title: T-491/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 24-i végzése – Opere Pie d’Onigo kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Állami támogatások – Olaszország által egyes szociális-egészségügyi magánszolgáltatók javára bevezetett támogatási program – A személyzet szülési szabadság és a súlyosan beteg hozzátartozók ápolására igénybe vett szabadság miatti távollétével kapcsolatos költségek – Az állam által a magánvállalkozások részére folyósított hozzájárulások – Kifogást nem emelő határozat – Versenyhátrány okozásának hiánya – Közvetlen érintettség hiánya – Elfogadhatatlanság”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/50

      A Törvényszék 2019. szeptember 24-i végzése – Opere Pie d’Onigo kontra Bizottság
      (T-491/17. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Olaszország által egyes szociális-egészségügyi magánszolgáltatók javára bevezetett támogatási program - A személyzet szülési szabadság és a súlyosan beteg hozzátartozók ápolására igénybe vett szabadság miatti távollétével kapcsolatos költségek - Az állam által a magánvállalkozások részére folyósított hozzájárulások - Kifogást nem emelő határozat - Versenyhátrány okozásának hiánya - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 423/63)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Istituzione pubblica di assistenza e beneficenza „Opere Pie d’Onigo” (Pederobba, Olaszország) (képviselő: G. Maso ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Armati és D. Recchia meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.38825 (2016/NN) állami támogatásról szóló, az Olaszország által egyes szociális-egészségügyi magánszolgáltatók javára bevezetett támogatási programmal szemben kifogást nem emelő, 2017. március 27-i bizottsági határozat (HL 2017. C 219., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     Már nem szükséges határozni az Ipab di Vicenza, az Ipab Casa Gino e Pierina Marani, az Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadella, az Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona „Grimani Buttari – residenze per Anziani in Osimo” és az Olasz Köztársaság által benyújtott beavatkozási kérelmekről.

                  3)

                     A Törvényszék az Istituzione pubblica di assistenza e beneficenza „Opere Pie d’Onigót” kötelezi a költségek viselésére.

                  4)

                     Az Ipab di Vicenza, az Ipab Casa Gino e Pierina Marani, az Ipab Centro Residenziale per Anziani di Cittadella, az Azienda Pubblica dei Servizi alla Persona „Grimani Buttari – Residenze per Anziani in Osimo” és az Olasz Köztársaság maguk viselik a beavatkozási kérelmekkel összefüggésben felmerült saját költségeiket.

         (1)  HL C 330., 2017.10.2.


title: C-579/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Cour d'appel de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique QC, Comida paralela 12 (Előzetes döntéshozatal – Jövedéki adók – 2008/118/EK irányelv – 8. és 38. cikk – A jövedéki adó fizetésére jövedéki termékek valamely tagállam területére történő jogellenes bejuttatását követően kötelezett személy – Fogalom – Az ügyvezetője által elkövetett cselekményekért polgári jogilag felelős társaság)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/16

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Cour d'appel de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique QC, Comida paralela 12
      (C-579/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jövedéki adók - 2008/118/EK irányelv - 8. és 38. cikk - A jövedéki adó fizetésére jövedéki termékek valamely tagállam területére történő jogellenes bejuttatását követően kötelezett személy - Fogalom - Az ügyvezetője által elkövetett cselekményekért polgári jogilag felelős társaság)
      (2019/C 423/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Ministère public, Ministre des Finances du Royaume de Belgique

         Alperesek: QC, Comida paralela 12

         Rendelkező rész

      A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv 38. cikkét ezen irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben vitatotthoz hasonló olyan szabályozás, amely abban az esetben, ha egy tagállam területére jogellenesen juttatnak be valamely másik tagállamban már szabad forgalomba bocsátott jövedékiadó-köteles termékeket, egyetemlegesen felelős adóstársnak minősít egy olyan jogi személyt, amelyet polgári jogi felelősség terhel az ügyvezetője által elkövetett bűncselekményekért.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26


title: T-605/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 24-i végzése – CX kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Díjazás – A felperes részére folyósított illetmények visszafizettetéséről szóló bizottsági határozat – A vitatott összegek beszedését elrendelő terhelési értesítés – A megtámadott jogi aktusoknak az eljárás során történő felváltása – Elállás a vitatott összegek beszedésére irányuló összes jogi aktustól – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/51

      A Törvényszék 2019. szeptember 24-i végzése – CX kontra Bizottság
      (T-605/17. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Díjazás - A felperes részére folyósított illetmények visszafizettetéséről szóló bizottsági határozat - A vitatott összegek beszedését elrendelő terhelési értesítés - A megtámadott jogi aktusoknak az eljárás során történő felváltása - Elállás a vitatott összegek beszedésére irányuló összes jogi aktustól - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 423/64)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CX (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Ehrbar és D. Milanowska meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A 2013 novemberétől 2016 októberéig folyósított illetmények visszafizettetésére irányuló jogi aktusok megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: T-563/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 26-i végzése – YP kontra Bizottság

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/73

      A Törvényszék 2019. szeptember 26-i végzése – YP kontra Bizottság
      (T-563/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 423/87)
      Az eljárás nyelve: francia
      A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: C-653/18. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Unitel Sp. z o.o. w Warszawie kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 146. cikk – Export-adómentességek – A „termékértékesítés” fogalma – 131. cikk – A tagállamok által rögzített feltételek – Az arányosság elve – Az adósemlegesség elve – Bizonyítékok – Csalás – Tagállami gyakorlat, amelynek lényege a mentességhez való jog megtagadása abban az esetben, ha az exportált termékek vevőjét nem azonosították)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/17

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Unitel Sp. z o.o. w Warszawie kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
      (C-653/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 146. cikk - Export-adómentességek - A „termékértékesítés” fogalma - 131. cikk - A tagállamok által rögzített feltételek - Az arányosság elve - Az adósemlegesség elve - Bizonyítékok - Csalás - Tagállami gyakorlat, amelynek lényege a mentességhez való jog megtagadása abban az esetben, ha az exportált termékek vevőjét nem azonosították)
      (2019/C 423/21)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Unitel Sp. z o.o. w Warszawie

         Alperes: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 146. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, 131. cikkét, valamint az adósemlegesség és az arányosság elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti gyakorlat, amely szerint minden esetben úgy kell tekinteni, hogy nem történt az ezen első rendelkezés értelmében vett termékértékesítés, következésképpen meg kell tagadni a héamentességet, ha az érintett termékeket az Unión kívülre exportálták, és azok exportját követően az adóhatóságok megállapították, hogy e termékek vevője nem az adóalany által kiállított számlán feltüntetett személy, hanem egy nem azonosított jogalany. E körülmények között az ezen irányelv 146. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában előírt adómentességet meg kell tagadni, ha a valódi vevő azonosításának hiánya megakadályozza annak bizonyítását, hogy a szóban forgó értékesítés az e rendelkezés értelmében vett termékértékesítésnek minősül, vagy ha megállapítják, hogy ezen adóalany tudott vagy tudnia kellett volna arról, hogy ez az ügylet a közös héarendszer kárára elkövetett adócsalás által érintett.

                  2)

                  A 20066112 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy amennyiben e körülmények között megtagadják a 2006/112 irányelv 146. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában előírt hozzáadottérték-adó (héa) alóli mentességet, úgy kell tekinteni, hogy ez az ügylet nem minősül adóztatható ügyletnek, következésképpen az nem biztosít jogot az előzetesen felszámított héa levonására.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4


title: C-459/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat (Előzetes döntéshozatal – Adójogszabályok – Társasági adó – Kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás – Azon társaságok által levonható összeg csökkentése, amelyek valamely másik tagállamban olyan állandó telephellyel rendelkeznek, amely valamely kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján adómentes jövedelmet ér el – EUMSZ 49. cikk – Letelepedés szabadsága – Hátrányos bánásmód – Hiány)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/12

      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. október 17-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat
      (C-459/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adójogszabályok - Társasági adó - Kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás - Azon társaságok által levonható összeg csökkentése, amelyek valamely másik tagállamban olyan állandó telephellyel rendelkeznek, amely valamely kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján adómentes jövedelmet ér el - EUMSZ 49. cikk - Letelepedés szabadsága - Hátrányos bánásmód - Hiány)
      (2019/C 423/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Argenta Spaarbank NV

         Alperes: Belgische Staat

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint amely az alapügyben szerepel, és amelynek értelmében az olyan társaságnak járó levonás kiszámítása céljából, amely valamely tagállamban teljes körű adókötelezettséggel és egy másik tagállamban olyan állandó telephellyel rendelkezik, amelynek jövedelme az előbbi tagállamban valamely kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény alapján adómentes, az ilyen állandó telephely aktíváinak nettó értékét első lépésben figyelembe veszik a belföldi illetőségű társaságnak járó, kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás kiszámításakor, második lépésben azonban a levonás összegét csökkentik a következő összegek közül a kisebbikkel, azaz vagy a kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás azon részével, amely az állandó telephelyre vonatkozik, vagy az ezen állandó telephely által elért pozitív eredménnyel, noha az ilyen csökkentés az előbbi tagállamban található állandó telephely esetében nem nyer alkalmazást.

