title: T-473/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 17-i ítélete — Apollo Group kontra OHIM (THINKING AHEAD) ( Közösségi védjegy — A THINKING AHEAD közösségi szóvédjegy bejelentése Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] )

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/26

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 17-i ítélete — Apollo Group kontra OHIM (THINKING AHEAD)
   (T-473/08. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - A THINKING AHEAD közösségi szóvédjegy bejelentése Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
   2010/C 11/51
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Apollo Group, Inc. (Phoenix, Arizona, Egyesült Államok) (képviselők: A. Link és A. Jaeger-Lenz ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2008. augusztus 14-i, a THINKING AHEAD szómegjelölés közösségi védjegyként történő bejelentése tárgyában hozott határozatával (R 278/2008-2. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az Apollo Group, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 6., 2009.1.10.


title: T-456/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. november 14-i ítélete — ICdA és társai kontra Bizottság ( „REACH — A kadmium és vegyületeinek gyártását, forgalomba hozatalát és használatát érintő korlátozásokra vonatkozó átmeneti intézkedések — Az 1907/2006/EK rendelet XVII. melléklete — Kadmiumpigmentek műanyagokban való használatának korlátozása — Nyilvánvaló értékelési hiba — Kockázatértékelés” )

text:
               21.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 377/12

         A Törvényszék 2013. november 14-i ítélete — ICdA és társai kontra Bizottság
   (T-456/11. sz. ügy) (1)

   (REACH - A kadmium és vegyületeinek gyártását, forgalomba hozatalát és használatát érintő korlátozásokra vonatkozó átmeneti intézkedések - Az 1907/2006/EK rendelet XVII. melléklete - Kadmiumpigmentek műanyagokban való használatának korlátozása - Nyilvánvaló értékelési hiba - Kockázatértékelés)
   2013/C 377/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: International Cadmium Association (ICdA) (Brüsszel, Belgium); Rockwood Pigments (UK) Ltd (székhelye: Stoke-on-Trent, Egyesült Királyság); James M Brown Ltd (székhelye: Stoke-on-Trent) (képviselők kezdetben: K. Van Maldegem és R. Cana ügyvédek, később: R. Cana)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: P. Oliver és E. Manhaeve meghatalmazottak, segítőjük: K. Sawyer barrister, később: P. Oliver és E. Manhaeve)

      Az ügy tárgya

   A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet XVII. mellékletének (kadmium) módosításáról szóló, 2011. május 20-i 494/2011/EU bizottsági rendelet (HL L 134., 2. o., helyesbítés: HL L 136., 2011.5.24., 15. o.) annyiban történő részleges megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e rendelet a kadmiumpigmentek használatát más műanyagokban korlátozza, mint amelyekben e használat a 494/2011 rendelet elfogadása előtt korlátozva volt.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet XVII. mellékletének (kadmium) módosításáról szóló, 2011. május 20 i 494/2011/EU bizottsági rendeletet megsemmisíti annyiban, amennyiben e rendelet a narancssárga kadmium szulfoszelenid (CAS szám: 1256 57 4), a vörös kadmium szulfoszelenid (CAS szám: 58339 34 7) és a kadmium cinkszulfid (CAS szám: 8048 07 5) használatát más szintetikus szerves polimerből készült keverékekben és árucikkekben korlátozza, mint amelyekben e használat a 494/2011 rendelet elfogadása előtt korlátozva volt.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság 90 %-ban maga viseli saját költségeit és köteles viselni az International Cadmium Associationnél (ICdA), a Rockwood Pigments (UK) Ltd-nél és a James M Brown Ltd-nél felmerült költségek 90 %-át.

               4.

               Az ICdA, a Rockwood Pigments (UK) és a James M Brown maguk viselik saját költségeik 10 %-át, valamint kötelesek viselni a Bizottságnál felmerült költségek 10 %-át.

      (1)  HL C 298., 2011.10.8.


title: T-105/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Ludwig Schokolade kontra OHIM – Immergut (TrinkFix) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A TrinkFix közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi Drinkfit nemzeti és közösségi szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — Az áruk és szolgáltatások hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése” )

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/46

         A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Ludwig Schokolade kontra OHIM – Immergut (TrinkFix)
   (T-105/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A TrinkFix közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi Drinkfit nemzeti és közösségi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - Az áruk és szolgáltatások hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése”))
   (2015/C 046/57)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Németország) (képviselő: S. Fischer és A. Brodkorb ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Pohlmann meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Immergut GmbH & Co. KG (Elsdorf, Németország) (képviselők: G. Schoenen, V. Töbelmann és S. Frenz ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az Immergut GmbH & Co. KG és a Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. december 13-án hozott határozata (R 34/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2013.4.13.


title: C-517/06. sz. ügy: 2006. december 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/14

         2006. december 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-517/06. sz. ügy)
   (2007/C 42/24)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Barun és E. Montaguti, meghatalmazottak)

      Alperes: az Osztrák Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               Állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi és közigazgatási rendelkezéseket Stájerország és Salzburg tartományokban, amelyek az irányelv rendelkezéseinek átültetéséhez szükségesek, illetve a Bizottságot e rendelkezésekről nem értesítette –, nem teljesítette a közszféra információinak további felhasználásáról szóló, 2003. november 17-i 2003/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (1) eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére előírt határidő 2005. július 1-jén lejárt.

      (1)  HL L 345., 90. o.; magyar nyelvű különkiadás, 13. fejezet, 32. kötet, 701. o.


title: T-117/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i ítélete – Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren és társai kontra Bizottság (Állami támogatások – A holland hatóságok által nonprofit jachtkikötők számára nyújtott támogatások – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/43

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i ítélete – Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren és társai kontra Bizottság
   (T-117/04. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - A holland hatóságok által nonprofit jachtkikötők számára nyújtott támogatások - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság)
   (2006/C 294/91)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperesek: Vereniging Werkgroep Commerciële Jachthavens Zuidelijke Randmeren (Zeewolde, Hollandia); Jachthaven Zijl Zeewolde BV (Zeewolde); Maatschappij tot exploitatie van onroerende goederen Wolderwijd II BV (Zeewolde); Jachthaven Strand-Horst BV (Ermelo, Hollandia); Recreatiegebied Erkemederstrand vof (Zeewolde); Jachthaven- en Campingbedrijf Nieuwboer BV (Bunschoten-Spakenburg, Hollandia) és Jachthaven Naarden BV (Naarden, Hollandia) (képviselők: T. Ottervanger, A. Bijleveld és A. van den Oord ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. van Vliet, A. Bouquet és A. Nijenhuis meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: a Holland Királyság (H. van Vliet, A. Bouquet és A. Nijenhuis meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Hollandia által a holland nonprofit jachtkikötők érdekében bevezetett támogatási intézkedésekről szóló, 2003. október 29-i 2004/114/EK bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem (HL 2004 L 34., 63. o.).
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felpereseket kötelezi saját költségeik, valamint a Bizottság költségeinek viselésére. A Holland Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 118., 2004.4.30.


title: C-15/07. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2007. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – 01081 Telecom AG kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/7

         A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2007. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – 01081 Telecom AG kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-15/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/13)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesverwaltungsgericht (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: 01081 Telecom AG

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Összhangban van-e az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (keretirányelv) 27. cikkének első mondatával és az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és kapcsolódó eszközökhöz való hozzáférésről, valamint azok összekapcsolásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (hozzáférési irányelv) 7. cikkével a nemzeti jog olyan rendelkezése, amely a nemzeti jogban korábban előírt azon törvényi kötelezettséget, miszerint az összekapcsolási díjak megállapításának a hatékony szolgáltatásnyújtás költségeihez kell igazodniuk, átmenetileg hatályban tartja, noha ezt a közösségi jog nem írja elő?

      (1)  HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.

      (2)  HL L 108., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 323. o.


title: C-623/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2013. január 17-i ítélete (a Conseil d'État (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Société Geodis Calberson GE kontra Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Mezőgazdaság — Élelmiszersegély — 111/1999/EK rendelet — Az Orosz Föderáció mezőgazdasági termékekkel való ellátásának programja — Marha- és borjúhús szállítására vonatkozó közbeszerzési szerződés nyertes ajánlattevője — Joghatóság megállapítása — Választottbírósági kikötés)

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/6

         A Bíróság (első tanács) 2013. január 17-i ítélete (a Conseil d'État (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Société Geodis Calberson GE kontra Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (C-623/11. sz. ügy) (1)

   (Mezőgazdaság - Élelmiszersegély - 111/1999/EK rendelet - Az Orosz Föderáció mezőgazdasági termékekkel való ellátásának programja - Marha- és borjúhús szállítására vonatkozó közbeszerzési szerződés nyertes ajánlattevője - Joghatóság megállapítása - Választottbírósági kikötés)
   2013/C 63/08
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Société Geodis Calberson GE

      Alperes: Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Conseil d’État — Az Orosz Föderáció mezőgazdasági termékekkel való ellátásának programjáról szóló 2802/98/EK tanácsi rendelet alkalmazása általános szabályainak megállapításáról szóló, 1999. január 18-i 111/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 14., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 24. kötet 296. o.) 16. cikkének értelmezése — Joghatóság a marhahús szállításáról szóló közbeszerzési szerződés nyertes ajánlattevője és a kifizetéssel, valamint az elszenvedett károk megtérítésével összefüggő eljárások lefolytatására hatáskörrel rendelkező nemzeti intervenciós hivatal közötti jogvita esetén — Választottbírósági kikötés

      Rendelkező rész

   Az 1999. május 28-i 1125/1999/EK bizottsági rendelettel módosított, az Orosz Föderáció mezőgazdasági termékekkel való ellátásának programjáról szóló 2802/98/EK tanácsi rendelet alkalmazása általános szabályainak megállapításáról szóló, 1999. január 18-i 111/1999/EK bizottsági rendelet 16. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az az Európai Unió Bíróságának hatáskörébe utalja azon jogviták eldöntését, amelyek azon feltételekre vonatkoznak, amelyek teljesülése esetén a mezőgazdasági termékek Orosz Föderációba történő ingyenes szállítására irányuló szolgáltatásra kiírt közbeszerzési eljárás során tett ajánlatok elfogadására kijelölt intervenciós hivatal teljesíti a nyertes ajánlattevő számára a kifizetést és felszabadítja a nyertes ajánlattevő által e szerv részére nyújtott szállítási biztosítékot, különösen az e műveletek végrehajtása során az intervenciós hivatal által elkövetett hibákból eredő kár megtérítése iránti kereseteket.

