title: T-462/10. sz. ügy: 2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Flaherty kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/43

         2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Flaherty kontra Bizottság
   (T-462/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/71
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Thomas Flaherty (Kilronan, Írország) (képviselők: A. Collins SC, N. Travers barrister és D. Barry solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C(2010) 4764. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, az MFV Westward Isle-t felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatot, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Bíróság C-373/06. P., C-379/06. P. és C-382/06. P. sz., Flaherty és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2008. április 17-én hozott ítélete (EBHT 2008., I-2649. o.) megsemmisített; továbbá

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperes a C(2010) 4764. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, az MFV Westward Isle-t felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatnak az EUMSZ 263. cikk alapján történő megsemmisítését kéri, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Bíróság C-373/06. P., C-379/06. P. és C-382/06. P. sz., Flaherty és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2008. április 17-én hozott ítélete (EBHT 2008., I-2649. o.) megsemmisített.
   Kereseti kérelmének alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               A felperes először is azt állítja, hogy az alperes eljárásának nem volt jogi alapja. A megtámadott határozat megfelelő jogi alapját továbbra is a Közösség halászati ágazatának az erőforrások és kiaknázásuk közötti fenntartható egyensúly elérése céljából az 1997. január 1-je és 2001. december 31-e közötti szerkezetátalakítására vonatkozó célkitűzésekről és részletes szabályokról szóló 97/413/EK tanácsi határozat (HL 1997., L 175., 27. o.) 4. cikkének (2) bekezdése képezi, ezért a Bizottságnak a felperes szerint nem volt jogi alapja arra, hogy ad hoc határozat formájában hozzon határozatot.

               A felperes másodszor előadja, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályt sértett. A felperes kifejti, hogy a megtámadott határozatot a 97/413/EK tanácsi határozat szerint igazgatási bizottsági eljárásban kellett volna elfogadni, a Bizottság pedig azáltal, hogy a határozat ad hoc alapon történő elfogadása mellett döntött, a lényeges eljárási szabályokat megsértve járt el.

               A felperes harmadszor előadja, hogy a Bizottság a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdését tévesen értelmezve túllépte a hatáskörét, különösen azáltal, hogy irreleváns szempontokból indult ki és figyelmen kívül hagyta a „halászati teljesítménynek” a 97/413/EK tanácsi határozatban és az abban az időpontban hatályos közösségi halászati jogszabályokban foglalt meghatározását, amikor a felperes 2001 decemberében benyújtotta a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmét.

               A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat a felperes biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmének mérlegelésével kapcsolatban számos nyilvánvaló hibát tartalmaz. A felperes különösen azt állítja, hogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon határozata, amely a felperes kérelmét azért utasította el, mert a tervezett új hajó főfedélzet alatti űrtartalma a Westward Isle-hez képest nagyobb, mint ahogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon feltételezése is, hogy a tervezett új hajó „halászati teljesítménye” nagyobb lesz a Westward Isle halászati teljesítményénél.

               A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az egyenlő bánásmódhoz való jogát. Kifejti, hogy az, hogy a Bizottság a tervezett új hajó főfedélzet alatti nagyobb űrtartalma miatt utasította el a kérelmet, olyan jelentősen eltérő bánásmódot képez, amely a felperessel szemben meg nem engedett hátrányos megkülönböztetést eredményez ahhoz a teljesen eltérő megközelítéshez képest, amelyet a Bizottság a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti, a 2003/245 határozatban elfogadott egyes kérelmek esetében, valamint az e határozatban először elutasított, majd a C(2010) 4765. sz., 2010. július 13-i dokumentumban közölt bizottsági határozatban végül elfogadott egyik kérelem esetében alkalmazott.


title: C-386/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2007. március 22-i végzése [a Commissione tributaria provinciale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] – Bakemark Italia Srl kontra Agenzia Entrate Ufficio Milano 1

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/29

         A Bíróság elnökének 2007. március 22-i végzése [a Commissione tributaria provinciale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] – Bakemark Italia Srl kontra Agenzia Entrate Ufficio Milano 1
   (C-386/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 96/60)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 294., 2006.12.2.


title: T-571/10. sz. ügy: 2010. december 16-án benyújtott kereset — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik kontra OHIM — Impexmetal (FŁT-1)

text:
               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/28

         2010. december 16-án benyújtott kereset — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik kontra OHIM — Impexmetal (FŁT-1)
   (T-571/10. sz. ügy)
   2011/C 63/54
   A keresetlevél nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Kraśnik, Lengyelország) (képviselő: J. Sieklucki ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Impexmetal S.A.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék teljes egészében helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2010. október 6-án az R 1387/2009-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék az alperest és az IMPEXMETAL S.A.-t kötelezze a költségek viselésére, beleértve a felperesnek a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal fellebbezési tanácsa és felszólalási osztálya előtti eljárásban felmerült költségeit.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „FŁT-1” ábrás védjegy a 7. osztályba tartozó áruk tekintetében (5026372. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: az IMPEXMETAL S.A..

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „FŁT” közösségi ábrás védjegyek és az „FŁT” nemzeti szó- és ábrás védjegyek a 7. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott, és a 7. osztályba tartozó egyes áruk tekintetében elutasította a védjegybejelentést.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozata ellen benyújtott fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése, mivel hiányosan értékelték az ütköző megjelölések hasonlóságát, mivel figyelmen kívül hagyták azt a tényt, hogy a bejelentett védjegy részben a felperes cége nevét képezi, amelyet a bejelentést megelőzően már jóval korábban használtak, és az a felperes történelmileg megalapozott ismertetőjele, és mivel figyelmen kívül hagyták azt a tényt, hogy a bejelentett védjegy és a felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy hosszú ideje és békésen, egymással párhuzamosan áll fenn.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (egységes szerkezetbe foglalt változat) (HL 2008., L 78., 1. o.)


title: C-463/15. PPU. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. szeptember 25-i végzése (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Openbaar Ministerie kontra A. (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Európai elfogatóparancs — A 2. cikk (4) bekezdése és a 4. cikk 1. pontja — Végrehajtási feltételek — Az európai elfogatóparancs végrehajtását a kettős büntethetőségen kívül azon feltételnek alárendelő nemzeti büntetőjog, hogy a bűncselekmény esetében a végrehajtó tagállam joga szerinti büntetési tétel felső határa legalább tizenkét havi szabadságvesztés vagy szabadságelvonással járó intézkedés legyen)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/20

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. szeptember 25-i végzése (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Openbaar Ministerie kontra A.
   (C-463/15. PPU. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - A 2. cikk (4) bekezdése és a 4. cikk 1. pontja - Végrehajtási feltételek - Az európai elfogatóparancs végrehajtását a kettős büntethetőségen kívül azon feltételnek alárendelő nemzeti büntetőjog, hogy a bűncselekmény esetében a végrehajtó tagállam joga szerinti büntetési tétel felső határa legalább tizenkét havi szabadságvesztés vagy szabadságelvonással járó intézkedés legyen))
   (2016/C 038/29)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Openbaar Ministerie

      Alperes: A.

      Rendelkező rész

   A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 2. cikkének (4) bekezdését és 4. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, ha az európai elfogatóparancs alapján történő átadásnak a végrehajtó tagállamban nem csupán az a feltétele, hogy az ezen elfogatóparancs kibocsátásának alapjául szolgáló cselekmény e tagállam jogában bűncselekménynek minősüljön, hanem az is, hogy ugyanezen jog szerint a büntetési tétel felső határa legalább tizenkét hónapig terjedő szabadságvesztés legyen.

      (1)  HL C 363., 2015.11.3.


title: T-292/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. június 11-i ítélete — Confservizi kontra Bizottság ( Állami támogatások — Az olasz hatóságok által bizonyos, közszolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára adómentességek és kedvezményes kölcsönök formájában nyújtott támogatási program — A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Megsemmisítés iránti kereset — Vállalkozások társulása — A személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság )

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/37

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. június 11-i ítélete — Confservizi kontra Bizottság
   (T-292/02. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatások - Az olasz hatóságok által bizonyos, közszolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára adómentességek és kedvezményes kölcsönök formájában nyújtott támogatási program - A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Vállalkozások társulása - A személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
   2009/C 180/67
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Confederazione Nazionale dei Servizi (Confservizi) (Róma, Olaszország), (képviselők: C. Tessarolo, A. Vianello, S. Gobbato és F. Spitaleri ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: V. Di Bucci meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozó: Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida (Róma, Olaszország), (képviselő: P. Alberti ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Olaszország által többségi köztulajdonban lévő, közszolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára adómentességek és kedvezményes kölcsönök formájában nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. június 5-i 2003/193/EK bizottsági határozat (HL 2003. L 77., 21. o.) 2. és 3. cikkének megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Confederazione Nazionale di Servizi (Confservizi) viseli saját, valamint a Bizottság költségeit.