         (1)  HL C 373., 2018.10.15.


title: Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-642/19. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez (HL C 383., 2019.11.11.)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/74

      Helyesbítés a Hivatalos Lapban a T-642/19. sz. ügyre vonatkozóan megjelent közleményhez

         (
               Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 383., 2019. november 11.
            )

      (2019/C 423/88)
      A 75. oldalon, a T-642/19. sz., JCDecaux Street Furniture Belgium kontra Bizottság ügyben a Hivatalos Lapban megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

            „2019. szeptember 25-én benyújtott kereset – JCDecaux Street Furniture Belgium kontra Bizottság

               (T-642/19. sz. ügy)

            (2019/C 423/88)
            Langue de procédure: le français

               Felek

               Felperes: JCDecaux Street Furniture Belgium (Brüsszel, Belgium) (képviselők: A. Winckler és G. Babin ügyvédek)

               Alperes: Európai Bizottság

               Kérelmek

            A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                        —

                        semmisítse meg a megtámadott határozat 1. cikkét, amennyiben az a JCDecaux javára az 1984. évi szerződés végrehajtásához nyújtott, összeegyeztethetetlen állami támogatás fennállását állapítja meg, valamint a 2. és 4. cikkét, amennyiben elrendelik a Belga állam által a JCDecaux-val történő visszatéríttetést;

                        —

                        a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

               Jogalapok és fontosabb érvek

            A Belgium által a JCDecaux Belgium Publicitének nyújtott SA.33078 (2015/C) (korábbi 2015/NN) állami támogatásról szóló, 2019. június 24-i C(2019) 4466 final bizottsági határozat elleni keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                        1.

                        Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az 1984. július 16-i szerződés hatálya alá tartozó egyes reklámeszközök felperes által történő, határidőn túli használata előnynek minősül.

                                    —

                                    A Bizottság tévesen állapította meg a gazdasági előny fennállását a Brüsszel város által a szerződés gazdasági egyensúlyának megőrzésére vonatkozó kötelezettsége értelmében alkalmazott kompenzációs mechanizmus ellenére.

                                    —

                                    A Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el és tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a felperes a bérleti díjak és adók alapján előnynek minősülő költségmegtakarításban részesült.

                                    —

                                    Az 1984. július 16-án és az 1999. október 14-én megkötött szerződések nem »tisztán kereskedelmi«szerződések, és az Altmark ítéletben kialakított ítélkezési gyakorlatban rögzített feltételek a jelen ügyben teljesülnek.

                        2.

                        A másodlagosan előadott, arra alapított második jogalap, hogy a feltételezett állami támogatás összeegyeztethető a belső piaccal, az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokra vonatkozó keretszabályokról szóló bizottsági közlemény és az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló, 2012. évi határozat értelmében.

                        3.

                        A másodlagosan előadott, arra alapított harmadik jogalap, hogy a Bizottság nem tett eleget az indokolási kötelezettségének a visszatérítendő összeg értékelését illetően.

                                    —

                                    A Bizottság nem ad kellő választ a felek által előadott érvekre, a sajtóközlemény által befolyásolja a visszatérítendő támogatás összegét, és sérti a belső eljárási szabályait.

                                    —

                                    A feltételezett állami támogatás összegének számszerűsítése lehetetlen volt, és akadályozta a visszatéríttetést.

                        4.

                        A másodlagosan előadott, arra alapított negyedik jogalap, hogy a megtámadott határozatban megállapított állami támogatás elévült.”


title: C-489/19. PPU. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. október 9-i ítélete (a Kammergericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az NJ ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés – Európai elfogatóparancs – 2002/584/IB kerethatározat – Az 1. cikk (1) bekezdése – Az „európai elfogatóparancs” fogalma – Az érvényesség minimális követelményei – A 6. cikk (1) bekezdése – A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma – Valamely tagállam ügyészsége által kibocsátott európai elfogatóparancs – Jogállás – A végrehajtó hatalom valamely szervével szembeni alárendeltségi viszony fennállása – Az igazságügyi miniszter egyedi utasítási jogköre – Az európai elfogatóparancs továbbítása előtt annak bíróság általi jóváhagyása)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/18

      A Bíróság (második tanács) 2019. október 9-i ítélete (a Kammergericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Az NJ ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-489/19. PPU. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - Az 1. cikk (1) bekezdése - Az „európai elfogatóparancs” fogalma - Az érvényesség minimális követelményei - A 6. cikk (1) bekezdése - A „kibocsátó igazságügyi hatóság” fogalma - Valamely tagállam ügyészsége által kibocsátott európai elfogatóparancs - Jogállás - A végrehajtó hatalom valamely szervével szembeni alárendeltségi viszony fennállása - Az igazságügyi miniszter egyedi utasítási jogköre - Az európai elfogatóparancs továbbítása előtt annak bíróság általi jóváhagyása)
      (2019/C 423/22)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kammergericht Berlin

         Az alapeljárás résztvevője

      NJ

         Az eljárásban részt vesz: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdésében említett „európai elfogatóparancs” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy e fogalom kiterjed a valamely tagállam ügyészsége által kibocsátott európai elfogatóparancsra, jóllehet ezen ügyészség ki van téve azon kockázatnak, hogy az elfogatóparancs kibocsátása során közvetlenül vagy közvetve alá van rendelve az igazságügyi miniszterhez hasonló végrehajtó hatalmi szerv által adott egyedi rendelkezéseknek, illetve utasításoknak, feltéve hogy az említett elfogatóparancs, annak érdekében, hogy azt az említett ügyészség továbbíthassa, kötelezően bírósági jóváhagyás tárgyát képezi, amely bíróság – hozzáférve a büntetőügy teljes aktájához, amelyhez csatolták a végrehajtó hatalmi szerv által adott esetleges egyedi rendelkezéseket, illetve utasításokat is – függetlenül és objektíven felülvizsgálja az említett elfogatóparancs kibocsátásának feltételeit, valamint arányosságát, ily módon olyan önálló határozatot hozva, amely révén ezen elfogatóparancs végleges formát ölt.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19.


title: T-451/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 25-i végzése – Triantafyllopoulos és társai kontra EKB („Kártérítési kereset – Az Akhaiai Szövetkezeti Bank felett a Görög Nemzeti Bank és az EKB által gyakorolt felügyelet hiánya miatt a felpereseket állítólagosan ért kár – Elévülési idő – Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 46. cikke – Okozati összefüggés – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/52

      A Törvényszék 2019. szeptember 25-i végzése – Triantafyllopoulos és társai kontra EKB
      (T-451/18. sz. ügy) (1)

      („Kártérítési kereset - Az Akhaiai Szövetkezeti Bank felett a Görög Nemzeti Bank és az EKB által gyakorolt felügyelet hiánya miatt a felpereseket állítólagosan ért kár - Elévülési idő - Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 46. cikke - Okozati összefüggés - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)
      (2019/C 423/66)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Panagiotis Triantafyllopoulos (Patras, Görögország) és a végzés mellékletében megnevezett 487 felperes (képviselő: N. Ioannou avocat)