      (1)  HL C 39., 2012. 2.11.


title: F-111/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. március 21-i ítélete — van der Aat és társai kontra Bizottság ( „Közszolgálat — Díjazás — A tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának éves kiigazítása — A személyzeti szabályzat 64., 65. és 65a. cikke — A személyzeti szabályzat XI. melléklete — 1239/2010/EU rendelet — Korrekciós együttható — Isprába beosztott tisztviselők” )

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/32

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2013. március 21-i ítélete — van der Aat és társai kontra Bizottság
   (F-111/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Díjazás - A tisztviselők és egyéb alkalmazottak díjazásának és nyugdíjának éves kiigazítása - A személyzeti szabályzat 64., 65. és 65a. cikke - A személyzeti szabályzat XI. melléklete - 1239/2010/EU rendelet - Korrekciós együttható - Isprába beosztott tisztviselők)
   2013/C 147/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Chris van der Aat és társai (Besozzo, Olaszország) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal és D. Abreu Caldas ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes 2011 februárjára és az azt követő hónapokra vonatkozó, Varese városára a 2010. december 20-i, 1239/2010/EU tanácsi rendeletnek megfelelően új korrekciós együtthatót alkalmazó illetményelszámolásainak megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A felperesek viselik saját költségeiket és az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa mint beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 6., 2012.1.7., 27. o.


title: C-255/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 14-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/12

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 14-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-255/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/24)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: E. Traversa és A-M. Rouchaud-Joët, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 14-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Francia Köztársaság ellen.

               —

               Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

                           —

                           állapítsa meg, hogy mivel a más tagállamban letelepedett művészeti ügynökségek engedélyezésének feltételeként határozza meg a művészeti ügynökség tevékenységének jelentőségét a művészek szükségleteinek fényében, valamint

                           —

                           mivel olyan művészek munkavállalói jogállását vélelmezi, akik a lakóhelyük szerinti tagállamban, ahol rendszeresen nyújtanak hasonló szolgáltatásokat, letelepedett szolgáltatónak minősülnek,

               —

               a Francia Köztársaság elmulasztotta az EK 43. és 49. cikkek alapján fennálló kötelezettségei teljesítését, és kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A más tagállamokban letelepedett, és hasonló feltételek mellett kiadott engedéllyel a székhelyük szerinti tagállamban nem rendelkező szolgáltatókra irányadó engedélyezési rendszer a Franciaországban letelepedett szolgáltatók esetén alkalmazandó rendszer tisztán mechanikus alkalmazását jelenti, és egyáltalán nem veszi figyelembe a székhely szerinti tagállamban már nyújtott igazolásokat és biztosítékokat. A francia engedélyezési rendszer ilyen körülmények közötti alkalmazása meghaladja azt a mértéket, ami szükséges az érintett művészek érdekeinek védelméhez. Másrészről a művészeti ügynökségek tevékenységének a művészek szükségletei szerinti jelentőségét feltételként meghatározó szabály az engedélyek kiadásának és visszavonásának hatáskörével rendelkező Ministre du travail (munkaügyi miniszter) részére teljes mértékben diszkrecionális jogkört biztosít arra, hogy kizárjon egy külföldi szolgáltatót arra hivatkozva, hogy elegendő engedéllyel rendelkező francia ügynökség működik Franciaországban.
   A szolgáltatások szabad mozgása korlátozásának minősül az olyan művészek munkavállalói jogállásának vélelmezése, akik a lakóhelyük szerinti tagállamban – ahol rendszeresen nyújtanak hasonló szolgáltatásokat – letelepedett szolgáltatónak minősülnek, mivel tiltja vagy zavarja a más tagállamban letelepedett, és ott jogszerűen hasonló szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók tevékenységét, továbbá az alapjául szolgáló célok eléréséhez szükséges mértéket meghaladja. Másrészről a vélelem csak nehezen dönthető meg, és nem csak társadalombiztosítási szempontból jár következményekkel, hanem a fizetett szabadság és a kiegészítő nyugdíjrendszer tekintetében is. Akkor is, ha megkülönböztetés nélkül alkalmazandó a hazai és a más tagállamokból származó művészekre, a vélelem a más tagállamokban letelepedett, és ott hasonló szolgáltatásokat jogszerűen nyújtó művészek tevékenységét a céljával aránytalan módon zavarja, illetve szolgáltatásaikat kevésbé vonzóvá teszi.


title: C-547/11. sz. ügy: 2011. október 28-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               14.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/6

         2011. október 28-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-547/11. sz. ügy)
   2012/C 13/13
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és D. Grespan meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy

               —

               az Olasz Köztársaság — mivel a kitűzött határidőn belül nem fogadott el minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy visszafizettesse a Gardanne, a Shannon régióban és Szardínián timföldgyártáshoz üzemanyagként felhasznált ásványolajok esetében a Franciaország, Írország, illetve Olaszország által alkalmazott jövedéki adó alóli mentességről szóló, 2005 december 7-i 2006/323/EK bizottsági határozat (a továbbiakban: 2006/323 határozat) által jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített állami támogatást — nem teljesítette e határozat 5. és 6. cikkéből, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésből eredő kötelezettségeit, továbbá

               —

               az Olasz Köztársaság — mivel a kitűzött határidőn belül nem fogadott el minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy visszafizettesse a Gardanne, a Shannon régióban és Szardínián timföldgyártáshoz üzemanyagként felhasznált ásványolajok esetében a Franciaország, Írország, illetve Olaszország által alkalmazott jövedéki adó alóli mentességről szóló, 2007 február 7-i 2007/375/EK bizottsági határozat (a továbbiakban: 2006/375 határozat) által jogellenesnek és a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősített állami támogatást — nem teljesítette e határozat 4. és 6. cikkéből, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésből eredő kötelezettségeit;

               —

               az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2006/323 határozat végrehajtásának határideje 2006. február 8-án lejárt. A 2007/375 határozat végrehajtásának határideje 2007. június 8-án lejárt.
   Az Olasz Köztársaság a mai napig nem fizettette vissza a szóban forgó határozatok által jogellenesnek minősített támogatásokat, illetve nem tájékoztatta a Bizottságot ennek megtörténtéről. Az Olaszország által e határozatok késedelmes végrehajtásának igazolása céljából hivatkozott jogi nehézségek egyébiránt nem alkalmasak a visszafizettetés abszolút lehetetlensége fennállásának alátámasztására a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében.
   A Bizottság továbbá azt állítja, hogy Olaszország késedelmesen tájékoztatta a határozatokat végrehajtó nemzeti eljárásának menetéről, megsértve ily módon a szóban forgó határozatok által előírt tájékoztatási kötelezettséget.


title: T-15/10. sz. ügy: 2010. január 25-én benyújtott kereset — Noko Ngele kontra Bizottság

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/43

      2010. január 25-én benyújtott kereset — Noko Ngele kontra Bizottság
      (T-15/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/68)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Mariyus Noko Ngele (Brüsszel, Belgium) (képviselő: F. Sabakunzi ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék állapítsa meg, hogy a CDE nem lépett a CDI helyébe, továbbá, hogy az Belgiumban jogilag nem létezik, és nem rendelkezik jogi személyiséggel;

                  —

                  egyetemlegesen kötelezze az Európai Bizottságot, annak egyik tagját és bizonyos alkalmazottait vagyoni kár címén kettőszázezer euró összegnek az 1995. évtől kezdődően évi 10 % törvényes kamattal, valamint perkamattal növelten történő megfizetésére;

                  —

                  egyetemlegesen kötelezze az Európai Bizottságot, annak egyik tagját és bizonyos alkalmazottait nem vagyoni kár címén öt millió euró összegnek perkamattal növelten történő megfizetésére;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a meghozandó ítélet az esetleges jogorvoslattól függetlenül végrehajtható;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek, továbbá harmincezer euró összegre értékelt perköltség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen keresetben a felperes azon kár megtérítését kéri, amely állítása szerint azért érte őt, mert nem volt lehetősége behajtani az „Ipari Fejlesztési Központtal (CDI)” szemben állítólagosan fennálló követelését azt követően, hogy ezen intézmény helyébe az AKCS-államok (afrikai, karibi és csendes-óceáni államok) csoportja és az Európai Unió által „Vállalkozásfejlesztési Központ (CDE)” néven létrehozott közös intézmény lépett.


