title: C-213/20. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G. W., E. S. kontra „A.” Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S. A.

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/7

      A Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Lengyelország) által 2020. május 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – G. W., E. S. kontra „A.” Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S. A.
      (C-213/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/09)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: G. W., E. S.

         Alperes:„A.” Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) III. mellékletének a) 12. pontjával összefüggésben értelmezett 36. cikkének (1) bekezdését, hogy az e rendelkezésben említett információk közlésének kötelezettsége a biztosítottra is vonatkozik, ha az egyidejűleg nem minősül szerződő félnek, és a mögöttes befektetési alaphoz kötött élet- és meghatározott életkor elérésére szóló, biztosító és a szerződő fél vállalkozás közötti csoportos biztosítási szerződéshez fogyasztói minőségben csatlakozó személyként, illetve a biztosítási díjként befizetett pénzeszközök tekintetében befektetőként jár el?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ezen irányelv III. mellékletének a) 11. és 12. pontjával összefüggésben értelmezett 36. cikkének (1) bekezdését, hogy az első kérdésben szereplőhöz hasonló jogviszony keretében a mögöttes befektetési alaphoz kapcsolódó pénzügyi eszközök jellemzőiről való tájékoztatás kötelezettsége azt is jelenti, hogy a fogyasztót – biztosítottat teljeskörűen és érthetően kell tájékoztatni a mögöttes befektetési alap eszközeibe (például a strukturált kötvényekbe vagy származtatott eszközökbe) való befektetés összes kockázatáról, azok típusáról és szintjéről, vagy a hivatkozott rendelkezés értelmében elegendő a fogyasztóval – biztosítottal kizárólag az eszközök biztosítási alap közvetítésével történő befektetésével kapcsolatos kockázatok legfőbb típusaira vonatkozó alapvető információkat közölni?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni az az életbiztosításról szóló 2002/83/EK irányelv III. mellékletének a) 11. és 12. pontjával összefüggésben értelmezett 36. cikkének (1) bekezdését, hogy e rendelkezés alapján az első és második kérdésben szereplőhöz hasonló jogviszony keretében az életbiztosítási szerződéshez biztosítotti minőségben csatlakozó fogyasztót mindazon befektetési kockázatról és ahhoz kapcsolódó feltételekről tájékoztatni kell, amelyekről a biztosítási alap portfólióját kitevő eszközök (strukturált kötvények vagy származtatott eszközök) kibocsátója a biztosítót tájékoztatta?

                  4)

                  Az előző kérdésekre adott igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni az életbiztosításról szóló 2002/83/EK irányelv 36. cikkének (1) bekezdését, hogy a mögöttes befektetési alaphoz kötött élet- és meghatározott életkor elérésére szóló csoportos biztosítási szerződéshez biztosítottként csatlakozó fogyasztót a szerződéskötést megelőzően a szerződéskötést megelőző elkülönített eljárás keretében kell a pénzügyi eszközök jellemzőiről és az ezen eszközökbe történő befektetés kockázatairól tájékoztatni, vagy azzal ellentétes a nemzeti jognak az ustawa o działalności ubezpieczeniowej z dn. 22 maja 2003 r. (a biztosítási tevékenységről szóló, 2003. május 22-i törvény, Dz. U. 124. szám, 11510. alszám; 2009. december 16-i egységes szöveg, Dz. U. 2010. 11. szám, 66. alszám) 13. cikkének (4) bekezdéséhez hasonló rendelkezése, amely szerint elegendő, ha ezeket az információkat csak a biztosítási szerződésben és annak megkötésekor közlik, és a tájékoztatás időpontja a szerződéshez való csatlakozási eljárás során nincs világosan és egyértelműen megkülönböztetve és elkülönítve?

                  5)

                  A 1–3. kérdésre adott igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni az életbiztosításról szóló 2002/83/EK irányelv III. mellékletének a) 11. és 12. pontjával összefüggésben értelmezett 36. cikkének (1) bekezdését, hogy az e rendelkezésben foglalt tájékoztatási kötelezettség megfelelő teljesítése a mögöttes befektetési alaphoz kötött élet- és meghatározott életkor elérésére szóló csoportos biztosítási szerződés alapvető elemének tekintendő, és hogy annak megállapítása, hogy e kötelezettséget nem megfelelően teljesítették, azt eredményezheti, hogy a szerződés érvénytelenségének esetleges megállapítása, annak semmisége vagy az e szerződéshez való csatlakozásról szóló egyéni nyilatkozat érvénytelenségének, illetve semmiségének esetleges megállapítása miatt a biztosított fogyasztó jogosult lesz az összes befizetett biztosítási díjat visszakövetelni?

         (1)  HL 2002. L 345., 1. o.


title: T-446/20. sz. ügy: 2020. július 8-án benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit mutuel és társai kontra ESZT

text:
               14.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/15

      2020. július 8-án benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit mutuel és társai kontra ESZT
      (T-446/20. sz. ügy)
      (2020/C 304/18)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Confédération nationale du Crédit mutuel (Párizs, Franciaország) és 25 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesekre vonatkozó részében semmisítse meg az Egységes Szanálási Alapba a 2020. évre vonatkozóan fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2020/24. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az Egységes Szanálási Mechanizmusról szóló rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-444/20. sz., Société générale és társai kontra ESZT ügyben hivatkozott jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.


title: T-741/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – Trasys International et Axianseu – Digital Solutions kontra EASA („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Közbeszerzési eljárás – Informatikai alkalmazás- és infrastruktúrakezelési szolgáltatások – Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása és a szerződés más ajánlattevőknek való odaítélése – Indokolási kötelezettség – Az árajánlat kirívóan alacsony jellegének értékelése – A nyertes ajánlatok jellemzői és viszonylagos előnyei – Indokolás iránti kérelem olyan ajánlattevő részéről, aki/amely nincs kizárást indokoló helyzetben, és ajánlata megfelel a közbeszerzési dokumentumoknak”)

text:
               11.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/59

      A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – Trasys International et Axianseu – Digital Solutions kontra EASA
      (T-741/17. sz. ügy) (1)

      („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Informatikai alkalmazás- és infrastruktúrakezelési szolgáltatások - Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása és a szerződés más ajánlattevőknek való odaítélése - Indokolási kötelezettség - Az árajánlat kirívóan alacsony jellegének értékelése - A nyertes ajánlatok jellemzői és viszonylagos előnyei - Indokolás iránti kérelem olyan ajánlattevő részéről, aki/amely nincs kizárást indokoló helyzetben, és ajánlata megfelel a közbeszerzési dokumentumoknak”)
      (2019/C 383/66)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Trasys International EEI (Brüsszel, Belgium) és Axianseu – Digital Solutions SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: L. Masson és G. Tilman ügyvédek)

         Alperes: Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (képviselők: S. Rostren, E. Tellado Vásquez és H. Köppen meghatalmazottak, segítőjük: V. Ost, M. Vanderstraeten és F. Tulkens ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EASA 2017. augusztus 28-i, az EASA.2017.HVP.08. számú, informatikai alkalmazás- és infrastruktúrakezelési, kölni (Németország) szolgáltatásnyújtásra irányuló ajánlati felhívás keretében a felperesek konzorciuma által benyújtott ajánlatot elutasító és a közbeszerzési szerződést a rangsorolási rendszer szerint három másik ajánlattevőnek odaítélő határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék megsemmisíti az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (EASA) 2017. augusztus 28-i, az EASA.2017.HVP.08. számú, informatikai alkalmazás- és infrastruktúrakezelési, kölni (Németország) szolgáltatásnyújtásra irányuló ajánlati felhívás keretében a TRASYS International EEIG és az Axianseu – Digital Solutions SA konzorciuma által benyújtott ajánlatot elutasító és a közbeszerzési szerződést a rangsorolási rendszer szerint három másik ajánlattevőnek odaítélő határozatát.

