title: T-63/11. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 16-i ítélete – Air France kontra Bizottság („Verseny — Kartellek — A légi árufuvarozás európai piaca — A légi árufuvarozási szolgáltatások árösszetevőire [üzemanyagpótdíjak és biztonsági pótdíjak bevezetése, a pótdíjak után fizetendő jutalék fizetésének megtagadása] vonatkozó megállapodások és összehangolt magatartások — Az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke, valamint a Közösség és Svájc között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke — Indokolási kötelezettség”)

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/40

         A Törvényszék 2015. december 16-i ítélete – Air France kontra Bizottság
   (T-63/11. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A légi árufuvarozás európai piaca - A légi árufuvarozási szolgáltatások árösszetevőire [üzemanyagpótdíjak és biztonsági pótdíjak bevezetése, a pótdíjak után fizetendő jutalék fizetésének megtagadása] vonatkozó megállapodások és összehangolt magatartások - Az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke, valamint a Közösség és Svájc között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke - Indokolási kötelezettség”))
   (2016/C 048/44)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Société Air France SA (Roissy-en-France, Franciaország) (képviselők: A. Wachsmann és S. Thibault-Liger ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: C. Giolito, S. Noë és N. von Lingen meghatalmazottak, segítőjük: B. Lebrun ügyvéd, később: C. Giolito és A. Dawes meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: F. Florindo Gijón, M. Simm és M. Balta meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásban (COMP/39258 – „légi teherszállítás”-ügy) 2010. november 9-én hozott C(2010) 7694 végleges bizottsági határozatnak a felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése, másodlagosan pedig e határozat 5. cikke b) pontjának a felperessel szemben bírságot kiszabó részében történő megsemmisítése vagy e bírság csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásban (COMP/39258 – „légi teherszállítás”-ügy) 2010. november 9-én hozott C(2010) 7694 végleges bizottsági határozatot a Société Air France SA-ra vonatkozó részében megsemmisíti.

               2)

               A Törvényszék kötelezi az Európai Bizottságot a saját költségei, valamint a Société Air France részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 95., 2011.3.26.


title: C-419/06. sz. ügy: 2006. október 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/8

         2006. október 13-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-419/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/14)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis és E. Righini)

      Alperes: Görög Köztársaság
   Kereseti kérelmek:

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy

                           —

                           megszüntesse a Görögország által az Olympiaki Aeroporia és az Olympiakes Aerogrammes részére nyújtott állami támogatásokról szóló, 2005. szeptember 14-i C(2005) 2706 bizottsági határozattal (az értesítés 2005. szeptember 15-én az SG Greffe (2005) D/205062. hivatkozási számú dokumentummal történt) jogszerűtlennek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatásokat megszüntesse és

                           —

                           e támogatásokat azok kedvezményezettjeivel visszatéríttesse,

                     vagy legalábbis az említett intézkedéseket a Bizottsággal nem közölte – nem teljesítette a szóban forgó határozat 2., 3. és 4. cikkéből és az EK-Szerződésből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze a Görög Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság határozata arra kötelezi Görögországot, hogy a határozat 1. cikkében említett támogatást téríttesse vissza annak kedvezményezettjeivel, és függessze fel haladéktalanul az Olympiaki Aeroporia és az Olympiakes Aerogrammes részére nyújtott bármiféle támogatás folyósítását. Görögországnak kötelessége lett volna továbbá – a határozat keltezésétől számított két hónapon belül – tájékoztatni a Bizottságot a határozatnak való megfelelés érdekében hozott intézkedésekről.
   A megfelelésre előírt említett határidő 2005. november 15-én lejárt.
   Töretlen ítélkezési gyakorlat az, hogy az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás keretében tagállam kizárólag a határozat megfelelő végrehajtásának teljes lehetetlenségére alapított igazolásra hivatkozhat. A Bizottság ezenkívül emlékeztet arra, hogy az említett ítélkezési gyakorlat értelmében a görög hatóságok nem hivatkozhatnak a teljes lehetetlenségre anélkül, hogy a visszafizetendő összeg visszatéríttetését megkísérelték volna, amire nem került sor.
   A görög hatóságok nem hivatkoztak semmilyen rendkívüli és előre nem látott olyan nehézségre, amely a határozat végrehajtását lehetetlenné tenné. Hasonlóképpen, a görög hatóságok a határozat végrehajtására semmi olyan alternatív módot nem javasoltak, amely lehetővé tette volna a nehézségek meghaladását. A görög hatóságok a határozatnak és a támogatás Bizottság által kiszámított összege megalapozottságának a vitatására szorítkoztak, ami azt mutatja, hogy a legkisebb felfüggesztési vagy visszatérítésre való felszólítási intézkedést sem alkalmazták.


title: C-478/13. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. október 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2001/18/EK irányelv — Géntechnológiával módosított szervezetek (GMO) környezetbe történő szándékos kibocsátása — Forgalomba hozatal — A 31.cikk (3) bekezdésének b) pontja — A termesztett GMO-k helye — Az illetékes hatóságoknak való bejelentés kötelezettsége — Nyilvános nyilvántartás létrehozásának kötelezettsége — Lojális együttműködés)

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/15

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. október 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-478/13. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - 2001/18/EK irányelv - Géntechnológiával módosított szervezetek (GMO) környezetbe történő szándékos kibocsátása - Forgalomba hozatal - A 31.cikk (3) bekezdésének b) pontja - A termesztett GMO-k helye - Az illetékes hatóságoknak való bejelentés kötelezettsége - Nyilvános nyilvántartás létrehozásának kötelezettsége - Lojális együttműködés))
   2014/C 421/21
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Bianchi és M. Owsiany-Hornung meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               Mivel a nemzeti jogrendben nem írta elő a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv C. része értelmében termesztett, géntechnológiával módosított szervezetek (GMO-k) helyének az illetékes lengyel hatóságok részére történő bejelentését, nem hozott létre a GMO-k helyéről nyilvántartást, és ezeket nem tette ismertté a nyilvánosság számára, a Lengyel Köztársaság megszegte az ezen irányelv 31. cikke (3) bekezdésének b) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 336., 2013.11.16.


title: T-798/16. sz. ügy: 2016. november 14-én benyújtott kereset – Hanso Holding kontra EUIPO (REAL)

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/55

         2016. november 14-én benyújtott kereset – Hanso Holding kontra EUIPO (REAL)
   (T-798/16. sz. ügy)
   (2017/C 006/69)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Hanso Holding AS (Tomasjord, Norvégia) (képviselő: M. Wirtz ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „REAL” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 14 020 093. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2016. szeptember 2-án hozott határozata (R 2405/2015-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának, valamint 7. cikke (3) bekezdésének megsértése.


title: T-666/15. sz. ügy: 2015. november 13-án benyújtott kereset – Bačelić kontra Parlament

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/79

         2015. november 13-án benyújtott kereset – Bačelić kontra Parlament
   (T-666/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/87)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Matilda Bačelić (Zágráb, Horvátország) (képviselő: N. Pirc Musar ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament 2015. szeptember 16-i A(2015)8672 C. számú azon határozatát, amely elutasította a felperesnek az európai parlamenti képviselők utazási költségei, napidíjai, általános költségtérítései és személyzeti szabályzatok szerinti költségeire vonatkozó információkkal kapcsolatos egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. és 140. cikke értelmében a Parlamentet kötelezze a felperes költségeinek viselésére, ideértve az esetleges beavatkozók költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a 45/2001 rendelet (1) 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért személyes adatokra nem terjed ki közösségi szabályozás által biztosított védelem.

               2.

               A második, a 45/2001 rendelet 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért információkhoz való hozzáférést annak ellenére tagadta meg a Parlament, hogy a hozzáférhetővé tétel feltételei teljesültek.

               3.

               A harmadik, a 1049/2001 rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 2. és 4. cikke szerinti, minden egyes dokumentum vizsgálatára vonatkozó általános kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mivel a kért dokumentumokhoz való részleges hozzáférés megtagadását nem igazolta a Parlament.

               5.

               Az ötödik, az 1049/2001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének szerinti indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap, mivel a Parlament nem válaszolt a felperes valamennyi érvére.

      (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-106/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 10-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) kontra Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Környezetvédelem és az emberi egészség védelme — 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) — 7. cikk, (2) bekezdés és 33. cikk — Az árucikkekben található, különös aggodalomra okot adó anyagok — Bejelentési és tájékoztatási kötelezettség — A 0,1 tömegszázalékos küszöb kiszámítása)

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/12

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 10-i ítélete (a Conseil d’État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB) kontra Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie
   (C-106/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Környezetvédelem és az emberi egészség védelme - 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) - 7. cikk, (2) bekezdés és 33. cikk - Az árucikkekben található, különös aggodalomra okot adó anyagok - Bejelentési és tájékoztatási kötelezettség - A 0,1 tömegszázalékos küszöb kiszámítása))
   (2015/C 363/14)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Fédération des entreprises du commerce et de la distribution (FCD), Fédération des magasins de bricolage et de l’aménagement de la maison (FMB)

      Alperes: Ministre de l’écologie, du développement durable et de l'énergie

      Rendelkező rész

               1)

               A 2011. április 14-i 366/2011/EU bizottsági rendelettel módosított, a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy e rendelkezés alkalmazásában az előállító feladata meghatározni, hogy az általa előállított bármely árucikkben 0,1 tömegszázalékot meghaladó koncentrációban van-e jelen az e módosított rendelet 59. cikke (1) bekezdésének megfelelően meghatározott, különös aggodalomra okot adó anyag, a több árucikkből álló termék importőrének feladata pedig, hogy minden egyes árucikk tekintetében meghatározza, hogy az adott árucikkben 0,1 tömegszázalékot meghaladó koncentrációban van-e jelen különös aggodalomra okot adó anyag.

