title: C-78/06. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2006. december 7-i ítélete – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 2002/49/EK irányelv – A környezeti zaj értékelése és kezelése – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása )

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/19

         A Bíróság (ötödik tanács) 2006. december 7-i ítélete – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-78/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/49/EK irányelv - A környezeti zaj értékelése és kezelése - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása )
   (2006/C 331/33)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: S. Schreiner meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről szóló, 2002. június 25-i 2002/49/EK parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 189., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 101. o.) végrehajtásához szükséges intézkedések előírt határidőn belüli átültetésének elmulasztása
   Rendelkező rész

               1)

               A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el az előírt határidőn belül azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről szóló, 2002. június 25-i 2002/49/EK parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette a fenti irányelv alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: C-486/07. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2008. december 11-i ítélete (Corte suprema di cassazione – Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) kontra Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. srl ( Közös piacszervezés – Gabonafélék – Kukorica – Az ár rögzítése – Alkalmazandó árcsökkentések )

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/9

         A Bíróság (ötödik tanács) 2008. december 11-i ítélete (Corte suprema di cassazione – Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA) kontra Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. srl
   (C-486/07. sz. ügy) (1)

   („Közös piacszervezés - Gabonafélék - Kukorica - Az ár rögzítése - Alkalmazandó árcsökkentések’)
   (2009/C 32/14)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte suprema di cassazione
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA)

      Alperes: Consorzio Agrario di Ravenna Soc. Coop. srl
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corte suprema di cassazione – A gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 181., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 12. kötet 324. o.) 4. és 5. cikkeinek, a gabonafélék intervenciós hivatalok által történő átvételére vonatkozó eljárások létrehozásáról szóló 1992. március 19-i 689/92/EGK bizottsági rendelet (HL L 74., 18. o.) 4a. cikkének, valamint az intervenciós hivatalok birtokában lévő gabonafélék értékesítési eljárásának és feltételeinek megállapításáról szóló 1993. július 28-i 2131/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 191., 76. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet 14. kötet 360. o.) 13. cikkének értelmezése – A szabványminőség tekintetében előírtnál magasabb nedvességtartalom okán alkalmazható árcsökkentés – A kukorica értékesítésére való alkalmazhatóság
   Rendelkező rész
   Az intervenciós hivatalok birtokában lévő gabonafélék értékesítési eljárásának és feltételeinek megállapításáról szóló 1993. július 28-i 2131/93/EGK bizottsági rendelet 13. cikke (1) bekezdésének és az 1992. augusztus 27-i 2486/92/EK bizottsági rendelettel módosított, a gabonafélék intervenciós hivatalok által történő átvételére vonatkozó eljárások létrehozásáról szóló, 1992. március 19-i 689/92/EGK bizottsági rendelet 4a. cikkének együttes rendelkezését úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti intervenciós hivatalok birtokában lévő kukorica pályázati felhívás útján történő értékesítése esetén a 2486/92 rendelettel módosított 689/92 rendelet II. mellékletének II. táblázatában a durumbúza vonatkozásában előírt, a nedvességtartalomtól függő árcsökkentéseket nem kell alkalmazni.

      (1)  HL C 22., 2008.1.26.


title: C-62/09. sz. ügy: A High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2009. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Association of the British Pharmaceutical Industry kontra Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/15

         A High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2009. február 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Association of the British Pharmaceutical Industry kontra Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency
   (C-62/09. sz. ügy)
   2009/C 90/24
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Association of the British Pharmaceutical Industry

      Alperes: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Ellentétes-e a 2001/83/EK irányelv (1) 94. cikkének (1) bekezdésével az, ha valamely országos egészségügyi szolgálat részét képező közintézmény a gyógyszerekkel kapcsolatos kiadásainak csökkentése érdekében olyan szabályozást alkalmaz, amely pénzügyi ösztönzőt kínál fel az orvosi rendelők számára (amelyek pedig a gyógyszert felíró orvosnak nyújthatnak pénzbeli juttatást) az ösztönző rendszer által támogatott, konkrétan megnevezett gyógyszer rendeléséért, vagyis:

               a)

               másik, vény ellenében kapható gyógyszerkészítmény rendeléséért az orvos által a betegnek korábban felírt gyógyszer helyett; vagy

               b)

               másik, vény ellenében kapható gyógyszerkészítmény rendeléséért azon gyógyszer helyett, amelyet az ösztönző rendszer hiányában egyébként felírhattak volna a betegnek,

         feltéve hogy e másik, vény ellenében kapható gyógyszerkészítmény a beteg konkrét betegségének kezelésére használt gyógyszerrel azonos terápiás osztályba tartozik.

      (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o., helyesbítve: HL 2005. L 235., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.).


title: T-605/13. sz. ügy: 2013. november 21-én benyújtott kereset — Alma — The Soul of Italian Wine kontra OHIM — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/32

         2013. november 21-én benyújtott kereset — Alma — The Soul of Italian Wine kontra OHIM — Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (T-605/13. sz. ügy)
   2014/C 24/59
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Alma — The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Egyesült Államok) (képviselő: F. Terrano ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2013. szeptember 10-én az R 18/2013-2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE” szóelemeket magában foglaló ábrás védjegy — 9 784 589. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 462 523. sz. és 6 373 971. sz. közösségi védjegyek, valamint a 152 231. sz., 715 524. sz., 2 796 505. sz. spanyol védjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak teljes egészében helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította és a lajstromozást megtagadta.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (5) bekezdésének a megsértése.


title: C-9/07. sz. ügy: 2007. január 16-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/6

         2007. január 16-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-9/07. sz. ügy)
   (2007/C 69/11)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Enegren, G. Rozet meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 80/987/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/74/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) vagy mindenesetre nem közölte a Bizottsággal az említett rendelkezéseket – nem teljesítette a fenti irányelv 2. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002/74/EK irányelv átültetésének határideje 2005. október 8-án lejárt.

      (1)  HL L 270., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 261. o.


title: C-468/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-30/01–T-32/01. és T-86/02–T-88/02. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Viscaya — Diputación Foral de Viscaya által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/7

         Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-30/01–T-32/01. és T-86/02–T-88/02. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Viscaya — Diputación Foral de Viscaya által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-468/09. P. sz. ügy)
   2010/C 37/10
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: a Territorio Histórico de Viscaya — Diputación Foral de Viscaya (képviselők: I. Sáenz-Cortabarría Fernández és M. Morales Isasi abogados)

      A többi fél az eljárásban: a Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, a Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, a Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, a Confederación Empresarial Vasca (Confebask), az Európai Közösségek Bizottsága és a Comunidad Autónoma de la Rioja

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság a fellebbezést nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               a Bíróság a megtámadott ítéletet helyezze hatályon kívül;

               —

               a Bíróság az első fokon előterjesztett kérelmeknek adjon helyt, és a vitatott határozat 3. cikkét semmisítse meg;

               —

               másodlagosan a Bíróság utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé, és adott esetben rendelje el, hogy e bíróság hozzon az ügyben határozatot;

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot mindkét fokú eljárás költségeinek viselésére, a Comunidad Autónoma de la Rioját mint beavatkozót pedig az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság téves jogalkalmazással állapította meg, hogy a 659/1999/EK rendelet (1) hatályba lépése előtti vitatott adóintézkedésre vonatkozó előzetes vizsgálati eljárás lezárása (a tagállamhoz címzett) erre vonatkozó kifejezett bizottsági határozatot igényelt.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a 2000. november 28-i határozatot tévesen ítélte meg annyiban, amennyiben az Elsőfokú Bíróság e határozatot a vitatott adóintézkedésre vonatkozó előzetes vizsgálati eljárás lezárásának tekintette, amely eljárás egy 1994 áprilisában benyújtott panasz alapján indult meg. Az Elsőfokú Bíróság továbbá téves jogalkalmazással nem abból indult ki, hogy a vitatott adóintézkedés 2000-ben való újbóli vizsgálatának a létező támogatásokra megállapított eljárás keretében kellett sor kerülnie.

               3.

               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, mivel megsértette a bizonyítási teherre és a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó eljárási rendelkezéseket, különösen a 2000. november 28-i határozat által jelentett okirati bizonyíték tekintetében (illetve e bizonyíték hitelessége és bizonyító ereje tekintetében). Ezáltal sérült a tisztességes eljáráshoz való jog.

               4.

               Az Elsőfokú Bíróság azon, az ügy irataiban található objektív, releváns, egybehangzó és következetes ténykörülményeket illetően, amelyek bizonyítják, hogy a Bizottság a 2000. november 28-i határozat előtt a vitatott adóintézkedést előzetesen megvizsgálta, és e vizsgálatot lezárta, megsértette a bizonyítási teherre és a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó eljárási rendelkezéseket. Az Elsőfokú Bíróság továbbá téves jogalkalmazással nem abból indult ki, hogy a vitatott adóintézkedés 2000-ben való újbóli vizsgálatának a létező támogatásokra megállapított eljárás keretében kellett sor kerülnie.