title: T-4/08. sz. ügy: 2008. január 3-án benyújtott kereset – EMSA kontra Portugália

text:
               19.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/21

         2008. január 3-án benyújtott kereset – EMSA kontra Portugália
   (T-4/08. sz. ügy)
   (2008/C 183/44)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: European Maritime Safety Agency (EMSA) (képviselők: Professor E. Pache és J. Menze meghatalmazott)

      Alperes: Portugál Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség a Székhely Megállapodás 14. cikkének második mondata alapján azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg:

               —

               a portugál kormányt kötik a Székhely Megállapodás rendelkezései, amely megállapodás a közösségi jog hatókörén belüli nemzetközi közjogi okmány, és amelyet Portugália egyoldalúan – még nemzeti jogalkotás útján sem – módosíthat, illetve változtathat meg;

               —

               a Székhely Megállapodás értelmében a portugál kormány köteles biztosítani az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzetének és családtagjainak azon jogosultságát, hogy a legutóbbi tartózkodási helyüknek megfelelő országból, illetve azon országból, amelynek állampolgárai, kezdeti letelepedésük tekintetében az Ügynökség általi kinevezésük elfogadásától számított öt éven belül összesen két részletben adómentesen, illetve mindenféle tilalom és korlátozás nélkül hozhassanak be Portugália területére az adott országban piaci feltételek mellett vásárolt gépjárműveket, miközben a Székhely Megállapodás e rendelkezésének az illetékes portugál hatóságok általi múltbeli, illetve jelenlegi alkalmazása nem felel meg ennek a kötelezettségnek;
               főleg a tekintetben, hogy a portugál kormány az erre vonatkozó kérelmet követően köteles az Ügynökség személyzetének és családtagjainak az előző lakhelyük szerinti országban, illetve az állampolgárságuk szerinti országban piaci feltételek mellett vásárolt gépjárműveit – külön adómentes, illetve tilalom- és korlátozásmentes megjelöléssel – nyilvántartásba venni;

               —

               a Székhely Megállapodás értelmében a portugál kormány köteles biztosítani, hogy az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzete és családtagjai a Portugália által a Portugál Köztársaságban szolgálatot teljesítő hasonló kategóriájú diplomáciai testületek tagjainak biztosított kiváltságokat, mentességeket, mentesítéseket és könnyítéseket ugyanúgy élvezhetik, miközben a Székhely Megállapodás e rendelkezésének az illetékes portugál hatóságok általi múltbeli, illetve jelenlegi alkalmazása nem felel meg ennek a kötelezettségnek;
               főleg a tekintetben, hogy a portugál kormány köteles a diplomáciai testületek személyzete gépjárműveinek nyilvántartásba vételére és adóztatására vonatkozóan 2007 júliusáig hatályban lévő szabályokat és rendelkezéseket a fent megjelölt időpontig az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnél alkalmazásba vett személyzet, valamint azok családtagjai tekintetében alkalmazni;
               továbbá a portugál kormány köteles a diplomáciai testületek személyzete gépjárműveinek nyilvántartásba vételére és adóztatására vonatkozóan 2007 júliusáig hatályban lévő szabályokat és rendelkezéseket minden más esetben alkalmazni;
               a portugál kormány köteles biztosítani, hogy az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzete és családtagjai a Portugália által a Portugál Köztársaságban szolgálatot teljesítő hasonló kategóriájú diplomáciai testületek tagjainak biztosított kiváltságokat, mentességeket, mentesítéseket és könnyítéseket ugyanúgy élvezhetik, miközben a portugál hatóságok múltbeli, illetve jelenlegi gyakorlata, miszerint nem bírálja el az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzete, valamint családtagjaik nyilvántartásba vétel iránti kérelmét, ellentétes e kötelezettséggel;

               —

               a Székhely Megállapodás rendelkezései nem értelmezhetők és alkalmazhatók oly módon, hogy az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzete, valamint családtagjaik a használt gépjárművek Portugália területére való behozatala tekintetében nem részesülhetnek legalább ugyanolyan jogokban, mint amelyek bármelyik EU polgárt megilletik, amennyiben Portugáliába teszi át tartózkodási helyét;

               —

               a Székhely Megállapodás alkalmazásában az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség személyzete, valamint családtagjaik gépjárműveinek nyilvántartásba vétele iránti kérelme elbírálásának ésszerű határideje két hónapot nem haladhat meg; továbbá

               —

               az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 87. cikke 2. §-ának értelmében kötelezze a Portugál Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökséget (a továbbiakban: EMSA vagy Ügynökség) az 1406/2002/EK rendelet (1) hozta létre, és székhelye Lisszabonban található. 2004. július 28-án a Portugál Köztársaság kormánya és az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség közötti jegyzőkönyv (a továbbiakban: Székhely Megállapodás) (2) aláírásra került. A Székhely Megállapodás rögzíti az EMSA és Portugália mint befogadó állam közötti viszonyokat, és ez utóbbi alkalmazandó az Ügynökségre és annak személyzetére.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a portugál kormány saját maga javasolta – anélkül, hogy az EMSA ezt előzetesen kérte vagy javasolta volna – az említett Székhely Megállapodás megkötését, amely az Ügynökség és személyzete részére különböző mentességeket, mentesítéseket és könnyítéseket biztosítana, és amely az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv (a továbbiakban: Jegyzőkönyv) rendelkezéseit nagyrészt tükrözné, illetve további könnyítéseket is előírna. A felperes továbbá azt állítja, hogy a Székhely Megállapodás javasolt szövege a Portugália és a Kábítószer és a Kábítószerfüggőség Európai Megfigyelőközpontja (a továbbiakban: KKEM) között 1996. június 26-án létrejött székhely megállapodás szövegére hasonlított, főleg a gépjárműnyilvántartásba-vétel tekintetében.
   2005 szeptemberében a két Székhely Megállapodás, illetve jegyzőkönyv végrehajtásához szükséges részletes közigazgatási rendelkezések megszerkesztése érdekében egyrészről a portugál kormány, másrészről az EMSA és a KKEM közreműködésével egy munkacsoport jött létre.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a portugál közigazgatási hatóságok az EMSA személyzete által benyújtott gépjármű-nyilvántartási kérelmek elbírálásának elmulasztásával nem tettek eleget a Székhely Megállapodásból eredő kötelezettségeiknek, amely az 1406/2002/EK rendelet 7. cikke értelmében a Jegyzőkönyvből eredően az EMSA tekintetében alkalmazandó kötelezettségeket pontosítja. Ezen túlmenően a felperes arra hivatkozik, hogy a portugál hatóságok nem alkalmazták az EMSA személyzete és azok családtagjaira vonatkozó hatályban lévő releváns portugál jogszabályokat, miközben e rendelkezéseket a KKEM tekintetében, valamint a diplomáciai képviseletek tekintetében is alkalmazták. E mulasztások a felperes álláspontja szerint komoly fennakadásokat okoztak az EMSA működésében, ugyanis azok a gépjárművek, amelyeket az abbéli jogos bizalom alapján vásároltak, hogy a portugál hatóságok e gépjárművekre a fennálló szabályokat fogják alkalmazni, nem kerültek nyilvántartásba vételre. Ezen túlmenően a személyzet tagjai által az előző lakhelyük szerinti országból, illetve az állampolgárságuk szerinti országból elhozott e gépjárművek az előző lakhely szerinti tagállamban kiállított rendszámot viselik annak ellenére, hogy e tagállam szabályai előírhatják a nyilvántartásból való kijelentkezésre vonatkozó kötelezettséget. Röviden a felperes arra hivatkozik, hogy a portugál hatóságok azon döntése, hogy a fenti gépjárműnyilvántartásba-vételi kérelmeket nem bírálják el, számos komoly jogi és adminisztratív nehézséget okozott az EMSA személyzetének, akiknek nem volt más választásuk, minthogy a nyilvántartásba vételre, biztosításra és műszaki ellenőrzésre vonatkozó kötelezettségeik figyelmen kívül hagyásával működtessék gépjárműveiket.
   Az Elsőfokú Bíróság hatásköre tekintetében a felperes kifejti továbbá, hogy az 1406/2002/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének értelmében az Ügynökség által kötött szerződésben lévő választottbírósági záradék szerint a Bíróság rendelkezik hatáskörrel az ítéletek meghozatalára, és a Székhely Megállapodás 14. cikke alapján az e megállapodás alkalmazására befolyással lévő vitákat egy négytagú ad hoc csoport vizsgálja meg. Amennyiben e viták nem kerülnek megoldásra ezen a módon, az Európai Közösségek Bírósága rendelkezik hatáskörrel az ítéletek meghozatalára.
   A felperes álláspontja szerint a Székhely Megállapodás 14. cikke értelmében vett vitarendezési eljárás sikertelennek bizonyult, és ennélfogva a jelen jogvitában a Bíróság rendelkezik hatáskörrel a Székhely Megállapodás értelmezésére egyrészt az EK 238. cikk alapján, amely szerint a Bíróság hatáskörrel rendelkezik arra, hogy a Közösség által vagy nevében kötött szerződésben foglalt választottbírósági kikötés alapján határozatot hozzon, másrészt az 1406/2002/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése alapján, amely előírja, hogy az Ügynökség a Közösség szerve, valamint az EK 225. cikk alapján, amelynek értelmében az Elsőfokú Bíróság rendelkezik hatáskörrel első fokon az EK 238. cikkben említett keresetek elbírálására.
   Továbbá a felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a Székhely Megállapodás a közösségi jog hatókörén belüli nemzetközi jogi okmány, amely köti a portugál hatóságokat, és amelyet nem lehet egyoldalúan módosítani. A felperes annak megállapítását is kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy a személyzete tagjai gépjármű-nyilvántartásba vételére vonatkozó kérelmeinek elbírálása a Jegyzőkönyv rendelkezéseibe ütközik, és a portugál hatóságok kötelesek a Jegyzőkönyv releváns rendelkezéseit ésszerű határidőn belül végrehajtani. Végül a felperes arra hivatkozik, hogy a Székhely Megállapodás nem értelmezhető úgy, hogy az EMSA személyzetét nem illetik meg legalább azok a jogok, amelyek a gépjármű-nyilvántartás tekintetében bármelyik EU polgárt megilletik, amennyiben Portugáliába teszi át tartózkodási helyét.