               2)

               A módosított 1907/2006 rendelet 33. cikkét akként kell értelmezni, hogy e rendelkezés alkalmazásában azon termék szállítójának feladata, amelynek az azt alkotó árucikkek közül egy vagy több 0,1 tömegszázalékot meghaladó koncentrációban tartalmazza árucikkenként az e rendelet 59. cikke (1) bekezdésének megfelelően meghatározott, különös aggodalomra okot adó anyagot, hogy oly módon tájékoztassa az átvevőt, kérésre pedig a fogyasztót ennek az anyagnak a jelenlétéről, hogy legalább a szóban forgó anyag nevét közli velük.

      (1)  HL C 142., 2014.5.12.


title: T-287/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. szeptember 8 -i végzése – Lorte és társai kontra Tanács ( Megsemmisítés iránti kereset – 864/2004/EK és 865/2004/EK rendelet – Támogatási rendszer az olívaolaj ágazatban – Természetes és jogi személyek – Személyében való érintettség hiánya – Elfogadhatatlanság )

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 8-i végzése – Lorte és társai kontra Tanács
   (T-287/04. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - 864/2004/EK és 865/2004/EK rendelet - Támogatási rendszer az olívaolaj ágazatban - Természetes és jogi személyek - Személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
   (2005/C 296/52)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperesek: Lorte, SL (Sevilla, Spanyolország), Oleo Unión, Federación empresarial de organizaciones de productores de aceite de oliva (Sevilla, Spanyolország), Unión de organizaciones de productores de aceite de oliva (Unaproliva) (Jaén, Spanyolország) (képviselő: R. Illescas Ortiz ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Balta és F. Florindo Gijón, meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 1782/2003/EK rendelet módosításáról, valamint annak a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia Európai Unióhoz való csatlakozása következtében történő kiigazításáról szóló, 2004. április 29-i 864/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 48. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet), valamint az olívaolaj és az étkezési olajbogyó piacának közös szervezéséről és a 827/68/EGK rendelet módosításáról szóló, 865/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 48. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet) részleges megsemmisítése iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felperesek maguk viseli saját költségeiket, valamint a Tanács részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Bizottság beavatkozási kérelméről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 284., 2004.11.20.


title: C-319/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2005. augusztus 19-én benyújtott kereset

text:
               15.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/5

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen 2005. augusztus 19-én benyújtott kereset
   (C-319/05. sz. ügy)
   (2005/C 257/09)
   Az eljárás nyelve: német
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: Bruno Stromsky és Bernhard Schima, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. augusztus 19-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel egy kapszulákba töltött fokhagymakészítményt, amely a megjelölése szerint nem gyógyszer, gyógyszerként sorolt be, a Németországi Szövetségi Köztársaság nem teljesítette az EK 28. és 30. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze a Németországi Szövetségi Köztársaság a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság keresetében egy kapszulás fokhagymakészítmény német hatóságok általi gyógyszerként történő besorolását kifogásolja.
   A termék a Bizottság álláspontja szerint nem gyógyszer. A fokhagyma széleskörűen elterjedt élelmiszer. A fokhagymával való kereskedelmet nem korlátozzák egészségvédelmi okokból. A termék megjelölése alapján nem gyógyszer, mivel nem jelölik vagy ajánlják betegségek gyógyítására vagy megelőzésére, és egyébként kiszerelése sem gyógyszer jellegű.
   Rendeltetése alapján sem gyógyszerről van szó. A fokhagyma érelmeszesedés elleni enyhe megelőző hatása nem kölcsönöz a terméknek gyógyszer tulajdonságot. Ilyen hatás ugyanis egyrészt a fokhagyma élelmiszer legkülönbözőbb formákban történő fogyasztása során elérhető. Másrészt más élelmiszerek, mint például különböző halfajták is megelőzhetik az érelmeszesedést. Harmadrészt különböző, egészen általános élelmiszerek csökkentik az egyes betegségek kockázatát (paradicsom, brokkoli, kakaó …). Ez az egészségre kedvező hatás a Bizottság álláspontja szerint nem vezethet ezen élelmiszerek gyógyszernek minősítéséhez.
   Azok a kockázatok, melyeket a fokhagyma fogyasztása bizonyos helyzetekben magában hordozhat, szintén nem igazolják a vitatott termék gyógyszerként történő besorolását. Ezek a kockázatok ugyanis enyhébb eszközökkel is megelőzhetők.
   A kérdéses termék ezért nem gyógyszer a közösségi jog értelmében. Az, hogy Németországban mégis gyógyszerként van besorolva, az áruk szabad mozgásának korlátozását képezi. Egy ilyen korlátozást a közegészség védelme alapján aligha lehet igazolni.


title: C-499/06. sz. ügy: Sąd Okręgowy w Koszalinie (Lengyel Köztársaság) által 2006. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Halina Nerkowska kontra Zaklad Ubezpieczeń Społecznych

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/14

         Sąd Okręgowy w Koszalinie (Lengyel Köztársaság) által 2006. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Halina Nerkowska kontra Zaklad Ubezpieczeń Społecznych
   (C-499/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/21)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Sąd Okręgowy w Koszalinie (Megyei Bíróság Koszalinie)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Halina Nerkowska

      Alperes: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie (társadalombiztosítási szerv, koszalini kirendeltség)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Ellentétes-e a hadi- és katonai rokkantak és családjaik számára nyújtandó ellátásokról szóló, 1974. május 27-i törvény (1987. szeptember 2-i Dz. U. [hivatalos lap] későbbi módosításokkal) 5. cikkében található nemzeti jogi szabályozás az uniós polgárok számára a tagállamok területén való szabad mozgás és tartózkodás jogát biztosító EK 18. cikkel annyiban, amennyiben annak értelmében az elkülönítő táborban való tartózkodással összefüggő munkaképtelenség miatti nyugellátás fizetésének az a feltétele, hogy a jogosult a lengyel állam területén tartózkodjon?


title: C-253/07. sz. ügy: A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) 2007. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club kontra Commissioners of HM Revenue and Customs

text:
               4.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/20

         A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) 2007. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club kontra Commissioners of HM Revenue and Customs
   (C-253/07. sz. ügy)
   (2007/C 183/34)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Canterbury Hockey Club, Canterbury Ladies Hockey Club

      Alperes: Commissioners of HM Revenue and Customs
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A hatodik irányelv (1) 13. cikke A. része (1) bekezdésének m) pontjában foglalt adómentesség alkalmazásában a „személyek” kifejezés az „olyan személyek felé, amelyek sportolnak” fordulat összefüggésében magában foglalja a jogi személyeket és jogi személyiséggel nem rendelkező egyesületeket, vagy az kizárólag – természetes személyek vagy emberek értelemben – az egyénekre vonatkozik?

               2.

               Ha a „személyek” kifejezés az „olyan személyek felé, amelyek sportolnak” fordulat összefüggésében az egyének mellett magában foglalja a jogi személyeket és a jogi személyiséggel nem rendelkező egyesületeket is, lehetővé teszi-e a „meghatározott, a sporttal szoros kapcsolatban álló szolgáltatások” kifejezés valamely tagállam számára, hogy az adómentességet kizárólag a sportban résztvevő egyénekre korlátozza?

      (1)  HL L 145., 1. o.


title: C-534/15. sz. ügy: A Judecătoria Satu Mare (Románia) által 2015. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș kontra BRD Groupe Société Generale – sucursala Satu Mare

text:
               18.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/17

         A Judecătoria Satu Mare (Románia) által 2015. október 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș kontra BRD Groupe Société Generale – sucursala Satu Mare
   (C-534/15. sz. ügy)
   (2016/C 016/21)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Judecătoria Satu Mare

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Pavel Dumitraș, Mioara Dumitraș