               5.

               Az Elsőfokú Bíróság az 1993-ban hozott vitatott adóintézkedést a beruházási támogatásnak a regionális támogatásokról szóló 1998. évi iránymutatásban foglalt fogalommeghatározása alapján téves jogalkalmazással működési támogatásnak minősítette. Ezáltal sérült a jogbiztonság elve és különösen a visszaható hatály tilalma.

               6.

               Az Elsőfokú Bíróság a „releváns információ” fogalmát az adószabályozásnak a támogatások ellenőrzése keretében való előzetes vizsgálata során téves jogalkalmazással értelmezte, és ezért az előzetes vizsgálati eljárás időtartamát nem találta jogsértően ésszerűtlennek.

               7.

               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a jelen ügyben a vitatott adóintézkedésre vonatkozó előzetes vizsgálati eljárást illetően a 79 hónapos időtartamot nem tekintette ésszerűtlennek, és ezért úgy határozott, hogy a jogbiztonság elvével összefüggésben a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése nem sérült.

               8.

               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a jelen ügyben a vitatott adóintézkedésre vonatkozó előzetes vizsgálati eljárást illetően a 79 hónapos időtartamot nem tekintette ésszerűtlennek, és ezért úgy határozott, hogy a gondos ügyintézés elvével összefüggésben a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése nem sérült.

               9.

               Az Elsőfokú Bíróság azon megállapítása, miszerint a jelen ügyben nem állnak fenn olyan rendkívüli körülmények, amelyek indokolnák a vitatott adóintézkedés jogszerűségébe vetett jogos bizalmat, és kizárnák a támogatásoknak a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerinti visszatéríttetését, téves jogalkalmazáson alapul. Az Elsőfokú Bíróság a határozatot elferdítette.

               10.

               Az Elsőfokú Bíróság azon megállapítása, miszerint a jelen ügyben az egyenlő bánásmód elve, amely kizárja a támogatásoknak a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdése szerinti visszatéríttetését, nem sérült, téves jogalkalmazáson alapul.

               11.

               Az Elsőfokú Bíróság azon végzésével, amelyben megtagadta a fellebbező által bizonyítás céljából felkínált bizonyos olyan bizottsági dokumentumok benyújtásának elrendelését, amelyek a kereset Elsőfokú Bíróság általi elutasításának indokolása fényében a fellebbező érdekeinek védelme érdekében lényegesnek bizonyultak, megsértette a bizonyításfelvételre vonatkozó eljárási rendelkezéseket. Ezáltal sérült a tisztességes eljáráshoz való jog, a fegyveregyenlőség és a védelemhez való jog.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-416/05. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. július 14-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/27

         A Bíróság elnökének 2006. július 14-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-416/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 281/44)

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 10., 2006.14.1.


title: T-500/12. sz. ügy: 2012. november 15-én benyújtott kereset — Ryanair kontra Bizottság

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/60

         2012. november 15-én benyújtott kereset — Ryanair kontra Bizottság
   (T-500/12. sz. ügy)
   2013/C 26/120
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ryanair Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: B. Kennelly, Barrister, valamint E. Vahida és I. Metaxas-Maragkidis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az SA.29064 (2011/C ex 2011/NN) sz., állami támogatással kapcsolatos ügyben 2012. július 25-én hozott bizottsági határozatot, amely megállapítja, hogy az írországi légiutas-adó esetében 2009. március 30-a és 2011. március 1-je között alkalmazott differenciált adómértékek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésével ellentétes állami támogatásnak minősültek;

               —

               semmisítse meg ugyanezen határozat 4., 5. és 6. cikkét; valamint

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére, ideértve a felperes részéről felmerült költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a légiutas-adó 10 eurós mértéke a „rendes” vagy jogszerű „általános” mérték volt, annak ellenére, hogy e magasabb mérték az uniós jog alapján a teljes tárgyidőszakban jogellenes volt.

               2.

               Második jogalap: a Bizottság a légiutas-adó keretében nyújtott előny mérlegelésével kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor megállapította, hogy a Ryanair és az Aer Arann a légiutas-adó által biztosított gazdasági és versenyelőny tekintetében ugyanazon helyzetben voltak, teljes egészében figyelmen kívül hagyva a légiutas-adó Ryanair és Aer Lingus közötti különleges versenyhatásait; továbbá a Bizottság tévedett, amikor a Ryanair által a többi, nem írországi légitársasággal szemben szerzett állítólagos előnyt mérlegelte, valamint figyelmen kívül hagyta azt a kárt, amely a légiutas-adó által a Ryanair versenytársaira gyakorolt előnyös hatások következtében érte a Ryanairt.

               3.

               Harmadik jogalap: a Bizottság a visszatéríttetést elrendelő határozat tekintetében nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el azáltal, hogy megfosztotta Írországot az ahhoz szükséges diszkrecionális jogkörtől, hogy mérlegelje, hogy az állami támogatás milyen mértékben torzította a versenyt, ezáltal pedig helyreállítsa a korábbi helyzetet, továbbá azáltal, hogy elmulasztotta elemezni annak relevanciáját, hogy az érintett légitársaságok a légiutas-adót átháríthatják az utasaikra, valamint azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta azokat a versenytorzulásokat, amelyek a visszatéríttetést elrendelő határozat, valamint az állítólagos „kedvezményezett” légitársaságok azon jogának együttes hatásaként lépnek majd fel, hogy az uniós jog és az ír jog alapján visszatérítésben részesülhetnek.

               4.

               Negyedik jogalap: a Bizottság a visszatéríttetést elrendelő határozatot elmulasztotta közölni a Ryanairrel, mint azt pedig a 659/1999/EK tanácsi rendelet (1) 6. cikke és az Európai Unió alapjogi chartájának 41. cikke előírja.

               5.

               Ötödik jogalap: a Bizottság megsértette az indokolási kötelezettségét azáltal, hogy elmulasztotta alátámasztani, hogy a 10 eurós mérték miért lenne — a megszilárdult ítélkezési gyakorlattól eltérve — az uniós jog alapján jogellenes, ezzel együtt pedig a „rendes” és „jogszerű” viszonyítási alap, továbbá azáltal, hogy elmulasztotta elemezni a kérdéses intézkedés gazdasági és versenyhatásait.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999., L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-30/13. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2013. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — „Global Trans Lodzhistik” OOD kontra Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/16

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2013. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — „Global Trans Lodzhistik” OOD kontra Nachalnik na Mitnitsa Stolichna
   (C-30/13. sz. ügy)
   2013/C 108/33
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Global Trans Lodzhistik” OOD

      Alperes: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az következik-e a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (1) 245. cikkével, valamint a védelemhez való jog és a jogerő elvével összefüggésben értelmezett 243. cikkének (1) bekezdéséből, hogy az lehetővé tesz a Zakon za mitnitsite (vámtörvény) 220. és 211a. cikke szerintihez hasonló olyan nemzeti szabályozást, amelynek értelmében megtámadható a vámhatóságnak a további vámtartozást annak későbbi beszedése céljából megállapító több mint egy határozata, mégpedig akkor is, ha az alapeljárás körülményei között a 2913/92/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (2) 181a. cikkének (2) bekezdése értelmében vett végleges határozat lenne hozható e vámtartozás megállapítása tárgyában?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a 2913/92 rendelet 243. cikkének a jogorvoslati kérelem benyújtására vonatkozó (2) bekezdését, hogy az nem írja elő, hogy a 2454/93 rendelet 181a. cikkének (2) bekezdése értelmében vett végleges határozatot először közigazgatási úton kell megtámadni ahhoz, hogy az bírósági eljárásban is megtámadható legyen?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 181a. cikkének (2) bekezdését az alapeljárás körülményei között, hogy abban az esetben, ha a meghallgatáshoz és a kifogások emeléshez való jog tekintetében nem tartották be az e rendelkezésben előírt eljárást, a vámhatóság e szabályok megsértésével hozott határozata nem az említett rendelkezés értelmében vett végleges határozatnak, hanem csak a végleges határozat meghozatalára irányuló eljárás részének minősül? Vagy úgy kell-e értelmezni e rendelkezést az alapeljárás körülményei között, hogy az említett eljárási hiba elkövetése mellett hozott határozat közvetlenül felülvizsgálható a nemzeti bíróság által, és e bíróság érdemben köteles határozni az említett határozattal szemben indított kereset tárgyában?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a [2454/93] rendelet 181a. cikkének (2) bekezdését az alapeljárás körülményei között és a jogszerűség elvére tekintettel, hogy abban az esetben, ha a meghallgatáshoz és a kifogások emeléshez való jog tekintetében nem tartották be az e rendelkezésben előírt eljárást, a vámhatóság e szabályok megsértésével hozott határozata semmis olyan alapvető eljárási hiba miatt, amely rokon jellegű az olyan eljárási szabály megsértésével, amelynek figyelmen kívül hagyása a jogi aktus érvénytelenségét vonja maga után, függetlenül a jogsértés konkrét következményeitől, és így a nemzeti bíróságnak anélkül kell határoznia az ezzel szemben indított kereset tárgyában, hogy mérlegelhetné, hogy az ügyet az eljárás jogszerű befejezése céljából visszautalja-e a közigazgatási hatóság elé?