      (1)  Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség létrehozásáról szóló, 2002. június 27-i 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2002. L 208., 1. o.).

      (2)  Közzétéve a portugál hivatalos lap 2004.9.22-i, 224. számának 6073. oldalán, amely megtekinthető az EMSA honlapján: http://www.emsa.europa.eu/Docs/legis/protocol %20pt %20government %20and %20emsa.pdf


title: C-385/09. sz. ügy: A Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litvánia) által 2009. szeptember 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nidera Handelscompagnie BV kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               19.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/17

         A Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litvánia) által 2009. szeptember 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nidera Handelscompagnie BV kontra Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (C-385/09. sz. ügy)
   2009/C 312/28
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Litvánia)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nidera Handelscompagnie BV

      Alperes: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összhangban van-e a 2006/112/EK irányelvnek a HÉA-levonás jogát szabályozó rendelkezéseivel az a jogi szabályozás, amelynek alapján a HÉA-levonás joga csak a HÉA-alanyokat — azaz a valamely tagállamban (a jelen esetben Litvániában) az előírt eljárásoknak megfelelően HÉA-alanyként nyilvántartásba vett adóalanyokat — illeti meg?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz igenlő, összhangban van-e a HÉA-levonás jogának a 2006/112/EK irányelvben foglalt alapelveivel, ha az ilyen jogi szabályozás úgy rendelkezik, hogy a HÉA-alany csak abban az esetben jogosult a HÉA-alanyként történő nyilvántartásba vételét megelőzően megszerzett és/vagy importált termékek és/vagy szolgáltatások előzetesen felszámított vagy import HÉÁ-jának levonására, ha azokat az említett HÉA-alany HÉA-köteles tevékenységek céljára a jövőben fogja felhasználni, azaz a HÉA-alanyként történő nyilvántartásba vételét megelőzően megszerzett és/vagy importált termékek és/vagy szolgáltatások előzetesen felszámított vagy import HÉÁ-ja nem vonható le, ha azokat e tevékenység céljára már korábban használták?


title: C-308/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) által a T-132/06. sz., Gorostiaga Atxalandabaso kontra Európai Parlament ügyben 2007. április 24-én hozott végzése ellen a Koldo Gorostiaga Atxalandabaso által 2007. július 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/23

         Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) által a T-132/06. sz., Gorostiaga Atxalandabaso kontra Európai Parlament ügyben 2007. április 24-én hozott végzése ellen a Koldo Gorostiaga Atxalandabaso által 2007. július 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-308/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 211/43)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Gorostiaga Atxalandabaso (képviselő: D. Rouget, ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Parlament
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               nyilvánítsa a jelen fellebbezést megalapozottnak, és következésképpen helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2007. április 24-i végzését;

               —

               döntsön véglegesen a jogvitáról, és semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának egy 118 360,18 eurós összeg felperes általi visszafizetését elrendelő, valamint a felperes részére járó különböző parlamenti juttatások visszatérítését végrehajtó 2006. március 22-i határozatát;

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes [t.i. másik fél az eljárásban] köteles saját, valamint a fellebbezőnél felmerült költségeket viselni.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező hat jogalapra hivatkozik fellebbezése alátámasztására.
   Első jogalapjában a fellebbező vitatja az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 111. cikkére való hivatkozást, amely megfosztja őt a tisztességes eljáráshoz való jogától, mivel az Elsőfokú Bíróság nem hallgatta meg előzetesen és így nem tudott válaszolni a Parlament érveire.
   Második jogalapjában arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a pártatlanság elvét, mivel a fellebbező által benyújtott két, T-146/04. és T-132/06. sz. kereset – amely alapján az Elsőfokú Bíróság a 2005. december 22-i ítéletet, illetve a 2007. április 24-i végzést meghozta – érdeméről ugyanazon bírói tanács hozott érdemi határozatot. Eközben a fent hivatkozott elvből az következne, hogy ugyanazon bíró nem járhat el – főleg ugyanazon a bírósági fokon – egy olyan ügyben, amely egy korábban már megítélt ügy tényállásával megegyező, vagy megfelelően összefüggő tényeken alapul.
   Harmadik jogalapjában a fellebbező fenntartja, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen ítélte meg a 2005. december 22-i ítélet hatályát. Mivel a Parlament főtitkára által hozott 2004. február 24-i határozat hatáskör hiánya miatt megsemmisítésre került, a fellebbezőnek gyakorlatilag semmi oka nem volt ezen ítélet ellen fellebbezést benyújtani a Bíróság előtt, mivel az, hogy a bíróság megállapította a főtitkár hatáskörének hiányát, az e hibát tartalmazó határozat nemlétezéséhez vezetett.
   Negyedik jogalapjában a fellebbező vitatja azt, hogy az Elsőfokú Bíróság módszeresen figyelmen kívül hagyta a fellebbező által a Parlament főtitkára által hozott 2006. március 22-i határozat megsemmisítésére irányuló érveket. Ez a határozat tulajdonképpen a 2004. április 24-i határozattól elkülönülő új határozatnak minősül, és ezért az Elsőfokú Bíróság köteles lett volna az e határozatot vitató minden – akár anyagi, akár alaki – jogalapot megvizsgálni.
   Ötödik jogalapjában a fellebbező azt sérelmezi, hogy az Elsőfokú Bíróság elutasította a vis maiorra vonatkozó jogalap vizsgálatát, miközben a fellebbező erre a jogalapra a 2004. február 24-i határozattal kapcsolatos keresetében nem hivatkozott.
   Végül hatodik jogalapjában a fellebbező azt sérelmezi, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a gondos ügyintézés elvét azzal, hogy nevezetesen elutasította a Parlament által 2001. szeptember 6-én elfogadott helyes hivatali magatartási kódexre való hivatkozásokat.


title: T-135/12. sz. ügy: 2012. március 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/24

         2012. március 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság
   (T-135/12. sz. ügy)
   2012/C 174/41
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter és J. Rossi meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot teljes egészében;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetével a felperes a France Télécom állományában lévő állami köztisztviselők nyugdíjfinanszírozási módjának reformjával kapcsolatban a France Télécom számára a Francia Köztársaság által nyújtott támogatást (C 25/2008. sz. állami támogatás (ex NN 23/2008)) a közös piaccal bizonyos feltételek mellett összeegyeztethetőnek nyilvánító, 2011. december 20-i C(2011) 9403 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, két részre osztható jogalap az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésén alapul, amennyiben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a France Télécom állományában lévő állami köztisztviselők nyugdíjfinanszírozási módjának reformja állami támogatásnak minősül. A felperes arra hivatkozik, hogy:

                           —

                           a Bizottság tévesen ítélte meg úgy, hogy a France Télécom által az állam részére fizetendő ellenérték csökkentése nem semlegesíti a France Télécom által az 1990. évi törvény hatályba lépését követően elszenvedett strukturális hátrányt, és az intézkedés e vállalkozás számára előnyt biztosít;

                           —

                           másodlagosan a Bizottság tévesen ítélte meg úgy, hogy a France Télécom 1996-tól kezdve előnyben részesült az e vállalkozás által fizetett rendkívüli átalányadó ellenére.

               2.

               A második jogalapot másodlagosan az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának megsértésére alapítja, amennyiben a Bizottság a szóban forgó intézkedés összeegyeztethetőségét a vitatott határozat 2. cikkében előírt feltétel tiszteletben tartásához kötötte. E jogalap két részre oszlik.

                           —

                           Az első résszel a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontját, amikor úgy ítélte meg, hogy a jelen ügyben a tisztességes verseny nem valósult meg, mivel a France Télécom által az 1996. évi törvény hatálybalépését követően fizetett ellenérték kiszámítása során nem vették figyelembe a nem közös kockázatokat.

                           —

                           A második résszel a felperes másodlagosan arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontját, amikor a France Télécom által fizetett rendkívüli átalányadó tekintetében nem értékelte a tisztességes verseny mértékének elégtelenségét, és amikor megállapította, hogy e vállalkozást nem hozták a versenytársaival egyenlő helyzetbe egészen 2043-ig.

               3.

