title: T-268/11. P. sz. ügy: Az F-120/07. sz., Strack kontra Bizottság ügyben 2011. március 15-én hozott ítélet ellen az Európai Bizottság által 2011. május 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/31

         Az F-120/07. sz., Strack kontra Bizottság ügyben 2011. március 15-én hozott ítélet ellen az Európai Bizottság által 2011. május 26-án benyújtott fellebbezés
   (T-268/11. P. sz. ügy)
   2011/C 232/56
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselő: J. Currall és B. Eggers meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Guido Strack (Köln, Németország)

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-120/07. sz., Strack kontra Bizottság ügyben 2011. március 15-én hozott ítéletét;

               —

               a Törvényszék mindkét felet kötelezze az elsőfokú eljárással és a jelen fellebbezéssel összefüggésben felmerült saját költségeik viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező a fellebbezésének alátámasztása érdekében lényegében három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az uniós jog megsértése az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) V. melléklete 4. cikkének értelmezése során
               Először is a Közszolgálati Törvényszék az uniós jog és az állandó ítélkezési gyakorlat megsértésével úgy értelmezte a személyzeti szabályzat V. melléklete 4. cikkének (1) bekezdését, hogy a szabadságigények átvitele nem vonatkozik a tartós betegség esetére.

               2.

               Második jogalap: az uniós jog megsértése a személyzeti szabályzat 1e. cikk (2) bekezdése hatályának és joghatásának jogilag téves meghatározásával
               Másodszor, a Közszolgálati Törvényszék szintén az uniós jog megsértésével és megfelelő indokolás nélkül tévesen úgy értelmezte a személyzeti szabályzat 1e. cikke második bekezdésének hatályát, hogy azt az általános kötelezettséget rója az intézményekre, hogy az egészségvédelemmel kapcsolatos munkakörülmények vonatkozásában legalább az EUMSZ 153. cikk alapján elfogadott irányelvek szerinti követelményeket kell az alkalmazottak számára biztosítani. A személyzeti szabályzat 1e. cikk (2) bekezdése, amelyet a személyzeti szabályzat 2004. évi reformja keretében illesztettek be, ezzel szemben csak arra irányult, hogy pótolja — az intézmények székhelyén az alkalmazottak egészégének és biztonságának biztosítása vonatkozásában — a személyzeti szabályzatból hiányzó műszaki előírásokat (például: tűzvédelem, veszélyes anyagok, szellőztetés, ergonómia stb.). A személyzeti szabályzat így jelenleg lehetővé teszi az irányelvekben, illetve az azokat átültető nemzeti jogszabályokban szereplő műszaki minimumszabályok alkalmazását. Ezzel szemben ez az előírás nem vonatkozhat — és annak nem is kell vonatkoznia — a munkakörülményekre a szabadság átvitelét, és a ki nem vett szabadság megváltását illetően, amelyeket a személyzeti szabályzat megalkotója kimerítően szabályoz. A Közszolgálati Törvényszék ezzel a határozatával nem csak a személyzeti szabályzat előírásait és a Bíróság ítélkezési gyakorlatát, hanem a jogbiztonság követelményét is megsértette.

               3.

               Harmadik jogalap: az eljárási szabályok megsértése
               Harmadszor, a Közszolgálati Törvényszék megsértette az eljárási szabályokat, mivel első kereseti kérelemként hivatalból a személyzeti szabályzat 1e. cikke (2) bekezdésének megsértését vizsgálta, és de facto hatályon kívül helyezte a személyzeti szabályzat egyik előírását, anélkül hogy azzal szemben jogellenességi kifogást emeltek volna, és az Európai Unió Tanácsának és Parlamentjének lehetősége lett volna a beavatkozásra.


title: T-80/09. P. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 12-i ítélete — Bizottság kontra Q (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Csatlakozó fellebbezés — Lelki zaklatás — A személyzeti szabályzat 12a. cikke — Közlemény a lelki zaklatás elleni politikáról a Bizottságnál — Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége — A személyzeti szabályzat 24. cikke — Terjedelem — Segítségnyújtás iránti kérelem — Ideiglenes távoltartási intézkedés — Gondoskodási kötelezettség — Felelősség — Kártérítési kérelem — Korlátlan felülvizsgálati jogkör — Alkalmazási feltételek — Előmeneteli jelentés — Megsemmisítés iránti kereset — Az eljáráshoz fűződő érdek)

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/32

         A Törvényszék 2011. július 12-i ítélete — Bizottság kontra Q
   (T-80/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Csatlakozó fellebbezés - Lelki zaklatás - A személyzeti szabályzat 12a. cikke - Közlemény a lelki zaklatás elleni politikáról a Bizottságnál - Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége - A személyzeti szabályzat 24. cikke - Terjedelem - Segítségnyújtás iránti kérelem - Ideiglenes távoltartási intézkedés - Gondoskodási kötelezettség - Felelősség - Kártérítési kérelem - Korlátlan felülvizsgálati jogkör - Alkalmazási feltételek - Előmeneteli jelentés - Megsemmisítés iránti kereset - Az eljáráshoz fűződő érdek)
   2011/C 252/75
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: V. Joris, D. Martin és B. Eggers meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Q (Domsjö, Svédország) (képviselők: S. Rodrigues és Y. Minatchy ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének F-52/05. sz., Q kontra Bizottság ügyben 2008. december 9-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének F-52/05. sz., Q kontra Bizottság ügyben 2008. december 9-én hozott ítéletét (az EBHT-ban még nem tették közzé) hatályon kívül helyezi annyiban, amennyiben az a rendelkező rész 2. pontjában az Európai Közösségek Bizottságát Q számára 500 euró kártérítés, valamint 15 000 euró megfizetésére kötelezte, mivel e kártérítés a Q-t a közigazgatási eljárás állítólagosan késedelmes megindítása miatt ért nem vagyoni kár megtérítésére szolgál, továbbá annyiban, amennyiben az első fokon előterjesztett keresetnek a rendelkező rész 3. pontjában a többi kérelem tekintetében való elutasítása céljából az indokolás 147–189. pontjában a Közszolgálati Törvényszék határoz „a [Q] által felhozott lelki zaklatásra vonatkozó kifogásról”, és az indokolás 230. pontjában kimondja, hogy a 2003. november 1-je és 2003. december 31-i közötti időszakra vonatkozó előmeneteli jelentések megsemmisítése iránti kérelemről nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék a fellebbezést és a csatlakozó fellebbezést ezt meghaladó részükben elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az ügyet visszautalja a Közszolgálati Törvényszék elé, hogy az határozzon a fent említett előmeneteli jelentések megsemmisítésére irányuló kérelmekről, valamint a Bizottság által Q-nak egyedül a távoltartási intézkedés meghozatalának előbbi általi megtagadásával okozott nem vagyoni kár összegéről.

               4.

               A Törvényszék a költségekről egyelőre nem határoz.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: C-445/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-178/11. sz., Voss of Norway ASA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2013. május 28-án hozott ítélete ellen a Voss of Norway ASA által 2013. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/40

         A Törvényszék (első tanács) T-178/11. sz., Voss of Norway ASA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2013. május 28-án hozott ítélete ellen a Voss of Norway ASA által 2013. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés
   (C-445/13. P. sz. ügy)
   2013/C 344/70
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Voss of Norway ASA (képviselők: F. Jacobacci, B. La Tella avvocati)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (T-178/11. sz. ügyben) 2013. május 28-án hozott ítéletét;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésével a Voss of Norway ASA (a továbbiakban: a Voss) az Európai Unió Törvényszékének (a továbbiakban: a Törvényszék) T-178/11. sz. ügyben 2013. május 28-án hozott azon ítéletének (a továbbiakban: megtámadott ítélet) hatályon kívül helyezését kéri, amellyel a Törvényszék elutasította a Voss által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 785/2010-1. sz. ügyben 2011. január 12-én hozott azon határozatának (a továbbiakban: megtámadott határozat) hatályon kívül helyezése iránt indított keresetét, amely helyt adott a a Nordic Spirit által a Voss 2004. december 3-án lajstromozott (térbeli) közösségi védjegyének törlése iránt benyújtott kérelemnek.
   A fellebbezés jogalapjai a következők:

                     Első jogalap: a megtámadott ítélet nem vette figyelembe a Voss Törvényszékhez benyújtott keresetének második jogalapját, nevezetesen azt, hogy a bizonyítási terhet a fellebbezési tanács előtti eljárásban megfordították

               A Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a fellebbezési tanács hibát vétett a bizonyítási teher eljárási kérdését illetően. E jogalapnak különös jelentősége van az egész közösségi védjegyjogra nézve. A bizonyítási teher szabályának efféle megfordítása — ami sérti az általános jogelveket — részévé válhat a vonatkozó ítélkezési gyakorlatnak. A fellebbezési tanács határozatát már önmagában emiatt is hatályon kívül kellett volna helyezni, és így a megtámadott ítéletet úgyszintén hatályon kívül kell helyezni.

                     Második jogalap: a Törvényszék — szintén tévesen — megfordította a bizonyítási terhet

               A Törvényszék szintén megfordította a bizonyítási terhet, amely kizárólag a Nordic Spirit AB-re hárult volna, mint a lajstromozott közösségi védjegy érvényességét vitató, törlést kérelmező félre, áthárítva azt a Vossra, azzal, hogy ő bizonyítsa azt, hogy a Voss térbeli védjegy rendelkezik megkülönböztető képességgel. E célból a Törvényszék az olyan védjegybejelentésekre — és a lajstromozatlan védjegyekre — vonatkozó ítélkezési gyakorlatra hivatkozott, amelyekre nem vonatkozik az érvényesség azon vélelme, amelyet a Voss térbeli védjegye élvez. Ez egyértelműen sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, a közösségi védjegyrendelet (1) 99. cikkét és a közösségi védjegyrendelet végrehajtási rendeletének (2) 37. szabálya b) pontjának iv. alpontját, ami önmagában is elegendő lenne a megtámadott határozat hatályon kívül helyezéséhez.