      (1)  HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.

      (2)  HL L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.


title: F-86/11. sz. ügy: 2011. szeptember 8-án benyújtott kereset — ZZ kontra Régiók Bizottsága

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/42

         2011. szeptember 8-án benyújtott kereset — ZZ kontra Régiók Bizottsága
   (F-86/11. sz. ügy)
   2011/C 340/89
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Régiók Bizottsága

      A jogvita tárgya és leírása

   A személyzeti szabályzat 78. cikkének (5) bekezdése szerinti rokkantság foglalkozási eredete elismerésének megtagadásáról szóló határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Régiók Bizottsága elnökségének 2010. szeptember 10-i határozatát, amennyiben az — mivel jóváhagyja a rokkantsági bizottság megállapításait — megtagadja a személyzeti szabályzat 78. cikkének (5) bekezdése szerinti rokkantság foglalkozási eredetének elismerését;

               —

               adott esetben semmisítse meg a Régiók Bizottságának a 2011. június 1-jén közölt, a felperes panaszát elutasító 2011. május 20-i határozatát;

               —

               nem vagyoni kártérítés címén kötelezze a Régiók Bizottságát 10 000 euró támogatás megfizetésére;

               —

               kötelezze a Régiók Bizottságát a felperesnél a rokkantsági eljárás megindulása óta azzal összefüggésben keletkezett valamennyi költség — köztük a panasszal összefüggésben felmerült költségek — megtérítésére;

               —

               a Régiók Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.


title: C-678/11. sz. ügy: 2011. december 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/20

         2011. december 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-678/11. sz. ügy)
   2012/C 73/35
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Roels és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság — mivel elfogadta és hatályban tartotta a Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones (a nyugdíjrendszer és a nyugdíjalap szabályozásáról szóló törvény) egységes szerkezetbe foglalt változata 46. cikke c) pontjának, a Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados (a magánbiztosítók szervezéséről és ellenőrzéséről szóló törvény) egységes szerkezetbe foglalt változatát jóváhagyó, a 2004. október 29-i Real Decreto Legislativo 6/2004 (6/2004. sz. királyi törvényerejű rendelet) 86. cikkének, a Ley del Impuesto sobre la renta de los no residentes (a külföldi állampolgárok jövedelmének adóztatásáról szóló törvény) egységes szerkezetbe foglalt változatát jóváhagyó Real Decreto Legislativo 5/2004 (5/2004. sz. királyi törvényerejű rendelet) 10. cikkének és a 2003. december 17-i Ley 58/2003, General Tributaria (58/2003. sz. törvény, általános adótörvény) 47. cikkének a rendelkezéseit, amelyek alapján a más tagállamokban székhellyel rendelkező azon külföldi nyugdíjalapok, amelyek Spanyolországban foglalkoztatói nyugellátási rendszereket kínálnak, valamint a Spanyolországban a szolgáltatásnyújtás szabadsága keretében működő biztosítótársaságok többek között kötelesek kijelölni egy Spanyolországban székhellyel rendelkező adóügyi képviselőt — nem teljesítette az EUMSZ 56. cikkből (korábban EKSZ 49. cikk) és az EGT-megállapodás 36. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A spanyol adójogszabályok szóban forgó rendelkezései a külföldi illetőségű adóalanyokat arra kötelezik, hogy egy Spanyolországban székhellyel rendelkező adóügyi képviselőt jelöljenek ki. E kötelezettség gyakorlatilag terhet ró a más tagállamokban székhellyel rendelkező, Spanyolországban foglalkoztatói nyugellátási rendszereket kínáló külföldi nyugdíjalapokra, valamint a Spanyolországban a szolgáltatásnyújtás szabadsága keretében működő biztosítótársaságokra.

               2.

               A Bizottság úgy véli, hogy az említett esetekben egy Spanyolországban székhellyel rendelkező adóügyi képviselő kijelölésének kötelezettsége a szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozásának minősül, mivel az említett jogalanyokra és természetes személyekre ezáltal további terhet rónak azzal, hogy képviselő szolgáltatásait kell igénybe venniük. Ezenkívül a szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozásának is minősül azon személyek és társaságok esetében, akik Spanyolországtól eltérő másik tagállamban rendelkeznek székhellyel, és akik Spanyolországban működő jogalanyoknak és természetes személyeknek adóügyi képviseleti szolgáltatásokat kívánnak nyújtani.

               3.

               Az említett szabályozás sérti az EUMSZ 56. cikket (korábban EKSZ 49. cikk) és az EGT-megállapodás 36. cikkét.


title: T-391/08. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 15-i ítélete — Ellinika Nafpigeia kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Hajógyártás — A görög hatóságok által egy hajógyár számára nyújtott támogatások — A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetésüket elrendelő határozat — A támogatás visszaélésszerű felhasználása” )

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/12

         A Törvényszék 2012. március 15-i ítélete — Ellinika Nafpigeia kontra Bizottság
   (T-391/08. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Hajógyártás - A görög hatóságok által egy hajógyár számára nyújtott támogatások - A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetésüket elrendelő határozat - A támogatás visszaélésszerű felhasználása)
   2012/C 126/24
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Ellinika Nafpigeia AE (Skaramagka, Görögország) (képviselők: I. Drosos, K. Loukopoulos, A. Chiotellis, C. Panagoulea, P. Tzioumas, A. Balla, V. Voutsakis és X. Gkousta ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Urraca Caviedes és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Görögország által a Hellenic Shipyards SA vállalat javára nyújtott C 16/04 (korábbi NN 29/04, CP 71/02 és CP 133/05) támogatásról szóló, 2008. július 2-i 2009/610/EK bizottsági határozat (HL 2009. L 225., 104. o.) 1. cikke (2) bekezdésének, 2., 3., 5. és 6. cikkének, 8. cikke (2) bekezdésének, valamint 9., 11–16., 18. és 19. cikkének megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Ellinika Nafpigeia AE-t kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére.

      (1)  HL C 327., 2008.12.20.


title: T-77/13. sz. ügy: 2013. január 31-én benyújtott kereset — Laboratoires Polive kontra OHIM — Arbora & Ausonia (DODIE)

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/31

         2013. január 31-én benyújtott kereset — Laboratoires Polive kontra OHIM — Arbora & Ausonia (DODIE)
   (T-77/13. sz. ügy)
   2013/C 108/78
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Franciaország) (képviselő: A. Sion ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács megtámadott határozatát, amely hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály határozatát,

               —

               teljes egészében utasítsa el a felszólalást, és

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „DODIE” szóvédjegy a 3., 5. és 10. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 5 665 104. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „DODIS”, „DODIES” vagy „DODOT” szóelemet tartalmazó közösségi és nemzeti ábrás és szóvédjegyek a 3., 5., 10., 12., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 28., 35. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalást teljes egészében elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezésnek részben helyt adott és hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot egyes, 3., 5. és 10. osztályba tartozó árukra vonatkozó részében.

