai Elegchou Koinotikon Enischyseon Prosanatolismou kai Eggyiseon (OPEKEPE), Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Sérti-e a jogszabályok visszaható hatálya tilalmának elvét és a bizalomvédelem elvét az 1992. június 30-i 2062/92/EGK tanácsi rendelet (1) 3. cikkének (3) bekezdése, amely úgy szól, hogy amennyiben valamely feldolgozó által felvásárolt, csökkent minőségű leveles dohány mennyisége a szóban forgó dohányfajtából történő összes felvásárláshoz viszonyítva meghaladja a IV. mellékletben meghatározott maximális százalékarányt, az említett százalékarányt meghaladó mennyiség után 30 %-kal kevesebb jövedelemtámogatás jár?

         (1)  A céláraknak, az intervenciós áraknak és a leveles dohány felvásárlóinak biztosított jövedelemtámogatásoknak, a bálázott dohány származékos intervenciós árainak, a referenciaminőségeknek, valamint a termőterületeknek az 1992. évi termés vonatkozásában történő meghatározásáról szóló 1992. március 30 i 2062/92/EGK tanácsi rendelet (HL 1992. L 215., 22. o.)


title: T-112/22. sz. ügy: 2022. március 2-án benyújtott kereset – Svenska Bankföreningen és Länsförsäkringar Bank kontra Bizottság

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/31

      2022. március 2-án benyújtott kereset – Svenska Bankföreningen és Länsförsäkringar Bank kontra Bizottság
      (T-112/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Ideella föreningen Svenska Bankföreningen med firma Svenska Bankföreningen, Näringsverksamhet (Stockholm, Svédország), Länsförsäkringar Bank AB (Stockholm) (képviselők: P. Hansson, M. Eriksson és M. Persson ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.56348(2021/N) – Svédország: A hitelintézetekre kivetett svéd adó ügyben hozott, 2021. november 24-i bizottsági határozatot; (1)

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen, arra alapított jogalapra hivatkoznak, hogy az Európai Bizottság megsértette az eljárási jogaikat, mivel nem indított hivatalos vizsgálati eljárást.
      Azzal érvelnek, hogy a Bizottság a bejelentett intézkedés előzetes vizsgálata során objektív módon komoly nehézségekkel szembesült, és meg kellett volna indítania a hivatalos vizsgálati eljárást. Például:

                  —

                  A felperesek azt állítják, hogy a Bizottság nem vette figyelembe azt, hogy a Bizottság által meghatározott referenciarendszer paraméterei nyilvánvalóan nem feleltek meg a kockázati adó céljának.

                  —

                  A felperesek továbbá azzal érvelnek, hogy a Bizottság nem vette figyelembe azt a tényt, hogy a kockázati adó hatálya alá tartozó, illetve azon kívül eső hitelintézetek az adórendszer célját tekintve hasonló jogi és ténybeli helyzetben vannak.

                  —

                  Ezen túlmenően a Bizottság tévesen alkalmazta a Bíróság ítélkezési gyakorlatát az adózási küszöbérték megállapításakor.

                  —

                  A felperesek továbbá azzal érvelnek, hogy a Bizottság nem vette figyelembe azt, hogy az eltérő bánásmódot nem indokolták, és hogy az semmilyen körülmények között nem volt arányos.

                  —

                  Végül a felperesek azt állítják, hogy a Bizottság által az előzetes vizsgálati eljárás során elvégzett vizsgálat nem volt kielégítő és teljes.

         (1)  COM(2021) 8637 final, HL 2021. C 511., 2. o.


title: C-118/22. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2022. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NG kontra Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/18

      A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2022. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NG kontra Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia
      (C-118/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/23)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: NG

         Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Direktor na Glavna direktsia „Natsionalna politsia” pri MVR – Sofia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Lehetővé tesz-e a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 13. cikke (2) bekezdésének b) pontjával és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikkének értelmezése olyan nemzeti jogalkotási intézkedéseket, amelyek eredményeként gyakorlatilag korlátlan jog keletkezik a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelésére, és/vagy megszűnik az érintettnek az adatai kezelésének korlátozásához, valamint adatainak törléséhez, illetve megsemmisítéséhez való joga?

         (1)  HL 2016. L 119., 89. o.; helyesbítések: HL 2018. L 127., 7. o.; HL 2021. L 74., 39. o.


title: C-394/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bursa Română de Mărfuri SA kontra Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/5

      A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bursa Română de Mărfuri SA kontra Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)
      (C-394/21. sz. ügy)
      (2022/C 191/05)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bursa Română de Mărfuri SA

         Alperes: Autoritatea naţională de reglementare în domeniul energiei (ANRE)

         Beavatkozó fél: Federația Europeană a Comercianților de Energie

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Tiltja-e villamos energia belső piacáról szóló, 2019. június 5-i (EU) 2019/943 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (1) különösen e rendelet 1. cikkének b) pontja és 3. cikke – figyelemmel a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2012/27/EU irányelv módosításáról szóló, 2019. június 5-i (EU) 2019/944 európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) rendelkezéseire – a hatálybalépésétől kezdve, hogy valamely tagállam továbbra is egyetlen egy engedélyt adjon ki a központosított energiapiacok megszervezésére és irányítására? A román államnak 2020. január 1-jétől fennáll-e arra vonatkozó kötelezettsége, hogy megakadályozza a villamosenergia-piaci irányítás terén fennálló monopóliumot?

                  2)

                  A szabad verseny (EU) 2019/943 rendelet, különösen az 1. cikk b) és c) pontjában, valamint a 3. cikkben megjelenő elveinek személyi hatálya kiterjed-e a villamosenergiapiac-üzemeltetőre mint árutőzsdére? Befolyásolja-e az e kérdésre adandó választ az, hogy az (EU) 2019/943 rendelet 2. cikkének 40. pontja a villamosenergia-piac meghatározását illetően a villamosenergia-piacok 2019/944 irányelv 2. cikkének 9. pontjában szereplő meghatározására utal?

                  3)

                  Úgy kell-e tekinteni, hogy az, hogy a tagállam egyetlen egy engedélyt ad ki a villamosenergia-piac irányítására, az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésével és az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUMSZ 101.cikk és EUMSZ 102. cikk értelmében vett versenykorlátozásnak minősül?

         (1)  HL 2019. L 158, 54. o.

         (2)  HL 2019. L 158, 125. o.


title: C-175/22. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BK elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/24

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BK elleni büntetőeljárás
      (C-175/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/31)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      BK

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a 2012/13 irányelv (1) 6. cikkének (3) és (4) bekezdésével a nemzeti jogszabályi rendelkezéseknek – a Nakazatelno protsesualen kodeks (a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv) 287. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 301. cikke (1) bekezdése 2. pontjának – az ítélkezési gyakorlat általi olyan értelmezése, amely szerint a bíróság az ítéletében jogilag a vádirattól eltérően minősítheti a bűncselekményt, feltéve, hogy nem súlyosabban büntetendő bűncselekménynek minősíti azt, azon az alapon, hogy a vádlottat az ítélet kihirdetése előtt nem tájékoztatták megfelelően az új, eltérő jogi minősítésről, és nem tudott védekezni azzal szemben?
      A kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Tiltja-e a Charta 47. cikkének második bekezdése a bíróság számára, hogy tájékoztassa a vádlottat arról, hogy érdemi határozatát a bűncselekmény eltérő jogi minősítése alapján is meghozhatja, és hogy ezenkívül lehetőséget adjon számára arra, hogy felkészüljön védelmére e jogi minősítéssel kapcsolatban, mert ezen eltérő jogi minősítést nem az ügyészség kezdeményezte?