      Alperes: BRD Groupe Société Generale – sucursala Satu Mare

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 93/13/EGK irányelv (1) 2. cikkének b) pontját a „fogyasztó” fogalmának meghatározását illetően, hogy az e meghatározásba beleérti, vagy, éppen ellenkezőleg, kizárja abból azokat a természetes személyeket, akik kezesként egy gazdasági társaság által e társaság tevékenységének folytatása céljából megkötött hitelszerződést módosító záradékokat és járulékos szerződéseket (kezességvállalási szerződéseket vagy ingatlanbiztosítékot alapító szerződéseket) írtak alá, amennyiben e természetes személyeknek semmilyen kapcsolatuk nem áll fenn a gazdasági társaság tevékenységével, és szakmai tevékenységükön kívül eső célból jártak el, figyelemmel arra, hogy a felperesek az alperes hitelezővel kötött hitelszerződés keretében kezdetben természetes személyként nyújtottak biztosítékot a főadós kötelezettségének teljesítéséért – amely főadós jogi személy, és amelynek ügyvezetője a felperes -, de később a szóban forgó szerződést módosították, és az eredeti adós, amelynek ügyvezetője a felperes, az alperes hitelező hozzájárulásával a tartozás átvállalásáról állapodott meg egy másik jogi személlyel, amelynek egyik felperes sem ügyvezetője, hanem azok az új adós jogi személy javára az új szerződés tárgyát képező, az új adós tekintetében fennálló kötelezettség teljesítéséért vállaltak kezességet?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 93/13 irányelv 1. cikkének (1) bekezdését, hogy az irányelv alkalmazásának hatálya alá kizárólag a kereskedők és fogyasztók között áruk értékesítése vagy szolgáltatások nyújtása tárgyában megkötött szerződések tartoznak, vagy a szóban forgó irányelv hatálya alá tartoznak a valamely hitelszerződéshez – amelynek kedvezményezettje egy gazdasági társaság – kapcsolódó, olyan természetes személyek által megkötött járulékos szerződések (biztosíték tárgyában kötött szerződések vagy kezességvállalási szerződések) is, akiknek semmilyen kapcsolatuk nincs a gazdasági társaság tevékenységével, és a szakmai tevékenységükön kívül eső célból jártak el, figyelemmel arra, hogy a felperesek az alperes hitelezővel kötött hitelszerződés keretében kezdetben természetes személyként nyújtottak biztosítékot a főadós kötelezettségének teljesítéséért – amely főadós jogi személy, és amelynek ügyvezetője a felperes -, de később a szóban forgó szerződést módosították, és az eredeti adós, amelynek ügyvezetője a felperes, az alperes hitelező hozzájárulásával a tartozás átvállalásáról állapodott meg egy másik jogi személlyel, amelynek egyik felperes sem ügyvezetője, hanem azok az új adós jogi személy javára az új szerződés tárgyát képező, az új adós tekintetében fennálló kötelezettség teljesítéséért vállaltak kezességet?

      (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


title: T-238/13. sz. ügy: 2013. április 24-én benyújtott kereset — Delipapier kontra Bizottság

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/39

         2013. április 24-én benyújtott kereset — Delipapier kontra Bizottság
   (T-238/13. sz. ügy)
   2013/C 171/78
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Delipapier (Frouard, Franciaország) (képviselők: J.-M. Leprêtre és N. Chahid-Nouraï ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 263. cikk alapján azonnali hatállyal semmisítse meg a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének módosításáról szóló, 2013. február 7-i 2013/2/EU bizottsági irányelvet annyiban, amennyiben az a csomagolások szemléltető példáinak listájára felveszi a tokmányokat, az ipari felhasználásra szánt tokmányok kivételével;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek, illetve azonosak a T-202/13. sz., Group’Hygiène kontra Bizottság ügy keretében hivatkozott jogalapokkal.


title: C-122/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-48/11. sz., British Airways plc kontra Európai Bizottság ügyben 2015. december 16-án hozott ítélete ellen a British Airways plc által 2016. február 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/9

         A Törvényszék (első tanács) T-48/11. sz., British Airways plc kontra Európai Bizottság ügyben 2015. december 16-án hozott ítélete ellen a British Airways plc által 2016. február 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-122/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 191/11)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: British Airways plc (képviselők: J. Turner QC, R. O’Donoghue barristers, A. Lyle-Smythe solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét annyiban, amennyiben az a megtámadott európai bizottsági határozat megsemmisítésének hatályát a British Airways által az eredeti megsemmisítés iránti keresetében előterjesztett kérelemre korlátozza;

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítélete rendelkező részének 1) pontját;

               —

               teljes egészében semmisítse meg a megtámadott európai bizottsági határozatot; és

               —

               az alperest kötelezze a fellebbezés költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezésben a British Airways plc a Törvényszék T-48/11. sz., British Airways plc kontra Európai Bizottság ügyben 2015. december 16-án hozott ítéletének részleges hatályon kívül helyezését kéri. Az ítélet a British Airwaysre vonatkozó részében megsemmisítette a COMP/39258 – „légi teherszállítás”-ügyben 2010. november 9-én hozott C(2010) 7694 végleges bizottsági határozat.
   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező két jogalapra támaszkodik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor intézkedéseinek korlátozása érdekében az ultra petita elvét alkalmazta, noha a Törvényszék hivatalból is megállapította a közpolitika alapvető hibáit, amelyek teljes egészében érvénytelenné teszik az Európai Bizottság határozatát. A Törvényszék azáltal, hogy hivatalból felvetett egy közpolitikai kérdést, és az előtte lévő ügyet ennek alapján eldöntötte, nem határozott a kereseten túlterjedően; a Törvényszék ezért tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy vélte, hogy határozathozatala következményeinek az ítéletének rendelkező részében való megállapítását illetően az ultra petita elve által korlátozva van.

               2.

               A másodlagosan felhozott második jogalap azon alapul, hogy még ha az ultra petita elvét alkalmazni is kellene, a Törvényszéknek azt kellett volna megállapítania, hogy mindazonáltal jogosult – sőt köteles – a megtámadott határozatot teljes egészében megsemmisíteni, azon megállapításának érvényre juttatása érdekében, hogy a megtámadott határozat olyan hibát tartalmaz, amely magasabb szintű jogi szabályokba, nevezetesen a jogszerűség elvébe és az Alapjogi Charta 47. cikke szerinti hatékony bírói jogvédelem elvébe ütközik.


title: T-400/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. december 12-i ítélete — Ecka Granulate et non ferrum Metallpulver kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az EGT-ben, Írországon, Spanyolországon, Portugálián és az Egyesült Királyságon kívül, az acél- és a földgázágazatban való alkalmazásra szánt kálciumkarbid és magnézium piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése és a piac felosztása — Bírságok — A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve — Egyenlő bánásmód — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — Enyhítő körülmények — Együttműködés a közigazgatási eljárás során — Arányosság — Fizetési képesség” )

text:
               2.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/16

         A Törvényszék 2012. december 12-i ítélete — Ecka Granulate et non ferrum Metallpulver kontra Bizottság
   (T-400/09. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Az EGT-ben, Írországon, Spanyolországon, Portugálián és az Egyesült Királyságon kívül, az acél- és a földgázágazatban való alkalmazásra szánt kálciumkarbid és magnézium piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése és a piac felosztása - Bírságok - A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve - Egyenlő bánásmód - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - Enyhítő körülmények - Együttműködés a közigazgatási eljárás során - Arányosság - Fizetési képesség)
   2013/C 32/24
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: az ECKA Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Németország) és a non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Ausztria) (képviselők kezdetben: H. Janssen és M. Franz, később H. Janssen és P. Homann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: A. Antoniadis, K. Mojzesowicz és N. von Lingen meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Simm és G. Kimberley meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/39.396 „kalcium-karbid- és magnéziumalapú reagensek az acél- és a földgázágazatban”-ügy), 2009. július 22-én hozott C(2009) 5791 végleges bizottsági határozat felpereseket érintő részének megsemmisítése, illetve másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A ECKA Granulate GmbH & Co. KG és a non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG maguk viselik, a saját költségeiken kívül, az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 297., 2009.12.5.


title: F-35/14. sz. ügy: 2014. április 14 –én benyújtott kereset – ZZ kontra OHIM

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/46

         2014. április 14–én benyújtott kereset – ZZ kontra OHIM
   (F-35/14. sz. ügy)
   2014/C 184/78
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: A. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A jogvita tárgya és leírása

   Az OHIM által a Hivatal elnökének a távmunka új szabályait meghatározó 2012. március 29-i határozata alapján meghozott határozat megsemmisítése, amely megtagadta a felperestől azt a lehetőséget, hogy Barcelonában végezzen távmunkát és arra kötelezte, hogy térjen vissza Alicantéba.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a vitatott határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.


title: F-26/16. sz. ügy: 2016. május 22-én benyújtott kereset – ZZ kontra eu-LISA és Bizottság

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/44

         2016. május 22-én benyújtott kereset – ZZ kontra eu-LISA és Bizottság
   (F-26/16. sz. ügy)
   (2016/C 296/55)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: S. M. Greinoman ügyvéd)

      Alperes: Európai ügynökség a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatása céljából (eu-LISA)
   és
   Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A férjének az Európai Unió közös egészségbiztosítási rendszer fedezete melletti kezelésének előzetes engedélyezését megtagadó határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg azon határozatot, amelyben megtagadták annak előzetes engedélyezését, hogy a felperes férjének kezelését a közös egészségbiztosítási rendszer fedezze;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg, hogy a Hepatitis C, melyben a felperes férje szenved, a személyzeti szabályzat 72. cikkének (1) bekezdése szerinti súlyos betegségnek minősül;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.


title: T-57/11. sz. ügy: 2011. január 27-án benyújtott kereset — Castelnou Energía kontra Bizottság

text:
               12.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/33

         2011. január 27-án benyújtott kereset — Castelnou Energía kontra Bizottság
   (T-57/11. sz. ügy)
   2011/C 80/59
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Castelnou Energía SL (Madrid, Spanyolország) (képviselő: E. Garayar ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék nyilvánítsa a megsemmisítés iránti kérelmet elfogadhatónak;

               —

               a Törvényszék semmisítse meg az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 263. cikke értelmében a megtámadott határozatot;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot a jelen ügyben a Castelnou Energía S.L. részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására a felperes nyolc jogalapra hivatkozik:

               —

               az első jogalap az EUMSZ 108. cikke (2) bekezdésének, és az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) 4. cikke (4) bekezdésének megsértésére alapul, amennyiben a határozat elfogadását nem előzte meg hivatalos vizsgálat indítása, annak ellenére, hogy a komoly kétségek merültek fel a közös piaccal való összeegyeztethetőséget illetően;

               —

               a második jogalap az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdésének, az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésével együtt olvasott EUMSZ 107. cikknek, valamint a 659/1999 rendelet 4. cikke (4) bekezdésének megsértésére alapul, amennyiben a Bizottság nem végzett teljes elemzést, mivel nem elemezte átfogóan a szóban forgó intézkedés összeegyeztethetőségét, mely utóbbi három különböző részből tevődik össze (a villamosenergia-termelőknek nyújtott pénzügyi ellentételezés, a kedvezményes belépési mechanizmus és a belföldi eredetű szén vételére vonatkozó kötelezettség);

               —

               a harmadik jogalap az EUMSZ 296. cikkben szereplő indokolási kötelezettség megsértésén alapul, mivel a Bizottság nem fejtette ki azon indokokat, amelyek alapján eltekintett az intézkedés valamennyi eleme összeegyeztethetőségének vizsgálatától;

               —

               a negyedik jogalap a közigazgatási eljárásra irányadó elveknek: a védelemhez való jog általános elvének és a gondos ügyintézés elvének a megsértésére alapul, mivel a Castelnout megfosztották annak lehetőségétől, hogy a érveit előterjessze a hivatalos vizsgálati eljárás keretében, amelyet a Bizottságnak meg kellett volna indítania;

               —

               az ötödik jogalap az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdésének, a közszolgáltatással járó ellentételezés formájában nyújtott állami támogatásról szóló közösségi keretszabálynak (HL C 297., 4. o.), valamint a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 176., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 211. o.) 11. cikke (4) bekezdésének megsértésén alapul, mivel i) az intézkedést nem indokolja villamosenergia-ellátással kapcsolatos veszély, amely meghatározná — amint arra a Bizottság hivatkozik — a az általános gazdasági érdekű szolgáltatás szükségességét, és ii) még ha létezne is villamosenergia-ellátással kapcsolatos veszély (quod non), az intézkedés akkor is aránytalan lenne a villamosenergia-ellátás biztosításának céljához képest, és ennélfogva akkor is jogellenes lenne;

               —

               a hatodik jogalap a Bizottság hatáskörrel való visszaélésén alapul, mivel még azon objektív, releváns és egybehangzó bizonyítékok ellenére is, melyek szerint az intézkedés nem a villamosenergia-ellátás biztosítására hivatott, hanem a bányászati ágazat támogatására, a Bizottság olyan jogalapra alapította az intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozó határozatát, amelyről tudta, hogy valótlan, ekképpen az előadottaktól eltérő jogalapokra alapítva határozatát;

               —

               a hetedik jogalap a határozat jogellenességén alapul, mivel elfogadásával a Bizottság megsértette az EUMSZ-nek az áruk szabad mozgását (EUMSZ 28. és EUMSZ34. cikk), illetve a letelepedés szabadságát (EUMST 49. cikk) biztosító rendelkezéseit;

               —

               a nyolcadik jogalap egy Bizottság jogban való tévedésén alapul, mivel az intézkedés engedélyezése sérti az Unió másodlagos jogának bizonyos rendelkezéseit: a 2009. április 23-i 2009/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 140., 63. o.).módosított, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanács irányelvet (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.); a villamosenergia-ellátás biztonságát és az infrastrukturális beruházások védelmét célzó intézkedésekről szóló, 2006. január 18-i 2005/89/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (HL L 33., 22. o.), valamint a szénipar részére nyújtott állami támogatásról szóló, 2002. július 23-i 1407/2002/EK tanácsi rendeletet (HL L 205., 1. o.).


title: C-588/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-91/13. sz., LG Electronics, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az LG Electronics, Inc. által 2015. november 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/23

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-91/13. sz., LG Electronics, Inc. kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az LG Electronics, Inc. által 2015. november 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-588/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 016/29)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: LG Electronics, Inc. (képviselők: G. van Gerven és T. Franchoo advocaten)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               a Bíróság a fellebbezőre vonatkozó részükben egészben vagy részben semmisítse meg a 2012. december 5-én hozott C(2012) 8839 bizottsági határozat 1. cikke (1) bekezdésének d) pontját és 1. cikke (2) bekezdésének g) pontját, 2. cikke (1) bekezdésének d) és e) pontját, valamint 2. cikke (2) bekezdésének d) és e) pontját; és/vagy

               —

               a Bíróság csökkentse a fellebbezővel szemben a 2. cikk (1) bekezdésének d) és e) pontjában, valamint a 2. cikk (2) bekezdésének d) és e) pontjában kiszabott bírságokat;

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező négy jogalapra hivatkozik:

      Első jogalap: a Törvényszék megsértette a fellebbező védelemhez való jogát azzal, hogy helybenhagyta a Bizottság azon döntését, hogy az LPD-t nem vonja be eljárás alá vont félként a közigazgatási eljárásba, és különösen, hogy nem intéz az LPD-hez kifogásközlést. Az LGE kifogásának elutasításával a Törvényszék megsértette az arányosság elvét is, amikor meghatározta az LGE gondossági kötelezettségét.

      Második jogalap: a Törvényszék megsértette az EUMSZ 101. cikket és az 1/2003 rendelet (1) 23. cikkének (2) bekezdését azzal, hogy megállapította, hogy a Bizottság jogszerűen alapította az LGE bírságát a feldolgozott termékeknek az LGE és a Philips által az EGT-ben megvalósított közvetlen eladásaira, amely vállalkozások a LPD-től különböző vállalkozások.

      Harmadik jogalap: másodlagosan a Törvényszék megsértette az EUMSZ 101. cikket, az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdését és a személyes felelősség elvét azzal, hogy megállapította, hogy a Bizottság jogszerűen alapította az LGE bírságát a feldolgozott termékeknek a Philips által az EGT-ben megvalósított közvetlen eladásaira.

      Negyedik jogalap: a Törvényszék megsértette az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy megállapította, hogy a Bizottság jogszerűen járt el akkor, amikor a feldolgozott termékek EGT-beli közvetlen eladásainak módszerét az LGE-re alkalmazta, a Samsung SDI-re azonban nem.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-463/12. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2012. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Copydan Båndkopi kontra Nokia Danmark A/S

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/13

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2012. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Copydan Båndkopi kontra Nokia Danmark A/S
   (C-463/12. sz. ügy)
   2012/C 399/23
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Copydan Båndkopi

      Alperes: Nokia Danmark A/S

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető a 2001/29/EK irányelvvel (1) az olyan tagállami jogszabály, amely díjazást biztosít a jogosultak számára a következő források után végzett többszörözés után:

                           1.

                           olyan fájlok, amelyeknél a szóban forgó felhasználást a jogosultak engedélyezték, és azért a fogyasztó fizet (például az online boltokból származó engedélyezett tartalmak);

                           2.

                           olyan fájlok, amelyeknél a szóban forgó felhasználást a jogosultak engedélyezték, és azért a fogyasztó nem fizet (például a reklámakciókkal összefüggő engedélyezett tartalmak);

                           3.

                           a felhasználó saját DVD-lejátszója, CD-lejátszója, mp3-lejátszója, számítógépe stb., amelyen nem alkalmaztak hatásos műszaki intézkedést;

                           4.

                           a felhasználó saját DVD-lejátszója, CD-lejátszója, mp3-lejátszója, számítógépe stb., amelyen alkalmaztak hatásos műszaki intézkedést;

                           5.

                           harmadik személy DVD-lejátszója, CD-lejátszója, mp3-lejátszója, számítógépe stb.;

                           6.

                           az internetről vagy más forrásból jogellenesen többszörözött művek;

                           7.

                           más módon jogszerűen többszörözött fájlok, például az internetről (jogszerű forrásokból, amelyeknél nem adtak engedélyt)?

               2.

               Hogyan kell figyelembe venni a hatásos műszaki intézkedéseket (lásd az irányelv 6. cikkét) a jogosultak díjazására vonatkozó tagállami jogszabályokban (lásd az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontját)?

               3.

               A magáncélú másolás díjazásának (lásd az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontját) számításánál mi képez az irányelv (35) preambulumbekezdésében hivatkozottaknak megfelelően „olyan helyzetek[et], amikor a jogosultat ért hátrány csak minimális lenne”, azzal az eredménnyel, hogy nem lenne összeegyeztethető az irányelvvel az olyan tagállami jogszabály, amely díjazást ír elő a jogosultak számára az ilyen magáncélú másolás után (lásd ezzel összefüggésben a fenti 2. részben hivatkozott felmérést)?

               4.

                           a)

                           Ha feltesszük, hogy a mobiltelefonokban található memóriakártyák elsődleges vagy legfontosabb célja nem a magáncélú másolás, összeegyeztethető az irányelvvel az olyan tagállami jogszabály, amely díjazást ír elő a jogosultak számára a mobiltelefonokban található memóriakártyákra másolás után?

                           b)

                           Ha feltesszük, hogy a mobiltelefonokban található memóriakártyák egyik elsődleges vagy legfontosabb célja a magáncélú másolás, összeegyeztethető az irányelvvel az olyan tagállami jogszabály, amely díjazást ír elő a jogosultak számára a mobiltelefonokban található memóriakártyákra másolás után?

