title: C-783/19. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comité Interprofessionel du Vin de Champagne kontra GB

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/31

      Az Audiencia Provincial de Barcelona (Spanyolország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comité Interprofessionel du Vin de Champagne kontra GB
      (C-783/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/31)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Comité Interprofessionel du Vin de Champagne

         Ellenérdekű fél: GB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Valamely eredetmegjelölés oltalmának hatálya nem csak a hasonló termékekkel szemben, hanem olyan szolgáltatásokkal szemben is lehetővé teszi-e annak védelmét, amelyek az említett termékek közvetlen vagy közvetett értékesítéséhez kapcsolódhatnak?

                  2)

                  A félrevezető utalással bekövetkező bitorlás kockázata, amelyre a közösségi rendeletek (1) (2) említett cikkei hivatkoznak, elsődlegesen a név vizsgálatának elvégzését igényli-e az átlagfogyasztóra gyakorolt hatásának meghatározása céljából, vagy a félrevezető utalással bekövetkező bitorlás kockázatának elemzéséhez előzetesen meg kell határozni, hogy azonos, hasonló vagy pedig olyan összetett termékekről van-e szó, amelyeknek egyik alkotóelemét eredetmegjelölés oltalma alatt álló termék képezi?

                  3)

                  A félrevezető utalással bekövetkező bitorlás kockázatát objektív paraméterekkel kell-e meghatározni, ha a nevek teljesen vagy nagyon nagy mértékben megegyeznek, vagy az idéző és idézett termékekre és szolgáltatásokra figyelemmel azt eltérő fokozatok szerint lehet megállapítani azon következtetés levonásához, hogy a félrevezető utalás kockázata csekély vagy jelentéktelen?

                  4)

                  A hivatkozott szabályozás által biztosított oltalom a félrevezető utalás vagy kihasználás veszélye esetén e termékek sajátosságaira jellemző különös oltalomnak tekinthető-e, vagy az oltalomnak mindenképpen a tisztességtelen verseny szabályaihoz kell kapcsolódnia?

         (1)  A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet (HL 2006. L 93., 12. o.) 13. cikke

         (2)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 671. o.) 103. cikke


title: T-568/19. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2019. szeptember 26-i végzése – Micreos Food Safety kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés – Bakteriofág – Listeria – Listex™ P100 – Elfogadhatatlanság”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/53

      A Törvényszék elnökének 2019. szeptember 26-i végzése – Micreos Food Safety kontra Bizottság
      (T-568/19. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - Bakteriofág - Listeria - Listex™ P100 - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 19/65)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Micreos Food Safety BV (Wageningen, Hollandia) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Eggers, W. Farrell és I. Galindo Martín meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikken és az EUMSZ 279. cikken alapuló, valamint az Európai Bizottság 2019. június 17-i azon állítólagos határozata végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem, amellyel állítólagosan megtagadta a Listex™ P100 forgalmazását, hogy azt állati eredetű, fogyasztásra kész élelmiszerekhez technológiai segédanyagként használják.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-795/19. sz. ügy: A Riigikohus (Észtország) által 2019. október 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XX kontra Tartu vangla

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/32

      A Riigikohus (Észtország) által 2019. október 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XX kontra Tartu vangla
      (C-795/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/32)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Riigikohus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XX

         Alperes: Tartu vangla

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 2[7]-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 2. cikkének a 4. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését, hogy azzal ellentétesek az olyan nemzeti jogszabályok, amelyek azt írják elő, hogy az előírt normát el nem érő, csökkent hallás a büntetés-végrehajtási tisztviselői tevékenység abszolút akadályát képezi, és amelyek nem engedik meg korrekciós segédeszközök alkalmazását a hallással kapcsolatos követelmények teljesítésének megítélése céljából?

         (1)  HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-774/19. sz. ügy: A Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Szlovénia) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A. B. és B. B. kontra Personal Exchange International Limited

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/19

      A Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Szlovénia) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A. B. és B. B. kontra Personal Exchange International Limited
      (C-774/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/23)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A. B. és B. B.

         Alperes: Personal Exchange International Limited

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 44/2001 rendelet (1) 15. cikkének (1) bekezdését, hogy a fogyasztó által kereskedelmi vagy szakmai tevékenységén kívül eső céllal megkötött szerződésnek minősíthető egy olyan, online pókerjátékra vonatkozó, távollevők közötti szerződés is, amelyet valamely magánszemély interneten keresztül kötött meg egy külföldi onlinejáték üzemeltetővel, és amelyre vonatkoznak e játéküzemeltető általános szerződési feltételei, ha a szóban forgó magánszemély több éven keresztül az így megszerzett jövedelemből vagy pókerjátékon szerzett nyereményekből tartotta el magát, noha e tevékenységi kört hivatalosan nem vetette nyilvántartásba, egyébként pedig e tevékenység végzését harmadik személyek részére nem kínálja fel fizetős szolgáltatásként a piacon?

         (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet.


title: T-31/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 27-i ítélete – Izuzquiza és Semsrott kontra Frontex („Dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A Frontex által a Földközi-tenger központi térségében 2017-ben folytatott tengeri művelettel kapcsolatos dokumentumok – Bevetett hajók – A hozzáférés megtagadása – Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A közbiztonsághoz fűződő közérdek védelmével kapcsolatos kivétel”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/44

      A Törvényszék 2019. november 27-i ítélete – Izuzquiza és Semsrott kontra Frontex
      (T-31/18. sz. ügy) (1)

      („Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A Frontex által a Földközi-tenger központi térségében 2017-ben folytatott tengeri művelettel kapcsolatos dokumentumok - Bevetett hajók - A hozzáférés megtagadása - Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A közbiztonsághoz fűződő közérdek védelmével kapcsolatos kivétel”)
      (2020/C 19/51)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Luisa Izuzquiza (Madrid, Spanyolország) és Arne Semsrott (Berlin, Németország) (képviselők: S. Hilbrans és R. Callsen ügyvédek, valamint J. Pobjoy barrister)

         Alperes: Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (képviselők: H. Caniard és T. Knäbe meghatalmazottak, segítőik: B. Wägenbaur és J. Currall ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A Földközi–tenger központi térségében 2017. június 1. és 2017. augusztus 30. között a Triton közös művelet keretében bevetett valamennyi hajó nevére, lobogójára és típusára vonatkozó információkat tartalmazó dokumentumokhoz való hozzáférés megtagadásáról szóló, 2017. november 10-i CGO/LAU/18911c/2017. sz. Frontex-határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Luisa Izuzquizát és Arne Semsrottot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-776/19. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VB, WA kontra BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/19

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VB, WA kontra BNP Paribas Personal Finance SA
      (C-776/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/24)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: VB, WA

         Alperes: BNP Paribas Personal Finance SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel (1) ellentétes-e az elévülési szabályok alkalmazása a következő esetekben: (a) egy feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása, (b) az esetleges visszatérítések esetében, c) amikor a fogyasztó a felperes, és d) amikor a fogyasztó az alperes, ideértve a viszontkeresetet is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó részben vagy teljes egészében nemleges válasz esetén az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az elévülés kezdő időpontjaként a hitelajánlat elfogadásának, nem pedig a komoly pénzügyi nehézségek felmerülésének időpontját határozza meg?