      Jogalapok: A 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-365/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. szeptember 12-i végzése (az Amtsgericht Rüsselsheim [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler kontra Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/17

         A Bíróság elnökének 2014. szeptember 12-i végzése (az Amtsgericht Rüsselsheim [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brunhilde Liebler, Helmut Liebler kontra Condor Flugdienst GmbH
   (C-365/14. sz. ügy) (1)

   (2014/C 431/30)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 329., 2014.9.22.


title: T-343/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 3-i ítélete – Tsarnavas kontra Bizottság (Tisztviselők – Értékelő jelentés – Rokkantság – Megsemmisítés iránti kereset – Az eljáráshoz fűződő érdek – Kártérítési kereset – Elfogadhatatlanság)

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/21

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 3-i ítélete – Tsarnavas kontra Bizottság
   (T-343/04. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Értékelő jelentés - Rokkantság - Megsemmisítés iránti kereset - Az eljáráshoz fűződő érdek - Kártérítési kereset - Elfogadhatatlanság)
   (2007/C 140/34)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Vassilios Tsarnavas (Volos, Görögország) (képviselők: N. Lhoëst és B. d'Orléans ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Berardis-Kayser és D. Martin meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a fellebbviteli értékelő 2003. augusztus 4-én hozott, az 1997. július 1-je és 1999. június 30-a közötti időszakra vonatkozóan a felperesről szóló végleges értékelő jelentést tartalmazó határozatának megsemmisítése iránti kérelem, másrészt a felperes által elszenvedett lelki zaklatás és az értékelő jelentés késedelmes elkészítése miatt állítólagosan őt ért nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a fellebbviteli értékelő 2003. augusztus 4-én hozott, az 1997. július 1-je és 1999. június 30-a közötti időszakra vonatkozóan a felperesről szóló végleges értékelő jelentést tartalmazó határozatát megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bizottság viseli saját költségeit és a felperesnél felmerült költségek felét.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: T-418/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. január 21-i végzése – Richter + Frenzel kontra OHIM – Ferdinand Richter (Richter+Frenzel) ( „Közösségi védjegy — Felszólalás — Felszólalás visszavonása — Okafogyottság” )

text:
               16.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/25

         A Törvényszék 2015. január 21-i végzése – Richter + Frenzel kontra OHIM – Ferdinand Richter (Richter+Frenzel)
   (T-418/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalás - Felszólalás visszavonása - Okafogyottság”))
   (2015/C 089/30)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Würzburg, Németország) (képviselő: D. Altenburg ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő kezdetben: A. Pohlmann, később: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Ferdinand Richter GmbH (Pasching, Ausztria) (képviselő: M. Grötschl, ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Ferdinand Richter GmbH és a Richter + Frenzel GmbH + Co. KG. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. március 12–én hozott határozata (R 2001/2011–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék a felperest és a beavatkozót kötelezi saját költségeik, valamint a felperes részéről felmerült költségek felének viselésére.

      (1)  HL C 325., 2013.11.09.


title: T-143/07. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 14-i végzése — UMG Recordings kontra OHMI — Osman (MOTOWN)

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/48

         A Törvényszék 2009. december 14-i végzése — UMG Recordings kontra OHMI — Osman (MOTOWN)
   (T-143/07. sz. ügy) (1)

   2010/C 37/73

      Az eljárás nyelve: angol

   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 140., 2007.6.23.


title: C-523/13. sz. ügy: A Bundessozialgericht (Németország) által 2013. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Walter Larcher kontra Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/2

         A Bundessozialgericht (Németország) által 2013. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Walter Larcher kontra Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd
   (C-523/13. sz. ügy)
   2014/C 24/02
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundessozialgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Walter Larcher

      Alperes: Deutsche Rentenversicherung Bayern Süd

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az egyenlőség EK 39. cikk (2) bekezdésében (jelenleg EUMSZ 45. cikk (2) bekezdése) és az 1408/71/EGK rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdésében rögzített elvével az olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a korra való tekintettel történő részmunkaidős foglalkoztatás utáni öregségi nyugdíj feltétele, hogy a korra való tekintettel történő részmunkaidős foglalkoztatásra e tagállam, nem pedig valamely másik tagállam nemzeti jogszabályai alapján kerüljön sor?

               2.

               Amennyiben igen, milyen követelményeket támaszt az egyenlő bánásmód EK 39. cikk (2) bekezdésében (jelenleg EUMSZ 45. cikk (2) bekezdése) és az 1408/71/EGK rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében foglalt elve a másik tagállam jogszabályai alapján a korra való tekintettel történt részmunkaidős foglalkoztatás mint a nemzeti öregségi nyugdíjjogosultság feltételének azonos kezelésével szemben:

                           a)

                           A korra való tekintettel történő részmunkaidős foglalkoztatás feltételeinek összehasonlító vizsgálatára van-e szükség?

                           b)

                           Amennyiben igen, elegendő-e, ha a korra való tekintettel történő részmunkaidős foglalkoztatás funkcióját és struktúráját tekintve mindkét tagállamban lényegében azonos módon van szabályozva?

                           c)

                           Vagy az szükséges, hogy a korra való tekintettel történő részmunkaidős foglalkoztatás feltételeit mindkét tagállamban azonosan szabályozzák?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: C-222/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Konstantinos Maïstrellis kontra Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociálpolitika — 96/34/EK irányelv — A szülői szabadságról szóló keretmegállapodás — A 2. szakasz 1. pontja — Gyermek születése esetén fennálló, szülői szabadsághoz való egyéni jog — Azon közszolgálati alkalmazottat az ilyen szabadságtól megfosztó nemzeti szabályozás, akinek a házastársa nem dolgozik — 2006/54/EK irányelv — A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a foglalkoztatás és a munkavégzés területén — A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja és a 14. cikk (1) bekezdésének c) pontja — Munkafeltételek — Közvetlen hátrányos megkülönböztetés)

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/10

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Konstantinos Maïstrellis kontra Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton
   (C-222/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociálpolitika - 96/34/EK irányelv - A szülői szabadságról szóló keretmegállapodás - A 2. szakasz 1. pontja - Gyermek születése esetén fennálló, szülői szabadsághoz való egyéni jog - Azon közszolgálati alkalmazottat az ilyen szabadságtól megfosztó nemzeti szabályozás, akinek a házastársa nem dolgozik - 2006/54/EK irányelv - A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a foglalkoztatás és a munkavégzés területén - A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja és a 14. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Munkafeltételek - Közvetlen hátrányos megkülönböztetés))
   (2015/C 302/12)
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Konstantinos Maïstrellis

      Alperes: Ypourgos Dikaiosynis, Diafaneias kai Anthropinon Dikaiomaton

      Rendelkező rész

   Az 1997. december 15-i 97/75/EK tanácsi irányelvvel módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK tanácsi irányelv, valamint a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a közszolgálati alkalmazottat megfosztja a szülői szabadsághoz való jogtól olyan helyzetben, amikor felesége nem dolgozik, és semmilyen hivatást sem gyakorol, kivéve ha a feleséget súlyos betegség vagy fogyatékosság miatt alkalmatlannak minősítik a gyermek nevelésével kapcsolatos szükségletek kielégítésére.

      (1)  HL C 235., 2014.7.21.


title: T-14/05. sz. ügy: Az Olasz Köztársaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 12-én benyújtott kereset

text:
               19.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/25

         Az Olasz Köztársaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 12-én benyújtott kereset
   (T-14/05. sz. ügy)
   (2005/C 69/44)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Olasz Köztársaság, képviseli: Danilo Del Gaizo, avvocato dello stato, 2005. január 12-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               nyilvánítsa semmisnek a megtámadott rendeletet;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jelen kereset a nyersdohányágazat kvóta-visszavásárlási programjának részletes alkalmazási szabályaira vonatkozóan a 2848/98/EK rendelet módosításáról szóló, 2004. október 18-i 1809/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 318., 2004.10.19., 18. o.) ellen kerül benyújtásra. Az említett rendelet a 2848/98 rendelet 36. cikkének (1) bekezdését egy albekezdéssel egészíti ki, amely a 2004. évi betakarítás dohánykvótáinak visszavásárlási árát a prémium 40 %-val egyező összegben határozza meg, és előírja, hogy ez az összeg 2005. május 31. előtt kerüljön kifizetésre.
   Az olasz kormány úgy ítéli meg, hogy a megtámadott rendelet érvénytelen a 2075/92/EGK tanácsi rendeletet (1) (különösen annak 14a. cikke) és lényeges eljárási szabályokat megsértése és valamint hatáskörrel való visszaélés miatt.
   Különösen a 2004. évi betakarítás címén visszavásárolt kvóták visszavásárlási árának rögzítése, amely ár ráadásul magas, valamint minden termelő és minden eltérő dohányfajta tekintetében azonos és nem differenciált, továbbá gyakorlatilag azonnal, egy összegben kifizetendő, ellentétes az 1636/98 rendelet által módosított 2075/92/EGK tanácsi rendelet idézett 14a. cikkével.
   Az olasz kormány továbbá úgy ítéli meg, hogy a visszavásárlási ár vitatott megállapításának rögzítését nem indokolhatják, és jogilag nem támaszthatják alá az 1809/2004 rendelet harmadik preambulumbekezdésében található indokok, amelyek szerint: „A 2004. évi betakarítás címén történt visszavásárlásokat illetően, a visszavásárlási árat azzal a minimális támogatási szinttel összhangban kell megállapítani, melyet a gazdálkodó a 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelettel létrehozott közvetlen kifizetési rendszerben megkaphat […]. Ezenkívül, tekintettel az egységes kifizetési rendszer végrehajtására, le kell rövidíteni a visszavásárlási ár kifizetési időszakát”. E tekintetben az olasz kormány úgy véli, hogy a 2075/92 rendelet rendelkezéseit nem helyezték hatályon kívül az érintett év (sem pedig 2005.) vonatkozásában, ezért a Bizottságnak nincs hatásköre a visszavásárlási árat olyan jogi alapon megállapítani, amely teljesen eltér attól, amelyet e művelet végrehajtása során figyelembe kellett volna vennie, ráadásul a rendelet elfogadása olyan célokkal történt, amelyek teljesen eltérnek azoktól és ellentétesek azokkal, amelyek a 2075/92 tanácsi rendelet alapján azt indokolták volna.
   Az olasz kormány ezen túlmenően hivatkozik a megtámadott rendelet indokolásának hiányára mind a visszavásárlási árnak a termelők és az egyes termelt dohányfajták tekintetében differenciálás nélkül történt megállapítása, mind pedig az árnak a prémium 40 %-val megegyező összegben történt meghatározása vonatkozásában, valamint a megtámadott rendelet 1. cikke és a harmadik preambulumbekezdés szerinti indoklások, illetve a második preambulumbekezdésben szereplő célkitűzések között fennálló ellentmondásra.