         (1)  A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22-i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 142., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 39., 28. o.).


title: C-127/22. sz. ügy: A Varhoven administrative sad (Bulgária) által 2022. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/19

      A Varhoven administrative sad (Bulgária) által 2022. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia
      (C-127/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/24)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrative sad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Balgarska telekomunikatsionna kompania EAD

         Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv (1) 185. cikkének (1) bekezdését, hogy termékeknek – tárgyi eszközöknek vagy raktérkészleteknek az adóalany mérlegéből történő kikönyvelése értelmében vett – azon okból történő elkülönítése, hogy azok várhatóan már nem lesznek gazdaságilag hasznosíthatók, mert például elhasználódtak, meghibásodtak, alkalmatlanok vagy nem használhatók rendeltetésüknek megfelelően, a termékek beszerzésekor már megfizetett héával kapcsolatos adólevonás összegének meghatározásakor figyelembe vett tényezők olyan módosulásának minősül, amely a héabevallásnak a Lakon za danak varhu dobavenata stoinost (a hozzáadottérték-adóról szóló törvény, a továbbiakban: ZDDS) alapján történő benyújtása után következett be, és amely ezért kötelezettséget teremt az adólevonás korrekciójára, ha az elkülönített termékeket később a 2. melléklet szerinti termékekként értékesítették, ami adóköteles értékesítésnek minősül?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 185. cikkének (1) bekezdését, hogy termékeknek – tárgyi eszközöknek vagy raktérkészleteknek az adóalany mérlegéből történő kikönyvelése értelmében vett – azon okból történő elkülönítése, hogy azok várhatóan már nem lesznek gazdaságilag hasznosíthatók, mert például elhasználódtak, meghibásodtak, alkalmatlanok vagy nem használhatók rendeltetésüknek megfelelően, a termékek beszerzésekor már megfizetett héával kapcsolatos adólevonás összegének meghatározásakor figyelembe vett tényezők olyan módosulásának minősül, amely a héabevallásnak a ZDDS alapján történő benyújtása után következett be, és amely ezért kötelezettséget teremt az adólevonás korrekciójára, ha az elkülönített termékeket később megsemmisítették vagy ártalmatlanították, és ezt megfelelően bizonyították vagy igazolták?

                  3)

                  Ha az első, a második vagy mindkét kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 185. cikkének (2) bekezdését, hogy a termékek fent ismertetett körülmények közötti elkülönítése a termék megfelelően bizonyított vagy igazolt megsemmisülésének vagy elvesztésének minősül, amely esetben nem áll fenn a termékek beszerzésekor megfizetett héával kapcsolatos adólevonás korrekciójának kötelezettsége?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 185. cikkének (2) bekezdését, hogy a termék megfelelően bizonyított vagy igazolt megsemmisülése vagy elvesztése esetében csak akkor maradhat el az adólevonás korrekciója, ha a megsemmisülést vagy elvesztést az adóalany befolyásán kívül álló olyan események idézték elő, amelyek bekövetkeztét az adóalany nem láthatta előre, és nem kerülhette el?

                  5)

                  Ha az első, a második vagy mindkét kérdésre nemleges választ kell adni, ellentétes-e a 2006/112/EK irányelv 185. cikkének (1) bekezdésével a ZDDS 2016. december 31-ig hatályos változata 79. cikkének (3) bekezdésében, illetve a ZDDS 2017. január 1-jétől hatályos változata 79. cikkének (1) bekezdésében foglalthoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely termékek elkülönítése esetén akkor is kötelezővé teszi az adólevonás korrekcióját, ha a termékeket később a 2. melléklet értelmében vett adóköteles termékértékesítésként értékesítették, vagy ha azokat megsemmisítették vagy ártalmatlanították, és ezt megfelelően bizonyították vagy igazolták?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).


title: C-610/21 P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) 191/21. sz., Svenska Metallkompaniet kontra EUIPO – Otlav (Ablakszerelvények) ügyben 2021. július 5-én hozott végzése ellen a Svenska-Metallkompaniet AB által 2021. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/6

      A Törvényszék (ötödik tanács) 191/21. sz., Svenska Metallkompaniet kontra EUIPO – Otlav (Ablakszerelvények) ügyben 2021. július 5-én hozott végzése ellen a Svenska-Metallkompaniet AB által 2021. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-610/21 P. sz. ügy)
      (2022/C 191/06)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: A Svenska Metallkompaniet AB

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      2022. február 11-i végzésével a Bíróság elnökhelyettese a fellebbezést mint elfogadhatatlant elutasította, és úgy határozott, hogy a Svenska Metallkompaniet AB maga viseli saját költségeit.


title: C-176/22. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BK és ZhP elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/25

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2022. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BK és ZhP elleni büntetőeljárás
      (C-176/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/32)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      BK és ZhP

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a Bíróság alapokmányának 23. cikkét, hogy az arra kötelezi az Európai Unió működéséről szóló szerződés 267. cikke alapján előzetes döntéshozatal iránti kérelmet benyújtó nemzeti bíróságot, hogy teljes egészében függessze fel az alapeljárást, vagy elegendő az alapeljárásnak csak azt a részét felfüggeszteni, amelyre az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés vonatkozik?


title: C-48/22. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített kilencedik tanács) T-612/17. sz., Google és Alphabet kontra Bizottság ügyben 2021. november 10-én hozott ítélete ellen a Google LLC és az Alphabet, Inc. által 2022. január 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/10

      A Törvényszék (kibővített kilencedik tanács) T-612/17. sz., Google és Alphabet kontra Bizottság ügyben 2021. november 10-én hozott ítélete ellen a Google LLC és az Alphabet, Inc. által 2022. január 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-48/22. P. sz. ügy)
      (2022/C 191/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Google LLC, Alphabet, Inc. (képviselők: T. Graf Rechtsanwalt, R. Snelders advocaat, C. Thomas avocat, A. Bray avocate, M. Pickford QC, valamint D. Gregory Barrister és H. Mostyn Barrister)

         A többi fél az eljárásban: Computer & Communications Industry Association, Európai Bizottság, Németországi Szövetségi Köztársaság, EFTA Felügyeleti Hatóság, Bureau européen des unions de consommateurs (BEUC), Infederation Ltd, Kelkoo, Verband Deutscher Zeitschriftenverleger eV, Visual Meta GmbH, BDZV – Bundesverband Digitalpublisher und Zeitungsverleger eV, korábban Bundesverband Deutscher Zeitungsverleger eV, Twenga

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  semmisítse meg a Határozatot, (1) vagy másodlagosan, az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a fellebbezők részéről a jelen eljárással és a Törvényszék előtti eljárással összefüggésben felmerült költségek és kiadások viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés alátámasztása érdekében a fellebbezők négy jogalapra hivatkoznak.
      Első jogalap: a Törvényszék tévedett, amikor a Határozatot annak ellenére helybenhagyta, hogy a Határozat nem felelt meg az ár-összehasonlító szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosításával kapcsolatos kötelezettség esetében irányadó jogi mércének.

                  —

                  A Törvényszék megengedhetetlen módon eltért a Határozattól, amikor megállapította, hogy teljesültek a hozzáférés biztosításával kapcsolatos kötelezettségre vonatkozó feltételek.

                  —

                  A Törvényszék tévedett, amikor megállapította, hogy a hozzáférés biztosításával kapcsolatos kötelezettségre vonatkozó feltételek nem voltak alkalmazandók.

            Második jogalap: a Törvényszék tévedett, amikor a Határozatot annak ellenére helybenhagyta, hogy a Határozat nem azonosít olyan magatartást, amely eltért volna az érdemeken alapuló versenytől.

                  —

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy azon körülmények alapján, amelyek a Google magatartásának valószínű hatásai szempontjából relevánsak, meghatározható volt az, hogy a Google érdemeken alapuló versenyt folytatott-e.

                  —

                  A Törvényszék megengedhetetlen módon átírta a Határozatot, amikor további indokokat adott elő arra vonatkozóan, hogy a Google magatartása állítólag miért tért el az érdemeken alapuló versenytől.

                  —

                  Jogilag érvénytelenek a Törvényszék által arra vonatkozóan előadott további indokok, hogy a Google miért nem folytatott érdemeken alapuló versenyt.

            Harmadik jogalap: a Törvényszék tévedett az állítólagos visszaélés és annak valószínű hatásai közötti okozati összefüggés felülvizsgálata során.

                  —

                  A Törvényszék tévedett, amikor megállapította, hogy a kontrafaktuális elemzés lefolytatása a Google-t terhelte, semmint a Bizottságot.

                  —

                  A Törvényszék tévedett, amikor megállapította, hogy olyan visszaélés esetében, amely két jogszerű magatartás kombinációjából áll, a kontrafaktuális elemzés megköveteli minkét magatartás elhagyását.

                  —

                  A Törvényszék megközelítése hibássá teszi mind a hatásokra, mind pedig az objektív igazolásra vonatkozóan lefolytatott értékelését.

            Negyedik jogalap: a Törvényszék tévedett, amikor megállapította, hogy a Bizottságnak nem kellett megvizsgálnia, hogy a magatartás alkalmas volt-e hasonló hatékonyságú versenytársak kiszorítására.