               5.

               Összeegyeztethető az irányelv (31) preambulumbekezdésében szereplő „megfelelő egyensúly” fogalmával, és a „méltányos díjazás” (lásd az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontját) fogalmának egységes értelmezésével –amelynek a „káron” kell alapulnia — az olyan tagállami jogszabály, amely alapján díjazást szednek be a memóriakártyák után, ugyanakkor nem szednek be díjazást az olyan belső memóriák után, mint az mp3 lejátszók vagy az iPodok, amelyeket magáncélú másolásra terveztek, és elsődlegesen arra is használnak?

               6.

                           a)

                           Az irányelv kizárja az olyan tagállami jogszabályokat, amelyek előírják a magáncélú másolás utáni díjazás beszedését olyan gyártótól és/vagy importőrtől, amely memóriakártyákat árusít olyan üzleti vállalkozások számára, amelyek a memóriakártyákat üzleti és magánfogyasztóknak is értékesítik, anélkül, hogy a gyártónak és/vagy importőrnek tudomása lenne arról, hogy a memóriakártyákat üzleti vagy magánfogyasztóknak értékesítették?

                           b)

                           A 6. a) kérdésre adandó választ befolyásolja, ha egy tagállami jogszabályban olyan rendelkezések vannak, amely biztosítják, hogy a gyártóknak, importőröknek és/vagy forgalmazóknak ne kelljen díjazást fizetniük a szakmai célra használt memóriakártyák után, valamint ha a díjazást mégis megfizették, a gyártóknak, importőröknek és/vagy forgalmazóknak visszatérítik a szakmai célokra használt memóriakártyák után fizetett díjazást, továbbá, ha a gyártók, importőrök és/vagy forgalmazók díjazás megfizetése nélkül értékesíthetik a memóriakártyákat a díjazási rendszert működtető szervezetnél nyilvántartott más vállalkozásoknak?

                           c)

                           A 6. a) és 6. b) kérdésre adandó választ befolyásolja,

                                       1.

                                       ha egy tagállami jogszabályban olyan rendelkezések vannak, amelyek biztosítják, hogy a gyártóknak, importőröknek és/vagy forgalmazóknak ne kelljen díjazást fizetniük a szakmai célra használt memóriakártyák után, azonban a „szakmai cél” fogalmát úgy értelmezik, hogy az csak a Copydan által jóváhagyott vállalkozások tekintetében biztosít levonási jogot, és díjazást kell fizetni a Copydan által jóvá nem hagyott egyéb üzleti fogyasztók által szakmai célra használt memóriakártyák után;

                                       2.

                                       ha egy tagállami jogszabályban olyan rendelkezések vannak, amelyek biztosítják, hogy a gyártóknak, importőröknek és/vagy forgalmazóknak — ha a díjazást (elméletileg) ténylegesen megfizették — visszatérítik a szakmai célokra használt memóriakártyák után fizetett díjazást, azonban a) gyakorlatban csak a memóriakártya vásárlója kaphatja meg a díjazást és b) a memóriakártya vásárlójának visszatérítési igényt kell benyújtania a Copydanhoz;

                                       3.

                                       ha egy tagállami jogszabályban olyan rendelkezések vannak, amelyek biztosítják, hogy a gyártók, importőrök és/vagy forgalmazók díjazás megfizetése nélkül értékesíthetik a memóriakártyákat a díjazási rendszert működtető szervezetnél nyilvántartott más vállalkozásoknak, azonban a) a Copydan az a szervezet, amely működteti a díjazási rendszert, és b) a nyilvántartásba vett vállalkozásoknak nincs tudomása arról, hogy a memóriakártyákat üzleti vagy magánfogyasztóknak értékesítették-e?

      (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.)


title: T-257/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 7-i  végzése – Deutsche Telekom kontra OHIM

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/26

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 7-i végzése – Deutsche Telekom kontra OHIM
   (T-257/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 22/53)

      Az eljárás nyelve: német

   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 296., 2005.11.26.


title: T-223/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 25-i ítélete – Ewald Dörken kontra OHIM – Schürmann (VENT ROLL) „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — VENT ROLL közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 52. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               18.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/31

         A Törvényszék 2015. november 25-i ítélete – Ewald Dörken kontra OHIM – Schürmann (VENT ROLL)
   (T-223/14. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Törlési eljárás - VENT ROLL közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 52. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2016/C 016/37)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ewald Dörken AG (Herdecke, Németország) (képviselő: N. Grüger, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Fischer, meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Svájc) (képviselő: M. Wesle, ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Wolfram Schürmann és az Ewald Dörken AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. január 30-án hozott határozata (R 2156/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Ewald Dörken AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 184., 2014.6.16.


title: Az Elsőfokú Biróság végzése 2005. február 14. a T-81/04. sz. a Bouyges SA és a Bouyges Telecom kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Állami támogatás – Mobil telefónia – Panasz – Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset – A mulasztásnak véget vető bizottsági állásfoglalás – A határozathozatal okafogyottá válása – Megsemmisítés iránti kereset – Felfüggesztő levél – Elfogadhatatlanság)

text:
               28.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 132/29

      AZ ELSŐFOKÚ BIRÓSÁG VÉGZÉSE

   2005. február 14.
   a T-81/04. sz. a Bouyges SA és a Bouyges Telecom kontra az Európai Közösségek Bizottsága (1) ügyben
   (Állami támogatás - Mobil telefónia - Panasz - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - A mulasztásnak véget vető bizottsági állásfoglalás - A határozathozatal okafogyottá válása - Megsemmisítés iránti kereset - Felfüggesztő levél - Elfogadhatatlanság)
   (2005/C 132/52)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-81/04. sz. a Bouyges SA (székhelye: Párizs [Franciaország]) és a Bouyges Telecom (székhelye: Boulogne-Billancourt [Franciaország], képviseli: B. Amory és A. Verheyden ügyvédek), kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. L. Buendía Sierra, C. Giolito és M. Niejahr, kézbesítési cím: Luxemburg) ügyben, elsősorban az EK 232. cikkre alapozott, annak megállapítására irányuló kérelem tárgyában, hogy a Bizottság határozathozatal elmulasztásával megsértette az EK-Szerződést amiatt, hogy nem foglalt állást a felpereseknek az Orange és az SFR részére kiadott UMTS (Universal Mobile Telecommunication System) engedélyért fizetendő díj visszamenőleges csökkentése formájában Franciaország által e vállalkozásoknak nyújtott állami támogatással kapcsolatos panaszában található kifogásról, másodsorban az EK 230. cikkre alapozott, e panaszban felhozott kifogása a Bizottság által a feleknek 2003. december 11-én küldött levélben szereplő elutasításának megsemmisítése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács), tagjai: H. Legal, P. Mengozzi és I. Wiszniewska-Bialecka bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2005. február 14-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy nem szükséges határozni az annak megállapítására irányuló kereseti kérelemről, hogy a Bizottság mulasztást követett el azzal, hogy nem foglalt állást az UMTS engedélyért fizetendő díjnak az Orange és az SFR számára a francia hatóságok által engedélyezett visszamenőleges csökkentésével kapcsolatos, a felperesi panaszban található kifogásról.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság elutasítja a 2003. december 11-i bizottsági levélben szereplő határozat megsemmisítése iránti másodlagos kereseti kérelmet mint elfogadhatatlant.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy nem szükséges határozni a Société française et radiotéléphone (SFR) és az Orange France SA beavatkozási kérelméről.

               4)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bouyges SA-t és a Bouyges Telecom-ot a költségek felének viselésére.

               5)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bizottságot a költségek felének viselésére.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: C-522/04. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. július 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – Személyek szabad mozgása – Munkavállalók szabad mozgása – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – A letelepedés szabadsága – A tőke szabad mozgása – Az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 28., 31., 36., és 40. cikke – 2002/83/EK irányelv – Külföldön letelepedett biztosítótársaságok részére szakmai nyugdíjbiztosítás keretében fizetett hozzájárulások kedvezőtlenebb bánásmódját előíró adójogi szabályozás – Azon kedvezményezettek részére fizetett tőkeösszeg és visszavásárlási összeg Belgiumban történő adóztatása, akik lakóhelyüket külföldre helyezték át – A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény – Felelős képviselő)

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/4

         A Bíróság (második tanács) 2007. július 5-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-522/04. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Személyek szabad mozgása - Munkavállalók szabad mozgása - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - A letelepedés szabadsága - A tőke szabad mozgása - Az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 28., 31., 36., és 40. cikke - 2002/83/EK irányelv - Külföldön letelepedett biztosítótársaságok részére szakmai nyugdíjbiztosítás keretében fizetett hozzájárulások kedvezőtlenebb bánásmódját előíró adójogi szabályozás - Azon kedvezményezettek részére fizetett tőkeösszeg és visszavásárlási összeg Belgiumban történő adóztatása, akik lakóhelyüket külföldre helyezték át - A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény - Felelős képviselő)
   (2007/C 199/06)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: R. Lyal és D. Triantafyllou, meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: Belga Királyság (képviselők: E. Dominkovits és M. Wimmer, meghatalmazotti minőségben)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK Szerződés 18., 39., 43., 49., és 56. és a EGT Megállapodás 28., 31., 36., és 40. cikkeinek, valamint a 2002/83/EK irányelv 5. cikke 1 §-nak és 53. cikke 2 §-nak megsértése – Külföldön letelepedett biztosító társaságok részére teljesített szakmai nyugdíjpénztár befizetéseire vonatkozó kedvezőtlenebb elbánást előíró adójogszabályok, lakóhelyüket külföldre áthelyező kedvezményezettek részére kifizetett tőkeösszeg és visszavásárlási érték adóztatása Belgiumban, valamint ezen vállalatoknak egy Belgiumban lakóhellyel rendelkező képviselő kijelölésére vonatkozó kötelezettsége a biztosítási szerződéseket terhelő éves adó megfizetésének biztosítása céljából
   Rendelkező rész

