title: C-544/19. sz. ügy: Az Administrativen sad – Blagoevgrad (Bulgária) által 2019. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „ECOTEX BULGARIA” EOOD kontra Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/17

      Az Administrativen sad – Blagoevgrad (Bulgária) által 2019. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „ECOTEX BULGARIA” EOOD kontra Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite
      (C-544/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/23)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad – Blagoevgrad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél:„ECOTEX BULGARIA” EOOD

         Ellenérdekű fél: Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Első kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikket, hogy azzal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely szerint csak átutalással vagy fizetési számlára történő befizetéssel teljesíthetők a legalább 10 000 leva (BGN) összegű belföldi kifizetések, és amely korlátozza a fel nem osztott nyereségből készpénzben történő, legalább 10 000 BGN összegű osztalékfizetéseket? Ha e szabályozás nem ellentétes az EUMSZ 63. cikkel: Igazolható-e az ilyen korlátozás az (EU) 2015/849 irányelv (1) céljaival?
      Második kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2015/849 irányelv 2. cikkének (1) bekezdését ezen irányelv (6) preambulumbekezdésére, valamint 4. és 5. cikkére figyelemmel, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló olyan általános nemzeti jogszabály, amely szerint csak átutalással vagy fizetési számlára történő befizetéssel teljesíthetők a legalább 10 000 BGN összegű belföldi kifizetések, és amely nem foglalkozik a készpénzfizetéssel érintett személlyel és a készpénzfizetés indokával, miközben hatálya minden, természetes és jogi személyek közötti készpénzfizetésre kiterjed?

                  1)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az (EU) 2015/849 irányelv (6) preambulumbekezdésére, valamint 4. és 5. cikkére figyelemmel lehetővé teszi-e ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdése 3. pontjának e) alpontja a tagállamok számára, hogy az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló nemzeti jogszabályban olyan további általános korlátozásokat írjanak elő a belföldi készpénzforgalom tekintetében, amelyek folytán csak átutalással vagy fizetési számlára történő befizetéssel teljesíthetők a legalább 10 000 BGN összegű belföldi készpénzfizetések, ha a készpénzfizetés indokát „fel nem osztott nyereség” (osztalék) képezi?

                  2)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az (EU) 2015/849 irányelv (6) preambulumbekezdésére és 5. cikkére figyelemmel lehetővé teszi-e ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdése 3. pontjának e) alpontja a tagállamok számára, hogy hogy az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló nemzeti jogszabályban olyan további korlátozásokat írjanak elő a készpénzforgalom tekintetében, amelyek folytán csak átutalással vagy fizetési számlára történő befizetéssel teljesíthetők a legalább 10 000 BGN összegű belföldi kifizetések, ha a küszöbérték alacsonyabb, mint 10 000 euró?

            Harmadik kérdés:
      Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2015/849 irányelv 58. cikkének (1) bekezdését és 60. cikkének (4) bekezdését az Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikkének (3) bekezdésére tekintettel, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti jogszabály, amely rögzített mértékű közigazgatási szankciókat ír elő a készpénzforgalmi korlátozások megsértéséért, és nem teszi lehetővé a konkrét lényeges körülményeket figyelembe vevő differenciált számítást?

                  1)

                  Amennyiben a válasz az, hogy az (EU) 2015/849 irányelv 58. cikkével és 60. cikkének (4) bekezdésével - az Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikkének (3) bekezdésére tekintettel - nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti jogszabály, amely rögzített mértékű közigazgatási szankciókat ír elő a készpénzforgalmi korlátozások megsértéséért, úgy kell-e értelmezni az (EU) 2015/849 irányelv 58. cikkét és 60. cikkének (4) bekezdését a tényleges érvényesülés elvére és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke szerinti hatékony jogorvoslathoz való jogra figyelemmel, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, a bírósági felülvizsgálatot korlátozó nemzeti jogszabály, ha e jogszabály nem teszi lehetővé, hogy [a kiszabott szankció elleni] jogorvoslati kérelem benyújtása esetén a bíróság a konkrét lényeges körülményeknek megfelelő, az előírt minimális szint alatti közigazgatási szankciót állapítson meg a készpénzforgalmi korlátozások megsértéséért?

         (1)  A pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20-i európai parlamenti és tanácsi (EU) 2015/849 irányelv (HL 2015. L 141., 73. o.).


title: C-553/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-396/18. sz., ITSA kontra Bizottság ügyben 2019. május 16-án hozott végzése ellen az International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) által 2019. július 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/18

      A Törvényszék (második tanács) T-396/18. sz., ITSA kontra Bizottság ügyben 2019. május 16-án hozott végzése ellen az International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) által 2019. július 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-553/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 357/24)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (képviselő: F. Scanvic ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének 2019. május 16-i ITSA kontra Bizottság végzését (T-396/18), és ismerje el a fellebbező kereshetőségi jogát, valamint az eljáráshoz fűződő érdekét;

                  —

                  semmisítse meg a dohánytermékek nyomonkövethetőségi rendszerének részeként kötendő adattárolási szerződések kulcsfontosságú elemeiről szóló, 2017. december 15-i (EU) 2018/573 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletet, (1) továbbá a dohánytermékek nyomonkövethetőségi rendszerének létrehozására és működtetésére vonatkozó műszaki előírásokról szóló, 2017. december 15-i (EU) 2018/574 bizottsági végrehajtási rendeletet, (2) valamint a dohánytermékeken elhelyezett biztonsági elemekre vonatkozó műszaki előírásokról szóló, 2017. december 15-i (EU) 2018/576 bizottsági végrehajtási határozatot. (3)

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező lényegében azt állítja, hogy a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbezőnek a 2018/573 felhatalmazáson alapuló rendelettel, a 2018/574 végrehajtási rendelettel és a 2018/576 végrehajtási határozattal szembeni eljáráshoz fűződő érdekét. A Törvényszék tehát tévesen járt el, amikor elfogadhatatlanként elutasította a fellebbező által a Bizottság e három jogi aktusának megsemmisítése iránt benyújtott keresetet.
      A fellebbező álláspontja szerint a két vitatott rendelet közvetlenül érinti őt, valamint a tagjait. Az EUMSZ 263. cikk egyéb kritériumai közül is mindegyik teljesül. Ráadásul, jóllehet a vitatott határozat túlnyomó része végrehajtási aktusokat tesz szükségessé a tagállamok részéről, nem ez a helyzet az említett határozat 3. cikkének (2) bekezdésével kapcsolatban, amely a dohánytermékeken elhelyezett öt biztonsági elem közül csupán egyetlen elemre korlátozza a független harmadik fél igénybevételét. Ez utóbbi rendelkezés önmagában is elegendő lenne.
      Az ügy érdemét illetően a fellebbező azt állítja, hogy a vitatott aktusok sértik a dohánytermékek tiltott kereskedelmének felszámolásáról szóló jegyzőkönyv (4) 8. cikkét. E rendelkezés megtiltja, hogy a dohánytermékek megjelölésére irányuló műveleteket a dohányiparra bízzák, miközben a Bizottság három vitatott jogi aktusa pontosan ezt írja elő. A fellebbező hozzáteszi, hogy az említett jegyzőkönyvet – jóllehet az még nem lépett hatályba – az Unió írta alá és kötötte meg, olyannyira, hogy az megtiltja az Uniónak, hogy az említett jegyzőkönyvvel ellentétes jogi aktusokat fogadjon el.
      Azon körülménynek, hogy a 2014/40/EU irányelv (5) nem tiltja kifejezetten, hogy a szóban forgó műveleteket a dohányiparra bízzák, nincs jelentősége: egyrészt, ezt az irányelvet az említett jegyzőkönyvvel összhangban lehet és kell értelmezni; másrészt, ha feltételezzük, hogy ilyen értelmezés nem lehetséges, akkor maga az irányelv lenne ellentétes az említett jegyzőkönyvvel, következésképpen pedig az európai Szerződésekkel.

         (1)  HL 2018. L 96., 1. o.

         (2)  HL 2018. L 96., 7. o.

         (3)  HL 2018. L 96., 57. o.

         (4)  Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) dohányzás-ellenőrzési keretegyezményének Szöulban, 2012. november 12-én elfogadott első jegyzőkönyve.

