title: T-379/16. sz. ügy: 2016. július 18-án benyújtott kereset – Basicmed Enterprises és társai kontra Tanács és társai

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/14

         2016. július 18-án benyújtott kereset – Basicmed Enterprises és társai kontra Tanács és társai
   (T-379/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/20)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Basicmed Enterprises Ltd (Limassol, Ciprus) és 19 társa (képviselők: P. Tridimas barrister, K. Kakoulli, P. Panayides és C. Pericleous ügyvédek)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, Európai Központi Bank Eurogroup, Európai Unió

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze arra az alpereseket, hogy fizessék meg a felperesek számára a keresethez csatolt táblázatban foglalt összegeket és azok 2013. március 16-tól a Bíróság ítélethozataláig esedékes kamatait; és

               —

               az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

         Másodlagosan, másodlagos kérelemként a felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy beállt Európai Unió és/vagy az alperes intézmények szerződésen kívüli felelőssége;

               —

               állapítsa meg a követendő eljárást a felperesek által ténylegesen elszenvedett, megtéríthető veszteség megállapítása érdekében;

               —

               az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek az EU és az EKB szerződésen kívüli felelősségét szabályozó EUM 268., EUM 340. cikk második bekezdés és az EUM 340. cikk harmadik bekezdés szerinti kártérítést kérnek, a felperesek betétei értékének – az alperesek által a Ciprusi Köztársaság vonatkozásában elfogadott feltőkésítési rendszer okán történő – értékcsökkenése miatt elszenvedett károk okán.
   A felperesek megállapítják, hogy a Ciprusi Köztársaság által elfogadott feltőkésítési rendszert előíró intézkedések csak azért kerültek bevezetésre, hogy végrehajtsák az alperesek által elfogadott intézkedéseket, és az alperes intézmények is jóváhagyták azokat. A felperesek szerint a feltőkésítési rendszer súlyos sérelem, és keresetük alátámasztása érdekében négy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, az EU Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdésében és az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 1. jegyzőkönyvének 1. cikkében védett, a tulajdonhoz való jog megsértésére alapított jogalap.

               2.

               A második, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésére alapított jogalap.


title: C-528/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. március 15-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie kontra Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor (Előzetes döntéshozatal — A nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok — 604/2013/EU rendelet („Dublin III”) — A 28. cikk (2) bekezdése — Átadási célú őrizet — A 2. cikk n) pontja — Szökés komoly veszélye — Tárgyilagos kritériumok — A jogszabályi fogalommeghatározás hiánya)

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/8

         A Bíróság (második tanács) 2017. március 15-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie kontra Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor
   (C-528/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok - 604/2013/EU rendelet („Dublin III”) - A 28. cikk (2) bekezdése - Átadási célú őrizet - A 2. cikk n) pontja - Szökés komoly veszélye - Tárgyilagos kritériumok - A jogszabályi fogalommeghatározás hiánya))
   (2017/C 151/11)
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Alperes: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

      Rendelkező rész

   Az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének n) pontját és 28. cikkének (2) bekezdését együttesen úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezések arra kötelezik a tagállamokat, hogy általános hatályú, kötelező erejű rendelkezésben határozzák meg azokat az objektív kritériumokat, amelyek megalapozzák az átadásra irányuló eljárás alá vont kérelmező szökésének veszélyét. Ilyen rendelkezés hiányában e rendelet 28. cikkének (2) bekezdése nem alkalmazható.