         Alperes: Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: C. Hernandez Saseta és M. Anastasiou meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 268. cikk alapján azon kár megtérítése iránt benyújtott kérelem, amely a felpereseket állítólag amiatt érte, hogy elégtelen volt az EKB által a Trapeza tis Ellados (Görög Nemzeti Bank) felett gyakorolt felügyelet, amely maga elégtelen felügyeletet gyakorolt az Achaïki Synetairistiki Trapeza SYN.PE (Akhaiai Szövetkezeti Bank, Görögország) felett, amelyben a felperesek társasági részesedéssel rendelkeznek.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Panagiotis Triantafyllopoulos és a végzés mellékletében megnevezett többi felperes viseli a saját költségeit, valamint az Európai Központi Bank (EKB) részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 373., 2018.10.15.


title: C-652/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. október 3-i végzése (az Administrativen sad – Haskovo [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SZ kontra Mitnitsa Burgas (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Az Európai Unió területére belépő, illetve annak területét elhagyó készpénz ellenőrzése – 1889/2005/EK rendelet – A 3. cikk (1) bekezdése – A nyilatkozattételi kötelezettség megsértése – A 9. cikk (1) bekezdése – A nemzeti jog által előírt szankciók – Nemzeti szabályozás – Pénzbírság és a be nem jelentett összegnek az állam javára való elkobzása – Arányosság)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/19

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. október 3-i végzése (az Administrativen sad – Haskovo [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SZ kontra Mitnitsa Burgas
      (C-652/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Az Európai Unió területére belépő, illetve annak területét elhagyó készpénz ellenőrzése - 1889/2005/EK rendelet - A 3. cikk (1) bekezdése - A nyilatkozattételi kötelezettség megsértése - A 9. cikk (1) bekezdése - A nemzeti jog által előírt szankciók - Nemzeti szabályozás - Pénzbírság és a be nem jelentett összegnek az állam javára való elkobzása - Arányosság)
      (2019/C 423/23)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad – Haskovo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SZ

         Alperes: Mitnitsa Burgas

         Az eljárásban részt vesz: Okrazhna prokuratura – Haskovo

         Rendelkező rész

      A Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely a rendelet 3. cikke szerinti nyilatkozattételi kötelezettség megsértése esetére a közigazgatási bírság kiszabása mellett a be nem jelentett készpénznek az állam javára történő elkobzását is előírja.

         (1)  HL C 4., 2019. 01. 07.


title: C-514/18. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 17-i ítélete – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark kontra Gabriele Schmid, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – 15. cikk – A „tényleges használat” fogalma – A védjegy alapvető funkciójának megfelelő használat követelménye)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/13

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 17-i ítélete – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark kontra Gabriele Schmid, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-514/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - 15. cikk - A „tényleges használat” fogalma - A védjegy alapvető funkciójának megfelelő használat követelménye)
      (2019/C 423/16)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (képviselők: I. Hödl és S. Schoeller ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Gabriele Schmid (képviselő: B. Kuchar, ügyvéd), az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermarkot (Stájerország regionális mezőgazdasági és erdészeti kamarája, Ausztria) kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Gabriele Schmid részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12.


title: C-284/19. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 1-jei végzése – Andrew Clarke kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Megsemmisítés iránti kereset – Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset – Valamely tagállammal szemben az EUMSZ 258. cikken alapuló kötelezettségszegési eljárás megindításának Európai Bizottság általi megtagadása)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/19

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. október 1-jei végzése – Andrew Clarke kontra Európai Bizottság
      (C-284/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Megsemmisítés iránti kereset - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Valamely tagállammal szemben az EUMSZ 258. cikken alapuló kötelezettségszegési eljárás megindításának Európai Bizottság általi megtagadása)
      (2019/C 423/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Andrew Clarke (képviselő: E. Lock Solicitor)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2.

                  Andrew Clarke maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: T-607/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 9-i ítélete – Essity Hygiene and Health kontra EUIPO (Levél ábrázolása) („Európai uniós védjegy – Egy levelet ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/54

      A Törvényszék 2019. október 9-i ítélete – Essity Hygiene and Health kontra EUIPO (Levél ábrázolása)
      (T-607/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Egy levelet ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 423/68)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Essity Hygiene and Health AB (Göteborg, Svédország) (képviselő: U. Wennermark ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának egy levelet ábrázoló ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. július 6-án hozott határozata (R 2196/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-467/19. PPU. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 24-i végzése (a Spetsializiran nakazatelen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a QR elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – (EU) 2016/343 irányelv – A 7. cikk (4) bekezdése – A büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítése – A hallgatáshoz való jog és az önvádra kötelezés tilalma – Az ügyész és a bűncselekmény elkövetője között megkötött vádalku – E vádalku bíróság általi jóváhagyása – Feltétel – A többi terhelt hozzájárulása – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – Alkalmazhatatlanság)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/20

      A Bíróság (második tanács) 2019. szeptember 24-i végzése (a Spetsializiran nakazatelen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a QR elleni büntetőeljárás
      (C-467/19. PPU. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - (EU) 2016/343 irányelv - A 7. cikk (4) bekezdése - A büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítése - A hallgatáshoz való jog és az önvádra kötelezés tilalma - Az ügyész és a bűncselekmény elkövetője között megkötött vádalku - E vádalku bíróság általi jóváhagyása - Feltétel - A többi terhelt hozzájárulása - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Alkalmazhatatlanság)
      (2019/C 423/25)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      QR

         Az eljárásban részt vesz: Spetsializirana prokuratura, YM, ZK, HD

         Rendelkező rész

      A büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítéséről szóló, 2016. március 9-i (EU) 2016/343 európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem szabályozza azt a kérdést, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, a bűnszervezetben való részvétel miatt büntetőeljárás alá vont személy és az ügyész között megkötött vádalku bíróság által történő jóváhagyásának feltétele lehet-e az, hogy az e bűnszervezetben való részvételük miatt eljárás alá vont többi személy hozzájárul e megállapodás megkötéséhez.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19


title: C-548/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. október 9-i ítélete (a Saarländisches Oberlandesgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BGL BNP Paribas SA kontra TeamBank AG Nürnberg (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 593/2008/EK rendelet – A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog – 14. cikk – Követelések engedményezése – Harmadik személyekkel szembeni joghatások)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/14

      A Bíróság (első tanács) 2019. október 9-i ítélete (a Saarländisches Oberlandesgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BGL BNP Paribas SA kontra TeamBank AG Nürnberg
      (C-548/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 593/2008/EK rendelet - A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog - 14. cikk - Követelések engedményezése - Harmadik személyekkel szembeni joghatások)
      (2019/C 423/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Saarländisches Oberlandesgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BGL BNP Paribas SA

         Alperes: TeamBank AG Nürnberg

         Rendelkező rész

      A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma I” rendelet) 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az valamely követelés egyetlen hitelező által egymást követő engedményesek részére történő többszörös engedményezése esetén nem jelöli meg közvetlenül vagy analógia útján az engedményezés harmadik személyekkel szembeni joghatásaira vonatkozóan alkalmazandó jogot.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-679/19. sz. ügy: A Tribunalul Ilfov (Románia) által 2019. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NL kontra Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/21

      A Tribunalul Ilfov (Románia) által 2019. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NL kontra Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București
      (C-679/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/27)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Ilfov

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NL

         Alperes: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 9. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes a Hotărârea Guvernului nr. 707/2006 (707/2006. sz. kormányrendelet) 653. cikkének i) pontjában előírt, az írásban be nem jelentett, 10 000 eurónak megfelelő összeghatárt meghaladó összeg egészének vámhatóságok általi végleges elkobzásához hasonló szankció?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes, ha a tagállamok a be nem jelentett összeg teljes körű elkobzásának szabálysértési szankcióját az összegek származásának vagy felhasználásának előzetes, illetve utólagos ellenőrzése nélkül, azok származásától vagy felhasználásától függetlenül alkalmazzák?

         (1)  A Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2005. L 309, 9. o).


title: C-683/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Viesgo Infraestructuras Energéticas, S. L. kontra Administración del Estado és mások

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/22

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. szeptember 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Viesgo Infraestructuras Energéticas, S. L. kontra Administración del Estado és mások
      (C-683/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/28)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Viesgo Infraestructuras Energéticas, S. L.