                  2)

                     A Törvényszék az EASA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 13., 2018.1.15.


title: T-464/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 17-i ítélete – Grupo Bimbo kontra EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Tia Rosa európai uniós ábrás védjegy bejelentése – TIA ROSA korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az áruk hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/51

      A Törvényszék 2019. szeptember 17-i ítélete – Grupo Bimbo kontra EUIPO – Rubio Snacks (Tia Rosa)
      (T-464/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Tia Rosa európai uniós ábrás védjegy bejelentése - TIA ROSA korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az áruk hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 399/61)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexico, Mexikó) (képviselő: N. Fernández Fernández-Pacheco ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Rubio Snacks, SL (Bullas, Spanyolország) (képvisleők: I. Temiño Ceniceros és J. Oria Sousa-Montes ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Rubio Snacks és a Grupo Bimbo közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. május 18-án hozott határozata (R 2739/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Grupo Bimbo, SAB de CV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 328., 2018.9.17.


title: T-744/19. sz. ügy: 2019. november 5-én benyújtott kereset – Methanol Holdings (Trinidad) kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/48

      2019. november 5-én benyújtott kereset – Methanol Holdings (Trinidad) kontra Bizottság
      (T-744/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Methanol Holdings (Trinidad) Ltd (Cuova, Trinidad és Tobago) (képviselők: B. Servais és V. Crochet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Oroszországból, a Trinidad és Tobagóból, valamint az Amerikai Egyesült Államokból származó karbamid–ammónium-nitrát keverékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2019. október 8-i (EU) 2019/1688 bizottsági végrehajtási rendeletet a felperesre vonatkozó részében;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, nevezetesen arra, hogy a Bizottság által az alákínálási és alulértékesítési különbözet számítására vonatkozóan alkalmazott módszer sérti az alaprendelet 1. cikkének (1) bekezdését, 3. cikkének (1), (2), (3), (5) és (8) bekezdését, valamint 9. cikkének (4) bekezdését, a Törvényszék és a WTO ítélkezési gyakorlatát, valamint a tisztességes összehasonlítás elvét, mivel a Bizottság az alákínálási és alulértékesítési különbözet számításához nem hasonlította össze az importárakat az uniós ágazat által azonos, megfelelő kereskedelmi szinten termelt hasonló áruk árával.
      A felperes lényegében azzal érvel, hogy először is a Trinidad és Tobagóból származó importált karbamid–ammónium-nitrát árának az alákínálási és alulértékesítési különbözetnek az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének analógia útján való alkalmazásával történő kiszámításához való meghatározása sérti az alaprendelet 3. cikkének (1) bekezdését, és a Bizottság azáltal, hogy e képzett árat használta fel az alákínálási és alulértékesítési különbözetnek a meghatározásához, elmulasztotta az áraknak az azonos, megfelelő kereskedelmi szinten való összehasonlítását, ami sérti az alaprendelet 3. cikkének (2), (3), (5) és (8) bekezdését, és így 9. cikkének (4) bekezdését, a Törvényszék és a WTO ítélkezési gyakorlatát, valamint a tisztességes összehasonlítás elvét.


title: T-702/19. sz. ügy: 2019. október 11-én benyújtott kereset – Compass Overseas Holdings és társai kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/34

      2019. október 11-én benyújtott kereset – Compass Overseas Holdings és társai kontra Bizottság
      (T-702/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Compass Overseas Holdings Ltd (Chertsey, Egyesült Királyság), Compass Overseas Holdings No.2 Ltd (Chertsey) és Hospitality Holdings Ltd (Chertsey) (képviselők: A. von Bonin, O. Brouwer és A. Pliego Selie ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final alperesi határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperesek költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a referenciarendszernek a megtámadott határozatban való azonosítása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, továbbá nem adott megfelelő indokolást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, továbbá nem adott megfelelő indokolást akkor, amikor a megtámadott határozatban tévesen minősítette a csoportfinanszírozási mentességet a referenciarendszer rendes működésétől való eltérésnek.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor a megtámadott határozatban megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség a gazdasági szereplők közötti hátrányos megkülönböztetést eredményez.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentességet nem igazolja a referenciarendszer jellege, illetve általános szerkezete.


title: T-728/19. sz. ügy: 2019. október 29-én benyújtott kereset – PL kontra Bizottság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/56

      2019. október 29-én benyújtott kereset – PL kontra Bizottság
      (T-728/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/68)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PL (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2019. augusztus 13-i és szeptember 26-i határozatát, amely az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjában a személyiség és a magánszemély becsületének védelmére vonatkozóan előírt kivétel alapján részben megtagadja a hozzáférést a felperes 2018. december 4-i, 2019. február 28-án nyilvántartásba vett kérelmeiben és megerősítő kérelmeiben foglalt dokumentumokhoz;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalapot a felperes az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) megsértésére alapítja.

                  2.

                  A második jogalapot a felperes a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.) megsértésére alapítja.

                  3.

                  A harmadik jogalapot a felperes az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének a megsértésére alapítja.

                  4.

                  A negyedik jogalapot a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére alapítja.


title: C-813/19. sz. ügy: A Cour d’appel d'Aix-en-Provence (Franciaország) által 2019. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MN

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/34

      A Cour d’appel d'Aix-en-Provence (Franciaország) által 2019. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MN
      (C-813/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/35)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d’appel d'Aix-en-Provence

         Az alapeljárás felei

         Felperes: MN

         Alperesek: RJA, RJO, FD, BG, PG, KL, LK, MJ, NI, OH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az európai elfogatóparancs francia ügyészég általi kibocsátásának a büntetőeljárásról szóló törvénykönyv 695–16. és azt követő cikkének rendelkezései által előírt feltételei eleget tesznek-e teljes mértékben az uniós jog értelmében vett hatékony bírói jogvédelem követelményeinek?