         (5)  A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 127., 1. o.).


title: C-554/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Kehl (Németország) által 2019. július 18–án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FU elleni büntetőeljárás

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/19

      Az Amtsgericht Kehl (Németország) által 2019. július 18–án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FU elleni büntetőeljárás
      (C-554/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Kehl

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Staatsanwaltschaft Offenburg
      kontra
      FU

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 67. cikk (2) bekezdését, valamint a személyek határátlépésére irányadó szabályok uniós kódexéről (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) szóló, 2016. március 9-i (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 22. és 23. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti törvényi szabályozás, amely az érintett tagállam rendőrségét felruházza azon hatáskörrel, hogy a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, 1990. június 19-én Schengenben (Luxemburg) aláírt egyezményben részes államokkal közös szárazföldi határától húzódó, legfeljebb 30 kilométeres sávban valamennyi személynek a személyazonosságát ellenőrizhetik a személy magatartásától, valamint különös körülményektől függetlenül, annak érdekében, hogy megakadályozzák vagy megtiltsák az említett tagállam területére történő jogellenes beutazást vagy az e tagállam területén történő jogellenes tartózkodást, illetve megelőzzenek bizonyos, a határ biztonsága ellen irányuló bűncselekményeket, amennyiben e törvényi szabályozást egy miniszteri rendelet a következőképpen egészíti ki:

                              „a)

                              A határokon átnyúló bűnözésre (időben, térben és különböző közlekedési eszközök felhasználásával) dinamikus módon kerül sor, ezért az ellene való küzdelemhez rugalmas rendőrségi hatáskörökre van szükség. Az előbbiekben megjelölt hatáskör gyakorlásának célja a határokon átnyúló bűnözés megelőzése vagy megakadályozása;

                              b)

                              Az ellenőrzési intézkedéseket a Schengeni határellenőrzési kódex 21. cikke a) pontja fentiekben megjelölt kritériumainak szűken körülhatárolt keretei között kell lefolytatni. Ezen intézkedéseket úgy kell kialakítani, hogy azok egyértelműen különbözzenek a külső határokon történő rendszeres személyellenőrzésektől és ne legyenek a határellenőrzéssel azonos hatásúak. Ezen ellenőrzési intézkedések végrehajtásának olyan keret hatálya alá kell tartoznia, amely biztosítja, hogy ezen intézkedések intenzitásukat és gyakoriságukat illetően ne legyenek a határforgalom-ellenőrzéssel azonos jellegűek.

                              c)

                              E keret a következőképpen kerül kialakításra:

                                          Az ellenőrzési intézkedések nem folytathatók tartós jelleggel, hanem azokra rendszertelenül, különböző időpontokban, különböző helyeken, szúrópróbaszerűen kerül sor, az utasforgalom figyelembevételével.

                                          Az ellenőrzési intézkedésekre nem pusztán a határátlépés alkalmával kerül sor. Az intézkedésekre a szövetségi rendőri szervek által a helyzetre vonatkozó saját vagy más hatóságoktól származó információk alapján szerzett és folyamatosan naprakésszé tett ismeret és/vagy rendőrségi (határrendészeti) tapasztalatok alapján kerül sor. Ezért a határokon átnyúló bűnözésre, például gyakran használt közlekedési eszközökre és útvonalakra, valamint bizonyos magatartásokra vonatkozó általános vagy konkrét rendőrségi információk és/vagy tapasztalatok, valamint a határokon átnyúló bűnözésről rendelkezésre álló, saját forrásokból vagy más hatóságoktól származó információk elemzése jelenti a rendészeti intézkedések foganatosításának, valamint intenzitásának és gyakoriságának kiindulópontját.

                                          Az ellenőrzési intézkedések kialakítása a rendszeres szolgálati és szakmai felügyelet hatálya alá tartozik. Az alapvető szabályokat a Gemeinsame Geschäftsordnung der Bundesministerien (a szövetségi minisztériumok közös szervezeti szabályzata, GGO) 3. §-a (1) bekezdésének negyedik mondata, valamint a szövetségi minisztériumok adott terület feletti szakmai felügyeletének gyakorlására vonatkozó alapelvek tartalmazzák. Ezeket a szövetségi rendőrség tekintetében az »Ergänzende Bestimmungen zur Ausübung der Dienst- und Fachaufsicht des BMI über die Bundespolizei« (a szövetségi belügyminisztérium által a szövetségi rendőrség felett gyakorolt szolgálati és szakmai felügyelet gyakorlására vonatkozó kiegészítő rendelkezések) konkretizálják. A Bundespolizeipräsidium (szövetségi rendőr-főkapitányság) és az alá rendelt hatóságok és szervek a szolgálati és szakmai felügyelet végrehajtását ügyelosztási terveikben szabályozzák és saját koncepció szerint valósítják meg.

                              d)

                              A többszörös ellenőrzés elkerülése érdekében az ellenőrzési intézkedéseket lehetőség szerint egyeztetni kell más hatóságokkal vagy azokat közös műveleti/együttműködési formák keretében kell végrehajtani.”?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az [EUSZ] 4. cikk (3) bekezdésének második albekezdését, az EUMSZ 197. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 291. cikk (1) bekezdését, hogy azokkal – ipso iure, vagy a büntetőeljáráshoz fűződő érdeknek és a vádlott érdekének mérlegelését követően – ellentétes az információk vagy bizonyítékok büntetőeljárásban történő felhasználása, ha azokat a vádlottra vonatkozó, az EUMSZ 67. cikk (2) bekezdésébe vagy a személyek határátlépésére irányadó szabályok uniós kódexéről (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) szóló, 2016. március 9-i (EU) 2016/399 európai parlamenti és tanácsi rendelet 22. és 23. cikkébe ütköző rendőrségi ellenőrzés alapján szerezték?

         (1)  HL 2016. L 77., 1. o.


title: C-555/19. sz. ügy: A Landgericht Stuttgart (Németország) által 2019. július 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fussl Modestraße Mayr GmbH kontra SevenOne Media GmbH

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/21

      A Landgericht Stuttgart (Németország) által 2019. július 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fussl Modestraße Mayr GmbH kontra SevenOne Media GmbH
      (C-555/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Stuttgart

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fussl Modestraße Mayr GmbH

         Alperes: SevenOne Media GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni

                              a)

                              a 2010/13/EU irányelv (1) 4. cikkének (1) bekezdését,

                              b)

                              az egyenlőség uniós jogi alapelvét és

                              c)

                              a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó, az EUMSZ 56. cikk szerinti szabályokat, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi szabályozás, amely tiltja a reklámok regionális terjesztését a tagállam egészére vonatkozóan engedélyezett televíziós műsorokban?

                  2)

                  Másként kell-e megítélni az 1. kérdést, amennyiben a nemzeti jog megengedi az olyan törvényi szabályozást, amellyel a reklámok regionális terjesztése törvénnyel engedélyezhető, és ebben az esetben az – ezenfelül szükséges – hatósági engedéllyel megengedett?

                  3)

                  Másként kell-e megítélni az 1. kérdést, amennyiben a regionális reklám engedélyezésére vonatkozó, a 2. kérdésben leírt lehetőséget ténylegesen nem veszik igénybe, és a regionális reklám ennek megfelelően mindenütt tilos?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11. cikkét – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 10. cikkének, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága ítélkezési gyakorlatának figyelembevételével –, és különösen az információs pluralizmus alapelvét, hogy azzal ellentétes az 1., 2. és 3. kérdésben leírtak szerinti nemzeti szabályozás?

         (1)  A tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 95., 1. o.)


title: C-595/19. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fototre Srl kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/23

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fototre Srl kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai
      (C-595/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/28)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Fototre Srl

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei Servizi Energetici (GSE) SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014. sz. rendkívüli felhatalmazáson alapuló rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés alkalmazása, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei servizi energetici s.p.a.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását;
      közelebbről, összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelveivel, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az Európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).


title: C-600/19. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanyolország) által 2019. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ibercaja Banco, SA kontra MA

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/23

      Az Audiencia Provincial de Zaragoza (Spanyolország) által 2019. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ibercaja Banco, SA kontra MA
      (C-600/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/29)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Ibercaja Banco, SA

         Ellenérdekű fél: MA

         Az eljárásban részt vesz: PO

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e a 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésében foglalt tényleges érvényesülés elvével – annak az Európai Unió Bírósága általi értelmezése szerint – az olyan nemzeti szabályozás, amelynek alapján arra a következtetésre lehet jutni, hogy ha egy meghatározott tisztességtelen jellegű szerződéses feltétel ellen nem merült fel kifogás a bíróság által a végrehajtás elrendelésekor hivatalból végzett első vizsgálat során – amely vizsgálat a szerződési feltételek érvényességére nem terjed ki – e vizsgálat megakadályozza, hogy később ugyanezen bíróság hivatalból értékelhesse ezt a feltételt, ha már kezdettől fogva fennálltak a ténybeli és jogi elemek, jóllehet az említett első vizsgálat sem a rendelkező részében, sem az indokolásában nem tett semmilyen megállapítást a szerződés feltételeinek érvényességével kapcsolatban?

