title: T-54/06. sz. ügy:  2006. február 22-én  benyújtott kereset – Kendrion kontra Bizottság

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/20

         2006. február 22-én benyújtott kereset – Kendrion kontra Bizottság
   (T-54/06. sz. ügy)
   (2006/C 96/36)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: a Kendrion N.V. (Zeist, Hollandia) (képviselők: P. Glazener és C.C. Meijer ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               egészben vagy részben semmisítse meg a felperesnek címzett határozatot;

               —

               csökkentse a felperesre kiszabott bírság összegét;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes az EK-Szerződés 81. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.354 ipari zsákok ügy) 2005. november 30-án hozott bizottsági határozatot vitatja, amely megállapította a felperes felelősségét a versenyjog megsértéséért és bírságot szabott ki rá.
   Keresete alátámasztásául a felperes az EK 81. cikk, az EK 253. cikk és az 1/2003/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkozik, azon az alapon, hogy a határozat rendelkező része nincs összhangban az indokolással. A felperes azt állítja, hogy bár a Bizottság a jogsértésben való részvételéért egyéni felelősségét nem állapította meg az indokolásban, a rendelkező részben az EK 81. cikk megsértését terhére rója.
   A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az EK 81. cikket, az EK 253. cikket és az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdését azáltal, hogy tévesen úgy döntött, miszerint a felperes és a Fardem Packaging B.V. egy gazdasági egységet képez, amelynek alapján jogellenesen megbírságolta a felperest a Fardem Packaging által elkövetett jogsértéséért.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette az EK 81. cikket, az EK 253. cikket és az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdését, valamint általános jogelveket, ideértve a gondos ügyintézés elvét, az önkényes eljárás tilalmát, az egyenlőség és arányosság elvét.
   A felperes ezenkívül előterjeszti, hogy a Bizottság megállapította a felperes felelősségét a Fardem Packaging által elkövetett jogsértésért, más bizottsági határozatokkal ellentétesen, amelyekben az anyavállalatot nem tartotta felelősnek. A felperest továbbá anyavállalati minőségében bírsággal sújtotta, amely magasabb, mint amelyért a jogsértést elkövető leányvállalat egyetemleges felelősségét megállapította. A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy a többi anyavállalattól eltérő bánásmódban részesült, amelyek felelősségét a Bizottság megállapította a leányvállalataik jogsértéséért. A felperes szerint a rá kirótt bírság az arányosság és a gondos ügyintézés elvének sérelméhez vezet.
   A felperes végül arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a bírságkiszabási iránymutatást különösen azáltal, hogy nem alkalmazta annak 5. cikke b) pontját. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem vette kellőképpen figyelembe a vállalkozás speciális jellemzőit.


title: C-195/12. sz. ügy: A Cour constitutionnelle (korábban Cour d'arbitrage) (Belgium) által 2012. április 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) kontra Région wallonne

text:
               7.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/7

         A Cour constitutionnelle (korábban Cour d'arbitrage) (Belgium) által 2012. április 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA) kontra Région wallonne
   (C-195/12. sz. ügy)
   2012/C 200/12
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionnelle (korábban Cour d'arbitrage)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: I.B.V. & Cie SA (Industrie du bois de Vielsalm & Cie SA)

      Alperes: Région wallonne

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A hasznos hőigényen alapuló kapcsolt energiatermelés belső energiapiacon való támogatásáról és a 92/42/EGK irányelv módosításáról szóló, 2004. február 11-i 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikkét, adott esetben a belső villamosenergia-piacon a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásáról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/77/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 2. és 4. cikkével, illetve a megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 22. cikkével összefüggésben értelmezve, az egyenlőség általános elvének, az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 20. és 21. cikkének fényében úgy kell-e értelmezni, hogy az:

                           a)

                           csak az irányelv III. melléklete szerinti nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelésű erőművekre vonatkozik;

                           b)

                           előírja, lehetővé teszi vagy megtiltja, hogy egy olyan támogatási intézkedés, mint amely a Région wallonne a regionális elektromos áram-piac szervezéséről szóló, 2001. április 12-i rendelete 38. cikkének (3) bekezdésében szerepel, valamennyi elsődlegesen biomasszát újrahasznosító, az e cikkben rögzített feltételeknek megfelelő kapcsolt energiatermelő erőmű számára elérhető legyen, kivéve azokat a kapcsolt energiatermelő erőműveket, amelyek elsődlegesen fát vagy fahulladékot hasznosítanak újra?

               2.

               A válasz eltérő-e, ha a kapcsolt energiatermelő erőmű elsődlegesen csak fát, vagy éppen ellenkezőleg, csak fahulladékot hasznosít újra?

      (1)  HL L 52., 50. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 3. kötet, 3. o.

      (2)  HL L 283., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 121. o.

      (3)  HL L 140., 16. o.


title: C-85/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-414/13. sz., Kenzo Tsujimoto kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2015. december 2-án hozott ítélete ellen a Kenzo Tsujimoto által 2016. február 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/27

         A Törvényszék (első tanács) T-414/13. sz., Kenzo Tsujimoto kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2015. december 2-án hozott ítélete ellen a Kenzo Tsujimoto által 2016. február 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-85/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 335/36)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Kenzo Tsujimoto (képviselők: A. Wenninger-Lenz, M. Ring Rechtsanwältinnen, W. von der Osten-Sacken Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Kenzo

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (első tanács) 2015. december 2-i, T-414/13. sz. ügyben hozott ítéletét;

               —

               érdemben döntse el a jogvitát;

               —

               az EUIPO-t és a Kenzo S. A.-t kötelezze a költségek – beleértve a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeit – viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

                     Az európai uniós védjegyrendelet 76. cikke (2) bekezdésének megsértése

               A Kenzo S. A. mindkét fellebbezése az európai uniós védjegyrendelet (1) 8. cikkének (5) bekezdésén alapul. A fellebbezési tanács mindkét ügyben figyelembe vette a védjegy jóhírnevének alátámasztására azokat a bizonyítékokat, amelyeket a felszólaló a felszólalási osztály előtti eljárásban a védjegy tényleges használatának igazolása céljából terjesztett elő. Nem vitatható, hogy az érintett iratokat a védjegy létezésének, érvényességének és oltalma terjedelmének bizonyítására a végrehajtási rendelet (2) 19. szabályának (1) bekezdése értelmében megjelölt határidő lejárta után nyújtották be. A végrehajtási rendelet 19. szabálya (1) és (2) bekezdéséből, valamint (20) szabálya (1) bekezdéséből az következik, hogy az európai uniós védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdésére alapított felszólalást el kell utasítani, ha a felszólaló a Hivatal által megjelölt határidőn belül nem igazolja a korábbi védjegy jóhírnevét. A Törvényszék azonban arra a következtetésre jutott, hogy a fellebbezési tanács mérlegelési jogkörrel rendelkezik azzal kapcsolatban, hogy az érintett bizonyíték a jóhírnév alátámasztására figyelembe vehető-e, a fellebbezési tanács megállapította és gyakorolta e mérlegelési jogkörét, és megfelelően indokolta az említett bizonyíték figyelembe vételét. A felperes ezzel szemben azon az állásponton van, hogy a Törvényszék tévedett a fellebbezési tanács mérlegelési jogkörének megállapítása tekintetében, és tévesen alkalmazta a végrehajtási rendelet 19. szabályának (1) és (2) bekezdését, valamint (20) szabályának (1) bekezdését.
               A felperes tudatában van annak, hogy az eljárásban részt vevő többi fél azt állítja, hogy a tényleges használat igazolásaként benyújtott iratoknak a jóhírnév alátámasztására történő figyelembe vételére nem a végrehajtási rendelet 20. szabályának (1) bekezdése, hanem 50. szabálya (1) bekezdésének harmadik albekezdése irányadó, amely a fellebbezési tanács előtti eljárásra vonatkozó speciális eljárási szabályt tartalmaz.
               Még ha a fellebbezési tanács mérlegelési jogkörét a végrehajtási rendelet 50. szabálya (1) bekezdésének harmadik albekezdése alapján kell is értelmezni, a fellebbezési tanács e jogkörét tévesen gyakorolta és a Törvényszék tévesen alkalmazta a 76. cikk (2) bekezdését, amikor úgy határozott, hogy a fellebbezési tanácsnak a használat igazolása és a jóhírnév igazolása közötti elválaszthatatlan kapcsolatra vonatkozó megállapításai a fellebbezési tanács mérlegelési jogkörének megfelelő gyakorlását jelentették. A fellebbezési tanács ugyanis nem is határozta meg mérlegelési jogkörének terjedelmét, nevezetesen azt, hogy e jogkört a jelen ügyben megszorító módon kell-e gyakorolnia vagy sem. Ha a fellebbezési tanács helyesen gyakorolta volna mérlegelési jogkörét, el kellett volna ismernie, hogy e jogkört a Rintisch-ítélettel (C-120/12 P, EU:C:2013:638) összhangban megszorítóan kell gyakorolni. Ilyen körülmények között a mérlegelési jogkör gyakorlásának egyetlen megfelelő módja az lett volna, ha a fellebbezési tanács nem veszi figyelembe a jóhírnév alátámasztására előterjesztett iratokat. A Törvényszék nem vette figyelembe azt, hogy a fellebbezési tanács nem határozta meg helyesen mérlegelési jogkörének terjedelmét, nem gyakorolta az említett jogkörét e korlátok között, és ezáltal megsértette az európai uniós védjegyrendelet 76. cikkének (2) bekezdését.