               A harmadik jogalapot nyilvánvaló értékelési hibára alapítja, mivel a Bizottság nem fogadta el a rendkívüli átalányadó aktuális mértékeként a 7 %-os mértéket.


title: T-360/06. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Heijmans kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az útépítési bitumen holland piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A jogsértő magatartás betudhatósága” )

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/18

         A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Heijmans kontra Bizottság
   (T-360/06. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Az útépítési bitumen holland piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A jogsértő magatartás betudhatósága)
   2012/C 355/35
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Heijmans NV (Rosmalen, Hollandia) (képviselők kezdetben: M. Smeets és A. Van den Oord, később: M. Smeets ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Bouquet és A. Nijenhuis meghatalmazottak, segítőik kezdetben: F. Wijckmans, F. Tuytschaever és L. Gyselen, később: A. Bouquet, A. Nijenhuis és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak, segítőik: F. Wijckmans és F. Tuytschaever ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 81. cikk alapján megindított eljárás[ban] (COMP/F/38.456 — „bitumen [Hollandia]”-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat felperest érintő részében való megsemmisítése, és másodlagosan az említett határozatban vele szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Heijmans NV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: C-491/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-214/13. sz., Rainer Typke kontra Európai Bizottság ügyben 2015. július 2-án hozott ítélete ellen Rainer Typke által 2015. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/2

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-214/13. sz., Rainer Typke kontra Európai Bizottság ügyben 2015. július 2-án hozott ítélete ellen Rainer Typke által 2015. szeptember 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-491/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 027/03)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Rainer Typke (képviselő: C. Cortese ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-214/13. sz., Typke kontra Európai Bizottság ügyben 2015. július 2-én hozott ítélete rendelkező részének 2. és 3. pontját;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság főtitkársága által a Gestdem 2012/3258 eljárásban hozott határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a fellebbező részéről az elsőfokú és a másodfokú eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztására a fellebbező egyetlen jogalapra hivatkozik, amely két részből áll.
   Először is a Törvényszék tévesen értelmezte az 1049/2001 rendeletet, (1) különösen e rendelet 3. cikkének a) pontját, és 4. cikkének (6) bekezdését, mivel abból indult ki, hogy az említett cikkek összehangolt relációs adatbázisokra történő alkalmazásához különbséget kell tenni a relációs adatbázisban tárolt dokumentumokhoz való részleges hozzáférés és az abban foglalt nyers adatokhoz való hozzáférés között. Ez utóbbi nem tartozik a rendelet hozzáférésre vonatkozó rendelkezéseinek hatálya alá, és állítólag egy új dokumentum létrehozásához vezet. A Törvényszék különösen azt állapította meg tévesen, hogy lényegében nem tartozik az 1049/2001 rendelet hatálya alá egy összehangolt relációs adatbázishoz való hozzáférés iránti olyan kérelem, amelyhez olyan, strukturált lekérdezési nyelven történő keresésre (SQL-keresés) lenne szükség, amelyet az adott intézmény „többé-kevésbé szokásos módon”és„előre beállított” feltételekkel korábban nem használt, mivel ez állítólag nem tartalmazza a szóban forgó adatbázis keresőeszközeinek alkalmazásával elvégzendő keresést, éppen ezért egy új dokumentum létrehozását jelentené.
   Másodszor a Törvényszék az alábbi téves feltételezésekből kiindulva tévesen állapította meg, hogy a fellebbező kérelme nem egy létező dokumentumra irányult, és semmiképpen sem tartozik az 1049/2001 rendelet hatálya alá:

               —

               az adott intézmény nem tudna eleget tenni a hozzáférés iránti kérelemnek, mivel a létező dokumentumok nem felelnek meg a kérelemnek (elsőfokú ítélet, 73. pont), vagy mivel a fellebbező állítólag nem kérte az azokhoz való hozzáférést (elsőfokú ítélet, 67. pont);

               —

               a fellebbező kérelmének az adott adatbázisban – különösen az ehhez szükséges adatkezelési műveletek miatt – nem létező rendezési séma szerint kellene eleget tenni (elsőfokú ítélet, 58., 66., 68.; 62. és 63. pont);

               —

               ez egy új formában és a fellebbező által meghatározott paraméterek szerint válogatott információkat tartalmazó, új dokumentum létrehozását jelentené (elsőfokú ítélet, 61. és 67. pont).

         A Törvényszék a jelen bekezdésben kifogásolt megállapításokkal továbbá elferdítette az elé terjesztett és rendelkezésére álló bizonyítékokat. Ugyanez igaz a Törvényszék azon megállapítására, hogy a jelen ügyben az adott intézménynek a kért dokumentumok nemlétére vonatkozó bármely nyilatkozatához a jogszerűség vélelme fűződik (elsőfokú ítélet, 66. pont).

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-409/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2014. március 6-i ítélete (az Oberster Patent- und Markensenat [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH kontra Pfahnl Backmittel GmbH (Védjegyek — 2008/95/EK irányelv — A 12. cikk (2) bekezdésének a) pontja — A védjegyoltalom megszűnése — A védjegyjogosult cselekménye vagy mulasztása következtében a forgalomban az árujegyzékében szereplő áru, illetve szolgáltatás szokásos nevévé vált védjegy — A „KORNSPITZ” szómegjelölés érzékelése az eladók, illetve a végső felhasználók részéről — A megkülönböztető képesség elvesztése a végső felhasználók szempontjából)

text:
               28.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2014. március 6-i ítélete (az Oberster Patent- und Markensenat [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH kontra Pfahnl Backmittel GmbH
   (C-409/12. sz. ügy) (1)

   ((Védjegyek - 2008/95/EK irányelv - A 12. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A védjegyoltalom megszűnése - A védjegyjogosult cselekménye vagy mulasztása következtében a forgalomban az árujegyzékében szereplő áru, illetve szolgáltatás szokásos nevévé vált védjegy - A „KORNSPITZ” szómegjelölés érzékelése az eladók, illetve a végső felhasználók részéről - A megkülönböztető képesség elvesztése a végső felhasználók szempontjából))
   2014/C 129/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Patent- und Markensenat

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH

      Alperes: Pfahnl Backmittel GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Oberster Patent- und Markensenat – A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 299., 25. o.) 12. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmezése – A megszűnés okai – Olyan lajstromozott szóvédjegy, amely a fogyasztók részéről az érintett termék tekintetében szokásos megjelöléssé vált amiatt, hogy a kereskedők nem tájékoztattak a védjegy fennállásáról – Az érintett terméket leíró más megjelölések nemléte – A védjegyjogosult tevékenységének hiánya

      Rendelkező rész

               1)

               A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy olyan helyzetben, mint amilyenről az alapügyben szó van, megállapítható a védjegy oltalmának megszűnése egy olyan áru tekintetében, amelyre vonatkozóan a védjegyet lajstromozták, ha a védjegyjogosult cselekménye vagy mulasztása következtében az említett védjegy csak az áru végső felhasználói szempontjából vált az áru szokásos nevévé.

               2)

               A 2008/95 irányelv 12. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében vett „mulasztásnak” minősül, ha a védjegyjogosult nem ösztönzi az eladókat arra, hogy használják a védjegyet az említett védjegy árujegyzékében szereplő áru forgalmazása során.

               3)

               A 2008/95 irányelv 12. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a védjegyoltalom megszűnésének megállapításához nem szükséges annak eldöntése, hogy a forgalomban szokásos névvé vált védjeggyel jelölt áru esetében léteznek-e más elnevezések is.

      (1)  HL C 399., 2012.12.22.


title: T-166/09. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-70/07. sz., Luigi Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2009. február 18-án hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2009. április 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/56

         A Közszolgálati Törvényszék F-70/07. sz., Luigi Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2009. február 18-án hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2009. április 27-én benyújtott fellebbezés
   (T-166/09. P. sz. ügy)
   2009/C 141/114
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa avvocato)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               Az Elsőfokú Bíróság teljes egészében és minden elemére kiterjedően semmisítse meg a Közszolgálati Törvényszék első tanácsa F-70/07. sz., Marciccio kontra Bizottság ügyben (a továbbiakban: szóban forgó ügy) 2009. február 18-án hozott végzését;

               —

               mondja ki, hogy az elsőfokú eljárásban — amelynek keretében a megtámadott végzést hozták — benyújtott kereset teljes egészében és minden elemére kiterjedően tökéletesen elfogadható volt;

               —

               amennyiben szükséges, mondja ki, hogy a Közszolgálati Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor „a költségek megállapítása iránti kérelemnek” (sic, a megtámadott végzés 16. pontja) minősített bizonyos, a szóban forgó ügy elsőfokú eljárását megindító iratban megfogalmazott kérelmeket;

               —

               amennyiben szükséges, mondja ki, hogy a Közszolgálati Törvényszéknek elsőfokú bíróságként volt hatásköre arra, hogy a felperesnek a szóban forgó ügyben benyújtott valamennyi kérelméről (a továbbiakban: kérelmek) döntsön; ezenkívül

         elsődlegesen:

               —

               teljes egészében és minden elemére kiterjedően adjon helyt a felperes kérelmeinek, amelyeket a fellebbezésben minden joghatásra kiterjedően kifejezetten megismételtnek kell tekinteni;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy térítsen meg a fellebbezőnél mind az elsőfokú eljárásban, mind a jelen fellebbezési eljárásban felmerült minden költséget; vagy

         másodlagosan:

               —

               új határozat meghozatala végett utalja vissza a szóban forgó ügyet a Közszolgálati Törvényszék egy másik tanácsa elé.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező kérelmei alátámasztására a következő jogalapokra hivatkozik:

               —

               a szóban forgó ügy részben az Elsőfokú Bíróság elé utalásának jogellenessége, többek között az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 90. cikkének téves értelmezése és alkalmazása, illetve az indokolás teljes hiánya miatt;

               —

               a törvény által megelőzően létrehozott bíróság elvének, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: charta) 47. cikkének megsértése, illetve téves értelmezése és alkalmazása;