         Alperesek: Administración del Estado, Iberdrola, S. A., Gas Natural SDG, S. A., EDP España, S. A., CIDE, Asociación de Distribuidores de Energía Eléctrica, Endesa, S. A., Agri-Energía, S. A., Navarro Generación, S. A., Electra del Cardener, Serviliano García, S. A., Energías de Benasque, S. L., Candín Energía, S. L., Cooperativa Eléctrica Benéfica Catralense, Cooperativa Valenciana, Eléctrica Vaquer, S. A., Hijos de José Bassols, S. A., Electra Aduriz, S. A., El Gas, S. A., Estabanell y Pahisa, S. A., Electra Caldense, S. A., Cooperativa Popular de Fluid Electric Camprodon, S. C. C. L., Fuciños Rivas, S. L., Electra del Maestrazgo, S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  [A] Bíróság által meghatározott ítélkezési gyakorlat – többek között a 2010. április 20-i Federutility ítélete (C-265/08) (1) és a 2016. szeptember 7-i ANODE ítélete (C-121/15) (2) – alapján összeegyeztethető-e a 2009/72/EK irányelv (3) 3. cikkének (2) bekezdése szerinti követelményekkel az olyan nemzeti szabályozás – mint amelyet a Ley 24/2013, de 26 de diciembre (2013. december 26-i 24/2013. sz. törvény) a 45. cikkének 4. bekezdésében meghatároz, [és] amelynek végrehajtási rendelkezéseit később a Real Decreto 968/2014, de 21 de noviembre (2014. november 21-i 968/2014 királyi rendelet) 2. és 3. cikke állapította meg –, amelyben a szociális kedvezmény finanszírozását a villamosenergia-rendszer meghatározott szereplőire hárítják – az olyan társaságcsoportok vagy adott esetben, társaságok anyavállalataira, amelyek egyszerre végeznek villamosenergia-termelési, -elosztási és -kereskedési tevékenységet –, ha e jogalanyok közül néhány igen csekély súllyal bír az ágazat egészében, ezzel szemben e teher alól mentesülnek egyéb olyan vállalkozások vagy vállalkozáscsoportok, amelyek a hivatkozott költség viselése szempontjából jobb helyzetben lehetnek, akár az üzleti forgalmuk, vagy valamelyik tevékenységi ágazatban betöltött viszonylagos jelentőségük miatt, akár azáltal, hogy egyidejűleg és integrált módon végzik a hivatkozott két tevékenységet?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e a 2009/72/EK irányelv hivatkozott 3. cikkének (2) bekezdésében előírt arányossági követelménnyel az olyan nemzeti szabályozás, amelyből az következik, hogy a szociális kedvezmény finanszírozási kötelezettségét nem kivételes jelleggel írják elő, és nem is korlátozott időbeli hatállyal, hanem határozatlan időtartamra, és visszatérítés, illetve bármilyen kompenzációs intézkedés nélkül?

         (1)  EU:C:2010:205

         (2)  EU:C:2016:637

         (3)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.).


title: C-691/19. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2019. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Santander, S. A. kontra VF és WD

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/23

      Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2019. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Santander, S. A. kontra VF és WD
      (C-691/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/29)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Alicante

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Banco Santander, S. A.

         Alperes: VF és WD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésében elismert azon elvvel, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, egy olyan bírósági értelmezés (amely abban áll, hogy egy fogyasztóval kötött jelzálogfedezetű kölcsönszerződésben foglalt, a költségekre vonatkozó szerződési feltétel értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése nem a semmisség megállapításából eredő joghatásnak, hanem olyan önálló kereset tárgyának tekintendő, amely elévülési időhöz van kötve), amely lehetővé teszi, hogy a fogyasztót véglegesen kötelezze a költségekre vonatkozó szerződési feltétel, mivel a fogyasztó azt nem téríttetheti vissza, ha az említett kereset benyújtásához való jog elévült?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az említett elvvel a tisztességtelennek minősített szerződési feltétel alkalmazása értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése iránti kérelem elévülésének jogintézménye, ha a szerződési feltétel semmisségének megállapítása ellenére az a visszafizetéshez való jog elvesztését feltételezheti?

                  3)

                  Igenlő válasz esetén, az Európai Unió Bírósága által hivatkozott „észszerű mértékű jogvesztő határidő” fogalmát kizárólag néhány nemzeti paraméter alapján kell-e értelmezni, vagy épp ellenkezőleg, a határidő észszerűségénél figyelembe kell-e venni valamilyen követelményt a hitelfelvevő fogyasztók minimális szintű védelmének az Európai Unió egész területén történő biztosítása céljából, és az nem érintheti azon jog lényegi tartalmát, hogy a fogyasztóra nézve ne jelentsen kötelezettséget valamely, tisztességtelennek minősített szerződési feltétel?

                  4)

                  Amennyiben úgy kell tekinteni, hogy az elévülési határidő észszerűségénél figyelembe kell venni bizonyos minimális feltételeket, az észszerűség függhet-e azon időponttól, amelynek tekintetében valamely nemzeti jogszabály megállapítja, hogy a kereset megindítható; észszerű-e az, hogy az elévülési határidő számítása a szerződéskötés időpontjában kezdődjön, vagy épp ellenkezőleg, azon elv, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, megköveteli a költségekre vonatkozó szerződési feltétel semmisségének előzetes vagy egyidejű megállapítását abból a célból, hogy a hitelfelvevőnek észszerű határidő álljon rendelkezésére a jogalap nélkül megfizetett összegek visszatéríttetésére?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.)


title: C-692/19. sz. ügy: A Watford Employment Tribunal (Egyesült Királyság) által 2019. szeptember 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B kontra Yodel Delivery Network Ltd

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/24

      A Watford Employment Tribunal (Egyesült Királyság) által 2019. szeptember 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – B kontra Yodel Delivery Network Ltd
      (C-692/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Watford Employment Tribunal

         Az alapeljárás felei

         Felperes: B

         Alperes: Yodel Delivery Network Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ellentétesek-e a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló 2003/88/EK irányelvvel (1) azok a nemzeti jogi rendelkezések, amelyek alapján valamely magánszemély ahhoz, hogy az irányelv hatálya alá tartozzon, köteles „személyesen” teljesíteni a számára előírt munkavégzést vagy szolgáltatásnyújtást?

                  2.

                  Különösen:

                              2.1.

                              Az, hogy valamely magánszemély alvállalkozókat vagy „helyettesítőket” vehet igénybe a számára előírt munka vagy szolgáltatások részben vagy egészben történő elvégzéséhez, azt jelenti-e, hogy az illető a 2003/88/EK irányelv alkalmazásában

                                          2.1.1.

                                          egyáltalán nem tekintendő munkavállalónak (mivel a helyettesítő igénybevételéhez való jog összeegyeztethetetlen a munkavállalói jogállással); vagy

                                          2.1.2.

                                          csak azon időszak vonatkozásában tekintendő munkavállalónak, amely alatt az említett helyettesítő igénybevételéhez való jogával él (vagyis a ténylegesen a munkavégzéssel vagy szolgáltatásnyújtással töltött idő vonatkozásában munkavállalónak tekintendő)?

                              2.2.

                              A 2003/88/EK irányelv szerinti munkavállalói jogállás megállapítása szempontjából lényeges-e, hogy az adott felperes ténylegesen nem élt az alvállalkozó vagy helyettesítő igénybevételéhez való jogával, míg más, lényegében azonos feltételek mellett foglalkoztatott személyek igen?

                              2.3.

                              A 2003/88 irányelv szerinti munkavállalói jogállás megállapítása szempontjából lényeges-e, hogy más jogalanyok, így részvénytársaságok és korlátolt felelősségű társaságok az adott felperessel lényegében azonos feltételek mellett végzik a munkát?

                  3.

                  A 2003/88/EK irányelv szerinti munkavállalói jogállás megállapítása szempontjából lényeges-e, hogy a vélelmezett munkáltató nem köteles munkát ajánlani a felperesnek, vagyis munkát „szükség esetén” ajánlanak, és/vagy hogy az adott felperes nem köteles azt elfogadni, vagyis „a futárt mindig megilleti a felkínált munka el nem fogadásához való abszolút jog”?

                  4.