                  2)

                  Megfelel-e a francia ügyészég az ahhoz szükséges követelményeknek, hogy a 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (1) 6. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „kibocsátó igazságügyi hatóságnak” lehessen minősíteni?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L90., magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: C-167/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n 2 de Santander [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA kontra Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – 6. és 7. cikk – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból – A kikötés részlegesen tisztességtelen jellegének megállapítása – A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör – Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kérdés)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/3

      A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n 2 de Santander [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA kontra Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García
      (C-167/16. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - 6. és 7. cikk - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból - A kikötés részlegesen tisztességtelen jellegének megállapítása - A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör - Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kérdés)
      (2020/C 19/03)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia n 2 de Santander

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

         Alperesek: Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García

         Rendelkező rész

      A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i tanácsi irányelv 6. és 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egyrészt azokkal ellentétes a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó, tisztességtelennek minősített kikötésnek az annak tisztességtelenségét megalapozó elemek nemzeti bíróság általi elhagyásával történő részleges fenntartása. Ezzel szemben nem ellentétes ezekkel a cikkekkel az, ha a nemzeti bíróság úgy orvosolja a szerződés feleinek megállapodása esetén alkalmazandó jogszabályi rendelkezés szövegét alapul vevő, tisztességtelen feltétel semmisségét, hogy azt a jogszabályi rendelkezés új, a szerződés megkötését követően módosított szövegével helyettesíti, amennyiben a szóban forgó szerződés nem maradhat fenn e tisztességtelen feltétel kihagyásával, és ha a teljes szerződés érvénytelenségének megállapítása miatt a fogyasztót különösen káros következmények érhetik.

         (1)  HL C 200., 2016.6.6.


title: C-778/19. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZX kontra BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/23

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZX kontra BNP Paribas Personal Finance SA
      (C-778/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ZX

         Alperes: BNP Paribas Personal Finance SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel (1) ellentétes-e az elévülési szabályok alkalmazása a következő esetekben: (a) egy feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása, (b) az esetleges visszatérítések esetében, c) amikor a fogyasztó a felperes, és d) amikor a fogyasztó az alperes, ideértve a viszontkeresetet is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó részben vagy teljes egészében nemleges válasz esetén az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az elévülés kezdő időpontjaként a hitelajánlat elfogadásának, nem pedig a komoly pénzügyi nehézségek felmerülésének időpontját határozza meg?

                  3)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  4)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni;

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet;

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát; és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  5)

                  Abban az esetben, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 25 éves időtartamú szerződésben a negyedik kérdésben említett elemek kizárólag a kirovó pénznemnek a lerovó pénznemhez képest 5,37%-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  6)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  7)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapta ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  8)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-780/19. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BW, CX kontra BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/26

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BW, CX kontra BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République
      (C-780/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/28)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: BW, CX

         Alperesek: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel (1) ellentétes-e az elévülési szabályok alkalmazása a következő esetekben: (a) egy feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása, (b) az esetleges visszatérítések esetében, c) amikor a fogyasztó a felperes, és d) amikor a fogyasztó az alperes, ideértve a viszontkeresetet is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó részben vagy teljes egészében nemleges válasz esetén az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az elévülés kezdő időpontjaként a hitelajánlat elfogadásának, nem pedig a komoly pénzügyi nehézségek felmerülésének időpontját határozza meg?

                  3)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  4)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni;

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet;

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát; és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  5)

                  Abban az esetben, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 25 éves időtartamú szerződésben a negyedik kérdésben említett elemek kizárólag a kirovó pénznemnek a lerovó pénznemhez képest 5,33%-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  6)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  7)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapta ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  8)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: T-695/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 20-i ítélete – Werner kontra EUIPO – Merck (fLORAMED) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A fLORAMED európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi MEDIFLOR európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/47

      A Törvényszék 2019. november 20-i ítélete – Werner kontra EUIPO – Merck (fLORAMED)
      (T-695/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A fLORAMED európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi MEDIFLOR európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 19/56)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Stefan Werner (Baldham, Németország) (képviselő: T. Büttner ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Merck KGaA (Darmstadt, Németország) (képviselők: U. Pfleghar, M. Best, M. Giannakoulis és S. Schäffner ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Merck és az S. Werner közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. szeptember 17-én hozott határozata (R 197/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Stefan Wernert kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-612/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-248/17. RENV. sz., CC kontra Parlament ügyben 2019. június 13-án hozott ítélete ellen CC által 2019. augusztus 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/7

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-248/17. RENV. sz., CC kontra Parlament ügyben 2019. június 13-án hozott ítélete ellen CC által 2019. augusztus 14-én benyújtott fellebbezés
      (C-612/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 19/09)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: CC (képviselő: G. Maximini Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-248/17. RENV. sz. ügyben 2019. június 13-án hozott ítéletet a rendelkező részének a költségekre vonatkozó 3. pontjának kivételével;

                  —

                  a Bíróság – az F-9/12. sz. ügyben benyújtott keresetlevélben szereplő számítási mód alapján – kötelezze a Parlamentet a fellebbező által elszenvedett összes nem vagyoni és vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  a Bíróság a Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező T-248/17 RENV. sz., CC kontra Parlament ügyben 2019. június 13-án hozott ítélet részleges hatályon kívül helyezését kéri (a rendelkező részének a költségekre vonatkozó 3. pontjának kivételével), amely ítéletben a Törvényszék a Parlamentet arra kötelezte, hogy fizessen meg 6 000 EUR összeget a fellebbező részére és viselje az összes költséget, valamint a keresetet ezt meghaladó részében elutasította.
      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező öt jogalapra hivatkozik:

                  —

                  A Törvényszék eljárási szabályzata 106. cikkének megsértése – A jogbiztonság elvének megsértése – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének megsértése;

                  —

                  Téves jogalkalmazás, mivel a Törvényszék nem rendelte el a kért bizonyításfelvételt és pervezető intézkedéseket;

                  —

                  A versenyvizsga-kiírás elferdítése – A megsemmisítő ítélet megsértése – Az értékelés jogellenes helyettesítése – A tisztviselők személyzeti szabályzata 1d. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  Téves jogalkalmazás, mivel a Törvényszék bizonyos álláshelyeket kizárt az esély elvesztésének értékeléséből.

                  —

                  Önkényes értékelés, téves jogalkalmazás, indokolás hiánya, pártatlanság hiánya.


               23.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 23/8

      A Hercegi Fellebbviteli Bíróság 2019. augusztus 13-i, az EFTA-Bírósághoz a H-val és I-vel szembeni büntetőeljárás ügyében benyújtott tanácsadói vélemény iránti kérelem

         (E-6/19. sz. ügy)

      (2020/C 23/08)
      A Hercegi Fellebbviteli Bíróság (Fürstliches Obergericht) 2019. augusztus 13-i, a Bíróság Hivatalához 2019. augusztus 20-án beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a H-val és I-vel szembeni büntetőeljárás ügyében, az alábbi kérdéseket illetően:

                  1.

                  Az 561/2006/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének m) pontjával kapcsolatban:

                              a)

                              E rendelkezés a pénz és/vagy értékek szállítására kialakított járművek „üresjárataira” is alkalmazandó-e, más szóval az említett járművekkel pénz vagy értéktárgyak begyűjtése céljából használt utakra és a pénz vagy értéktárgyak szállítását követően a visszautak lebonyolítására is?

                              b)

                              E rendelkezés alkalmazandó-e a pénz és/vagy értékek szállítására kialakított járműveket kísérő járművekre is?