                     Harmadik jogalap: az ágazat normáinak és szokásainak téves meghatározása, ami a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértését képezi

               A Törvényszék az ítélet 45. pontjában helyesen állapította meg, hogy meg kell győződni arról, hogy a megtámadott közösségi védjegy jelentősen eltér-e az érintett ágazat normáitól és szokásaitól. Így annak elemzése, hogy a térbeli védjegy rendelkezik-e megkülönböztető képességgel, elsőként és legfőképpen „az ágazat normáinak” vizsgálatát igényli, azért, hogy ezt követően meghatározható legyen, hogy egy adott térbeli védjegyet a fogyasztó meg tud-e különböztetni más vállalkozások védjegyeitől.
               Ugyanakkor ez utóbbi Törvényszék általi meghatározása nem felel meg az italgyártó ágazat „normái” szilárd alapokon nyugvó meghatározásainak. A Törvényszék által az ágazat normáira vonatkozóan tett utalások először is ténybeli tévedéseket tartalmaznak (a nem létező „henger-alakú részre” való hivatkozás), továbbá olyan homályosak és általánosak, hogy — azok alkalmazása esetén — egyetlen italos palack sem menne át a megkülönböztető képesség tesztjén (még a híres Coca-Cola palack sem, ha azt törlési kérelemmel megtámadnák). Ezzel szemben a törlési osztály helyesen határozta meg az ágazat normáit.
               Ezenfelül, a fellebbezési tanács R 2435/2011-2. sz. (Freixenet kontra OHIM) ügyben 2012. február 1-jén hozott határozatának 36. pontjában azt állapította meg, hogy „korábban sem az elbíráló, sem a fellebbezési tanács nem hivatkozott olyan dokumentumra, amely utalást tartalmazott volna a bejelentés napján meglévő piac valós mivoltára, és
                     nem határozott meg, illetve nem jelölt meg konkrét példákat az ágazatban az említett időpontot megelőzően szokásosan használt, azonos vagy hasonló üvegeket illetően. E mulasztás elegendő alapot képez ahhoz, hogy a fellebbezésnek helyt adjunk
                  ”. Így a Törvényszék tehát azzal, hogy nem nevezett meg konkrét példákat az ágazat normái közül, egyértelműen megsértette a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontját.

                     Negyedik jogalap: a Voss palack formájú térbeli védjegye megkülönböztető képességének értékelését illetően vétett jogi hiba — a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése

               A megkülönböztető képességre vonatkozóan alkalmazandó ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy a védjegyeket egészükben kell vizsgálni és értékelni, és az azokat alkotó elemek értékelése csupán az átfogó értékelést segíti, de nem léphet annak a helyébe. A megtámadott ítéletben a Törvényszék minden egyes alkotóelemet külön értékelt, és a védjegyet nem értékelte egészében.
               A Törvényszék tehát jogi hibát vétett annak megállapításánál, hogy a védjegy rendelkezik-e megkülönböztető képességgel, mivel nem a védjegy által keltett összbenyomást vette figyelembe — pedig ezt kellett volna tennie —, hanem egy rossz megközelítésből indult ki azzal, hogy a védjegyet alkotórészeire bontotta, és azok mindegyikét önmagában némileg eredetinek találta.

                     Ötödik jogalap: a bizonyítékok súlyos elferdítése a térbeli (három-dimenziós) formának a két-dimenziós védjegyek csoportjához való hasonlítását, valamint az ágazat normáinak és szokásainak meghatározását illetően

               Mindkét megállapítás (miszerint „A piacon fellelhető palackok túlnyomó többségének van egy henger-alakú része.”, illetve hogy „az üvegek mindenféle alakban és formában előfordulnak”) nagymértékben pontatlan, és azt a Törvényszék mégis kifejezetten vagy hallgatólagosan megismételte annak érdekében, hogy alátámassza a fellebbezési tanács határozatának hatályon kívül helyezése iránti (kereseti) kérelem elutasítását, ami így felér a tények vagy bizonyítékok súlyos elferdítésének esetével, ami jogi hibának minősül.

                     Hatodik jogalap: a Törvényszék határozata lényegében megakadályozza a közösségi védjegyek lajstromozását, ami a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértését képezi, a rendelet 4. cikkével összefüggésben értelmezve

               A Törvényszék által kifejtett indokolás eredménye az, hogy lényegében lehetetlen, hogy valamely termék csomagolása mind egészében, mind különálló részeinek kombinációjaként egyidejűleg megkülönböztető képességgel rendelkezzen. Gyakorlati szinten ennek az az eredménye, hogy egyetlen termék csomagolása sem lesz alkalmas arra, hogy kiállja a megtámadott ítélet által felállított megkülönböztető-képességi próbát, és ez aláássa a közösségi védjegyrendelet célját.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.), amelynek helyébe lépett:
   a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78, 1. o.)

      (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.)


title: F-75/11. sz. ügy: 2011. július 28-án benyújtott kereset — ZZ kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               15.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/11

         2011. július 28-án benyújtott kereset — ZZ kontra az Európai Unió Tanácsa
   (F-75/11. sz. ügy)
   2011/C 305/13
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: D. Abreu Caldas, A Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal és S. Orlandi ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      A jogvita tárgya és leírása

   A kinevezésre jogosult hatóság azon határozatának megsemmisítése, amelyben a 2007. évi előléptetési időszakban a felperest nem léptették elő AST 7 besorolási fokozatba.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2011. április 18-i azon határozatát, amelyben elutasították a felperesnek az őt a 2007. évi előléptetési időszakban AST 7 besorolási fokozatba elő nem léptető határozattal szemben benyújtott panaszát;

               —

               amennyiben ez szükséges, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság azon határozatát, amelyben a 2007. évi előléptetési időszakban a felperest nem léptették elő AST 7 besorolási fokozatba;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.


title: F-135/14. sz. ügy: 2014. november 25-én benyújtott kereset – ZZ kontra EMA

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/50

      2014. november 25-én benyújtott kereset – ZZ kontra EMA
      (F-135/14. sz. ügy)
      (2015/C 016/75)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZZ (képviselők: S. Rodrigues és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA)

         A jogvita tárgya és leírása

      A felperest nem aktív státuszba helyező határozat megsemmisítése.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EMA 2014. január 31-i határozatát, amely a felperest 2014. február 1-jétől – a szerződésének állítólagos lejártáig –, 2014. március 15-ig nem aktív státuszba helyezi, továbbá semmisítse meg a 2014. március 14-i levelet, amely állítólag a felperes nem aktív státuszba helyezése indokainak „tisztázására” irányul;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg, amennyiben szükséges, az EMA 2014. augusztus 15-i határozatát, amely elutasította a felperesnek a fent említett határozatokkal szembeni, 2014. április 24-i panaszát;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék rendelje el a felperes 20 000 euróra becsült nem vagyoni kárának megtérítését;

                  —

                  a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az EMA-t a felperes jelen kereset miatt felmerült költségeinek megtérítésére.


title: C-71/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hatodik kibővített tanács) T-254/00., T-270/00. és T-277/00. sz., Hotel Cipriani SpA és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2008. november 28-án hozott ítélete ellen a Comitato Venezia vuole vivere által 2009. február 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/20

         Az Elsőfokú Bíróság (hatodik kibővített tanács) T-254/00., T-270/00. és T-277/00. sz., Hotel Cipriani SpA és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2008. november 28-án hozott ítélete ellen a Comitato „Venezia vuole vivere” által 2009. február 17-én benyújtott fellebbezés
   (C-71/09. P. sz. ügy)
   2009/C 113/41
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Comitato „Venezia vuole vivere” (képviselő: A. Vianello avvocato)

      A többi fél az eljárásban: Hotel Cipriani SpA, Società Italiana per il gas SpA (Italgas), Repubblica italiana, Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen fellebbezést;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (hatodik kibővített tanács) T-254/00., T-270/00. és T-277/00. sz., Comitato „Venezia vuole vivere” kontra Bizottság egyesített ügyekben 2008. november 28-án hozott, a fellebbezővel 2008. december 3-án közölt ítéletét, továbbá semmisítse meg az 1999. november 25-i 2000/394/EK bizottsági határozatot (1), másodlagosan pedig semmisítse meg e határozat 5. cikkének azon részét, amelyben az előírja a szóban forgó szociális tehercsökkentésnek megfelelő összeg visszatéríttetését, valamint a szóban forgó időszak vonatkozásában ezen összeghez kapcsolódóan kamatfizetési kötelezettséget ír elő;