                  A 2003/88/EK irányelv szerinti munkavállalói jogállás megállapítása szempontjából lényeges-e, hogy a felperes nem köteles kizárólag a vélelmezett munkáltató számára munkát végezni, hanem azt egyidejűleg bármely harmadik személy részére is megteheti, így a vélelmezett munkáltató közvetlen versenytársainak is nyújthat hasonló szolgáltatásokat?

                  5.

                  A 2003/88/EK irányelv szerinti munkavállalói jogállás megállapítása szempontjából lényeges-e, hogy az adott felperes ténylegesen nem élt azzal a jogával, hogy harmadik személyeknek hasonló szolgáltatásokat nyújtson, míg más, lényegében azonos feltételek mellett foglalkoztatott futárok igen?

                  6.

                  A 2003/88/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában hogyan kell kiszámítani valamely munkavállaló munkaidejét, ha az adott felperes nem előre meghatározott munkaidőben köteles munkát végezni, hanem bizonyos intervallumon belül – például 7.30–21.00 közötti időszakban – szabadon határozhatja meg munkaidejét? Hogyan kell kiszámítani a munkaidőt különösen akkor, ha:

                              6.1.

                              az említett munkaidőben az illető nem köteles kizárólag a vélelmezett munkáltatónak munkát végezni és az említett munkaidő alatt egyes tevékenységeket (pl. autóvezetés) a vélelmezett munkáltató és valamely harmadik személy javára is végez;

                              6.2.

                              a munkavállaló tág mozgásteret élvez a munkavégzés módját illetően, így idejét saját személyes kényelmi szempontjaihoz, nem pedig kizárólag a vélelmezett munkáltató érdekeihez igazíthatja.

         (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.).


title: C-712/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Novo Banco S. A. kontra Junta de Andalucía

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/25

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Novo Banco S. A. kontra Junta de Andalucía
      (C-712/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/31)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Novo Banco S. A.

         Alperes: Junta de Andalucía

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Annak meghatározása, hogy úgy kell-e értelmezni a letelepedés szabadságát, a szolgáltatásnyújtás szabadságát, illetve a tőke szabad mozgását biztosító EUMSZ 49., 56. és 63. cikket, hogy azokkal ellentétes az IDECA tekintetében a Ley andaluza 11/2010, de 3 de diciembre, de medidas fiscales para la reducción del déficit público y para la sostenibilidad (a költségvetési hiány csökkentése és a fenntarthatóság érdekében hozott adóügyi intézkedésekről szóló, 2010. december 3-i 11/2010. sz. andalúziai törvény) 6. cikke (7) bekezdésének 2. és 3. pontjában előírthoz hasonló levonási rendszer?

                  2)

                  Annak meghatározása, hogy AZ ÜGYFELEK ANDALÚZIAI HITELINTÉZETEKNÉL ELHELYEZETT BETÉTEI UTÁN FIZETENDŐ ADÓ (IDECA) a 11/2010. andalúziai törvény idézett 6. cikkének (2) bekezdése által neki tulajdonított közvetlen jelleg ellenére közvetett adónak minősül-e, és ha igen, annak létezése és megkövetelése összeegyeztethető-e a héával, a héairányelv (1) 401. cikkében és 135. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglaltakra figyelemmel?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.)


title: C-716/19. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2019. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZA és társai kontra Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/26

      A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2019. szeptember 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZA és társai kontra Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
      (C-716/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/32)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: ZA, AZ, BX, CV, DU, ET

         Alperes: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az 1/2003/EK rendelet (1) tükrében lehet-e úgy tekinteni, hogy az Unió valamely tagállamának nemzeti versenyhatósága által hozott határozatban vizsgált és megállapított tényállás – amikor e hatóság az EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk alapján, az e rendelet által, és a Bizottság és az EU-tagállamok bíróságai közötti együttműködésről szóló közlemény, valamint a versenyhatóságok hálózatán belüli együttműködésről szóló, 2004. április 27-i bizottsági közlemény (HL 2004. C 101., 43. o.) által ráruházott feladatkörben jár el –, amely határozatot később a felsőbb szintű bíróság helybenhagyja, és az jogerőre emelkedik, az ugyanezen tényállással összefüggő ügyekben később eljáró más bíróságok ítéletének meghozatala során teljes bizonyító erővel rendelkezik, és kötelező erővel vagy az előzetes döntéshozatal erejével bír?

                  2)

                  Abban az esetben, ha a nemzeti versenyhatóság megállapítja megállapodások hálózatával kapcsolatos jogsértés fennállását, mindaddig, amíg a jogsértő ennek ellenkezőjét nem bizonyítja, azt kell-e feltételezni, hogy a határozat tartalma a hálózatot alkotó valamennyi megállapodást érinti? Vagyis a megállapodások hálózatával kapcsolatban hozott határozatok megfordítják a bizonyítási terhet?

         (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-728/19. sz. ügy: A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2019. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Beverly Hills Teddy Bear Company kontra PMS International Group

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/27

      A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2019. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Beverly Hills Teddy Bear Company kontra PMS International Group
      (C-728/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court of Justice

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Beverly Hills Teddy Bear Company

         Alperes: PMS International Group

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ahhoz, hogy egy közösségi formatervezési minta a 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban: rendelet) (1) 11. cikke alapján lajstromozás nélkül is oltalomban részesülhessen a formatervezési mintának a 11. cikk (1) bekezdése értelmében vett nyilvánosságra jutása révén, a 11. cikk (2) bekezdése értelmében vett hozzáférhetővé válás eseményének a Közösség földrajzi határain belül kell-e megtörténnie, vagy elegendő, ha ezen eseményre, bárhol is történt, oly módon került sor, hogy az a rendes üzletvitel során észszerűen juthatott az érintett ágazatban a Közösségben működő szakmai körök tudomására (feltételezve, hogy a formatervezési mintát nem titoktartási kötelezettség terhe mellett mutatták be a 11. cikk (2) bekezdése utolsó mondatának értelmében véve)?

                  2.

                  Azon formatervezési minta újdonságának értékelése szempontjából, amelyre lajstromozás nélküli mintaoltalmat igényelnek, azt a napot kell-e alapul venni a rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja alkalmazásában, amelyen a közösségi formatervezési minta lajstromozás nélkül részesült oltalomban a rendelet 11. cikke alapján, vagy azt a napot, amelyen a formatervezési minta hozzáférhetővé válásának a rendelet 7. cikkének (1) bekezdése értelmében vett releváns eseménye a rendes üzletvitel során észszerűen juthatott az érintett ágazaton belül a Közösségben működő szakmai körök tudomására (feltételezve, hogy hogy a formatervezési mintát nem titoktartási kötelezettség terhe mellett mutatták be a 7. cikk (1) bekezdése utolsó mondatának értelmében véve), vagy valamely másik napot, és ha igen, melyiket?

         (1)  A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 3., 1. o.)


title: C-729/19. sz. ügy: A Court of Appeal in Northern Ireland (Egyesült Királyság) által 2019. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TKF kontra Department of Justice for Northern Ireland

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/27

      A Court of Appeal in Northern Ireland (Egyesült Királyság) által 2019. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TKF kontra Department of Justice for Northern Ireland
      (C-729/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TKF

         Alperes: Department of Justice for Northern Ireland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  i

                  Úgy kell-e értelmezni a tartásról szóló 4/2009/EK rendelet (1) 75. cikkének (2) bekezdését, hogy az kizárólag azokra a „határozatokra” alkalmazandó, amelyeket a határozatok meghozatalakor uniós tagsággal rendelkező államokban hoztak meg?

                  ii

                  Tekintettel arra, hogy Lengyelország jelenleg a hágai jegyzőkönyv hatálya alá tartozó, európai uniós tagállam, valamely lengyel bíróság által 1999 és 2003 között, vagyis Lengyelország európai uniós csatlakozása előtt hozott, tartásról szóló határozatok jelenleg nyilvántartásba vehetők-e és végrehajthatók-e valamely más uniós tagállamban a 4/2009/EK rendelet (a tartásról szóló rendelet) valamely része alapján, és különösen:

                              a)

                              a tartásról szóló rendelet 75. cikkének (3) bekezdése, valamint 56. cikke alapján;

                              b)

                              a tartásról szóló rendelet 75. cikkének (2) bekezdése, valamint IV. fejezetének 2. szakasza alapján;

                              c)

                              a tartásról szóló rendelet 75. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint IV. fejezetének 3. szakasza alapján;

                              d)

                              a rendelet bármely más cikke alapján?