         (1)  Az EUMSZ 102. cikk és az EGT-Megállapodás 54. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39740 – „Google Search [Shopping]” ügy) 2017. június 27-én hozott C(2017) 4444 final bizottsági határozat.


title: T-118/22. sz. ügy: 2022. március 7-én benyújtott kereset – OM kontra Bizottság

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/32

      2022. március 7-én benyújtott kereset – OM kontra Bizottság
      (T-118/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: OM (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a COM/2020/10396 kiválasztási eljárásban a felperes ki nem választásáról és egy másik pályázó kinevezéséről tájékoztató 2021. április 29-i határozatot;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a 2021. november 26-án Ares(2021)7297231 számon nyilvántartásba vett, 2021. november 25-i panaszát elutasító határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a COM/2020/10396 álláshirdetés megsértésére alapított jogalap, mivel a felperes készségeit és képességeit nem az abban szereplő táblázat alapján értékelték.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy megsértették a pályázóknak azzal kapcsolatban megküldött napirendet, hogy az interjú során mely témákban hallgatják meg őket, mivel a felperesnek semmilyen kérdést nem tettek fel azon fő elemzéssel kapcsolatban, amelynek elkészítésére felkérték, aminek következtében egyébként a jogos elvárásait is megsértették.

                  3.

                  A harmadik, az egyenlőtlen bánásmódra alapított jogalap, mivel a kiválasztási bizottság által előirányzott kérdéseket, amelyeket a pályázóknak fel kívántak tenni, nem tették fel a felperesnek, és a neki feltett egyéb kérdések nem feleltek meg ennek az előre meghatározott listának. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy ennélfogva nem lehet tudni, hogy azokat a többi pályázónak is feltették-e, vagy sem. A felperes ezenkívül azt állítja, hogy az interjúja a vártnál rövidebb ideig tartott, ami hátrányos helyzetbe hozhatta őt a többi pályázóhoz képest, és nem zárható ki, hogy jobb eredményt tudott volna elérni, ha a szóbeli vizsgán valamennyi szempontból meghallgatták volna.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az értékelő táblázat tartalma nyilvánvalóan téves, és nem felel meg a felperes által az interjún adott válaszoknak.

                  5.

                  Az ötödik, a Bizottság együttműködésének hiányára és a megfelelő ügyintézésre vonatkozó kötelezettség megsértésére alapított jogalap.


title: C-49/22. sz. ügy: A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2022. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austrian Airlines AG kontra TW

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/11

      A Landesgericht Korneuburg (Ausztria) által 2022. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Austrian Airlines AG kontra TW
      (C-49/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Austrian Airlines AG

         Alperes: TW

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (261/2004 rendelet) 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy a járat törlése esetén az üzemeltető légifuvarozó által kötelezően felajánlandó, a végső célállomáshoz összehasonlítható szállítási feltételek mellett biztosított átfoglalásnak kell tekinteni valamely államnak a közhatalmi tevékenysége keretében üzemeltetett mentesítő járatát is, amennyiben az üzemeltető légifuvarozó, bár nem tud az utasnak jogot biztosítani a szállítására vonatkozóan, az utast regisztrálhatná, valamint a költségeket viselhetné, és az állammal kötött megállapodás alapján a járatot végső soron ugyanazon repülőgéppel, ugyanazon időpontban üzemelteti, mint az eredetileg törölt járatot?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 261/2004 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését, hogy azon utasnak, aki az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésben leírt mentesítő járatra maga jelentkezik és az államnak ezért kötelező költséghozzájárulást teljesít, a 261/2004 rendeletből közvetlenül eredő igénye keletkezik a légifuvarozóval szemben e költségek megtérítésére akkor is, ha e költségek nem kizárólag a repülés költségeit jelentik?

         (1)  HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.


title: C-131/22. sz. ügy: Az Amtsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2022. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Swiss International Air Lines AG

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/20

      Az Amtsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2022. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Swiss International Air Lines AG
      (C-131/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: Swiss International Air Lines AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó a légi járat működésével össze nem egyeztethető meteorológiai feltételek előfordulása esetén, függetlenül azok konkrét formájától?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges választ kell adni, a meteorológiai feltételek rendkívüli jellege meghatározható-e az előfordulásának helyén és idején jellemző regionális és szezonális gyakorisága alapján?

                  3)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó, amennyiben egy légiforgalmi irányítási döntés hatása egy bizonyos légi járművel kapcsolatban egy bizonyos napon hosszú késedelmet, egyéjszakás késedelmet, illetve a légi jármű egy vagy több járatának törlését okozza, annak ellenére, hogy az érintett légifuvarozó minden észszerű intézkedést megtett a késedelmek vagy járatok törlésének elkerülésére, függetlenül e döntés okától?

                  4)

                  Amennyiben a harmadik kérdésre nemleges választ kell adni, a döntés okának rendkívülinek kell-e lennie azáltal, hogy bekövetkezésével nem kell számolni?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-214/22. sz. ügy: 2022. március 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/25

      2022. március 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
      (C-214/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Manhaeve, A. Azéma és I. Zaloguin meghatalmazottak)

         Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy Luxemburg azáltal, hogy legkésőbb 2016. október 4-ig nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a bűncselekmény elkövetési eszközeinek és az abból származó jövedelemnek az Európai Unión belüli befagyasztásáról és elkobzásáról szóló, 2014. április 3-i 2014/42/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 8. cikke (7) bekezdésének, 9. cikkének és 10. cikke (2) bekezdésének megfeleljen, vagy legalábbis e rendelkezések szövegét nem küldte meg a Bizottságnak, nem teljesítette az említett irányelv 12. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdésében foglalt rendelkezések értelmében kötelezze Luxemburgot a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének napjától kezdődően minden nap késedelem után 7 096,50 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére a 2014/42 irányelv 8. cikkének (7) bekezdését, 9. cikkét és 10. cikkének (2) bekezdését átültető intézkedések bejelentésére irányuló kötelezettség teljesítésének elmulasztása miatt;

                  —

                  Luxemburgot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A bűncselekmény elkövetési eszközeinek és az abból származó jövedelemnek az Európai Unión belüli befagyasztásáról és elkobzásáról szóló, 2014. április 3-i 2014/42/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a súlyos és szervezett bűnözésből eredően a bűnelkövetők által megszerzett jövedelmet könnyebben visszaszerezhessék. A tagállamoknak az irányelvet 2016. október 4-ig kellett átültetniük. A Bizottság 2016 novemberében kötelezettségszegési eljárást indított Luxemburg ellen, és 2019 márciusában indokolással ellátott véleményt küldött Luxemburgnak. Márpedig Luxemburg mindezidáig nem értesítette a Bizottságot az irányelv nemzeti jogba történő teljes körű átültetéséről.

         (1)  HL 2014. L 127., 39. o.; helyesbítés: HL 2014. L 138., 114. o.


title: C-142/22. sz. ügy: A Supreme Court (Írország) által 2022. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OE elleni büntetőeljárás

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/20

      A Supreme Court (Írország) által 2022. március 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OE elleni büntetőeljárás
      (C-142/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      OE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a kerethatározat (1) 27. cikkét, hogy a valamely személy átadásáról szóló határozat olyan jogviszonyt hoz létre e személy, a végrehajtó állam és a megkereső állam között, hogy az e határozatban jogerősen eldöntöttnek tekintett kérdéseket az egyéb bűncselekmények miatt indított további büntetőeljáráshoz vagy az e bűncselekmények miatt történő büntetéskiszabáshoz való hozzájárulás megszerzésére irányuló eljárás szempontjából is eldöntöttnek kell tekinteni?