      (1)  HL C 16., 2016.1.18.


title: C-575/16. sz. ügy: 2016. november 14-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/17

         2016. november 14-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság
   (C-575/16. sz. ügy)
   (2017/C 022/23)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Støvlbæk és K. Walkerová meghatalmazottak)

      Alperes: Cseh Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a közjegyzői hivatás gyakorlásának állampolgársági feltételhez kötésével a Cseh Köztársaság megszegte az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkéből eredő kötelezettségeit; valamint

               —

               a Cseh Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság szerint a közjegyzői hivatás gyakorlásának a cseh jogrend szerinti állampolgársági feltételhez kötése hátrányosan megkülönböztető jellegű, és a letelepedés szabadsága aránytalan korlátozásának minősül. A Cseh Köztársaság ezért megszegte az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkéből eredő kötelezettségeit.
   A Bizottság szerint a Cseh Köztársaság jogszabályai olyan feladatokat bíznak a közjegyzőkre, amelyek a természetüknél fogva a közhatalmi feladatok gyakorlásához kapcsolódnak, ezért a közjegyzői hivatáshoz való hozzáférésnek a cseh jogrendben megállapított állampolgársági feltételhez kötése nem igazolható az Európai Unió működéséről szóló szerződés 51. cikkében rögzített kivétellel.


title: C-510/11. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. október 24-i ítélete — Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca — Bírságok — A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény — Hatékony bírósági jogorvoslat)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/2

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. október 24-i ítélete — Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV kontra Európai Bizottság
   (C-510/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca - Bírságok - A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény - Hatékony bírósági jogorvoslat)
   2013/C 367/03
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV (képviselők: T. Vinje solicitor, D. Paemen és A. Tomtsis ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: E. Gippini Fournier és R. Sauer meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-151/07. sz., Kone és társai kontra Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben a Törvényszék elutasította az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban a felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának belgiumi, németországi, luxemburgi és hollandiai piacán közbeszerzési eljárások manipulálására, piacfelosztásra, árrögzítésre, ezzel kapcsolatos projektek és szerződések odaítélésére, információk cseréjére irányuló kartellel kapcsolatban (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) 2007. február 21-én hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozatban a felperesekre kiszabott bírság törlése vagy csökkentése iránti keresetet

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Kone Oyj, a Kone GmbH és a Kone BV a saját költségein kívül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 362., 2011.12.10.


title: C-332/14. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2014. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dr. Wilfried Rey grundstücksgemeinschaft GbR kontra Finanzamt Krefeld

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/3

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2014. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dr. Wilfried Rey grundstücksgemeinschaft GbR kontra Finanzamt Krefeld
   (C-332/14. sz. ügy)
   2014/C 329/05
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR

      Alperes: Finanzamt Krefeld

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Európai Unió Bírósága megállapította, hogy a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 17. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdése lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a valamely adott ügylettel – mint például vegyes használatú épület felépítésével – összefüggésben előzetesen felszámított héa levonási hányadának kiszámítása során a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 19. cikke (1) bekezdésében szereplő, a forgalom arányától eltérő felosztási kritériumot részesítsenek előnyben, feltéve hogy a választott módszer az említett levonási hányad pontosabb megállapítását biztosítja (az Európai Unió Bíróságának a C-511/10. sz. BLC Baumarkt ügyben 2012. november 8-án hozott ítélete [EU:C:2012:689]).

                           a)

                           Az előzetesen felszámított héa levonható összegének pontosabb megállapítása céljából először az épület használatával összefüggő (adóköteles vagy adómentes) ügyletekhez kell-e sorolni egy vegyes használatú épület beszerzése vagy felépítése esetén azokat az igénybe vett szolgáltatásokat, amelyek adóalapja a beszerzési vagy előállítási költségekhez tartozik, és csak az ezt követően fennmaradó előzetesen felszámított héát kell felosztani a területen vagy a forgalmon alapuló módszerrel?

                           b)

                           A vegyes használatú épület használatával, fenntartásával vagy karbantartásával összefüggésben igénybe vett szolgáltatások után előzetesen felszámított héára is vonatkoznak-e az Európai Unió Bírósága által a C-511/10. sz. BLC Baumarkt ügyben 2012. november 8-án hozott ítéletben (EU:C:2012:689) lefektetett elvek és az előző kérdésre adandó válasz?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 20. cikkét, hogy az eredetileg elszámolt adólevonás e rendelkezésben előírt módosítása olyan tényállásra is alkalmazandó, amelyben az adóalany a vegyes használatú épület felépítését terhelő héát felosztotta a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 19. cikkének (1) bekezdésében szereplő és a nemzeti jog által megengedett, a forgalmon alapuló módszerrel, és valamely tagállam utólag a módosítási időszak alatt főszabályként más felosztási kritériumot ír elő?