               2.

                     Az európai uniós védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdése

               A felperes azt állítja, hogy a Törvényszék nem hasonlította össze a „KENZO” és „KENZO ESTATE” védjegyeket a maguk teljességében, és ily módon megsértette az európai uniós védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdését. Továbbá a felperes előadja, hogy a Törvényszék olyan iratok alapján hagyta helyben a védjegy jóhírnevére vonatkozó állításokat, amelyeket a fellebbezési tanácsnak a szabályozás helyes alkalmazása és saját mérlegelési jogkörének megfelelő gyakorlása esetén nem kellett volna figyelembe vennie. A felperes ezenkívül azt állítja, hogy a Törvényszék nem végezte el a szükséges átfogó értékelést, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a vitatott védjegy kapcsolatba hozható a korábbi védjeggyel, és tisztességtelenül kihasználná a korábbi védjegy jóhírnevét. Végül a felperes azt állítja, hogy a fellebbezési tanács és a Törvényszék tévedett, amikor arra a következtetésre jutott, hogy a felperes nem igazolta az európai uniós védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdése értelmében vett „alapos ok” fennálltát.

      (1)  Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009., L 78., 1. o.).

      (2)  A 40/94 rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).


title: C-581/10. és C-629/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2012. október 23-i ítélete (az Amtsgericht Köln (Németország), a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson kontra Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd., International Air Transport Association kontra Civil Aviation Authority (C-629/10) (Légi közlekedés — 261/2004/EK rendelet — 5–7. cikk — Montreali Egyezmény — 19. és 29. cikk — Kártalanításhoz való jog a légi járat késése esetén — Összeegyeztethetőség)

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/3

         A Bíróság (nagytanács) 2012. október 23-i ítélete (az Amtsgericht Köln (Németország), a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) — Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson kontra Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd., International Air Transport Association kontra Civil Aviation Authority (C-629/10)
   (C-581/10. és C-629/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - 5–7. cikk - Montreali Egyezmény - 19. és 29. cikk - Kártalanításhoz való jog a légi járat késése esetén - Összeegyeztethetőség)
   2012/C 399/04
   Az eljárás nyelve: német és angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Köln, High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Emeka Nelson, Bill Chinazo Nelson, Brian Cheimezie Nelson (C-581/10), TUI Travel plc, British Airways plc, easyJet Airline Company Ltd., International Air Transport Association (C-629/10)

      Alperesek: Deutsche Lufthansa AG (C-581/10), Civil Aviation Authority (C-629/10)

      Tárgy

   (C-581/10. sz. ügy)
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Amtsgericht Köln — A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.) 7. cikkének értelmezése — Kártalanításhoz való jog légi járat késése esetén — E jogosultság összeegyeztethetősége a 2001. április 5-i tanácsi határozattal (HL L 194., 38. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 491. o.) jóváhagyott, a nemzetközi légi szállítás egyes szabályainak egységesítéséről szóló egyezmény (Montreali Egyezmény) 29. cikkében előírt büntető vagy példás kártérítés tilalmával.
   (C-629/10. sz. ügy)
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezésérő szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.) 5., 6. és 7. cikkének értelmezése — Kártalanításhoz való jog késés esetén — A Bíróság C-402/07. és C-432/07. sz. Sturgeon egyesített ügyekben 2009. november 19-én hozott ítéletének joghatásai

      Rendelkező rész

               1.

               A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5–7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a késedelemmel érintett légi járatok utasait e rendelet alapján megilleti a kártalanításhoz való jog, amennyiben ezen légi járatok miatt legalább háromórás időveszteség éri őket, azaz amennyiben a végső célállomásukat az eredeti, a légi fuvarozó menetrendje szerinti érkezési időponthoz képest három- vagy annál több órás késéssel érik el. Ez a késés mindazonáltal nem alapozza meg az utasok kártalanításhoz való jogát abban az esetben, ha a légi fuvarozó bizonyítani tudja, hogy a járat törlését olyan rendkívüli körülmények okozták, amelyeket minden ésszerű intézkedés ellenére sem lehetett volna elkerülni, tehát olyan körülmények, amelyek kívül esnek a légi fuvarozó tényleges befolyásán.

               2.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések vizsgálata semmilyen olyan tényt nem tárt fel, amely érintené a 261/2004 rendelet 5–7. cikkének érvényességét.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.

      HL C 89., 2011.3.19


title: F-8/05. REV. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 20-i ítélete — Fouwels és társai kontra Bizottság (Közszolgálat — Eljárás — Perújítási kérelem — A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 119. cikke — A Közszolgálati Törvényszék határozata — Elállás miatt törlést elrendelő végzésre vonatkozó perújítási kérelem — Jogerő — Hiány — Hivatalból felhozott elfogadhatatlanság)

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/33

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 20-i ítélete — Fouwels és társai kontra Bizottság
   (F-8/05. REV. sz. ügy)
   (Közszolgálat - Eljárás - Perújítási kérelem - A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának 119. cikke - A Közszolgálati Törvényszék határozata - Elállás miatt törlést elrendelő végzésre vonatkozó perújítási kérelem - Jogerő - Hiány - Hivatalból felhozott elfogadhatatlanság)
   2011/C 340/64
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Martine Fouwels (Brüsszel, Belgium) és társai (képviselők: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz és A. Blot ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és J. Herrmann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperesek által a Közszolgálati Törvényszék (első tanács) F-8/05. és F-10/05. sz. egyesített ügyekben 2010. szeptember 16-án hozott végzése ellen előterjesztett, perújítás iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a perújítási kérelmet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezi a perújítási eljárás felpereseit az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa, amely a perújítási eljárásban beavatkozóként lépett fel, maga viseli saját költségeit.


title: T-302/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 18-i végzése – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée kontra Bizottság ( Választottbírósági kikötés – Európai Információs Pont létesítése – A Bizottság és a felperes között létrejött megállapodás – Az Elsőfokú Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya – Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset )

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. április 18-i végzése – Maison de l'Europe Avignon Méditerranée kontra Bizottság
   (T-302/04. sz. ügy) (1)

   („Választottbírósági kikötés - Európai Információs Pont létesítése - A Bizottság és a felperes között létrejött megállapodás - Az Elsőfokú Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya - Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset’)
   (2008/C 171/61)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Avignon, Franciaország) (képviselő: F. Martineau ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J.-F. Pasquier és E. Manhaeve meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Választottbírósági kikötésen alapuló kereset, amelynek célja, hogy a Bizottságot kötelezzék arra, hogy az avignoni Európai Információs Pont létesítésére vonatkozó megállapodásból eredő szerződéses kötelezettségeinek állítólagos megszegése miatt fizessen meg a felperes részére összesen 394 066,76 eurót
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Maison de l'Europe Avignon Méditerranée-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. július 14-én a T-360/02. sz. Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (A felperes halála – A jogosultak perbelépésének hiánya – Okafogyott eljárás)

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/26

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. július 14-én
   a T-360/02. sz. Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (A felperes halála - A jogosultak perbelépésének hiánya - Okafogyott eljárás)
   (2004/C 262/50)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-360/02. sz. Wolf-Dieter Graf Yorck von Wartenburg, az Európai Parlament volt ideiglenes alkalmazottja, lakóhelye Wittibreut (Németország), képviseli H.-H. Heyland, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Currall, segítője B. Wägenbaur, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a felperes nyugdíjából a nemzeti bíróság által levont összegek zárolásáról szóló, 2002. május 17-i bizottsági közlemény megsemmisítése valamint kártérítés tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (első tanács), tagjai B. Vesterdorf, elnök, P. Mengozzi M. E. Martins Ribeiro, bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2004. július 14-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A jelen eljárás okafogyottá vált.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 55.,, 2003.3.8.


title: T-556/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. október 11-i ítélete — Novatex kontra Tanács ( „Szubvenciók — Az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatala — Végleges kiegyenlítő vám és az ideiglenes vám végleges beszedése — Az 597/2009/EK rendelet 3. cikkének (1) és (2) bekezdése, 6. cikkének b) pontja és 7. cikkének (2) bekezdése” )

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/32

         A Törvényszék 2012. október 11-i ítélete — Novatex kontra Tanács
   (T-556/10. sz. ügy) (1)

   (Szubvenciók - Az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatala - Végleges kiegyenlítő vám és az ideiglenes vám végleges beszedése - Az 597/2009/EK rendelet 3. cikkének (1) és (2) bekezdése, 6. cikkének b) pontja és 7. cikkének (2) bekezdése)
   2012/C 366/61
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Novatex Ltd (Karachi, Pakisztán) (képviselő: B. Servais ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen meghatalmazott, segítői: G. Berrisch ügyvéd és N. Chesaites barrister)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: H. van Vliet, M. França és G. Luengo meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2010. szeptember 27-i 857/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 254., 10. o.) felperest érintő részben történő megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Novatex Ltd-t érintő részben megsemmisíti az Iránból, Pakisztánból és az Egyesült Arab Emírségekből származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2010. szeptember 27-i 857/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikkét annyiban, amennyiben az egyes polietilén-tereftalátok Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám meghaladja azt a vámot, amely a 2008-as adóévre vonatkozó jövedelemadó-bevallás 74. sorában feltüntetett összegre vonatkozó hiba hiányában alkalmazandó.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit és a Novatex részéről felmerült költségek 50 %-át. A Novatex maga viseli saját költségeinek 50 %-át. Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29.