                  2)

                  Ha az első kérdésre adott válasz szerint a 27. cikk nem követeli meg ezt az értelmezést, akkor sérti-e a tényleges érvényesülés elvét az olyan nemzeti eljárási szabály, amely megakadályozza az érintett személyt abban, hogy a hozzájárulás iránti kérelemmel összefüggésben az Európai Unió Bíróságának az átadás elrendelését követő időszakban hozott releváns ítéletére hivatkozzon?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat – Egyes tagállamok által a kerethatározat elfogadásáról tett nyilatkozatok (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: T-131/22. sz. ügy: 2022. március 10-én benyújtott kereset – Société des produits Nestlé kontra EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/33

      2022. március 10-én benyújtott kereset – Société des produits Nestlé kontra EUIPO – Impossible Foods (IMPOSSIBLE BURGER)
      (T-131/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/42)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Svájc) (képviselők: A. Jaeger-Lenz, M. Goldmann és C. Elkemann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Impossible Foods Inc. (Redwood City, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: IMPOSSIBLE BURGER európai uniós szóvédjegy – 17 968 798. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. december 22-én hozott határozata (R 973/2021-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére, és a beavatkozó felet kötelezze az EUIPO előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 70. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 94. cikke (1) bekezdése második mondatának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 95. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatával összefüggésben értelmezett első mondatának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-688/19. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – VeriGraft kontra Eismea („Választottbírósági kikötés – A »Horizont 2020« kutatási és innovációs keretprogram keretében kötött támogatási megállapodás – A megállapodás felmondása – Szakmai kötelezettségszegés – Támogatáskedvezményezetti vagy a kedvezményezett nevében vagy javára eljáró személyi minőség”)

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/26

      A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – VeriGraft kontra Eismea
      (T-688/19. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A »Horizont 2020« kutatási és innovációs keretprogram keretében kötött támogatási megállapodás - A megállapodás felmondása - Szakmai kötelezettségszegés - Támogatáskedvezményezetti vagy a kedvezményezett nevében vagy javára eljáró személyi minőség”)
      (2022/C 191/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: VeriGraft AB (Göteborg, Svédország) (képviselők: P. Hansson és A. Johansson ügyvédek)

         Alperes: Agence exécutive pour le Conseil européen de l’innovation et les PME (képviselők: A. Galea meghatalmazott, segítője: D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) a kis- és középvállalkozások innovációjának támogatására szolgáló eszközének keretében kötött, „Krónikus vénás elégtelenségben szenvedő betegek első kezelésére szolgáló, humán szövetsebészetből származó, személyre szabott vénák – P-TEV” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) projektre vonatkozó támogatási megállapodásnak a Kis- és középvállalkozásügyi Végrehajtó Ügynökség (EASME) által történt felmondása semmisségének megállapítása iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék semmisnek nyilvánítja a Kis- és középvállalkozásügyi Végrehajtó Ügynökség „Krónikus vénás elégtelenségben szenvedő betegek első kezelésére szolgáló, humán szövetsebészetből származó, személyre szabott vénák – P-TEV” (Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV) projektre vonatkozó támogatási megállapodás felmondására vonatkozó, 778620. sz. határozatát.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Innovációs Tanács és Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökséget kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 432., 2019.12.23.


title: T-615/20. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – Mood Media Netherlands kontra EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA) („Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – MOOD MEDIA európai uniós szóvédjegy – A védjegy tényleges használata – A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja] – A 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja] – A tényleges használat igazolása”)

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/26

      A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – Mood Media Netherlands kontra EUIPO – Tailoradio (MOOD MEDIA)
      (T-615/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - MOOD MEDIA európai uniós szóvédjegy - A védjegy tényleges használata - A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja] - A 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja] - A tényleges használat igazolása”)
      (2022/C 191/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Mood Media Netherlands BV (Naarden, Hollandia) (képviselő: A-M. Pecoraro ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Tailoradio Srl (Milánó, Olaszország) (képviselők: M. Franzosi, A. Sobol, F. Santonocito és S. Bernardini ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Tailoradio és a Mood Media Netherlands közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2020. július 24-én hozott határozata (R 1767/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2020. július 24-én hozott határozatát (R 1767/2019-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja..

                  3)

                  Az EUIPO viseli a saját költségeit, valamint a Mood Media Netherlands BV részéről felmerült költségeket.

                  4)

                  A Tailoradio Srl maga viseli a saját költségeit.

         (1)  HL C 390., 2020.11.16.


title: T-140/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – Apologistics kontra EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de) („Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – Az apo-discounter.de európai uniós ábrás védjegy – A megszűnés részleges megállapítása – A védjegy tényleges használata – Az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A tényleges használat bizonyítéka”)

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/27

      A Törvényszék 2022. március 2-i ítélete – Apologistics kontra EUIPO – Kerckhoff (apo-discounter.de)
      (T-140/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - Az apo-discounter.de európai uniós ábrás védjegy - A megszűnés részleges megállapítása - A védjegy tényleges használata - Az (EU) 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A tényleges használat bizonyítéka”)
      (2022/C 191/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Apologistics GmbH (Markkleeberg, Németország) (képviselő: H. Hug ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A.Folliard-Mongurial meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Markus Kerckhoff (Bergisch Gladbach, Németország) (képviselő: M. Douglas ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az M. Kerckhoff és az Apologistics közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2020. december 8-án hozott határozata (R 1439/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Apologistics GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 182., 2021.5.10.


title: C-627/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2021. október 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S. H. kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/6

      A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2021. október 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – S. H. kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov
      (C-627/21. sz. ügy)
      (2022/C 191/08)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél: S. H.

         Ellenérdekű fél: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Sibiu, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Értelmezhető-e úgy az adósemlegesség elve a héa területén, [valamint] a 112/2006/EK irányelv (1) [(30) preambulumbekezdése], 16., 184., 186., 187., 188. és 192. cikke, hogy azokkal összeegyeztethetők a tárgyi eszközöket terhelő, levonható adó korrekciójával kapcsolatos nemzeti rendelkezések [különösen a Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal (az adótörvénykönyvről szóló 227/2015. sz. törvény) 305. cikke (4) bekezdésének a) pontja, a H. G. nr. 1/2016-tal (1/2016. sz. kormányrendelet) jóváhagyott, az adótörvénykönyv 305. cikke (4) bekezdésének a) pontjában foglalt előírásokat az adótörvénykönyvről szóló 227/2015. sz. törvény 316. cikke (11) bekezdésének e) pontjával összefüggésben végrehajtó Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal (az adótörvénykönyvről szóló 227/2015. sz. törvény végrehajtási szabályai) 79. pontja (14) bekezdésének b) pontja], valamint az adóhatóság azon gyakorlata, amely oly módon gyakorol hatást a tárgyi eszközök beszerzése után megfizetett héa eredeti levonhatóságára, hogy az adóalany azon okból, hogy az adóhatóság gazdasági tevékenység végzésének hiánya okán egy bizonyos időszakra hivatalból törölte a héanyilvántartásból, köteles a levonható héa negatív korrekciójára arra az időre vonatkozóan, amely alatt a tárgyi eszközök nem képezték szolgáltatásnyújtás vagy termékértékesítés tárgyát a hivatalból történő törlés és az újbóli héanyilvántartásba vétel közötti időszakban?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-84/22. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2022. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Right to Know CLG kontra An Taoiseach

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/13

      A High Court (Írország) által 2022. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Right to Know CLG kontra An Taoiseach
      (C-84/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Right to Know CLG

         Alperes: An Taoiseach

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK (1) európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében vett, valamely hatóság „belső közleményének” vagy ezen irányelv 4. cikke (2) bekezdése első mondatának a) pontja értelmében vett „tanácskozásainak” kell-e minősíteni azokat a jegyzőkönyveket – az azokban szereplő környezeti információkhoz való hozzáférés iránti kérelem szempontjából –, amelyeket valamely tagállam kormányzata végrehajtó ágának olyan hivatalos üléseiről vettek fel, amelyek keretében a kormány tagjai találkoznak és kollektív szervezetként járnak el?

                  2)

                  Túlterjeszkedik-e a jogerő (Köbler ügyben [C-224/01 (2)] és a későbbi ítélkezési gyakorlatban megvitatott) elve a korábbi ítélet rendelkező részén, és vonatkozik-e a korábbi ítéletben szereplő ténybeli és jogi megállapításokra is? Másképpen fogalmazva, az eljárás újbóli megindításának tilalmára („action estoppel”) korlátozódik-e a jogerő elve vagy az kiterjed a korábbi eljárásban az adott fél vonatkozásában elbírált ténybeli vagy jogi kérdésre („issue estoppel”) is?

                  3)

                  A felek között a környezeti információkhoz való hozzáférés iránti konkrét kérelemmel kapcsolatban a 2003/4/EK irányelv állítólagos be nem tartása tárgyában folyamatban lévő eljárásban, amelyben a felperes/kérelmező kérelmére az uniós jogon alapuló egyes jogalapoknak helyt adva, míg másokat elutasítva hatályon kívül helyeztek valamely határozatot, ellentétes-e az uniós joggal, különösen a tényleges érvényesülés elvével az „issue estoppelen” alapuló jogerő olyan nemzeti szabálya, amelynek értelmében a nemzeti bíróság a kérelem tárgyában hozott további határozatra vonatkozó új eljárásban nem teheti lehetővé a felperes/kérelmező számára, hogy az említett további határozatot olyan, korábban elutasított uniós jogalapokon támadja meg, amelyek az adott körülmények között nem képezték jogorvoslat tárgyát?

                  4)

                  Befolyásolják-e a fenti harmadik kérdésre adandó választ a következő tények: i. előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nem terjesztettek a Bíróság elé, és ii. a felek egyike sem hívta fel a nemzeti bíróság figyelmét a Bíróság releváns ítélkezési gyakorlatára?