      (1)  A nyersdohány piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 2075/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 215., 1992.7.30., 70. o.)


title: T-440/03., T-121/04., T-171/04., T-208/04., T-365/04. és T-484/04. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2009. december 18-i ítélete — Arizmendi és társai kontra Tanács és Bizottság ( Szerződésen kívüli felelősség — Vámunió — Kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás — Indokolással ellátott vélemény — A tolmács- és hajóvezető-közvetítők testülete kizárólagos jogának a francia jogrendszerben való megszüntetése — Kellően súlyos jogsértés — Okozati összefüggés )

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/32

         A Törvényszék 2009. december 18-i ítélete — Arizmendi és társai kontra Tanács és Bizottság
   (T-440/03., T-121/04., T-171/04., T-208/04., T-365/04. és T-484/04. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Szerződésen kívüli felelősség - Vámunió - Kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás - Indokolással ellátott vélemény - A tolmács- és hajóvezető-közvetítők testülete kizárólagos jogának a francia jogrendszerben való megszüntetése - Kellően súlyos jogsértés - Okozati összefüggés”)
   2010/C 37/40
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Jean Arizmendi (Bayonne, Franciaország) és azon másik 60 felperes, akiknek neve az ítélet mellékletében szerepel (képviselők: a T-44/03. sz. ügyben J.-F. Péricaud, P. Péricaud és M. Tournois, valamint a T-121/04., T-171/04., T-208/04., T-365/04. és T-484/04. sz. ügyben J.-F. Péricaud és M. Tournois ügyvédek)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa (képviselők kezdetben: J.-P. Jacqué és M. Giorgi Fort, később: F. Florindo Gijón és M. Balta meghatalmazottak); és az Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, illetve a T-121/04. sz. ügyben X. Lewis és B. Stromsky meghatalmazottak)

      A T-440/03. sz. ügyben a felpereseket támogató beavatkozó: Chambre nationale des courtiers maritimes de France (Párizs, Franciaország) (Képviselő: J.-F. Péricaud ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A tolmács- és hajóvezető-közvetítők francia testülete kizárólagos jogának megszüntetése miatt elszenvedett kárnak a Közösség által való megtérítésére irányuló, az EK 235. cikk és az EK 288. cikk második bekezdése alapján benyújtott kártérítési kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Jean Arizmendi, és azon másik 60 felperes, akiknek neve az ítélet mellékletében szerepel, maguk viselik saját költségeiket, valamint az Európai Unió Tanácsánál és az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

               3.

               A Chambre nationale des courtiers maritimes de France maga viseli saját költségeit.

               4.

               A Tanács és a Bizottság maguk viselik a Chambre nationale des courtiers maritimes de France beavatkozása miatt felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 59., 2004.3.6.


title: T-19/12. sz. ügy: 2012. január 10-én benyújtott kereset — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik kontra OHIM — Impexmetal (KFŁT KRAŚNIK)

text:
               14.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 109/16

         2012. január 10-én benyújtott kereset — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik kontra OHIM — Impexmetal (KFŁT KRAŚNIK)
   (T-19/12. sz. ügy)
   2012/C 109/36
   A keresetlevél nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik (Kraśnik, Lengyelország) (képviselő: J. Sieklucki ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Impexmetal S.A. (Varsó, Lengyelország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2011. október 27-én az R 2475/2010-1. sz. ügyben a KFŁT KRAŚNIK közösségi védjegy 7. osztályba tartozó áruk — gépek és szerszámgépek; csapágyak és részei (golyók, görgők); hordógörgős csapágyak és nagyméretű csapágyak vonatkozásában történő lajstromozásának megtagadásáról szóló hozott határozatát;

               —

               az alperest és az Impexmetal S.A.-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felperesnek a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) fellebbezési tanácsa és felszólalási osztálya előtti eljárásban felmerült költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „KFŁT KRAŚNIK” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy a 7. osztályba tartozó, következő áruk vonatkozásában: gépek és szerszámgépek, csapágyak és részei (golyók, görgők); hordógörgős csapágyak és nagyméretű csapágyak.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a CTM-3415437. és CTM-3415379. sz. közösségi védjegyek a 7. osztályba tartozó áruk vonatkozásában, és a PL-45550., PL-45826. és PL-112347. sz. nemzeti (lengyel) védjegyek a 7. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése, amennyiben megállapítást nyer a védjegyek hasonlósága és az összetévesztés veszélyének fennállása, és 8. cikke (3) bekezdésének megsértése.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 2009.03.24., 1. o.)


title: T-30/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. február 19-i ítélete – Infinite Cycle Works kontra OHIM – Chance Good Ent. (INFINITY) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az INFINTY közösségi szóvédjegy bejelentése — INFINI korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/23

         A Törvényszék 2016. február 19-i ítélete – Infinite Cycle Works kontra OHIM – Chance Good Ent. (INFINITY)
   (T-30/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az INFINTY közösségi szóvédjegy bejelentése - INFINI korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 111/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, Kanada) (képviselők: E. Manresa Medina és J.M. Manresa Medina ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Rajh meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Tajvan) (képviselők: P. Rath és W. Festl-Wietek ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második tanácsának a Chance Good Ent. Co., Ltd és az Infinite Cycle Works Ltd közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. október 30-án hozott határozata (R 2308/2013-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Infinite Cycle Works Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2015.3.16.


title: C-258/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. november 22-i végzése – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/26

         A Bíróság elnökének 2006. november 22-i végzése – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-258/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 331/58)

      Az eljárás nyelve: spanyol

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 178., 2006.7.29.


title: C-383/08. sz. ügy: 2008. augusztus 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/16