                  2)

                  A második kétség azzal kapcsolatban merül fel, hogy ha a végrehajtás alá vont fél, amikor már fennállnak a fogyasztókkal kötött szerződésben foglalt valamely feltétel tisztességtelen jellegét meghatározó ténybeli és jogi elemek, nem hivatkozik e jellegre a törvény által e célra biztosított végrehajtási kifogásban, e kifogás elbírálását követően ismét előterjeszthet-e új, járulékos eljárási kifogást, amely más feltétel vagy feltételek tisztességtelen jellegének tisztázására irányul, ha azokat a törvényben előírt rendes eljárásban már kezdetben kifogásolhatta volna. Végeredményben, olyan jogvesztő hatás következik-e be, amely megakadályozza a fogyasztót abban, hogy egy másik feltétel tisztességtelen jellegére hivatkozzon ismét ugyanabban a végrehajtási eljárásban, egy későbbi megállapítási eljárást is beleértve?

                  3)

                  A harmadik kétség azzal kapcsolatos, hogy amennyiben összeegyeztethető a 93/13 irányelvvel az a következtetés, miszerint a fél nem emelhet egy második vagy további járulékos kifogást az olyan feltétel tisztességtelen jellegének érvényesítése céljából, amely ellen korábban végrehajtási kifogást emelhetett volna, mert a szükséges ténybeli és jogi elemek már meghatározásra kerültek, ez alapul szolgálhat-e ahhoz, hogy az a bíróság, amely értesült a tisztességtelen jellegről, ezáltal hivatalból történő felülvizsgálati jogkörét gyakorolja?

                  4)

                  A negyedik kérdés annak megoldására irányul, hogy az árverési értékesítést és az ingatlan odaítélését követően, ami potenciálisan a hitelező javára is történhet, a biztosítékként felajánlott és már végrehajtás alá vont ingatlan tulajdonjoga átruházásának joghatását is beleértve, összeegyeztethető-e az uniós joggal az olyan értelmezés, amely szerint az eljárás lezárását és a célul tűzött joghatás elérését, azaz a jelzálogjog érvényesítését követően az adós előterjeszthet-e új kifogásokat az eljárást befolyásoló tisztességtelen szerződési feltétel semmisségének megállapítása céljából, vagy az említett átruházási joghatás bekövetkezésével, ami a hitelező javára és az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzéssel történhet, a bíróság hivatalból történő felülvizsgálatról határozhat, amely akár az egész végrehajtási eljárás semmisségét vonhatja maga után, vagy végső soron hatással lehet a jelzálogjoggal fedezett kölcsönösszegekre és érintheti az árverési ajánlatok megtételének feltételeit?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.)


title: C-602/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Köln (Németország) által 2019. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – kohlpharma GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/24

      A Verwaltungsgericht Köln (Németország) által 2019. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – kohlpharma GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-602/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/30)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: kohlpharma GmbH

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az áruk szabad mozgásának az EUMSZ 34. cikkben rögzített elve és a gyógyszerek párhuzamos importjának ez alapján kidolgozott elvei abban az esetben is megkövetelik-e, hogy a nemzeti engedélyező hatóság hozzájáruljon a párhuzamosan importált gyógyszer adagolásával kapcsolatos adatok módosításához, ha a referenciaengedély hatályát vesztette, és a módosítást egy lényegében azonos hatóanyagot tartalmazó, eltérő formájú belföldi gyógyszerrel kapcsolatos adatoknak a párhuzamosan importált gyógyszerre vonatkozó, az exportáló államban jóváhagyott adatokkal kombinált átvételével indokolják?

                  2)

                  Az EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikkre tekintettel megtagadhatja-e a nemzeti hatóság az ilyen módosításhoz való hozzájárulást arra hivatkozva, hogy a párhuzamos importőrökre nem vonatkozik az időszakos gyógyszerbiztonsági jelentések benyújtásának kötelezettsége, és belföldi referenciaengedély hiányában nem állnak rendelkezésre a haszon/kockázat értékeléssel kapcsolatos naprakész adatok, a fennmaradó belföldi engedély eltérő gyógyszerformára vonatkozik, az azonos gyógyszerformára vonatkozóan az exportáló államban megadott engedéllyel szemben pedig eltérő hatóanyag koncentrációra vonatkozik, és ezenfelül a tájékoztató szövegekben nem vonhatók össze kétféle gyógyszerformára vonatkozó információk?


title: C-608/19. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. augusztus 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) kontra Zennaro Giuseppe Legnani Sas di Zennaro Mauro & C.

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/25

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2019. augusztus 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) kontra Zennaro Giuseppe Legnani Sas di Zennaro Mauro & C.
      (C-608/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/31)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Istituto nazionale per l'assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL)

         Alperes: Zennaro Giuseppe Legnani Sas di Zennaro Mauro & C.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az 1407/2013 rendelet (1) 3. és 6. cikkében rögzített, a támogatások odaítélésére vonatkozó szabályokat, hogy a korábbi támogatásokkal való halmozás miatt a támogathatóság felső határát túllépő kérelmező vállalkozás a kért támogatás tényleges folyósításáig választhatja a támogatás csökkentését (a projekt módosítása vagy megváltoztatása által), vagy az – adott esetben – lemond a már megkapott korábbi támogatások (egészéről vagy egy részéről) abból a célból, hogy a kifizethető összeg felső határán belül maradjon; ezenfelül úgy kell-e értelmezni ezeket a rendelkezéseket, hogy az említett különböző választási lehetőségek (módosítás vagy lemondás) akkor is érvényesek, ha azokról a nemzeti szabályozás és/vagy a támogatás odaítélésére vonatkozó nyilvános felhívás kifejezetten nem rendelkezik?

         (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. és 108. cikkének a csekély összegű támogatásokra való alkalmazásáról szóló, 2013. december 181407/2013/EU bizottsági rendelet (HL 2013. L 352., 1. o.)


title: C-616/19. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2019. augusztus 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. S., M. W., G. S. kontra Minister for Justice and Equality

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/26

      A High Court (Írország) által 2019. augusztus 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. S., M. W., G. S. kontra Minister for Justice and Equality
      (C-616/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: M. S., M. W., G. S.

         Alperes: Minister for Justice and Equality

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A 2005/85 irányelv (1) 25. cikke (2) bekezdésének d) és e) pontjában szereplő, az „érintett tagállamra” való hivatkozás a) azt az első tagállamot jelenti-e, amely valamely nemzetközi védelmet kérelmezőnek a menedékkel egyenértékű védelmet adott vagy b) azt a második tagállamot, amelyben nemzetközi védelem iránti ismételt kérelmet nyújtottak be, vagy c) e tagállamok közül bármelyiket?

                  2.

                  Ha valamely harmadik országbeli állampolgár az első tagállamban kiegészítő védelem formájában nemzetközi védelemben részesült és egy második tagállam területére utazik, a második tagállamban benyújtott újabb nemzetközi védelem iránti kérelem olyan joggal való visszaélésnek minősül-e, hogy a második tagállam elfogadhat olyan intézkedést, amelynek értelmében az ilyen ismételt kérelem elfogadhatatlan?

                  3.

                  A 2005/85 irányelv 25. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy az a tagállam, amelyet nem kötelez a 2011/95 irányelv, (2) azonban a 604/2013 rendelet (3) igen, olyan intézkedést fogad el, mint amelyről a jelen ügyben szó van, amely szerint elfogadhatatlan az olyan harmadik országbeli állampolgár által előterjesztett menedékjog iránti kérelem, akinek valamely másik tagállam korábban kiegészítő védelmet biztosított?

         (1)  A menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv (HL 2005. L 326., 13. o.; helyesbítés: HL 2006. L 236., 35. o.).