         (1)  HL 2003. L 41., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.

         (2)  2003. szeptember 30-i ítélet (EU:C:2003:513).


title: C-775/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. december 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Blue Air Aviation SA kontra UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/7

      A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2021. december 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Blue Air Aviation SA kontra UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor
      (C-775/21. sz. ügy)
      (2022/C 191/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező és alperes: Blue Air Aviation SA

         Ellenérdekű fél és felperes: UCMR – ADA Asociaţia pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit, hogy a zeneműveknek vagy zeneműrészleteknek az utasok által igénybe vett kereskedelmi légi járművön felszálláskor, leszálláskor vagy a repülés során bármikor a légi jármű általános hangosbeszélő berendezése útján történő közvetítése az említett rendelkezés értelmében vett nyilvánossághoz közvetítésnek minősül, különösen (de nem kizárólag) a közvetítés haszonszerzési céljára vonatkozó kritérium fényében?
                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:

                  2)

                  A légi közlekedés biztonságára vonatkozó szabályozás által előírt hangosbeszélő berendezésnek a légi jármű fedélzetén való megléte elegendő alapot jelent-e a zeneműveknek az érintett légi jármű fedélzetén történő nyilvánossághoz közvetítésére vonatkozó megdönthető vélelem fennállásához?
                  Az e kérdésre adott nemleges válasz esetén:

                  3)

                  A légi közlekedés biztonságára vonatkozó szabályozás által előírt hangosbeszélő berendezésnek és az e berendezésen keresztül a (védelem alatt álló zeneműveket tartalmazó) hangfelvételek közvetítését lehetővé tevő szoftvernek a légi jármű fedélzetén való megléte elegendő alapot jelent-e a zeneműveknek az érintett légi jármű fedélzetén történő nyilvánossághoz közvetítésére vonatkozó megdönthető vélelem fennállásához?

         (1)  HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 130. o.; helyesbítések: HL 2008. L 314., 16. o.; HL 2014. L 10., 32. o.


title: C-91/22. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2022. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA kontra Ministero della Transizione Ecologica és társai

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/13

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2022. február 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fenice – Qualità per l’ambiente SpA kontra Ministero della Transizione Ecologica és társai
      (C-91/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/18)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fenice – Qualità per l’ambiente SpA

         Alperesek: Ministero della Transizione Ecologica, Ministero dello Sviluppo Economico, Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del protocollo di Kyoto

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2003/87/EK irányelv (1) végrehajtásával és a Kiotói Jegyzőkönyvvel kapcsolatos projekttevékenységek irányításának támogatásával foglalkozó nemzeti bizottság határozata – figyelembe véve az elfogadási eljárást és különösen a létesítményeknek a szén-dioxid-kibocsátási egységek kiosztási listájára való felvételéről a Bizottsággal folytatott párbeszédnek az (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló rendeletben (2) előírt mechanizmusát – az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján az Európai Unió Törvényszéke előtt önálló jogorvoslat tárgyát képezheti-e, amennyiben a megtámadott jogi aktus kötelező joghatásokat vált ki, és közvetlenül érinti a felperes gazdasági szereplőt?

                  2)

                  Ellenkező esetben az Európai Bizottság és a 2003/87/EK irányelv végrehajtásával és a Kiotói Jegyzőkönyvvel kapcsolatos projekttevékenységek irányításának támogatásával foglalkozó nemzeti bizottság által közösen lefolytatott vizsgálat alapján a szén-dioxid-kibocsátási egységek kiosztásából való kizárással közvetlenül érintett gazdasági magánszereplő az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján az Európai Unió Törvényszéke előtt megtámadhatja-e az Európai Bizottság azon határozatát, amely az (EU) 2019/331 felhatalmazáson alapuló rendelet 14. cikkének (4) bekezdése alapján elutasítja a létesítménynek a listára való felvételét?

                  3)

                  A „villamosenergia-termelőnek” a 2003/87/EK irányelv 3. cikkének u) pontja szerinti fogalma – amint az a Bíróság (ötödik tanács) 2019. június 20-i ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ítéletéből (C-682/17) következik, amelynek tárgyát a Verwaltungsgericht Berlin (berlini közigazgatási bíróság, Németország) által a 2017. november 28-i határozattal az EUMSZ 267. cikk alapján a Bíróság elé előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem képezte – olyan helyzetekre is kiterjed-e, amikor a létesítmény csekély részben nem nagy hatásfokú, kapcsolt villamos energiát állít elő, és azt a kapcsolt energiatermeléstől eltérő, többféle, az ingyenes kibocsátási egységek elismeréséhez szükséges jellemzőkkel rendelkező hőenergia-forrás jellemzi?

                  4)

                  Összeegyeztethető-e a „villamosenergia-termelő létesítmény” fogalmának ilyen értelmezése az uniós jog általános elveivel, amelyek az ösztönzők nyújtása esetén a gazdasági szereplők közötti verseny feltételeinek tiszteletben tartására és az intézkedés arányosságára vonatkoznak, amennyiben teljes mértékben kizárja a többféle energiaforrást használó létesítményt, anélkül, hogy elkülönítené a kapcsolt energiatermeléstől eltérő hőforrásokra vonatkozó kibocsátási értékeket, amelyek teljes mértékben feljogosítanak az előírt kedvezményekre?

         (1)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.).

         (2)  A kibocsátási egységek harmonizált ingyenes kiosztására vonatkozó uniós szintű átmeneti szabályoknak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2018. december 19-i (EU) 2019/331 bizottsági felhatalmazáson alapuló rendelet (HL 2019. L 59., 8. o.; helyesbítés: HL 2019. L 180., 31. o.).


title: T-134/22. sz. ügy: 2022. március 9-én benyújtott kereset – OO kontra EBB

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/34

      2022. március 9-én benyújtott kereset – OO kontra EBB
      (T-134/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: OO (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse mag a panaszt elutasító 2021. december 6-i, a felperessel ugyanaznap közölt határozatot (ARES CS-PERS/S&G/ER1 W2021–00710/CO/ps);

                  —

                  semmisítse meg a 2012. február 27-i (RH/OPR/2012–0251 hivatkozási számú), a felperessel soha sem közölt határozatot;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. május 20-i, a felperes képviselőjével 2021. június 8-án, a 2012. február 27-i feljegyzéssel együtt közölt határozatot (CS-PERS/HROPS/BAP/2021–0360);

                  —

                  az Európai Beruházási Bankot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 277. cikk és a közigazgatási rendelkezések 2.1.1. pontja értelmében a megtámadott határozatok indokolásának hiányán, az EBB eljárási szabályzata 31. cikkének megsértésén, az EBB alapokmányáról szóló 5. jegyzőkönyv 6. és 11. cikkének megsértésén, a jogi alap hiányán és jogellenességi kifogáson alapul.

                  2.

                  A második jogalap az EBB alkalmazottai kiküldetését időbeli hatályukra tekintettel szabályozó rendelkezések megsértésén, a felek szerződéses viszonyon belüli egyenlőségének általános szabályaival ellentétes egyoldalú szerződésmódosításon, valamint a gondoskodási kötelezettség megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap a bizalomvédelem elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a hatáskörrel való visszaélésen alapul.


title: T-143/22. sz. ügy: 2022. március 11-én benyújtott kereset – OP kontra Parlament

text:
               2022.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/36

      2022. március 11-én benyújtott kereset – OP kontra Parlament
      (T-143/22. sz. ügy)
      (2022/C 191/46)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: OP (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. július 7-i és 2022. január 10-i határozatot, ennek hiányában állapítsa meg, hogy semmisek és nem fejtenek ki joghatást;

                  —

                  ennélfogva állapítsa meg a felperesnek az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 79. cikkének első bekezdésében meghatározott özvegyi nyugdíjra való jogosultságát;

                  —

                  ennélfogva állapítsa meg [bizalmas] (1) részére a személyzeti szabályzat VII. melléklete 2. cikkében meghatározott árvasági nyugdíjra való jogosultságot. Ennek hiányában, amennyiben szükséges, állapítsa meg [bizalmas] részére az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 80. cikkének első bekezdésében meghatározott özvegyi nyugdíjra való jogosultságát;

                  —

                  a Parlamentet mindenképpen kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) VIII. mellékelte 18. és 20. cikkével szembeni, az egyenlő bánásmód elve megsértéséből és az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésből eredő jogellenességi kifogáson alapul.