         2008. augusztus 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-383/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/30)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: L. Pignataro meghatalmazott)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta a legutóbb a 2007. december 17-i rendelettel módosított 2005. augusztus 26-i miniszteri rendelet előírásait, amelyek kötelezővé teszik az e rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti baromfihús származási országának feltüntetését – nem teljesítette az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdésének 8. pontjából, 18. cikkének (2) bekezdéséből, 2008. június 30-ig a baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló, 1990. június 26-i 1906/90/EGK tanácsi rendelet (2) 5. cikke (3) bekezdésének e) pontjával és 5. cikke (4) bekezdésével, illetve 2008. július 1-jétől kezdődően az 543/2008 bizottsági rendelet (3) 5. cikke (4) bekezdésének e) pontjával és 5. cikke (5) bekezdésével együttes rendelkezésben – eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság azt állítja, hogy a más tagállamból származó baromfihús eredete megjelölésének a legutóbb a 2007. december 17-i rendelettel módosított 2005. augusztus 26-i rendeletben előírt kötelezettsége sérti 2000/13 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 8. pontját és 18. cikkének (2) bekezdését a 2008. június 30-ig az 1906/90 rendelet 5. cikke (3) bekezdésének e) pontjával és 5. cikke (4) bekezdésével, illetve 2008. július 1-jétől kezdődően az 543/2008 rendelet 5. cikke (4) bekezdésének e) pontjával és 5. cikke (5) bekezdésével együttes rendelkezésben. E kötelezettség, mint a hús eredete nyomonkövethetőségének biztosítására szolgáló intézkedés előírására az olasz kormány szerint annak következtében került sor, hogy madárinfluenza gócpontokat azonosítottak harmadik országokban.
   A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó kötelezettség ellentétes a 2000/13 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 8. pontjával. E rendelkezésből ugyanis egyértelműen az következik, hogy az élelmiszerek tekintetében általában a származás vagy eredet helyét csak abban az esetben kell a címkén feltüntetni, ha az ilyen adatok meg nem adása félrevezethetné a fogyasztót a szóban forgó élelmiszer meghatározott származása vagy eredete tekintetében. A közösségi jogalkotó tehát nem úgy ítéli meg, hogy az eredet megjelölése általános és abszolút módon szükséges információ a fogyasztó számára, hanem csak abban az esetben, ha e megjelölés hiánya a fogyasztót félrevezetheti.
   Az olasz kormánynak kell bizonyítania, hogy a más tagállamokból származó baromfik eredetének a szóban forgó rendeletben előírt megjelölésének kötelezettsége ténylegesen fontos a baromfihús tekintetében, és ennek hiánya azzal a veszéllyel jár, hogy a fogyasztót félrevezetik. A Bizottság szerint az olasz kormány semmiféle olyan adatot nem bocsátott a rendelkezésére, amely alkalmas annak bizonyítására, hogy az olasz fogyasztó az eredet megjelölésének hiányában tévedésbe esne a baromfihús eredete vagy származása tekintetében.
   A madárinfluenza-válsággal kapcsolatos körülmény nem indokolja, hogy az eredet megjelölésének hiánya miért vezetheti félre a fogyasztót és hitetheti el vele, hogy a baromfihús meghatározott eredettel rendelkezik. Az a puszta tény, hogy az átlagos fogyasztó jelentőséget tulajdonít a termék eredetének, nem jelenti azt, hogy az ilyen jellegű megjelölés hiányában tévedésbe esik a termék valódi eredetét illetően. Ez ugyanis azt feltételezné, hogy a fogyasztó automatikusan meghatározott eredetet tulajdonít a baromfihúsnak, amit az olasz kormány egyáltalán nem bizonyított. Rá kell mutatni továbbá, hogy az állategészségügyi kérdéseket a fogyasztó nem értékelheti, mivel nem rendelkezik az ahhoz szükséges ismeretekkel, hogy az eredet megjelölése alapján értékelni tudja a kockázatot.
   Továbbá, a rendelet hivatkozott rendelkezéseit az irányelv 18. cikkének (2) bekezdése értelmében vett közegészségügyi okok sem igazolják, amelyekre az olasz kormány hivatkozott a címkézés kiegészítő kötelezettségének igazolására. A Közösség ugyanis a madárinfluenza elleni küzdelem keretében széles körű, annak biztosítására irányuló állatorvosi intézkedéseket fogadott el, hogy csak az egészséges baromfihús juthasson be a Közösségbe és kerüljön ott értékesítésre.
   A Bizottság szerint irreleváns az olasz kormány azon érvelése, amelynek alapján a hivatkozott közösségi intézkedések nem biztosítják a nyomonkövethetőséget, mivel a szóban forgó közösségi intézkedések célja éppen annak a megelőzése, hogy a Közösség területére olyan hús kerüljön, amely olyan harmadik országokból származik, ahol madárinfluenza gócpontokat azonosítottak. Tehát ezen intézkedések a forgalomba bocsátás állapotát – amelyre az olasz szabályozás vonatkozik – megelőző helyzetben fejtik ki hatásukat, éppen azért, mert az a céljuk, hogy el lehessen kerülni azt, hogy az olyan harmadik országokból származó hús, ahol madárinfluenza gócpontját azonosították, a Közösségbe behozatalra kerüljön. Másrészt a Bizottság olyan intézkedéseket is elfogadott, amelyek biztosítják az olyan madárinfluenza gócpontok elszigetelését, amelyeket esetleg a Közösség területén azonosítottak, oly módon, hogy el lehessen kerülni a fertőzés bármiféle kockázatát. Az Európai Közösségen belül számos arra irányuló állatorvosi intézkedés került elfogadásra, hogy meg lehessen akadályozni a vírusnak a vadon élő madarakról a baromfikra történő átvitelét azokon a területeken, ahol fertőzött madarakat azonosítottak, és meg lehessen akadályozni az esetleges járványszerű jelenségeket a baromfik között.
   Az olasz kormány továbbá a szóban forgó rendelettel bevezetett kötelezettség jogszerűségének igazolása céljából az 1760/2000 rendeletre (4) hivatkozik, amely a marhahús nyomonkövethetőségének rendszerét vezette be, előírva az eredetre vonatkozó címkézést.
   A Bizottság azonban azt állítja, hogy ez az intézkedés – a szóban forgó rendelettől eltérően – közösségi intézkedés, és nem nemzeti, tehát egyoldalú intézkedésről van szó, amely alkalmas arra, hogy akadályozza a kereskedelmet. Továbbá, az 1760/2000 rendelet által bevezetett rendszer hatékony érvényesülése nem csupán a termék eredetének puszta megjelölésén alapul, mint az olasz rendelet a baromfihús vonatkozásában, hanem számos adat kombinációján, az állatok azonosításának és nyilvántartásának rendszerét is beleértve.
   Az olasz kormány azon érvelését illetően, amely az intézkedést az elővigyázatosság elvére alapítva igazolja, mivel a Bizottság nem bizonyította atudományos bizonytalanság hiányát a tekintetben, hogy miként terjed át a vírus az emberre, a Bizottság a közösségi ítélkezési gyakorlatnak megfelelően azt állítja, hogy az olasz kormány által az indokolással ellátott véleményre adott válaszában hivatkozott tudományos adatok nem bizonyítják, hogy valóban tudományos bizonytalanság áll fenn a vírusnak az emberre való átterjedése vonatkozásában. A közösségi bíróságok ítélkezési gyakorlata alapján az olasz hatóságokra hárul azon tudományos bizonytalanság bizonyítása, amely igazolja nemzeti intézkedéseknek az elővigyázatosság elve alkalmazásával történő elfogadását, és nem a Bizottságnak kell bizonyítania a tudományos bizonytalanság hiányát, amint azt az olasz kormány sugallja az indokolással ellátott véleményre adott válaszában.
   Még el is fogadva azt, hogy az olasz kormány a vírusnak a fertőzött baromfiról általában a háziállatokra és különösen a macskákra történő átvitele korlátozott feltételezésének vonatkozásában bizonyította a valóságos tudományos bizonytalanság fennállását a WHO-nak és az Élelmiszerhatóságnak az olasz kormány által az indokolással ellátott véleményre adott válaszában hivatkozott dokumentumai alapján, a Bizottság mégis azt állítja, hogy az elővigyázatosságnak a szóban forgó rendelet igazolása céljából hivatkozott elve alkalmazása túlzó, és éppen ezért aránytalan az állatok egészsége védelmének célkitűzéséhez viszonyítva, tekintettel az ugyanezen célkitűzés elérésére irányuló számos közösségi intézkedés elfogadására.
   Végül, 2008. június 30-ig a baromfira vonatkozó egyes forgalmazási előírásokról szóló 1906/90 rendelet 5. cikke (3) bekezdésének e) pontja és 5. cikkének (4) bekezdése, illetve 2008. július 1-jétől kezdődően az 543/2008 bizottsági rendelet 5. cikke (4) bekezdésének e) pontja és 5. cikkének (5) bekezdése a baromfihús eredete megjelölésének kötelezettségét csak a harmadik országokból származó baromfik tekintetében írja elő. Az olasz kormány e vonatkozásban nem hoz fel semmiféle ellenérvet.

      (1)  HL L 109., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 75. o.

      (2)  HL L 173., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 10. kötet, 92. o.

      (3)  HL L 157., 46. o.

      (4)  A szarvasmarhák azonosítási és nyilvántartási rendszerének létrehozásáról, továbbá a marhahús és marhahústermékek címkézéséről, valamint a 820/97/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2000. július 17-i 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 204., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 30. kötet, 248. o.).


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2005. június 2. a T-326/03. sz., Hippocrate Vounakis kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – Előléptetés – A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése – Előzetes közigazgatási panasz – Határidő – Hivatalból figyelembe veendő – Elfogadhatatlanság)

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/22

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2005. június 2.
   a T-326/03. sz., Hippocrate Vounakis kontra az Európai Közösségek Bizottsága (1) ügyben
   (Tisztviselők - Előléptetés - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése - Előzetes közigazgatási panasz - Határidő - Hivatalból figyelembe veendő - Elfogadhatatlanság)
   (2005/C 205/39)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-326/03. sz., Hippocrate Vounakis, az Európai Közösségek Bizottságának tisztviselője (lakóhelye: Wezembeek-Oppem [Belgium], képviselik: J.-N. Louis, E. Marchal, A. Coolen és S. Orlandi ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg) kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a felperes 2002-es előléptetési időszakban A4-es besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem tárgyában az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács), tagjai: M. Jaeger tanácselnök, V. Tiili és Czúcz O. bírák; hivatalvezető: H. Jung, 2005. június 2-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 289., 2003.11.29.


title: T-562/17. sz. ügy: 2017. augusztus 17-én benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra EUIPO – Albea Services (ALBÉA)

text:
               9.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/18

         2017. augusztus 17-én benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra EUIPO – Albea Services (ALBÉA)
   (T-562/17. sz. ügy)
   (2017/C 338/20)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: dm-drogerie markt Verwaltungs-GmbH (Karlsruhe, Németország) (képviselők: O. Bludovsky és C. Mellein ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Albea Services (Gennevilliers, Franciaország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: az „ALBÉA” szóelemet magában foglaló ábrás védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 210 553. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. május 25-én hozott határozata (R 1870/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. május 25-én hozott határozatát (R 1870/2016-1. sz. ügy), és javítás útján törölje a védjegybejelentő védjegyét;
               másodlagosan:

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. május 25-én hozott határozatát (R 1870/2016-1. sz. ügy), és utalja vissza az ügyet az EUIPO elé;
               harmadlagosan:

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. május 25-én hozott határozatát (R 1870/2016-1. sz. ügy).