                  2.

                  Az 561/2006/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdése értelmében szükséges-e vagy arányos-e, hogy egy tagállam abban az esetben is kiszabja az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókat, ha a szóban forgó utazásokat pénz vagy értéktárgyak szállítására kialakított járművekkel más tagállamok területén bonyolították le, és ezek a tagállamok éltek az e rendelet 13. cikke (1) bekezdésének m) pontjában előírt kivétellel, így az érintett tagállamok vonatkozó nemzeti joga szerint nem áll fenn jogsértés?

                  3.

                  Az 561/2006/EK rendelet 6. cikkének (5) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy még abban az esetben is, ha egy tagállam él az említett rendelet 13. cikke (1) bekezdésének m) pontjában meghatározott kivétellel, az említett rendelet 4. cikkének e) pontjában leírt módon eltöltött időt és a jármű vezetésére fordított időt (mindegyik esetben az olyan járművekkel kapcsolatos utazások esetében, amelyek pénzt és/vagy értéktárgyakat szállítanak) „egyéb munkaként” kell bejegyezni az említett rendelet 6. cikke (5) bekezdésének megfelelően?
                  Amennyiben a kérdésre igenlő választ kell adni, az 561/2006/EK rendelet 6. cikkének (5) bekezdését kell-e alkalmazni abban az esetben is, ha az érintett tagállam a 3821/85/EGK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének (jelenleg a 165/2014/EU rendelet 3. cikke (2) bekezdésének) megfelelően mentesítette az érintett járműveket?


title: T-14/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. december 19-i ítélete – Görögország kontra Bizottság („EMGA és EMVA – A finanszírozásból kizárt kiadások – Termeléstől független közvetlen támogatások – Pénzügyi átalánykorrekció – Az (EU) 1306/2013 rendelet 52. cikke – Az (EU) 907/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikke – Indokolási kötelezettség – A kár értékelése – Arányosság”)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/24

      A Törvényszék 2019. december 19-i ítélete – Görögország kontra Bizottság
      (T-14/18. sz. ügy) (1)

      („EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Termeléstől független közvetlen támogatások - Pénzügyi átalánykorrekció - Az (EU) 1306/2013 rendelet 52. cikke - Az (EU) 907/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikke - Indokolási kötelezettség - A kár értékelése - Arányosság”)
      (2020/C 61/28)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou és A. Vasilopoulou meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és D. Bianchi meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      AZ EUMSZ 263. cikken alapuló, és az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozatnak (HL 2017. L 292., 61. o.) a Görög Köztársaságot érintő része megsemmisítésére irányuló kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-935/19. sz. ügy: Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lengyelország) által 2019. december 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Grupa Warzywna Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/2

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lengyelország) által 2019. december 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Grupa Warzywna Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (C-935/19. sz. ügy)
      (2020/C 191/02)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Grupa Warzywna Sp. z o.o.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Összeegyeztethető-e a héatörvény 112b. cikkének (2) bekezdésében előírthoz hasonló kiegészítő adókötelezettség a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvvel (1) (különösen annak 2., 250. és 273. cikkével), az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdésével, az EUMSZ 325. cikkel és az arányosság elvével?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.


title: C-949/19. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. december 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. A. kontra Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/2

      A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2019. december 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. A. kontra Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.
      (C-949/19. sz. ügy)
      (2020/C 191/03)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: M. A.

         Alperes: Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény (1) 21. cikkének (2a) bekezdését, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben, hogy a harmadik ország állampolgárának, akitől megtagadták a hosszú távú tartózkodásra jogosító vízumot, és aki a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 21. cikkének (1) bekezdése alapján nem mozoghat szabadon a többi tagállam területén, biztosítani kell a hatékony bírósági jogorvoslathoz való jogot?

         (1)  HL 2000. L 239., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 2. kötet, 9. o.


title: C-19/20. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Gdańsku (Lengyelország) által 2020. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – I. W., R. W. kontra Bank BPH S. A.

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/3

      A Sąd Okręgowy w Gdańsku (Lengyelország) által 2020. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – I. W., R. W. kontra Bank BPH S. A.
      (C-19/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/04)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Gdańsku

         Az alapeljárás felei

         Felperes: I. W., R. W.

         Alperes: Bank BPH S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 4. cikkének (1) bekezdésével, valamint 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy a nemzeti bíróság akkor is köteles a fogyasztóval kötött szerződésben foglalt feltétel tisztességtelen jellegét (az irányelv 3. cikkének (1) bekezdése alapján) megállapítani, ha a határozathozatal időpontjára – a szerződéses fél által melléklet útján elvégzett szerződésmódosítás következtében – a szerződési feltétel úgy módosult, hogy nem minősül tisztességtelennek, noha a szerződési feltétel eredeti változata tisztességtelen jellegének megállapítása a szerződés egészének megszüntetését (érvénytelensége megállapítását) eredményezheti?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdésével és (2) bekezdésének második mondatával, valamint 2. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikkének (1) bekezdését, hogy az lehetővé teszi a nemzeti bíróság számára, hogy a bank által megállapított devizaátváltási árfolyamra vonatkozó szerződési feltételnek csak a fogyasztó részére nyújtott hitel indexálására vonatkozó egyes elemeit minősítse tisztességtelennek (az alapügyhöz hasonlóan), a banki átváltási árfolyam részét képező, egyoldalúan és nem egyértelműen megállapított árrésre vonatkozó rendelkezés törlése, továbbá a központi bank (Narodowy Bank Polski [lengyel nemzeti bank]) középárfolyamára vonatkozó egyértelmű rendelkezés hatályának fenntartása útján, ami miatt nem szükséges, hogy a törölt rész helyébe bármely jogszabályi rendelkezés lépjen, és ami azt eredményezi, hogy helyreáll a tényleges egyensúly a fogyasztó és az eladó, illetve szolgáltató között, jóllehet az a fogyasztó által az eladó, illetve szolgáltató részére teljesítendő szolgáltatásra vonatkozó rendelkezés lényegét a fogyasztó javára megváltoztatja?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. cikkének (1) bekezdését, hogy közérdekbe ütközik a szerződési feltétel egyes elemei tisztességtelen jellegének a második kérdésben ismertetett módon történő megállapítása, még abban az esetben is, ha a nemzeti jogalkotó az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló tisztességtelen szerződési feltételek alkalmazásának megszüntetését biztosító intézkedéseket vezet be olyan rendelkezések elfogadásával, amelyek előírják, hogy a bankok részletesen határozzák meg a hitel és a tőke- és kamattörlesztés összege kiszámításának alapjául szolgáló pénznem átváltási árfolyama megállapításának módjait és határidőit, valamint a hitel folyósításának és törlesztésének pénznemére történő átszámítás szabályait?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a szerződés fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett jogi kötőerő hiányát, amely az irányelv 3. cikkével összefüggésben értelmezett 2. cikkének a) pontjában meghatározott tisztességtelen szerződési feltételek kihagyásának következménye, hogy az olyan szankciónak minősül, amely a fogyasztó kifejezett kérésére meghozott, a szerződés megkötésének napjára visszamenőleges, azaz ex tunc hatályú következményekkel járó, konstitutív bírósági határozat eredményeképpen következik be, a fogyasztó és az eladó, illetve szolgáltató visszatérítési követelése pedig az ítélet jogerőre emelkedésével válik esedékessé?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 2010. március 30-i szövege 47. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikkének (1) bekezdését, hogy az előírja a nemzeti bíróság számára, hogy a tisztességtelen feltételek törlésével összefüggésben a szerződés érvénytelenségének megállapítását kérő fogyasztót tájékoztassa e döntés jogi következményeiről, így az eladó, illetve szolgáltató (bank) esetleges olyan visszatérítési követeléseiről, amelyeket nem jelentettek be az adott eljárás során, valamint amelyek megalapozottságát nem állapították meg egyértelműen, még abban az esetben is, ha a fogyasztót hivatásos képviselő képviseli?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.