                  2.

                  A második jogalap a személyzeti szabályzat VIII. mellékelte 18. és 20. cikkével kapcsolatos téves jogalkalmazáson alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap a felperes egyedi helyzete figyelembevételének mellőzéséből eredő nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a személyzeti szabályzat VII. melléklete 2. cikkével kapcsolatos, a fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés miatti jogellenességi kifogáson alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a személyzeti szabályzat VII. melléklete 2. cikkével kapcsolatos téves jogalkalmazáson alapul.

                  6.

                  A másodlagos jelleggel felhozott hatodik jogalap az adminisztráció gondoskodási kötelezettségnek megsértésén alapul.

         (1)  Kitakart bizalmas adatok.


title: C-91/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LW kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               22.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/5

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LW kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-91/20. sz. ügy)
      (2020/C 209/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LW

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/95/EU irányelv (1) 3. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami rendelkezés, amely szerint a menekült jogállásúként elismert személy kiskorú és nem házas gyermekének e személytől eredő származékos menekült jogállását (úgynevezett családi menekültvédelem) akkor is el kell ismerni, ha e gyermek – a másik szülő révén – mindenképpen rendelkezik olyan másik ország állampolgárságával is, amely nem azonos a menekült származási országával, és amelynek védelmét igénybe tudja venni?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/95/EU irányelv 23. cikkének (2) bekezdését, hogy az a korlátozás, amely szerint csak annyiban kell biztosítani, hogy a családtagok igényelhessék az említett irányelv 24–35. cikkében említett ellátásokat, amennyiben mindez összeegyeztethető a családtag személyes jogállásával, megtiltja, hogy az első kérdésben vázolt körülmények között elismerjék a kiskorú gyermeknek a menekültként elismert személytől eredő származékos menekült jogállását?

                  3)

                  Jelentőséggel bír-e az első és második kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy a gyermeknek és szüleinek lehetőségük van arra, és elvárható tőlük, hogy abban az országban létesítsenek tartózkodási helyet, amelyben a gyermek és az anyja állampolgársággal rendelkezik, amelynek védelmét igénybe tudják venni, és amely nem azonos a menekült (az apa) származási országával, vagy elegendő, hogy a családi egység a tartózkodási jogra vonatkozó rendelkezések alapján fenntartható a szövetségi területen?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.; helyesbítés: HL 2017. L 167., 58. o.)


title: C-100/20. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. február 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra Hauptzollamt B

text:
               22.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/7

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. február 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XY kontra Hauptzollamt B
      (C-100/20. sz. ügy)
      (2020/C 209/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XY

         Alperes: Hauptzollamt B

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Kell-e kamatot fizetni a jogellenesen megállapított villamosenergia-adó visszatérítése iránti követelés után, ha a villamosenergia-adó csökkentésének alapjául az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2003/96 irányelv) 17. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti fakultatív adókedvezmény szolgált, és az adó túl magas összegben történő megállapítása kizárólag a 2003/96 irányelv 17. cikke (1) bekezdése a) pontjának átültetése céljából elfogadott nemzeti rendelkezésnek a jelen ügyre történő alkalmazása során elkövetett hibán alapult?

         (1)  HL 2003. L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.; helyesbítés: HL 2017. L 5., 23. o.


title: C-121/20. sz. ügy: A Rechtbank den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Hollandia) által 2020. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VG kontra minister van Buitenlandse Zaken

text:
               22.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/9

      A Rechtbank den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Hollandia) által 2020. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VG kontra minister van Buitenlandse Zaken
      (C-121/20. sz. ügy)
      (2020/C 209/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank den Haag, zittingsplaats Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VG

         Alperes: minister van Buitenlandse Zaken

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A C-225/19. és C-226/19. számon nyilvántartásba vett ügyekben előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé terjesztett kérdésekre eltérő választ kell-e adni abban az esetben, ha a vízumnak a kérelmező számára való kiadásával szemben a vízumkódex (1) 22. cikke szerinti előzetes egyeztetés során kifogást emelő állam nevét nem hozzák nyilvánosságra, vagy az nem ismert?

         (1)  A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 243., 1. o.)


title: C-154/20. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2020. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kemwater ProChemie s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství

text:
               22.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/18

      A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2020. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kemwater ProChemie s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-154/20. sz. ügy)
      (2020/C 209/24)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Kemwater ProChemie s. r. o.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e 2006/112/EK irányelvvel (1) az a helyzet, amelyben az előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó levonásához való jog gyakorlásának feltétele, hogy az adóalany teljesítse annak bizonyítására vonatkozó kötelezettségét, hogy az általa elfogadott, adóköteles ügylet keretében nyújtott szolgáltatást egy meghatározott másik adóalany teljesítette?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben az adóalany nem tesz eleget az említett bizonyítási kötelezettségnek, megengedhető-e, hogy annak ellenére megtagadják tőle az előzetesen felszámított adó levonásához való jogot, hogy nem bizonyított, hogy az adóalany tudta vagy tudhatta, hogy a termékek vagy szolgáltatások megszerzésével adócsalásban vett részt?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-13/18. és C-126/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18) kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – Az előzetesen felszámított adó levonásához való jog – A héakülönbözet visszatérítése – Késedelmes visszatérítés – A kamatok kiszámítása – Az uniós jog megsértésével visszatartott levonható héatúlfizetés rendelkezésre nem állása miatt járó kamat és valamely esedékes összeg adóhatóság által való késedelmes kifizetése miatt járó kamat fizetésének részletes szabályai – A tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elve)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/2

      A Bíróság (második tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18) kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-13/18. és C-126/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Az előzetesen felszámított adó levonásához való jog - A héakülönbözet visszatérítése - Késedelmes visszatérítés - A kamatok kiszámítása - Az uniós jog megsértésével visszatartott levonható héatúlfizetés rendelkezésre nem állása miatt járó kamat és valamely esedékes összeg adóhatóság által való késedelmes kifizetése miatt járó kamat fizetésének részletes szabályai - A tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elve)
      (2020/C 230/02)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Juridictions de renvoi

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság, Szekszárdi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Sole-Mizo Zrt. (C-13/18), Dalmandi Mezőgazdasági Zrt. (C-126/18)

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az uniós jogot és különösen a tényleges érvényesülés és az adósemlegesség elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami gyakorlat, amely az ezen állam által az uniós jog megsértésével az észszerű határidőt meghaladóan visszatartott levonható hozzáadottérték-adó (héa) tekintetében fennálló túlfizetések után járó kamatok kiszámítására a nemzeti jegybanki alapkamatnak megfelelő kamatmértéket alkalmazza, amennyiben egyrészt e kamatmérték alacsonyabb, mint amelyet a hitelintézetnek nem minősülő adóalanyoknak az említettel azonos összegű hitel felvétele esetén kell fizetniük, másrészt pedig annyiban, amennyiben az érintett héatúlfizetések után járó kamatokat egy adott bevallási időszakra terjedően kell megfizetni, olyan kamat felszámítása nélkül, amely arra szolgál, hogy ellensúlyozza az adóalany számára az e bevallási időszakot követően az e kamatok tényleges kifizetéséig az idő múlása által okozott, az érintett összeg értékét befolyásoló monetáris értékvesztést.

                  2)

                  Az uniós jogot és különösen a tényleges érvényesülés és az egyenértékűség elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami gyakorlat, amely az uniós joggal ellentétesnek nyilvánított nemzeti rendelkezés alkalmazása miatt visszatartott levonható hozzáadottértékadó-különbözet után járó kamatok kifizetése iránti kérelmek tekintetében ötéves elévülési időt határoz meg.

                  3)

                  Az uniós jogot és különösen a tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami gyakorlat, amely, először is, kifejezett kérelem benyújtásától teszi függővé az amiatt fennálló késedelmi kamat megfizetését, hogy az adóhatóság az előírt határidőn belül nem teljesítette az uniós jog megsértésével visszatartott hozzáadottértékadó-túlfizetés visszatérítése címén fennálló követelés kifizetését, miközben más esetben az ilyen kamat kifizetésére hivatalból kerül sor, és amely, másodszor, e kamatot az ilyen kérelem tekintetében az adóhatóság számára nyitva álló 30 vagy 45 napos ügyintézési határidő lejártától, nem pedig az ezen túlfizetés keletkezésének időpontjától kezdődően alkalmazza.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23.