         (1)  A tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 7., 1. o.)


title: C-788/19. sz. ügy: 2019. október 23-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/30

      2019. október 23-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
      (C-788/19. sz. ügy)
      (2019/C 432/35)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Gossement és C. Perrin meghatalmazottak)

         Alperes: Spanyol Királyság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság:

                              —

                              mivel olyan következményeket írt elő a külföldön található vagyontárgyakra és vagyoni jogokra vonatkozó információs kötelezettség megsértésének vagy a „Modelo 720” késedelmes benyújtásának esetére, amelyek azt vonják maguk után, hogy az említett eszközök nem igazolt, el nem évülő gazdagodásnak minősülnek;

                              —

                              mivel automatikus, 150 %-os fix pénzbírságot ír elő, amelyet abban az esetben kell alkalmazni, ha a külföldön található vagyontárgyakra és vagyoni jogokra vonatkozó információs kötelezettséget megsértik vagy a „Modelo 720” késedelmesen nyújtják be;

                              —

                              mivel olyan fix pénzbírságot ír elő a külföldön található vagyontárgyakra és vagyoni jogokra vonatkozó információs kötelezettség megsértésének vagy a „Modelo 720” késedelmes benyújtásának esetére, amelynek összege magasabb, mint a hasonló jogsértések tekintetében az általános szabályozás által előírt szankciók összege

                  —

                  nem teljesítette az EUMSZ 21., 45. 56. és 63. cikkből, valamint az EGT-Megállapodás 28., 31., 36. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A spanyol adójogi szabályozás a spanyolországi adóilletőséggel rendelkező személyek számára annak kötelezettségét írja elő, hogy egy adójogi bevallás („Modelo 720”) segítségével jelentsenek be bizonyos külföldön lévő vagyontárgyakat és vagyoni jogokat. Az említett kötelezettség nemteljesítése vagy nem megfelelő teljesítése esetén különös szankcionáló szabályokat kell alkalmazni.
      A Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a szankciók, amelyek lényege, az eszközök gazdagodásnak minősítése, az általános elévülési szabályok alkalmazásának mellőzése és a fix pénzbírságok, sértik az EUMSZ-ban és az EGT-megállapodásban rögzített alapvető szabadságokat. Ezek az intézkedések aránytalanok, jóllehet főszabály szerint alkalmasak lehetnek az adóelkerülés és az adócsalás megelőzésére és az azok elleni küzdelemre irányuló célkitűzés elérésére.


title: C-599/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-43/18. sz., Rietze GmbH & Co. KG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. június 6-án hozott ítélete ellen a Rietze GmbH & Co. KG által 2019. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/19

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-43/18. sz., Rietze GmbH & Co. KG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. június 6-án hozott ítélete ellen a Rietze GmbH & Co. KG által 2019. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés
      (C-599/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 432/23)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Rietze GmbH & Co. KG (képviselő: M. Krogmann Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      Az Európai Unió Bírósága (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2019. október 24-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: T-582/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 15-i ítélete – Boxer Barcelona kontra EUIPO – X-Technology Swiss (XBOXER BARCELONA) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az XBOXER BARCELONA európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Az »x« betűt ábrázoló korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A korábbi védjegy tényleges használata – Bizonyítékok – A 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) bekezdése – A védjegybejelentés korlátozása a fellebbezési tanács előtt – A 2017/1001 rendelet 49. cikkének (1) bekezdése”)

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/49

      A Törvényszék 2019. október 15-i ítélete – Boxer Barcelona kontra EUIPO – X-Technology Swiss (XBOXER BARCELONA)
      (T-582/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az XBOXER BARCELONA európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Az »x« betűt ábrázoló korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy tényleges használata - Bizonyítékok - A 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A 2017/1001 rendelet 47. cikkének (2) bekezdése - A védjegybejelentés korlátozása a fellebbezési tanács előtt - A 2017/1001 rendelet 49. cikkének (1) bekezdése”)
      (2019/C 432/57)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Boxer Barcelona, SL (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: A. Canela Giménez ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és H. O’Neillmeghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: X-Technology Swiss GmbH (Wollerau, Svájc) (képviselő: A. Zafar ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a X-Technology Swiss és a Boxer Barcelona közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. július 12-én hozott határozata (R 2186/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Boxer Barcelona, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-703/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – DD kontra FRA

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/64

      2019. október 11-én benyújtott kereset – DD kontra FRA
      (T-703/19. sz. ügy)
      (2019/C 432/75)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: DD (képviselők: L. Levi és M. Vendenbussche ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  ítélje meg a felperes számára az általa elszenvedett és a keresetben részletezett méltányosan 50 000 euróra értékelt nem vagyoni kár megtérítését;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA) igazgatójának 2018. december 21-i azon határozatát, amely elutasította a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) bekezdése alapján benyújtott kérelmet;

                  —

                  szükség esetén semmisítse meg a FRA igazgatójának 2019. június 24-i azon határozatát, amely elutasította a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott panaszt;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap, amely szerint a vizsgálók nem rendelkeztek hatáskörrel a személyzeti szabályzat 17. cikkének vagy 11. cikkének a felperes általi esetleges megsértésének vizsgálatára, illetve a felperes 2014. március 5-i elektronikus levelének vizsgálatára, valamint amely szerint az igazgatási vizsgálatnak nincs jogalapja. A FRA megsértette a személyzeti szabályzat 86. cikkének (2) bekezdését és a 2013/01. sz. igazgatótanácsi határozat 2. cikkének (1) bekezdését.

                  2.

                  Második jogalap, amely szerint az igazgatási vizsgálat megindítása nem egy fegyelmi vétség meggyőző bizonyítékokon alapuló észszerű gyanúján alapult.

                  3.

                  Harmadik jogalap, amely szerint jogellenes az igazgatási vizsgálat megindításával kapcsolatban a felperes tájékoztatásának elmulasztása, valamint az azzal kapcsolatos határozatoknak a felperessel – a felperes kérésére – történő közlésének elmulasztása.

                  4.

                  Negyedik jogalap, amely szerint a vizsgálat és a fegyelmi előeljárás időtartama túlságosan és észszerűtlenül hosszú volt.

                  5.

                  Ötödik jogalap, amely szerint a vizsgálatot lezáró határozat nem tartalmazott indokolást és nem felelt meg a személyzeti szabályzat IX. melléklete 3. cikkének.

                  6.

                  Hatodik jogalap, amely szerint a vizsgálati jelentés jogilag téves és nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz.

                  7.

                  Hetedik jogalap, amely szerint megsértették a titoktartást.

                  8.

                  Nyolcadik jogalap, amely szerint megsértették a 45/2001/EK rendelet (1) 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját

                  9.

                  Kilencedik jogalap, amely szerint megsértették a gondossági kötelezettséget, mellőzték az objektivitást és a pártatlanságok, valamint hatáskörrel való visszaélés valósult meg.