               —

               a Bíróság a Bizottságot kötelezze mind az elsőfokú, mind pedig a másodfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a Comitato „Venezia vuole vivere” (a továbbiakban: egyesület) hat jogalapra hivatkozik.
   Az egyesület az első jogalapjában azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság az EK 87. cikk (1) bekezdését megsértve tévesen alkalmazta a jogot, valamint nem tett eleget az EK 253. cikkben előírt indokolási kötelezettségnek. Különösen, a megtámadott ítélet nem vizsgálja kellő alapossággal a vitatott határozat tárgyát képező támogatás ellentételező jellegét, illetve e támogatásnak a piacra gyakorolt hatásait, elmulasztva az ehhez kapcsolódó indokok kifejtését, továbbá az önkormányzati tulajdonú vállalkozások helyzetének a felperes vállalkozások helyzetéhez képest történő vizsgálata kapcsán sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az egyenlő bánásmód elvét.
   Az egyesület a második jogalapjában az EK 86. cikk (2) bekezdésének megsértésére, különösen pedig arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság elmulasztotta megvizsgálni, hogy az előtte folyamatban lévő ügyben alkalmazható-e az általános gazdasági érdekű szolgáltatásra vonatkozó kivétel. Ezzel szemben az önkormányzati tulajdonú vállalkozások esetében elvégezte ezt a vizsgálatot.
   Az egyesület az EK 87. cikk (3) bekezdésének megsértésére alapított harmadik jogalapjában azt a megközelítést kifogásolja, amelyet a megtámadott ítélet egyrészt a regionális nehézségeken alapuló eltérés alkalmazhatósága kapcsán a Bizottságot megillető teljes körű mérlegelési jogkörre, másrészt pedig az ügyben felmerült körülmények kellően alapos vizsgálatának hiányára vonatkozóan kialakított.
   Az egyesület a negyedik jogalapjában az EK 87. cikk (3) bekezdése d) pontjának megsértésére hivatkozik, különösen pedig azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság a Consorzio Venezia Nuova-t a „kulturális” eltérés kedvezményében részesítette, a többi vállalkozás esetében pedig elmulasztotta lefolytatni az e kérdésre vonatkozó vizsgálatot.
   Az egyesület az ötödik jogalapjában azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság nem tulajdonított kellő jelentőséget az 1994 júniusát követően bevezetett, jogellenesnek minősített támogatás és az ezt megelőzően, 1973-ig visszamenőleg hatályban volt szabályok közötti folytonosságnak, megsértve az EK-Szerződés [88.] cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (2) 1. és 15. cikkét.
   Az egyesület a hatodik jogalapjában a visszatéríttetési előírás automatikus alkalmazását kifogásolja, azt állítva, hogy ez sérti a 659/1999 rendelet 14. cikkét.

      (1)  A szociális terhek csökkentéséről szóló 30/1997. és 206/1995. sz. törvényekben előírt, a Velence és Chioggia területén letelepedett vállalkozások javát szolgáló támogatási intézkedésekről szóló, 1999. november 25-i 2000/394/EK bizottsági határozat (HL L 150., 50. o.)

      (2)  HL 1999. L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.


title: C-42/13. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2013. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA kontra CEM Ambiente SpA

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/11

         A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2013. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA kontra CEM Ambiente SpA
   (C-42/13. sz. ügy)
   2013/C 101/23
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cartiera dell’Adda SpA, Cartiera di Cologno SpA

      Alperes: CEM Ambiente SpA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e a közösségi joggal az az értelmezés, amely szerint abban az esetben, ha a közbeszerzési eljárásban részt vevő vállalkozás az ajánlatában elmulasztott arról nyilatkozni, hogy az egyik műszaki igazgatója nem áll a 163/2006. sz. törvényerejű rendelet 38. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti eljárás és büntetés hatálya alatt, az ajánlatkérő szervezet köteles kizárni e vállalkozást akkor is, ha ez utóbbi megfelelően igazolta, hogy a műszaki igazgató minősítés csupán elírási hiba miatt került megjelölésre?

               2.

               Ellentétes-e a közösségi joggal az az értelmezés, amely szerint abban az esetben, ha a közbeszerzési eljárásban részt vevő vállalkozás megfelelően és alkalmas módon igazolta, hogy a 163/2006. sz. törvényerejű rendelet 38. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti nyilatkozat tételére köteles személyek nem állnak az ott előírt eljárás és büntetés hatálya alatt, az ajánlatkérő szervezet köteles kizárni e vállalkozást, mivel az nem tartotta be a közbeszerzési eljárás kiírásáról rendelkező lex specialis előírását?


title: C-354/10. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2012. március 1-jei ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Állami támogatások — Adómentes alap — A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség — Visszatéríttetés — Végrehajtás elmulasztása)

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/2

         A Bíróság (hatodik tanács) 2012. március 1-jei ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-354/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Állami támogatások - Adómentes alap - A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség - Visszatéríttetés - Végrehajtás elmulasztása)
   2012/C 118/03
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és B. Stromsky meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: P. Mylonopoulos és K. Boskovits meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az adómentes tartalékalapról (C 37/05. sz. állami támogatás) szóló, 2007. július 18-i C(2007) 3251. sz. bizottsági határozat 1. cikkének (1) bekezdésével (a (2) bekezdésben, valamint a 2.és 3. cikkben szereplők kivételével) a jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek ítélt támogatások visszatéríttetéséhez szükséges intézkedések előírt határidőben történő meghozatalának elmulasztása

      Rendelkező rész

               1.

               A Görög Köztársaság — azzal, hogy elmulasztotta az előírt határidőn belül elfogadni a jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek ítélt támogatásoknak (a határozat 1. cikkének (2) bekezdésben, valamint a 2.és 3. cikkben szereplők kivételével) a Görögország által nyújtott C 37/05 (ex ΝΝ 11/04) sz. állami támogatásról — Adómentes tartalékalap — szóló, 2007. július 18-i 2008/723/EK bizottsági határozat 1. cikke (1) bekezdésének megfelelő visszatéríttetéséhez szükséges valamennyi intézkedést — nem teljesítette az e említett határozat 4–6. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 246., 2010.9.11.


title: C-56/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. május 20-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Emiliano Zanotti kontra Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2 (Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Uniós polgárság — EK 18. cikk és EK 49. cikk — A jövedelemadóról szóló nemzeti szabályozás — A képzési költségek összessége meghatározott százalékának a bruttó adóból történő levonásához való jog — Más tagállamban látogatott egyetemi tanfolyam — Mennyiségi korlátozás előírása — A nemzeti állami egyetemek által nyújtott szolgáltatásokhoz hasonló szolgáltatásokért fizetendő díjak és hozzájárulások tekintetében rögzített felső határt meg nem haladó levonás — Területi korlátozás előírása — Az adóalany adóilletőségi helyéhez legközelebb eső nemzeti állami egyetem által nyújtott szolgáltatáshoz hasonló szolgáltatásért fizetendő díjak és hozzájárulások tekintetében rögzített felső határt meg nem haladó levonás)

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/9

         A Bíróság (második tanács) 2010. május 20-i ítélete (a Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Emiliano Zanotti kontra Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2
   (C-56/09. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Uniós polgárság - EK 18. cikk és EK 49. cikk - A jövedelemadóról szóló nemzeti szabályozás - A képzési költségek összessége meghatározott százalékának a bruttó adóból történő levonásához való jog - Más tagállamban látogatott egyetemi tanfolyam - Mennyiségi korlátozás előírása - A nemzeti állami egyetemek által nyújtott szolgáltatásokhoz hasonló szolgáltatásokért fizetendő díjak és hozzájárulások tekintetében rögzített felső határt meg nem haladó levonás - Területi korlátozás előírása - Az adóalany adóilletőségi helyéhez legközelebb eső nemzeti állami egyetem által nyújtott szolgáltatáshoz hasonló szolgáltatásért fizetendő díjak és hozzájárulások tekintetében rögzített felső határt meg nem haladó levonás)
   2010/C 179/14
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Emiliano Zanotti

      Alperes: Agenzia delle Entrate — Ufficio Roma 2

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissione tributaria provinciale di Roma — Az EK 149. és EK 151. cikk értelmezése — A jövedelemadóról szóló nemzeti jogszabály — Külföldi középfokú és egyetemi tanfolyamokon való részvételért fizetett költségeknek az adóköteles jövedelem után fizetendő bruttó adóból való levonása — Korlátozások

      Rendelkező rész

               1.

               Az EK 49. cikket úgy kell értelmezni:

                           —

                           hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az adóalanyok tekintetében előírja annak lehetőségét, hogy a bruttó adóból levonják az e tagállam területén található egyetemi intézmények által tartott tanfolyamok költségét, de amely szabályozás a más tagállamban letelepedett magán egyetemi intézményben látogatott egyetemi tanfolyamok költségei tekintetében e lehetőséget általánosságban kizárja;

                           —

                           hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az adóalanyok számára előírja annak lehetőségét, hogy a bruttó adóból a más tagállamban letelepedett magán egyetemi intézményben látogatott tanfolyam költségeit azon felső határon belül vonják le, amely az adóalany adóilletőségi helyéhez legközelebb eső nemzeti állami egyetem által tartott hasonló tanfolyamok látogatása megfelelő és előre látható költségeinek tekintetében rögzítenek.

               2.

               Az EK 18. cikket úgy kell értelmezni:

                           —

                           hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az adóalanyok tekintetében előírja annak lehetőségét, hogy a bruttó adóból levonják az e tagállam területén található egyetemi intézmények által tartott tanfolyamok költségét, de amely szabályozás a más tagállamban letelepedett magán egyetemi intézményben látogatott egyetemi tanfolyamok költségei tekintetében e lehetőséget általánosságban kizárja;

                           —

                           hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az adóalanyok számára előírja annak lehetőségét, hogy a bruttó adóból a más tagállamban letelepedett magán egyetemi intézményben látogatott tanfolyam költségeit azon felső határon belül vonják le, amely az adóalany adóilletőségi helyéhez legközelebb eső nemzeti állami egyetem által tartott hasonló tanfolyamok látogatása megfelelő és előre látható költségeinek tekintetében rögzítenek.