         HL C 221., 2018.6.25.


title: C-480/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – procédure engagée par AS „PrivatBank” (Előzetes döntéshozatal – Belső piaci pénzforgalmi szolgáltatások – 2007/64/EK irányelv – Tárgyi és személyi hatály – Az eurótól eltérő pénznemben vagy valamely, az euróövezeten kívüli tagállam pénznemében nyújtott pénzforgalmi szolgáltatások – Hitelintézet által nyújtott pénzforgalmi szolgáltatások – A fizetési megbízás nemteljesítése vagy hibás teljesítése – Felelős – Prudenciális felügyeleti eljárás – Panasztételi eljárások – Peren kívüli jogorvoslatok – Illetékes hatóságok)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/4

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – procédure engagée par AS „PrivatBank”
      (C-480/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Belső piaci pénzforgalmi szolgáltatások - 2007/64/EK irányelv - Tárgyi és személyi hatály - Az eurótól eltérő pénznemben vagy valamely, az euróövezeten kívüli tagállam pénznemében nyújtott pénzforgalmi szolgáltatások - Hitelintézet által nyújtott pénzforgalmi szolgáltatások - A fizetési megbízás nemteljesítése vagy hibás teljesítése - Felelős - Prudenciális felügyeleti eljárás - Panasztételi eljárások - Peren kívüli jogorvoslatok - Illetékes hatóságok)
      (2020/C 230/04)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa

         Az alapeljárás résztvevője

         Felperes: AS „PrivatBank”

         Az eljárásban részt vesz: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. szeptember 16-i 2009/111/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az ezen irányelv 82. cikkében említett hatóság hatáskörrel rendelkezik a panaszok megvizsgálására és szankciók kiszabására a harmadik állam pénznemében nyújtott pénzforgalmi szolgáltatások esetében.

                  2)

                  A 2009/111 irányelvvel módosított 2007/64 irányelv 20. és 21. cikkének személyi hatálya nem terjed ki a hitelintézetekre.

                  3)

                  A 2009/111 irányelvvel módosított 2007/64 irányelv 80–82. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok nem hatalmazzák fel az e rendelkezések értelmében vett illetékes hatóságot arra, hogy az ezen irányelv 75. cikkében megállapított kritériumok alapján rendezze a fizetési műveletek nemteljesítéséből vagy hibás teljesítéséből eredő, a szolgáltatások igénybe vevői és a pénzforgalmi szolgáltatók közötti jogvitákat abban az esetben, ha az ilyen hatóság a pénzforgalmi szolgáltatások igénybe vevői panaszainak vizsgálatára és a pénzforgalmi szolgáltatókra alkalmazandó szankciók kiszabására vonatkozó hatáskörét gyakorolja az alkalmazandó szabályok megsértése esetén. E jogvitákat a 2009/111 irányelvvel módosított 2007/64 irányelv 83. cikkében említett, peren kívüli jogorvoslatok keretében kell rendezni, a bírósághoz fordulás nemzeti eljárási jogszabályok szerinti jogának sérelme nélkül. Ha a nemzeti jogalkotó úgy döntött, hogy az egyrészt az említett 80–82. cikkből, másrészt pedig az említett 83. cikkből eredő hatásköröket egyetlen hatóság kezében összpontosítja, e hatóságnak e hatásköri kategóriákat külön-külön, kizárólag az azokra vonatkozó egyes eljárások keretében kell gyakorolnia.

                  4)

                  A tagállamok eljárási autonómiájának elve alapján a nemzeti jogalkotó felhatalmazhatja a hatáskörrel rendelkező hatóságot arra, hogy a 2009/111 irányelvvel módosított 2007/64 irányelv 80–82. cikkében említett panasztételi és szankció kiszabására irányuló eljárások keretében figyelembe vegye az olyan választottbírósági ítélet fennállását és tartalmát, amely az ilyen eljárással érintett pénzforgalmi szolgáltatásokat igénybe vevő személy és a pénzforgalmi szolgáltató közötti jogvitában hoz döntést, feltéve hogy az említett eljárásokban az ezen ítélet tekintetében elismert bizonyító erő nem sérti az említett eljárások sajátos tárgyát és célját, az érintett személyek védelemhez való jogát vagy az e hatóságra ruházott hatáskörök önálló gyakorlását, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22.


title: C-507/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. április 23-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NH kontra Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford (Előzetes döntéshozatal – A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód – 2000/78/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja, a 8. cikk (1) bekezdése és a 9. cikk (2) bekezdése – A szexuális irányultságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – A munkavállaláshoz, illetve a foglalkozáshoz való hozzájutás feltételei – Fogalom – Homoszexuális személyek alkalmazását kizáró nyilvános nyilatkozatok – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 11. cikkének (1) bekezdése, 15. cikkének (1) bekezdése és 21. cikkének (1) bekezdése – Jogvédelem – Szankciók – Kollektív érdekképviseletet ellátó jogi személy – Egy meghatározott panaszos nevében, illetve sértett személy hiányában fennálló kereshetőségi jog – Kártérítéshez való jog)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/5

      A Bíróság (nagytanács) 2020. április 23-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NH kontra Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford
      (C-507/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - 2000/78/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja, a 8. cikk (1) bekezdése és a 9. cikk (2) bekezdése - A szexuális irányultságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - A munkavállaláshoz, illetve a foglalkozáshoz való hozzájutás feltételei - Fogalom - Homoszexuális személyek alkalmazását kizáró nyilvános nyilatkozatok - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 11. cikkének (1) bekezdése, 15. cikkének (1) bekezdése és 21. cikkének (1) bekezdése - Jogvédelem - Szankciók - Kollektív érdekképviseletet ellátó jogi személy - Egy meghatározott panaszos nevében, illetve sértett személy hiányában fennálló kereshetőségi jog - Kártérítéshez való jog)
      (2020/C 230/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NH

         Alperes: Associazione Avvocatura per i diritti LGBTI – Rete Lenford

         Rendelkező rész

                  1)

                  A „munkavállaláshoz, [illetve] a foglalkozáshoz való hozzájutás feltételeinek” a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő fogalmát úgy kell értelmezni, hogy a valamely személy által egy audiovizuális műsorban tett azon nyilatkozatok, amelyek szerint vállalkozásában soha nem alkalmazna bizonyos szexuális irányultsággal rendelkező személyeket, továbbá nem is dolgozna együtt ilyen személyekkel, még akkor is e fogalomba tartoznak, ha semmilyen felvételi eljárás nem volt folyamatban, illetve nem is terveztek ilyet, feltéve hogy az e nyilatkozatok és a munkavállaláshoz vagy a foglalkozáshoz való hozzájutás e vállalkozásnál jelentkező feltételei közötti kapcsolat nem hipotetikus.

                  2)

                  A 2000/78 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az olyan ügyvédi egyesület, amelynek alapító okirata szerinti célja meghatározott szexuális irányultsággal rendelkező személyek bíróság előtti védelme, valamint e személycsoport kultúrájának és jogai tiszteletben tartásának előmozdítása, e célnál fogva és esetleges haszonszerzési céljától függetlenül automatikusan jogosult arra, hogy olyan bírósági eljárást kezdeményezzen, amely az ezen irányelvből eredő kötelezettségek betartatására és – adott esetben – kártérítés igénylésére irányul, amennyiben olyan tények következnek be, amelyek az említett személycsoportnak az említett irányelv értelmében vett hátrányos megkülönböztetését valósíthatják meg és konkrét sértett személy nem azonosítható.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-640/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Cour d’appel de Mons [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wagram Invest SA kontra État belge (Előzetes döntéshozatal – 78/660/EGK irányelv – Meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolója – A megbízható és valós kép elve – Pénzügyi eszköz részvénytársaság általi megszerzése – Egy évnél későbbi időpontban fizetendő, kamatokkal nem járó kötelezettséghez kapcsolódó leszámítolás költségként való feltüntetése az eredménykimutatásban és az eszköz beszerzési árának a leszámítolás levonásával való feltüntetése a mérleg eszközoldalán)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/6

      A Bíróság (második tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Cour d’appel de Mons [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wagram Invest SA kontra État belge
      (C-640/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 78/660/EGK irányelv - Meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolója - A megbízható és valós kép elve - Pénzügyi eszköz részvénytársaság általi megszerzése - Egy évnél későbbi időpontban fizetendő, kamatokkal nem járó kötelezettséghez kapcsolódó leszámítolás költségként való feltüntetése az eredménykimutatásban és az eszköz beszerzési árának a leszámítolás levonásával való feltüntetése a mérleg eszközoldalán)
      (2020/C 230/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d’appel de Mons

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Wagram Invest SA

         Alperes: État belge

         Rendelkező rész

      Olyan pénzügyi eszköznek egy részvénytársaság általi megvásárlására irányuló ügylet esetén, amely pénzügyi eszköz ellenértékét – a kölcsönökre jellemzőkkel azonos feltételek mellett – hosszú távon, kamatmentes részletekben tervezi megfizetni, a megbízható és valós képnek a[z EK 44. cikk (2) bekezdésének g) pontja] alapján meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i 78/660/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (3) bekezdésében kimondott elvét akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan könyvelési módszer alkalmazása, amely az e vásárlással kapcsolatos, egy évnél későbbi időpontban fizetendő, kamatokkal nem járó kötelezettséghez kapcsolódó, piaci kamatlábon számított leszámítolásnak az eredménykimutatásban költségként való feltüntetését és az eszköz beszerzési árának a mérleg eszközoldalán az említett leszámítolás levonásával való feltüntetését írja elő.