                  3)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  4)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni;

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet;

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát; és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  5)

                  Abban az esetben, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 25 éves időtartamú szerződésben a negyedik kérdésben említett elemek kizárólag a kirovó pénznemnek a lerovó pénznemhez képest 5,37%-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  6)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  7)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapta ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  8)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: T-527/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 21-i ítélete – K. A. Schmersal Holding kontra EUIPO – Tecnium (tec.nicum) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A tec.nicum európai uniós ábrás védjegy bejelentése – TECNIUM korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Szolgáltatások hasonlósága – Megjelölések hasonlósága – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A korábbi védjegy tényleges használata – A 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdése második albekezdésének a) pontja, valamint 47. cikkének (2) és (3) bekezdése – A megkülönböztető képességet nem érintő elemekben eltérő forma – Első ízben a Törvényszék előtti eljárásban előterjesztett bizonyítékok”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/44

      A Törvényszék 2019. november 21-i ítélete – K. A. Schmersal Holding kontra EUIPO – Tecnium (tec.nicum)
      (T-527/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A tec.nicum európai uniós ábrás védjegy bejelentése - TECNIUM korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Szolgáltatások hasonlósága - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy tényleges használata - A 2017/1001 rendelet 18. cikke (1) bekezdése második albekezdésének a) pontja, valamint 47. cikkének (2) és (3) bekezdése - A megkülönböztető képességet nem érintő elemekben eltérő forma - Első ízben a Törvényszék előtti eljárásban előterjesztett bizonyítékok”)
      (2020/C 19/52)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: K. A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG (Wuppertal, Németország) (képviselő: A. Haudan ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Tecnium, SL (Manrise, Spanyolország) (képviselő: E. Sugrañes Coca ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Tecnium és a K. A. Schmersal Holding közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. június 21-én hozott határozata (R 2427/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a K. A. Schmersal Holding GmbH & Co. KG-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22.


title: T-719/19. sz. ügy: 2019. október 23-án benyújtott kereset – Northgate és Northgate Europe kontra Bizottság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/54

      2019. október 23-án benyújtott kereset – Northgate és Northgate Europe kontra Bizottság
      (T-719/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/66)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Northgate plc (Darlington, Egyesült Királyság) és Northgate Europe Ltd (Darlington) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i európai bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a felperesekre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperesek eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az Európai Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett rész 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az említett 9. fejezetben foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: C-799/19. sz. ügy: Az Okresný súd Košice I (Szlovákia) által 2019. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NI, OJ és PK kontra Sociálna poisťovňa

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/32

      Az Okresný súd Košice I (Szlovákia) által 2019. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – NI, OJ és PK kontra Sociálna poisťovňa
      (C-799/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/33)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Okresný súd Košice I

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: NI, OJ, PK

         Alperes: Sociálna poisťovňa

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikkét, hogy a „munkavállalók munkaszerződésből származó, fennálló követeléseinek” fogalma kiterjed a munkavállaló munkabaleset miatt bekövetkezett halálából eredő nem vagyoni kárra is?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkét, hogy azt a munkáltatót is fizetésképtelennek kell tekinteni, akivel szemben a munkavállaló munkabaleset miatt bekövetkezett halálából eredő nem vagyoni kárra vonatkozó, bíróság által megítélt követeléssel kapcsolatos végrehajtási kérelmet nyújtottak be, a végrehajtási eljárásban azonban a követelést behajthatatlannak nyilvánították amiatt, hogy a munkáltató semmilyen vagyonnal nem rendelkezik?

         (1)  HL 2008. L 283., 36. o.


title: T-726/19. sz. ügy: 2019. október 25-én benyújtott kereset – LSEGH (Luxembourg) és London Stock Exchange Group Holdings (Italy) kontra Bizottság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/55

      2019. október 25-én benyújtott kereset – LSEGH (Luxembourg) és London Stock Exchange Group Holdings (Italy) kontra Bizottság
      (T-726/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/67)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: LSEGH (Luxembourg) Ltd (London, Egyesült Királyság) és London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd (London) (képviselők: O. Brouwer, A. Pliego Selie és A. von Bonin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i C(2019) 2526 final alperesi határozatot; és

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. cikke alapján kötelezze a Bizottságot a felperesek költségeinek viselésére, ideértve bármely beavatkozó fél költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a referenciarendszernek a megtámadott határozatban való azonosítása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, továbbá nem adott megfelelő indokolást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, továbbá nem adott megfelelő indokolást akkor, amikor a megtámadott határozatban tévesen minősítette a csoportfinanszírozási mentességet a referenciarendszer rendes működésétől való eltérésnek.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor a megtámadott határozatban megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentesség a gazdasági szereplők közötti hátrányos megkülönböztetést eredményez.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el, amikor megállapította, hogy a csoportfinanszírozási mentességet nem igazolja a referenciarendszer jellege, illetve általános szerkezete.


title: T-592/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – Wywiał-Prząda kontra Bizottság („Közszolgálat – Szerződéses alkalmazottak – Díjazás – A külföldi munkavégzési támogatást megtagadó határozat – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – Másik állam részére végzett tevékenység – Diplomáciai jogállás – Ötéves referencia-időszak”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/45

      A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – Wywiał-Prząda kontra Bizottság
      (T-592/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Díjazás - A külföldi munkavégzési támogatást megtagadó határozat - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Másik állam részére végzett tevékenység - Diplomáciai jogállás - Ötéves referencia-időszak”)
      (2020/C 19/53)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Katarzyna Wywiał-Prząda (Wezembeek-Oppem, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Bohr és D. Milanowska meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A felperestől a külföldi munkavégzési támogatást megtagadó 2017. november 23-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Katarzyna Wywiał-Prządát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-812/19. sz. ügy: A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Danske Bank A/S kontra Skatteverket

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/33

      A Högsta förvaltningsdomstolen (Svédország) által 2019. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Danske Bank A/S kontra Skatteverket
      (C-812/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/34)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Danske Bank A/S, Danmark, Sverige Filial