         (2)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.; helyesbítések: HL 2017. L 167., 58. o.; HL 2019. L 19., 20. o.).

         (3)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.).


title: C-658/19. sz. ügy: 2019. szeptember 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/27

      2019. szeptember 4-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
      (C-658/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Nardi, G. von Rintelen és S. Pardo Quintillán meghatalmazottak)

         Alperes: Spanyol Királyság

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság azáltal, hogy legkésőbb 2018. május 6-ig nem ültette át a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvet, (1) vagy legalábbis nem közölte a Bizottsággal az átültető rendelkezéseket, nem tett eleget az említett irányelv 63. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek;

                  —

                  kötelezze a Spanyol Királyságot az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdésének megfelelően a kötelezettségszegést megállapító ítélet kihirdetésének napjától számítva napi 89 548,20 euró összegű kényszerítő bírságnak a Bizottság által meghatározandó számlára történő megfizetésére mindaddig, amíg el nem fogadja a (EU) 2016/680 irányelv végrehajtásához szükséges intézkedéseket vagy azokról nem értesíti a Bizottságot;

                  —

                  kötelezze a Spanyol Királyságot az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdésének megfelelően egy átalányösszegnek a Bizottság által meghatározandó számlára történő megfizetésére, amely összeg a napi 21 321,00 euró összeg és azon napok számának szorzataként számítandó, amelyeken a jogsértés fennállt, de legalább 5 290 000 euró átalányösszeg megfizetésére;

                  —

                  a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A (EU) 2016/680 irányelv 63. cikke (1) bekezdésének megfelelően a tagállamok 2018. május 6-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és e rendelkezések szövegét haladéktalanul közlik a Bizottsággal.
      A Bizottságot egyetlen, az átültetéshez szükséges intézkedés elfogadásáról vagy hatálybalépéséről sem értesítették, és nem is jutott tudomására arra utaló tény, hogy az irányelvet átültették volna.
      A Spanyol Királyság több mint egy évvel az átültetésre nyitva álló határidő lejártát követően sem ültette át a (EU) 2016/680 irányelvet.

         (1)  HL 2016. L 119, 89. o.


title: T-217/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – DK kontra EKSZ („Közszolgálat – Fegyelmi eljárás – Büntetőjogi felelősség megállapítása – Nyugdíj egy adott összegének visszatartása szankció – Nyilvánvaló mérlegelési hiba – Arányosság – Indokolási kötelezettség – Enyhítő körülmények – Felelősség”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/30

      A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – DK kontra EKSZ
      (T-217/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Fegyelmi eljárás - Büntetőjogi felelősség megállapítása - Nyugdíj egy adott összegének visszatartása szankció - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Arányosság - Indokolási kötelezettség - Enyhítő körülmények - Felelősség”)
      (2019/C 357/36)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: DK (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt és R. Spac meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt az EKSZ 2017. május 23-i, a felperesre fegyelmi büntetést kiszabó határozat megsemmisítése, másrészt a felperest a belga bíróságok előtti büntetőeljárás során a védelemhez való jogának EKSZ általi állítólagos megértése miatt ért károk megtérítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék DK-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18.


title: T-308/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 4-i ítélete – Hamas kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – A terrorizmus elleni küzdelem keretében személyekkel, csoportokkal és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök befagyasztása – Harmadik állam hatóságának azon lehetősége, hogy a 2001/931/KKBP közös álláspont értelmében vett hatáskörrel rendelkező hatóságnak minősüljön – A pénzeszközök befagyasztására vonatkozó határozatok ténybeli alapja – Indokolási kötelezettség – Mérlegelési hiba – A be nem avatkozás elve – Védelemhez való jog – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – A Tanács jogi aktusainak hitelesítése”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/30

      A Törvényszék 2019. szeptember 4-i ítélete – Hamas kontra Tanács
      (T-308/18. sz. ügy) (1)

      („Közös kül- és biztonságpolitika - A terrorizmus elleni küzdelem keretében személyekkel, csoportokkal és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - Harmadik állam hatóságának azon lehetősége, hogy a 2001/931/KKBP közös álláspont értelmében vett hatáskörrel rendelkező hatóságnak minősüljön - A pénzeszközök befagyasztására vonatkozó határozatok ténybeli alapja - Indokolási kötelezettség - Mérlegelési hiba - A be nem avatkozás elve - Védelemhez való jog - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - A Tanács jogi aktusainak hitelesítése”)
      (2019/C 357/37)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Hamász (Doha, Katar) (képviselő: L. Glock ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben B. Driessen és A. Sikora-Kalėda, később B. Driessen és S. Van Overmeire meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészről a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló 2001/931/KKBP közös álláspont 2., 3. és 4. cikkének hatálya alá tartozó személyek, csoportok és szervezetek jegyzékének naprakésszé tételéről, valamint a (KKBP) 2017/1426 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. március 21-i (KKBP) 2018/475 tanácsi határozat (HL 2018. L 79., 26. o.) és a terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról, valamint az (EU) 2017/1420 végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. március 21-i (EU) 2018/468 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2018. L 79., 7. o.), másrészről pedig a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló 2001/931/KKBP közös álláspont 2., 3. és 4. cikkének hatálya alá tartozó személyek, csoportok és szervezetek listájának naprakésszé tételéről, valamint a 2018/475 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 30-i (KKBP) 2018/1084 tanácsi határozat (HL 2018. L 194., 144. o.) és a terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról, valamint a 2018/468 végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 30-i (EU) 2018/1071 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2018. L 194., 23. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a „»Hamas-Izz al-Din al-Qassem«-et is magában foglaló »Hamas« (»Hamász«)” szervezetre vonatkozó részeiben megsemmisíti a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló 2001/931/KKBP közös álláspont 2., 3. és 4. cikkének hatálya alá tartozó személyek, csoportok és szervezetek jegyzékének naprakésszé tételéről, valamint a (KKBP) 2017/1426 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. március 21-i (KKBP) 2018/475 tanácsi határozatot, a terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról, valamint az (EU) 2017/1420 végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. március 21-i (EU) 2018/468 tanácsi végrehajtási rendeletet, a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló 2001/931/KKBP közös álláspont 2., 3. és 4. cikkének hatálya alá tartozó személyek, csoportok és szervezetek listájának naprakésszé tételéről, valamint a 2018/475 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 30-i (KKBP) 2018/1084 tanácsi határozatot, valamint a terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról, valamint a 2018/468 végrehajtási rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 30-i (EU) 2018/1071 tanácsi végrehajtási rendeletet.

                  2)

                     Az Európai Unió Tanácsa viseli saját költségeit, valamint a Hamász részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 259., 2018.7.23.


title: T-680/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 9-i ítélete – SLL Service kontra EUIPO – Elfa International (LUMIN8) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – LUMIN8 ábrás védjegy – A korábbi LUMI európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2018/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/31

      A Törvényszék 2019. szeptember 9-i ítélete – SLL Service kontra EUIPO – Elfa International (LUMIN8)
      (T-680/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - LUMIN8 ábrás védjegy - A korábbi LUMI európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2018/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 357/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: SLL Service GmbH (Köln, Németország) (képviselő: C. Schmitt ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Lukošiūtė és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Elfa International AB (Västervik, Svédország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az Elfa International és az SLL Service közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. augusztus 28-án hozott határozata (R 2752/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az SLL Service GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: T-689/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 9-i ítélete – Executive Selling kontra EUIPO (EXECUTIVE SELLING) (Európai uniós védjegy – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – EXECUTIVE SELLING ábrás védjegy – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/32

      A Törvényszék 2019. szeptember 9-i ítélete – Executive Selling kontra EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
      (T-689/18. sz. ügy) (1)

      (Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - EXECUTIVE SELLING ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
      (2019/C 357/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Executive Selling (Párizs, Franciaország) (képviselők: V. Bouchara és A. Maier ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az EXECUTIVE SELLING ábrás megjelölés Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozására vonatkozó, 2018. szeptember 14-i határozata (R 313/2018-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Executive Sellinget kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: T-744/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – Oakley kontra EUIPO – Xuebo Ye (Egy szaggatott ellipszis ábrázolása) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Egy szaggatott ellipszist ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Egy ellipszist ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/33

      A Törvényszék 2019. szeptember 10-i ítélete – Oakley kontra EUIPO – Xuebo Ye (Egy szaggatott ellipszis ábrázolása)
      (T-744/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Egy szaggatott ellipszist ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Egy ellipszist ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 357/40)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: E. Ochoa Santamaría és I. Aparicio Martínez ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Xuebo Ye (Wenzhou, Kína)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Oakley és a Xuebo Ye közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. október 22-én hozott határozata (R 692/2018-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2018. október 22-i határozatát (R 692/2018-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a költségek viselésére, ideértve az Oakley, Inc. költségeit is.