title: C-29/20. sz. ügy: Oberlandesgericht Köln (Németország) által 2020. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Biofa AG kontra Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/4

      Oberlandesgericht Köln (Németország) által 2020. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Biofa AG kontra Sikma D. Vertriebs GmbH und Co. KG
      (C-29/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Biofa AG

         Alperes: Sikma D. Vertriebs GmbH és Co. KG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Egy hatóanyagnak az 528/2012/EU rendelet (1) 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti végrehajtási rendelet útján történő jóváhagyása esetén a tagállami bírósági eljárásokban kötelező abból kiindulni, hogy a jóváhagyás tárgyát képező anyagnak az a rendeltetése, hogy az 528/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében a tisztán fizikai vagy mechanikai ráhatáson kívüli más módon hasson, vagy pedig a végrehajtási rendelet elfogadását követően is a jogvitát elbíráló tagállami bíróság feladata annak ténybeli megállapítása, hogy fennállnak-e az 528/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt tényállási feltételek?

         (1)  A biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 167., 1. o.).


title: C-46/20. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Z kontra Finanzamt G

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/5

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Z kontra Finanzamt G
      (C-46/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes és felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Z

         Alperes és ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Finanzamt G

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) ezen irányelv 167. cikkével összefüggésben értelmezett 168. cikkének a) pontjával az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely a szolgáltatás beszerzése tekintetében a hozzárendeléssel kapcsolatos választási jog fennállása esetén kizárja az adólevonási jogot, amennyiben az éves forgalmiadó-bevallás benyújtására nyitva álló törvényes határidő lejártáig nem határozták meg a rendeltetést az adóhatóság számára felismerhető módon?

                  2)

                  Ellentétes-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkének a) pontjával az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely szerint feltételezni kell a magánvagyon körébe történő bevonást, illetve erre vonatkozó vélelem áll fenn, amennyiben a vállalkozás vagyonának körébe vonáshoz nincs (elegendő) bizonyíték?

         (1)  HL 2006. L. 347., 1. o.


title: C-48/20. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „P” kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/6

      A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UAB „P” kontra Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku
      (C-48/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/08)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UAB „P”

         Alperes: Dyrektor Izby Skarbowej w Białymstoku

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 206/112/EK tanácsi irányelv (1) 203. cikkét és az arányosság elvét, hogy az alapügyben vizsgálthoz hasonló helyzetben azokkal ellentétes az ustawa o podatku od towarów i usług (a termékeket és a szolgáltatásokat terhelő adóról szóló törvény) (2) 108. cikkének (1) bekezdéséhez hasonló nemzeti rendelkezés alkalmazása azokra a jóhiszeműen eljáró adóalany által kiállított számlákra, amelyek jogalap nélkül feltüntetett héát tartalmaznak, amennyiben:

                  —

                  az adóalany tevékenysége nem adócsalást valósít meg, hanem az a jogszabályoknak az ügyletben részt vevő felek általi téves értelmezéséből következik, amely értelmezés a jogszabályoknak az adóhatóság által az ügylet időpontjában történő értelmezésén és az e jogszabályokkal kapcsolatos, az ügylet időpontjában fennálló általános gyakorlaton alapult, mivel az adóhatóság tévesen indult ki abból, hogy a számlakibocsátó termékértékesítést végez, miközben az ténylegesen héamentes pénzügyi közvetítő szolgáltatást nyújt, és

                  —

                  a jogalap nélkül feltüntetett héát tartalmazó számla címzettje visszaigényelhetné a héát, ha a számla címzettje részére ténylegesen termékértékesítést végző adóalany megfelelő módon számlázta volna ki az ügyletet?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.

         (2)  Dz.U. 2011., 177. szám, 1054. tétel, és későbbi módosításai.


title: C-55/20. sz. ügy: A Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Lengyelország) által 2020. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministerstwo Sprawiedliwości kontra R. G.

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/6

      A Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie (Lengyelország) által 2020. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministerstwo Sprawiedliwości kontra R. G.
      (C-55/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/09)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Dyscyplinarny Izby Adwokackiej w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ministerstwo Sprawiedliwości

         Alperes: R. G.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Alkalmazandók-e a jogi segítségnyújtási szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: szolgáltatási irányelv) III. fejezetének rendelkezései, köztük ezen irányelv 10. cikkének (6) bekezdése, – az ügyvédek és az ügyvédek jegyzékébe bejegyzett külföldi jogászok fegyelmi eljárásai tekintetében, amelyek keretében az ügyvéddel szemben – felelősségének megállapítása esetén – elsősorban pénzbüntetés szabható ki, de ügyvédi tevékenységének gyakorlása is felfüggeszthető, vagy kizárható az ügyvédi kamarából, a külföldi jogásszal szemben pedig különösen pénzbüntetés szabható ki, a Lengyel Köztársaság területén jogi segítségnyújtásra vonatkozó jogosultsága felfüggeszthető, vagy megtiltható, hogy Lengyel Köztársaság területén jogi segítséget nyújtson? Igenlő válasz esetében, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) rendelkezéseit, köztük annak 47. cikkét, -alkalmazni kell-e a fentiekben említett, ügyvédi bíróságok előtt olyan ügyekben lefolytatott eljárásra, amelyekben e bíróságok határozataival szemben nincs helye jogorvoslatnak az állami bíróságok előtt, vagy amelyekben az ilyen határozatokkal szemben kizárólag a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) előtti felülvizsgálati kérelemhez hasonló rendkívüli jogorvoslatnak van helye, valamint olyan ügyekben, amelyeknek összes releváns vonatkozása kizárólag egyetlen tagállamot érint?

                  2)

                  Abban az ügyben, amelyben – az első kérdésben említett eljárás keretében – az ügyvédek fegyelmi bíróságának határozatával vagy végzésével szembeni felülvizsgálati kérelem elbírálása, vagy ezen felülvizsgálati kérelem elfogadását elutasító végzés elleni fellebbezés tekintetében a hatályos nemzeti szabályozásnak megfelelően olyan szerv rendelkezik hatáskörrel, amely e bíróságnak a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) 2019. december 5-i ítéletben (ügyszám: III PO 7/18) kifejtett álláspontjával összhangban álló álláspontja szerint a Charta 47. cikkének értelmében nem tekinthető független és pártatlan bíróságnak, figyelmen kívül kell-e hagyni az e szerv hatáskörét megállapító nemzeti rendelkezéseket, az ügyvédek fegyelmi bírósága pedig köteles ezen felülvizsgálati kérelmet vagy fellebbezést áttenni azon igazságügyi hatósághoz, amely hatáskörrel rendelkezne, ha az említett rendelkezések nem zárták volna ki a hatáskörét?