title: T-228/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. április 13-i ítélete — United States Polo Association kontra OHIM — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A U.S. POLO ASSN. közösségi szóvédjegy bejelentése — A POLO-POLO korábbi közösségi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)” )

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/19

         A Törvényszék 2011. április 13-i ítélete — United States Polo Association kontra OHIM — Textiles CMG (U.S. POLO ASSN.)
   (T-228/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A U.S. POLO ASSN. közösségi szóvédjegy bejelentése - A POLO-POLO korábbi közösségi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2011/C 160/26
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: United States Polo Association (Lexington, Kentucky, Egyesült Államok) (képviselők: P. Goldenbaum, I. Rohr és T. Melchert ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Textiles CMG, SA (Onteniente, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa R 886/2008-4. sz. ügyben 2009. március 20-án hozott, a Textiles CMG, SA és a United States Polo Association közötti felszólalási eljárásra vonatkozó határozata ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a United States Polo Associationt kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 180., 2009.8.1.


title: T-229/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 15-i ítélete — Graf-Syteco kontra OHIM — Teco Electric & Machinery (SYTECO) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SYTECO közösségi szóvédjegy bejelentése — TECO korábbi nemzeti és Benelux ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró okok — Az összetéveszthetőség hiánya — A megjelölések hasonlóságának hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A lajstromozás részleges megtagadása” )

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/15

         A Törvényszék 2011. június 15-i ítélete — Graf-Syteco kontra OHIM — Teco Electric & Machinery (SYTECO)
   (T-229/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A SYTECO közösségi szóvédjegy bejelentése - TECO korábbi nemzeti és Benelux ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró okok - Az összetéveszthetőség hiánya - A megjelölések hasonlóságának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A lajstromozás részleges megtagadása)
   2011/C 219/20
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Németország) (képviselő: T. Kieser ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Taipei, Taiwan)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2010. február 18-i — a Teco Electric & Machinery Co. Ltd. és a Graf-Syteco GmbH & Co. KG közötti felszólalási eljárással kapcsolatos — határozata (R 230/2009-1. sz. ügy) elleni kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Graf-Syteco GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 195., 2010.7.17.


title: C-153/14. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. július 9-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister van Buitenlandse Zaken kontra K, A (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2003/86/EK irányelv — 7. cikk, (2) bekezdés — Családegyesítés — Beilleszkedéssel kapcsolatos intézkedések — Az érintett tagállamban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár családtagjait az említett tagállam területére való beutazás érdekében beilleszkedési vizsga letételére kötelező nemzeti szabályozás — Az ilyen vizsga költségei — Összeegyeztethetőség)

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/8

         A Bíróság (második tanács) 2015. július 9-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister van Buitenlandse Zaken kontra K, A
   (C-153/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2003/86/EK irányelv - 7. cikk, (2) bekezdés - Családegyesítés - Beilleszkedéssel kapcsolatos intézkedések - Az érintett tagállamban jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgár családtagjait az említett tagállam területére való beutazás érdekében beilleszkedési vizsga letételére kötelező nemzeti szabályozás - Az ilyen vizsga költségei - Összeegyeztethetőség))
   (2015/C 294/10)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Minister van Buitenlandse Zaken

      Alperesek: K, A

      Rendelkező rész

   A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv 7. cikke (2) bekezdésének első albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok előírhatják a harmadik országok állampolgárai számára, hogy olyan beilleszkedési vizsgát tegyenek, mint az alapügyben szereplő, amely magában foglalja, hogy azt megelőzően, hogy az említett állampolgárok részére a területükre történő családegyesítési célú beutazást és tartózkodást engedélyeznék, értékelik az érintett tagállam nyelvére és társadalmára vonatkozó alapvető ismereteket, és amely különböző díjak fizetését vonja maga után, ha az ilyen kötelezettség alkalmazási feltételei nem teszik lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé a családegyesítési jog gyakorlását. E feltételek – olyan körülmények között, mint az alapügyben szereplő körülmények –lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé teszik a családegyesítési jog gyakorlását, mivel nem engedik az e vizsgának az érintettek általi letételét objektív módon akadályozó sajátos körülmények figyelembevételét, valamint az ilyen vizsga díjának összegét túl magas szinten állapítják meg.

      (1)  HL C 194., 2014.6.24.


title: T-400/11. sz. ügy: 2011. július 29-én benyújtott kereset — Altadis kontra Bizottság

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/37

         2011. július 29-én benyújtott kereset — Altadis kontra Bizottság
   (T-400/11. sz. ügy)
   2011/C 282/72
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Altadis, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero és M. Muñoz de Juan ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak az előterjesztett bizonyítási indítványt, és rendelje el a bizonyítást;

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen kérelemben előadott megsemmisítési jogalapokat, és adjon azoknak helyt;

               —

               semmisítse meg a határozat 1. cikkének (1) bekezdését annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a társasági adóról szóló törvény egységes szerkezetbe foglalt szövege (TRLIS) 12. cikkének (5) bekezdése állami támogatásnak minősülő elemeket tartalmaz, amikor olyan részesedésszerzésekre alkalmazzák, amelyek irányításszerzést feltételeznek;

               —

               másodlagosan semmisítse meg a határozat 4. cikkét annyiban, amennyiben az a jelen keresettel megtámadott végleges határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététele előtt megkötött ügyletek vonatkozásában rendel el visszatérítést;

               —

               harmadlagosan semmisítse meg a határozat 1. cikkének (1) bekezdését, negyedlegesen a 4. cikkét annyiban, amennyiben azok marokkói ügyletekre hivatkoznak, és

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a külföldi vállalkozásban való részesedésszerzés esetén az üzleti és cégértékre alkalmazott adózási amortizációról szóló, 2011. január 12-i C(2010) 9566 bizottsági határozat ellen irányul.
   A jogalapok és a fontosabb érvek megegyeznek a T-399/11. sz., Banco Santander és Santusa Holding kontra Bizottság ügyben előterjesztettekkel.


title: C-533/08. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 3-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TNT Express Nederland BV kontra AXA Versicherung AG

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/32

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2008. december 3-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TNT Express Nederland BV kontra AXA Versicherung AG
   (C-533/08. sz. ügy)
   (2009/C 44/53)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hoge Raad der Nederlanden
   Az alapeljárás felei

      Felperes: TNT Express Nederland BV

      Alperes: AXA Versicherung AG
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 44/2001 rendelet (1) 71. cikke (2) bekezdése b) pontjának második albekezdését, hogy (i) a 44/2001 rendelet elismerésre és végrehajtásra vonatkozó szabályai csak akkor lépnek vissza a különös egyezmény megfelelő szabályai javára, ha a különös egyezmény szabályai kizárólagosságot igényelnek, vagy (ii) a különös egyezmény és a 44/2001 rendelet elismerési és végrehajtási feltételeinek egyidejű alkalmazhatósága esetén minden esetben a különös egyezmény feltételeit kell alkalmazni, és a 44/2001 rendelet feltételei nem alkalmazhatók akkor sem, ha a különös egyezmény nem tart igényt kizárólagos hatályra más nemzetközi elismerési és végrehajtási szabályokkal szemben?

               2.

               Hatáskörrel rendelkezik-e a Bíróság a versenyző szabályozások első kérdésben bemutatott esetében az egymástól eltérő határozatok elkerülése érdekében a Nemzetközi Közúti Árufuvarozási Szerződésről szóló, Genfben, 1956. május 19-én kelt egyezmény (a továbbiakban: CMR) – a tagállamok bíróságait kötő – értelmezésére az ezen egyezmény 31. cikkében szabályozott terület tekintetében?

               3.

               A második kérdésre és az első kérdés (i) pontjára adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a CMR 31. cikke (3) és (4) bekezdésének elismerési és végrehajtási szabályait, hogy azok nem igényelnek kizárólagosságot és teret engednek más nemzetközi, a 44/2001 rendelethez hasonlóan az elismerést vagy végrehajtást lehetővé tevő végrehajtási szabályok alkalmazásának?
               Arra az esetre, ha a Bíróság az 1. kérdés (ii) pontjára és a második kérdésre is igenlő választ ad, a Hoge Raad a felülvizsgálati kérelem további értékelésére tekintettel a következő három kérdést teszi fel:

               4.

               Feljogosítja-e a CMR 31. cikkének (3) és (4) bekezdése a címzett államot arra, hogy egy végrehajthatóság megállapítása iránti kérelem esetében felülvizsgálja azt, hogy a származási állam bírósága rendelkezett-e nemzetközi joghatósággal a jogvitában a határozat meghozatalára?

               5.