         (1)  HL C 4., 2019.1.7.


title: C-670/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 2-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CO kontra Comune di Gesturi (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – A foglalkoztatás és munkavégzés területén alkalmazott egyenlő bánásmód elve – 2000/78/EK irányelv – Az életkoron alapuló bármely hátrányos megkülönböztetés tilalma – Nyilvános pályázati felhívás – Részvételi feltételek – A köz- vagy a magánszféra nyugdíjasainak kizárása)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/6

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 2-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CO kontra Comune di Gesturi
      (C-670/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - A foglalkoztatás és munkavégzés területén alkalmazott egyenlő bánásmód elve - 2000/78/EK irányelv - Az életkoron alapuló bármely hátrányos megkülönböztetés tilalma - Nyilvános pályázati felhívás - Részvételi feltételek - A köz- vagy a magánszféra nyugdíjasainak kizárása)
      (2020/C 230/07)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CO

         Alperes: Comune di Gesturi

         Rendelkező rész

      A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27 i 2000/78/EK tanácsi irányelvet, különösen 2. cikkének (2) bekezdését, 3. cikkének (1) bekezdését és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely tiltja a közigazgatási szervek számára, hogy kutatási és tanácsadási feladatokkal nyugdíjasokat bízzanak meg, amennyiben egyrészt e szabályozás jogszerű foglalkoztatáspolitikai és munkaerőpiaci célt követ, másrészt az e cél megvalósításához alkalmazott eszközök megfelelőek és szükségesek. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az alapügyben ténylegesen erről az esetről van-e szó.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-710/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WN kontra Land Niedersachsen (Előzetes döntéshozatal – A munkavállalók szabad mozgása – Az EUMSZ 45. cikk (1) bekezdése – Díjazás – Díjazási rendszer fizetési fokozatába való besorolás – Olyan díjazási rendszer, amely a magasabb díjazást az ugyanazon munkáltatónál szerzett szolgálati időhöz köti – A származási tagállamtól eltérő tagállambeli munkáltatónál teljesített korábbi releváns tevékenységi időszak figyelembevételének korlátozása)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/7

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WN kontra Land Niedersachsen
      (C-710/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A munkavállalók szabad mozgása - Az EUMSZ 45. cikk (1) bekezdése - Díjazás - Díjazási rendszer fizetési fokozatába való besorolás - Olyan díjazási rendszer, amely a magasabb díjazást az ugyanazon munkáltatónál szerzett szolgálati időhöz köti - A származási tagállamtól eltérő tagállambeli munkáltatónál teljesített korábbi releváns tevékenységi időszak figyelembevételének korlátozása)
      (2020/C 230/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WN

         Alperes: Land Niedersachsen

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 45. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal összeegyeztethetetlen az olyan nemzeti szabályozás, amely a munkavállaló számára valamely területi önkormányzat mellett működő iskola oktatójaként fizetett díjazás összegének meghatározása céljából az említett munkavállaló által az ezen önkormányzattól eltérő, más tagállambeli munkáltatónál korábban teljesített releváns tevékenységi időszakokat legfeljebb összesen csak három év erejéig veszi figyelembe, amennyiben e tevékenység egyenértékű azzal, amelyet e munkavállaló az említett oktatói munkakör keretében végezni köteles.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-830/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Landkreis Südliche Weinstraße kontra PF és társai (Előzetes döntéshozatal – Munkavállalók szabad mozgása – 492/2011/EU rendelet – Határ menti ingázó munkavállalók gyermekei – Szociális kedvezmények – Az iskolai közlekedés költségei megtérítésének rendszere – A valamely tartományban meglévő lakóhellyel kapcsolatos feltétel – Az e tartományban iskolába járó és a látogatott oktatási intézmény szerintitől eltérő tagállamban lakóhellyel rendelkező gyermekek kizárása – A többi tartományban lakóhellyel rendelkező belföldi állampolgárok kizárása)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/8

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Landkreis Südliche Weinstraße kontra PF és társai
      (C-830/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Munkavállalók szabad mozgása - 492/2011/EU rendelet - Határ menti ingázó munkavállalók gyermekei - Szociális kedvezmények - Az iskolai közlekedés költségei megtérítésének rendszere - A valamely tartományban meglévő lakóhellyel kapcsolatos feltétel - Az e tartományban iskolába járó és a látogatott oktatási intézmény szerintitől eltérő tagállamban lakóhellyel rendelkező gyermekek kizárása - A többi tartományban lakóhellyel rendelkező belföldi állampolgárok kizárása)
      (2020/C 230/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Landkreis Südliche Weinstraße

         Alperesek: PF és társai

         Az eljárásban részt vesz: Vertreter des öffentlichen Interesses

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy közvetett hátrányos megkülönböztetést képez az a nemzeti jogszabály, amely az iskolai közlekedés valamely tartomány általi viselését a tartomány területén meglévő lakóhely feltételéhez köti, amennyiben jellegénél fogva inkább a határ menti ingázó munkavállalókat érintheti, mint a belföldi munkavállalókat.

                  2)

                  A 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az iskolai közlekedés tartományon belüli hatékony megszervezésével kapcsolatos gyakorlati nehézségek nem képeznek közérdeken alapuló olyan kényszerítő indokot, amely igazolhat egy közvetett hátrányos megkülönböztetést képezőnek minősülő nemzeti intézkedést.

         (1)  HL C 131., 2019.4.8.


title: C-20/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Oberlandesgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – kunsthaus muerz gmbh kontra Zürich Versicherungs AG (Előzetes döntéshozatal – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Közvetlen életbiztosítás – 2002/83/EK irányelv – 35. és 36. cikk – Elállási jog és határidő – Az elállási jog gyakorlásának részletes szabályaira vonatkozó helytelen tájékoztatás – Az elállási nyilatkozat alaki feltételei – Az elállási jog megszűnése – A biztosított „fogyasztói” minőségének relevanciája)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/9

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 2-i ítélete (az Oberlandesgericht Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – kunsthaus muerz gmbh kontra Zürich Versicherungs AG
      (C-20/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Közvetlen életbiztosítás - 2002/83/EK irányelv - 35. és 36. cikk - Elállási jog és határidő - Az elállási jog gyakorlásának részletes szabályaira vonatkozó helytelen tájékoztatás - Az elállási nyilatkozat alaki feltételei - Az elállási jog megszűnése - A biztosított „fogyasztói” minőségének relevanciája)
      (2020/C 230/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: kunsthaus muerz gmbh

         Alperes: Zürich Versicherungs AG

         Rendelkező rész

      Az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 35. és 36. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok a fogyasztónak nem minősülő biztosítottra is alkalmazandók, és e rendelkezésekkel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az életbiztosítási szerződéstől való elállásra nyitva álló határidő akkor is a szerződés megkötésének időpontjában kezdődik meg, ha a biztosítottnak az elállási jog gyakorlásának részletes szabályaira vonatkozóan a biztosító által adott tájékoztatás az adott szerződésre alkalmazandó nemzeti jogban valójában elő nem írt alaki követelményeket tartalmaz, feltéve, hogy ez az információ nem fosztja meg a biztosítottat attól a lehetőségtől, hogy az elálláshoz való jogát lényegében ugyanolyan feltételek mellett gyakorolja, mint amilyenek helytálló tájékoztatás mellett álltak volna fenn. A kérdést előterjesztő bíróság feladata a többek között a nemzeti jogszabályi hátteret és az alapügy tényállását, ideértve a biztosított esetleges fogyasztói minőségét is figyelembe vevő, átfogó értékelés alapján annak megítélése, hogy a biztosítottnak adott tájékoztatás megfosztotta-e őt ettől a lehetőségtől.

         (1)  HL C 155., 2019.5.6.