                  3)

                  Abban az ügyben, amelyben – az első kérdésben említett eljárás keretében – az ügyvédek fegyelmi bíróságának határozata vagy végzése ellen e bíróság álláspontja szerint sem a legfőbb ügyész, sem az állampolgári jogok biztosa nem terjeszthet elő felülvizsgálati kérelmet, ezen álláspont pedig:

                              a)

                              ellentétes a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) hét bíróból álló tanácsban eljáró fegyelmi tanácsának a 2019. november 27-i határozatban (ügyszám: II DSI 67/18) kifejtett álláspontjával, azaz azon szerv álláspontjával, amely a hatályos nemzeti szabályozásnak megfelelően hatáskörrel rendelkezik a felülvizsgálati kérelem elfogadását elutasító végzés elleni fellebbezés elbírálása tekintetében, amely azonban az ügyvédek fegyelmi bíróságának a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) 2019. december 5-i ítéletében (ügyszám: III PO 7/18) kifejtett álláspontjával összhangban álló álláspontja szerint a Charta 47. cikkének értelmében nem tekinthető független és pártatlan bíróságnak,

                              b)

                              tükrözi a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) büntetőtanácsa által korábban kifejtett álláspontot, azaz azon igazságügyi hatóság álláspontját, amely e fellebbezés elbírálására hatáskörrel rendelkezne, ha az említett rendelkezések nem zárták volna ki hatáskörét,

                        az ügyvédek fegyelmi bírósága figyelmen kívül hagyhatja-e (vagy köteles-e figyelmen kívül hagyni) a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) fegyelmi tanácsa által kifejtett álláspontot?

                  4)

                  Ha a harmadik kérdésben említett ügyben az igazságügyi miniszter fellebbezést nyújtott be az ügyvédek fegyelmi bíróságához, azonban:

                              a)

                              azon tényezők egyike, amelyek a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) 2019. december 5-i ítéletben (ügyszám: III PO 7/18) kifejtett álláspontja, valamint az ügyvédek fegyelmi bíróságának álláspontja szerint alátámasztják a feltételezést, mely szerint a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) fegyelmi tanácsa, azaz a harmadik kérdés a) pontjában említett szerv, a Charta 47. cikke értelmében nem minősül független és pártatlan bíróságnak, a végrehajtó hatalomnak – és annak részeként épp az igazságügyi miniszternek – az e szerv összetételére gyakorolt befolyása,

                              b)

                              a legfőbb ügyész tisztét, aki a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) fegyelmi tanácsa, azaz a harmadik kérdés a) pontjában említett szerv által kifejtett álláspontnak megfelelően felülvizsgálati kérelmet terjeszthet elő a fellebbezési eljárásban hozott végzés ellen, a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) büntetőtanácsa, azaz a harmadik kérdés b) pontjában említett igazságügyi hatóság, valamint az ügyvédek fegyelmi bíróságának álláspontja szerint ugyanakkor ilyen jogosultsággal nem rendelkezik, jogszabálynál fogva pont az igazságügyi miniszter tölti be,

                        az ügyvédek fegyelmi bíróságának mellőznie kell-e e fellebbezés vizsgálatát, amennyiben csak így biztosíthatja az eljárásnak a Charta 47. cikkével való összhangját, és különösen annak megakadályozását, hogy ezen eljárásba az e cikk értelmében független és pártatlan bíróságnak nem minősülő szerv avatkozzon be?

         (1)  HL 2006. L 376., 36. o.


title: C-59/20. sz. ügy: A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2020. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DBKAG kontra Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/8

      A Bundesfinanzgericht (Ausztria) által 2020. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DBKAG kontra Finanzamt Linz
      (C-59/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DBKAG

         Alperes: Finanzamt Linz

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv (1) 135. cikke (1) bekezdésének g) pontját, hogy az e rendelkezésben előírt adómentesség szempontjából a „befektetési alapok kezelésének” fogalma a kifejezetten befektetési alapok kezeléséhez kifejlesztett különleges szoftverre vonatkozó használati jognak egy hasznosítást engedélyező harmadik személy által a befektetési alapkezelő társaság részére történő biztosítását is magában foglalja, ha ez a különleges szoftver – akárcsak az alapügyben – kizárólag a befektetési alap kezelésével kapcsolatos jellemző és lényeges tevékenységek elvégzését szolgálja, ennek során azonban a befektetési alapkezelő társaság műszaki infrastruktúráján működik, és funkcióit csak a befektetési alapkezelő társaság járulékos közreműködésével és a befektetési alapkezelő társaság által rendelkezésre bocsátott piaci adatok folyamatos felhasználása mellett tudja ellátni?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-73/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZM mint az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója kontra E. A. Frerichs

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/9

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZM mint az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója kontra E. A. Frerichs
      (C-73/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: ZM mint az Oeltrans Befrachtungsgesellschaft mbH felszámolója

         Ellenérdekű fél: E. A. Frerichs

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelet (1) 13. cikkét és a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) („Róma I”) 12. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy az utóbb említett rendelet szerint a szerződésre alkalmazandó jog arra a kifizetésre is irányadó, amelyet harmadik személy az egyik szerződő fél szerződéses fizetési kötelezettségének teljesítése céljából teljesít?

         (1)  HL 2000. L 160., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 191. o.; helyesbítés: HL 2006. L 234., 43. o.

         (2)  HL 2008. L 177., 6. o.; helyesbítés: HL 2009. L 309., 87. o.


title: C-129/20. sz. ügy: A Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) által 2020. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XI kontra Caisse pour l'avenir des enfants

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/10

      A Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) által 2020. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XI kontra Caisse pour l'avenir des enfants
      (C-129/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XI

         Alperes: Caisse pour l'avenir des enfants

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK tanácsi irányelvvel (1) végrehajtott, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ általános iparági szervezetek által a szülői szabadságról 1995. december 14-én kötött keretmegállapodás 1.szakaszának 1. pontját, 1. szakaszának 2. pontját, 2. szakaszának 1. pontját és 2. szakasza 3. pontjának b) alpontját úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazása, mint a loi modifiée du 16 avril 1979 fixant le statut général des fonctionnaires de l’État (a köztisztviselők jogállásáról szóló, 1979. április 16-i módosított törvény) 2006. december 22-i törvény szerinti változatának (Mémorial, A, 2006., 242. sz., 4838. o.) 29 bis cikke, amely a szülői szabadság megadását azon kettős feltételhez köti, hogy a munkavállalót jogszerűen foglalkoztassák egy munkahelyen, és ennek alapján a munkavállaló rendelkezzen társadalombiztosítási jogviszonnyal egyrészt közvetlenül a szülői szabadság kezdete előtt folyamatosan, legalább tizenkét hónapig megszakítás nélkül, másrészt a gyermek(ek) születésének vagy örökbefogadásának időpontjában, e második feltételt pedig még akkor is tiszteletben kell tartani, ha a születésre vagy az örökbefogadásra a szülői szabadság kezdetét megelőzően több mint tizenkét hónappal került sor?