               —

               az azon kérelmektől eltérő kérelmek elfogadhatatlanság miatti elutasításának jogellenessége, amelyek kapcsán a Közszolgálati Törvényszék hatáskörének hiányát állapította meg; a jogellenesség oka többek között a személyzeti szabályzat 90. cikkének és a közösségi intézmény határozata megsemmisítésére irányuló kérelemhez kapcsolódó károk megtérítése iránti kérelem fogalmának téves értelmezése és alkalmazása, valamint az indokolás teljes hiánya, illetve a tények elferdítése;

               —

               olyan eljárási hibák, amelyek súlyosan veszélyeztetik a fellebbező érdekeit a megtámadott végzés 11. pontjában szereplő beadvány tartalmának a beadvány késedelmes benyújtása miatti figyelmen kívül hagyására vonatkozó kötelezettség megsértése, valamint a felekhez intézett azon felhívás okán, hogy nyújtsanak be rendkívüli beadványokat, amelyeket később az elsőfokú eljárás irataihoz csatoltak, súlyosan veszélyeztetve ezzel a fellebbező érdekeit;

               —

               az emberi jogok európai egyezménye 6. cikke és a charta 47. cikke tisztességes eljárásra vonatkozó szabályainak megsértése.


title: T-27/14. sz. ügy: 2014. január 10-én benyújtott kereset — Cseh Köztársaság kontra Bizottság

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/22

         2014. január 10-én benyújtott kereset — Cseh Köztársaság kontra Bizottság
   (T-27/14. sz. ügy)
   2014/C 85/38
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil és T. Müller meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság 2013. november 4-i C(2013) 7221 végleges, a Ministerstvo průmyslu a obchodu České republiky (a Cseh Köztársaság Kereskedelmi és Iparügyi Minisztériuma) határozatának visszavonására irányuló felhívását, amely határozat a Dambořicében létesítendő gáztároló létesítmény számára mentességet biztosít a 2003/55/EK irányelv (1) rendelkezéseit átültető nemzeti szabályozás alól a harmadik felek hozzáférésére vonatkozó szabályok tekintetében;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az EUMSZ 266. cikk első bekezdésének megsértésére alapított első jogalap

                           —

                           Ebben az összefüggésben a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság a megtámadott határozat elfogadásával a T-465/11. sz., Globula kontra Bizottság ügyben 2013. szeptember 6-án hozott ítéletben foglaltakkal közvetlenül ellentétesen járt el.

               2.

               A 2003/55/EK irányelv 22. cikke (4) bekezdésének megsértésére alapított második jogalap

                           —

                           Ezen jogalapban a felperes azt állítja, hogy a Bizottság a megtámadott határozatot a 2003/55/EK irányelv 22. cikkének (4) bekezdésében meghatározott határidő lejártát követően fogadta el.

      (1)  A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 176., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 230. o.).


title: C-95/09. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2010. július 1-jei végzése — Európai Bizottság kontra Írország

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/37

         A Bíróság elnökének 2010. július 1-jei végzése — Európai Bizottság kontra Írország
   (C-95/09. sz. ügy) (1)

   ()
   2010/C 346/65
   Az eljárás nyelve: angol
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 113., 2009.5.16.


title: C-276/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. december 22-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Wellcome Foundation Ltd kontra Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (Védjegyek – Gyógyszerkészítmények – Újracsomagolás – Párhuzamos import – A csomagolás kinézetének jelentős megváltoztatása – Előzetes figyelmeztetési kötelezettség)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/2

         A Bíróság (második tanács) 2008. december 22-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Wellcome Foundation Ltd kontra Paranova Pharmazeutika Handels GmbH
   (C-276/05. sz. ügy) (1)

   (Védjegyek - Gyógyszerkészítmények - Újracsomagolás - Párhuzamos import - A csomagolás kinézetének jelentős megváltoztatása - Előzetes figyelmeztetési kötelezettség)
   (2009/C 44/02)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberster Gerichtshof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: The Wellcome Foundation Ltd

      Alperes: Paranova Pharmazeutika Handels GmbH
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Oberster Gerichtshof – A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1. o.) 7. cikkének értelmezése – Párhuzamos importra kerülő gyógyszer újracsomagolása – Lényeges változtatás a csomagolás külsején – Előzetes figyelmeztetésre vonatkozó kötelezettség mértéke.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Gazdaság Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodással módosított, a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének 2. bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben bizonyítást nyer, hogy a gyógyszerkészítmény új csomagolás kialakításával együtt járó újracsomagolása az importáló tagállamba történő későbbi forgalmazása miatt szükséges, ennek a csomagolásnak a kialakítási módját csak arra a feltételre tekintettel kell vizsgálni, hogy az nem sértheti a védjegy és a védjegyjogosult jó hírnevét.

               2)

               Az Európai Gazdaság Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodással módosított 89/104 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a párhuzamos importőrnek a védjegyjogosult rendelkezésére kell bocsátania az annak ellenőrzéséhez szükséges és elegendő információkat, hogy az e védjeggyel jelölt áru újracsomagolása az importáló tagállamban történő forgalmazása miatt szükséges.

      (1)  HL C 217., 2005.9.30.


title: C-318/11. sz. ügy: A Förvaltningsrätten i Falun (Svédország) által 2011. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Daimler AG kontra Skatteverket

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/29

         A Förvaltningsrätten i Falun (Svédország) által 2011. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Daimler AG kontra Skatteverket
   (C-318/11. sz. ügy)
   2011/C 269/54
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Förvaltningsrätten i Falun

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Daimler AG

      Alperes: Skatteverket

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az uniós jog vonatkozó rendelkezései (1) alapján végzett értékelés során hogyan kell értelmezni az „állandó telephely, ahonnan üzleti tevékenységet végeznek” kifejezést?

               2.

               Úgy kell-e tekinteni azt az adóalanyt, akinek a gazdasági tevékenységének székhelye másik tagállamban van, fő tevékenysége autók gyártása és forgalmazása, és aki svédországi létesítményekben autómodellek téli tesztelését végezte, hogy olyan svédországi állandó telephellyel rendelkezett, ahonnan üzleti tevékenységet végzett, abban az esetben, ha svédországi tesztlétesítményekbe ottani felhasználás céljára termékeket szerzett be és szolgáltatásokat vett igénybe anélkül, hogy saját személyzete állandó jelleggel Svédországban tartózkodott volna, és a tesztelési tevékenység nélkülözhetetlen a vállalkozás másik tagállamban végzett gazdasági tevékenységének ellátásához?

               3.

               Befolyásolja-e a második kérdésre adandó választ az, ha az adóalany kizárólagos tulajdonában van egy svéd leányvállalat, amelynek szinte egyedüli célja az érintett tesztelési tevékenységhez kapcsolódó különböző szolgáltatások adóalany részére való nyújtása?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi rendelet (HL L 347., 1. o.) 170. és 171. cikke, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — a hozzáadottérték-adónak az ország területén nem honos adóalanyok részére történő visszatérítésének szabályairól szóló, 1979. december 6-i 79/1072/EGK nyolcadik tanácsi irányelv (HL L 331., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 79. o.) 1. és 2. cikke, valamint a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt (hozzáadottértékadó-visszatérítés) részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (HL L 44., 23. o.) 2., 3. és 5. cikke.


title: C-24/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-396/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen az August Storck AG által 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) benyújtott fellebbezés

text:
               19.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/9

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-396/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen az August Storck AG által 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) benyújtott fellebbezés
   (C-24/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 69/20)
   Az eljárás nyelve: német
   Az August Storck KG, képviseli Ilse Rohr, Dr. Heidi Wrage-Molkenthin és Dr. Tim Reher ügyvédek, CMS Hasche Sigle, Stadthausbrücke 1-3, D-20355 Hamburg, 2005. január 26-án (faxon 2005. január 24-én) fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-396/02. sz. August Storck KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2004. november 10-én hozott ítélete ellen.
   A fellebbező fél azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak (negyedik tanács) a T-396/02. sz. ügyben 2004. november 10-én hozott ítéletét (1),

               2)

               adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek és jogerősen bírálja el a jogvitát, másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróságnak;