               3)

               Az Associazione Nazionale fra gli Industriali degli Acquedotti — Anfida maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 274., 2002.11.9.


title: C-186/15. sz. ügy: A Finanzgericht Münster (Németország) által 2015. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kreissparkasse Wiedenbrück kontra Finanzamt Wiedenbrück

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/5

         A Finanzgericht Münster (Németország) által 2015. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Kreissparkasse Wiedenbrück kontra Finanzamt Wiedenbrück
   (C-186/15. sz. ügy)
   (2015/C 254/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Münster

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kreissparkasse Wiedenbrück

      Alperes: Finanzamt Wiedenbrück

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Kötelesek-e alkalmazni a tagállamok a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 175. cikkének (1) bekezdésében foglalt kerekítési szabályt akkor, ha a hivatkozott irányelv 173. cikke (2) bekezdésének a), b), c) vagy d) pontjában foglalt különleges módszerek egyikét alkalmazva számítják ki a levonási hányadot?

               2)

               Kötelesek-e alkalmazni a tagállamok a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK tanácsi irányelv 175. cikkének (1) bekezdésében foglalt kerekítési szabályt az előzetesen felszámított héa 2006/112/EK irányelv 184. és azt követő cikkei szerinti korrekciója esetén akkor, ha a hivatkozott irányelv 173. cikke (2) bekezdésének a), b), c) vagy d) pontjában foglalt különleges módszerek egyike, illetve a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikke (5) bekezdése harmadik albekezdésének a), b), c) vagy d) pontja alapján számítják ki a 2006/112/EK irányelv 175. cikkének (1) bekezdése szerinti levonási hányadot?

               3)

               Kötelesek-e a tagállamok úgy elvégezni az adólevonás 2006/112/EK irányelv 184. és azt követő cikkei szerinti korrekcióját a kerekítési szabály – második kérdés – alkalmazásával, hogy az előzetesen felszámított héa korrigálandó összegét az adóalany javára egész százalékegységre kell felfelé vagy lefelé kerekíteni?

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: T-351/17. sz. ügy: 2017. június 2-án benyújtott kereset –Nike European Operations Netherlands és társai kontra Bizottság

text:
               31.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/40

         2017. június 2-án benyújtott kereset –Nike European Operations Netherlands és társai kontra Bizottság
   (T-351/17. sz. ügy)
   (2017/C 249/54)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Nike European Operations Netherlands BV (Hilversum, Hollandia), Hugo Boss AG (Metzingen, Németország), Timberland Europe BV (Almelo, Hollandia), New Balance Athletic Shoes (UK) Ltd (Warrington, Egyesült Királyság), Wolverine Europe BV (Amszterdam, Hollandia) és Wolverine Europe Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Vermulst és J. Cornelis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó és a Fujian Viscap Shoes Co. Ltd, a Vietnam Ching Luh Shoes Co. Ltd, a Vinh Thong Producing-Trading-Service Co. Ltd, a Qingdao Tae Kwang Shoes Co. Ltd, a Maystar Footwear Co. Ltd, a Lien Phat Company Ltd, a Qingdao Sewon Shoes Co. Ltd, a Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd, a PanYu LEADER Footwear Corporation, a Panyu Hsieh Da Rubber Co. Ltd, az An Loc Joint Stock Company, a Qingdao Changshin Shoes Company Limited, a Chang Shin Vietnam Co. Ltd, a Samyang Vietnam Co. Ltd, a Qingdao Samho Shoes Co. Ltd, a Min Yuan, a Chau Giang Company Limited, a Foshan Shunde Fong Ben Footwear Industrial Co. Ltd és a Dongguan Texas Shoes Limited Co. által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2017. március 9-i (EU) 2017/423 bizottsági végrehajtási rendeletet (HL 2017. L 64., 72. o.);

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap, melynek keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy az Európai Bizottságnak nem volt hatásköre a vitatott rendelet elfogadására.

               2.

               A második jogalap, melynek keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a lábbelire vonatkozó lezárt eljárás újbóli megnyitása, és a lejárt dömpingellenes vámnak a vitatott rendelet általi visszamenőleges hatályú kivetése: i. jogalap nélkül történt, az EUMSZ 266. cikk és az alaprendelet (1) alkalmazása tekintetében elkövetett nyilvánvaló hibán alapul, és sérti az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdését; ii. összeegyeztethetetlen a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvével, valamint a visszamenőleges hatály tilalmára vonatkozó elvvel a felperesek vonatkozásában; iii. az EUMSZ 266. cikk téves alkalmazásán és az Európai Bizottság hatáskörrel való visszaélésén alapul, és sérti az EUMSZ 5. cikk (4) bekezdését.

               3.

               A harmadik jogalap, melynek keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a dömpingellenes vámnak a felperesek szállítóira való kivetése, mely akadályozza a visszafizetést, sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az elvét.

               4.

               A negyedik jogalap, melynek keretében a felperesek arra hivatkoznak, hogy az Európai Bizottság a piacgazdasági és egyéni bánásmód iránti kérelmek értékelése során visszaélt a hatáskörével, és megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

      (1)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.)


title: T-105/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. december 12-i végzése – Sandoz kontra Bizottság

text:
               9.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/33

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. december 12-i végzése – Sandoz kontra Bizottság
   (T-105/04. sz. ügy) (1)

   (2008/C 37/53)

      Az eljárás nyelve: angol

   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: T-657/16. sz. ügy: 2016. szeptember 17-én benyújtott kereset – Márquez Alentà kontra EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (Egy hangya ábrája)

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/24

         2016. szeptember 17-én benyújtott kereset – Márquez Alentà kontra EUIPO – Fiesta Hotels & Resorts (Egy hangya ábrája)
   (T-657/16. sz. ügy)
   (2016/C 410/34)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Marc Márquez Alentà (Cervera, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Egy hangya ábrája) – 12 715 661. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. június 30-án hozott határozata (R 1242/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az részben helyt adott az R 1242/2015-1. sz. fellebbezésnek, valamint a 16. osztályba tartozó egyes áruk és a 35. osztályba tartozó egyes szolgáltatások tekintetében előterjesztett felszólalásnak;

               —

               ennek következtében hagyja helyben a felszólalási osztály határozatát és így a bejelentett védjegy lajstromozását a 16., 35., 41 és 43. osztály tekintetében bejelentett összes áru és szolgáltatás vonatkozásában;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, a közösségi védjegyről szóló rendelet 87. cikkének (2) bekezdése értelmében.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának megsértése.


title: T-87/08. sz. ügy: 2008. február 18-án benyújtott kereset – Ciprusi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/27

         2008. február 18-án benyújtott kereset – Ciprusi Köztársaság kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-87/08. sz. ügy)
   (2008/C 142/48)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Ciprusi Köztársaság (képviselő: P. Kliridis)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az EuropeAid/126225/C/SER/CY hivatkozási szám alatt, „Technical assistance for engineering works for waste management infrastructure and rehabilitation of dumping sites in the northern part of Cyprus” címen, kizárólag angol nyelven, a világháló http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ oldalán 2007. december 8-án vagy ekörül közzétett, közbeszerzési eljárást megindító hirdetményt, illetőleg semmisítse meg a hirdetmény 5. és 28.2. pontját;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes előadja, hogy a vitatott hirdetmény az alábbi okok miatt jogszerűtlen:

               —

               először is, mert a hirdetmény közzétételével a Bizottság túllépte és/vagy megsértette a határozata jogalapját, tudniillik a ciprusi török közösség gazdasági fejlődésének ösztönzését elősegítő pénzügyi támogatási keret létrehozásáról és az Európai Újjáépítési Ügynökségről szóló 2667/2000/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2006. február 27-i 389/2006/EK tanácsi rendeletet (1);

               —

               másodszor, mert a szóban forgó hirdetmény ellentétes és/vagy nem felel meg az EK 229. cikkel/cikknek (a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről […] szóló okmány (2) [a továbbiakban: a 2003. évi csatlakozási okmány] 19. cikkével megállapított változatában) és a 2003. évi csatlakozási okmány Ciprusról szóló 10. jegyzőkönyvével/jegyzőkönyvének (3);

               —

               harmadszor, mert ellentétes vagy nem felel meg a nemzetközi jog kötelező erejű szabályaival/szabályainak, illetőleg az ENSZ Biztonsági Tanácsa 541 (1983) és 550 (1984) számú határozataival/határozatainak, és

               —

               negyedszer, mert nem tették közzé a Hivatalos Lapban.

      (1)  HL L 65., 5. o.

      (2)  HL L 236., 33. o.

      (3)  HL L 236., 955. o.


title: C-578/16. PPU. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Vrhovno sodišče [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. K., H. F., A. S. kontra Republika Slovenija (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Határok, menekültügy és bevándorlás — A dublini rendszer — 604/2013/EU rendelet — Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikke — Embertelen vagy megalázó bánásmód — Súlyosan beteg menedékkérőnek a kérelme megvizsgálásáért felelős államnak való átadása — Azon megalapozott okok hiánya, amelyek alapján feltételezhető, hogy ebben a tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn — Az arra a tagállamra háruló kötelezettségek, amelynek az átadást el kell vége)

text:
               10.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/11

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. február 16-i ítélete (a Vrhovno sodišče [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. K., H. F., A. S. kontra Republika Slovenija
   (C-578/16. PPU. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Határok, menekültügy és bevándorlás - A dublini rendszer - 604/2013/EU rendelet - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikke - Embertelen vagy megalázó bánásmód - Súlyosan beteg menedékkérőnek a kérelme megvizsgálásáért felelős államnak való átadása - Azon megalapozott okok hiánya, amelyek alapján feltételezhető, hogy ebben a tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn - Az arra a tagállamra háruló kötelezettségek, amelynek az átadást el kell vége))
   (2017/C 112/16)
   Az eljárás nyelve: szlovén

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: C. K., H. F., A. S.