         Alperes: Skatteverket

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Önálló adóalanynak minősül-e egy másik tagállamban letelepedett bank svéd fióktelepe, amelynek az elsődleges telephely szolgáltatásokat nyújt és annak költségeit ráterheli, amennyiben az elsődleges telephely a másik tagállamban héacsoport részét képezi, a svéd fióktelep azonban egyetlen svéd héacsoportnak sem tagja? (1)

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-92/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Henry-Rodolfo Rengifo Jimenéz, Shayla-Jeanneth Felix Caiza (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – 6. és 7. cikk – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból – A kikötés részlegesen tisztességtelen jellegének megállapítása – A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör – Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kérdés)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/2

      A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Henry-Rodolfo Rengifo Jimenéz, Shayla-Jeanneth Felix Caiza
      (C-92/16. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - 6. és 7. cikk - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból - A kikötés részlegesen tisztességtelen jellegének megállapítása - A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör - Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kérdés)
      (2020/C 19/02)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia no 1 de Fuenlabrada

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bankia SA

         Alperesek: Henry-Rodolfo Rengifo Jimenéz, Shayla-Jeanneth Felix Caiza

         Rendelkező rész

      A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i tanácsi irányelv 6. és 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egyrészt azokkal ellentétes a jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó, tisztességtelennek minősített kikötésnek az annak tisztességtelenségét megalapozó elemek nemzeti bíróság általi elhagyásával történő részleges fenntartása. Ezzel szemben nem ellentétes ezekkel a cikkekkel az, ha a nemzeti bíróság úgy orvosolja a szerződés feleinek megállapodása esetén alkalmazandó jogszabályi rendelkezés szövegét alapul vevő, tisztességtelen feltétel semmisségét, hogy azt a jogszabályi rendelkezés új, a szerződés megkötését követően módosított szövegével helyettesíti, amennyiben a szóban forgó szerződés nem maradhat fenn e tisztességtelen feltétel kihagyásával, és ha a teljes szerződés érvénytelenségének megállapítása miatt a fogyasztót különösen káros következmények érhetik.

         (1)  HL C 156., 2016.5.2.


title: T-642/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – August Wolff kontra EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A DermoFaes Atopimed európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi Dermowas európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/46

      A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – August Wolff kontra EUIPO – Faes Farma (DermoFaes Atopimed)
      (T-642/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A DermoFaes Atopimed európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi Dermowas európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 19/54)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Németország) (képviselő: A. Thünken ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Spanyolország) (képviselők: A. Vela Ballesteros és S. Fernandez Malvar ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Dr. August Wolff és a Faes Farma közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. július 11-én hozott határozata (R 1365/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittelt kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Faes Farma, SA részéről felmerült költségeknek a viselésére, ideértve az utóbbi által az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban szükségszerűen felmerült költségeit is.

         (1)  HL C 4., 2019.1.7.


title: C-777/19. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XZ, YY kontra BNP Paribas Personal Finance SA

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/21

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XZ, YY kontra BNP Paribas Personal Finance SA
      (C-777/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: XZ, YY

         Alperes: BNP Paribas Personal Finance SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel (1) ellentétes-e az elévülési szabályok alkalmazása a következő esetekben: (a) egy feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása, (b) az esetleges visszatérítések esetében, c) amikor a fogyasztó a felperes, és d) amikor a fogyasztó az alperes, ideértve a viszontkeresetet is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó részben vagy teljes egészében nemleges válasz esetén az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az elévülés kezdő időpontjaként a hitelajánlat elfogadásának, nem pedig a komoly pénzügyi nehézségek felmerülésének időpontját határozza meg?

                  3)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  4)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni;

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet;

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát; és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  5)

                  Abban az esetben, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 22 éves időtartamú szerződésben a negyedik kérdésben említett elemek kizárólag a kirovó pénznemnek a lerovó pénznemhez képest 5–6 %-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  6)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  7)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapta ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  8)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-821/19. sz. ügy: 2019. november 8-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/34

      2019. november 8-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-821/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/36)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Condou-Durande, J. Tomkin, és Tokár A., meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság arra kéri a Bíróságot, hogy:

                  a)

                  állapítsa meg, hogy Magyarország azzal, hogy

                              —

                              a menedékjog iránti kérelmek elfogadhatatlanságára vonatkozóan a 2013/32/EU irányelvben kifejezetten meghatározott okok mellett új elfogadhatatlansági okot vezetett be, megsértette a 2013/32/EU irányelv 33. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                              —

                              a nemzeti jogban meghatározott menedékjog kritériumait nem teljesítő személlyel kapcsolatos menedékjogi eljárás kezdeményezésének lehetővé tétele érdekében végzett szervező tevékenységet bűncselekménnyé nyilvánító, és az e bűncselekménnyel vádolt vagy amiatt elítélt személyekre vonatkozó korlátozó intézkedések meghozatalát előíró intézkedéseket fogadott el, megsértette a 2013/32/EU irányelv 8. cikkének (2) bekezdéséből, 12. cikke (1) bekezdésének c) pontjából és 22. cikkének (1) bekezdéséből, valamint a 2013/33/EU irányelv 10. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  b)

                  kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Miután 2015-ben hirtelen megnövekedett a menedékkérelmek száma, Magyarország több alkalommal módosította menekültügyi rendszerét. A menedékjoggal kapcsolatos magyar jogszabályokat 2018-ban is jelentősen módosították. Az Országgyűlés 2018. június 20-án elfogadta az egyes törvényeknek a jogellenes bevándorlás elleni intézkedésekkel kapcsolatos módosításáról szóló, 2018. évi VI. törvényt, és Magyarország Alaptörvényének hetedik módosítását. Ez jogszabálycsomag „Stop Soros” törvény néven is ismert. A módosítások keretében tovább szűkült a menedékjogra jogosult személyek köre, mivel menedékjogról szóló törvény módosítása értelmében elfogadhatatlannak minősül olyan kérelmező menedékjogi kérelme, aki Magyarország területére olyan országon keresztül érkezett, ahol üldöztetésnek vagy üldöztetés közvetlen veszélyének nem volt kitéve. Hasonló értelemben módosult Büntető Törvénykönyv is. Ezáltal büntethetővé vált az olyan szervezői tevékenység, amelynek célja, hogy menedékjogi eljárás kezdeményezését tegye lehetővé olyan személy részére, aki hazájában vagy a szokásos tartózkodási helye szerinti országban vagy olyan más országban, amelyen keresztül érkezett, nincs faji, nemzeti hovatartozása, meghatározott társadalmi csoporthoz tartozása, vallási, illetve politikai meggyőződése miatt üldözésnek kitéve, vagy a közvetlen üldöztetéstől való félelme nem megalapozott.
      A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 2018-ban elfogadott jogszabályok ellentétesek az uniós joggal, és ezért kötelezettségszegési eljárást indított Magyarország ellen. Mivel a pert megelőző eljárás során Magyarország által előadott érvek nem oszlatták el a Bizottság kételyeit, úgy határozott, hogy az ügyet a Bíróság elé utalja.