         (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).


title: T-58/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 24-i ítélete – Mahr kontra EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Xocolat európai uniós szóvédjegy bejelentése – LUXOCOLAT korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Megjelölések hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A felszólalás indokolása – A 2868/95/EK rendelet 15. szabálya (3) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkének (4) bekezdése]”)

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/39

      A Törvényszék 2019. október 24-i ítélete – Mahr kontra EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat)
      (T-58/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Xocolat európai uniós szóvédjegy bejelentése - LUXOCOLAT korábbi európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A felszólalás indokolása - A 2868/95/EK rendelet 15. szabálya (3) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkének (4) bekezdése]”)
      (2019/C 432/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ramona Mahr (Bécs, Ausztria) (képviselő: T. Rohracher ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: E. Śliwińska és A. Folliard-Monguiral meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Especialidades Vira, SL (Martorell, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Especialidades Vira és R. Mahr közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. november 6-án hozott határozata (R 541/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Ramona Mahrt kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: T-10/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 17-i ítélete – United States Seafoods kontra EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS) („Európai uniós védjegy – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – UNITED STATES SEAFOODS ábrás védjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/52

      A Törvényszék 2019. október 17-i ítélete – United States Seafoods kontra EUIPO (UNITED STATES SEAFOODS)
      (T-10/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - UNITED STATES SEAFOODS ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)
      (2019/C 432/61)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: United States Seafoods LLC (Seattle, Washington, Egyesült Államok) (képviselők: C. Spintig, S. Pietzcker és M. Prasse ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a UNITED STATES SEAFOODS ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2018. október 11-én hozott határozata (R 817/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A United States Seafoods LLC-t viseli a saját költségein felül az EUIPO részéről felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 93., 2019.3.11.


title: T-361/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 5-i ítélete – APEDA kontra EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – SIR BASMATI RICE európai uniós ábrás védjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/41

      A Törvényszék 2019. november 5-i ítélete – APEDA kontra EUIPO – Burraq Travel & Tours General Tourism Office (SIR BASMATI RICE)
      (T-361/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - SIR BASMATI RICE európai uniós ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)
      (2019/C 432/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes(ek): Agricultural and Processed Food Products Export Development Authority (APEDA) (New Delhi, India) (képviselő: N. Dontas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Capostagno, J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Burraq Travel & Tours General Tourism Office SA (Athén, Görögország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az APEDA és a Burraq Travel & Tours General Tourism Office közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. március 22-én hozott határozata (R 90/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsa által az Agricultural and Processed Food Products Export Development Authority (APEDA) és a Burraq Travel & Tours General Tourism Office SA közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. március 22-én hozott határozat (R 90/2017-2. sz. ügy) rendelkező részének 3. pontját hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben az elrendeli a SIR BASMATI RICE európai uniós ábrás védjegy törlése iránti kérelem elutasítását a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, 1957. június 15-én kötött, felülvizsgált és módosított Nizzai Megállapodás szerinti 30. osztályba tartozó „szágó” és„mesterséges rizs (nem főtt)” megnevezésű áruktól eltérő, 30., 31. és 33. osztályba tartozó áruk tekintetében.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a költségek, ideértve a fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-380/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 7-i ítélete – Intas Pharmaceuticals kontra EUIPO – Laboratorios Indas (INTAS) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az INTAS európai uniós szóvédjegy bejelentése – Az »indas« szóelemet tartalmazó korábbi európai uniós és nemzeti ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A megjelölések és az áruk hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A korábbi védjegyek tényleges használatának igazolása – A 2017/1001 rendelet 47. cikke”)

text:
               23.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 432/42

      A Törvényszék 2019. november 7-i ítélete – Intas Pharmaceuticals kontra EUIPO – Laboratorios Indas (INTAS)
      (T-380/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az INTAS európai uniós szóvédjegy bejelentése - Az »indas« szóelemet tartalmazó korábbi európai uniós és nemzeti ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések és az áruk hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegyek tényleges használatának igazolása - A 2017/1001 rendelet 47. cikke”)
      (2019/C 432/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Intas Pharmaceuticals Ltd (Ahmedabad, India) (képviselő: F. Traub ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: J. Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Laboratorios Indas, SA (Pozuelo de Alarcón, Spanyolország) (képviselő: A. Gómez López ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Laboratorios Indas és az Intas Pharmaceuticals közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. április 16-án hozott határozata (R 815/2017-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Intas Pharmaceuticals Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20.


title: C-802/19. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2019. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Firma Z kontra Finanzamt Y

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/20

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2019. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Firma Z kontra Finanzamt Y
      (C-802/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Firma Z

         Alperes: Finanzamt Y

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Jogosult-e az Európai Unió Bírósága 1996. október 24-i Elida Gibbs Ltd. ítélete (C-317/94, EU:C:1996:400) alapján a kötelező egészségbiztosítási pénztár részére értékesítő gyógyszertár az adóalapot az egészségbiztosítással rendelkező személyek részére adott árengedményre tekintettel csökkenteni?

                  2.

                  Igenlő válasz esetén: Ellentétes-e a semlegesség és a belső piacon belüli egyenlő bánásmód elvével, hogy egy belföldi gyógyszertár csökkentheti az adóalapot, egy másik tagállamból a kötelező egészségbiztosítási pénztár részére a Közösségen belül adómentesen értékesítő gyógyszertár pedig nem?


title: C-804/19. sz. ügy: A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2019. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra Markt24 GmbH

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/21

      A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2019. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra Markt24 GmbH
      (C-804/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/18)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Salzburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BU

         Alperes: Markt24 GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Alkalmazandó-e az 1215/2012/EU rendelet (1) 21. cikke olyan munkaviszonyra, amelynek esetében németországi munkavégzés céljából kötöttek munkaszerződést Ausztriában, a munkavégzésre Ausztriában több hónapig készenlétben álló munkavállaló azonban egyáltalán nem végzett munkát?
                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az 1215/2012/EU rendelet 21. cikkét, hogy alkalmazható az Arbeits- und Sozialgerichtsgesetz (a munka- és szociális ügyi bíróságokról szóló törvény, a továbbiakban: ASGG) 4. §-a (1) bekezdésének a) pontjához hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy (könnyített módon) azon a helyen indítson keresetet, ahol a munkaviszony fennállása alatt lakóhellyel rendelkezik, vagy a munkaviszony megszűnésekor lakóhellyel rendelkezett?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az 1215/2012/EU rendelet 21. cikkét, hogy alkalmazható az ASGG 4. §-a (1) bekezdésének d) pontjához hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy (könnyített módon) azon a helyen indítson keresetet, ahol a díjazást fizetni kell, vagy munkaviszonyának megszűnésekor fizetni kellett?

                  4)

                  A második és harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                              4.1)

                              Úgy kell-e értelmezni az 1215/2012/EU rendelet 21. cikkét, hogy olyan munkaviszony esetében, amelynek keretében a munkavállaló nem végzett munkát, a keresetet azon tagállamban kell megindítani, amelyben a munkavállaló a munkavégzésre készenlétben állt?

                              4.2)

                              Úgy kell-e értelmezni az 1215/2012/EU rendelet 21. cikkét, hogy olyan munkaviszony esetében, amelynek keretében a munkavállaló nem végzett munkát, a keresetet annak ellenére azon tagállamban kell megindítani, amelyben a munkaszerződést előkészítették és megkötötték, hogy e szerződésben másik tagállambeli munkavégzésben állapodtak meg, illetve másik tagállambeli munkavégzést vettek tervbe?
                              Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                  5)

                  Alkalmazandó-e az 1215/2012/EU rendelet 7. cikkének 1. pontja olyan munkaviszonyra, amelynek esetében németországi munkavégzés céljából kötöttek munkaszerződést Ausztriában, a munkavégzésre Ausztriában több hónapig készenlétben álló munkavállaló azonban egyáltalán nem végzett munkát, ha alkalmazható az ASGG 4. §-a (1) bekezdésének a) pontjához hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy (könnyített módon) azon a helyen indítson keresetet, ahol a munkaviszony fennállása alatt lakóhellyel rendelkezik, vagy a munkaviszony megszűnésekor lakóhellyel rendelkezett, vagy ha alkalmazható az ASGG 4. §-a (1) bekezdésének d) pontjához hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a munkavállaló számára, hogy (könnyített módon) azon a helyen indítson keresetet, ahol a díjazást fizetni kell, vagy munkaviszonyának megszűnésekor fizetni kellett?

         (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).


title: C-808/19. sz. ügy: A Landgericht Gera (Németország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DS kontra Volkswagen AG

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/22

      A Landgericht Gera (Németország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DS kontra Volkswagen AG
      (C-808/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Gera

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DS

         Alperes: Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet (1) 6. §-ának (1) bekezdését és 27. §-ának (1) bekezdését, illetve a 2007/46/EK irányelv (2) 18. cikkének (1) bekezdését és 26. cikkének (1) bekezdését, hogy a gyártó megsérti az érvényes nyilatkozat kiadására vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. §-ának (1) bekezdése szerinti kötelezettségét (illetve a megfelelőségi nyilatkozat mellékelésére vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségét), ha a 715/2007/EK rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdése és 3. cikkének 10. pontja értelmében vett tiltott hatástalanító berendezést épített be a járműbe, és az ilyen jármű forgalomba hozatala ellentétes a jármű érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő forgalomba hozatalára vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 27. §-ának (1) bekezdése szerinti tilalommal (illetve az érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő értékesítésre vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 26. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalommal)?
                  Igenlő válasz esetén:

                              1

                                          a)

                                          Célja-e a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. és 27. §-ának, illetve a 2007/46/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdésének, 26. cikke (1) bekezdésének és 46. cikkének a végső ügyfél védelme és – a használt járművek piacán történő továbbértékesítés esetén – különösen az autó következő vevőjének védelme is, mégpedig e vevő rendelkezési szabadsága és vagyona tekintetében is? Érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül forgalomba hozott használt jármű valamely autóvásárló által történő megszerzése azon kockázatok köréből ered-e, amelyek elhárítása céljából e szabályokat elfogadták?