         (1)  HL C 65., 2019.02.18


title: T-434/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. július 22-i végzése – Younique kontra EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A felszólalás visszavonása – Okafogyottság”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/34

      A Törvényszék 2019. július 22-i végzése – Younique kontra EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)
      (T-434/17. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság”)
      (2019/C 357/42)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Younique LLC (Alpine, Utah, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: M. Edenborough QC)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. García Murillo és A. Folliard-Monguiral meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Spanyolország) (képviselő: N. Fernández Fernández-Pacheco ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Jafer Enterprises R&D és a Younique közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. április 25-én hozott határozata (R 1564/2016-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A Törvényszék a Younique LLC-t kötelezi a saját költségei, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                     A Jafer Enterprises R&D, SLU maga viseli a saját költségeit.

         (1)  HL C 318., 2017.9.25.


title: T-511/19. sz. ügy: 2019. július 17-én benyújtott kereset – Staciwa kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/35

      2019. július 17-én benyújtott kereset – Staciwa kontra Bizottság
      (T-511/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Lengyelország) (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2018. november 7-i határozatát, amely a felperesnek nem ítélte meg a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 12. cikkének (2) bekezdése szerinti távozási díjat;

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2019. április 17-i határozatát, amely elutasítja a felperes által a fent említett határozattal szemben 2018. december 21-én benyújtott panaszt;

                  —

                  rendelkezzen a felperes által elszenvedett vagyoni kár megtérítéséről;

                  —

                  rendelkezzen a felperes által elszenvedett nem vagyoni kár megtérítéséről;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap: a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 2017. december 15-i feljegyzésére vonatkozó jogellenességi kifogás.

                  2.

                  A második jogalap: a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 12. cikkének (2) bekezdésére vonatkozó további jogellenességi kifogás.

                  3.

                  A harmadik jogalap: a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 12. cikke (2) bekezdésnek megsértése.

                  4.

                  A negyedik jogalap: az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése.

                  5.

                  Az ötödik jogalap: a bizalomvédelem elvének megsértése.

                  6.

                  A hatodik jogalap: a megfelelő ügyintézés elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértése.


title: T-529/19. sz. ügy: 2019. július 22-én benyújtott kereset – Adeso kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/36

      2019. július 22-én benyújtott kereset – Adeso kontra Bizottság
      (T-529/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Kenya) (képviselő: R. Martens ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a megtámadott határozatot, azaz, a 2019. május 10-i bizottsági határozatot, és állapítsa meg, hogy a FED/2013/313–770 és a FED/2013/316–291 támogatási szerződésekhez kapcsolódó, EUR 3 298 703,59, illetve EUR 11 919,40 összegű visszatérítési követelések megalapozatlanok;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy megsértették az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét, amely előírja a megfelelő ügyintézés elvét: nyilvánvalóan figyelmen kívül hagyják a meghallgatáshoz való jogot, valamint a jogbiztonság elvét, mivel azon számos és súlyos aggály ellenére, amelyet a felperes a vitatott könyvvizsgálói jelentéssel kapcsolatban felvetett, és annak ellenére, hogy a felperes számos alkalommal kérelmezett találkozót e fontos és tisztázatlan kérdések megbeszélése érdekében, a Bizottság megtagadta e találkozókat, jóllehet az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a meghallgatáshoz való jog biztosítása általánosan alkalmazandó, és az uniós intézmények határozatai jogszerűségének a feltétele, ezért azt mindig és mindenfajta eljárásban tiszteletben kell tartani.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy arányosság, a tisztességes eljárás, valamint a szerződéskötés során tanúsítandó jóhiszeműség elvét, amelyeket az EUSZ 5. cikk (4) bekezdése ír elő, megsértették azáltal, hogy azonnal elrendelték a visszatérítést, anélkül, hogy lehetőséget biztosítottak volna felperesnek arra, hogy a vitatott könyvvizsgálói megállapításokra megfelelő magyarázatot adjon átfogóan kidolgozott vezetői válasz és a javasolt találkozók segítségével, ezenfelül az alperes nem járt el jóhiszemű módon, és túllépte a cél eléréséhez megfelelő és szükséges mértéket, noha elegendő lett volna mindenekelőtt egy egyezség megkötése, amint azt a támogatási szerződés általános feltételei javasolják. Az alperes határozatának indokolásához nem volt szükséges vagy alapvető az, hogy figyelmen kívül hagyja a felperes kérelmét aziránt, hogy mindenekelőtt kössenek egyezséget. Ez teljes mértékben ellentétes az arányosság elvével, amely szerint abban az esetben, ha számos megfelelő intézkedés áll rendelkezésre, amint a jelen esetben is, a legkevésbé korlátozó és terhes intézkedést kell igénybe venni (amire nem került sor).


title: T-536/19. sz. ügy: 2019. július 27-én benyújtott kereset – Militos Symvouleftiki kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/37

      2019. július 27-én benyújtott kereset – Militos Symvouleftiki kontra Bizottság
      (T-536/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/45)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Militos Symvouleftiki AE (Athén, Görögország) (képviselő: K. Farmakidis-Markou ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a PR/2018–16/ATH. sz. ajánlati felhívástól való elállásról szóló, 2019. május 29-én közölt határozatot, amely ajánlati felhívás olyan keretmegállapodás megkötésére irányul, amelynek tárgya szolgáltatások nyújtása a kommunikációs tevékenységek szervezése területén, és amely felhívást a Hivatalos Lapban a HL 2019/S 110–267174 szám alatt tették közzé.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első megsemmisítési jogalap a megtámadott aktus téves és nem megalapozott indokolásán, valamint a nyilvánvaló értékelési hibán alapul. A megtámadott aktus indokolásával ellentétben a felperes ajánlata nem haladta meg a projektre meghatározott költségvetést, és nem mutatták be kifejezetten, hogy minden ajánlat meghaladta a meghatározott költségvetést.

                  2.

                  A második megsemmisítési jogalap azon alapul, hogy tévesen alkalmazták az ajánlati felhívás azon rendelkezését, amely az ajánlatok összehasonlító értékelési módját az ajánlatok kizárási okaként, vagy egyébként az ajánlattétel formális feltételeként határozza meg. A referenciaértékek összege, amely a megtámadott aktus szerint meghaladja a keretmegállapodás költségvetését, csupán a legkedvezőbb ajánlat meghatározására szolgáló eszköz, és nem felel meg pontosan a szolgáltatásokkal kapcsolatban a megállapodás teljesítése időpontjában fennálló beszerzési igényeknek.

                  3.

                  A harmadik megsemmisítési jogalap a költségvetési rendelet 171. cikkében foglalt lehetőséggel való visszaélésen alapul. A közbeszerzési eljárástól való elállás indokolása ellentmondásos, másként kifejezve az ajánlatkérő szükségletének túlértékelésére helyezi a hangsúlyt, következésképpen arra, hogy észszerű valószínűsége van annak, hogy a megállapodás végső költsége a teljesítés időpontjában alacsonyabb lesz, továbbá az indokolás hiányosságokat mutat, másként kifejezve nem mutatja be kifejezetten, hogy a részt vevő társaságok minden ajánlata meghaladta a költségvetést, így objektív módon azt a benyomást kelti, hogy az aktust más ok miatt fogadták el, mint amelyre hivatkoztak.

                  4.