title: C-847/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-417/16. sz., Achemos Grupė és Achema AB kontra Bizottság ügyben 2019. szeptember 12-én hozott ítélete ellen az Achemos Grupė UAB, Achema AB által 2019. november 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/35

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-417/16. sz., Achemos Grupė és Achema AB kontra Bizottság ügyben 2019. szeptember 12-én hozott ítélete ellen az Achemos Grupė UAB, Achema AB által 2019. november 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-847/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 19/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Achemos Grupė UAB, Achema AB (képviselők: R. Martens ügyvéd, V. Ostrovskis advokatas)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Litván Köztársaság, Klaipėdos Nafta AB

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 1) és 2) pontját;

                  —

                  az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez,

                  —

                  vagy másodlagosan, az első fokon előterjesztett keresetről maga határozzon, és teljes egészében semmisítse meg a vitatott határozatot; (1)

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Első jogalap: az EUMSZ 256. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUMSZ 263. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, mivel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elmulasztotta értékelni azokat az információkat, amelyekre a Bizottság a határozatának elfogadása érdekében támaszkodott, míg a Törvényszék által a bizottsági határozat jogszerűsége vonatkozásában folytatott megfelelő felülvizsgálat magában foglalja annak ellenőrzését, hogy a Bizottság által hivatkozott információk ténylegesen pontosak, megbízhatóak és következetesek-e.

                  2.

                  Második jogalap: az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) bekezdésének, a megfelelő ügyintézéshez való jognak és az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (2) 5. cikkével összefüggésben értelmezett 12. cikkének a megsértése, mivel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a fellebbezőkkel szemben azt kifogásolta, hogy nem tájékoztatták a Bizottságot a Bizottság előzetes vizsgálata során, míg a gondos és pártatlan vizsgálat lefolytatásának kötelezettsége és a megfelelő ügyintézéshez való jog alapján a Bizottságnak kell gondoskodnia arról, hogy rendelkezésére álljon a lehető legteljesebb és megbízhatóbb információ.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke (1) bekezdésének és (2) bekezdése c) pontjának, valamint az indokolási kötelezettségnek a megsértése, mivel a Törvényszék nem fejtette ki világosan és egyértelműen, hogy az LNG-projektet miért lehet mentesíteni a 2004/18/EK irányelv (3) 14. cikke alól, és miért lehet közvetlenül odaítélni a Klaipėdos Nafta részére, míg az indokolási kötelezettségének megfelelően a Törvényszéknek úgy kell levezetnie az indokolást, hogy lehetővé tegye a fellebbezők számára, hogy meggyőződhessenek a meghozott döntés indokairól.

         (1)  A 2013. november 20-i C(2013) 7884 final bizottsági határozat, amely a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította a Litvánia által a Klaipėdos Nafta részére nyújtott SA.36740 (2013/NN) állami támogatást (HL 2016. C 161., 1. o.).

         (2)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).

         (3)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.).


title: C-486/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n 6 de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – 6. és 7. cikk – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból – A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör – Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése – A tényleges érvényesülés elve – Az eljárási autonómia elve)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/4

      A Bíróság (első tanács) 2019. július 3-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n 6 de Alicante [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño
      (C-486/16. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - 6. és 7. cikk - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - Jelzálog-fedezetű kölcsönszerződés lejárat előtti megszüntetésére vonatkozó kikötés - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Olyan kérdéssel megegyező kérdés, amelyről a Bíróság már határozott, illetve az arra adandó válasz egyértelműen levezethető az ítélkezési gyakorlatból - A „tisztességtelennek” minősített feltétellel kapcsolatban a nemzeti bíróságot megillető hatáskör - Valamely tisztességtelen feltétel nemzeti jogi rendelkezéssel történő helyettesítése - A tényleges érvényesülés elve - Az eljárási autonómia elve)
      (2020/C 19/04)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia n 6 de Alicante

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bankia SA

         Alperesek: Alfredo Sánchez Martínez, Sandra Sánchez Triviño

         Rendelkező rész

      A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, illetve a tényleges érvényesülés elvét az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, ha az elsőfokú nemzeti bíróságot köti valamely fellebbviteli bíróság azon határozata, amely – figyelembe véve a fogyasztónak a jelzáloghitel-szerződésből eredő kötelezettségei nemteljesítésének súlyosságát – a végrehajtási eljárás megindítására kötelezi még akkor is, ha e szerződés egy korábbi, jogerős – de a nemzeti jog szerint res iudicata jelleggel nem bíró – ítéletben tisztességtelennek minősített feltételt tartalmaz.

         (1)  HL C 441., 2016.11.28.


title: T-643/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – August Wolff kontra EUIPO – Faes Farma (DermoFaes) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A DermoFaes európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi Dermowas európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/46

      A Törvényszék 2019. november 28-i ítélete – August Wolff kontra EUIPO – Faes Farma (DermoFaes)
      (T-643/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A DermoFaes európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi Dermowas európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 19/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Németország) (képviselő: A. Thünken ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Ivanauskas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Faes Farma, SA (Lamiaco-Leioa, Spanyolország) (képviselők: A. Vela Ballesteros és S. Fernandez Malvar ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Dr. August Wolff és a Faes Farma közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. június 14-én hozott határozata (R 1842/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittelt kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Faes Farma, SA részéről felmerült költségeknek a viselésére, ideértve az utóbbi által az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban szükségszerűen felmerült költségeit is.

         (1)  HL C 16., 2019.1.14.


title: C-849/19. sz. ügy: 2019. november 21-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/36

      2019. november 21-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
      (C-849/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/38)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouchagiar, C. Hermes)

         Alperes: Görög Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A Bíróság

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság, mivel az előírt határidőn belül nem hozott meg a területén található és a 2006. július 19-i 2006/613/EK bizottsági határozatban (1) foglalt 239 közösségi jelentőségű természeti területtel kapcsolatban a megfelelő természetvédelmi célok és megfelelő védelmi eszközök meghatározásához szükséges minden intézkedést, nem teljesítette a 92/43/EGK irányelv (2) 4. cikkének (4) bekezdéséből és 6. cikkének (1) bekezdéséből, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződésből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Bizottság úgy véli, hogy a Görög Köztársaság az előírt határidőn belül nem határozott meg a területén található 239 közösségi jelentőségű természeti területtel kapcsolatban megfelelő természetvédelmi célokat.
      Ezenfelül az Európai Bizottság úgy véli, hogy a Görög Köztársaság az előírt határidőn belül nem határozott meg a területén található 239 közösségi jelentőségű természeti területtel kapcsolatban megfelelő védelmi eszközöket.
      A fenti okoknál fogva a Görög Köztársaság megsértette a 92/43/EGK irányelv 4. cikkének (4) bekezdését és 6. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződést.