               3)

               kötelezze az OHIM-ot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   1.   A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése
   Az Elsőfokú Bíróság jogban tévedett, amikor a bejelentett megjelöléssel szemben azt a követelményt támasztotta, hogy annak jelentősen különböznie kell az érintett áruszektor más összehasonlítható védjegyeitől. A megjelölés megkülönböztető képességét ezzel szemben önmagából kiindulva kell megítélni, függetlenül a piac esetleges hasonló védjegyeitől.
   A bejelentett megjelölés eredeti megkülönböztető képességgel rendelkezik. Az a tény, hogy a fogyasztó a megjelölést mint cukorkát ismeri, nem zárja ki, hogy a megjelölés egyidejűleg az eredetmegjelölés szerepét is betöltse. A színes térbeli védjegynek kifejezetten ott jut jelző és felismerést segítő szerep, ahol – mint például az édességek piacán – a fogyasztó igen széles kínálattal találja szemben magát.
   2.   A 40/94 rendelet 74. cikke (1) bekezdése első mondatának megsértése
   Az Elsőfokú Bíróság véleményével ellentétben az OHIM-nak vizsgálnia és ismertetnie kellett volna, milyen hasonló és azonos védjegyek vannak állítása szerint a piacon, ha ezzel kívánja megindokolni a védjegyként történő lajstromozás elutasítását. Az OHIM nem alapíthatja döntését olyan tényekre, amelyek nem állnak rendelkezésére és amelyeket csupán feltételez. Amennyiben az OHIM – a fellebbező véleményével ellentétben – szükségesnek tartja, hogy a megjelölés megkülönböztető képességét a cukorkáknak a piacon található megjelenési formáihoz viszonyítva állapítsa meg, úgy meg vizsgálnia kell ezt a piaci helyzetet.
   Az Elsőfokú Bíróság továbbá nem fűzhet olyan saját megállapításokat a tényálláshoz, amelyekre vonatkozóan nem vizsgálta meg a tényeket.
   3.   A 40/94 rendelet 73. cikkének megsértése
   Az OHIM a cukorkáknak a piacon állítólag fellelhető hasonló megjelenési formáira hivatkozással indokolta, hogy a bejelentett megjelölés nem rendelkezik megkülönböztető képességgel. A fellebbezőnek nem nyílt alkalma arra, hogy a cukorkáknak a piacon állítólag fellelhető ezen megjelenési formáiról nyilatkozzon, mivel ezeket az OHIM nem mutatta be.
   Ezáltal megsértették a fellebbező meghallgatáshoz való jogát.
   4.   A 40/94 rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megsértése
   El kell utasítani az Elsőfokú Bíróság azon kifogását, miszerint a használatra vonatkozóan előterjesztett bizonyítékok nem pontosan a bejelentett megjelölés használatát támasztják alá, mivel ezt a megjelölést további megjelölések kísérik. A térbeli védjegy jellegéből adódóan más megjelölésekkel együttesen jelenik meg. Kizárólag ezen körülmény miatt nem lehet elvitatni a megjelölés megkülönböztető képességét.
   A termék alakjaként megjelenő színes térbeli védjegy kettős rendeltetése nem jelenti azt, hogy nem védjegyként használják, még ha egyidejűleg a termék megjelenési formájáról ad is tájékoztatást.
   A használatra vonatkozó bizonyítékokkal összefüggésben a fogyasztónak a megjelöléshez fűződő valamennyi kapcsolatát figyelembe kell venni. Nem csupán annak van döntő jelentősége, milyen mértékben találkozik a fogyasztó a megjelöléssel a vásárlói döntésekor vagy azt megelőzően. Az is hozzájárul a megjelölés ismertségéhez, ha a fogyasztó később, például a termék elfogyasztásakor kerül vele kapcsolatba.

      (1)  HL C 19., 2005.1.22.


title: C-265/06. sz. ügy: 2006. június 16-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/15

         2006. június 16-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-265/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/27)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: A. Caeiros, meghatalmazott)

      Alperes: Portugál Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel a 2003. március 11-i 40/2003 törvényerejű rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében megtiltotta színes autóüvegfólia felhelyezését gépjárművek ablakára – nem teljesítette az EK 28. és EK 30. cikk, valamint az EGT-megállapodás 11. és 13 cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel a tilalom korlátozza a más tagállamban, illetve az EGT-megállapodást aláíró államban jogszerűen gyártott vagy forgalmazott színes autóüvegfólia Portugáliában történő forgalmazását.

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2003. március 11-i 40/2003 törvényerejű rendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerinti tilalom az EK 28. cikkel és EGT-megállapodás 11. cikkével ellentétes mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül, mivel a gyakorlatban korlátozza a más tagállamban, illetve az EGT-megállapodást aláíró államban jogszerűen gyártott vagy forgalmazott színes autóüvegfólia Portugáliában történő forgalmazását. A tilalom továbbá nem igazolható az EK 30. cikk és az EGT-megállapodás 13. cikke alapján.


title: C-430/12. sz. ügy: A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2012. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Elena Luca kontra Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/10

         A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2012. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Elena Luca kontra Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
   (C-430/12. sz. ügy)
   2012/C 399/16
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Bacău

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Elena Luca

      Alperes: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétesek-e az [EUMSZ] 56. cikkel (korábbi EK 49. cikk) és az 1408/71 rendelet (1) 22. cikkével az olyan nemzeti jogi rendelkezések, mint az 592/2008 rendelet 40. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint 45. és 46. cikke, amelyek értelmében a munkavállaló vagy önálló vállalkozó, illetve családtagjaik csak akkor jogosultak a külföldi orvosi ellátás igénybevétele során felmerülő költségek teljes összegének megtérítésére, ha erre vonatkozó előzetes engedéllyel rendelkeznek?

               2.

               A Közösségen belül igénybevett orvosi ellátásnak a biztosító tagállam díjszabása, a jelen esetben a (729/2009 rendelettel jelenleg már hatályon kívül helyezett) 122/2007 rendelet 7a. cikke alapján kiszámított részleges megfizetése nem minősül-e az [EUMSZ] 56. cikk (korábbi EK 49. cikk) értelmében vett korlátozásnak?

               3.

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, ha a lakóhely szerinti tagállam szabályozása által előírt kifizetések összege eltér az ellátás helye szerinti tagállam szabályozása által az ellátásokra vonatkozóan előírt összegtől, melyik az a határérték, amelyen belül a biztosított személyek által megfizetett költségeket meg kell téríteni?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: T-136/14. sz. ügy: 2014. február 24-én benyújtott kereset – Tilda Riceland Private kontra OHIM – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/55

         2014. február 24-én benyújtott kereset – Tilda Riceland Private kontra OHIM – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)
   (T-136/14. sz. ügy)
   2014/C 135/71
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, India) (képviselők: S.Malynicz Barrister, N. Urwin és D. Sills Solicitors)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Siam Grains Co. Ltd (Bangkok, Thaiföld)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2013. december 18-án az R 1086/2012-4. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban a másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a „BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE” szóelemeket tartalmazó fekete és fehér ábrás védjegy a 30. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – 3 520 641. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „BASMATI” korábbi, nem lajstromozott szóvédjegy, és korábbi „a kereskedelemben használt, az áruk egy csoportját jelölő” megjelölés, amelyet az Egyesült Királyságban a „rizs” tekintetében használnak.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (4) bekezdésének megsértése.


title: T-170/13. sz. ügy: 2013. március 21-én benyújtott kereset — Benelli Q.J. kontra OHIM — Demharter (MOTOBI)

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/27

         2013. március 21-én benyújtott kereset — Benelli Q.J. kontra OHIM — Demharter (MOTOBI)
   (T-170/13. sz. ügy)
   2013/C 147/49
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Olaszország) (képviselő: P. Lukácsi ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Demharter GmbH (Dillingen, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               változtassa meg az alperes határozatát és rendelje el a törlést kérelmező fél által benyújtott megszűnés megállapítására irányuló kérelem elutasítását;

               —

               helyezze hatályon kívül az alperes határozatát és utalja vissza az ügyet az OHIM elé újbóli elbírálásra, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a tényleges használat bizonyítékainak újabb alapos vizsgálata elkerülhetetlen;

               —

               az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés megállapítása iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a 12. osztályba tartozó árukra vonatkozó „MOTOBI” szóvédjegy — 835 264. sz. közösségi védjegy

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály megállapította a közösségi védjegy oltalmának megszűnését.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács elutasította a fellebbezést.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 51. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-43/14. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Heidrick & Struggles International kontra OHIM (THE LEADERSHIP COMPANY) ( „Közösségi védjegy — A THE LEADERSHIP COMPANY közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja” )

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/52

         A Törvényszék 2014. december 12-i ítélete – Heidrick & Struggles International kontra OHIM (THE LEADERSHIP COMPANY)
   (T-43/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A THE LEADERSHIP COMPANY közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2015/C 046/67)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Heidrick & Struggles International, Inc. (Chicago, Illinois, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: A. Norris ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: I. Harrington meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a THE LEADERSHIP COMPANY szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2013. október 10-én hozott határozata (R 338/2013-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Heidrick & Struggles International, Inc.-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 129., 2014.4.28.


title: C-543/11. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. január 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Woningstichting Maasdriel kontra Staatssecretaris van Financiën (Hozzáadottérték-adó — 2006/112/EK irányelv — A 135. cikk (1) bekezdésének a 12. cikk (1) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett k) pontja — Beépítetlen földterület — Építési telek — Fogalmak — Jövőbeni építkezés céljából végzett bontási munkálatok — Héamentesség)

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/5

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. január 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Woningstichting Maasdriel kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-543/11. sz. ügy) (1)

   (Hozzáadottérték-adó - 2006/112/EK irányelv - A 135. cikk (1) bekezdésének a 12. cikk (1) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett k) pontja - Beépítetlen földterület - Építési telek - Fogalmak - Jövőbeni építkezés céljából végzett bontási munkálatok - Héamentesség)
   2013/C 63/07
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Woningstichting Maasdriel

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 12. cikkének (1) és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 135. cikke (1) bekezdése k) pontjának értelmezése — Az irányelvben szabályozott mentességek — Beépítetlen földterület értékesítése.