      Alperes: Republika Slovenija

      Rendelkező rész

               1)

               Az egy harmadik ország állampolgára, illetve hontalan személy [helyesen: egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy] által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 17. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt „mérlegelési záradék” valamely tagállam általi alkalmazásának kérdése nem kizárólag a nemzeti jogba és a nemzeti jog e tagállam alkotmánybírósága általi értelmezésének körébe tartozik, hanem az az uniós jog EUMSZ 267. cikk értelmében vett értelmezésével kapcsolatos kérdést képez.

               2)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikkét akként kell értelmezni, hogy:

                           —

                           még ha nincsenek is olyan megalapozott okok, amelyek alapján feltételezhető, hogy a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállamban rendszerszintű hiányosságok állnak fenn, valamely menedékkérőnek a 604/2013 rendelet keretében történő átadására csak olyan feltételek mellett kerülhet sor, amelyek kizárják, hogy az átadás annak a tényleges kockázatát vonja maga után, hogy az érintett az e cikk értelmében vett embertelen vagy megalázó bánásmódnak lesz kitéve;

                           —

                           olyan körülmények fennállása esetén, amelyekben a különösen súlyos mentális vagy testi betegséggel rendelkező menedékkérő átadása az érintett egészségi állapota jelentős és orvosolhatatlan romlásának tényleges és bebizonyosodott kockázatát vonja maga után, az átadás az említett cikk értelmében vett embertelen vagy megalázó bánásmódot képez;

                           —

                           az átadásnak az érintett egészségi állapotára gyakorolt hatására vonatkozó minden komoly kétséget azon tagállam hatóságainak és – adott esetben – bíróságainak a feladata kizárni, amely tagállamnak az átadást el kell végeznie, oly módon, hogy e hatóságok és bíróságok megteszik az ahhoz szükséges óvintézkedéseket, hogy az átadásra olyan körülmények között kerüljön sor, amelyek lehetővé teszik e személy egészségi állapotának megfelelő és elégséges megóvását. Amennyiben az említett óvintézkedések megtétele – figyelemmel az érintett menedékkérő betegségének különös súlyosságára – nem elegendő annak biztosításához, hogy átadása nem fogja egészségi állapota jelentős és orvosolhatatlan romlásának tényleges kockázatát eredményezni, az érintett tagállam hatóságainak fel kell függeszteniük az érintett átadását, mégpedig mindaddig, amíg állapota alkalmassá nem teszi az átadásra, és

                           —

                           adott esetben, ha azt észlelik, hogy az érintett menedékkérő egészségi állapota várhatóan nem fog rövid időn belül javulni, illetve ha az eljárás hosszabb időre való felfüggesztése az érintett állapota romlásának kockázatával jár, a megkereső tagállam dönthet úgy, hogy maga vizsgálja meg a menedékkérő kérelmét a 604/2013 rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében előírt „mérlegelési záradék” alkalmazásával.

         A 604/2013 rendelet 17. cikkének az Európai Unió Alapjogi Chartájának 4. cikkével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését nem lehet akként értelmezni, hogy az az alapeljárásbelihez hasonló körülmények között az említett záradék alkalmazására kötelezi ezt a tagállamot.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-255/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. június 22-i ítélete — Eugenia Montero Padilla kontra OHIM ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A JOSE PADILLA közösségi szóvédjegy bejelentése — JOSE PADILLA korábbi védjegyek és megjelölés — Viszonylagos kizáró okok — A párizsi egyezmény 6a. cikke értelmében vett közismert védjegy és jó hírnévvel rendelkező védjegy hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 8. cikkének (5) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 8. cikkének (5) bekezdése) — A kereskedelmi forgalomban használt korábbi megjelölés hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése)” )

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/34

         A Törvényszék 2010. június 22-i ítélete — Eugenia Montero Padilla kontra OHIM
   (T-255/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A JOSE PADILLA közösségi szóvédjegy bejelentése - JOSE PADILLA korábbi védjegyek és megjelölés - Viszonylagos kizáró okok - A párizsi egyezmény 6a. cikke értelmében vett közismert védjegy és jó hírnévvel rendelkező védjegy hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 8. cikkének (5) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 8. cikkének (5) bekezdése) - A kereskedelmi forgalomban használt korábbi megjelölés hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése))
   2010/C 209/50
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Eugenia Montero Padilla (Madrid, Spanyolország) (képviselők: kezdetben: G. Aguillaume Gandasegui és P. Linde Puelles, később: A. Salerno és M. Di Stefano, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. F. Crespo Carrillo, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: José María Padilla Requena (Santa Eulalia, Spanyolország) (képviselők: J. F. Gallego Jiménez és J. R. Gil Cantons, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A 41. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó „JOSE PADILLA” nemzeti szóvédjegy jogosultja által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2007. május 1-i R 516/2007-2. sz. azon határozatával szemben benyújtott hatályon kívül helyezés iránti kereset, amely elutasította a felszólalási osztály azon határozatával szemben benyújtott fellebbezést, amely elutasította a felperes által a 9., 25. és 41. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „JOSE PADILLA” szóvédjegy lajstromozásával szemben előterjesztett felszólalást.

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 516/2007-2. sz. ügyben), Eugenia Montero Padilla és José María Padilla Requena közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. március 1-jén hozott határozatával szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A keresetet elutasítja.

               2.

               Eugenia Montero Padilla viseli a saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és José María Padilla Requena költségeit.

      (1)  HL C 209., 2008.8.15.


title: F-132/15. sz. ügy: 2015. október 12–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               7.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/46

         2015. október 12–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-132/15. sz. ügy)
   (2015/C 406/49)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Egyrészt az általános végrehajtási rendelkezések 32. cikke szerinti egészségbiztosítási jogfenntartási kikötést visszamenőlegesen, a felperes Bizottság szolgálatába lépésének időpontjától kezdve alkalmazó, valamint a rokkantság és elhalálozás tekintetében nyújtott biztosítékokat felfüggesztő bizottsági határozat, másrészt azon bizottsági határozat megsemmisítése, amely kizárja, hogy a Bizottság a felperest az utolsó szerződésének lejártától számított hatéves időszak alatt bármely formában alkalmazza.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság azon határozatait, amelyek egyrészt az általános végrehajtási rendelkezések 32. cikke szerinti egészségbiztosítási jogfenntartási kikötés felperessel szembeni visszamenőleges alkalmazására, valamint a rokkantság és elhalálozás tekintetében nyújtott biztosítékok felfüggesztésére, másrészt pedig a felperes Bizottság általi alkalmazásból való, hatéves időszak alatti kizárására vonatkoznak;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (teljes ülés) 2004. október 19-én a C-200/02. sz. (az Immigration Appellate Authority előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Kunqian Catherine Zhu és Man Lavette Chen kontra Secretary of State for the Home Department ügyben (Tartózkodási jog – Másik tagállamban tartózkodó tagállami állampolgár gyermek – Harmadik ország állampolgárságával rendelkező szülők – Az anya tartózkodási joga egy másik tagállamban)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (teljes ülés)
   2004. október 19-én
   a C-200/02. sz. (az Immigration Appellate Authority előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Kunqian Catherine Zhu és Man Lavette Chen kontra Secretary of State for the Home Department ügyben (1)

   (Tartózkodási jog - Másik tagállamban tartózkodó tagállami állampolgár gyermek - Harmadik ország állampolgárságával rendelkező szülők - Az anya tartózkodási joga egy másik tagállamban)
   (2004/C 300/13)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-200/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Immigration Appellate Authority (Egyesült Királyság) a Bíróságnál 2002. május 30-án nyilvántartásba vett 2002. május 27-i végzésével az előtte Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen és a Secretary of State for the Home Department között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (teljes ülés), tagjai V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta és K. Lenaerts tanácselnökök, C. Gulmann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr és J.N. Cunha Rodrigues (előadó) bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: L. Hewlett, vezető tisztviselő, 2004. október 19-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az EK 18. cikk és a tartózkodási jogról szóló, 1990. június 28-i 90/364/EGK tanácsi irányelv – az alapügyéhez hasonló körülmények között – a zsenge korban levő kiskorú tagállami állampolgárnak, aki megfelelő betegbiztosítás kedvezményezettje, és akit egyik szülője, harmadik ország állampolgára, tart el, aki elegendő anyagi fedezettel rendelkezik ahhoz, hogy a kiskorú ne jelentsen terhet a fogadó tagállam költségvetése számára, határozatlan idejű tartózkodási jogot biztosít e tagállamban. Egy ilyen esetben ugyanezen rendelkezések lehetővé teszik a ténylegesen a gyermek gondját viselő szülő számára, hogy vele együtt tartózkodjon a fogadó tagállamban.