               Úgy kell-e értelmezni a 44/2001 rendelet 71. cikkének (1) bekezdését, hogy a CMR-egyezmény és a 44/2001 rendelet perfüggőségi szabályainak összeütközése esetén a CMR-egyezmény perfüggőségi szabályai elsőbbséget élveznek a 44/2001 rendelet perfüggőségi szabályaival szemben?

      (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.).


title: T-327/15. sz. ügy: 2015. június 2-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/42

         2015. június 2-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-327/15. sz. ügy)
   (2015/C 279/52)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou és A. E. Vasilopoulou)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a „2000GR061RO021 CCI (Görögország – 1. célkitűzés – vidéki területek újjáépítése) operatív program EMOGA Orientációs Részlegével kapcsolatos”7 2 1 05  592,41 EUR összegű „pénzügyi korrekció alkalmazásáról szóló”, 2015. március 25-i végrehajtási határozatát, amelyről az értesítés a C(2015) 1936 végleges számon történt.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első megsemmisítési jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat nélkülözi a jogalapot, mivel az 1260/1999/EK rendelet (1) 39. cikkét – amelynek alapján azt elfogadták – az EMOGA Orientációs Részlegével kapcsolatos részében hatályon kívül helyezték (az első jogalap első része); mindenesetre nem teljesültek az 1260/1999/EK rendelet 39. cikkére történő hivatkozáshoz szükséges jogi feltételek (az első jogalap második része).

               2.

               A második megsemmisítési jogalappal – az első jogalap mellett másodlagosan – a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatot a Bizottság időbeli hatáskörének korlátain túl fogadták el (a második jogalap első része), illetve hogy azt határidőn túl, továbbá az alapvető eljárási követelményeknek, a Görög Köztársaság meghallgatáshoz való jogának és védelemhez való jogának megsértésével fogadták el (a második jogalap második része).

               3.

               A harmadik jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat ellentétes a jogbiztonság elvével és valamely tagállam bizalomvédelmének elvével.

               4.

               Végezetül a negyedik megsemmisítési jogalappal a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat sérti a ne bis in idem elvét, mivel többszörös korrekciót ír elő; mindenesetre az előírt pénzügyi korrekció teljes mértékben aránytalan, és azt meg kell semmisíteni.

      (1)  A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.).


title: T-23/16. sz. ügy: 2016. január 25-én benyújtott kereset – Biernacka-Hoba kontra EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/29

         2016. január 25-én benyújtott kereset – Biernacka-Hoba kontra EUIPO – Formata Bogusław Hoba (Formata)
   (T-23/16. sz. ügy)
   (2016/C 111/34)
   A keresetlevél nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Lengyelország) (képviselő: R. Rumpel jogtanácsos)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Lengyelország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A vitatott védjegy: a „Formata” szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy –11 529 427. sz. közösségi védjegy.

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2015. november 4-én hozott határozata (R 102/2015-2. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a keresetet nyilvánítsa megalapozottnak;

               —

               a megtámadott határozatot helyezze hatályon kívül, amennyiben az elutasította a 011 529 427. sz. „Formata” lajstromozott védjegy törlése iránti kérelmet;

               —

               a megtámadott határozatot változtassa meg úgy, hogy törölje a 011 529 427. sz. „Formata” védjegyet;

               —

               a megtámadott határozatot változtassa meg a költségek tekintetében;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A Bíróság ítélete (2015. március 31.) az E-20/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A tengeri utasszállítók baleseti felelősségéről szóló 392/2009/EK rendelet)

text:
               22.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 350/6

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2015. március 31.)
   az E-20/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – A tengeri utasszállítók baleseti felelősségéről szóló 392/2009/EK rendelet)
   (2015/C 350/09)
   Az E-20/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben kérelem annak kimondására, hogy mivel Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az EGT-megállapodás XIII. melléklete V. fejezetének 56x. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2011. április 1-i 17/2011 sz. vegyes bizottsági határozattal hozzáigazított – jogszabály (a tengeri utasszállítók baleseti felelősségéről szóló, 2009. április 23-i 392/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) nemzeti jogrendjébe való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, így nem tett eleget az EGT-megállapodás 7. cikke szerint fennálló kötelezettségeinek, a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó-bíró) bírákból álló Bíróság 2015. március 31-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kijelenti, hogy mivel Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az EGT-megállapodás XIII. melléklete V. fejezetének 56x. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével, valamint a 2011. április 1-i 17/2011 sz. vegyes bizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a tengeri utasszállítók baleseti felelősségéről szóló, 2009. április 23-i 392/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) nemzeti jogrendjébe való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, így nem tett eleget az EGT-megállapodás 7. cikke szerint fennálló kötelezettségeinek.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-92/11. sz. ügy: 2011. február 18-án benyújtott kereset — Andersen kontra Bizottság

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/28

         2011. február 18-án benyújtott kereset — Andersen kontra Bizottság
   (T-92/11. sz. ügy)
   2011/C 103/48
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jørgen Andersen (Ballerup, Dánia) (képviselők: M. F. Nissen és G. Van de Walle de Ghelcke ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C 41/08 (NN 35/08) állami támogatás ügyben hozott, a dán közlekedési minisztérium és a Danske Statsbaner (DSB) közötti közszolgáltatási szerződésekről szóló, 2010. február 24-i bizottsági határozat (HL 2011. L 7., 1. o.) 1. cikkének (2) bekezdését;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztására a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalappal a felperes azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dán kormány nem követett el nyilvánvaló mérlegelési hibát, amikor a Koppenhága–Ystad útvonalat közszolgáltatásnak minősítette, és felvette a közszolgáltatási szerződések rendszerébe. A felperes úgy véli, hogy a piaci szereplők ezen útvonalat támogatások nélkül is hatékonyan működtették, ezért azt nem kell közszolgáltatási szerződésbe felvenni.

               2.

               Második jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, amikor — a DSB részvényesének, a dán államnak fizetett osztalékok miatt — nem rendelte el a DSB-nek fizetett összeegyeztethetetlen túlkompenzáció visszatéríttetését. A felperes úgy véli, hogy a teljesen az állam tulajdonában álló társaság által az államnak történő osztalékfizetés nem jogszerű mechanizmusa az összeegyeztethetetlen túlkompenzáció ellentételezésének.

               3.

               Harmadik jogalapjával a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, amikor az 1191/69 rendelet (1) helyett az 1370/2007 rendeletet (2) alkalmazta. A felperes úgy véli, hogy jogellenes állami támogatás esetén a Bizottságnak a támogatás nyújtásának időpontjában alkalmazandó jogot kell alkalmaznia.

      (1)  A vasúti, közúti és belvízi közlekedési közszolgáltatás fogalmában benne rejlő kötelezettségek terén a tagállamok tevékenységéről szóló, 1969. június 26-i 1191/69/EGK tanácsi rendelet (HL 1969. L 156., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 19. o.).

      (2)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315., 1. o.).


title: Az elnök végzése (2017. április 24.) az E-20/16. számú – Autonomy Capital (Jersey) LP és Eaton Vance Management kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben

text:
               14.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/6

         AZ ELNÖK VÉGZÉSE
   (2017. április 24.)
   az E-20/16. számú
   Autonomy Capital (Jersey) LP és Eaton Vance Management kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben
   (2017/C 303/07)
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2016. november 23-i, Izland ellen a tőke szabad áramlása területén (tőkekorlátozás) tett panasz lezárásáról szóló, 207/16/COL sz. határozatának megsemmisítése iránti kereset tárgyában a Bíróság elnöke 2017. április 24-én végzést hozott, amelynek rendelkező része a következőképpen szól:

               1.

               Az E-20/16. számú ügyet törölték a nyilvántartásból.

               2.

               A felperesek viselik az eljárás költségeit.


title: C-338/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-217/11. sz., Staelen kontra Európai Ombudsman ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen Claire Staelen által 2015. július 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/43

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-217/11. sz., Staelen kontra Európai Ombudsman ügyben 2015. április 29-én hozott ítélete ellen Claire Staelen által 2015. július 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-338/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 294/55)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Claire Staelen (képviselő: V. Olona ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Ombudsman

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-217/11. sz., Staelen kontra Európai Ombudsman ügyben 2015. április 29-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság ebből következően adjon helyt a fellebbező különböző cselekményekből származó, a fellebbező által 50  000 euró összegűre becsült kárának megtérítésére irányuló kérelmének,

               —

               a Bíróság adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előadott kérelmeknek, a vagyoni kár megtérítésére vonatkozó kérelme kivételével;

               —

               a Bíróság a másik felet kötelezze az elsőfokú és a másodfokú eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezése alátámasztásául hat jogalapra hivatkozik, amelyeket téves jogalkalmazásra és a tények elferdítésére egyaránt alapít.
   A fellebbező először is úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, valamint elferdítette a tényeket, amennyiben a fellebbező állítólag elutasította az ombudsman saját kezdeményezésre folytatandó vizsgálatát. A Törvényszék a panasz tárgyát ugyancsak elferdítette.
   Másodszor a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az EUMSZ 228. cikket, valamint a 94/262 határozatot tévesen értelmezte (1), megfosztva azokat hatékony érvényesülésüktől.
   Harmadszor a fellebbező kijelenti, hogy a Törvényszék elferdítette a tényeket az alkalmassági listára való felvétel során történő hátrányos megkülönböztetés időtartamával kapcsolatban.
   Negyedszer a fellebbező azt kifogásolja, hogy a Törvényszék elferdítette a tényeket és tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy az ombudsman nem mulasztotta el átláthatósági és gondossági kötelezettségét.
   Ötödször a fellebbező felrója, hogy a Törvényszék eltekintett az Európai Parlament Elnöke 2003. február 23-i határozatának alkalmazásától, valamint a helyes hivatali magatartási kódextől.
   Végül a fellebbező úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen ítélte meg úgy, hogy az ombudsmannak nem kell megvizsgálnia, hogy a versenyvizsga valamennyi iratát megsemmisítették-e.