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv135. cikke (1) bekezdésének k) pontját 12. cikkének (1) és (3) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy az előbbi rendelkezésben előírt héamentesség nem vonatkozik az olyan földterületnek az alapügyben szereplőhöz hasonló értékesítésére, amely az ezen álló épület lebontása következtében vált beépítetlenné, még akkor sem, ha ezen értékesítés időpontjában nem végeztek a bontástól eltérő területrendezési munkálatokat, amennyiben az alapügyben szóban forgó ügylet összes, az értékesítés időpontjában fennálló körülményének — a felek szándékát is beleértve, feltéve hogy azt objektív tényezők támasztják alá — átfogó értékeléséből az következik, hogy a szóban forgó földterületet ténylegesen beépítésre szánták, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28.


title: C-231/06. sz. ügy: A Cour du travail de Bruxelles (Belgium) által 2006. május 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Office national des pensions kontra Emilienne Jonkman

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/9

         A Cour du travail de Bruxelles (Belgium) által 2006. május 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Office national des pensions kontra Emilienne Jonkman
   (C-231/06. sz. ügy)
   (2006/C 190/16)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour du travail de Bruxelles (Belgium)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Office national des pensions

      Alperes: Emilienne Jonkman
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A kiigazítási járulékokkal kapcsolatban (az 1997. június 25-i királyi rendelet 4. cikkének (2) bekezdése)
               Az 1978. december 19-i 79/7/EGK irányelvet (1) úgy kell-e értelmezni, hogy az engedélyezi egy tagállamnak az olyan szabályozás elfogadását, amely eredetileg megkülönböztetett, meghatározott nemű személyek csoportja számára lehetővé teszi, hogy részesüljenek az ellenkező nemű személyekből álló csoportra vonatkozó nyugdíjrendszerből, amennyiben visszamenőlegesen (egy összegben) megfizetik azokat a (jelentős mértékű) járulékokat, amelyek az e tagállamban hatályos jogszabályok értelmében az ezen utóbbi csoporthoz tartozó személyek számára előírt?
               Igenlő válasz esetén az 1978. december 19-i 79/7/EGK irányelvet úgy kell-e értelmezni, miszerint az előírja, hogy az adott tagállam módosítsa az e rendelkezéssel ellentétes szabályozást, amint az Európai Közösségek Bíróságának ítélete megállapítja a jogi normák ezen összeütközését, vagy legkésőbb az e szabályozás elfogadásából eredő járulékkövetelésekre irányadó elévülési időn belül?

               2)

               A késedelmi kamatokkal kapcsolatban (az 1997. június 25-i királyi rendelet 4. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése)
               Az 1978. december 19-i 79/7/EGK irányelvet úgy kell-e értelmezni, hogy az engedélyezi egy tagállamnak az olyan szabályozás elfogadását, amely eredetileg megkülönböztetett, meghatározott nemű személyek csoportja számára lehetővé teszi, hogy részesüljenek az ellenkező nemű személyekből álló csoportra vonatkozó nyugdíjrendszerből, amennyiben visszamenőlegesen megfizetik azt az igen jelentős összegű késedelmi kamatot, amely az e tagállamban hatályos jogszabályok értelmében az ezen utóbbi csoporthoz tartozó személyek számára előírt?
               Igenlő válasz esetén az 1978. december 19-i 79/7/EGK irányelvet úgy kell-e értelmezni, miszerint az előírja, hogy az adott tagállam módosítsa az e rendelkezéssel ellentétes szabályozást, amint az Európai Közösségek Bíróságának ítélete megállapítja a jogi normák ezen összeütközését, vagy legkésőbb az e szabályozás elfogadásából eredő kamatokra irányadó elévülési időn belül?

      (1)  A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv (HL L 6., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 215. o.)


title: F-126/06. sz. ügy: 2006. október 30-án benyújtott kereset – Mangazzù kontra Bizottság

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/32

         2006. október 30-án benyújtott kereset – Mangazzù kontra Bizottság
   (F-126/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/69)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Salvatore Mangazzù (Brüsszel, Belgium) (képviselők: T. Bontinck és J. Feld ügyvédek)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg azt az egyedi határozatot, amelynek tárgya az ideiglenes alkalmazotti státuszból tisztviselői státuszba történő átmenetről szóló, 2006. január 1-től hatályos és 2006. január 13-án közölt kinevezési okirat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes – miután A5, majd A*11 besorolási fokozatú ideiglenes alkalmazottként néhány évet dolgozott a Bizottságnál, sikeresen teljesítette a 2004. április 21-én közzétett, A7/A6 besorolási fokozatú tisztviselői tartaléklista létrehozására kiírt COM/A/18/04 nyílt versenyvizsgát. Ez alapján az addig ideiglenes alkalmazottként betöltött posztra a személyzeti szabályzat XIII. melléklete alapján A*6 besorolási fokozatba és 2-es fizetési fokozatba tisztviselőnek nevezték ki.
   Keresetének alátámasztására a felperes előadja a személyzeti szabályzat 31., 62., valamint a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 5. és 2. cikkének megsértését.
   A felperes egyebekben hivatkozik még a jogos bizalom elvének, a szerzett jogok védelme elvének és az egyenlő bánásmód elvének megsértésére is.


title: C-22/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Katarína Haasová kontra Rastislav Petrík, Blanka Holingová (Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás — 72/166/EGK irányelv — 3. cikk, (1) bekezdés — 90/232/EGK irányelv — 1. cikk — Közlekedési baleset — Valamely utas halála — A házastárs és a kiskorú gyermek kártérítéshez való joga — Nem vagyoni kár — Kártérítés — A kötelező biztosítás fedezete)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/5

         A Bíróság (második tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Krajský súd v Prešove [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Katarína Haasová kontra Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (C-22/12. sz. ügy) (1)

   (Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás - 72/166/EGK irányelv - 3. cikk, (1) bekezdés - 90/232/EGK irányelv - 1. cikk - Közlekedési baleset - Valamely utas halála - A házastárs és a kiskorú gyermek kártérítéshez való joga - Nem vagyoni kár - Kártérítés - A kötelező biztosítás fedezete)
   2013/C 367/07
   Az eljárás nyelve: szlovák

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Krajský súd v Prešove

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Katarína Haasová

      Alperesek: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krajský súd v Prešove — A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 249. o.) 1. cikkének, valamint a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 10. o.) 3. cikke (1) bekezdésének értelmezése — A kötelező biztosítás által nyújtott garancia harmadik személyekre való kiterjesztése — Olyan nemzeti rendelkezés, amely nem írja elő a nem vagyoni kár megtérítését

      Rendelkező rész

   A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését, a 2005. május 11-i 2005/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv 1. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint a gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv 1. cikkének első bekezdését akként kell értelmezni, hogy a kötelező gépjármű-felelősségbiztosításnak ki kell terjednie a közlekedési baleset áldozatainak hozzátartozói által elszenvedett, nem vagyoni károk megtérítésére, amennyiben e kártérítést az alapjogvita tekintetében alkalmazandó nemzeti jog a biztosított polgári jogi felelőssége alapján előírja.

      (1)  HL C 98., 2012.3.31.


title: C-168/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. január 27-i ítélete (a Tribunale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Flos SpA kontra Semeraro Casa e Famiglia SpA (Ipari és kereskedelmi tulajdon — 98/71/EK irányelv — A formatervezési minták oltalma — 17. cikk — A formatervezési minták védelme és a szerzői jogi védelem halmozódásának kötelezettsége — Nemzeti szabályozás, amely egy bizonyos időszakra kizárja vagy érvényesíthetetlenné teszi a szerzői jogi védelmet a hatálybalépését megelőzően a közkincs részévé vált formatervezési minták tekintetében — A bizalomvédelem elve)

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/4

         A Bíróság (második tanács) 2011. január 27-i ítélete (a Tribunale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Flos SpA kontra Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (C-168/09. sz. ügy) (1)

   (Ipari és kereskedelmi tulajdon - 98/71/EK irányelv - A formatervezési minták oltalma - 17. cikk - A formatervezési minták védelme és a szerzői jogi védelem halmozódásának kötelezettsége - Nemzeti szabályozás, amely egy bizonyos időszakra kizárja vagy érvényesíthetetlenné teszi a szerzői jogi védelmet a hatálybalépését megelőzően a közkincs részévé vált formatervezési minták tekintetében - A bizalomvédelem elve)
   2011/C 80/05
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Milano

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Flos SpA

      Alperes: Semeraro Casa e Famiglia SpA
   az Assoluce — Associazione nazionale delle Imprese degli Apparecchi di Illuminazione részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Milano — A formatervezési minták oltalmáról szóló, 1998. október 13-i 98/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17. és 19. cikkének értelmezése — Az irányelvet a formatervezési minták szerzői jogi védelmének bevezetésével átültető nemzeti jogszabály — Valamely tagállam lehetősége e védelem nyújtása feltételeinek kiterjesztésére.

      Rendelkező rész

               1.

               A formatervezési minták oltalmáról szóló, 1998. október 13-i 98/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes egy olyan tagállami szabályozás, amely kizárja az e tagállam szerzői jogi jogszabályai által biztosított védelem alól az olyan formatervezési mintákat, amelyek valamely tagállamban vagy tagállam tekintetében lajstromozásra kerültek, és amelyek e szabályozás hatálybalépését megelőzően a közkincs részévé váltak, noha megfelelnek az e védelem nyújtásához előírt valamennyi feltételnek.

               2.

               A 98/71 irányelv 17. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes egy olyan tagállami szabályozás, amely az olyan formatervezési minták szerzői jogi védelmét, amelyek — noha megfelelnek az e védelem nyújtásához előírt valamennyi feltételnek — e szabályozás hatálybalépését megelőzően a közkincs részévé váltak, akár egy jelentős időtartamra, nevezetesen tíz évre, akár teljesen kizárja olyan harmadik személyek tekintetében, akik az adott államban már gyártottak és forgalmaztak az e formatervezési mintáknak megfelelően előállított termékeket, függetlenül attól, hogy ezen aktusokat mikor hajtották végre.

      (1)  HL C 167., 2009.7.18.