               3)

               Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén: kizárja-e a jogbiztonság és a bizalomvédelem elve a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 20. cikkének alkalmazását, ha a tagállam az előzőekben ismertetett jellegű esetek tekintetében sem az előzetesen felszámított héa módosításáról nem rendelkezik kifejezetten, sem átmeneti szabályozást nem alkot, és ha az adóalany által alkalmazott, a forgalmon alapuló módszer szerinti héafelosztást a Bundesfinanzhof (szövetségi adóügyi bíróság) általánosságban megfelelőnek ismerte el?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: T-113/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 22-i végzése — Fjord Seafood Norway és társai kontra Tanács

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/82

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 22-i végzése — Fjord Seafood Norway és társai kontra Tanács
   (T-113/06. sz. ügy) (1)

   2009/C 267/146

      Az eljárás nyelve: angol

   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy részbeni törlését.

      (1)  HL C 131., 2006.6.3.


title: T-99/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. július 14-i ítélete – Alesa kontra Bizottság („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — műszaki segítségnyújtás szolgáltatás nyújtása a kínai hatóságok számára a »Fenntartható urbanizáció, Európa-Kína ökovárosok kapcsolata — (EC-LINK)« projekt keretében — Tárgyalásos eljárás — A 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 66. cikkének (1) bekezdése — Átláthatóság — Egyenlő bánásmód — Szerződésen kívüli felelősség”)

text:
               29.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/18

         A Törvényszék 2016. július 14-i ítélete – Alesa kontra Bizottság
   (T-99/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - műszaki segítségnyújtás szolgáltatás nyújtása a kínai hatóságok számára a »Fenntartható urbanizáció, Európa-Kína ökovárosok kapcsolata - (EC-LINK)« projekt keretében - Tárgyalásos eljárás - A 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 66. cikkének (1) bekezdése - Átláthatóság - Egyenlő bánásmód - Szerződésen kívüli felelősség”))
   (2016/C 314/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Alesa Srl (Chieti, Olaszország) (képviselő: N. Giampaolo ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Erlbacher és A. Aresu meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Először is az EUMSZ 263. cikken alapuló, és az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítésében (HL 2013. S 234., 405244. o.) közzétett, „Fenntartható urbanizáció, Európa-Kína ökovárosok kapcsolata – (EC-LINK)” projekt keretében történő műszaki segítségnyújtás szolgáltatás nyújtására irányuló, DCI-ASIE/2013/329-453 számú közbeszerzési szerződésnek a felperestől eltérő ajánlatevőnek történő odaítéléséről szóló bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, másodszor, az EUMSZ 268. cikken alapuló, és a felperes által állítólagosan elszenvedett kár megtérítésére irányuló kérelem. harmadszor pedig az EUMSZ 277. cikken alapuló, és arra irányuló kérelem, hogy a Törvényszék értékelje az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2012. L 362., 1. o.) 266. cikkének és az Európai Unió külső fellépéseivel kapcsolatos szerződéses eljárásokhoz szóló gyakorlati útmutató 2.4.13. pontjának „jogszerűségét vagy jogellenességét, valamint alkalmazhatóságát vagy alkalmazhatatlanságát”.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Alesa Srl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 102., 2014.4.7.


title: C-367/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. január 25-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa” kontra Stowarzyszenie Filmowców Polskich (Előzetes döntéshozatal — 2004/48/EK irányelv — 13. cikk — Szellemi és ipari tulajdon — Jogsértés — A kártérítés kiszámítása — Valamely tagállam szabályozása — A rendes esetben járó díjak összegének kétszerese)