                  2)

                  Célja-e a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a végső ügyfél védelme és – a használt járművek piacán történő továbbértékesítés esetén – különösen az autó következő vevőjének védelme is, mégpedig e vevő rendelkezési szabadsága és vagyona tekintetében is? Beépített tiltott hatástalanító berendezéssel rendelkező használt jármű valamely autóvásárló által történő megszerzése azon kockázatok köréből ered-e, amelyek elhárítása céljából e szabályt elfogadták?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. és 27. §-át, illetve a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdését, 26. cikkének (1) bekezdését és 46. cikkét, valamint a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, hogy ezek megsértése esetén egészben vagy részben mellőzni kell (adott esetben: milyen módon, illetve milyen mértékben?) a jármű tényleges használatáért járó kártalanításnak a végső ügyfél kárába történő beszámítását, ha a végső ügyfél e jogsértés miatt a járműre vonatkozó adásvételi szerződés megkötését megelőző eredeti állapot helyreállítását kérheti és kéri? Változtat-e az értelmezésen, ha a jogsértés a jóváhagyó hatóság és a végső ügyfelek megtévesztésével jár a tekintetben, hogy a jóváhagyás valamennyi feltétele teljesül, és a járműnek a közúti forgalomban történő használata korlátozás nélkül megengedett, és a jogsértés, valamint a megtévesztés költségcsökkentés és a nyereség magas értékesítési számok révén történő maximalizálása céljából versenyelőny egyidejű szerzésével és a gyanútlan ügyfelek költségére történik?

         (1)  A legutóbb a 2017. március 23-i rendelet (BGBl I 522. o.) 7. cikkével módosított, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló, 2011. február 3-i rendelet (BGBl. I 126. o.).

         (2)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról (keretirányelv) szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 263., 1. o.).

         (3)  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 171., 1. o.).


title: C-809/19. sz. ügy: A Landgericht Gera (Németország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ER kontra Volkswagen AG

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/23

      A Landgericht Gera (Németország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ER kontra Volkswagen AG
      (C-809/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Gera

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ER

         Alperes: Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet (1) 6. §-ának (1) bekezdését és 27. §-ának (1) bekezdését, illetve a 2007/46/EK irányelv (2) 18. cikkének (1) bekezdését és 26. cikkének (1) bekezdését, hogy a gyártó megsérti az érvényes nyilatkozat kiadására vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. §-ának (1) bekezdése szerinti kötelezettségét (illetve a megfelelőségi nyilatkozat mellékelésére vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségét), ha a 715/2007/EK rendelet (3) 5. cikkének (2) bekezdése és 3. cikkének 10. pontja értelmében vett tiltott hatástalanító berendezést épített be a járműbe, és az ilyen jármű forgalomba hozatala ellentétes a jármű érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő forgalomba hozatalára vonatkozó, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 27. §-ának (1) bekezdése szerinti tilalommal (illetve az érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül történő értékesítésre vonatkozó, a 2007/46/EK irányelv 26. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalommal)?
                  Igenlő válasz esetén:

                              1

                                          a)

                                          Célja-e a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. és 27. §-ának, illetve a 2007/46/EK irányelv 18. cikke (1) bekezdésének, 26. cikke (1) bekezdésének és 46. cikkének pontosan a végső ügyfél védelme is, mégpedig e vevő rendelkezési szabadsága és vagyona tekintetében is? Érvényes megfelelőségi nyilatkozat nélkül forgalomba hozott jármű valamely végső ügyfél által történő megszerzése azon kockázatok köréből ered-e, amelyek elhárítása céljából e szabályokat elfogadták?

                  2)

                  Célja-e a 715/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének pontosan a végső ügyfél védelme is, mégpedig e vevő rendelkezési szabadsága és vagyona tekintetében is? Beépített tiltott hatástalanító berendezéssel rendelkező jármű valamely végső ügyfél által történő megszerzése azon kockázatok köréből ered-e, amelyek elhárítása céljából e szabályt elfogadták?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a járművek EK-jóváhagyásáról szóló rendelet 6. és 27. §-át, illetve a 2007/46/EK irányelv 18. cikkének (1) bekezdését, 26. cikkének (1) bekezdését és 46. cikkét, valamint a 715/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdését, hogy ezek megsértése esetén egészben vagy részben mellőzni kell (adott esetben: milyen módon, illetve milyen mértékben?) a jármű tényleges használatáért járó kártalanításnak a végső ügyfél kárába történő beszámítását, ha a végső ügyfél e jogsértés miatt a járműre vonatkozó adásvételi szerződés megkötését megelőző eredeti állapot helyreállítását kérheti és kéri? Változtat-e az értelmezésen, ha a jogsértés a jóváhagyó hatóság és a végső ügyfelek megtévesztésével jár a tekintetben, hogy a jóváhagyás valamennyi feltétele teljesül, és a járműnek a közúti forgalomban történő használata korlátozás nélkül megengedett, és a jogsértés, valamint a megtévesztés költségcsökkentés és a nyereség magas értékesítési számok révén történő maximalizálása céljából versenyelőny egyidejű szerzésével és a gyanútlan ügyfelek költségére történik?

         (1)  A legutóbb a 2017. március 23-i rendelet (BGBl I 522. o.) 7. cikkével módosított, a járművek EK-jóváhagyásáról szóló, 2011. február 3-i rendelet (BGBl. I 126. o.).

         (2)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról (keretirányelv) szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 263., 1. o.).

         (3)  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 171., 1. o.).


title: C-816/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. november 5-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QF kontra Germanwings GmbH

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/24

      Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2019. november 5-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QF kontra Germanwings GmbH
      (C-816/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/21)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: QF

         Alperes: Germanwings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.)


title: C-827/19. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Pontevedra (Spanyolország) által 2019. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – D. A. T. A. és társai kontra Ryanair D. A. C.

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/25

      Az Audiencia Provincial de Pontevedra (Spanyolország) által 2019. november 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – D. A. T. A. és társai kontra Ryanair D. A. C.
      (C-827/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/22)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Pontevedra

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: D. A. T. A., L. F. A., A. M. A. G., L. F. A., J. G. C., S. C. C., A. C. V., A. A. G., A. C. A., L. C. A., N. P. B. és P. C. A.

         Alperes: Ryanair D. A. C.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004 rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében „rendkívüli körülménynek” minősül-e a munkafeltételek javítására irányuló igényérvényesítés érdekében valamely szakszervezet által szervezett sztrájkhoz való jog gyakorlása a légi fuvarozó szolgálatában álló személyzet részéről – ha azt nem a munkáltató valamely előzetes döntése indokolja, hanem a munkavállalók igényérvényesítésére irányul –, vagy épp ellenkezőleg, a légi fuvarozó tevékenységéhez szervesen kapcsolódó körülményről van-e szó?

                  2)

                  A felmerült jogvitához hasonló körülmények között a légi fuvarozó köteles-e bármilyen jogszerűen megengedett intézkedés megtételére – különösen, ha a sztrájkjog gyakorlását a jogszabály által megkövetelt módon előzetesen közölték vele –, mint például a sztrájk által nem érintett más társaságok járatai igénybevételének biztosítására?

                  3)

                  Releváns-e a légitársaság fedélzetén szolgálatot teljesítő személyzet sztrájkjának a 261/2014 rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti „rendkívüli körülményként” történő minősítése szempontjából a sztrájk feloldásának módja, különösen, ha arra a konfliktusban érintett felek által tett kölcsönös engedmények útján kerül sor?

         (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás, 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)