         (1)  A mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék elfogadásáról szóló, 2006. július 19-i 2006/613/EK bizottsági határozat (HL 2006. L 259., 1. o.).

         (2)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21- i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet 102. o.).


title: C-801/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 5-i végzése (a Conseil supérieur de la Sécurité sociale [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EU kontra Caisse pour l'avenir des enfants (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Munkavállalók szabad mozgása – Egyenlő bánásmód – EUMSZ 45. cikk – 883/2004/EK rendelet – 4. cikk – A foglalkoztatás helye szerinti tagállam és harmadik ország között létrejött, szociális biztonságról szóló egyezmény – Családi ellátások – Olyan, határ menti ingázó munkavállalóra való alkalmazás, aki az egyezményben részes egyik államnak sem állampolgára, sem ott lakóhellyel rendelkező személy)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/4

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. szeptember 5-i végzése (a Conseil supérieur de la Sécurité sociale [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EU kontra Caisse pour l'avenir des enfants
      (C-801/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Munkavállalók szabad mozgása - Egyenlő bánásmód - EUMSZ 45. cikk - 883/2004/EK rendelet - 4. cikk - A foglalkoztatás helye szerinti tagállam és harmadik ország között létrejött, szociális biztonságról szóló egyezmény - Családi ellátások - Olyan, határ menti ingázó munkavállalóra való alkalmazás, aki az egyezményben részes egyik államnak sem állampolgára, sem ott lakóhellyel rendelkező személy)
      (2020/C 19/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EU

         Alperes: Caisse pour l'avenir des enfants

         Rendelkező rész

      A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkével összefüggésben az EUMSZ 45. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy az egyik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai megtagadják egy másik tagállam – első tagállamban dolgozó, de ott lakóhellyel nem rendelkező – állampolgárától a családi ellátásokat azon gyermeke tekintetében, aki az anyjával harmadik országban lakik, ha az említett hatóságok az első tagállam és e harmadik ország között létrejött kétoldalú nemzetközi egyezmény alapján az állampolgáraik és állandó lakosaik családi ellátásokra való jogát az említett ellátásokra való azonos jogosultsági feltételek mellett elismerik, kivéve ha e hatóságok objektív módon tudják igazolni az ellátás megtagadását.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-779/19. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AV kontra BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/24

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2019. október 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AV kontra BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République
      (C-779/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/27)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AV

         Alperesek: BNP Paribas Personal Finance SA, Procureur de la République

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel (1) ellentétes-e az elévülési szabályok alkalmazása a következő esetekben: (a) egy feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása, (b) az esetleges visszatérítések esetében, c) amikor a fogyasztó a felperes, és d) amikor a fogyasztó az alperes, ideértve a viszontkeresetet is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó részben vagy teljes egészében nemleges válasz esetén az alapügyhöz hasonló ügy körülményei között a tényleges érvényesülés elvének fényében értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az elévülés kezdő időpontjaként a hitelajánlat elfogadásának, nem pedig a komoly pénzügyi nehézségek felmerülésének időpontját határozza meg?

                  3)

                  Az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan kikötések, amelyek többek között akként rendelkeznek, hogy a svájci frank a kirovó pénznem, az euró pedig a lerovó pénznem, és amelyek hatására a kölcsönfelvevő viseli az árfolyamkockázatot, a szerződésnek a 93/13 irányelv 4. cikkének (2) [bekezdése] értelmében vett elsődleges tárgyához tartoznak-e, amennyiben nem vitatott az átváltási díjak összege, és vannak olyan kikötések, amelyek adott időpontokban lehetőséget biztosítanak a kölcsönfelvevő számára, hogy előre meghatározott képlet szerint éljen az euróra történő átváltás lehetőségével?

                  4)

                  A közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több feltételt azzal az indokkal nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy:

                              —

                              az előzetes hitelajánlat részletezi a kölcsön futamideje alatt megvalósításra kerülő árfolyamműveleteket, és pontosítja, hogy az euró/svájci frank átváltási árfolyamként az árfolyamműveletet meghatározó esemény előtt két munkanappal az Európai Központi Bank honlapján közzétett árfolyamot kell alkalmazni;

                              —

                              az ajánlatban szerepel, hogy a kölcsönfelvevő a svájci frankról euróra és az euróról svájci frankra történő átváltással kapcsolatos műveleteket a hitel működtetéséhez és törlesztéséhez szükségesnek fogadja el, és hogy a hitelező váltja át a hitel járulékos költségeinek megfizetése után az euróban meghatározott havi törlesztőrészletek egyenlegét svájci frankra;

                              —

                              az ajánlat rámutat arra, hogy ha az árfolyamművelet az esedékességkor svájci frankban alacsonyabb törlesztési összeget eredményez, akkor a tőketörlesztés lelassul, és a tőkeösszeg esetlegesen még nem törlesztett része bekerül a tartozás svájci frankban meghatározott negatív egyenlegébe; arra, hogy a kölcsön tőkeösszegének törlesztése a havi törlesztések folyamán alkalmazott átváltási árfolyam változásaitól, emelkedésétől vagy csökkenésétől függően alakul, továbbá arra, hogy e változások a tőketörlesztés időtartamának meghosszabbításához vagy lerövidüléséhez vezethetnek, és adott esetben módosíthatják a törlesztéssel járó teljes terhet;

                              —

                              az „euróban történő belső elszámolás” és a „svájci frankban történő belső elszámolás” című pontok részletezik az egyes elszámolásokban jóváírt, illetve terhelt egyes esedékes törlesztésekkor végrehajtott műveleteket, és a szerződés átlátható módon kifejti a külföldi pénznem átváltásának konkrét mechanizmusát; és annak ellenére, hogy az ajánlat nem tartalmaz többek között sem az „árfolyamkockázatra” – amelyet a kirovó pénznemben szerzett jövedelem hiányában a kölcsönfelvevő visel –, sem a „kamatkockázatra” vonatkozó kifejezett hivatkozást?