      (1)  HL C 90., 2009.4.18.


title: C-269/13. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. április 10-i ítélete – Acino AG kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — A Clopidogrel hatóanyagot tartalmazó gyógyszerek egyes gyártási tételei forgalmazásának felfüggesztése és forgalomból történő kivonásuk — A forgalombahozatali engedély módosítása — Forgalmazási tilalom — 726/2004/EK rendelet és 2001/83/EK irányelv — Az elővigyázatosság elve — Arányosság — Indokolási kötelezettség)

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/14

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. április 10-i ítélete – Acino AG kontra Európai Bizottság
   (C-269/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - A Clopidogrel hatóanyagot tartalmazó gyógyszerek egyes gyártási tételei forgalmazásának felfüggesztése és forgalomból történő kivonásuk - A forgalombahozatali engedély módosítása - Forgalmazási tilalom - 726/2004/EK rendelet és 2001/83/EK irányelv - Az elővigyázatosság elve - Arányosság - Indokolási kötelezettség))
   2014/C 175/16
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Acino AG (képviselők: R. Buchner és E. Burk Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: M. Šimerdová és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (hetedik tanács) T-539/10. sz., Acino kontra Bizottság ügyben 2013. március 7-én hozott ítéletének azon része ellen benyújtott fellebbezés, amelyben a Törvényszék elutasította az egy bizonyos helyen gyártott „Clopidogrel” hatóanyagot tartalmazó emberi felhasználásra szánt gyógyszerek forgalmazásának felfüggesztéséről, az e gyógyszer gyártási tételeinek forgalomból történő kivonásáról, a forgalombahozatali engedélyek módosításáról, valamint az említett gyógyszerek forgalmazási tilalmáról szóló, 2010. március 29-i C(2010)2203, C(2010)2205, C(2010)2210, C(2010)2218 bizottsági határozatok, valamint 2010. szeptember 16-i C(2010)6430, C(2010)6432, C(2010)6434, C(2010)6435 bizottsági határozatok megsemmisítése iránti keresetet – Az elővigyázatosság elve – Arányosság – Indokolási kötelezettség

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Acino AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 215., 2013.7.27.


               5.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/11

         A Héraðsdómur Reykjavíkur EFTA-Bírósághoz benyújtott, tanácsadó vélemény iránti 2015. április 13-i kérelme a De Nederlandsche Bank N.V. és Befektetők Garanciaalapja (TIF) ügyben
   (E-9/15. sz. ügy)
   (2015/C 366/08)
   A Héraðsdómur Reykjavíkur (reykjavíki kerületi bíróság, Izland) 2015. április 13-án kelt, a Bíróság Hivatalához 2015. április 17-én beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a De Nederlandsche Bank N.V. és Befektetők Garanciaalapja (TIF) ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

               1.

               Rendszerszintű válság esetén összeegyeztethető-e az EGT-megállapodással és különösen a betétbiztosítási rendszerekről szóló 94/19/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével az, hogy a betéteknek az irányelv 1. cikkének (3) bekezdése szerinti befagyasztásakor egy előfinanszírozott betétbiztosítási rendszer kötelezettségeit annak eszközeire korlátozzák, és ezek az eszközök nem elegendőek az összes betétes igényének 20 000 EUR összegig történő teljesítésére?

               2.

               Összeegyeztethető-e a betétbiztosítási rendszerekről szóló 94/19/EK irányelv rendelkezéseivel az, hogy egy tagállam egy rendszerszintű válságot követően olyan jogszabályokat fogad el vagy olyan szabályozási aktusokat bocsát ki, amelyek egy előfinanszírozott betétbiztosítási rendszert felhatalmaznak arra, hogy bizonyos díjak szedése céljából létrehozzon egy új részleget vagy egy új számlát, és úgy határozzon, hogy ezeket a díjakat egy, esetleges jövőbeli gazdasági sokkok kezelésére szolgáló alap létrehozása céljából az új részleg vagy számla rendelkezésére bocsátja, valamint, hogy ezek a díjak korábbi kötelezettségek kifizetésére nem használhatók fel?

               3.

               Összeegyeztethető-e a betétbiztosítási rendszerekről szóló 94/19/EK irányelv 11. cikkének rendelkezéseivel az, hogy egy biztosítás keretében kifizetéseket teljesítő nemzeti betétbiztosítási rendszer (például a TIF) azon meglévő jogán túlmenően, hogy az alapból történő kifizetéseivel egyenlő mértékig átvegye a betéteseket megillető jogokat a felszámolási eljárásban, további jogosultságokat szerezzen?


title: C-318/07. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. január 27-i ítélete (a Bundesfinanzhof – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hein Persche kontra Finanzamt Lüdenscheid (A tőke szabad mozgása – Jövedelemadó – A közhasznúként elismert szervezetnek nyújtott adományok utáni adólevonási lehetőség – Az adólevonási lehetőségnek a belföldi szervezeteknek nyújtott adományokra való korlátozása – Tárgyi adomány – 77/799/EGK irányelv – A tagállamok illetékes hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtás a közvetlen adók területén)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/8

         A Bíróság (nagytanács) 2009. január 27-i ítélete (a Bundesfinanzhof – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hein Persche kontra Finanzamt Lüdenscheid
   (C-318/07. sz. ügy) (1)

   (A tőke szabad mozgása - Jövedelemadó - A közhasznúként elismert szervezetnek nyújtott adományok utáni adólevonási lehetőség - Az adólevonási lehetőségnek a belföldi szervezeteknek nyújtott adományokra való korlátozása - Tárgyi adomány - 77/799/EGK irányelv - A tagállamok illetékes hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtás a közvetlen adók területén)
   (2009/C 69/11)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Hein Persche

      Alperes: Finanzamt Lüdenscheid
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof – Az EK 5. cikk (3) bekezdése, az EK 56. cikk és a közvetlen adóztatás területén a tagállamok illetékes hatóságainak kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1977. december 19-i 77/799/EGK tanácsi irányelv (HL L 336., 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 63. o.) értelmezése – A közhasznú szervezeteknek nyújtott adományok esetére előírt adókedvezményben való részesülést azon feltételnek alárendelő nemzeti szabályozás, hogy az adományban részesülő székhelye belföldön legyen – Az EK-Szerződés szabad tőkemozgásra vonatkozó szabályainak alkalmazhatósága a hétköznapi használati cikkekből álló tárgyi adományokra, amelyeket tagállami állampolgár nyújtott más tagállamban székhellyel rendelkező közhasznú szervezeteknek
   Rendelkező rész

               1)

               Amennyiben az adóalany valamely tagállamban adólevonást kérelmez a más tagállamban székhellyel rendelkező, és e más tagállamban közhasznúként elismert szervezet részére nyújtott adomány után, az ilyen adományra akkor is kiterjed az EK Szerződés tőke szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseinek hatálya, ha tárgyi adományról van szó, amelyet hétköznapi használati tárgyak formájában nyújtanak.

               2)

               Az EK 56. cikkel ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely szerint a közhasznúként elismert szervezeteknek nyújtott adományok tekintetében az adólevonás kedvezménye csak a belföldi székhelyű szervezeteknek nyújtott adományok után jár, anélkül hogy az adóalanynak bármely lehetősége lenne annak igazolására, hogy a más tagállamban székhellyel rendelkező szervezetnek nyújtott adomány megfelel az említett szabályozás által az adókedvezményre vonatkozóan előírt feltételeknek.

      (1)  HL C 247., 2007.10.20.


title: C-431/17. sz. ügy: A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2017. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Μοnachos Eirinaios (Iréneusz testvér), világi nevén Antonios Iakumakis kontra Dikigorikos Syllogos Athinon

text:
               18.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 309/30

         A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2017. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Μοnachos Eirinaios (Iréneusz testvér), világi nevén Antonios Iakumakis kontra Dikigorikos Syllogos Athinon
   (C-431/17. sz. ügy)
   (2017/C 309/40)
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Μοnachos Eirinaios (Iréneusz testvér), világi nevén Antonios Iakumakis

      Alperes: Dikigorikos Syllogos Athinon

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a 98/5/EK irányelv (1) 3. cikkét, hogy a nemzeti jogalkotó megtilthatja, hogy a görög ortodox egyház szerzetesét ügyvédként bejegyezzék a szakmai címe megszerzésének helyétől eltérő másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának névjegyzékébe abból a célból, hogy ott a hivatását saját országa szakmai címével gyakorolja, amennyiben a tilalom indoka az, hogy a görög ortodox egyház szerzetesei a nemzeti jog alapján nem jegyezhetőek be az ügyvédi kamarai névjegyzékbe, mivel helyzetükből adódóan esetükben nem állnak fenn az ügyvédi tevékenység gyakorlásához elengedhetetlennek tekintett garanciák?

      (1)  Az ügyvédi hivatásnak a képesítés megszerzése országától eltérő tagállamokban történő folyamatos gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1998. február 16-i 98/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998. L 77., 36. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 83. o.).


title: C-91/10. sz. ügy: A Rechtbank Breda (Hollandia) által 2010. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — VAV Autovermietung GmbH kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/26

         A Rechtbank Breda (Hollandia) által 2010. február 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — VAV Autovermietung GmbH kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal
   (C-91/10. sz. ügy)
   2010/C 113/41
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Breda

      Az alapeljárás felei

      Felperes: VAV Autovermietung GmbH

      Alperes: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid, kantoor Roosendaal.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e a közösségi joggal, különösen az EK 49–EK 55. cikk (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56–62. cikke) értelmében vett szolgáltatásnyújtás szabadságának elvével az olyan nemzeti törvényi szabályozás, amelynek alapján a más tagállamban nyilvántartásba vett és bérbe vett járművet Hollandiában használó, Hollandiában lakó vagy letelepedett személy a holland közutak e járművel történő használatának megkezdésekor olyan adót köteles fizetni, amelyet először teljes összegben vetnek ki, és amelynek a túlfizetés körébe tartozó részét később, a holland közutak használatának befejezését követően kamatok nélkül térítik vissza, miáltal a fizetendő és a megfizetett összeg végeredményben a hollandiai használat időtartamának felel meg?