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-548/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2011. november 16-i ítélete — Bank Melli Iran kontra az Európai Unió Tanácsa, Francia Köztársaság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Európai Bizottság (Fellebbezés — Közös kül — és biztonságpolitika — Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — Valamely bank pénzeszközeinek befagyasztása — A határozatról való értesítés elmaradása — Jogalap — Védelemhez való jog)

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/6

      A Bíróság (nagytanács) 2011. november 16-i ítélete — Bank Melli Iran kontra az Európai Unió Tanácsa, Francia Köztársaság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, Európai Bizottság
      (C-548/09. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közös kül — és biztonságpolitika - Az Iráni Iszlám Köztársasággal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - Valamely bank pénzeszközeinek befagyasztása - A határozatról való értesítés elmaradása - Jogalap - Védelemhez való jog)
      (2012/C 25/09)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Bank Melli Iran (képviselő: L. Defalque ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és R. Szostak meghatalmazottak), Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel és E. Ranaivoson meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: S. Hathaway meghatalmazott, D. Beard barrister), Európai Bizottság (képviselők: S. Boelaert és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

         Tárgy

      Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) T-390/08. sz., Bank Melli kontra Tanács ügyben 2009. október 14-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság elutasította a fellebbező által az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/475/EK tanácsi határozat (HL L 163., 29. o.) mellékletében szereplő B. táblázat 4. pontjának a Bank Melli Irant és annak bankfiókjait érintő részében történő megsemmisítése iránt benyújtott keresetet — Az említett határozatról való egyedi értesítés elmaradása — Lényeges formai követelmények megsértése — A fellebbezővel szemben hozott, a pénzeszközök befagyasztásáról szóló határozat jogalapjának hiánya — A védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelem elve tiszteletben tartásának elmaradása — Az arányosság elvének és a tulajdonhoz való jognak a megsértése

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2.

                  A Bíróság a Bank Melli Irant kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 80., 2010.3.27.


title: C-179/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Francia Köztársaság ellen 2005. április 21-én benyújtott kereset

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/8

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Francia Köztársaság ellen 2005. április 21-én benyújtott kereset
   (C-179/05. sz. ügy)
   (2005/C 155/16)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: M. Nolin, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. április 21-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Francia Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem közölte a Bizottsággal 2847/93 rendelet (1) 18. cikkének (1) bekezdésében és a 19i. cikkének első és harmadik francia bekezdésében előírt adatokat, a Francia Köztársaság nem teljesítette az e rendeletből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:

               —

               A 2847/93 rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírt adatokat a francia hatóságok a mai napig nem közölték az 1999-es és a 2000-es évek vonatkozásában. Ezenfelül az ezt követő évek vonatkozásában ezeket az adatokat késve közölték;

               —

               A 2847/93 rendelet 19i. cikkében előírt adatokat a francia hatóságok az 1999-es, a 2000-es, a 2001-es és a 2002-es évek vonatkozásában nem közölték. Ezeket az adatok a következő évek vonatkozásában sem közölték.

      (1)  A közös halászati politika ellenőrző rendszerének létrehozataláról szóló, 1993. október 12-i 2847/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 261., 1993.10.20., 1. o.)


title: C-204/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-385/07. sz., Fédération Internationale de Football Association (FIFA) kontra Európai Bizottság ügyben 2011. február 17-én hozott ítélete ellen a Fédération Internationale de Football Association (FIFA) által 2011. április 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/12

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-385/07. sz., Fédération Internationale de Football Association (FIFA) kontra Európai Bizottság ügyben 2011. február 17-én hozott ítélete ellen a Fédération Internationale de Football Association (FIFA) által 2011. április 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-204/11. P. sz. ügy)
   2011/C 232/21
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (képviselők: A. Barav és D. Reymond ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Belga Királyság, Németországi Szövetségi Köztársaság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               tartsa hatályban a Törvényszék T-385/07. sz. ügyben 2011. február 17-én hozott ítéletét az elfogadhatóságra vonatkozó részében;

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-385/07. sz. ügyben 2011. február 17-én hozott ítéletét lényegi részében, amelyben ez jóváhagyja a FIFA labdarúgó-világbajnokság™ valamennyi „nem díjmérkőzésének” az irányelv szerinti, a „társadalom számára kiemelten jelentős események” belgiumi jegyzékébe történő felvételét;

               —

               a Bíróság Alapokmánya 61. cikkének értelmében döntsön érdemben az ügyben;

               —

               kötelezze a Bizottságot a FIFÁ-nak az elsőfokú eljárásból és a jelen fellebbezésből eredő költségei viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   1.   Téves jogalkalmazás, a Bíróság Alapokmánya 36. cikkének megsértése, a 97/36/EK irányelvvel
       (1)
      módosított 89/552/EGK irányelv
       (2)
      3a. cikke (2) bekezdésének megsértése, az uniós jog megsértése, az EUMSZ 296. cikkének téves alkalmazása (a bírósági felülvizsgálat határainak átlépése, ellentmondásos indokolás, a megtámadott határozatban nem szereplő indokok alkalmazása a FIFA labdarúgó-világbajnokság™ minősítése tekintetében, amely indokokból téves jogi következtetések kerültek levonásra, a bizonyítási teher megfordítása)
   A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot a Bizottság határozatában (3) nem szereplő indokokra támaszkodva annak megállapítása céljából, hogy a Bizottság jogosan minősítette a FIFA labdarúgó-világbajnokságot™ „egységes jellegű eseménynek” minősítette a 97/36 irányelvvel módosított 89/552 irányelv értelmében; a Törvényszék indokolása ellentmondásos és illogikus, amikor megállapítja, hogy a tagállamoknak nem kell részletesen indokolniuk, hogy miért veszik fel a teljes FIFA labdarúgó-világbajnokságot™ a kiemelkedő események jegyzékébe, a Törvényszék továbbá megfordította a bizonyítási terhet.
   2.   Jogban való tévedés, a 97/36/EK irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv3a. cikke (1) bekezdésének megsértése, az EUMSZ 296. cikk téves alkalmazása, a Bíróság alapokmánya 36. cikkének megsértése (a FIFA labdarúgó-világbajnokság™ téves minősítése, a bírósági felülvizsgálat határainak átlépése, a megtámadott határozatban nem szereplő megállapítások alkalmazása, a „nem díjmérkőzésekre” vonatkozó ténybeli elemek téves értékelése, ami téves jogi következtetésekhez vezetett a megtámadott határozat indokolásának elégségessé történő minősítése, elmulasztott válasz a hivatkozott érvekre). A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság jogosan jelentette ki, hogy a teljes FIFA labdarúgó-világbajnokság™ a társadalom számára kiemelten jelentős eseménynek minősül Belgiumban, a 97/36/EK irányelvvel módosított 89/552 irányelv értelmében, és amikor megállapította, hogy a Bizottság kellőképpen indokolta ezt a minősítést. A Törvényszék többek között tévesen alkalmazta a jogot és téves jogi következtetéseket vont le a ténybeli elemekből, elfogadva a Bizottság azon — nem megfelelően — indokolt értékelését, miszerint a teljes FIFA labdarúgó-világbajnokság™ „Belgiumban széles körben különös visszhangot kelt” és hagyományosan ingyenes televíziós csatornán közvetítik, és a közönség jelentős része követi.
   3.   Jogban való tévedés, az EUMSZ megsértése, a 97/36/EK irányelvvel módosított 89/552/EGK irányelv 3a. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése, az EUMSZ 296. cikk téves alkalmazása, a Bíróság alapokmánya 36. cikkének téves alkalmazása (a bírósági felülvizsgálat határainak átlépése, annak megállapítása, hogy a Bizottság jogosan és megfelelő indokolás mellett jelentette ki, hogy a belga intézkedések összeegyeztethetők az uniós joggal, és az ezen intézkedésekből eredő korlátozások arányosak; az információhoz való jog és a társadalom számára kiemelten jelentős eseményekhez való széleskörű hozzáféréshez fűződő közérdek terjedelmének téves értelmezése).