                  A negyedik megsemmisítési jogalap azon alapul, hogy elégtelen az indokolás azzal kapcsolatban, hogy nem alkalmazták a 2018/1046 rendelet (1) 169. cikkének (2) bekezdését.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.).


title: T-573/19. sz. ügy: 2019. augusztus 16-án benyújtott kereset – DS és társai kontra Bizottság és EKSZ

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/38

      2019. augusztus 16-án benyújtott kereset – DS és társai kontra Bizottság és EKSZ
      (T-573/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/46)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: DS és 718 másik felperes (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperesek: Európai Bizottság és Európai Külügyi Szolgálat

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperesek 2019. évi szabadsága napjai számának a megállapításáról szóló határozatokat;

                  —

                  a Bizottságot és az EKSZ-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen, A személyzeti szabályzat X. mellékletének 6. cikke irányuló jogellenességi kifogásra alapított jogalapra hivatkoznak, amelyet ugyanazon indokokkal támasztanak alá, mint amelyeket a Törvényszék a 2018. december 4-i Carreras Sequeros és társai kontra Bizottság ítéletben (T-518/16, EU:T:2018:873) figyelembe vett. A felperesek szerint az alperes intézmények megtagadták ezen ítélet alkalmazását, holott annak joghatásait nem függesztették fel, ami a Törvényszék ítélete végrehajtásának jogellenes felfüggesztésével egyenértékű.


title: T-575/19. sz. ügy: 2019. augusztus 19-én benyújtott kereset – EI kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/38

      2019. augusztus 19-én benyújtott kereset – EI kontra Bizottság
      (T-575/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: EI (képviselő: R. Mbonyumutwa ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot arra, hogy kártalanítsa a felperest:

                              —

                              először is azon nem vagyoni kárért, amely őt a bőrszínén alapuló hátrányos megkülönböztetés miatt érte, és ennek alapján fizessen neki 123 600 (százhuszonháromezer hatszáz) eurót;

                              —

                              másodszor azon nem vagyoni kárért, amely őt az előléptetésének hátrányos megkülönböztetés miatti elmaradása következtében érte, és ennek alapján fizessen neki 48 670,56 (negyvennyolcezer hatszázhetven euró és 56 cent) eurót;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot a felperes érdemeinek pártatlan és tárgyilagos újraértékelésére, és adott esetben léptesse őt elő;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kinevezésre jogosult hatóságnak a felperes előléptetését mellőző és a 2018. évi időszakra vonatkozó előléptetések végleges listáját megállapító határozattal szemben a felperes által benyújtott panaszt elutasító 2019. május 23-i határozattal szembeni kereset alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az előléptetési eljárás során nyilvánvaló mérlegelési hibák elkövetésére vonatkozik. E jogalap négy részre oszlik.

                              —

                              Az első rész a felperesre vonatkozó értékelő jelentések pontatlanságára és szubjektív jellegére vonatkozik. E tekintetben a felperes szerint három hibát követtek el. Az első az, hogy a felperesre vonatkozó jelentéseket ugyanazon személy készítette el, a második az értékelő jelentések pontatlanságához kapcsolódik, a harmadik pedig a felperes önértékelése figyelembevételének elmulasztásából ered.

                              —

                              A második rész a nyelvismeret értékelésére vonatkozó objektív teszt hiányát érinti. E tekintetben a felperes szerint három hibát követtek el. Az első hiba az, hogy a felperesre vonatkozó jelentéseket ugyanazon személy készítette el, a második a piacon elérhető objektív tesztek igénybevételének elmaradására vonatkozik, a harmadik pedig abból ered, hogy az értékelés nem felel meg a valóságnak.

                              —

                              A harmadik rész az ellátott feladatok felelősségi szintje értékelésének szubjektív jellegére vonatkozik.

                              —

                              A negyedik rész a figyelembe vett tényezők kiválasztásának szubjektív jellegéhez kapcsolódik.

                  2.

                  A második jogalap az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésére vonatkozik. E tekintetben a felperes két érvet hoz fel.

                              —

                              Az első érv arra vonatkozik, hogy az előléptetési eljárásban rejlő szubjektív jelleg kizárólag a felperes hátrányára van.

                              —

                              A második érv azzal kapcsolatos, hogy az előléptetése elmaradásának okaira vonatkozó érdeklődésére a felettese elektronikus levélben adott választ, ami azt bizonyítja, hogy az előléptetési eljárás se nem tárgyilagos, se nem pártatlan.


title: T-753/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 5-i ítélete – C&A kontra EUIPO (#BESTDEAL) („Európai uniós védjegy – A #BESTDEAL európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/33

      A Törvényszék 2019. szeptember 5-i ítélete – C&A kontra EUIPO (#BESTDEAL)
      (T-753/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A #BESTDEAL európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 357/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: C&A AG (Zug, Svájc) (képviselő: P. Koch Moreno ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a #BESTDEAL ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. október 26-án hozott határozata (R 1234/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A C&A AG viseli a saját költségein felül az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) költségeit.

         (1)  HL C 65., 2019.2.18.


title: T-584/19. sz. ügy: 2019. augusztus 22-én benyújtott kereset – thyssenkrupp kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/41

      2019. augusztus 22-én benyújtott kereset – thyssenkrupp kontra Bizottság
      (T-584/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: thyssenkrupp AG (Duisburg és Essen, Németország) (képviselők: M. Klusmann, J. Ziebarth és M. Dästner ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest a jelen eljárás költségeinek viselésére, ideértve az esetleges beavatkozó felek költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen határozott meg új releváns termékpiacokat az autóipari felhasználásra szánt tűzihorganyzott acél és a csomagolóacél bizonyos típusai vonatkozásában, és ez az összefonódás után kialakult piaci erő téves elemzéséhez vezetett, különösen mivel a határozat nem ismerte el a keresleti és a kínálati oldalon való helyettesíthetőség lényeges elemeit. Ezért a felperes szerint az alperes tévesen nem vette figyelembe a piac meghatározása során az elektrogalvanizált acélt, és tévesen hagyta figyelmen kívül a galvanizált ipari és autóipari termékek helyettesíthetőségét.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen határozott meg világszintű piacok helyett EGT-szintű piacokat mind az autóipari felhasználásra szánt tűzihorganyzott acél, mind pedig a csomagolóacél vonatkozásában. Az alperes ezért tévesen értelmezte a piackutatásának és a felek által szolgáltatott belső dokumentumok értékelésének eredményeit, és nem tartotta magát a megfelelő eljáráshoz és a tisztességes eljárás elveihez, mivel nem végzett kellően alapos gazdasági elemzést. Továbbá a Bizottság állítólag nem támaszkodott döntő és meggyőző bizonyítékokra annak megállapításakor, hogy az import nem befolyásolja az autóipari felhasználásra szánt tűzihorganyzott acél és a csomagolóacél árának az EGT-n belüli alakulását.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályokat sértett, és érdemi kérdésben tévedett, amikor az autóipari felhasználásra szánt tűzihorganyzott acél elkülönülő termékpiaca vonatkozásában állítólag a tényleges verseny jelentős akadályozását állapította meg.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az ónozott lemez, az elektrolitikus úton króm-oxiddal bevont acél és a hengerelt acél állítólagos elkülönülő termékpiacaira tekintettel a Bizottság versenyjogi értékelése a „hatékony verseny jelentős akadályozása” kritériumának téves értelmezésén és alkalmazásán alapul, mivel az említett értékelés jogellenesen kombinálja a tényleges versenynek az egyedi erőfölényből eredő, illetve a horizontális nem összehangolt (oligopolisztikus) hatásokból eredő jelentős akadályozásának egymással össze nem egyeztethető elemeit. A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el az import értékelése vonatkozásában, amely a piaci vizsgálatból és néhány félreértelmezett belső dokumentumból szelektíven kiemelt idézeteken alapul, aminek következtében az alperes tévesen figyelmen kívül hagyta az ónozott lemez és az elektrolitikus úton króm-oxiddal bevont acél importja magas szintjének relevanciáját, és annak lehetőségét, hogy újrahengerelők lépnek be a piacra, amint erre a világ más részein már sor került.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az autóipari felhasználásra szánt tűzihorganyzott acél és a csomagolóacél vonatkozásában felajánlott korrekciós intézkedéseket az alperes indokolatlanul utasította el. A felperes továbbá azt állítja, hogy a Bizottság nem végezte el a felajánlott korrekciós intézkedések megfelelő piaci vizsgálatát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette a megfelelő indokolásra vonatkozó kötelezettségét azzal kapcsolatban, hogy a szemcseorientált elektromos acél vonatkozásában a kifogásközlésben előzetesen megfogalmazott kétségei miért oszlottak el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy az alperes eljárási hibát követett el, mivel nem követelte meg, hogy az I. és II. vizsgálati szakaszban a piaci szereplőknek küldött számos tájékoztatáskérésre válaszoljanak, amely tájékoztatáskérésekre számos esetben nem érkezett válasz. A felperes előadja, hogy ez eljárási hibához vezetett, és a bizonyítékok elferdítését eredményezte.