               2.

               Igazolható-e az említett törvényi szabályozás, ha arra az EK 49–EK 55. cikk (jelenleg az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56–62. cikke) értelmében vett szolgáltatásnyújtás szabadsága elvének korlátozásaként kell tekinteni, a Hollandiában található valamennyi járművel szembeni egyenlő bánásmóddal, valamint a visszaélésnek és/vagy a belföldi kölcsönzők és ügyfeleik fordított irányú hátrányos megkülönböztetésének az (az előző igazoló okkal összefüggő és abból eredő) elkerülésével, tekintettel arra, hogy az adót belföldi bérbeadás esetén is teljes összegben előre kell megfizetni?


title: C-333/14. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. december 23-i ítélete (a Court of Session [Scotland] Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Scotch Whisky Association és társai kontra Lord Advocate, The Advocate General for Scotland (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése — 1308/2013/EU rendelet — Az áruk szabad mozgása — EUMSZ 34. cikk — Mennyiségi korlátozások — Azonos hatású intézkedések — Az alkoholtartalmú italoknak a termékben található alkohol mennyisége alapján számított minimálára — Igazolás — EUMSZ 36. cikk — Az emberek egészségének és életének védelme — A nemzeti bíróság általi értékelés)

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/11

         A Bíróság (második tanács) 2015. december 23-i ítélete (a Court of Session [Scotland] Egyesült Királyság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Scotch Whisky Association és társai kontra Lord Advocate, The Advocate General for Scotland
   (C-333/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezése - 1308/2013/EU rendelet - Az áruk szabad mozgása - EUMSZ 34. cikk - Mennyiségi korlátozások - Azonos hatású intézkedések - Az alkoholtartalmú italoknak a termékben található alkohol mennyisége alapján számított minimálára - Igazolás - EUMSZ 36. cikk - Az emberek egészségének és életének védelme - A nemzeti bíróság általi értékelés))
   (2016/C 068/14)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Session (Scotland)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Scotch Whisky Association, spiritsEUROPE, Comité de la Communauté économique européenne des Industries et du Commerce des Vins, Vins aromatisés, Vins mousseux, Vins de liqueur et autres Produits de la Vigne (CEEV)

      Alperes: Lord Advocate, Advocate General for Scotland

      Rendelkező rész

               1)

               A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló nemzeti intézkedés, amely alkoholegységenkénti minimálárat ír elő a bor kiskereskedelmi értékesítésére, feltéve hogy ez az intézkedés ténylegesen alkalmas az emberek egészsége és élete védelme célkitűzésének megvalósítására, és hogy az a közös agrárpolitika, valamint a mezőgazdasági piacok közös szervezése megfelelő működése célkitűzésének figyelembevételével nem haladja meg az emberek egészsége és élete védelme említett célkitűzésének eléréséhez szükséges mértéket.

               2)

               Az EUMSZ 34. cikket és az EUMSZ 36. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes, hogy valamely tagállam annak érdekében, hogy az emberek élete és egészsége védelmének célkitűzését az alkohol fogyasztói árának növelése útján érje el, az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szabályozást választ, amely alkoholegységenkénti minimálárat ír elő az alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi értékesítésére, és mellőzi az olyan intézkedést, mint a jövedéki adó emelése, amely kevésbé korlátozó lehet az Európai Unión belüli kereskedelemre és versenyre. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az előtte folyamatban lévő ügy összes releváns elemének részletes vizsgálatára tekintettel valóban erről van-e szó. Önmagában az a körülmény, hogy az utóbbi intézkedés további előnyökkel járhat, és szélesebb körben felelhet meg a túlzott alkoholfogyasztás elleni küzdelem célkitűzésének, nem igazolhatja annak mellőzését.

               3)

               Az EUMSZ 36. cikket úgy kell értelmezni, hogy valamely nemzeti szabályozásnak az emberek egészségének és életének védelmére vonatkozó, e cikk szerinti igazolásra tekintettel történő vizsgálata során a nemzeti bíróság köteles tárgyilagosan megvizsgálni, hogy az érintett tagállam által előterjesztett bizonyítékok alapján ésszerűen úgy lehet-e tekinteni, hogy a választott eszközök alkalmasak a követett célkitűzések megvalósítására, valamint azt, hogy ezeket a célkitűzéseket el lehet-e érni az áruk szabad mozgását és a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezését kevésbé korlátozó intézkedésekkel.

               4)

               Az EUMSZ 36. cikket úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló nemzeti intézkedés arányosságának vizsgálata nem korlátozódik kizárólag azon információk, bizonyítékok vagy egyéb iratok vizsgálatára, amelyek az ilyen intézkedés elfogadásakor a nemzeti jogalkotó rendelkezésére álltak. Az alapügyben előfordulóhoz hasonló helyzetben az említett intézkedés uniós joggal való összeegyeztethetőségét azon információk, bizonyítékok és egyéb iratok alapján kell megvizsgálni, amelyek a határozathozatal időpontjában a nemzeti jogban előírt feltételek mellett a kérdést előterjesztő bíróság rendelkezésére állnak.

      (1)  HL C 339., 2014.9.29.


title: C-66/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Holland Királyság ellen 2005. február 14-én benyújtott kereset

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/14

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Holland Királyság ellen 2005. február 14-én benyújtott kereset
   (C-66/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/25)
   Az eljárás nyelve: holland
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Denis Martin és Pieter van Nuffel, meghatalmazottak, 2005. február 14-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Holland Királyság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel a betegbiztosítási járulék kiszámítása során más tagállam jogszabályai szerint folyósított nyugdíjakat is figyelembe veszi, a Holland Királyság nem teljesítette a 1408/71/EGK rendelet (1) 33. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Holland Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten [egyes egészségügyi ellátások általános rendszeréről szóló holland törvény] („AWBZ”) célja a betegség és a hosszantartó súlyos betegség esetén felmerülő kezelési, ellátási és ápolási költségek viseléséhez való hozzájárulás. Minden honos személy, azaz mindenki, aki Hollandiában lakóhellyel rendelkezik, biztosítva van. Tehát egyfajta „társadalombiztosításról” van szó. A Wet Financiering Volksverzekeringen [a társadalombiztosítás finanszírozásáról szóló holland törvény] alapján minden biztosított személy járulékfizetésre köteles. A járulékot e személyek összjövedelme alapján számítják ki.
   E rendszernek az a következménye, hogy az, aki Hollandiában lakik és egyidejűleg holland nyugdíjat és más tagállam jogszabályai szerint folyósított nyugdíjat is kap, biztosítva van az AWBZ alapján egyes egészségügyi ellátások költségei tekintetében, azonban járulékot is kell fizetnie. E járulék kiszámítása során ugyanúgy figyelembe veszik a holland nyugdíjat, mint az egyéb nyugdíjat is.
   A Bizottság szerint a rendelet 33. cikkének (1) bekezdése kizárólag a holland nyugdíj figyelembevételét engedi meg e járulék kiszámítása során; Hollandia úgy véli, hogy az összjövedelem vehető figyelembe beleértve azt a nyugdíjat is, amelyben az érdekelt személy más tagállam jogszabályai szerint részesül.

      (1)  HL L 149., 1971.7.5., 2. o. Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel (HL L 28., 1997.1.30., 1. o.) módosított és naprakésszé tett és utoljára a 2004. március 31-i 631/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 100., 2004.4.6., 1. o.) módosított rendelet.


title: C-197/16. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Olaszország) által 2016. április 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comune di Loro Piceno és társai kontra Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/5

         A Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Olaszország) által 2016. április 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comune di Loro Piceno és társai kontra Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (C-197/16. sz. ügy)
   (2016/C 251/07)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Comune di Loro Piceno, Marcello Bartolini, Filippo Bruè, Sergio Forti, Stefano Piatti, Gaetano Silvetti, Gianfranco Silvetti, Rocco Tirabasso, Sante Vagni, Albergo Ristorante Le Grazie Sas di Forti Sergio & Co., Suolificio Elefante Srl, Suolificio Roxy Srl, Aldo Alessandrini

      Alperesek: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az EUMSZ 191. cikk és a 2011/92/EU irányelv (1) 2. cikkének rendelkezései alapján összeegyeztethető-e a közösségi joggal az, ha a környezeti hatásvizsgálat szükségességének megállapítására irányuló eljárást (és esetlegesen a környezeti hatásvizsgálatot) a létesítmény kialakítását követően folytatják le, amennyiben az engedélyt a nemzeti bíróság azért semmisítette meg, mert azt nem előzte meg a környezeti hatásvizsgálat szükségességének vizsgálata, mivel ez a vizsgálat egy, a közösségi joggal ellentétes belső jogszabály alapján kizárt volt?

      (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.).


title: T-326/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (világosszürke, sötétszürke, bézs, sötétvörös és barna színű négyzetminta) (Közösségi védjegy — Világosszürke, sötétszürke, bézs, sötétvörös és barna színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/19

      A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (világosszürke, sötétszürke, bézs, sötétvörös és barna színű négyzetminta)
      (T-326/10. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Világosszürke, sötétszürke, bézs, sötétvörös és barna színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)
      (2012/C 331/30)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Németország) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger, ügyvédek)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben B. Schmidt, majd D. Walicka, meghatalmazottak)

         Tárgy

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a világosszürke, sötétszürke, bézs, sötétvörös és barna színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás megjelölés bejelentésével kapcsolatban 2010. június 7-én hozott határozata (R 188/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék V. Fraas GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: C-318/14. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2014. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. kontra Krajský úřad Olomouckého kraje

text:
               6.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 351/2

         A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2014. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s. kontra Krajský úřad Olomouckého kraje
   (C-318/14. sz. ügy)
   2014/C 351/02
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Slovenská autobusová doprava Trnava, a.s.