      (1)  Az ombudsman feladatainak ellátására vonatkozó szabályokról és általános feltételekről szóló, 1994. március 9-i 94/262/ESZAK, EK, Euratom európai parlamenti határozat (HL L 113, 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 283. o.)


title: C-416/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-328/05. sz., Apple Computer, Inc. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2008. július 1-jén hozott ítélete ellen az Apple Computer, Inc. által 2008. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/25

         Az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács) T-328/05. sz., Apple Computer, Inc. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2008. július 1-jén hozott ítélete ellen az Apple Computer, Inc. által 2008. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-416/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 301/38)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Apple Computer, Inc. (képviselők: M. Hart, N. Kearley Solicitors)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), TKS-Teknosoft SA
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság adjon helyt a fellebbező által az Európai Bírósághoz benyújtott fellebbezésnek;

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-328/05. sz. ügyben 2008. július 1-jén hozott ítéletét;

               —

               az ügyet újabb határozat hozatala céljából utalja vissza az Elsőfokú Bíróság elé;

               —

               a Bíróság a költségekről ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az Apple, Inc., (a fellebbező) kérelmezte a „QUARTZ” szóvédjegy közösségi védjegyként történő lajstromozását. Kérelme a következőkre vonatkozik:
               „valamely számítógépekhez való operációs rendszer azon funkcionalitása, amelyet kifejezetten informatikai fejlesztők általi használatra szántak, azzal a céllal, hogy az alkalmazásokban – kivéve a banki ágazat számára tervezett termékekben – javítsák és gyorsítsák a digitális képek reprodukcióját”, a 9. osztály vonatkozásában.

               2.

               A TKS-Teknosoft S.A. (a felszólaló) a lajstromozott „QUARTZ” ábrás közösségi védjegy jogosultja, amely védjegy többek között az alábbiakra vonatkozik:

                           (a)

                           „a banki ágazatnak szánt programcsomagok”, a 9. osztály vonatkozásában; és

                           (b)

                           „számítógép-programozás, számítógépes adatfeldolgozás, számítógépes szoftverfejlesztés, számítástechnikai segítségnyújtási és tanácsadási szolgáltatások, elektronikus adatfeldolgozás, számítógépes szoftver-tervezés és -fejlesztés, számítógépes szoftverekre és egyéb alkalmazásokra vonatkozó licencbeadás, valamennyi fenti szolgáltatás a banki ágazathoz kapcsolódóan”, a 42. osztály vonatkozásában.

         A felszólaló felszólalt a fellebbező „QUARTZ” megjelölésének lajstromozásával szemben, azon az alapon, hogy fennáll az összetévesztés veszélye a két védjegy között. Az Elsőfokú Bíróság egyetértett.
   A fellebbező úgy érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, mivel:

               (a)

               azon áruk, amelyek vonatkozásában a két védjegyet bejegyeznék és használnák, nyilvánvalóan különböznek, és az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta e releváns különbségeket;

               (b)

               az Elsőfokú Bíróság nem azonosította megfelelően az érintett „közönséget” az összetévesztés veszélyének értékelésekor. Különösen nem vette kellő súllyal figyelembe, hogy az érintett közönségnek ésszerűen a banki ágazatban alkalmazott, vagy ezen ágazatnak szolgáltatásokat nyújtó szoftver-szakértőkből kell állnia; és

               (c)

               ennélfogva tévesen alkalmazta az Európai Bíróság által korábban meghatározott átfogó mérlegelési tesztet.


title: T-360/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. június 29-i ítélete — E.ON Ruhrgas AG és E.ON kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A földgáz német és francia piacai — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A piac felosztása — A jogsértés időtartama — Bírságok” )

text:
               11.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/15

         A Törvényszék 2012. június 29-i ítélete — E.ON Ruhrgas AG és E.ON kontra Bizottság
   (T-360/09. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A földgáz német és francia piacai - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A piac felosztása - A jogsértés időtartama - Bírságok)
   2012/C 243/28
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: E.ON Ruhrgas AG (Essen, Németország) és E.ON AG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: G. Wiedemenn és T. Klose ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, A. Bouguet és R. Sauer, meghatalmazottak, segítőjük: M. Buntscheck ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK 81. cikk] alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.401 — E.ON/GDF ügy) 2009. július 8-án hozott C(2009) 5355 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, valamint másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti az [EK 81. cikk] alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.401 — E.ON/GDF-ügy) 2009. július 8-án hozott C(2009) 5355 végleges bizottsági határozat 1. cikkét, egyrészt amennyiben az azt állapítja meg, hogy a jogsértés 1980. január 1-jétől legalább 1998. április 24-ig tartott a Németországban elkövetett jogsértést illetően, másrészt pedig amennyiben Franciaországban a 2004. augusztus 13. és 2005. szeptember 30. között elkövetett jogsértés létezését állapítja meg.

               2.

               A Törvényszék az E.ON Ruhrgas AG-vel és az E.ON AG-vel szemben a C(2009) 5355 végleges határozat 2. cikkének a) pontjában kiszabott bírság összegét 320 millió euróban állapítja meg.

               3.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4.

               Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 282., 2009.11.21.


title: C-424/09. sz. ügy: A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2009. október 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Christina Ioanni Toki kontra Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/21

         A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2009. október 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Christina Ioanni Toki kontra Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton
   (C-424/09. sz. ügy)
   2010/C 24/37
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Christina Ioanni Toki

      Alperes: Ypourgos Ethnikis Paideias kai Thriskevmaton

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK irányelv (HL L 19., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.) 3. cikke b) pontjának a 2005/36/EK irányelv (HL L 255.) 62. cikke által történt hatályon kívül helyezését megelőzően hatályos szövegét akként kell-e értelmezni, hogy a szóban forgó rendelkezésben előírt elismerési mechanizmus alkalmazandó olyan esetekben, amikor a származási tagállam az adott foglalkozást az 1. cikk d) pontja második bekezdésének értelmében szabályozta, ám a kérelmező nem tagja — teljes jogcímen — olyan szövetségnek vagy szervezetnek, amely megfelel az említett bekezdésben foglalt kritériumoknak? Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               2.

               A 89/48/EGK irányelv 3. cikke b) pontjának értelmében a teljes munkaidőben a származási tagállamban gyakorolt foglalkozás alatt olyan foglalkozás magánvállalkozóként vagy munkavállalóként történő gyakorlását kell érteni, amely tekintetében a fogadó tagállamban engedély iránti kérelem benyújtására van szükség a 89/48/EGK irányelv értelmében, vagy ide tartozhat egy tudományos tevékenységhez kapcsolódó, alapvetően non-profit intézetben folytatott tudományos kutatás is?


title: A Biróság ítélete (nagytanács) 2005. április 26. a C-376/02. sz., (a Hoge Raad der Nederlanden előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Stichting „Goed Wonen” kontra Staatssecretaris van Financiën ügyben (Forgalmi adók – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – A 77/388/EGK hatodik irányelv 17. cikke – Előzetesen felszámított adó levonása – A nemzeti jog módosítása – Visszaható hatály – A bizalomvédelem és jogbiztonság elve)

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/6

      A BIRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. április 26.
   a C-376/02. sz., (a Hoge Raad der Nederlanden előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Stichting „Goed Wonen” kontra Staatssecretaris van Financiën (1) ügyben
   (Forgalmi adók - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - A 77/388/EGK hatodik irányelv 17. cikke - Előzetesen felszámított adó levonása - A nemzeti jog módosítása - Visszaható hatály - A bizalomvédelem és jogbiztonság elve)
   (2005/C 143/05)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-379/02. sz. ügyben az EK 234. cikke alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) a Bírósághoz 2002. október 21-én érkezett, 2002 október 18-i határozatával terjesztett elő az előtte a Stichting „Goed Wonen” és a Staatssecretaris van Financiën között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (nagytanács) tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas (előadó), R. Silva de Lapuerta és A. Borg Barthet tanácselnökök, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, P. Kūris, Juhász E., G. Arestis és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M.-F. Contet vezető tisztviselő, 2005. április 26-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               Nem ellentétes a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvével, ha valamely tagállam kivételesen, és annak érdekében, hogy a jogalkotási eljárás során megakadályozza a módosító törvény által visszaszorítani szándékozott, a HÉA-teher csökkentését célzó adózási gyakorlat jelentős méretekben történő folytatását, e törvényt visszaható hatállyal ruházza fel, feltéve hogy az alapeljárásban tárgyaltakhoz hasonló körülmények mellett a törvény által említett gazdasági tevékenységet végző, és azáltal érintett piaci szereplőket oly módon értesítették annak várható elfogadásáról és visszaható hatályáról, hogy képesek felmérni a törvénymódosítás hatását az általuk végzett tevékenységekre.