      (1)  HL C 180., 2002.7.27.


title: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. május 10-i ítélete — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság (C-39/10. sz. ügy.) (Tagállami kötelezettségszegés — Munkavállalók szabad mozgása — Jövedelemadó — Adókedvezmény — Öregségi nyugdíj — A csekély összegű nyugdíjakra gyakorolt hatás — A belföldi és a külföldi illetőségű adóalanyok közötti hátrányos megkülönböztetés)

text:
               30.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. május 10-i ítélete — Európai Bizottság kontra Észt Köztársaság
   (C-39/10. sz. ügy.) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Munkavállalók szabad mozgása - Jövedelemadó - Adókedvezmény - Öregségi nyugdíj - A csekély összegű nyugdíjakra gyakorolt hatás - A belföldi és a külföldi illetőségű adóalanyok közötti hátrányos megkülönböztetés)
   2012/C 194/02
   Az eljárás nyelve: észt.

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls, K. Saaremäel-Stoilov és R. Lyal meghatalmazottak)

      Alperes: Észt Köztársaság, (képviselő: M. Linntam meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozók: Spanyol Királyság (képviselők: M. Muñoz Pérez és A. Rubio Gonzáles meghatalmazottak), Portugál Köztársaság (képviselő: L. Inez Fernandes meghatalmazott), Svéd Királyság (képviselő: A. Falk meghatalmazotti), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselő: S. Ossowski meghatalmazott), Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller, C. Blaschke és B. Klein meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 45. cikk és az EGT-Megállapodás 28. cikkének megsértése — Az öregségi nyugdíjra kivetett jövedelemadó — Az ország területén nem honos azon adóalanyoknak a jövedelemadó alóli mentesség lehetőségét nem biztosító nemzeti szabályozás, akiknek a teljes jövedelme olyan alacsony, hogy megilletné őket a jövedelemadó alóli mentesség, ha az ország területén honos adófizetők lennének

      Rendelkező rész

               1.

               Az Észt Köztársaság — mivel kizárta a külföldi illetőségű nyugdíjasokat a 2009. november 26-i törvénnyel módosított, a jövedelemadóról szóló, 1999. december 15-i törvényben (tulumaksuseadus) előírt adókedvezményből, ha e személyek a nyugdíjuk csekély összegére tekintettel a lakóhely szerinti tagállam adójogszabályai alapján nem adókötelesek az utóbbi tagállamban — nem teljesítette az EUMSZ 45. cikkből és az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodás 28. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Észt Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Spanyol Királyság, a Portugál Köztársaság, a Svéd Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és a Németországi Szövetségi Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 63., 2010.3.13.


title: T-331/11. sz. ügy: 2011. június 16-án benyújtott kereset — Besselink kontra Tanács

text:
               13.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/35

         2011. június 16-án benyújtott kereset — Besselink kontra Tanács
   (T-331/11. sz. ügy)
   2011/C 238/60
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Leonard Besselink (Utrecht, Hollandia) (képviselők: O. Brouwer és J. Blockx ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a felperesnek a 04/c/01/11. sz. levélben 2011. április 7-én megküldött 2011. április 1-jei tanácsi határozatot, amely megtagadta a 9689/10. sz. dokumentumhoz való — az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i európai parlamenti és tanácsi 1049/2001/EK rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. oldal) szerinti — teljes hozzáférést; és

               —

               kötelezze a Tanácsot, hogy fizesse meg a felperes Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikke szerinti költségeit, beleértve az esetleges beavatkozó felek költségét is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon az érven alapul, hogy a vitatott határozat az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontja harmadik francia bekezdésének — amely a közérdek nemzetközi kapcsolatokra tekintettel történő védelmére hivatkozik — téves értelmezésén és alkalmazásán alapszik, mivel:

               —

               a Tanács tévesen nem vette figyelembe azon dokumentum alkotmányos jellegét, amelyhez való hozzáférést a felperes kérte;

               —

               a felperes szerint a 9689/10. sz. dokumentumhoz való hozzáférést az Európai Unió Alapjogi Chartája 11. cikkében foglalt véleménynyilvánítás szabadsága is biztosítja;

               —

               a Tanács nem vette figyelembe a jelen ügy egyedi körülményeit és tárgyát; és

               —

               a Tanács tévesen hivatkozik a közzétételnek az Unió által vezetendő jövőbeli tárgyalásokra gyakorolt vélelmezett negatív következményeire.

               2.

               A második, az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (6) bekezdésének téves alkalmazására és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Tanács nem vizsgálta, hogy megfelelő-e a részleges hozzáférés biztosítása, és a megtagadást nem korlátozta a 9689/10. sz. dokumentum azon részeire, amely esetében a korlátozás megfelelő és szigorúan tekintve szükséges.

               3.

               A harmadik jogalap azon az érven alapul, hogy a Tanács a vitatott határozat esetében nem teljesítette az elégséges és megfelelő indokolásra vonatkozó kötelezettségét.


title: F-53/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2014. február 26-i ítélete – Diamantopoulos kontra EKSZ (Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — A felperes AD12 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat — A panaszt elutasító hallgatólagos határozat — A keresetet követően meghozott, a panaszt kifejezetten elutasító határozat — Indokolás)

text:
               7.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/44

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2014. február 26-i ítélete – Diamantopoulos kontra EKSZ
   (F-53/13. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - A felperes AD12 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat - A panaszt elutasító hallgatólagos határozat - A keresetet követően meghozott, a panaszt kifejezetten elutasító határozat - Indokolás))
   2014/C 102/64
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Alkis Diamantopoulos (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, J.-N. Louis és D. Abreu Caldas ügyvédek)

      Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) (képviselők: S. Marquardt és E. Chaboureau meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes AD12 besorolási fokozatba való előléptetését a 2012. évi előléptetési időszak tekintetében mellőző határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Külügyi Szolgálat határozatát, amely mellőzte A. Diamantopoulos AD12 besorolási fokozatba való előléptetését a 2012. évi előléptetési időszak tekintetében.

               2)

               A Európai Külügyi Szolgálat viseli saját maga költségeit és köteles viselni az A. Diamantopoulos részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 215., 2013.07.27., 20. o.


title: C-137/10. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2010. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Európai Közösségek kontra Brüsszel-Főváros Régió

text:
               5.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/15

         A Conseil d'État (Belgium) által 2010. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Európai Közösségek kontra Brüsszel-Főváros Régió
   (C-137/10. sz. ügy)
   2010/C 148/24
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État (Belgium)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Európai Közösségek

      Alperes: Brüsszel-Főváros Régió

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Közösséget létrehozó szerződés 282. cikkét, különösen az e cikk második mondatában szereplő „e célból a Közösséget a Bizottság képviseli” fordulatot úgy kell-e értelmezni, hogy valamely intézmény érvényes megbízással rendelkezik a Közösség képviseletére önmagában egy olyan meghatalmazás alapján, amellyel a Bizottság perbeli képviseleti jogkörét erre az intézményre ruházza, függetlenül attól, hogy ez a meghatalmazás név szerint kijelöl-e egy, a megbízott intézmény képviseletére jogosult természetes személyt, vagy sem?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz nemleges, az olyan tagállami bíróság, mint a Conseil d’État, vizsgálhatja-e egy, a Bizottság által a tagállami bíróság előtti eljárásra szabályszerűen, az Európai Közösséget létrehozó szerződés 282. cikkének második mondata értelmében felhatalmazott európai intézmény keresetének elfogadhatóságát, azt ellenőrizve, hogy ezt az intézményt a megfelelő, a tagállami bírósághoz kereset benyújtására jogosult természetes személy képviseli-e?

               3.

               Másodlagosan, és az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén az Európai Közösséget létrehozó szerződés 207. cikke (2) bekezdésének első mondatát, és különösen az „akit a Főtitkárság működéséért felelős főtitkárhelyettes segít” fordulatot úgy kell-e értelmezni, hogy a Tanács főtitkárhelyettese érvényesen képviselheti a Tanácsot valamely kereset tagállami bíróságokhoz történő benyújtása tekintetében?


title: C-201/05. sz. ügy: A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 2005. március 18-i végzésével a Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/27

         A High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 2005. március 18-i végzésével a Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-201/05. sz. ügy)
   (2005/C 182/50)
   Az eljárás nyelve: angol
   A High Court of Justice (England and Wales) Chancery Division 2005. március 18-i végzésével, amely 2005. május 6-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a következő kérdésekről:

               1)

               Ellentétes-e az EK 43. vagy 56. cikkel az, ha valamely tagállam olyan intézkedéseket alkalmaz és tart hatályban, amelyek:

                           (i)

                           az érintett tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (belföldi illetőségű társaság) által más belföldi illetőségű társaságoktól kapott osztalékra társasági adómentességet nyújt, de

                           (ii)

                           a más tagállamban illetőséggel rendelkező társaságok és különösen az irányítása alatt álló, más tagállamban illetőséggel rendelkező, és ott alacsonyabb adókulcs szerint adózó társaság ellenőrzött társaság) által fizetett osztalékra – az osztalék után fizetendő forrásadóra, illetve, az ellenőrzött társaság által megfizetett nyereségadóra vonatkozó kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény szerinti kedvezményt alkalmazva – társasági adókötelezettséget ír elő?

               2)

               Ellentétes-e az EK 43., 49. vagy 56. cikkel valamely tagállamnak az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti adószabályozása, amely 1997. július 1-jét megelőzően úgy rendelkezett, hogy:

                           (i)

                           az érintett tagállamban illetőséggel rendelkező biztosító társaságnak egy más tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (külföldi illetőségű társaság) által fizetett osztalékkal növelnie kellett a társasági adó alapját; de

                           (ii)

                           a belföldi illetőségű biztosító társaság választása szerint lehetőség volt arra, hogy a szintén belföldi illetőségű társaságoktól kapott osztalék ne legyen a társasági adó alapját növelő tényező, azzal a további következménnyel, hogy az a társaság, amely a fenti módot választotta, nem volt jogosult arra az adójóváírásra, amely egyébként járt volna a részére.