      Alperes: Krajský úřad Olomouckého kraje

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 52. cikkével összhangban értelmezett 49. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, amely a valamely másik tagállamban székhellyel rendelkező, szervezeti egység útján a Cseh Köztársaságban letelepedett fuvarozónak előírja, hogy a Cseh Köztársaságban székhellyel rendelkező fuvarozót belföldi menetrend szerinti szolgáltatások (városi tömegközlekedés) nyújtására feljogosító engedélyek és koncessziók mellett ugyanezen tevékenység végzése érdekében különös engedélyt is szerezzen, amelynek kiállítása a közigazgatási hatóságok mérlegelési jogkörébe tartozik?

               2)

               Az első kérdésre adandó válasz szempontjából lényeges-e az, hogy a vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 1370/2007/EK rendelet (1) szerinti, közforrásokból finanszírozott közszolgáltatási szerződés alapján, a közszolgáltatási kötelezettségek rendszere értelmében működtetett városi tömegközlekedésről van szó?

               3)

               Lehet-e úgy értelmezni a valamely tagállamban nem honos fuvarozók számára a belföldi közúti személyszállítási szolgáltatás feltételeinek megállapításáról szóló, 1997. december 11-i 12/98/EK tanácsi rendelet (2) Európai Unió működéséről szóló szerződés 91. cikkével összhangban értelmezett 3. cikkének (3) bekezdését, hogy az lehetővé teszi a tagállam számára a városi tömegközlekedési szolgáltatások másik tagállamban székhellyel rendelkező fuvarozó általi nyújtásának az első kérdésben leírt módon való korlátozását?

      (1)  HL 2007., L 315., 1. o.

      (2)  HL 1998., L 4., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 3. kötet, 501. o.


title: T-496/17. sz. ügy: 2017. július 28-án benyújtott kereset – Sedes Holding kontra EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 318/24

         2017. július 28-án benyújtott kereset – Sedes Holding kontra EUIPO (gratis)
   (T-496/17. sz. ügy)
   (2017/C 318/31)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Sedes Holding AŞ (Isztanbul, Törökország) (képviselők: K. Ongena és C. Du Jardin ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy:„gratis” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 15 950 603. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. május 30-án hozott határozata (R 506/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 68. cikke alapján az eljárási szóbeli szakaszának lefolytatása céljából az ügyek közötti összefüggés miatt egyesítse a jelen ügyet és az EUIPO R 507/2017-2. sz. ügyben hozott határozata elleni keresetet;

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a keresetet, következésképpen:

                           —

                           elsődlegesen helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és kötelezze az EUIPO-t a „GRATIS” 15 950 603. sz. európai uniós védjegybejelentés lajstromba vételére a bejelentésben szereplő valamennyi áru tekintetében;

                           —

                           másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és kötelezze az EUIPO-t a „GRATIS” 15 950 603. sz. európai uniós védjegybejelentés lajstromba vételére az „illatszerek, kozmetikai termékek, személyes használatú parfümök és dezodorok” tekintetében;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (2) bekezdésének megsértése;

               —

               az uniós jog alapelveinek megsértése.


title: T-30/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. április 23-i végzése – SID kontra Bizottság ( Állami támogatás – Kifogást nem emelő határozat – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Az érdekelt fogalma – Munkavállalói szakszervezet )

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/22

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. április 23-i végzése – SID kontra Bizottság
   (T-30/03. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatás - Kifogást nem emelő határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Az érdekelt fogalma - Munkavállalói szakszervezet’)
   (2007/C 140/38)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Koppenhága, Dánia) (képviselők: P. Bentley, QC, A. Worsøe és F. Ragolle ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő kezdetben: H. van Vliet, majd N. Khan meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Dán Királyság (képviselő: J. Molde meghatalmazott) és Norvég Királyság (képviselő: I. Høyland meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság B (2002) 4370. sz. végleges, 2002. november 13-i határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben nem emelt kifogást a dán nemzeti nyilvántartásban szereplő tengerjáró hajók fedélzetén alkalmazott tengerészekre alkalmazandó dán adóintézkedésekkel szemben.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság elutasítja a keresetet mint megalapozatlant.

               2)

               A felperes viseli a saját és a Bizottság költségeit.

               3)

               Valamennyi fél viseli saját beavatkozásával kapcsolatban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 70., 2003.3.22.


title: T-225/05. sz. ügy: Guido Strack által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 17-én benyújtott kereset

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/28

         Guido Strack által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 17-én benyújtott kereset
   (T-225/05. sz. ügy)
   (2005/C 205/50)
   Az eljárás nyelve: német
   Guido Strack (lakóhelye: Köln [Németország], képviseli: J. Mosar ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. június 17-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               vegyen tudomást a felperes által a személyzeti szabályzat 91. cikke alapján benyújtott keresetről;

               —

               a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és alaposnak;

               —

               semmisítse meg az alperes panaszt elutasító 2005. március 22-i határozatát;

               —

               semmisítse meg az alperes 2003. november 19-i elutasító határozatát;

               —

               semmisítse meg a COM/A/057/04 sz. pályázati eljárást;

               —

               kötelezze az alperest 5000 euró összegű kártérítés fizetésére az alperes által jogellenesen lefolytatott pályázati eljárás, illetve az elkésetten és csak többszöri érdeklődést követően kézbesített elutasító határozat miatt elszenvedett erkölcsi károk fejében;

               —

               kötelezze az alperest az eljárási és további költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes részt vett a COM/A/057/04 sz. pályázati eljáráson. 2004. november 19-i levelével az alperes azt közölte vele, hogy nem vették figyelembe a pályázatát. A felperes által e határozat ellen benyújtott panaszt az Európai Közösségek Bizottsága 2005. március 18-i határozatával elutasította. A jelen kereset a kinevezésre jogosult hatóság 2005. március 18-i, a panasz tárgyában hozott határozatának formájában hozott 2004. november 19-i határozata, illetve a COM/A/057/04 sz. pályázati eljárás megsemmisítésére irányul.
   Keresetét a felperes öt indokkal támasztja alá. Elsősorban arra hivatkozik, hogy a versenyvizsga sérti az Európai Bizottság középvezetői szintre vonatkozó 2004. április 28-i határozatát (C(2004)15997, VM 73-2004), mivel az előválogatást végző bizottságban nem vett részt másik főigazgatóságról delegált tag. Ezen kívül az eljárás az Európai Közösségek személyzeti szabályzatának 11. cikkét, illetve 22a. cikkének (3) bekezdését is sérti, mivel a pályázók kiválasztásában az előválogatást végző bizottságból két tag vett részt. Harmadsorban, a felperes az Európai Közösségek személyzeti szabályzatának 2., 4., 5., 7. és 29. cikkének megsértését kifogásolja, mivel álláspontja szerint a kinevezésre jogosult hatóság nem a legalkalmasabb pályázót választotta ki. Ezen túlmenően, a 2004. november 19-i elutasító határozat a felperes szerint az Európai Közösségek személyzeti szabályzatának 25. cikkét sérti, mivel nem tartalmaz indokolást. Végül a felperes előadja, hogy az alapjogi charta 41. cikkében foglalt gondos ügyintézés elve, valamint a gondoskodási kötelezettség elve is sérelmet szenvedett, mivel a felperest nem értesítették szabályszerűen arról, hogy az állást mással töltötték be.


title: C-400/09. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) által 2009. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 és Ompakningsselskabet af 1. november 2005 kontra Merck & Co., Merck Sharp & Dohme BV és Merck Sharp & Dohme

text:
               19.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/23

         A Højesteret (Dánia) által 2009. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 és Ompakningsselskabet af 1. november 2005 kontra Merck & Co., Merck Sharp & Dohme BV és Merck Sharp & Dohme
   (C-400/09. sz. ügy)
   2009/C 312/38
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Højesteret (Dánia)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Orifarm A/S, Orifarm Supply A/S, Handelsselskabet af 5. januar 2002 A/S, felszámolás alatt, és Ompakningsselskabet af 1. november 2005 A/S.

      Alperesek: Merck & Co. Inc., Merck Sharp & Dohme BV és Merck Sharp & Dohme.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A C-232/94. sz., MPA Pharma kontra Rhône-Poulenc Pharma ügyben (1) és a C-427/93., C-429/93. és C-436/93. sz., Bristol-Myers Squibb és társai kontra Paranova egyesített ügyekben (2) hozott ítéletet úgy kell-e értelmezni, hogy a párhuzamos importot végző, aki forgalombahozatali engedéllyel és információval rendelkezik a párhuzamos importra kerülő gyógyszerkészítmény vonatkozásában, és aki utasításokat ad egy külön vállalkozásnak valamely gyógyszerkészítmény megvásárlására és újracsomagolására, a termékcsomagolás kivitelének részleteire, és a termékkel kapcsolatos intézkedések megtételére, sérti-e a védjegyjogosult jogait, ha a párhuzamos importra kerülő gyógyszerkészítmény külső csomagolásán önmagát — és nem az újracsomagolási engedéllyel rendelkező, a terméket importáló és tényleges újracsomagolást (ideértve a védjegyjogosult védjegyének [újra]elhelyezését) végző külön vállalkozást — tünteti fel újracsomagolóként?

               2.

               Az (1) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e, hogy valószínűsíthető, hogy amikor a forgalombahozatali engedély jogosultja az újracsomagolást ténylegesen, megrendelésre végző vállalkozás helyett önmagát tünteti fel újracsomagolóként, nem áll fenn annak kockázata, hogy ez a fogyasztóban/végfelhasználóban azt a téves feltevést kelti, hogy a védjegyjogosult felelős az újracsomagolásért?