title: T-595/19. sz. ügy: 2019. augusztus 30-án benyújtott kereset – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/42

      2019. augusztus 30-án benyújtott kereset – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (T-595/19. sz. ügy)
      (2019/C 357/51)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Ciprus) (képviselők: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister és V. Marsland, Solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Fontana Food AB (Tyresö, Svédország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a GRILLOUMI BURGER európai uniós szóvédjegy bejelentése – 15 963 283. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. június 19-én hozott határozata (R 1356/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze saját költségei, valamint a törlést kérelmező fél költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: T-621/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. július 18-i végzése – Taminco és Arysta LifeScience Great Britain kontra EFSA

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/43

      A Törvényszék 2019. július 18-i végzése – Taminco és Arysta LifeScience Great Britain kontra EFSA
      (T-621/17. sz. ügy) (1)

      (2019/C 357/52)
      Az eljárás nyelve: angol
      A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: T-335/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. augusztus 23-i végzése – Cantieri del Mediterraneo kontra Bizottság

text:
               21.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/44

      A Törvényszék 2019. augusztus 23-i végzése – Cantieri del Mediterraneo kontra Bizottság
      (T-335/19. sz. ügy) (1)

      (2019/C 357/54)
      Az eljárás nyelve: olasz
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 246., 2019.7.22.


title: C-665/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-353/15. sz., NeXovation kontra Bizottság ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a NeXovation, Inc. által 2019. szeptember 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/23

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-353/15. sz., NeXovation kontra Bizottság ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a NeXovation, Inc. által 2019. szeptember 5-én benyújtott fellebbezés
      (C-665/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: NeXovation, Inc. (képviselők: A. von Bergwelt, M. Nordmann, L. Hettstedt Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 3. és 4. pontját, és semmisítse meg a Németország által a Nürburgring javára végrehajtott SA.31550 számú állami támogatásról szóló 2014. október 1-jei bizottsági határozat (1) 3. cikkének (2) bekezdését és 1. cikkének utolsó francia bekezdését (a 2015. április 13-i helyesbítéssel);

                  —

                  másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 3. és 4. pontját, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés két fellebbezési jogalapon alapul:
      Az első megtámadott határozatot illetően a Törvényszék tévesen alkalmazta az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdését, mivel a fellebbező személyében érintett volt. A Törvényszék tévesen ítélte meg azt, hogy az ügy nem a tipikus esetre vonatkozik, amelyben a több termékértékesítő közötti verseny érintett, hanem egy bizonyos árura ajánlatot tevő személyek közötti verseny érintett.
      A második megtámadott határozatot illetően a Törvényszék tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdését, a 659/1999/EK eljárási rendelet (2) 4. cikkének (3) bekezdését és 20. cikkének (2) bekezdését, valamint a gondos és pártatlan vizsgálat elvét.

         (1)  A Németország által a Nürburgring javára végrehajtott SA.31550 (2012/C) (korábbi 2012/NN) számú állami támogatásról szóló, 2014. október 1-jei (EU) 2016/151 bizottsági határozat (az értesítés a C(2014) 3634. számú dokumentummal történt) (HL 2016. L 34., 1. o.).

         (2)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-671/19. sz. ügy: A Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgium) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra État belge

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/24

      A Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgium) által 2019. szeptember 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra État belge
      (C-671/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Az alapeljárás felei

      Felperes: X

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2016/801 irányelv (1) 34. cikkének (5) bekezdésében szereplő azon utalást, miszerint az e cikkben előírt jogorvoslatot „a nemzeti joggal összhangban” kell megszervezni, úgy kell-e értelmezni, hogy kizárólag a nemzeti jogalkotó feladata e jogorvoslat szabályainak a meghatározása, anélkül hogy a nemzeti bíróságnak meg kellene vizsgálnia, hogy e szabályok megfelelnek-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének értelmében vett hatékony jogorvoslathoz való jognak?

                  2)

                              a)

                              Ha az első kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdésében előírt jogorvoslatnak ahhoz, hogy a Charta 47. cikke értelmében hatékony legyen, tartalmaznia kell annak a lehetőségét, hogy minden esetben elérhető legyen a rendkívüli sürgősség körülményei között lefolytatott kivételes jogorvoslati eljárás, ha az érintett személy bizonyítja, hogy kellő gondosságot tanúsított, valamint ha a rendes eljárás lefolytatásához szükséges határidők tiszteletben tartása megakadályozhatja a szóban forgó tanulmányok végzését?

                              b)

                              Ha erre a kérdésre nemleges választ kell adni, ugyanilyen nemleges válasz adandó akkor is, ha a határozat rövid határidőn belüli meghozatalának elmaradása azzal a veszéllyel jár, hogy az érintett személy visszafordíthatatlanul elveszít egy tanulmányi évet?

                  3)

                  Ha a második kérdés a) vagy b) alkérdésére igenlő választ kell adni, a nemzeti bíróságnak előnyben kell-e részesítenie a törvény 2016/801 irányelv céljának megfelelő értelmezését annak érdekében, hogy az irányelv által követett célkitűzésnek megfelelő eredményre jusson azzal, hogy elfogadja az ezen irányelv 20. cikkében hivatkozott határozat végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelemnek a rendkívüli sürgősség körülményei közötti megvizsgálását, jóllehet a törvény előkészítő munkálatai alapján úgy tűnhet, hogy nem ez volt a jogalkotó szándéka?

                  4)

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges választ kell adni, akkor a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdésében előírt jogorvoslat azt követeli-e meg a tagállamoktól, hogy a Charta 47. cikkének való megfelelés érdekében előírják, hogy bizonyos körülmények között a bíróság a hatóságot a vízum kibocsátására kötelezhesse?

         (1)  A harmadik országbeli állampolgárok kutatás, tanulmányok folytatása, gyakorlat, önkéntes szolgálat, diákcsereprogramok vagy oktatási projektek, és au pair tevékenység céljából történő beutazásának és tartózkodásának feltételeiről szóló, 2016. május 11-i (EU) 2016/801 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 132., 21. o.).


title: T-433/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Dehousse kontra az Európai Unió Bírósága („Dokumentumokhoz való hozzáférés – Az Európai Unió Bírósága – Az adminisztratív feladatok gyakorlásával összefüggésben az intézmény birtokában lévő dokumentumok – A Törvényszék egyik korábbi bírája által benyújtott, hozzáférés iránti kérelem – A hozzáférés részleges megtagadása – Az Unió szerződésen kívüli felelőssége”)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/42

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – Dehousse kontra az Európai Unió Bírósága
      (T-433/17. sz. ügy) (1)

      („Dokumentumokhoz való hozzáférés - Az Európai Unió Bírósága - Az adminisztratív feladatok gyakorlásával összefüggésben az intézmény birtokában lévő dokumentumok - A Törvényszék egyik korábbi bírája által benyújtott, hozzáférés iránti kérelem - A hozzáférés részleges megtagadása - Az Unió szerződésen kívüli felelőssége”)
      (2019/C 399/50)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Franklin Dehousse (Brüsszel, Belgium) (képviselők: L. Levi és S. Rodrigues ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Bírósága (képviselők: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano és V. Hanley-Emilsson meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészről az azon 2017. május 18-i és 22-i határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amely határozatokban az Európai Unió Bírósága nem adott helyt a bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférés iránt a felperes által 2017. január 27-én, illetve 2016. december 14-én benyújtott kérelemnek, másrészről a felperes által 2016. július 15. és augusztus 10. között benyújtott tájékoztatás iránti kérelmek elutasításakor az Európai Unió Bírósága által tanúsított vétkes magatartás miatt a felperes által állítólagosan elszenvedett nem vagyoni kár megtérítése iránt az EUMSZ 268. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférés iránt Franklin Dehousse által benyújtott második megerősítő kérelem elutasításáról szóló, 2017. május 18-i határozatot abban a részében megsemmisíti, amelyben az megtagadta „a Skouris elnök, illetve kabinetvezetője, valamint a német hatóságok között 2011 és 2015 között lezajlott, mindkét irányú levélváltáshoz” való hozzáférést.