               3)

               Ellentétes-e az EK 43., 49. vagy 56. cikkel valamely tagállamnak az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti adószabályozása, amely szerint:

                           a)

                           bizonyos esetekben a belföldi illetőségű társaság kiegészítő adó fizetésére köteles az 1. kérdés (ii) pontja szerinti tagállamban illetőséggel rendelkező ellenőrzött társaság által szerzett nyereség vonatkozásában; és

                           b)

                           bizonyos követelményeket ír elő abban az esetben, ha a belföldi illetőségű társaság nem kíván vagy nem tud adómentességet igénybe venni, és a fenti említett társaság által szerzett nyereség vonatkozásában megfizeti az adót; valamint

                           c)

                           további betartandó követelményeket ír elő abban az esetben, ha a belföldi illetőségű társaság a fenti adó alóli mentességet kíván igénybe venni?

               4)

               Befolyásolná-e az 1., 2. és 3. kérdésre adandó választ, ha az ellenőrzött társaság (az 1. és a 3. kérdésben), illetve a külföldi illetőségű társaság (a 2. kérdésben) valamely harmadik országban rendelkezne illetőséggel?

               5)

               Amennyiben a tagállam az 1., 2. és 3. kérdésben leírt intézkedéseket 1993. december 31. előtt fogadta el, majd ezt követően elfogadta a jelen irat C. részében leírt intézkedéseket, és amennyiben a módosított intézkedések az EK 56. cikk által tiltott korlátozást valósítanak meg, ezt a korlátozást 1993. december 31. előtt nem létező, új korlátozásnak kell-e tekinteni?

               6)

               Amennyiben az 1., 2. és 3. kérdésekben ismertetett intézkedések ellentétesek az itt megjelölt közösségi jogi rendelkezésekkel, akkor amennyiben egy belföldi illetőségű társaság, illetve az ellenőrzött társaság a kérdéses jogszabálysértések vonatkozásában az alábbi kérelmeket terjesztik elő:

                           (i)

                           az 1., 2. és 3. kérdésben leírt körülmények esetén a jogtalanul kirótt társasági adó visszatérítésére (vagy az ilyenként megfizetett összeg használatának megtérítésére) vonatkozó kérelem;

                           (ii)

                           az 1., 2. és 3. kérdésben utalt intézkedések miatt kivetett kiegészítő adó elkerülése vagy csökkentése miatt a belföldi illetőségű társaság által felhasznált (vagy az azonos cégcsoporthoz tartozó más társaságok által a belföldi illetőségű társaság javára átengedett) veszteségek vagy költségek megtérítésére, illetve mentességek visszaállítására vagy az ezekért járó kártérítésre vonatkozó kérelem, ha ezeket a veszteségeket, mentességeket vagy költségeket egyéb módon is felhasználhatták volna, illetve a következő évre átvihették volna;

                           (iii)

                           a fenti 3. kérdésben utalt nemzeti szabályozásnak való megfelelés folytán elszenvedett költségekért, veszteségekért, kiadásokért és felelősségért járó kártérítésre vonatkozó kérelem;

                           (iv)

                           amennyiben az ellenőrzött társaság a tőketartalékból fizetett a belföldi illetőségű társaságnak, hogy az a 3. kérdésben utalt kiegészítő adó megfizetésének elkerülését lehetővé tévő nemzeti szabályozásban foglalt követelményeket teljesítse, és az ellenőrzött társaságnál ennek során költségek, kiadások és felelősség merültek fel, amelyeket elkerülhetett volna abban az esetben, ha a tőketartalékot más célra használja fel, a fenti költségekért, kiadásokért és felelősségért járó kártérítésre vonatkozó kérelem.

                     a fentiekben leírt kérelmek mindegyike esetében úgy kell-e tekinteni, hogy azok:

                           a fentiekben meghatározott közösségi jogi szabályok megszegése következtében jogellenesen kirótt összegek visszafizetésére irányuló kérelmek; vagy

                           kártérítési igények, ahol C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du Pecheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítéletben előírt feltételeket teljesíteni kell; vagy

                           jogtalanul megtagadott előny összegének megfizetésére irányuló kérelmek?

               7)

               Amennyiben a 6. kérdés bármely részére adott válasz szerint a kérelem jogtalanul megtagadott előny összegének megfizetésére irányuló kérelem:

                           a)

                           ez a jog a fentiekben említett közösségi jogi jogszabályok következtében és azokhoz kapcsolódóan áll fenn; vagy

                           b)

                           a C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du Pecheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítéletben előírt feltételeket teljesíteni kell; vagy

                           c)

                           más feltételek teljesülése szükséges?

               8)

               A 6. kérdésben ismertetett kérelmek vonatkozásában van-e jelentősége annak, hogy a tagállam nemzeti joga alapján a felperesek az eredeti állapot visszaállítását kérik, illetve kártérítést kérnek vagy kell kérniük?

               9)

               Milyen iránymutatást ad a Bíróság azon körülményekre vonatkozóan, amelyeket a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie annak megítélése során, hogy kellően súlyos jogsértésről van-e szó a C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du Pecheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítélet értelmében, különösen annak eldöntésére, hogy – figyelemmel a kérdéses közösségi jogi rendelkezések értelmezésére vonatkozó joggyakorlatra – a jogsértés kimenthető volt-e?

               10)

               Elviekben, lehet-e a (C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du Pecheur és Factortame egyesített ügyekben hozott ítélet értelmében vett) közvetlen okozati összefüggés az EK. 43., 49. és 56. cikk megsértése és az ebből állítólagosan következő, a 6. kérdés (i)-(iv) pontjaiban leírt kategóriába tartozó veszteségek között? Igenlő válasz esetén milyen iránymutatást ad a Bíróság azon körülményekre vonatkozóan, amelyeket a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie annak megítélése során, hogy fennáll-e a közvetlen okozati összefüggés?

               11)

               A kártérítés alapját képező veszteség vagy kár összegének megállapítása során a nemzeti bíróság szabadon mérlegelheti-e, hogy a kárt elszenvedő felek kellő gondossággal jártak-e el a kár elkerülése vagy enyhítése érdekében, különösen azzal, hogy igénybe vették azokat a jogorvoslati lehetőségeket, amelyek megállapíthatták volna, hogy a nemzeti rendelkezések (a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények alkalmazása okán) nem jártak azzal a hatással, hogy az 1., 2. és 3. kérdésben leírt korlátozásokat eredményezzék?

               12)

               A 11. kérdésre adott választ befolyásolják-e a feleknek a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények hatályával kapcsolatos feltételezései az érintett időszakban?


title: C-472/13. sz. ügy: Bayerisches Verwaltungsgericht München (Németország) által 2013. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Andre Lawrence Shepherd kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/9

         Bayerisches Verwaltungsgericht München (Németország) által 2013. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Andre Lawrence Shepherd kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-472/13. sz. ügy)
   2013/C 336/19
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bayerisches Verwaltungsgericht München

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Andre Lawrence Shepherd

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 2004/83/EK irányelv (1) 9. cikke (2) bekezdésének e) pontját, hogy az csak azokat a személyeket részesíti védelemben, akiknek konkrét katonai feladatköre magában foglalja a harci cselekményekben való közvetlen részvételt, azaz a fegyveres bevetéseket, illetve akik rendelkeznek az ilyen bevetések elrendeléséhez szükséges felhatalmazással (1. változat), vagy a fegyveres erők más tagjai is részesülhetnek e szabályozás védelmében akkor, ha feladatkörük kimerül a csapat tulajdonképpeni harci cselekményeken kívül eső, logisztikai és műszaki támogatásában, és csak közvetett hatással van a tulajdonképpeni harci eseményekre (2. változat)?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre a 2. változat szerinti válasz adandó:
               Úgy kell-e értelmezni a 2004/83/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének e) pontját, hogy a (nemzetközi vagy belföldi) konfliktushelyzetben a katonai szolgálatnak kötelezően túlnyomórészt vagy rendszerszerűen a 2004/83/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdése szerinti bűncselekmények vagy cselekmények elkövetésére kell felhívnia, illetve köteleznie (1. változat), vagy elegendő az, ha a menedékkérő bizonyítja, hogy a fegyveres erők, amelyekhez tartozik, a bevetési területükön egyedi esetekben elkövettek a 2004/83/EK irányelv 12. cikkének (2) bekezdése szerinti bűncselekményeket, akár úgy, hogy egyes bevetési parancsok ebben az értelemben bűncselekménynek minősültek, akár úgy, hogy egyes személyek túlkapásairól volt szó (2. változat)?

               3.

               Amennyiben a második kérdésre a 2. változat szerinti válasz adandó:
               Csak abban az esetben biztosítandó-e a menekültvédelem, ha ésszerű kétséget kizáróan, jelentékeny valószínűséggel, a jövőre nézve is számolni lehet azzal, hogy megsértik a nemzetközi humanitárius jogot, vagy elegendő az, ha a menedékkérő olyan tényeket jelöl meg, amelyek értelmében a konkrét konfliktushelyzetben (szükségszerűen vagy valószínűleg) ilyen bűncselekményekre kerül sor, és ezért nem zárható ki annak valószínűsége, hogy ezekbe ő is belekeveredik?