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/2

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. január 25-i ítélete (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa” kontra Stowarzyszenie Filmowców Polskich
   (C-367/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2004/48/EK irányelv - 13. cikk - Szellemi és ipari tulajdon - Jogsértés - A kártérítés kiszámítása - Valamely tagállam szabályozása - A rendes esetben járó díjak összegének kétszerese))
   (2017/C 078/02)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Najwyższy

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa”

      Alperes: Stowarzyszenie Filmowców Polskich

      Rendelkező rész

   A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügy tárgyát képező szabályozás, amely szerint a megsértett szellemi tulajdonjog jogosultja választhat, hogy az e jogot megsértő személytől az elszenvedett kár megtérítését kéri az adott ügyre jellemző sajátos szempontokra figyelemmel, vagy pedig anélkül, hogy bizonyítania kellene a tényleges kárt, az érintett mű felhasználásának engedélyezése esetén járó díjazás kétszeresének megfelelő összeg megfizetését kéri.

      (1)  HL C 7., 2016.1.11.


title: C-465/16. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-276/13. sz., Growth Energy and Renewable Fuels Association kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2016. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2016. augusztus 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/21

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-276/13. sz., Growth Energy and Renewable Fuels Association kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2016. június 9-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2016. augusztus 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-465/16. sz. ügy)
   (2016/C 402/23)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Boelaert meghatalmazott, N. Tuominen ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Growth Energy, Renewable Fuels Association, Európai Bizottság, ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-276/13. sz., Growth Energy and Renewable Fuels Association kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2016. június 9-én hozott, a Tanáccsal 2016. június 10-én közölt ítéletét;

               —

               utasítsa el a Growth Energy and Renewable Fuels Association által a vitatott rendelet (1) megsemmisítése iránt az elsőfokú eljárásban előterjesztett keresetet;

               —

               a Growth Energy and Renewable Fuels Associationt kötelezze a Tanács részéről az elsőfokú, valamint a fellebbezési eljárásban felmerülő költségek viselésére.

         Másodlagosan:

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újbóli mérlegelés céljából;

               —

               amennyiben az ügyet visszautalja a Törvényszék elé, az elsőfokú és a fellebbezési eljárás költségeivel kapcsolatban jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezéssel a Tanács azt kéri, hogy a Bíróság a következő indokok alapján helyezze hatályon kívül a vitatott ítéletet:
   A Törvényszéknek a kereset elfogadhatóságára vonatkozó álláspontja és különösen a felperes közvetlenül és személyében való érintettségére vonatkozó következtetések jogilag tévesek.

               a.

               Először is, a Törvényszék álláspontja szerint a közvetlen érintettség megállapítása érdekében elegendő, hogy a mintába felvett egyesült államokbeli gyártók biodízelgyártással foglalkoznak. A közvetlen érintettségre vonatkozó ezen megállapítás azonban nem egyeztethető össze az állandó ítélkezési gyakorlattal, amely elutasítja a tisztán gazdasági következményeken alapuló közvetlen érintettséget.

               b.

               Másodszor, nem világos, hogy önmagában az a körülmény, hogy az egyesült államokbeli gyártók helyi kereskedők/keverők részére értékesítették az általuk gyártott biodízelt, amelyet azok ezt követően belföldön továbbértékesítettek, vagy nagy mennyiségben az Unióba exportáltak, mielőtt azokra a vámot kivetették volna, hogyan érintené lényegesen a piaci helyzetüket. Annak alátámasztása érdekében, hogy a vámok bevezetése lényegesen érintette a piaci helyzetüket, legalább arra lett volna szükség, hogy a felperesek bizonyítsák a vámoknak a dömpingellenes vámok kivetését követően az Unióba irányuló import szintjére gyakorolt hatását. A felperesek ugyanakkor nem szolgáltattak semmilyen információt e tekintetben, és a vitatott ítélet sem tartalmazott egyetlen megállapítást ezzel kapcsolatban. Ez egyrészt a személyében való érintettségre vonatkozó teszt alkalmazása tekintetében való téves jogalkalmazásnak, másrészt pedig az indokolási kötelezettség megsértésének minősül.