               3.

               Az (1) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e, hogy valószínűsíthetően kizárt, hogy a fogyasztók/végfelhasználók abban a téves feltevésben legyenek, hogy a védjegyjogosult felelős az újracsomagolásért, ha az újracsomagolást ténylegesen végző vállalkozást tüntetik fel újracsomagolóként?

               4.

               Az (1) kérdés megválaszolása során csak annak kockázata bír-e jelentőséggel, hogy a fogyasztó/végfelhasználó arra a téves feltevésre juthat, hogy a védjegyjogosult felelős az újracsomagolásért, vagy a védjegyjogosulttal kapcsolatos egyéb szempontok is jelentőséggel bírnak, például, hogy (a) a behozatalt, a tényleges újracsomagolást és a védjegyjogosult védjegyének a termék külső csomagolásán történő újra-elhelyezését végző személy fenti tevékenységével saját maga sérti a védjegyjogosult védjegyjogát; és hogy (b) olyan tényezőknek köszönhetően, melyekért az újracsomagolást ténylegesen végző személy felelős, az újracsomagolás hatással van a termék eredeti állapotára, vagy az újracsomagolás olyan kivitelezésű, mely valószínűsíthetően sérti a védjegyjogosult jóhírnevét (lásd többek között a C-427/93., C-429/93. és C-436/93. sz., Bristol-Myers Squibb és társai kontra Paranova egyesített ügyekben hozott ítéletet)?

               5.

               Az (1) kérdés megválaszolása során jelentőséggel bír-e, hogy a forgalombahozatali engedély jogosultja, aki magát újracsomagolóként tüntette fel, a védjegyjogosultnak az újracsomagolt, párhuzamos importra kerülő gyógyszerkészítmény tervezett értékesítését megelőző értesítése időpontjában a tényleges újracsomagolóval azonos cégcsoporthoz tartozik (leányvállalat)?

      (1)  EBHT 1996., I-3671. o.

      (2)  EBHT 1996., I-3457. o.


title: T-292/10. sz. ügy: 2010. július 1-jén benyújtott kereset — Monty Program kontra Bizottság

text:
               25.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/15

         2010. július 1-jén benyújtott kereset — Monty Program kontra Bizottság
   (T-292/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 260/21
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Monty Program AB (Tuusula, Finnország) (képviselők: H. Anttilainen-Mochnacz ügyvéd és C. Pouncey Solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a Bizottság COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems ügyben 2010. január 21-én hozott C(2010) 142 végleges határozatát; és

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a felperes eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes keresetével az EUMSZ 263. cikk alapján a Bizottság COMP/M.5529 — Oracle/Sun Microsystems ügyben 2010. január 21-én hozott C(2010) 142 végleges határozata azon 1. cikkének megsemmisítését kéri, amely a Sun Microsystems teljes irányításának Oracle Corporation általi megszerzését a közös piaccal és az EGT-Megállapodás működésével összeegyeztethetőnek nyilvánítja a 139/2004/EK tanácsi rendelettel (1) összhangban.
   A felperes keresete alátámasztására a következő jogalapokat terjeszti elő.
   A felperes először is előadja, hogy a Bizottság tévesen értékelte az Oracle biztosítékainak jellegét, és ezáltal megsértette az EK összefonódás-ellenőrzési rendelet 2. cikkét és a korrekciós intézkedésekről szóló bizottsági közleményt (2). A felperes álláspontja szerint a Bizottság azáltal, hogy az Oracle jövőbeni magatartásra vonatkozó tíz biztosítékát új körülményeknek minősítette, amelyek minden versenyjogi aggályt eloszlathatnak, és a kifogásemelés feltételhez nem kötött mellőzéséről szóló határozatot tesznek lehetővé, tévesen alkalmazta a jogot.
   Másodsorban a felperes előadja, hogy a Bizottság azáltal, hogy nem alkalmazta a korrekciós intézkedésekről szóló bizottsági közleményt, és következésképpen nem végezte el a biztosítékokra vonatkozó, piaci szereplőkkel folytatott konzultációt, egyrészt lényeges eljárási szabályokat sértett, másrészt — azzal, hogy hivatalosan megfosztotta a felperest az Oracle biztosítékaira vonatkozó álláspontja ismertetésének lehetőségétől — megsértette a felperes jogos elvárásait. A Bizottság továbbá visszaélt hatáskörével azáltal, hogy az Oracle biztosítékait kötelezettségvállalások helyett új körülményeknek minősítette.
   Harmadrészt a Bizottság megsértette az EK összefonódás-ellenőrzési rendelet 2. cikkét azáltal, hogy helytelenül értékelte a biztosítékoknak az Oracle-re az összefonódást követően gyakorolt hatásait, és ennek következtében nem felelt meg az uniós jog által a Bizottságra előírt bizonyítási követelménynek, így nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett. Ennek megfelelően a Bizottság jogi hibát követett el azáltal, hogy az EK összefonódás-ellenőrzési rendelet 2. cikke alapján kifogásemelés mellőzéséről szóló határozatot fogadott el.
   Végül a felperes azt állítja, hogy a Bizottság a nyílt forráskódú szoftverek piacán jelen lévő versenytársak által az Oracle tekintetében az összefonódást követően keltett versenyjogi aggály értékelésében nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el. Hibás a Bizottság azon értékelése, amely szerint, még ha az Oracle az összefonódást követően ki is vonná a piacról a MySQL-t (a Sun Microsystems fő adatbázisszoftvere), a MySQL által keltett versenyjogi aggályt a nyílt forráskódú szoftverek más értékesítői idéznék elő.

      (1)  A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló, 2004. január 20-i 139/2004/EK tanácsi rendelet (HL 2004 L 24., 1. o.).

      (2)  A 139/2004/EK tanácsi rendelet és a 802/2004/EK bizottsági rendelet alapján elfogadható korrekciós intézkedésekről szóló bizottsági közlemény (HL 2008. C 267., 1. o.).


title: A C-13/04. sz. ügy törlése

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/24

         A C-13/04. sz. ügy (1) törlése
   (2005/C 57/40)

      (Az eljárás nyelve: finn)

   2004. november 26-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-13/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 71., 2004.3.20.


title: C-510/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-398/10. sz., Fapricela kontra Bizottság ügyben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen a Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA által 2015. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/25

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-398/10. sz., Fapricela kontra Bizottság ügyben 2015. július 15-én hozott ítélete ellen a Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA által 2015. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-510/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 381/27)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Fellebbező: Fapricela – Indústria de Trefilaria, SA (képviselők: T. Caiado Guerreiro és R. Rodrigues Lopes advogados)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság korrigálja a bírság kiszámításakor figyelembe vett eladások értékét.

               —

               A Bíróság részben helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az a következőkre vonatkozik:

                           —

                           a figyelembe veendő eladások értéke;

                           —

                           a kartellben való részvétel időtartamával kapcsolatos bizonyítási teher;

                           —

                           a Fundia esetében megállapítottnál jelentősebb súly megállapítása;

                           —

                           túlzott mértékű kiegészítő összeg megállapítása.

               —

               A Bíróság következésképpen korrigálja a bírság összegét, különösen a következők révén:

                           —

                           az eladások értékének korrigálása;

                           —

                           a jogsértés időtartamának korrigálása;

                           —

                           a bírság kiszámításához figyelembe vett év korrigálása;

                           —

                           a jogsértés súlyának korrigálása, 16 %-os súlyossági tényező megállapításával (azaz a Fundia esetében alkalmazottal megegyezően);

                           —

                           a kiegészítő összeg korrigálása.

               —

               A Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               a)

               A Bizottság által a bírság kiszámításakor figyelembe vett és a Törvényszék által helybenhagyott eladások értékét nyilvánvaló hibák jellemzik, amelyeket korrigálni kell.

               b)

               A Törvényszék tévesen osztotta meg a bizonyítási terhet, és így a tények vizsgálatakor megsértette az ártatlanság vélelmének elvét.

               c)

               A Törvényszék a bírság kiszámításakor nem teljesítette indokolási kötelezettségét, továbbá megsértette az egyenlő bánásmód elvét, aminek következtében a jogsértés súlyát túlzó mértékben állapította meg.

               d)

               A Törvényszék az elrettentő hatás címén alkalmazott kiegészítő összeg meghatározásakor megsértette az arányosság elvét, ami különösen a bírság arányosságát csorbítja.


title: T-212/13. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 3-i végzése — Madaus kontra OHIM — Indena (ECHINAMID)

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/30

         A Törvényszék 2013. szeptember 3-i végzése — Madaus kontra OHIM — Indena (ECHINAMID)
   (T-212/13. sz. ügy) (1)

   2013/C 336/67
   Az eljárás nyelve: angol
   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 178., 2013.6.22.


title: Az első főtanácsnok kijelölése

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/4

         Az első főtanácsnok kijelölése
   (2008/C 301/05)
   A Bíróság az eljárási szabályzat 10. cikke 1. §-ának harmadik bekezdése alapján a 2008. október 7-től2009. október 6-ig terjedő egyéves időszakra Eleanor Sharpstont első főtanácsnoknak jelölte ki.


title: C-667/16. sz. ügy: A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2016. december 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren örökösei kontra Staatssecretaris van Economische Zaken

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/12

         A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2016. december 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren örökösei kontra Staatssecretaris van Economische Zaken
   (C-667/16. sz. ügy)
   (2017/C 078/17)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: M.N.J.P.W. Nooren & J.M.F.D.C. Nooren, M.N.F.M. Nooren örökösei

      Alperes: Staatssecretaris van Economische Zaken

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Lehetővé tette-e az uniós jogalkotó a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet 70., 71. és 72. cikkében, hogy – mint a jelen esetben, amelyben ugyanazon kölcsönös megfeleltetési területet érintő több meg nem felelésről van szó – egyrészt a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeknek való ismételt és nem ismételt gondatlan meg nem felelések, másrészt a kölcsönös megfeleltetési kötelezettségeknek való szándékos meg nem felelések miatti támogatáscsökkentéseket összeadják?