               4.

               Az a tény, hogy a nemzetközi humanitárius jog megsértését a katonai szolgálati bíróságok nem tolerálják vagy akár szankcionálják, kizárja-e a 2004/83/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének e) pontja szerinti menekültvédelmet, vagy nem játszik szerepet?
               Szükséges-e akár a Nemzetközi Büntetőbíróság általi szankcionálás?

               5.

               Kizárja-e a menekültvédelmet az a tény, hogy a nemzetközi közösség jóváhagyja a csapatok bevetését, illetve a megszállás feltételeit rögzítő okmányt, vagy az, hogy ezek az ENSZ Biztonsági Tanácsának felhatalmazásán alapulnak?

               6.

               A 2004/83/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének e) pontja szerinti menekültvédelem elismeréséhez szükséges e az, hogy a menedékkérőt szolgálata teljesítése esetén a Nemzetközi Büntetőbíróság statútuma értelmében el lehessen ítélni (1. változat), vagy már akkor elrendelendő a menekültvédelem, ha a menedékkérő cselekményei ugyan nem érik el ezt a küszöböt, azaz a menedékkérőnek nem kell tartania büntetőjogi szankcióktól, ugyanakkor azonban a katonai szolgálat teljesítését nem tudja összhangba hozni lelkiismeretével (2. változat)?

               7.

               Amennyiben a hatodik kérdésre a 2. változat szerinti válasz adandó:
               Kizárja-e a fent hivatkozott rendelkezések szerinti menekültvédelmet az a tény, hogy a menedékkérő annak ellenére, hogy lehetősége volt rá, nem élt a katonai szolgálat megtagadására irányuló rendes eljárás kezdeményezésének lehetőségével, vagy akkor is tekintetbe vehető-e a menekültvédelem, ha aktuális lelkiismereti döntésről van szó?

               8.

               Megvalósítja-e a 2004/83/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének b) vagy c) pontja szerinti üldöztetést a hadseregből való megszégyenítő elbocsátás, a szabadságvesztés büntetés kiszabása és az ahhoz kapcsolódó társadalmi megvetés és hátrányos bánásmód?

      (1)  A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (HL L 304., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.).


title: C-571/16. sz. ügy: Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2016. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nikolay Kantarev kontra Balgarska narodna banka

text:
               6.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/9

         Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2016. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nikolay Kantarev kontra Balgarska narodna banka
   (C-571/16. sz. ügy)
   (2017/C 038/12)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Varna

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Nikolay Kantarev

      Alperes: Balgarska narodna banka

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését, illetve az egyenértékűség és tényleges érvényesülés elvét, hogy azok vonatkozó nemzeti szabályozás hiányában megengedik a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező bíróságnak és az uniós jog megsértése miatti kártérítés megállapítása iránti eljárásnak a jogsértést elkövető szerv, illetve a jogsértést eredményező cselekmény/mulasztás módja alapján történő meghatározását, amennyiben ezen feltételek alapján a keresetek eltérő bíróságok – rendes, illetve közigazgatási bíróság – előtt, eltérő eljárásjogi szabályozás – a polgári perrendtartás [Grazhdansko-protsesualen kodeks, GPK], illetve a közigazgatási eljárásról szóló törvény [Administrativnoprotsesualen kodeks, APK] alapján – eltérő illeték – arányos, illetve tételes illeték –megfizetését, illetve többek között a felróhatóság tekintetében más-más követelmények bizonyítását igénylik?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését, illetve a Bíróság Francovich–ítéletében előírt követelményeket, hogy azokkal ellentétes az, hogy az uniós jog megsértése miatti kártérítési kereseteket olyan eljárásban is tárgyal[hat]ják, amelyet a kárfelelősségről és a szerződésekről szóló törvény (Zakon za zadalzheniata i dogovorite, a továbbiakban: ZZD) 45. és 49. cikke határoz meg, amely arányos illeték megfizetését, illetve a felróhatóság bizonyítását követeli meg, és olyan eljárás alapján is, amelyet az állam és az önkormányzatok kárfelelősségéről szóló törvény (Zakon za otgovornostta na darzhavata i obshtinite za vredi, a továbbiakban: ZODOV) 1. cikke szabályoz, amely ugyan objektív felelősséget ír elő és a bírósághoz fordulást könnyítő különleges szabályokat tartalmaz, ugyanakkor csak olyan károkra alkalmazható, amelyek a közigazgatási szerv jogellenesség miatt hatályon kívül helyezett jogi aktusa, illetve jogellenes cselekménye/mulasztása miatt következtek be, de nem terjed ki az olyan uniós jogi jogsértésekre, amelyeket más állami szerv az adott eljárásban hatályon kívül nem helyezett jogi aktusa/mulasztása révén követett el?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a 94/19 irányelv (1) 1. cikke 3. pontjának i) alpontját és 10. cikkének (1) bekezdését, hogy azok megengednek egy olyan jogalkotási megközelítést, amelyet a hitelintézetekről szóló törvény (Zakon za kreditnite institutsii, a továbbiakban: ZKI) 36. cikkének (3) bekezdése, illetve a bankbetétek biztosításáról szóló törvény (Zakon za garantirane na vlogovete v bankite, a továbbiakban: ZGVB) 23. cikkének (5) bekezdése választott, miszerint a hitelintézet fizetésképtelenségének megállapítása, illetve működési engedélyének visszavonása megegyezik „azon követelmény teljesülésével, hogy a hitelintézet pénzügyi körülményeihez közvetlenül kapcsolódó okok miatt képtelen a betéteket visszafizetni, és jelenleg a későbbi visszafizetésre sincs kilátás”, és a betétbiztosítási rendszer a banki működési engedély visszavonásával lép működésbe?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a 94/19 irányelv 1. cikkének 3. pontját, hogy egy betét „befagyasztottnak” minősítése a „hatáskörrel rendelkező hatóság” ezen rendelkezés i) pontja alapján lefolytatott értékelése nyomán kifejezetten meg kell hogy történjen, vagy lehetséges, hogy a nemzeti szabályozás hiányossága esetén az értékelés és a „hatáskörrel rendelkező hatóság” szándéka ezen hatóság más jogi aktusának értelmezése útján is kinyerhető – jelen esetben a BNB igazgatótanácsának (upravitelen savet, a továbbiakban: US) 2014. június 20-i 73. sz. döntése alapján, amellyel KTB a fizetésképtelenség veszélye miatt különleges felügyelet alá került, vagy más olyan körülmények alapján, mint amilyeneket az alapügy valószínűsít?

               5.

               Olyan körülmények között, mint amelyek az alapeljárásban fennállnak, amikor BNB igazgatótanácsának 2014. június 20-i 73. sz. döntésével minden kifizetés és jogügylet felfüggesztésre került, és a betétesek 2014. június 20. és 2014. november 6. között sem kifizetési kérelmeket nem tudtak benyújtani, sem a betétjeikhez nem fértek hozzá, abból kell-e kiindulni, hogy minden biztosított, lejárat nélküli betét (amelyhez előzetes értesítés nélkül hozzá lehet férni, és kérelemre azonnal kifizetendő) a 94/19 irányelv 1. cikke 3. pontjának i) alpontja értelmében befagyasztott betét volt, vagy az a követelmény, hogy a betét „esedékes és kifizetendő, melyet a hitelintézet nem fizetett ki”, azt jelenti, hogy a betéteseknek eredménytelenül kellett a hitelintézettől (kérelem, felszólítás útján) követelniük a kifizetést?

               6.

               Úgy kell-e értelmezni a 94/19 irányelv 1. cikke 3. pontjának i) alpontját és 10. cikkének (1) bekezdését, valamint a 2009/14 irányelv (2) (8) preambulumbekezdését, hogy a „hatáskörrel rendelkező hatóság” mérlegelési jogköre az 1. cikk 3. pontjának i) alpontja szerinti értékelés során az i) pont második mondatában foglalt határidő által mindenképpen behatárolt, vagy lehetséges, hogy a különleges felügyelet céljaira, mint a ZKI 115. cikke alapján, a betétek az irányelvben foglaltaknál hosszabban is befagyasztva maradhatnak?

               7.

               Közvetlen hatállyal bír-e a 94/19 irányelv 1. cikke 3. pontjának i) alpontja és 10. cikkének (1) bekezdése, és biztosítják-e a a betétbiztosítási rendszerhez csatlakozott bankban elhelyezett betétek tulajdonosai számára az ezen rendszer szerinti, a 94/19 irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében meghatározott összegig terjedő kártalanítási jog mellett azt a jogot, hogy az államot az uniós jog megsértése miatt felelőssé tegyék, oly módon, hogy a betétesek a betétek befagyasztásának megállapítására köteles hatóság ellen azon állítólagos kár iránt indítanak keresetet, amely a biztosított betétek olyan, az irányelv 1. cikke 3. pontjának i) alpontja által meghatározott öt napos határidő lejártát követően hozott döntés miatti késedelmes kifizetése okán következett be, amely késedelem a bank fizetőképtelenséggel szembeni védelmét célzó, e hatóság által elrendelt reorganizációs intézkedés hatásával bírt, vagy olyan körülmények között, mint amelyek az alapügyben fennállnak, lehetséges-e olyan nemzeti szabályozás, mint a ZKI 79. cikkének (8) bekezdése, amely alapján BNB, annak szervei, illetve az általuk szabályszerűen meghatalmazott személyek felügyeleti tevékenységük ellátása során csak a szándékosan okozott károkért felelnek?