               1)

                           —

                           Mivel a kiegészítő öregségi és korai halál esetére szóló biztosítás teljesítése során fizetendő munkáltatói hozzájárulások levonhatóságát az 1992. április 10-i királyi rendelet által összehangolt, az 1992. évi jövedelemadó-kódex 59. cikkében rögzített azon feltételtől teszi függővé, hogy e hozzájárulásokat valamely, Belgiumban letelepedett biztosítótársaság vagy önkéntes biztosító pénztár részére teljesítsék;

                           —

                           mivel az 1992. évi jövedelemadó-kódex 145/1 és 145/3 cikk által a kiegészítő öregségi és korai halál esetére szóló biztosítás, valamint a kiegészítő nyugdíj keretében a munkáltató közreműködésével végzett, a munkavállaló munkabéréből történő levonás útján, vagy a vállalkozás közreműködésével végzett, a vállalkozás munkaviszonyban nem álló vezető tisztségviselőjének illetményéből történő levonás útján fizetett munkavállalói hozzájárulások részére biztosított hosszú távú megtakarítások utáni adócsökkentést attól a feltételtől teszi függővé, hogy e hozzájárulásokat valamely, Belgiumban letelepedett biztosítótársaság vagy önkéntes biztosító pénztár részére teljesítsék;

                           —

                           mivel az 1992. évi jövedelemadó-kódex 346a. cikkében előírja, hogy abban az esetben, ha e kódex 34. cikkében meghatározott tőkeösszeget, visszavásárlási összeget, megtakarítási összeget olyan adózó részére fizetik vagy juttatják, aki ezt megelőzően külföldre helyezte át lakóhelyét vagy vagyoni érdekeinek központját, a fizetés, illetve a juttatás napjának az áthelyezés napját megelőző napot kell tekinteni, és mivel a fenti 346a. cikk második bekezdése alapján az e kódex 34. cikkének (2) és (3) bekezdésében rögzített valamennyi átutalást juttatásnak minősítette, aminek folytán a kódex 270. cikkének megfelelően valamennyi biztosító köteles adóelőleget levonni az olyan külföldi illetőségű személy részére fizetett tőkeösszeg és visszavásárlási összeg után, aki valamely időpontban belga illetőségű volt, amennyiben ezen összeg részben vagy teljes mértékben azon időszak alatt képződött, amikor e személy belga illetőségű volt, még abban az esetben is, ha a Belga Királyság által kötött kétoldalú adójogi egyezmények feljogosítják a másik szerződő államot e jövedelmek megadóztatására;

                           —

                           mivel a CIR 1992 364b. cikk alapján megadóztatja a kiegészítő nyugdíjpénztár részére fizetett munkáltatói és munkavállalói hozzájárulásokból képződő tőkeösszegnek, illetve visszavásárlási összegnek valamely nyugdíjalap vagy biztosító társaság – ahol ezen összegek a kedvezményezettek vagy örököseik javára képződtek – által valamely másik, Belgiumon kívüli nyugdíjalap vagy biztosító társaság részére történő átutalását, míg e művelet nem adóköteles, ha a tőkeösszeget, illetve a visszavásárlási összeget valamely másik, Belgiumban letelepedett nyugdíjalap vagy a biztosító társaság részére utalják át;

                           —

                           mivel az 1994. július 30-i királyi rendelettel módosított, az illetéknek minősülő adóról szóló, 1927. március 3-i általános rendelet 224/2a. cikke alapján a Belgiumban üzleti központtal egyáltalán nem rendelkező külföldi biztosítók számára előírja, hogy szolgáltatásuk Belgiumban történő nyújtását megelőzően Belgiumban lakóhellyel rendelkező felelős képviselőt kell engedélyeztetniük, aki a biztosítási szerződésekre kivetett éves adó és a Belgiumban felmerülő kockázatok fedezésére kötött szerződésekkel kapcsolatban esetlegesen felszámított kamatok és kirótt bírságok megfizetéséért a belga állam felé írásban személyesen kötelezettséget vállal;

                     a Belga Királyság nem teljesítette az EK 18., az EK 39., az EK 43., és az EK 49. cikkből, az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodás 28., 31. és 36. cikkéből, valamint a 92/96/EGK irányelv 4. cikkéből, az irányelv átdolgozását követően az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 249., 2006.10.14.


title: T-758/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 18-i ítélete – EDF Toruń kontra ECHA („REACH — Anyag regisztrálásáért fizetendő díj — A kis-és középvállalkozások számára nyújtott kedvezmény — A vállalkozás méretére vonatkozó bejelentés hibája — Igazgatási díjat megállapító határozat — 2003/361/EK ajánlás — Jogos bizalom — Arányosság — Az igazgatási díj összege kiszámításának a kritériumai”)

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/36

         A Törvényszék 2017. július 18-i ítélete – EDF Toruń kontra ECHA
   (T-758/15. sz. ügy) (1)

   ((„REACH - Anyag regisztrálásáért fizetendő díj - A kis-és középvállalkozások számára nyújtott kedvezmény - A vállalkozás méretére vonatkozó bejelentés hibája - Igazgatási díjat megállapító határozat - 2003/361/EK ajánlás - Jogos bizalom - Arányosság - Az igazgatási díj összege kiszámításának a kritériumai”))
   (2017/C 283/54)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: EDF Toruń SA (Toruń, Lengyelország) (képviselő: K. Sienkiewicz ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselők: J.-P. Trnka, C. Schultheiss és M. Heikkilä meghatalmazottak, segítőjük: C. Garcia Molyneux ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló kérelem egyrészt az ECHA 2015. november 3-i SME(2015)4950. sz., azon határozatának a megsemmisítése iránt, amely megállapítja, hogy a felperes nem felel meg a középvállalkozásokra vonatkozóan előírt díjkedvezmény feltételeinek, és igazgatási díjat állapít meg vele szemben, és másrészt az ECHA által az SME(2015)4950. sz. határozat elfogadását követően kibocsátott 2015. november 3-i 10054011. sz. számla megsemmisítése iránt.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az EDF Toruń SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22.


title: C-614/10. sz. ügy: 2010. december 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/13

         2010. december 22-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-614/10. sz. ügy)
   2011/C 72/22
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Martenczuk és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — mivel az Ausztriában fennálló jogi helyzet keretében az adatvédelmi szervként létrehozott adatvédelmi bizottság nem teljesíti a teljes függetlenség kritériumát — nem teljesítette a 95/46/EK irányelv 28. cikke (1) bekezdésének második mondatából eredő kötelezettségeit.

               —

               az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint az adatvédelmi jogi előírások tekintetében Ausztriában felügyeleti tevékenységet ellátó, ellenőrző szervként működő adatvédelmi bizottság függetlensége nem biztosított.
   Az adatvédelmi bizottság szervezetileg szoros kapcsolatban áll a szövetségi kancellári hivatallal. A hivatal szolgálati felügyeletet gyakorol az adatvédelmi bizottság munkatársai fölött, és felelős a tárgyi berendezéseikért is. Ezenfelül az adatvédelmi bizottság vezetősége a szövetségi kancellári hivatal egy közigazgatási tisztviselőjének alárendelt, aki e tevékenysége tekintetében a szolgálati felettesének utasításaihoz kötött, és e felettes szolgálati felügyelete alá tartozik. Ez a helyzet nyilvánvaló érdekkonfliktusokhoz, valamint a lojalitás tekintetében bekövetkező konfliktusokhoz vezet.
   A szövetségi kancellár, amelyre, mint más állami szervekre is, kiterjed az adatvédelmi bizottság ellenőrzése, szintén széleskörű felügyeleti és tájékoztatási jogokkal rendelkezik e bizottság vonatkozásában. Ezáltal a szövetségi kancellárnak lehetősége van arra, hogy bármikor, mindenfajta konkrét indok nélkül informálódjon az adatvédelmi bizottság ügyvitelének tárgyáról. Ezáltal fennáll annak a veszélye, hogy e jog politikai befolyásolásra használható.


title: C-523/06. sz. ügy: 2006. december 22-én benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/17

         2006. december 22-én benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság
   (C-523/06. sz. ügy)
   (2007/C 42/28)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Huttunen és K. Simonsson)

      Alperes: a Finn Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság, mivel nem dolgozott ki és hajtott végre minden kikötő tekintetében hulladékgazdálkodási terveket, elmulasztotta a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlament és tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdéséből és 16. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségei teljesítését.

               —

               kötelezze a Finn Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére megállapított határidő 2002. december 28-án lejárt.