         (1)  HL 1996. L 145., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 285. o.


title: T-546/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. április 2-i ítélete – Isigny – Sainte Mère kontra EUIPO – (Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája) („Európai uniós védjegy – Európai uniós térbeli védjegy bejelentése – Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája – Feltétlen kizáró ok – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Megkülönböztető képesség hiánya”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/12

      A Törvényszék 2020. április 2-i ítélete – Isigny – Sainte Mère kontra EUIPO – (Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája)
      (T-546/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Európai uniós térbeli védjegy bejelentése - Hullámvonalas, aranyszínű tartály formája - Feltétlen kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Megkülönböztető képesség hiánya”)
      (2020/C 191/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Isigny – Sainte Mère (Isigny-sur-Mer, Franciaország) (képviselő: D. Mallo Saint-Jalmes ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának egy hullámvonalas, aranyszínű tartály formájából álló térbeli megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2019. május 22-én hozott határozata (R 1513/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Isigny-Sainte Mère-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 312., 2019.9.16.


title: T-31/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. március 26-i végzése – AF kontra FRA („Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset – Közszolgálat – Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződés – AD 12-es besorolási fokozatú politikai tanácsadóként tevékenykedő tisztviselő feladatai – »Tanácsosi« álláshelytípusba történő beosztás – 2014-es személyzeti szabályzat – Magasabb besorolási fokozatba történő átsorolandóság hiánya – 2017-es átsorolási időszak – A felperes figyelembevételének megtagadása az AD 13-as besorolási fokozatba történő átsorolása szempontjából – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/12

      A Törvényszék 2020. március 26-i végzése – AF kontra FRA
      (T-31/19. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset - Közszolgálat - Tisztviselők - Ideiglenes alkalmazottak - Határozatlan időre szóló szerződés - AD 12-es besorolási fokozatú politikai tanácsadóként tevékenykedő tisztviselő feladatai - »Tanácsosi« álláshelytípusba történő beosztás - 2014-es személyzeti szabályzat - Magasabb besorolási fokozatba történő átsorolandóság hiánya - 2017-es átsorolási időszak - A felperes figyelembevételének megtagadása az AD 13-as besorolási fokozatba történő átsorolása szempontjából - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
      (2020/C 191/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: AF (képviselők: L. Levi és N. Flandin ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (képviselők: M. O’Flaherty meghatalmazott, segítője: B. Wägenbaur ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az FRA 2018. május 9-i azon határozatának megsemmisítése iránt, amely nem vette fel a felperes nevét a 2017. évi átsorolási időszakban AD 13-as besorolási fokozatba való átsorolásra jogosult ideiglenes alkalmazottak listájára, másrészt pedig az e határozat miatt a felperes által állítólagosan elszenvedett kár megtérítésére iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA) maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az AF részéről felmerült költségek egynegyedét.

                  3)

                  AF maga viseli saját költségeinek háromnegyedét.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18.


title: T-280/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. március 23-i végzése – Highgate Capital Management kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Állami támogatások – Panasz – Keresettel nem támadható aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/14

      A Törvényszék 2020. március 23-i végzése – Highgate Capital Management kontra Bizottság
      (T-280/19. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Panasz - Keresettel nem támadható aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 191/19)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Highgate Capital Management LLP (London, Egyesült Királyság) (képviselő: M. Struys ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Blanck, A. Bouchagiar és K.-Ph. Wojcik meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikkre alapított, állítólag a Bizottság versenyjogi főigazgatóságának 2019. március 8-i levelében és a Bizottság versenyügyekért felelős tagjának 2019. március 20-i nyilvános nyilatkozatában foglalt, a Piraeus Bank Bulgaria megszerzése útján az Eurobank Ergasias SA részére nyújtott állami támogatás állítólagos jogellenessége miatti panaszt (SA.53105) elutasító bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A görög pénzügyi stabilitási alap beavatkozási kérelméről már nem szükséges határozni.

                  3)

                  A Törvényszék a Highgate Capital Management LLP-t kötelezi a költségek viselésére, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is, kivéve azonban a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos költségeket.

                  4)

                  A görög pénzügyi stabilitási alap maga viseli a beavatkozási kérelemmel kapcsolatos saját költségeit.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: T-326/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. április 2-i végzése – Gerber kontra Parlament és Tanács [„Megsemmisítés iránti kereset – Az Európai Unió vámterülete – (EU) 2019/474 rendelet – (EU) 2019/475 irányelv – Campione d'Italia település és a Luganói-tó olasz vizeinek belefoglalása – A személyében való érintettség hiánya”]

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/15

      A Törvényszék 2020. április 2-i végzése – Gerber kontra Parlament és Tanács
      (T-326/19. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Az Európai Unió vámterülete - (EU) 2019/474 rendelet - (EU) 2019/475 irányelv - Campione d'Italia település és a Luganói-tó olasz vizeinek belefoglalása - A személyében való érintettség hiánya”)
      (2020/C 191/20)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Tibor Gerber (Campione d'Italia, Olaszország) (képviselő: N. Amadei ügyvéd)

         Alperesek: Európai Parlament (képviselők: L. Visaggio és C. Biz meghatalmazottak); az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Lo Monaco és E. Ambrosini meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Először, az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU rendelet módosításáról szóló, 2019. március 19-i (EU) 2019/474 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (HL 2019. L 83., 38. o.) a Campione d'Italia olasz településnek és a Luganói-tó olasz vizeinek az Unió vámterületébe történő belefoglalására vonatkozó részében való megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, másodszor, a 2006/112/EK és a 2008/118/EK irányelvnek az olasz Campione d'Italia településnek és a Luganói-tó olaszországi vizeinek az Unió vámterületébe, valamint a 2008/118/EK irányelv területi hatálya alá történő bevonása érdekében történő módosításáról szóló, 2019. február 18-i (EU) 2019/475 tanácsi irányelvnek (HL 2019. L 83, 42. o.) a hatálytalanná nyilvánítása iránt az EUMSZ 264. cikk alapján benyújtott kérelem, harmadszor pedig a 2019/474 rendelet, a 2019/475 irányelv és valamennyi más kapcsolódó végrehajtási intézkedés végrehajtásának a felfüggesztése iránti ideiglenes intézkedés elrendelése érdekében az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Az Európai Bizottság és az Olasz Köztársaság beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.

                  3)

                  A Törvényszék Tibor Gerbert kötelezi saját költségei, valamint az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

                  4)

                  A Bizottság és az Olasz Köztársaság maguk viselik a beavatkozási kérelmekkel összefüggésben felmerült saját költségeiket.