               Ha e törvény valamely ingatlanokra vonatkozó, korábban HÉA-köteles gazdasági tevékenységet adómentességben részesít, ez járhat azzal a következménnyel, hogy semmisnek minősüljön a HÉA-módosítás, amelyet az ingatlan értékesítésekor megfizetett HÉA levonására vonatkozó jognak az ingatlan ezen időpontban adókötelesnek tekintett tevékenység céljára történő felhasználásakor történt gyakorlása miatt érvényesítettek.

      (1)  HL C 7., 2003.1.11.


title: C-455/13. P., C-457/13. P. és C-460/13. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. szeptember 17-i ítélete – Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (C-455/13 P), Európai Bizottság (C-457/13 P), Olasz Köztársaság (C-460/13 P) kontra Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) és társai (Fellebbezés — Mezőgazdaság — A piacok közös szervezése — Gyümölcs- és zöldségágazat — 1580/2007/EK rendelet — Az 52. cikk (2a) bekezdése — 543/2011/EU végrehajtási rendelet — Az 50. cikk (3) bekezdése és a 60. cikk (7) bekezdése — Termelői szervezeteknek nyújtott támogatások — Feldolgozott gyümölcsök és zöldségek — Bizonyos feldolgozási tevékenységek átalányfinanszírozása — A feldolgozáshoz kapcsolódó beruházások és tevékenységek támogathatósága — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Közvetlen érintettség)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/2

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. szeptember 17-i ítélete – Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (C-455/13 P), Európai Bizottság (C-457/13 P), Olasz Köztársaság (C-460/13 P) kontra Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) és társai
   (C-455/13. P., C-457/13. P. és C-460/13. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Fellebbezés - Mezőgazdaság - A piacok közös szervezése - Gyümölcs- és zöldségágazat - 1580/2007/EK rendelet - Az 52. cikk (2a) bekezdése - 543/2011/EU végrehajtási rendelet - Az 50. cikk (3) bekezdése és a 60. cikk (7) bekezdése - Termelői szervezeteknek nyújtott támogatások - Feldolgozott gyümölcsök és zöldségek - Bizonyos feldolgozási tevékenységek átalányfinanszírozása - A feldolgozáshoz kapcsolódó beruházások és tevékenységek támogathatósága - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Közvetlen érintettség))
   (2015/C 381/02)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

   (C-455/13. P. sz. ügy)

      Fellebbezők: Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (képviselők: M. Merola és M. C. Santacroce avvocati)
   (C-457/13. P. sz. ügy)

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: K. Skelly, A. Marcoulli és B. Schima meghatalmazottak)

      Az Európai Bizottságot támogató beavatkozók: Francia Köztársaság (képviselők: D. Colas és C. Candat meghatalmazottak), Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coop., Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., Cooperativa Agrícola „Sant Bernat” (Carlet) Coop. V., Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop., Acopaex S. Coop., Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, Union Coopérative Agricole France Prune (France Prune), Agrial SCA, Triskalia, Union Fermière Morbihannaise (UFM), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop., Fruttagel Soc. agr. coop. (képviselők: M. Merola és C. Santacroce avvocati), Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa) (képviselők kezdetben: S. Crisci, később: G. Coppo avvocati)
   (C-460/13. P. sz. ügy)

      Fellebbező: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: S. Varone avvocato dello Stato)

      A többi fél az eljárásban: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda, Evropaïka Trofima AE, FIT – Fomento da Indústria do Tomate SA, Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE, Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE, Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos, Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA, Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE, Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol SA, Sugalidal – Indústrias de Alimentação SA, Sutol – Indústrias Alimentares Lda, ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimon, AIT – Associação dos Industriais de Tomate, (képviselők: S. Estima Martins és R. Oliveira advogados), Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-Alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop), VOG Products Soc. agr. coop., Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., ARP Agricoltori Riuniti Piacentini Soc. agr. coop., Orogel Fresco Soc. agr. coop., Conserve Italia Soc. agr. coop.

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a Törvényszék Anicav és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét (T-454/10 és T-482/11, EU:T:2013:282) hatályon kívül helyezi, amennyiben az elfogadhatónak nyilvánította a T-454/10. sz. és T-482/11. sz. ügyekben benyújtott, a 2010. július 30-i 687/2010/EU bizottsági rendelet által módosított, a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK tanácsi rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet 52. cikke (2a) bekezdésének megsemmisítésére, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet 50. cikke (3) bekezdésének és 60. cikke (7) bekezdésének megsemmisítésére irányuló kereseteket.

               2)

               A Bíróság a T-454/10. sz. és T-482/11. sz. ügyekben benyújtott megsemmisítés iránti kereseteket mint elfogadhatatlant elutasítja.

               3)

               A Bíróság az Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetalit (Anicav), az Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetalest (Agrucon), az Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentarit (AIIPA), a Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo Lda-t, az Evropaïka Trofima AE-t, a FIT – Fomento da Indústria do Tomate SA-t, a Konservopoiia Oporokipeftikon Filippos AE-t, a Panellinia Enosi Konservopoion, Elliniki Etairia Konservon AE-t, az Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikost, az Italagro – Indústria de Transformação de Produtos Alimentares SA-t, a Kopaïs AVEE Trofimon & Poton, Serraïki Konservopoiia Oporokipeftikon Serko AE-t, a Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas – Sopragol SA-t, a Sugalidal – Indústrias de Alimentação SA-t, a Sutol – Indústrias Alimentares Lda-t és a ZANAE Zymai Artopoiias Nikoglou AE Viomichania Emporio Trofimont kötelezi a Confederazione Cooperative Italiane, a Cooperativas Agro-Alimentarias, a Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop), az Európai Bizottság részéről a C-457/13. P. sz. ügyben, az Olasz Köztársaság, a Sociedad Cooperativa de Exportación de Frutos Cítricos Anecoop (Anecoop) S. Coop, a Cooperativa Agrícola Nuestra Señora del Oreto (CANSO) Coop. V., a Cooperativa Agrícola „Sant Bernat” (Carlet) Coop. V., a Cooperativa Agrícola SCJ (COPAL) Coop. V., Grupo AN S. Coop., az Acopaex S. Coop., a Las Marismas de Lebrija Sociedad Cooperativa Andaluza (Las Marismas), az Associació de Cooperatives Agràries de les Terres de Lleida (ACTEL), az Unió Corporació Alimentária (UNIO) SCCL, az Union Coopérative Agricole France Prune (France Prune), az Agrial SCA, Triskalia, az Union Fermière Morbihannaise (UFM), a VOG Products Soc. agr. coop., a Consorzio Padano Ortofrutticolo (CO.PAD.OR.) Soc. agr. coop., a Consorzio Casalasco del Pomodoro Soc. agr. coop., az Agricoltori Riuniti Piacentini (ARP) Soc. agr. coop., az Orogel Fresco Soc. agr. coop., a Conserve Italia Soc. agr. coop., a Fruttagel Soc. agr. coop., valamint az Unione Nazionale tra le Organizzazioni di Produttori Ortofrutticoli, Agrumari e di Frutta in Guscio (Unaproa) részéről az elsőfokú eljárásban és/vagy a fellebbezés során felmerült költségek viselésére.

               4)

               Az AIT – Associação dos Industriais de Tomate és a Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 325., 2013.11.9.

      HL C 344., 2013.11.23.

      HL C 352., 2013.11.30.


title: T-879/16. sz. ügy: 2016. december 14-én benyújtott kereset – Sony Interactive Entertainment Europe kontra EUIPO – Marpefa (Vieta)

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/34

         2016. december 14-én benyújtott kereset – Sony Interactive Entertainment Europe kontra EUIPO – Marpefa (Vieta)
   (T-879/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/43)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz QC)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Marpefa, SL (Barcelona, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: a „VIETA” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 1 790 674. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. október 4-én hozott határozata (R 1010/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeiknek és a felperes költségeinek a viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 65. cikke (6) bekezdésének megsértése;

               —

               a védjegy leírása egyértelműségével és pontosságával kapcsolatos elv megsértése.


title: F-61/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. július 10-i ítélete – Cathy Sapara kontra Eurojust (Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazott – Felvétel – Próbaidő – A próbaidő meghosszabbítása – Elbocsátás a próbaidő végén – Indokolási kötelezettség – A védelemhez való jog – Nyilvánvaló mérlegelési hiba – Lelki zaklatás)

text:
               11.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/19

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. július 10-i ítélete – Cathy Sapara kontra Eurojust
   (F-61/06. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazott - Felvétel - Próbaidő - A próbaidő meghosszabbítása - Elbocsátás a próbaidő végén - Indokolási kötelezettség - A védelemhez való jog - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Lelki zaklatás)
   (2008/C 260/35)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Cathy Sapara (Hága, Hollandia) (képviselők: G. Vandersanden és C. Ronzi ügyvédek)