      (1)  HL L 332., 81. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 358. o.


title: C-562/13. sz. ügy: A Cour du travail de Bruxelles (Belgium) által 2013. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve kontra Moussa Abdida

text:
               11.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/20

         A Cour du travail de Bruxelles (Belgium) által 2013. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve kontra Moussa Abdida
   (C-562/13. sz. ügy)
   2014/C 9/32
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour du travail de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Centre public d'action sociale d'Ottignies-Louvain-La-Neuve

      Alperes: Moussa Abdida

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 2004/83/EK (1), a 2005/85/EK (2) és a 2003/9/EK (3) irányelveket, hogy azok arra kötelezik azt a tagállamot, amely előírja, hogy az a külföldi állampolgár, aki „olyan betegségben szenved, amely valós veszélyt jelent életére vagy testi épségére nézve, vagy embertelen vagy megalázó bánásmód valós veszélyével jár, amennyiben származási országában […] nem létezik megfelelő kezelés”, a 2004/83/EK irányelv 15. cikkének b) pontja értelmében vett kiegészítő védelemre jogosult, hogy

                           —

                           hogy biztosítson felfüggesztő hatályú jogorvoslatot a tartózkodási engedélyt és/vagy kiegészítő védelmet megtagadó, és a kiutasítást elrendelő közigazgatási határozattal szemben,

                           —

                           szociális segélyezési vagy befogadási rendszere keretében elégítse ki a felperes nem egészségügyi alapvető szükségleteit, ameddig döntenek az említett közigazgatási határozat ellen benyújtott jogorvoslatról?

               2.

               Nemleges válasz esetén az Alapjogi Charta, és különösen 1-3. cikke (emberi méltóság, élethez és sérthetetlenséghez való jog), 4. cikke (az embertelen vagy megalázó bánásmód tilalma), 19. cikkének (2) bekezdése (az ahhoz való jog, hogy az érintettet ne utasítsák ki olyan államba, ahol komolyan fenyegeti az a veszély, hogy embertelen vagy megalázó bánásmódnak vetik alá), 20. és 21. cikke (egyenlőség és a megkülönböztetés tilalma a kiegészítő védelmét kérők más kategóriáival szemben) és/vagy 47. cikke (hatékony jogorvoslathoz való jog) arra kötelezik-e a 2004/83/EK, a 2005/85/EK és 2003/9/EK irányelveket átültető tagállamot, hogy biztosítsa az 1) kérdésben szereplő felfüggesztő hatályú jogorvoslatot és az alapvető szükségletek kielégítését?

      (1)  A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről [helyesen: feltételeire] és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (HL L 304., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.)

      (2)  A menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv (HL L326., 13. o.).

      (3)  A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelv (HL L 31., 18. o.; magyar különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 101. o.).


title: C-290/16. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG kontra Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/22

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. május 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG kontra Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
   (C-290/16. sz. ügy)
   (2016/C 343/34)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG

      Ellenérdekű fél: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az 1008/2008/EK rendelet (1) 23. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata szerinti rendelkezést, hogy a légi fuvarozóknak a b), c) és d) pontban felsorolt adók, repülőtéri díjak, valamint egyéb díjak, felárak és illetékek őket terhelő tényleges összegét fel kell tüntetniük légi viteldíjaik közzétételekor, és azokat ezért nem foglalhatják bele részben az említett rendelkezés a) pontja szerinti légi viteldíjaikba?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az 1008/2008/EK rendelet 22. cikkének (1) bekezdése szerinti rendelkezést, hogy azzal ellentétes az általános szerződési feltételek jogára vonatkozó, az uniós jogon alapuló olyan nemzeti szabályozás alkalmazása, amely szerint a meg nem jelenő vagy a repülőúttól elálló ügyfelektől ezért nem kérhető külön kezelési díj?

      (1)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 293., 3. o.)


title: C-353/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2005. szeptember 22-én benyújtott kereset

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/13

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2005. szeptember 22-én benyújtott kereset
   (C-353/05. sz. ügy)
   (2005/C 281/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: Bernhard Schima és Florence Simonetti, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. szeptember 22-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003 június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy mindenesetre mivel azokat nem közölte a Bizottsággal, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv átültetési határideje 2004. július 1-jén lejárt.

      (1)  HL L 176., 2003.7.15., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 211. o.


title: C-179/06. sz. ügy:  2006. április 5-én  benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/26

         2006. április 5-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-179/06. sz. ügy)
   (2006/C 143/49)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: D. Recchia meghatalmazott)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság azzal, hogy a Comune di Altamura és a Regione di Puglia 2000 decemberétől kezdve a városfejlesztési tervnek számos, olyan ipari építési beavatkozásból álló módosítását fogadta el, amelyek jelentős hatással lehetnek az IT 9120007 Murgia Alta KMT-re és KJT-re anélkül, hogy előzetes hatásvizsgálatot folytatott volna legalább a KMT-kre vonatkozó hatások tekintetében, nem teljesítette a 92/43/EGK irányelv 6. cikke (3) bekezdésének és 7. cikkének összefüggő rendelkezéseiből eredő kötelezettségeit;

               —

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A városfejlesztési terv IT 9120007 Murgia Alta KMT-t és KJT-t érintő építéseket tartalmazó módosítása nem képezte a területre gyakorolt hatás vizsgálatának tárgyát, amelyről a 92/43/EGK irányelv (1) 6. cikkének (3) bekezdése rendelkezik.
   A városfejlesztési terv ezen módosítását jóváhagyó Comune di Altamura és a Giunta regionale a fent említett közösségi rendelkezésekkel ellentétben hozták meg határozataikat, mivel, noha ez a módosítás jelentős hatással lehet az IT 9120007 Murgia Alta KMT-re és KJT-re, hatásvizsgálati eljárásnak nem vetették alá.
   Azon indokolás, amelynek alapján ilyen vizsgálatra nem került sor, nyilvánvaló ellentétben áll a közösségi szabályozással. Ennek oka az ugyanis, hogy a beavatkozások mértéke nem haladja meg a módosított 85/337/EGK irányelvet (2) és a 92/43/EGK irányelvet átültető belső rendelkezésekben meghatározott küszöbértéket. Ugyanakkor a 92/43/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdése „minden olyan terv vagy program” esetére előírja a hatásvizsgálatot, amelyek jelentős hatással lehetnek az adott területre, és ezen kötelezettség alkalmazhatóságát nem korlátozza az előre meghatározott küszöbértékeket meghaladó méretű programok körére.

      (1)  HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.

      (2)  HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.


title: C-443/11. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2011. augusztus 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G. J. Arnold kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

text:
               3.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/8

         A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2011. augusztus 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G. J. Arnold kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
   (C-443/11. sz. ügy)
   2011/C 355/12
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: F. P. Jeltes, M. A. Peeters, J. G. J. Arnold

      Alperes: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 883/2004 rendeletre (1) figyelemmel továbbra is érvényesül-e az 1408/71 rendelet (2) alkalmazása mellett a Miethe-ügyben hozott ítélet (3) kiegészítő, mégpedig a nem tipikus határ menti ingázók választási jogát azon tagállam tekintetében megalapozó szerepe, amelyben a munkaközvetítő rendelkezésére állnak, és amelyből ezért munkanélküli-ellátásokban részesülnek, mert a munkaerő-piaci újrabeilleszkedés esélyei a választásuk szerinti tagállamban a legmagasabb? Vagy a 883/2004 rendelet 65. cikke összességében már kellő mértékben biztosítja, hogy a teljes munkanélküli munkavállalók a munkakeresésük szempontjából legkedvezőbb feltételek mellett részesüljenek ellátásban, és a Miethe-ügyben hozott ítélet értéktöbbletét vesztette?

               2.

               Ellentétes-e az uniós joggal, a jelen ügyekben az EUMSZ 45. cikkel vagy az 1612/68 rendelet (4) 7. cikkének (2) bekezdésével, valamely tagállam olyan határozata, amely a teljes munkanélkülivé vált — legutóbb az említett tagállamban foglalkoztatott — migráns munkavállalótól (határ menti ingázótól), akiről a fennálló társadalmi és család kapcsolatokra tekintettel feltételezhető, hogy az említett tagállamban rendelkezik a legjobb eséllyel a munkaerő-piaci újrabeilleszkedésre, kizárólag azért tagadja meg az említett tagállam jogszabályai szerinti munkanélküli-ellátásokat, mert a munkavállaló másik tagállamban rendelkezik lakóhellyel?

               3.

               Miként hangzik — a 883/2004 rendelet 87. cikkének (8) bekezdésére, az EU Alapjogi Chartájának 17. cikkére, valamint a jogbiztonság elvére tekintettel — az előző kérdésre adandó válasz, ha az ilyen munkavállaló számára már a 883/2004 rendelet hatálybalépésének időpontja előtt a foglalkoztatás szerinti korábbi állam joga szerinti munkanélküli-ellátásokat biztosítottak, és az ellátás folyósításának maximális időtartama, valamint az ellátásra való jogosultság felélesztésének határideje ebben az időpontban még nem járt le (és az ellátások folyósítását megszüntették, mert a munkanélküli személy új munkaviszonyt létesített)?

               4.

               Eltérő választ kell-e adni a második kérdésre, ha az érintett munkanélküli határ menti ingázókat biztosították arról, hogy kérhetik ellátásra való jogosultságuk felélesztését abban az esetben, ha a munkaviszony létesítését követően ismét munkanélkülivé válnak, és az erre vonatkozó információk a végrehajtási gyakorlat tisztázatlansága folytán tévesnek vagy nem egyértelműnek bizonyultak?