                  2)

                     A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                     Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11.


title: T-399/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 17-i ítélete – TrekStor kontra EUIPO (Theatre) („Európai uniós védjegy – A Theatre európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/50

      A Törvényszék 2019. szeptember 17-i ítélete – TrekStor kontra EUIPO (Theatre)
      (T-399/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A Theatre európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)
      (2019/C 399/60)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: TrekStor Ltd (Hong Kong, Kína) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber és N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő(k): S. Hanne meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Theatre szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. április 26-án hozott határozata (R 2238/2017–2 sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a TrekStor Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20.


title: C-755/19. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2019. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – T. H. C. kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/29

      A Conseil d'État (Belgium) által 2019. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – T. H. C. kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (C-755/19. sz. ügy)
      (2019/C 423/36)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: T. H. C.

         Alperes: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozás) (1) 46. cikkét – amely szerint a kérelmezőknek hatékony jogorvoslathoz való jogot kell biztosítani a „nemzetközi védelem iránti kérelem ügyében” hozott határozatok tárgyában –, és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti eljárási szabály, mint a loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (a külföldieknek az ország területére történő beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló, 1980. december 15-i törvény) 57/6. cikke 3. §-a első albekezdésének 5. pontjával és 57/6/2. cikkének 1. §-ával összefüggésben értelmezett 39/57. cikke 1. §-ának második albekezdése 3opontjának második mondata, amely a közigazgatási határozat kézbesítésétől számítva öt „naptári” napban határozza meg a harmadik országbeli állampolgár által benyújtott nemzetközi védelem iránti ismételt kérelem elfogadhatatlanságát kimondó határozat elleni jogorvoslat benyújtására nyitva álló határidőt, amennyiben „a külföldi a kérelme időpontjában [ugyanezen törvénynek] a 74/8. cikkében és a 74/9. cikkében említett meghatározott helyen található vagy őt a kormány rendelkezésére bocsátották”?

         (1)  HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.


title: T-500/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 3-i ítélete – Puma kontra EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az MG PUMA európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi GINMG európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A megjelölések hasonlósága – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/42

      A Törvényszék 2019. október 3-i ítélete – Puma kontra EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)
      (T-500/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az MG PUMA európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi GINMG európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A megjelölések hasonlósága - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2019/C 423/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Puma SE (Herzogenaurach, Németország) (képviselők: P. Trieb és M. Schunke)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: K. Zajfert, A. Folliard-Mongurial és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Destilerias MG, SL (Vilanova i la Geltru, Spanyolország) (képviselők: E. Manresa Medina és J. Manresa Medina ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Destilerias MG és a Puma közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. június 6-án hozott határozata (R 2019/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Puma SE-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 373., 2018.10.15.


title: T-183/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 26-i végzése – VL és társai kontra Parlament

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/72

      A Törvényszék 2019. szeptember 26-i végzése – VL és társai kontra Parlament
      (T-183/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 423/85)
      Az eljárás nyelve: angol
      A kibővített első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14.


title: T-677/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 18-i végzése – ClientEarth kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Belső piac – Környezet – (EU) 2017/1154 rendelet – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/51

      A Törvényszék 2019. szeptember 18-i végzése – ClientEarth kontra Bizottság
      (T-677/17. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Belső piac - Környezet - (EU) 2017/1154 rendelet - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 423/65)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ClientEarth (London, Egyesült Királyság) (képviselő: A. Jones barrister)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Becker, G. Gattinara és M. Huttunen meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 692/2008/EK bizottsági rendelet és az 1230/2012/EU bizottsági rendelet módosításáról, valamint a 692/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló (EU) 2017/1151 bizottsági rendeletnek és a 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a könnyű személy- és haszongépjárművek valós vezetési feltételek melletti kibocsátásai (Euro 6) tekintetében történő módosításáról szóló 2017. június 6-i (EU) 2017/1154 bizottsági rendelet (HL 2017. L 175., 708. o.) részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     A felek maguk viselik a saját költségeiket.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20.


title: C-490/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. október 16-i ítélete (a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SD kontra Agrárminiszter (Előzetes döntéshozatal – Közös agrárpolitika – Méhészeti ágazat – 1308/2013/EU rendelet – (EU) 2015/1366 felhatalmazáson alapuló rendelet – Támogatás iránti kérelem – Feltételek – A méhcsaládok minimális száma – Visszaható hatályú megállapítás – A jogbiztonság elve – A bizalomvédelem elve)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/13

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. október 16-i ítélete (a Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SD kontra Agrárminiszter
      (C-490/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös agrárpolitika - Méhészeti ágazat - 1308/2013/EU rendelet - (EU) 2015/1366 felhatalmazáson alapuló rendelet - Támogatás iránti kérelem - Feltételek - A méhcsaládok minimális száma - Visszaható hatályú megállapítás - A jogbiztonság elve - A bizalomvédelem elve)
      (2019/C 423/15)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SD

         Alperes: Agrárminiszter

         Rendelkező rész

      A kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatok függvényében a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a körülmény, hogy az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 55. cikkének (1) bekezdése alapján egy új hároméves időszakra szóló programot dolgoz ki a méhészeti ágazatra vonatkozóan, egyrészt a támogatás ebben az ágazatban való nyújtásának az előző programok keretében előírtaktól eltérő feltételeit állapítja meg, másrészt pedig lehetővé teszi a méhészek számára, hogy az említett támogatásban az e szabályozás hatálybalépését megelőző időponttól kezdve részesüljenek, amennyiben teljesítik az e szabályozás által előírt új feltételeket.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: T-599/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. október 10-i végzése – Aeris Invest kontra ESZT („Megsemmisítés iránti kereset – Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa – A Banco Popular Español szanálási programja – A Banco Popular Español utólagos, végleges értékelésének hiánya – Keresettel nem megtámadható jogi aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               16.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 423/53

      A Törvényszék 2019. október 10-i végzése – Aeris Invest kontra ESZT
      (T-599/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa - A Banco Popular Español szanálási programja - A Banco Popular Español utólagos, végleges értékelésének hiánya - Keresettel nem megtámadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 423/67)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez és A. Sellés Marco ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (képviselők: A. Valavanidou, I. Georgiopoulos és E. Muratori meghatalmazottak, segítőik: B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc és M. Rickert ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A „Banco Popular Español, SA utólagos, végleges értékelését mellőző, a felperessel 2018. szeptember 14-i levélben közölt ESZT határozat” megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Aeris Invest Sàrl-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-803/19. sz. ügy: 2019. november 19-én benyújtott kereset – etc-gaming és Casino-Equipment kontra Bizottság

text:
               10.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/80

      2019. november 19-én benyújtott kereset – etc-gaming és Casino-Equipment kontra Bizottság
      (T-803/19. sz. ügy)
      (2020/C 45/66)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: etc-gaming GmbH (Bécs, Ausztria) és Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Bécs) (képviselő: A. Schuster ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót arra, hogy térítse meg a felperesek vagyonában jogellenesen és vétkesen azáltal okozott 110 836 927,73 euró összegű kárt, hogy nem biztosította az EJEE 6. cikkének (1) bekezdése és 13. cikke, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikke értelmében vett kérelmezett jogorvoslatot;

                  —

                  másodlagosan kötelezze érdemben az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót arra, hogy térítse meg a felperesek vagyonában jogellenesen és vétkesen azáltal okozott és jövőben bekövetkező kárt, hogy nem biztosította az EJEE 6. cikkének (1) bekezdése és 13. cikke, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikke értelmében vett kérelmezett jogorvoslatot;

                  —

                  az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következőkre hivatkoznak:
      Az Unió azáltal, hogy elmulasztotta az EJEE és a Charta hatékony jogorvoslatra vonatkozó követelményeinek végrehajtását, a felpereseknek jogellenesen és vétkesen legalább 110 836 927,73 eurós kárt okozott. E károk abból állnak, hogy a felperesek azon jogorvoslat hiányában, amely lehetővé tette volna annak felülvizsgálatát, hogy a nemzeti bíróságok elmulasztottak a Bíróság elé előzetes döntéshozatal iránti kérelmet előterjeszteni, holott arra kötelesek lettek volna, jogilag nem voltak olyan helyzetben, hogy biztosítsák az uniós jog érvényesülését, és ezáltal azt, hogy az uniós jog elsőbbsége miatt ne alkalmazzák a szerencsejátékokról szóló törvény nemzeti adórendelkezéseit, amelyek ahhoz vezetnek, hogy az ugyanazon időszak alatt elért fogalom többszörösének megfelelő adót kell megfizetni.