         Az ügy érdemét illető részében a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az alaprendelet (2) értelmezése tekintetében, és két alkalommal tévesen alkalmazta a jogot a WTO-jog vonatkozásában.

               a.

               Először is, a Törvényszék tévesen értelmezte az alaprendeletet, amikor úgy ítélete meg, hogy az alaprendelt 9. cikkének (5) bekezdése hajtja végre a dömpingellenes megállapodás 9.2 és 6.10 cikkét. Egyrészt, amint az az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésének szövegéből következik, ez utóbbi rendelkezés nem foglalkozik a mintába történő felvétel kérdésével. Másrészt a dömpingellenes megállapodás 6.10 cikkét az alaprendelet 17. cikke és 9. cikkének (6) bekezdése, nem pedig 9. cikkének (5) bekezdése hajtja végre.

               b.

               Másodszor, a Törvényszék tévesen értelmezte az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésében szereplő „szállító” fogalmát. A 9. cikk (5) bekezdésének logikájából és általános felépítéséből az következik, hogy csak a „dömpingelt és kárt okoz[ó forrás]” tekinthető szállítónak. Ugyanakkor mivel az egyesült államokbeli gyártók nem rendelkeznek exportárral, őket nem terhelhetné vám. Következésképpen a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy e gyártókat az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése és a dömpingellenes megállapodás 9.2 cikke értelmében vett „szállítónak minősítette.

               c.

               Harmadszor, a Törvényszék az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdésének és a dömpingellenes megállapodás 6.10 cikkének, valamint a Fellebbviteli Testület EK–Fasteners-ügyről szóló jelentésének (3) téves értelmezését alapul véve tévesen értelmezte az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése és a dömpingellenes megállapodás 9.2 cikke értelmében vett „kivihetetlen” fogalmát. Az EK–Fasteners-ügyről szóló jelentés csak a dömpingellenes megállapodás 9.2 cikkére vonatkozik, erre tekintettel az abban a „kivihetetlen” fogalma kapcsán lefolytatott vizsgálat csak arra a helyzetre és bánásmódra vonatkozik, amelyet az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése a piacgazdasággal nem rendelkező gazdaságokban tevékenykedő exportőrökre nézve ír elő. A Fellebbviteli Testület nem szolgált a „kivihetetlen” fogalmának olyan értelmezésével, amelyet át lehetne ültetni a jelen ügyre, amely nem piacgazdasággal nem rendelkező gazdaságokban tevékenykedő exportőrökre vonatkozik.

         Végül a Törvényszék alapjában véve tévesen állapította meg a tényeket, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az egyedi vámok kiszámítása „kivitelezhető” volt. Valamely olyan helyzetben, amelyben a biodízelgyártók nem rendelkeznek exportárral, csak belföldi árral, az egyértelműen kivihetetlenné és lehetetlenné teszi az egyéni dömpingkülönbözet megállapítását, és feljogosítja a Bizottságot arra, hogy egyetlen, az egész országra kiterjedő dömpingkülönbözetet állapítson meg.

      (1)  Az Amerikai Egyesült Államokból származó bioetanol behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2013. február 18-i 157/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 49., 10. o.).

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o.; helyesbítések: HL L 44., 20. o.; HL L 7., 22. o.).