                  5)

                  Abban az esetben, ha a negyedik kérdésre igenlő választ kell adni, a közösségi jog hatékony érvényesülésének elve alapján értelmezett 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló egy vagy több olyan feltételt arra tekintettel nyilvánít az irányelv értelmében „világosnak és érthetőnek”, hogy egy eredetileg 25 éves időtartamú szerződésben a negyedik kérdésben említett elemek kizárólag a kirovó pénznemnek a lerovó pénznemhez képest 5,61%-os leértékelődésére vonatkozó szimulációval egészülnek ki, anélkül hogy a továbbiakban megjelenne a „kockázat” vagy a „nehézség” kifejezés?

                  6)

                  Az eladót, illetve a szolgáltatót, vagy pedig a fogyasztót terheli-e valamely feltételnek a 93/13 irányelv értelmében vett „világos és érthető” jellegére vonatkozó – a szerződéskötés körülményeire is kiterjedő – bizonyítás?

                  7)

                  Ha a feltétel világos és érthető jellegére vonatkozó bizonyítás az eladót vagy a szolgáltatót terheli, a 93/13 irányelvvel ellentétes-e az olyan nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az értékesítési módszerekkel kapcsolatos dokumentumok birtokában megállapítja, hogy a kölcsönfelvevők kötelezettsége annak bizonyítása egyrészt, hogy az e dokumentumokban foglalt információk nekik szóltak, másrészt, hogy a banktól kapta ezeket, vagy éppen ellenkezőleg, ezen irányelv ezekhez az adatokhoz azon vélelem kapcsolását írja elő, amely szerint az e dokumentumokban szereplő információkat – akár szóban – közölték a kölcsönfelvevőkkel, ezen egyszerű vélelem megdöntése pedig az eladó vagy a szolgáltató – aki az általa választott közvetítők által közölt információkért felel – feladata?

                  8)

                  Tekintettel arra, hogy egyfelől az eladó vagy a szolgáltató a fogyasztóhoz képest jelentékenyebb eszközökkel bír az árfolyamkockázat előrejelzéséhez, másfelől az eladó vagy szolgáltató korlátozott kockázatot visel, míg a fogyasztó nem, jelentős egyenlőtlenség fennállása körvonalazható-e az alapügyben vizsgálthoz hasonló olyan szerződés esetében, amelyben mind a két fél viseli az árfolyamkockázatot?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: T-731/19. sz. ügy: 2019. október 29-én benyújtott kereset – Arris Global kontra Bizottság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/57

      2019. október 29-én benyújtott kereset – Arris Global kontra Bizottság
      (T-731/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/69)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Arris Global Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i európai bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperes eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy az egyesült királysági Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett rész 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az említett 9. fejezetben foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felperesnek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (amelybe a felperes is tartozik), és hogy a felperes támogatásban részesült, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: C-856/19. sz. ügy: 2019. november 25-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/37

      2019. november 25-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-856/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/39)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Perrin és Sipos A., meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság arra kéri a Bíróságot,

                  —

                  hogy állapítsa meg, hogy Magyarország — mivel a 2017. december 31-ig tartó átmeneti időszakot követően a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának 60 %-ánál alacsonyabb mértékű általános jövedéki adót alkalmaz és 1 000 darab cigarettára 115 EUR-nál kevesebb jövedéki adót vet ki — nem teljesítette a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21-i 2011/64/EU (1) tanácsi irányelv 10. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti kötelezettségeit; továbbá

                  —

                  kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról szóló, 2011. június 21-i 2011/64/EU tanácsi irányelv 10. cikk (2) bekezdése szerint 2014. január 1-től a cigarettára kivetett teljes jövedéki adó a forgalomba hozott cigaretták súlyozott kiskereskedelmi értékesítési átlagárának legalább 60 %-a, kivéve ha a jövedéki adó legalább 115 EUR 1 000 darab cigarettára. Mivel Magyarország 1 000 darab cigarettára 115 EUR-nál kevesebb jövedéki adót vet ki, ezért fennáll vele szemben a súlyozott átlagár 60 %-ának megfelelő, vagy azt meghaladó jövedékiadó-mérték alkalmazására vonatkozó követelmény.
      Ezen jövedékiadó-mérték elérése érdekében Magyarország és hét másik tagállam a 2011/64/EU irányelv 10. cikk (2) bekezdés harmadik albekezdése értelmében engedélyt kapott egy 2017. december 31-ig tartó átmeneti időszak alkalmazására. A 2011/64/EU irányelv 10. cikkének (2) és (3) bekezdése értelmében ezen időszak végére e tagállamoknak el kellett érniük az előírt jövedékiadó-küszöbértéket.
      A Bizottság azon a véleményem van, hogy Magyarország az átmeneti időszak végére nem érte el a 2011/64/EU irányelv 10. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt jövedékiadó-küszöbértéket és 2017. december 31-óta továbbra is az irányelvben megállapított küszöbérték alatti mértékű jövedéki adót alkalmaz.

         (1)  A Tanács 2011/64/EU irányelve (2011. június 21.) a dohánygyártmányokra alkalmazott jövedéki adó szerkezetéről és adókulcsáról (HL 2011, L 176, 24. o.).


title: C-262/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. július 11-i végzése (a Polymeles Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RM, SN kontra Agrotiki Trapeza Ellados (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke – Állami támogatások – A mezőgazdasági termelőknek nyújtott bankkölcsönöket biztosító jelzálogjogok bejegyzése – Olyan nemzeti szabályozás, amely felső határt ír elő azon összegre vonatkozóan, amelynek tekintetében jelzálogjogokat jegyeznek be – Azon okok hiányos kifejtése, amelyek alapján a kérdést előterjesztő bíróságnak kérdései merültek fel az uniós jog értelmezésével kapcsolatban – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/5

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. július 11-i végzése (a Polymeles Protodikeio Athinon [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – RM, SN kontra Agrotiki Trapeza Ellados
      (C-262/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke - Állami támogatások - A mezőgazdasági termelőknek nyújtott bankkölcsönöket biztosító jelzálogjogok bejegyzése - Olyan nemzeti szabályozás, amely felső határt ír elő azon összegre vonatkozóan, amelynek tekintetében jelzálogjogokat jegyeznek be - Azon okok hiányos kifejtése, amelyek alapján a kérdést előterjesztő bíróságnak kérdései merültek fel az uniós jog értelmezésével kapcsolatban - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2020/C 19/06)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: RM, SN

         Alperes: Agrotiki Trapeza Ellados

         Rendelkező rész

      A Polymeles Protodikeio Athinon (athéni helyi bíróság, Görögország) által a 2019. február 8-i határozattal előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 187., 2019.6.3.