      Ez a jogalap két részből áll:

   Első rész: A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot annak megállapításával, hogy a Bizottság a Belgium által bejelentett intézkedéseket jogosan minősítette az uniós joggal összeegyeztethetőnek, jóllehet a letelepedés szabadságára vonatkozó korlátozásokat a megtámadott határozatban nem vették figyelembe. A Törvényszék ezenfelül megsértette az uniós jogot annak megállapításával, hogy a letelepedés szabadságának korlátozásai arányosak voltak, illetve annak megállapításával, hogy a Bizottság jogosan, megfelelő indokolás mellett minősítette arányosnak a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozásait.
   Második rész: A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot annak megállapításával, hogy a Bizottság a Belgium által bejelentett intézkedéseket jogosan minősítette az uniós joggal összeegyeztethetőnek, jóllehet a FIFA tulajdonhoz fűződő jogainak korlátozását nem vették figyelembe a megtámadott határozatban. A Törvényszék ezenfelül megsértette az uniós jogot annak megállapításával, hogy a FIFA tulajdonhoz fűződő jogainak korlátozásai arányosak voltak.

      (1)  A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1997. június 30-i 97/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 298., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 2. kötet 321. o.)

      (2)  A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv (HL L 298., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 224. o.; helyesbítés: HL L 227., 62. o.)

      (3)  A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv 3a. cikkének (1) bekezdése alapján Belgium által hozott intézkedéseknek a közösségi joggal való összeegyeztethetőségéről szóló, 2007. június 25-i 2007/479/EK bizottsági határozat (HL 2007. L 180., 24. o.)


title: A C-349/02. sz. ügy törlése

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/34

         A C-349/02. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 228/73)
   2004. május 3-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-349/02. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: A C-273/02. sz. ügy törlése

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/29

         A C-273/02. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 143/46)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. december 16-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-273/02. sz., Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa, támogatja: Írország, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága valamint a Luxemburgi Nagyhercegség, ügy törlését.

      (1)  HL C 219., 2002.9.14.


title: T-519/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 17-i ítélete – Piessevaux kontra Tanács („Közszolgálat — Tisztviselők — Nyugdíjak — A nyugdíjjogosultságoknak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitele — A nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírására vonatkozó javaslat — A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése — Új általános végrehajtási rendelkezések — Egyenlő bánásmód — Szerzett jogok — Jogos bizalom”)

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/22

         A Törvényszék 2017. május 17-i ítélete – Piessevaux kontra Tanács
   (T-519/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Nyugdíjak - A nyugdíjjogosultságoknak az uniós nyugdíjrendszerbe való átvitele - A nyugdíjra jogosító szolgálati idő jóváírására vonatkozó javaslat - A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése - Új általános végrehajtási rendelkezések - Egyenlő bánásmód - Szerzett jogok - Jogos bizalom”))
   (2017/C 231/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Vincent Piessevaux (Brüsszel, Belgium) (képviselők kezdetben: D. de Abreu Caldas és J.-N. Louis, később: J.-N. Louis, végül: L. Ponteville ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és E. Rebasti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikken alapuló, arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék semmisítse meg a 2013. október 7-i tanácsi határozatot, amely az uniós nyugdíjrendszer tekintetében végleges jelleggel meghatározta a felperes által az uniós szolgálatba lépése előtt a nemzeti nyugdíjszerveknél szerzett nyugdíjjogosultságait.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Vincent Piessevaux-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 421., 2014.11.24. (az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén eredetileg F-91/14. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékére áttett ügy)


title: T-297/04. sz. ügy: Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos és Antonio Parras Rosa által 2004. július 22-én az Európai Unió Tanácsa ellen benyújtott kereset

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/27

         Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos és Antonio Parras Rosa által 2004. július 22-én az Európai Unió Tanácsa ellen benyújtott kereset
   (T-297/04. sz. ügy)
   (2004/C 251/50)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos és Antonio Parras Rosa, lakóhely: Jaén (Spanyolország), képviseli D. José Fransisco Vázquez Medina, ügyvéd, Ilustre Colegio de Jaén (a Jaén-i Ügyvédi Kamara) bejegyzett ügyvédje, 2004. július 22-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Unió Tanácsa ellen.
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg – ipso iure – a 864/2004/EK tanácsi rendelet 1. cikke (7) bekezdésének semmisségét;

               —

               a költségekről később rendelkezzen.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-295/04. sz. ügyben korábban hivatkozottakkal.


title: T-98/06. sz. ügy:  2006. március 28–án  benyújtott kereset – Fédération nationale du Crédit agricole kontra Bizottság

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/44

         2006. március 28–án benyújtott kereset – Fédération nationale du Crédit agricole kontra Bizottság
   (T-98/06. sz. ügy)
   (2006/C 131/83)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: a Fédération nationale du Crédit agricole (Párizs, Franciaország) (képviselők: N. Lenoir avocat és P.-A. Jeanneney avocat)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Bizottságnak az N 531/2005 Franciaország – a Banque Postale létrehozásához és működéséhez kapcsolódó intézkedések ügyben 2005. december 21-én hozott határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárási költségek összességének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A francia hatóságok 2005. január 26-án azon döntésükről értesítették a Bizottságot, hogy a La Poste banki és biztosítási tevékenységeit olyan leányvállalatra (Banque Postale) ruházzák át, amelyben a La Poste kezdetben 100 %-os részesedéssel bírt. A felperes a jelen jogorvoslati eljárásban 2005. július 21-én az EK-Szerződés 93. cikkének (új 88. cikk) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelet (1) 20. cikkének (2) bekezdése alapján hivatalos panaszt nyújtott be a Bizottsághoz, amelyben a Banque Postale részére jóváhagyott állami támogatásnak a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségére hivatkozott és azt kérte Bizottságtól, hogy indítsa meg a hivatalos vizsgálati eljárást.
   A Bizottság a 2005. december 21-i határozatában megállapította, hogy a La Poste pénzügyi tevékenységeinek a kiszervezése nem biztosít gazdasági előnyt a Banque Postale számára, valamint a létrehozásához és működéséhez kapcsolódó intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében. Ez utóbbi a megtámadott határozat.
   Keresete alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek közül az első az alaki jogszerűség, azaz a 695/1999 rendelet megsértése annyiban, amennyiben a Bizottság az egyes intézkedések utólagos vizsgálatára utaló határozatot hozott, valamint az EK 88. cikk (2) bekezdése annyiban, amennyiben a Bizottság elutasította a hivatalos vizsgálati eljárás megindítását.
   A második jogalappal a felperes úgy érvel, hogy annak megállapításával, hogy a Banque Postale létrehozásához és működéséhez kapcsolódó intézkedések nem minősülnek állami támogatásnak, a Bizottság számos értékelési hibát követett el, amelyek többek között a panaszban kifejtett gazdasági előnyöket érintik, következésképpen a Bizottság megsértette az EK 87. és 88. cikket.
   A harmadik jogalappal a felperes azt kifogásolja a Bizottsággal szemben, hogy a megtámadott határozat alaki hibában szenved abból az okból, hogy hiányzik a felperes panaszában felhozott lényeges kifogások mellőzésére vonatkozó indokolás, valamint abból az okból, hogy az indokolás ellentmondásos, valamint hiányos a határozatban érintett egyes sajátos kérdésekre vonatkozóan.
   A negyedik jogalappal a felperes úgy érvel, hogy a Bizottság annyiban sértette meg az EK 43., 82. és 86. cikkét, amennyiben határozatában nem értékelte a letelepedés szabadságának és a szabad versenynek a korlátozását, amely az A betétkönyvet érintő állami támogatásokhoz kapcsolódó intézkedésekből ered.

      (1)  HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.


title: T-495/17. sz. ügy: 2017. július 26-án benyújtott kereset – Sedes Holding kontra EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 318/24

         2017. július 26-án benyújtott kereset – Sedes Holding kontra EUIPO (gratis)
   (T-495/17. sz. ügy)
   (2017/C 318/30)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Sedes Holding AŞ (Isztanbul, Törökország) (képviselők: K. Ongena és C. Du Jardin ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy:„gratis” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 15 950 637. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. május 30-án hozott határozata (R 507/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 68. cikke alapján az eljárási szóbeli szakaszának lefolytatása céljából az ügyek közötti összefüggés miatt egyesítse a jelen ügyet és az EUIPO R 506/2017-2. sz. ügyben hozott határozata elleni keresetet;

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a keresetet, következésképpen:

                           —

                           elsődlegesen helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és kötelezze az EUIPO-t a „GRATIS” 15 950 637. sz. európai uniós védjegybejelentés lajstromba vételére a bejelentésben szereplő valamennyi áru tekintetében;

                           —

                           másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és kötelezze az EUIPO-t a „GRATIS” 15 950 637. sz. európai uniós védjegybejelentés lajstromba vételére az „illatszerek, kozmetikai termékek, személyes használatú parfümök és dezodorok” tekintetében;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (2) bekezdésének megsértése;

               —

               az uniós jog alapelveinek megsértése.