               8.

               „Kellően súlyos jogsértést” jelent-e, amely a tagállam kártérítési felelősségét eredményezi a felügyeleti szerv elleni kereset útján, az uniós jog olyan megsértése, amely abból áll, hogy a „hatáskörrel rendelkező hatóság” a 94/19 irányelv 1. cikke 3. pontjának i) alpontja alapján nem hozott döntést, ez milyen körülmények között következhet be, illetve lényegesek-e ebben az összefüggésben az alábbi körülmények: a) a betétbiztosítási alap (Fond za garantirane na vlogovete v bankite, a továbbiakban: FGVB) nem rendelkezett elegendő forrással, hogy minden biztosított betétet fedezzen; b) a kifizetések felfüggesztésének időtartama alatt a hitelintézet fizetésképtelenséggel szembeni védelem miatt különleges felügyelet alatt állt; c) miután a BNB megállapította a reorganizációs intézkedések sikertelenségét, a felperes betétje kifizetésre került; d) felperes betétje és kamatai a 2014. június 20. és 2014 november 6. közötti időtartamra vonatkozó kamatokat is beleértve kifizetésre kerültek?

      (1)  A betétbiztosítási rendszerekről szóló, 1994. május 30-i 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1994. L 135., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 252. o.).

      (2)  A betétbiztosítási rendszerekről szóló 94/19/EK irányelvnek a fedezeti szint és a kifizetési határidő tekintetében történő módosításáról szóló, 2009. március 11-i 2009/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 68., 3. o.).


title: C-177/08. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. augusztus 4-i végzése (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Khoshnaw Abdullah kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/22

         A Bíróság elnökének 2008. augusztus 4-i végzése (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Khoshnaw Abdullah kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-177/08. sz. ügy) (1)

   (2008/C 313/39)

      Az eljárás nyelve: német

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 197., 2008.8.2.


title: T-421/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 20-i ítélete — DEI kontra Bizottság ( „Verseny — Erőfölénnyel való visszaélés — A görög lignitértékesítési piac és nagykereskedelmi villamosenergia-piac — Az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett EK 86. cikk (1) bekezdésének egy korábbi határozatban megállapított megsértése versenyellenes hatásainak orvoslására irányuló egyedi intézkedéseket megállapító határozat — Az EK 86. cikk (3) bekezdése — A korábbi határozat megsemmisítése” )

text:
               10.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/13

         A Törvényszék 2012. szeptember 20-i ítélete — DEI kontra Bizottság
   (T-421/09. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Erőfölénnyel való visszaélés - A görög lignitértékesítési piac és nagykereskedelmi villamosenergia-piac - Az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett EK 86. cikk (1) bekezdésének egy korábbi határozatban megállapított megsértése versenyellenes hatásainak orvoslására irányuló egyedi intézkedéseket megállapító határozat - Az EK 86. cikk (3) bekezdése - A korábbi határozat megsemmisítése)
   2012/C 343/19
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: a Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Athén, Görögország) (képviselő: P. Anestis ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: T. Christoforou és A. Antoniadis meghatalmazottak, segítőjük: A. Oikonomou ügyvéd)

      A felperest támogató beavatkozó: a Görög Köztársaság (képviselők: P. Mylonopoulos és K. Boskovits meghatalmazottak, segítőjük: M. Marinos ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Görög Köztársaság által a DEI részére a lignit bányászatával kapcsolatban biztosított jogok megadására vagy fenntartására vonatkozó 2008. március 5-i bizottsági határozatban a jogsértéssel kapcsolatban megállapított versenyellenes hatások orvoslására irányuló egyedi intézkedések megállapításáról szóló, 2009. augusztus 4-i C(2009) 6244 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a Görög Köztársaság által a DEI részére a lignit bányászatával kapcsolatban biztosított jogok megadására vagy fenntartására vonatkozó 2008. március 5-i bizottsági határozatban a jogsértéssel kapcsolatban megállapított versenyellenes hatások orvoslására irányuló egyedi intézkedések megállapításáról szóló, 2009. augusztus 4-i C(2009) 6244 végleges bizottsági határozatot.

               2.

               Az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit, valamint a DEI részéről felmerült költségeket.

               3.

               A Görög Köztársaság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 11., 2010.1.16.


title: C-430/17. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2017. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG kontra Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/9

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2017. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG kontra Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV
   (C-430/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/09)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Walbusch Walter Busch GmbH & Co. KG

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main eV

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2011/83/EU irányelv (1) 8. cikke (4) bekezdésének alkalmazása tekintetében, azon kérdéssel összefüggésben, hogy a távközlő eszköz (a jelen ügyben reklámkatalógus megrendelőlappal) esetében az információk megjelenítésére korlátozott hely vagy idő áll rendelkezésre, van-e jelentősége annak, hogy

                           a)

                           a távközlő eszköz (absztrakt) jellegéből adódóan csak korlátozott helyet vagy időt biztosít,
                           vagy

                           b)

                           a kereskedő által választott (konkrét) kialakítással csak korlátozott helyet vagy időt biztosít?

               2.

               Összeegyeztethető-e a 2011/83/EU irányelv 8. cikkének (4) bekezdésével és 6. cikke (1) bekezdésének h) pontjával a 2011/83/EU irányelv 8. cikkének (4) bekezdése szerinti korlátozott megjelenítési lehetőség esetében az elállási jogról való tájékoztatásnak az elállási jog fennállására vonatkozó információra való korlátozása?

               3.

               A 2011/83/EU irányelv 8. cikkének (4) bekezdése és 6. cikke (1) bekezdésének h) pontja alapján a távollevők közötti szerződés megkötése előtt korlátozott megjelenítési lehetőség esetében is mindig kötelező-e csatolni a távközlő eszközhöz a 2011/83/EU irányelv I. mellékletének B. része szerinti elállásinyilatkozat-mintát?

      (1)  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.).


title: C-502/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-567/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (Négy fehér csíkot magában foglaló fekete négyzet ábrázolása) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               10.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/14

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-567/15. sz., Monster Energy kontra EUIPO – MAD CATZ INTERACTIVE (Négy fehér csíkot magában foglaló fekete négyzet ábrázolása) ügyben 2016. július 14-én hozott ítélete ellen a Monster Energy Company által 2016. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-502/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 112/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Monster Energy Company (képviselő: P. Brownlow solicitor)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   2017. február 16-i végzésével az Európai Bíróság (kilencedik tanács) a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-396/17. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2017. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Martin Leitner kontra Landespolizeidirektion Tirol

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/6

         A Bundesverwaltungsgericht (Ausztria) által 2017. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Martin Leitner kontra Landespolizeidirektion Tirol
   (C-396/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Martin Leitner

      Alperes hatóság: Landespolizeidirektion Tirol

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.1.

               Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az Alapjogi Charta 21. cikkével együttesen a 2000/78/EK irányelv (1) 1., 2. és 6. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a szolgálatban álló köztisztviselők hátrányos megkülönböztetésének megszüntetése érdekében olyan átsorolási rendszert vezet be, amelynek keretében az ugyan pénzben kifejezett, de mégis valamely meghatározott, ahhoz konkrétan hozzárendelhető besorolásnak megfelelő „átsorolási összeg” alapján a korábbi kétéves rendszerből egy új (az újonnan szolgálatba álló köztisztviselők tekintetében önmagában hátrányos megkülönböztetéstől mentes) kétéves rendszerbe történő átsorolásra kerül sor, és így a szolgálatban álló köztisztviselők tekintetében változatlanul él tovább az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés?

               1.2.

               Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen a 2000/78/EK irányelv 17. cikkét, valamint az Alapjogi Charta 47. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely megakadályozza, hogy a szolgálatban álló köztisztviselők az Európai Unió Bírósága által a 2000/78 irányelv 9. és 16. cikkének a 2014. november 11-i Schmitzer ítélettel (C-530/13) adott értelmezésnek megfelelően a 2000/78 irányelv 2. cikkére hivatkozva az új díjazási rendszerbe való átsorolást megelőző időpontban állapíttathassák meg illetménybeli helyzetüket, mivel a megfelelő jogalapokat a továbbiakban az azokat tartalmazó törvény kihirdetés szerinti történeti változatának hatálybalépésére visszaható hatállyal alkalmazhatatlannak nyilvánítja, és különösen kizárja a 18. életév betöltése előtt teljesített szolgálati idők beszámítását?

               1.3.

               Az 1.2. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Megkívánja-e az uniós jog alkalmazásának a 2005. november 22-i Mangold ítéletben (C-144/04) és további ítéletekben megkövetelt elsőbbsége, hogy a visszaható hatállyal hatályukat vesztett rendelkezések továbbra is alkalmazandók legyenek az átsorolást megelőző időpontban szolgálatban álló köztisztviselőkre, hogy e köztisztviselők visszaható hatállyal hátrányos megkülönböztetéstől mentesen legyenek besorolhatók a régi rendszerben, és ezáltal hátrányos megkülönböztetéstől mentesen legyenek átsorolhatók az új díjazási rendszerbe?