title: C-569/17. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. július 10-i végzése – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság, beavatkozó fél: Francia Köztársaság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/38

      A Bíróság elnökének 2019. július 10-i végzése – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság, beavatkozó fél: Francia Köztársaság
      (C-569/17. sz. ügy) (1)

      (2020/C 19/40)
      Az eljárás nyelve: spanyol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20.


title: T-79/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 18-i végzése – Lantmännen és Lantmännen Agroetanol kontra Bizottság

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/58

      A Törvényszék 2019. november 18-i végzése – Lantmännen és Lantmännen Agroetanol kontra Bizottság
      (T-79/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 19/70)
      Az eljárás nyelve: angol
      A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 131., 2019.4.8.


title: C-580/18. P. sz. ügy: A Bíróság hatodik tanácsa elnökének 2019. augusztus 14-i végzése – Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH kontra Lotte Co. Ltd, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/38

      A Bíróság hatodik tanácsa elnökének 2019. augusztus 14-i végzése – Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH kontra Lotte Co. Ltd, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-580/18. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 19/41)
      Az eljárás nyelve: német
      A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-491/18. sz. ügy: A Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lengyelország) által 2018. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mennica Wrocławska sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/6

      A Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lengyelország) által 2018. július 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mennica Wrocławska sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu
      (C-491/18. sz. ügy)
      (2020/C 19/07)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Mennica Wrocławska sp. z o.o.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej we Wrocławiu

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A Bíróság (tizedik tanács) a 2018. december 13-i végzésében kimondta, hogy a 2010. július 13-i 2010/45/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkének a) pontját, 178. cikkének a) pontját és 226. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal összeegyeztethetetlen, hogy a nemzeti adóhatóságok megtagadják a jogalanytól az esedékes vagy megfizetett héa levonásához való jogot, csupán amiatt, hogy az érintett ügyletekkel összefüggésben kiállított számlákon az árutípus azonosítása hibásan szerepel, annak ellenére, hogy az adóalany még azelőtt, hogy az adóhatóság rá nézve határozatot hozott volna, továbbította ez utóbbinak az ezen ügyletek valós tárgyának meghatározásához szükséges és azok valódiságát alátámasztó minden iratot és magyarázatot.


title: T-537/19. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 12-i végzése – DK kontra GSA

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/58

      A Törvényszék 2019. november 12-i végzése – DK kontra GSA
      (T-537/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 19/71)
      Az eljárás nyelve: francia
      A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-583/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-273/18. sz., Bernaldo de Quirós kontra Bizottság ügyben 2019. június 5-én hozott ítélete ellen Belén Bernaldo de Quirós által 2019. július 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/6

      A Törvényszék (második tanács) T-273/18. sz., Bernaldo de Quirós kontra Bizottság ügyben 2019. június 5-én hozott ítélete ellen Belén Bernaldo de Quirós által 2019. július 30-án benyújtott fellebbezés
      (C-583/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 19/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Belén Bernaldo de Quirós (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld avocate)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a 2019. június 5-i Bernaldo de Quirós kontra Bizottság ítéletet (T-273/18);

                  —

                  adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze mindkét eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező egyetlen, a tények elferdítésére, a nyilvánvaló értékelési hibára és a pontatlan jogi indokolásra alapított jogalapra hivatkozik.
      A Törvényszékhez benyújtott kereset második jogalapjában a fellebbező a védelemhez való jog tiszteletben tartása elvének a személyzeti szabályzat IX. melléklete 3. cikke keretében való megsértésére hivatkozott. A Törvényszék a megtámadott ítélet 81–94. pontjában foglalt állást erről a jogalapról.
      A fellebbező szerint a Törvényszék helytelen ténymegállapításokat tett. Véleménye szerint a megtámadott ítélet téves jogalkalmazást és nyilvánvaló értékelési hibát tartalmaz, mivel egyrészt a belső szabályok nem igazolhatják a személyzeti szabályzatban foglalt valamely rendelkezés tiszteletben nem tartását, és másrészt a szóban forgó általános végrehajtási rendelkezések nem rendelkeznek a kinevezésre jogosult hatóság hatásköreinek átruházásáról. Végül a személyzeti szabályzat IX. mellékletének 3. cikkében és az általános végrehajtási rendelkezések 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt rendelkezések értelmezése pontatlan jogi indokolást tartalmaz.


title: C-751/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. augusztus 29-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] [Portugália]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Totalmédia – Marketing Directo e Publicidade SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/39

      A Bíróság elnökének 2019. augusztus 29-i végzése (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] [Portugália]) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Totalmédia – Marketing Directo e Publicidade SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-751/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 19/42)
      Az eljárás nyelve: portugál
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-655/19. sz. ügy: A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2019. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LN kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/8

      A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2019. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LN kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov
      (C-655/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/10)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LN

         Alperesek: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Brașov

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112 irányelv (1) 2. cikkével az, ha a materiális vagy immateriális javak tartós bevétel elérése érdekében történő hasznosításában megnyilvánuló gazdasági tevékenységnek minősítik azt az ügyletet, amely által egy adóalany hitelezőként megszerzi a végrehajtási eljárás tárgyát képező ingatlant, majd egy idő után értékesíti azt a kölcsönbe adott összeg beszedése céljából?

                  2)

                  Úgy kell-e tekinteni, hogy az ilyen jogügyletet teljesítő személy a 2006/112 irányelv 9. cikke értelmében vett adóalany?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.)


title: C-709/19. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2019. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vereniging van Effectenbezitters kontra BP plc

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/9

      A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2019. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vereniging van Effectenbezitters kontra BP plc
      (C-709/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/11)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vereniging van Effectenbezitters

         Alperes: BP plc

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a.

                              Úgy kell-e értelmezni [a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozás) (HL 2012. L 351., 1. o.; a továbbiakban: „Brüsszel Ia” rendelet)] 7. cikkének 2. pontját, hogy egy közvetlenül egy hollandiai befektetési számlán vagy egy Hollandiában székhellyel rendelkező banknál és/vagy befektetési társaságnál vezetett befektetési számlán bekövetkezett tisztán vagyoni kár, amely egy nemzetközi, tőzsdén jegyzett vállalkozás általánosságban világszerte közzétett, azonban helytelen, hiányos és félrevezető információi alapján hozott befektetési döntés következménye, megfelelő kapcsoló elvet jelent a káresemény bekövetkeztének helye („Erfolgsort”) szerinti holland bíróságok joghatóságának megállapításához?

                              b.