      Alperes: Eurojust (képviselő: L. Defalque ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt az EUROJUST 2005. július 6-i határozatának megsemmisítése, amelyben a próbaidejének leteltét követően a felperes ideiglenes alkalmazotti szerződését felmondják, másrészt kártérítés iránti kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 165., 2006.7.15., 35. o.


title: C-164/08. sz. ügy: A Monomeles Protodikeio Rethimnis (Görögország) által 2008. április 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Michail Zacharioudakis kontra Dimos Lampis

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/22

         A Monomeles Protodikeio Rethimnis (Görögország) által 2008. április 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Michail Zacharioudakis kontra Dimos Lampis
   (C-164/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/34)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Monomeles Protodikeio Rethimnis
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Michail Zacharioudakis

      Alperes: Dimos Lampis
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 1999.7.28., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 3. kötet 368. o.) szerves részét képező, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakaszát és 8. szakaszának 1. és 3. pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a közösségi jog nem teszi lehetővé a tagállamok számára, az e keretmegállapodás alkalmazására történő hivatkozással való indokolással, hogy intézkedéseket fogadjanak el, amikor:

                           a)

                           a nemzeti jogrendben már az irányelv hatálybalépését megelőzően léteznek a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenértékű jogszabályok, és

                           b)

                           amikor a keretmegállapodás végrehajtásaként elfogadott intézkedésekkel csökken a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének általános szintje a nemzeti jogrendben

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogrendben már az 1999/70/EK irányelv hatálybalépését megelőzően léteznek a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenértékű jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintjének nem megengedett csökkentésének minősül-e a nemzeti jogban, a keretmegállapodás 8. szakaszának 1. és 3. pontja értelmében egy olyan jogszabályi intézkedés elfogadása, a keretmegállapodás alkalmazására történő hivatkozással való indokolással, mint a szóban forgó 164/2004. sz. elnöki rendelet 11. §-a:

                           a)

                           amennyiben, a hivatkozott, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedést az 1999/71/EK irányelv átültetésére előírt határidő lejárta után fogadták el, de időbeli hatályába csak azok a határozott idejű munkaszerződések és –viszonyok tartoznak, amelyek végrehajtása az irányelv hatálybalépésekor folyamatban volt, vagy amelyek az irányelv hatálybalépése előtt, meghatározott időtartamban jártak le, de az irányelv átültetésére előírt határidő lejárta után, míg a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok időbeli hatálya nem korlátozott, és alkalmazási körükbe tartozik valamennyi olyan határozott idejű munkaszerződés, amelyet az 1999/70/EK irányelv hatálybalépésének, illetve az átültetésére előírt határidő lejáratának időpontjában kötöttek, illetve végrehajtásuk folyamatban volt, vagy ekkor jártak le.;

                           b)

                           amennyiben ezen, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés hatályába csak olyan határozott idejű munkaszerződések és –viszonyok tartoznak, amelyeknek, hogy a hivatkozott intézkedés értelmében egymást követőknek minősüljenek, a következő együttesen teljesítendő feltételeknek kell megfelelniük: 1) az egyes szerződések között legfeljebb három hónap telt el, és 2) ezen intézkedés hatálybalépésének időpontjában összes időtartamuk érje el a huszonnégy hónapot, függetlenül attól, hányszor újították meg a szerződéseket, illetve hogy ezek alapján történt-e legalább tizennyolc hónapot elérő foglalkoztatás az eredeti szerződést követő összesen huszonnégy hónapos időszakban, amennyiben az eredeti szerződésen kívül a szerződést legalább háromszor újították meg, míg a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok nem írják elő e feltételeket, ellenben ezek alkalmazási körébe tartozik valamennyi (egymást követő) határozott idejű munkaszerződés, függetlenül a foglalkoztatási időszak minimális időtartamától és a szerződések megújításának minimális számától;

                           c)

                           amennyiben a szóban forgó, a keretmegállapodás végrehajtására irányuló jogszabályi intézkedés a határozott idejű munkaszerződéssel rendelkező munkavállalók védelme és a keretmegállapodás szerinti viaszélések megelőzése céljából, jogkövetkezményként előírja a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő minősítését, beálló hatállyal (ex nunc), míg a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejűvé történő minősítését az eredeti szerződések megkötésének időpontjától irják elő (ex tunc).

               3)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amennyiben a nemzeti jogban az 1999/70/EK irányelv hatálybalépésének időpontjában hatályban vannak az ezen irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti olyan egyenrangú jogszabályok, mint a szóban forgó 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók védelme általános szintje nem megengedett csökkentésének minősül-e, a keretmegállapodás 8. szakasza 1. és 3. pontjai értelmében, a nemzeti jogban a keretmegállapodásra történő hivatkozással való indokolással elfogadott olyan jogszabályi intézkedés, mint az alapügyben szóban forgó, a 164/2004. sz. elnöki rendelet 7. §-a, amennyiben ez a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalóknak a visszaélésekkel szembeni védelme egyetlen eszközeként a munkavállaló azon kötelezettségét írja elő, hogy ez utóbb köteles a munkadíjat és a végkielégítést megfizetni az egymást követő határozott idejű munkaszerződésekkel történt visszaélésszerű alkalmazás esetén, figyelemmel arra a tényre, hogy:

                           a)

                           a munkadíj és a végkielégítés kifizetésének kötelezettségét a nemzeti jog bármely munkaviszony esetében előírja, és nem kifejezetten a keretmegállapodás szerinti visszaélések ellen irányul, és

                           b)

                           a korábban hatályos egyenrangú jogszabályok alkalmazásának jogkövetkezménye az egymást követő határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekként történő elismerése.

               4)

               Az előző kérdésekre adott igenlő válasz esetén, a nemzeti bíróság a nemzeti jognak az 1999/70/EK irányelv fényében történő értelmezése során köteles-e mellőzni az ezen irányelvvel összeegyeztethetetlen, a keretmegállapodásra történő hivatkozással való indokolással elfogadott jogszabályi intézkedésekben szereplő olyan rendelkezéseket, ami azonban a határozott idejű szerződéssel rendelkező munkavállalók általános védelme szintjének csökkentését okozza a nemzeti jogban, mint a 164/2004. sz. elnöki rendelet 7. §-a és 11. §-a, és e rendelkezések helyett az irányelv hatálybalépését megelőzően hatályos egyenrangú nemzeti intézkedésben szereplő rendelkezéseket – mint például a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdésében szereplőket – kell-e alkalmaznia.

               5)

               Amennyiben a nemzeti bíróság valamely határozott idejű munkavégzésről szóló ügyben alkalmazhatónak minősítene egy olyan rendelkezést (a jelen esetben a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdését), amely az 1999/70/EK irányelv szerves részét képező, a határozott idejű munkavégzésről szóló keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti egyenrangú jogszabálynak minősül, és az e rendelkezés alapján történt azon megállapítás, hogy valamely munkaszerződés megkötése határozott időre történt, a nyújtott szolgáltatás természetével, fajtájával és jellemzőivel kapcsolatos objektív indokok nélkül annak elismerését jelenti, hogy e szerződés határozatlan idejű szerződés:

                           a)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint minden esetben a határozott idejű szerződés megkötése objektív indokának minősül az a tény, hogy megkötésének jogi alapjául idényjellegű, időszakos, átmeneti vagy kiegészítő jellegű szociális szükségletek kielégítésére irányuló határozott idejű munkaszerződéssel történő foglalkoztatásról szóló rendelkezést, akkor is, ha a kielégített szükségletek „állandóak és tartósak”;

                           b)

                           összeegyeztethető-e a közösségi joggal a nemzeti jognak a nemzeti bíróság általi olyan értelmezése és alkalmazása, miszerint egy olyan rendelkezést, amely tiltja a közszektorban a határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű munkaszerződésekké történő átalakítását, úgy kell értelmezni, hogy a közszektorban minden esetben feltétlenül és minden esetben tiltott a határozott idejű munkaszerződés határozatlan idejű munkaszerződéssé történő átalakítása, akkor is, ha e szerződést visszaélésszerűen kötötték határozott időre, mivel a kielégített szükségletek „állandóak és tartósak”, és a nemzeti bíróságnak nincs lehetősége ilyen esetben arra, hogy megállapítsa a vitatott munkaviszony valódi jellegét és ezt helyesen határozatlan idejű szerződésnek minősítse; vagy pedig ez a tilalom csak azon határozott idejű munkaszerződésekre vonatkozik, amelyeket ténylegesen átmeneti, előre nem látott, sürgős vagy hasonló szükségletek kielégítése céljából kötöttek, és nem azon esetekre is, amikor e szerződéseket valójában „állandó és tartós” szükségletek kielégítése céljából kötötték


title: T-333/04. sz. ügy: A House of Donuts International által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2004. augusztus 11-én benyújtott kereset

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/42

         A House of Donuts International által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2004. augusztus 11-én benyújtott kereset
   (T-333/04. sz. ügy)
   (2004/C 300/84)
   A nyelv, amelyen a keresetlevelet megfogalmazták: angol
   A House of Donuts International, székhely: George Town, Grand Cayman (British West Indies), képviseli: N. Decker, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. augusztus 11-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen.
   A Panrico S.A. is félként vett részt a fellebbezési tanács előtt folyó eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a felperes 474 486. sz. közösségi védjegybejelentésének helyt kell adni;

               —

               semmisítse meg az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2004. május 12-i határozatát (R 1034/2001-4. sz. ügy);

               —

               kötelezze a felszólalót a felperes felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:

               Közösségi védjegybejelentő:

               A felperes

               Érintett közösségi védjegy:

               A „House of donuts” ábrás védjegy a 30., 32. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (pl. fánk, teasütemény, rongyoskifli, ásványvíz, szódavíz, valamint éttermi, önkiszolgáló éttermi és vendéglátóipari szolgáltatások) – védjegybejelentési szám: 474 486

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja:

               Panrico S.A.