               1.4.

               Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az Alapjogi Charta 21. és 47. cikkével együttesen a 2000/78/EK irányelv 1., 2. és 6. cikkét, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a (18. életév betöltése előtt teljesített szolgálati idők beszámítását illetően) fennálló életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetést csupán deklaratív jelleggel szünteti meg annak előírásával, hogy a hátrányos megkülönböztetés fennállásának ideje alatt ténylegesen teljesített idők visszaható hatállyal nem tekintendők a továbbiakban hátrányosan megkülönböztető jellegűnek, jóllehet a hátrányos megkülönböztetés gyakorlatilag változatlanul él tovább?

      (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.).


title: C-568/10. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2011. november 22-i végzése — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/22

         A Bíróság elnökének 2011. november 22-i végzése — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-568/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 49/38
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 55., 2011.2.19.


title: T-144/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 9-i ítélete – Comsa kontra OHIM – COMSA (COMSA) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A COMSA közösségi szóvédjegy bejelentése — Comsa, SA korábbi kereskedelmi név — Viszonylagos kizáró ok — Valamely megjelölés helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használatának hiánya — A szolgáltatások hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése)

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/36

         A Törvényszék 2014. április 9-i ítélete – Comsa kontra OHIM – COMSA (COMSA)
   (T-144/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A COMSA közösségi szóvédjegy bejelentése - Comsa, SA korábbi kereskedelmi név - Viszonylagos kizáró ok - Valamely megjelölés helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használatának hiánya - A szolgáltatások hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése))
   2014/C 175/47
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Comsa, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: kezdetben M. Aznar Alonso, később A. Gómez López ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Madrid, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Comsa, SA és a Constructora de obras municipales, SA (COMSA) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. január 10-én hozott határozata (R 518/2011–2. és R 795/2011–2. sz. egyesített ügyek) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának a Comsa, SA és a Constructora de obras municipales, SA (COMSA) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. január 10-én hozott határozatát (R 518/2011–2. és R 795/2011–2. sz. egyesített ügyek) hatályon kívül helyezi, amennyiben az a 42 osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében hatályon kívül helyezi a felszólalási osztály határozatát és ugyanezen szolgáltatások tekintetében helyt ad a lajstromozás iránti kérelemnek.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Comsa viseli a saját költségeit, valamit az OHIM részéről felmerült költségek háromnegyedét. Az OHIM viseli költségeinek egyharmadát.

      (1)  HL C 194., 2012.6.30.


title: F-32/16. sz. ügy: 2016. június 23-án benyújtott kereset – ZZ kontra ECDC

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/47

         2016. június 23-án benyújtott kereset – ZZ kontra ECDC
   (F-32/16. sz. ügy)
   (2016/C 296/60)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: V. Kolias ügyvéd)

      Alperes: Európai Járványmegelőzési és Ellenőrzési Központ (ECDC)

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes értékelését a 2011. évi értékelési időszak tekintetében lezáró 2015. szeptember 21-i határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2011. évi értékelési időszak tekintetében a felperes értékelő jelentését lezáró 2015. szeptember 16-i határozatot, valamint amennyiben szükséges, semmisítse meg a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság 2016. április 20-i, a felperes panaszát elutasító határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az ECDC-t kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.


title: C-186/07. sz. ügy: A Bíróság 2008. április 16-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Canarias [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Club Náutico de Gran Canaria kontra Comunidad Autonóma de Canarias (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hatodik HÉA-irányelv – Adómentességek – Sporttal és testneveléssel kapcsolatos szolgáltatások – Alkalmazás a Kanári-szigetek területén – Kizárólag belső jellegű helyzet – Előzetes döntéshozatalra utalás – Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvaló elfogadhatatlansága)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/16

         A Bíróság 2008. április 16-i végzése (a Tribunal Superior de Justicia de Canarias [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Club Náutico de Gran Canaria kontra Comunidad Autonóma de Canarias
   (C-186/07. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Hatodik HÉA-irányelv - Adómentességek - Sporttal és testneveléssel kapcsolatos szolgáltatások - Alkalmazás a Kanári-szigetek területén - Kizárólag belső jellegű helyzet - Előzetes döntéshozatalra utalás - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvaló elfogadhatatlansága)
   (2008/C 209/21)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunal Superior de Justicia de Canarias – Spanyolország
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Club Náutico de Gran Canaria

      Alperes: Comunidad Autonóma de Canarias
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunal Superior de Justicia de Canarias – A Bíróság C-124/96. sz. ügyben hozott, a sporttal és testneveléssel szoros kapcsolatban álló szolgáltatások esetében a HÉA-mentességet korlátozó tagállami szabályozásnak a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke A. része (1) bekezdésének m) alpontjával való összeegyeztethetetlenségét megállapító ítélet értelmezése – Alkalmazás a Kanári-szigetek területén
   Rendelkező rész
   A Tribunal Superior de Justicia de Canarias 2006. november 26-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 129., 2007.6.9.


title: C-630/13. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2015. április 21-i ítélete – Issam Anbouba kontra az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés — Közös kül- és biztonságpolitika — A Szíriai Arab Köztársasággal szemben hozott korlátozó intézkedések — A rezsim által folytatott politikákból előnyben részesülő személyekkel és szervezetekkel szembeni intézkedések — A jegyzékekre való felvétel megalapozottságának bizonyítéka — Valószínűsítő körülmények együttese)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/6

         A Bíróság (nagytanács) 2015. április 21-i ítélete – Issam Anbouba kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-630/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Közös kül- és biztonságpolitika - A Szíriai Arab Köztársasággal szemben hozott korlátozó intézkedések - A rezsim által folytatott politikákból előnyben részesülő személyekkel és szervezetekkel szembeni intézkedések - A jegyzékekre való felvétel megalapozottságának bizonyítéka - Valószínűsítő körülmények együttese))
   (2015/C 205/08)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Issam Anbouba (képviselők: M.-A. Bastin, J.-M. Salva és S. Orlandi ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Vitro, R. Liudvinaviciute és M.-M. Joséphidès meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: S. Pardo Quintillán és F. Castillo de la Torre meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Issam Anboubát kötelezi a saját költségei és az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


title: C-527/15. sz. ügy: Rechtbank Midden-Nederland (Hollandia) által 2015. október 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stichting Brein kontra Jack Frederik Wullems (Filmspeler néven is eljárva)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/6

         Rechtbank Midden-Nederland (Hollandia) által 2015. október 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Stichting Brein kontra Jack Frederik Wullems (Filmspeler néven is eljárva)
   (C-527/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Midden-Nederland

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stichting Brein

      Alperes: Jack Frederik Wullems (Filmspeler néven is eljárva)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell értelmezni a szerzői jogi irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdését, hogy az e rendelkezés értelmében vett „nyilvánossághoz közvetítés” valósul meg akkor, ha valamely személy olyan terméket (médialejátszót) értékesít, amelyre e személy olyan weboldalakra mutató hiperlinkeket tartalmazó kiegészítőket telepített, amelyeken szerzői jogi védelem alatt álló műveket, például filmeket, sorozatokat és élő adásokat tettek közvetlenül hozzáférhetővé a jogosultak engedélye nélkül?

               2)

               Jelentőséggel bír ezzel összefüggésben, hogy

                           —

                           a szerzői jogi védelem alatt álló műveket korábban egyáltalán nem, vagy kizárólag előfizetés keretében hozták-e nyilvánosságra az interneten a jogosultak engedélyével?

                           —

                           az olyan weboldalakra mutató hiperlinkeket tartalmazó kiegészítők, amelyeken a jogosultak engedélye nélkül tettek közvetlenül hozzáférhetővé szerzői jogi védelem alatt álló műveket, szabadon hozzáférhetők-e, és maguk a felhasználók is telepíthetik-e azokat a médialejátszóra?

                           —

                           a weboldalak és ezzel az azokon – a jogosultak engedélye nélkül – hozzáférhetővé tett szerzői jogi védelem alatt álló művek a nyilvánosság által a médialejátszó nélkül is letölthetők-e?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a szerzői jogi irányelv (2001/29/EK irányelv) 5. cikkét, hogy nem az e rendelkezés (1) bekezdésének b) pontja [eredeti 19. o.] értelmében vett „jogszerű felhasználásról” van szó akkor, ha valamely végfelhasználó időleges másolatot készít valamely szerzői jogi védelem alatt álló mű harmadik fél olyan weboldaláról történő valós idejű átvitele [„streaming”] mellett, amelyen ezt a szerzői jogi védelem alatt álló művet a jogosult(ak) engedélye nélkül kínálják?

               4)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: A végfelhasználó által valamely szerzői jogi védelem alatt álló mű olyan weboldalról történő valós idejű átvitele mellett készített időleges másolat, amelyen ezt a szerzői jogi védelem alatt álló művet a jogosult(ak) engedélye nélkül kínálják, ebben az esetben kiállja-e a szerzői jogi irányelv (2001/29/EK irányelv) 5. cikkének (5) bekezdése szerinti „háromlépcsős teszt” próbáját?

      (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.).