                              Nemleges válasz esetén, szükségesek-e olyan további körülmények, amelyek alátámasztanák a holland bíróságok joghatóságát, illetve ilyen esetben milyen körülményekről van szó? Elegendőek-e [az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 4.2.2. pontjában] említett további körülmények ahhoz, hogy megalapozzák a holland bíróságok joghatóságát?

                  2)

                  Eltérő választ kell-e adni az első kérdésre akkor, ha egy olyan egyesület által a BW [holland polgári törvénykönyv] 3:305a. cikke alapján indított keresetről van szó, amelynek célja az első kérdés értelmében vett kárt elszenvedett befektetők kollektív érdekeinek saját jogán való képviselete, ami többek között azt eredményezi, hogy sem e befektetők lakóhelyét, sem pedig az egyes vásárlások, illetve a már birtokolt részvények el nem adására vonatkozó egyéni döntések konkrét körülményeit nem állapítják meg?

                  3)

                  Ha a holland bíróságok a „Brüsszel Ia” rendelet 7. cikkének 2. pontja alapján joghatásósággal rendelkeznek a BW 3:305a. cikke szerinti keresetek elbírálására, akkor az érintett bíróság e rendelet 7. cikkének 2. pontja alapján rendelkezik-e mind joghatósággal, mind illetékességgel az első kérdés értelmében vett kárt elszenvedett befektetők valamennyi ezt követően benyújtott egyéni kártérítési keresetére?

                  4)

                  Ha a harmadik kérdés értelmében az érintett holland bíróság az első kérdés szerinti kárt elszenvedett befektetők valamennyi egyéni kártérítés iránti keresetére joghatósággal ugyan rendelkezik, illetékességgel azonban nem, akkor az illetékességet a károsult befektető lakóhelye, e befektető egyéni bankszámláját vezető bank székhelye vagy a befektetési számlát vezető bank székhelye alapján kell-e megállapítani, vagy ahhoz egyéb kapcsoló elvet kell figyelembe venni?


title: C-719/19. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2019. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FS kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/10

      A Raad van State (Hollandia) által 2019. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FS kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-719/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/12)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FS

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., …) (1) 15. cikkének (1) bekezdését, hogy az e rendelkezés szerint elfogadott, valamely uniós polgárnak a fogadó tagállam területéről való kiutasítására vonatkozó határozat végrehajtottnak minősül, és nem fejt ki további joghatásokat, amint ezen uniós polgár – az e határozatban az önkéntes kiutazásra megállapított határidőn belül – bizonyíthatóan elhagyta a fogadó tagállam területét?

                  2.

                  Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén: A fogadó tagállamba történő azonnali visszatérés esetén megilleti-e ezen uniós polgárt a 2004/38/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében előírt, három hónapig terjedő tartózkodás joga, vagy a fogadó tagállam új kiutasítási határozatot fogadhat el annak megakadályozása céljából, hogy az uniós polgár minden alkalommal egy rövid időtartamra beutazzon a fogadó tagállamba?

                  3.

                  Az 1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Ebben az esetben az uniós polgárnak egy bizonyos ideig a fogadó tagállam területén kívül kell-e tartózkodnia, és milyen időtartamról van szó?

         (1)  77. o.


title: C-720/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GR kontra Stadt Duisburg

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/10

      A Verwaltungsgericht Düsseldorf (Németország) által 2019. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GR kontra Stadt Duisburg
      (C-720/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GR

         Alperes: Stadt Duisburg

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Elveszíti-e egy török munkavállaló családtagja azon jogosultságait, amelyek az 1/80 társulási tanácsi határozat 7. cikkének első bekezdése szerint a török munkavállalótól erednek, ha a családtag a fogadó tagállam állampolgárságát az addigi állampolgárság elvesztése mellett megszerzi?

                  2.

                  Amennyiben az első kérdésre a válasz igenlő: hivatkozhat-e a török munkavállalónak a felvázolt helyzetben lévő családtagja újfent az 1/80 társulási tanácsi határozat 7. cikkének első bekezdése szerinti jogosultságokra, ha a fogadó tagállam állampolgárságát elveszti, mivel a korábbi állampolgárságát ismét megszerzi?


title: C-738/19. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2019. október 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A kontra B, C

text:
               20.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/11

      A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2019. október 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A kontra B, C
      (C-738/19. sz. ügy)
      (2020/C 19/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A

         Alperesek: B, C

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Hogyan kell értelmezni a 93/13 irányelvet (1) és az együttes hatás abban foglalt elvét azon kérdés értékelése során, hogy a kötelezettségét nem teljesítő fogyasztó által fizetendő kártérítés ezen irányelv melléklete 1. pontjának e) alpontja értelmében aránytalanul magas-e, ha olyan kötbérkikötésekről van szó, amelyek olyan eltérő jellegű szerződésszegésekhez kapcsolódnak, amelyeket jellegüknél fogva nem kell együtt elkövetni, és a jelen ügyben nem is követték el együtt azokat? Releváns-e ebben a tekintetben, hogy azon szerződésszegésekkel összefüggésben, amelyek alapján a kötbért követelik, kártérítést is kérnek a jogellenesen elért nyereség kiadása formájában?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: A közbeszerzési panaszbizottság 2019. szeptember 17-i, az EFTA-Bírósághoz a Tak – Malbik ehf. kontra izlandi közúti és parti igazgatóság és Þróttur ehf. ügyben tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme (E-7/19. sz. ügy)2020/C 23/09

text:
               23.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 23/9

      A közbeszerzési panaszbizottság 2019. szeptember 17-i, az EFTA-Bírósághoz a Tak – Malbik ehf. kontra izlandi közúti és parti igazgatóság és Þróttur ehf. ügyben tanácsadói vélemény iránt benyújtott kérelme
      (E-7/19. sz. ügy)
      (2020/C 23/09)
      A Közbeszerzési Panaszbizottság (kærunnd útboðsmála) 2019. szeptember 17-én kelt, a Bíróság Hivatalához 2019. szeptember 23-án beérkezett kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz tanácsadói vélemény iránt a Tak – Malik ehf. kontra izlandi közúti és parti igazgatóság és Þróttur ehf. ügyben a következő kérdésben:

                  Ajánlattételi felhívást követően – melyben az ajánlattevők vállalják, hogy az ajánlatkérő szerv által rendelkezésre bocsátott bizonyos nyersanyagokat az ajánlatkérő szerv által előírt követelményeknek megfelelően feldolgoznak és elraktároznak – a szerződés építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződésnek tekintendő-e a 2014/24/EU irányelv és különösen annak 2. cikke (6) és (7) bekezdése értelmében, vagy szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződésnek, az irányelv és különösen annak 2. cikke (9) bekezdése értelmében?