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés:

                A „DONUT” és „donuts” spanyol szó- és ábrás védjegyek a 30., 32. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (pl. mindenfajta cukrászati termék, sütemény, édességek és cukorkák, gyümölcsitalok és gyümölcslevek, valamint önkiszolgáló éttermi, bár-, éttermi, szállodai és kempingszolgáltatások)

               A felszólalási osztály határozata:

               A védjegybejelentés elutasítása

               A fellebbezési tanács határozata:

               A bejelentő fellebbezésének elutasítása

               Jogalapok:

               A szóban forgó védjegyek nem hasonlóak. A felszólalót nem illeti meg a „donut” és „donuts” szavak kizárólagos használata.


title: T-54/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. január 17-i ítélete – Netguru kontra EUIPO (NETGURU) („Európai uniós védjegy — A NETGURU európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Indokolási kötelezettség — Az Alapjogi Charta 41. cikke — A 207/2009 rendelet 75. cikke — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése”)

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/27

         A Törvényszék 2017. január 17-i ítélete – Netguru kontra EUIPO (NETGURU)
   (T-54/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A NETGURU európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Indokolási kötelezettség - Az Alapjogi Charta 41. cikke - A 207/2009 rendelet 75. cikke - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése”))
   (2017/C 063/37)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Netguru sp. z o.o. (Poznań, Lengyelország) (képviselők: kezdetben K. Jarosiński, később T. Grzybkowski, T. Guzek, M. Jackowski ügyvédek)

      Alperes:az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a NETGURU szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. december 18-án hozott határozata (R 144/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Netguru sp. z o.o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 111., 2016.3.29.


title: F-113/07. sz. ügy: 2007. október 18-án benyújtott kereset – Šimonis kontra Bizottság

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/36

         2007. október 18-án benyújtott kereset – Šimonis kontra Bizottság
   (F-113/07. sz. ügy)
   (2008/C 79/69)
   Az eljárás nyelve: litván
   Felek

      Felperes: Irmantas Šimonis (Luxemburg) (képviselő: V. Vilkas ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottságának határozatát, amellyel az a COM/2007/142 álláshirdetés tárgyát képező munkakör betöltésére kiírt kiválasztási eljárásban elállt a felperes Bizottsághoz történő áthelyezése iránti kérelmétől, és kizárta a felperest a kiválasztási eljárásból;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottságának 2007. augusztus 8-i, a felperes 2007. április 27-i panaszát elutasító határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes keresetének alátámasztásául három jogalapot ad elő, melyek közül az első az adminisztrációvezetők által kötött azon 2005. évi intézményközi megállapodással keltett jogos bizalmának megsértésén alapul, amely minden újonnan felvett tisztviselő intézményközi áthelyezése előtt három éves várakozási időt írt elő.
   Második jogalapjával a felperes a bizottsági határozat elégtelen indokolás miatti jogellenességére hivatkozik, mivel az nem arányos a védendő érdekkel, és mivel a Bizottság túllépte mérlegelési lehetőségének korlátait. A felperes emellett azt állítja, hogy a határozat állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetést valósít meg.
   Harmadik jogalapjával a felperes a gondos ügyintézés elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésére hivatkozik.


title: C-581/12. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-370/06. sz., Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV kontra Európai Bizottság ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Kuwait Petroleum Corp., a Kuwait Petroleum International Ltd, a Kuwait Petroleum (Nederland) BV által 2012. december 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               23.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/4

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-370/06. sz., Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd, Kuwait Petroleum (Nederland) BV kontra Európai Bizottság ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Kuwait Petroleum Corp., a Kuwait Petroleum International Ltd, a Kuwait Petroleum (Nederland) BV által 2012. december 11-én benyújtott fellebbezés
   (C-581/12. sz. ügy)
   2013/C 55/06
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: a Kuwait Petroleum Corp., a Kuwait Petroleum International Ltd, a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (képviselők: D.W. Hull, Solicitor, G. Berrisch, Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               (i), semmisítse meg a megtámadott határozat (1) 2. cikkének i) pontját, amennyiben az bírságot szab ki a felperesekkel szemben, vagy (ii) csökkentse a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegét, vagy (iii) utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; és

               —

               kötelezze a Bizottságot a fellebbezési eljárás és a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék a 2012. szeptember 27-i ítéletében (a továbbiakban: megtámadott ítélet) megerősítette a Bizottság 2006. szeptember 13-án hozott határozatát, mely a Kuwait Petroleum Corporation (a továbbiakban: KPC), a Kuwait Petroleum International Limited (a továbbiakban: KPI), és a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (a továbbiakban: KPN) (a KPC, a KPI és a KPN a továbbiakban együtt: a fellebbezők) társaságokkal szemben együtt és egyetemlegesen 16,632 millió euró bírságot szab ki az EK 81. cikknek a holland bitumen-piacon való árrögzítéssel történt megsértéséért. Valamennyi fellebbező a megtámadott ítélet bírságot kiszabó részének hatályon kívül helyezését, a bírság összegének csökkentését, vagy az ügy Törvényszék elé történő visszautalását kéri az alábbi jogalapokra hivatkozva:

               1.

               A megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni a bírságot kiszabó részében, illetve másodlagosan az ügyet vissza kell utalni a Törvényszékhez, mivel a megtámadott ítélet téves jogértelmezést tartalmaz, amennyiben a Törvényszék tévesen értelmezte a 2002-es engedékenységi közlemény 23. pontja b) alpontjának utolsó bekezdését, mely úgy rendelkezik, hogy amikor az engedékenységi kérelmet előterjesztő „a Bizottság előtt korábban ismeretlen tényekre vonatkozóan szolgáltat bizonyítékot, amely közvetlenül összefügg a feltételezett kartell jelentőségével [helyesen: súlyával] vagy fennállása időtartamával” a Bizottság ezeket a tényezőket nem veheti figyelembe az engedékenységi kérelmet előterjesztő vállalkozásra kiszabott bírság megállapításakor. A Törvényszék úgy ítélte meg, hogy egy tény csak abban az esetben „ismeretlen” a Bizottság előtt, ha a Bizottság egyáltalán nem rendelkezik semmilyen ismerettel e tényről. Ekképpen, ha a Bizottságnak csupán igen általános elképzelése van adott kartell fennállásáról, és nem rendelkezik semmilyen közvetlen bizonyítékkal, amely a kartellel kapcsolatos tényeket alátámaszthatná, az az engedékenységi kérelmet előterjesztő, aki ilyen bizonyítékokat szolgáltat, nem részesülhet a 23. pont b) alpontjának utolsó bekezdésében meghatározott mentességben. A fellebbezők úgy érvelnek, hogy e bekezdés ilyetén értelmezése túlságosan megszorító és jogilag hibás.

               2.

               A megtámadott ítélet téves jogértelmezést tartalmaz, amennyiben a Törvényszék nem vette kellőképpen figyelembe a fellebbezők által előterjesztett bizonyítékokat annak megállapítása előtt, hogy az engedékenység iránti kérelme keretében a KPN által a Bizottságnak benyújtott bizonyítékok értékét csökkentik a mások által időközben előterjesztett beadványok. A Törvényszék nem juthatott volna e következtetésre a KPN által benyújtott bizonyítékok vizsgálata, és mások által benyújtott bizonyítékokkal való összevetése nélkül, amit azonban meg sem kísérelt.

      (1)  Az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.456 Bitumen — Hollandia-ügy) hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat (HL 2007. L 196., 40. o.)


title: C-651/16. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DW kontra Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

text:
               20.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/10

         Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DW kontra Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
   (C-651/16. sz. ügy)
   (2017/C 086/13)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: DW

      Ellenérdekű fél: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdését és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 45. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező szabályozás, amely az anyasági támogatás összegének meghatározásakor nem zárja ki az átlagos járulékalap kiszámításához alkalmazandó 12 hónapos időszakból azokat a hónapokat, amelyek során az adott személy valamely európai uniós intézményben dolgozott és az Európai Közösségek közös biztosítási rendszerébe tartozó biztosított volt, viszont jövedelmének az állami átlagos járulékalapot tekinti, mivel az említett időszak alatt az adott személy nem volt biztosított Lettországban, ez pedig jelentősen csökkentheti a nyújtott anyasági támogatás összegét, összehasonlítva az ellátás azon lehetséges összegével, amelyet az adott személy akkor vehetett volna igénybe, ha a számítás során figyelembe vett időszakban nem valamelyik európai uniós intézményben dolgozott volna, hanem Lettországban alkalmazták volna?