         (1)  HL C 238., 2019.7.15.


title: T-597/19. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2020. március 13-i végzése – Helsingin kaupunki kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Állami támogatások – A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/17

      A Törvényszék elnökének 2020. március 13-i végzése – Helsingin kaupunki kontra Bizottság
      (T-597/19. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Állami támogatások - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2020/C 191/23)
      Az eljárás nyelve: finn

         Felek

         Felperes: Helsingin kaupunki (Finnország) (képviselő: I. Aalto-Setälä ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Huttunen és F. Tomat meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó fél: Finn Köztársaság (képviselő: J. Heliskoski meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A Finn Közársaság által a Helsingin Bussiliikenne Oy-nak nyújtott SA.33846 (2015/C) (korábbi 2014/NN) (korábbi 2011/CP) állami támogatásról szóló, 2019. június 28-i C(2019) 3152 final bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti, az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikken alapuló kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a 2019. szeptember 19-i Helsingin kaupunki kontra Bizottság végzést (T-597/19 R, nem tették közzé) visszavonja.

                  3)

                  A Nobina Oy és a Nobina AB beavatkozási kérelméről, valamint a Helsingin kaupunki bizalmas kezelés iránti kérelméről nem szükséges határozni.

                  4)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz, kivéve a Nobina Oy és a Nobina AB részéről felmerült költségeket: a Nobina Oy és a Nobina AB maguk viselik az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban a beavatkozási kérelmükkel kapcsolatos saját költségeiket.


title: T-814/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. március 6-i végzése – Nutravita kontra EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A felszólalás visszavonása – Okafogyottság”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/18

      A Törvényszék 2020. március 6-i végzése – Nutravita kontra EUIPO – Pegaso (nutravita Healthy Mind, Body & Soul.)
      (T-814/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság”)
      (2020/C 191/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nutravita Ltd (Maidenhead, Egyesült Királyság) (képviselők: H. Dhondt és J. Cassiman ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Pegaso Srl (Negrar, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Pegaso Srl és a Nutravita Ltd közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. szeptember 11-én hozott határozata (R 80/2019-4 sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék a Nutravita Ltd-t kötelezi a saját, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 27., 2020.1.27.


title: T-119/20. sz. ügy: 2020. február 24-én benyújtott kereset – IN kontra EASME

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/19

      2020. február 24-én benyújtott kereset – IN kontra EASME
      (T-119/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: IN (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  semmisítse meg a 2019. április 15-én az EASME ügyvezető igazgatója által a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóságként hozott határozatát, amely a felperes szerződését a lejártát követően (2019. április 30.) nem hosszabbította meg;

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2018-as évre vonatkozó, 2019. június 3-án véglegesített értékelő jelentését;

                  —

                  amennyiben szükséges semmisítse meg a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság 2019. november 15-i, a felperes panaszát elutasító határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperest ért károk megtérítésére;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a meghallgatáshoz való jog megsértésén, valamint a 2019. február 4-i„EASME Policy for Management of employment contracts” határozat megsértésén alapul.

                  2.

                  A második jogalap a gondoskodási kötelezettség megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap nyilvánvaló értékelési hibákon alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a jogbiztonság és a jogszerűség elvének megsértésén, az észszerű határidő megsértésén, valamint a megfelelő ügyintézés elve és a gondoskodási kötelezettség megsértésén alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap, amely az értékelő jelentés megsértésére vonatkozik, nyilvánvaló értékelési hibákon alapul.

            A felperes egyébiránt úgy véli, hogy a megsemmisítési jogalapokban felhozott jogsértések az alperes által elkövetett kötelezettségszegéseknek minősülnek. Következésképpen a felperes a vitatott határozatokkal okozott nem vagyoni kár megtérítését is kéri.


title: T-127/20. sz. ügy: 2020. február 27-én benyújtott kereset – Franciaország kontra ECHA

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/20

      2020. február 27-én benyújtott kereset – Franciaország kontra ECHA
      (T-127/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: A.-L. Desjonquères és E. Leclerc meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ECHA fellebbezési tanácsának az A-003-2018, A-004-2018 és A-005-2018. sz. egyesített ügyekben 2019. december 17-én hozott határozatát, amely hatályon kívül helyezte az ECHA három 2017. december 21-i határozatát, amelyek az alumínium-kloridot, a bázikus alumínium-kloridot és az alumínium-szulfátot érintő anyagértékelésekre vonatkoztak;

                  —

                  az ECHA-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyeket téves jogalkalmazása alapít.

                  1.

                  Az első jogalap, amelyet a felperes arra alapít, hogy álláspontja szerint a fellebbezési tanács tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozatban megállapította, hogy az ECHA-nak figyelembe kellett volna vennie a Schönholzer tanulmányt (1997), jóllehet e tanulmányt az értékelési eljárás során nem bocsátották az ECHA rendelkezésére. E tekintetben a felperes a következő kifogásokra hivatkozik:

                              —

                              először is a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o., helyesbítés: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2008. L 141., 22. o.; HL 2009. L 36., 84. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.) 47. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                              —

                              másodszor a vegyi anyagok előállítóit és importőreit terhelő, azon kötelezettség figyelmen kívül hagyása, amely szerint be kell nyújtaniuk valamennyi releváns és rendelkezésre álló információt az anyagok által okozott veszélyeket érintően, amely kötelezettség az e rendelkezés által létrehozott védelmi rendszer egyik központi tengelyét képezi;

                              —

                              harmadszor az érintett anyagok értékelésére vonatkozó három ECHA-határozat elégtelen szintű felülvizsgálata.

                  2.

                  A második jogalap, amelyet a felperes arra alapít, hogy álláspontja szerint a fellebbezési tanács tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozatban tévesen értelmezte az Európai Unió Törvényszékének azon ítélkezési gyakorlatát, amely szerint az ECHA-nak annak bizonyításához, hogy valamely anyagot érintően kiegészítő információk kérésére van szükség, többek között bizonyítania kell, hogy fennáll a reális lehetősége annak, hogy a kért információk lehetővé teszik jobb kockázatkezelési intézkedések megtételét.


title: T-157/20. sz. ügy: 2020. március 19-én benyújtott kereset – Bachmann kontra EUIPO (LICHTYOGA)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/22

      2020. március 19-én benyújtott kereset – Bachmann kontra EUIPO (LICHTYOGA)
      (T-157/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/30)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Gabriele Bachmann (Bad Grönenbach, Németország) (képviselő: C. Weil ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: LICHTYOGA európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 054 208. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. december 9-én hozott határozata (R 2317/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  adjon helyt a fellebbezésnek;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-158/20. sz. ügy: 2020. március 20-án benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Yuneec Europe (Breeze)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/23

      2020. március 20-án benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Yuneec Europe (Breeze)
      (T-158/20. sz. ügy)
      (2020/C 191/31)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: TrekStor Ltd (Hongkong, Kína) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich és N. Achilles ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél: Yuneec Europe GmbH (Kaltenkirchen, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a Breeze európai uniós szóvédjegy bejelentése – 16 369 613. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. január 14-én hozott határozata (R 470/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.