      (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.)

      (2)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.)

      (3)  A C-1/85. sz. Miethe-ügyben 1986. június 12-én hozott ítélet (EBHT 1986., 1837. o.).

      (4)  A munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendelet (HL L 257., 2.o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 15. o.)


title: C-4/05. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Aachen 2004. december 29-i végzésével Hasan Güseli kontra Aachen város főpolgármestere ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/23

         A Verwaltungsgericht Aachen 2004. december 29-i végzésével Hasan Güseli kontra Aachen város főpolgármestere ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-4/05. sz. ügy)
   (2005/C 57/37)
   Az eljárás nyelve: német
   A Verwaltungsgericht Aachen (Németországi Szövetségi Köztársaság) 2004. december 29-i végzésével, amely 2005. január 6-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Hasan Güseli kontra Aachen város főpolgármestere ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Verwaltungsgericht Aachen a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Megtiltja-e a 1/80 határozat 10. cikkének (1) bekezdése szerinti hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve egy tagállam számára, hogy megtagadja a felpereséhez hasonló helyzetben lévő török munkavállaló munkaviszonyának tartama alatti, további tartózkodását, aki az eredetileg megkapott belföldi tartózkodási engedély lejártakor a tagállam rendes munkaerőpiacához tartozott, és határozatlan idejű foglalkoztatáshoz való jog birtokában volt?
               Ezzel kapcsolatban van-e annak jelentősége, hogy a török migráns munkavállaló részére kiadott munkavállalási engedély a nemzeti jog szerint

                           —

                           időbeli korlátozás nélkül került kiadásra,

                           —

                           az eredeti tartózkodási engedély további érvényességének függvényében került kiadásra, azonban nem veszti automatikusan érvényét a tartózkodási engedély lejártával, hanem mindaddig érvényes, amíg a külföldi már ideiglenesen sem tartózkodhat a tagállam területén?

               2)

               A 1/80 határozat 10. cikkének (1) bekezdésére figyelemmel megengedett-e a tagállam számára, hogy megtiltsa a török munkavállaló tartózkodását, ha az a részére utoljára kiadott tartózkodási engedély lejártakor idénymunkásként dolgozik, vagyis az egyes foglalkoztatások között munka nélkül van?

               3)

               Befolyásolja-e a munkavállalási engedélyre vonatkozó nemzeti jogszabályoknak az eredetileg kiadott tartózkodási engedély lejártát követő módosítása a további tartózkodás megtagadásának tilalmát, amely a 1/80 határozat 10. cikkének (1) bekezdéséből következik?


title: T-115/13. sz. ügy: 2013. február 22-én benyújtott kereset — Dennekamp kontra Parlament

text:
               20.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/43

         2013. február 22-én benyújtott kereset — Dennekamp kontra Parlament
   (T-115/13. sz. ügy)
   2013/C 114/66
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Hollandia) (képviselők: O. Brouwer és T. Oeyen ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg azon 2012. december 11-i parlamenti határozatot, amely nem biztosított hozááférést a felperes számára (i) minden olyan dokumentumhoz, amely tartalmazza, hogy mely európai parlamenti képviselők tagjai a kiegészítő nyugdíjrendszernek, (ii) azon európai parlamenti képviselők névsorához, akik 2005. szeptemberét követően tagjai voltak a kiegészítő nyugdíjrendszernek, valamint (iii) a kiegészítő nyugdíjrendszer azon jelenlegi tagjainak a névsorához, akiknek a Parlament havi hozzájárulást fizet. E határozatot 2012. december 11-én az A(2012) 13180 hivatkozási számú levélben közölték a felperessel;

               —

               a Parlamentet kötelezze a felperes költségeinek a viselésére a Törvényszék eljárási szabályzatának 87.§-a alapján, a beavatkozók költségeit is beleértve.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 11. és 42. cikkének megsértésére és a 45/2001/EK rendelet (1) (8) cikkének az 1049/2001/EK rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett b) pontjának alkalmazása során elkövetett jogi tévedésre alapított jogalap; mivel a vitatott határozat jogellenesen korlátozza az Európai Unió Alapjogi Chartájának 11. cikkében szereplő véleménynyilvánítás és tájékozódás szabadságához való jogot és a Charta 42. cikkében szereplő, dokumentumokhoz való hozzáférés jogát, és mivel az alábbiak szerint helytelenül értelmezi a 45/2001/EK rendelet (8) cikkének az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett b) pontját:

                           —

                           először a Parlament tévedett annak megállapítása során, hogy a felperes nem terjesztett elő kifejezett és jogos indokokat annak alátámasztására, hogy szükséges a kért dokumentumokban szereplő személyes adatok közlése;

                           —

                           másodszor a Parlament tévedett annak megállapítása során, hogy a kiegészítő nyugdíjrendszerben fennálló tagságról adott tájékoztatás az érintett európai parlamenti képviselők magánéletének körébe tartozik;

                           —

                           harmadszor a Parlament tévedett annak megállapítása során, hogy az érintett európai parlamenti képviselők jogos érdeke fontosabb az adatok közlésének szükségességénél.

               2.

               A második jogalap annak állításán alapul, hogy a Parlament téves jogalkalmazásának eredményeként nem teljesítette azon kötelezettségét, hogy kellően és megfelelően megindokolja a vitatott határozatot, és ily módon megsértette az EUMSZ 296. pontjában előírt indokolási kötelezettséget.

      (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-390/14. sz. ügy: Az Eparchiako Dikastirio Larnakas (Ciprus) által 2014. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Astinomikos Diefthindis Larnakas kontra Masoud Mehrabipari

text:
               20.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/7

         Az Eparchiako Dikastirio Larnakas (Ciprus) által 2014. augusztus 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Astinomikos Diefthindis Larnakas kontra Masoud Mehrabipari
   (C-390/14. sz. ügy)
   2014/C 372/10
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Eparchiako Dikastirio Larnakas

      Az alapeljárás felei

      Eljáró hatóság: Astinomikos Diefthindis Larnakas

      Vádlott: Masoud Mehrabipari

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A lojális együttműködés elvére, az irányelvek célkitűzéseinek elérése tekintetében a hatékony érvényesülés elvére, valamint a büntetések arányossága, megfelelősége és ésszerűsége elvére figyelemmel értelmezhető-e úgy a 2008/115/EK irányelv (1) 15. és 16. cikke, hogy azok lehetővé teszik büntetőeljárásnak az átültetést megelőzően hatályban lévő nemzeti szabályozás (a „105. fejezetnek” nevezett, a külföldiekről és a bevándorlásról szóló törvény 19. cikke (1) bekezdésének f) és i) pontja) alapján egy harmadik ország olyan illegálisan tartózkodó állampolgárával szemben történő lefolytatását, akivel szemben a kitoloncolási kényszerítő intézkedések alkalmazása sikertelen volt, és akit 18 hónapot meghaladó időtartamig tartottak őrizetben, mert nem rendelkezett útlevéllel, és az iráni hatóságok általi üldöztetéstől való félelemre hivatkozással az útlevél nagykövetsége általi kiállítása érdekében nem működött együtt a hatóságokkal?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén lefolytatható-e a szóban forgó büntetőeljárás közvetlenül a kitoloncolás céljából elrendelt őrizet 18 hónapos maximális időtartamának lejártát követően, ami azzal a következménnyel jár, hogy a harmadik ország illegálisan tartózkodó állampolgárát nem bocsátják szabadon, és amennyiben az eljáró bíróság a távolmaradás veszélye miatt szükségesnek ítéli az őrizetet, az a büntetőeljárás időtartamával meghosszabbodik?

               3)

               Mit kell érteni a 2008/115 irányelv 15. cikke [(6) bekezdésének a) pontja] szerinti, a harmadik országbeli állampolgár részéről szükséges „együttműködés hiánya” alatt, és, különösen, egybeesik-e ez a fogalom a nemzeti jogi rendelkezésekben előírtakkal ([a „105. fejezetnek” nevezett, a külföldiekről és a bevándorlásról szóló törvény] 19. cikke (1) bekezdésének f) és i) pontja]), amelyek büntetőjogilag szankcionálják a „hivatalvezető által kért bármely dokumentum bemutatásának” megtagadását, valamint a „bármely hivatalvezetővel szemben annak feladatellátása során tanúsított, bármely aktív vagy passzív ellenállást vagy akadályozó magatartást” az útlevél bemutatásának elmulasztása esetén, miközben ezzel egyidejűleg nem kerültek meghatározásra a hatóságok által a harmadik országbeli állampolgár kitoloncolásának megfelelő végrehajtása érdekében a származási ország hatóságai irányába tett intézkedésekre vonatkozó tényezők?

      (1)  A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 348., 98. o.)


title: F-85/09. sz. ügy: 2009. október 19-én benyújtott kereset — Rossis Ferreras kontra Bizottság

text:
               19.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 312/45

         2009. október 19-én benyújtott kereset — Rossis Ferreras kontra Bizottság
   (F-85/09. sz. ügy)
   2009/C 312/74
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francisco Rossis Ferreras (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes 2001. július 1-je és 2002. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentésének megsemmisítése iránti kérelem.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes 2001. július 1-je és 2002. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.