               2)

               Amennyiben igen: melyik cikk, illetve annak melyik része ad jogalapot erre, és mi ezen összeadás számítási módja?

               3)

               Amennyiben nem: jogalapot ad-e erre az uniós jog valamely más rendelkezése?


title: F-38/10. sz. ügy: 2010. május 31-én benyújtott kereset — Vakalis kontra Bizottság

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/54

         2010. május 31-én benyújtott kereset — Vakalis kontra Bizottság
   (F-38/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 209/86
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Ioannis Vakalis (Luvinate, Olaszország) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Egyéni Jogosultságokat Kezelő és Kifizető Hivatal azon határozatának megsemmisítése, amelyben megállapította a felperes nyugdíjjogosultságait, azoknak az Unió nyugdíjrendszerébe való átvitelekor.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg a Bizottság 2004. április 28-i, 60/2004 sz. határozatának jogellenességét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a PMO-4/TP D(2009)/434514716 sz. határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a panaszt elutasító határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: A Bíróság végzése (ötödik tanács)  2005. október 6.  a C-256/05. sz., (a Telecom-Control-Kommission előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Telekom Austria AG, korábban Post & Telekom Austria AG ügyben (Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Bírósághoz fordulás – Elektronikus hírközlés – Hálózatok és szolgáltatások – Közösségi jogi háttér – Tranzitszolgáltatások piaca)

text:
               14.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/7

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (ötödik tanács)
   2005. október 6.
   a C-256/05. sz., (a Telecom-Control-Kommission előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Telekom Austria AG, korábban Post & Telekom Austria AG ügyben (1)

   (Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések - A Bíróság hatásköre - Bírósághoz fordulás - Elektronikus hírközlés - Hálózatok és szolgáltatások - Közösségi jogi háttér - Tranzitszolgáltatások piaca)
   (2006/C 10/15)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-256/05. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Telecom-Control-Kommission (Ausztria) a Bírósághoz 2005. június 17-én érkezett 2005. június 13-i határozatával az előtte a Telekom Austria AG, korábban Post & Telekom Austria AG-vel szemben folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (ötödik tanács), tagjai: R. Silva de Lapuerta tanácselnök, P. Kūris (előadó) és G. Arestis bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: R. Grass, 2005. október 6-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:
   Az Európai Közösségek Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Telecom-Control-Kommission 2005. június 13-i határozatában feltett kérdés megválaszolására.

      (1)  HL C 205., 2005.8.20.


title: F-98/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Di Bucci kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2004. évi előléptetési időszak – Elsőbbségi pontok adása – Az új személyzeti szabályzat rendelkezéseinek időbeli hatálya)

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/30

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Di Bucci kontra Bizottság
   (F-98/05. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2004. évi előléptetési időszak - Elsőbbségi pontok adása - Az új személyzeti szabályzat rendelkezéseinek időbeli hatálya)
   (2008/C 116/56)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Vittorio Di Bucci (Brüsszel, Belgium) (képviselők: M. van der Woude és V. Landes ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és V. Joris meghatalmazottak, segítőjük: D. Slater ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a felperes 2004. évi előléptetési időszakra vonatkozó elsőbbségi pontjait megállapító határozatok megsemmisítése, másrészt a 2004. évi időszakra vonatkozóan A*11 besorolási fokozatból A*12 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők érdem szerinti listájának megsemmisítése
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a 2004. évi előléptetési időszak végén V. Di Bucci teljes pontszámát megállapító határozatot és az ezen időszakra vonatkozó előléptetését megtagadó határozatot megsemmisíti.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 10., 2006.1.14., 24. o. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságán a T-381/05. sz. alatt nyilvántartásba vett, majd a 2005. december 15-i végzéssel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékéhez áttett ügy).


title: C-175/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. október 28-i ítélete (a Court of Appeal (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs kontra AXA UK plc (Hatodik HÉA-irányelv — Mentesség — A 13. cikk B. része d) pontjának 3. alpontja — Fizetésekre és átutalási forgalomra vonatkozó ügyletek — Követelésbehajtás — Fogorvosi ellátások fizetési rendszerei — Valamely szolgáltatásnyújtó ügyfelei javára nyújtott fizetésbeszedési és — Kezelési szolgáltatások)

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/13

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. október 28-i ítélete (a Court of Appeal (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs kontra AXA UK plc
   (C-175/09. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Mentesség - A 13. cikk B. része d) pontjának 3. alpontja - Fizetésekre és átutalási forgalomra vonatkozó ügyletek - Követelésbehajtás - Fogorvosi ellátások fizetési rendszerei - Valamely szolgáltatásnyújtó ügyfelei javára nyújtott fizetésbeszedési és - Kezelési szolgáltatások)
   2010/C 346/21
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Alperes: AXA UK plc

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Court of Appeal — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145, 1. o; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke, B. része d) pontja, 3. alpontjának értelmezése — Adómenteségek — Hatály — „Pénzeszközök átutalásával, valamint a jogi és pénzügyi helyzet változásával járó szolgáltatások” fogalma — Valamely kereskedő ügyfelei tartozásainak beszedésére, kezelésére és behajtására szolgáló rendszer — Fogászati ellátások fizetési rendszere

      Rendelkező rész

   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv 13. cikke B. része d) pontjának 3. alpontját úgy kell értelmezni, hogy nem tartozik az említett rendelkezésben szabályozott mentesség hatálya alá azon szolgáltatásnyújtás, amely lényegében abban áll, hogy a szolgáltatásnyújtó a harmadik fél bankjától kéri, hogy e személynek a szolgáltatásnyújtó ügyfelével szemben fennálló tartozása összegét a „közvetlen beszedési megbízás” rendszere útján utalja át a szolgáltatásnyújtó számlájára, az ügyfélnek elküldi a kapott összegekről szóló elszámolást, kapcsolatba lép azon harmadik féllel, akitől a szolgáltatásnyújtó nem kapott fizetést, és végül azt az utasítást adja a saját bankja részére, hogy a kapott fizetéseket — a szolgáltatásnyújtó díjával csökkentve — utalja át az ügyfél bankszámlájára.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: T-254/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. május 26-i ítélete – Aldi Einkauf kontra EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Casale Fresco európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi FREZCO európai uniós szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/28

         A Törvényszék 2016. május 26-i ítélete – Aldi Einkauf kontra EUIPO – Dyado Liben (Casale Fresco)
   (T-254/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Casale Fresco európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi FREZCO európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 251/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Németország) (képviselők: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen és N. Bertram ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. Kunz meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Dyado Liben OOD (Szófia, Bulgária)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Casale Fresco szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. március 11-én hozott határozata (R 1138/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: C-69/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2005. február 11-én benyújtott kereset

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/15

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2005. február 11-én benyújtott kereset
   (C-69/05. sz. ügy)
   (2005/C 106/29)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Florence Clotuche-Duvieusart és Agnieszka Stobiecka-Kuik, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2005. február 11-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem nyújtotta be 2001. július 1-je előtt és legkésőbb 2002. június 30-ig a valamennyi, 2000-ben és 2001-ben a mezőgazdasági ágazatban létező állami támogatási programról szóló éves jelentést, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette a mezőgazdasági ágazat állami támogatásaira vonatkozó iránymutatás (2000/C/28/02) által végrehajtott, az EK-Szerződés 88. cikkének (1) bekezdéséből és az EK-Szerződés 93. cikkének (jelenleg az EK-Szerződés 88. cikke) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet (1) 21. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az EK-Szerződés 93. cikkének (jelenleg az EK-Szerződés 88. cikke) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 59/1999/EK tanácsi rendelet 21. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy „a tagállamok éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak valamennyi létező támogatási programról, amelyre tekintettel a […] feltételt megállapító határozat alapján nem áll fenn egyedi jelentéstételi kötelezettség”. A mezőgazdasági ágazatban e jelentések benyújtását „a mezőgazdasági ágazat állami támogatásaira vonatkozó iránymutatás” (2000/C/28/02) szabályozza, amely pontosítja, hogy „az érintett tagállam mezőgazdasági ágazatának valamennyi támogatási programjára vonatkozó egyszerű jelentést először 2001. július 1-je előtt, majd legkésőbb minden év június 30-ig kell a Bizottsághoz benyújtani”. A tagállam hasznos intézkedései címén elfogadott, állami támogatásokra vonatkozó iránymutatás kötelező jellegét a Bíróság ítélkezési gyakorlata megerősítette. A Luxemburgi Nagyhercegség elfogadta a mezőgazdasági ágazat állami támogatásaira vonatkozó iránymutatást, mivel soha nem jelezte írásban, hogy az iránymutatásban lévő hasznos intézkedéseket vitatná. Következésképpen azáltal, hogy nem nyújtotta be sem 2000-re, sem 2001-re a kérdéses jelentéseket, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette kötelezettségeit.

      (1)  HL L 83., 1999.3.27., 1. o.


title: C-282/08. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 2005/29/EK irányelv – Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/8

         A Bíróság (hetedik tanács) 2009. február 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-282/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2005/29/EK irányelv - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2009/C 82/14)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Roels és W. Wils meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: C. Schiltz meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatról szóló irányelv”) (HL L 149., 22. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések előírt határidőn belül történő elfogadásának vagy közlésének elmulasztása
   Rendelkező rész

               1)

               A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatról szóló irányelv”) – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2008.8.15.