      (3)  Európai Közösségek – A Kínából származó egyes vas és acél kötőelemek behozatalára kivetett végleges dömpingellenes intézkedések – AB-2011-2 – A WTO Állandó Fellebbezési Testületének jelentése, WT/DS397/AB/R. (EK–Fasteners-ügy, WT/DS397/AB/R.).


title: T-764/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – European Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Az ASEAN árutovábbítási rendszer (ACTS) fejlesztése és megvalósítása és az ehhez való szakmai segítségnyújtás — Az egyik ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése — Kiválasztási szempontok — Odaítélési szempontok — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvaló értékelési hiba — Egyenlő bánásmód — Átláthatóság”)

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/43

         A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – European Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság
   (T-764/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Az ASEAN árutovábbítási rendszer (ACTS) fejlesztése és megvalósítása és az ehhez való szakmai segítségnyújtás - Az egyik ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése - Kiválasztási szempontok - Odaítélési szempontok - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba - Egyenlő bánásmód - Átláthatóság”))
   (2017/C 030/46)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperesek: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxemburg) és Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: kezdetben M. Sfyri és I. Ampazis ügyvédek, később M. Sfyri)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben S. Bartelt és A. Marcoulli, később S. Bartelt és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az ASEAN automatikus, kísérleti vámárutovábbítás-irányítási rendszer fejlesztésére vonatkozó EuropeAid/135040/C/SER/MULTI sz. meghívásos közbeszerzési eljárásban a felperesek által benyújtott ajánlatot elutasító és a szerződést egy másik ajánlattevő részére odaítélő, 2014. szeptember 5-i bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A European Dynamics Luxembourg SA és az Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 26., 2015.1.26.


title: C-125/16. sz. ügy: A Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Málta) által 2016. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Malta Dental Technologists Association és társai kontra Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/11

         A Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Málta) által 2016. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Malta Dental Technologists Association és társai kontra Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina
   (C-125/16. sz. ügy)
   (2016/C 191/13)
   Az eljárás nyelve: máltai

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Prim’Awla tal-Qorti Ċivili

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Malta Dental Technologists Association és társai

      Alperes: Superintendent tas-Saħħa Pubblika, Kunsill tal-Professjonijiet Kumplimentari għall-Mediċina

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Olyan helyzetben, amelyben nem merül fel közegészségügyi kockázat, a fogtechnikusi vagy fogászi szakma elismerésének a máltai egészségügyi hatóság részéről való tilalma vagy megtagadása, amely, jóllehet jogilag nem valósít meg hátrányos megkülönböztetést, azt eredményezi, hogy a gyakorlatban megakadályozza, hogy más tagállamok állampolgárai, akik erre irányuló kérelmet nyújtottak be, szakmai tevékenység folytatása céljából Máltán letelepedjenek, összeegyeztethetetlen-e az egységes piac létrehozását szabályozó, különösen az EUMSZ 49. cikkből, az EUMSZ 52. cikkből és az EUMSZ 56. cikkből következő elvekkel és jogszabályi rendelkezésekkel?

               2)

               A 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és a tanácsi, úgynevezett „szakmai képesítések elismeréséről” szóló irányelvet (1) a fogtechnikusokra is alkalmazni kell-e arra a körülményre tekintettel, hogy amennyiben egy műfogsor hibásnak bizonyul, annak egyedüli következménye az, hogy a hibás fogművet át kell alakítani vagy ki kell cserélni, anélkül hogy az kockázatot jelentene a betegre nézve?

               3)

               Szolgálhatja-e a közegészség magas szintű védelme biztosításának célját a máltai egészségügyi hatóság által előírt, jelen ügyben vitatott tilalom, amennyiben bármely fogmű kicserélhető anélkül, hogy az a betegre nézve bármilyen kockázattal járna?

               4)

               A 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelvnek az alperes közegészségügyi főfelügyelősége által azon fogtechnikusok tekintetében való értelmezése és végrehajtása, akik szakmájuk elismerését kérelmezték e máltai hatóság előtt, az arányosság elve megsértésének minősül-e?

      (1)  A szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL L 255., 22. o.).


title: T-96/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. október 4-i ítélete – Monte di Massima kontra OHIM – Höfferle Internationale (Valle della Luna) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A Valle della Luna közösségi ábrás védjegy bejelentése – A VALLE DE LA LUNA korábbi nemzeti ábrás védjegy – A korábbi védjegy használatának bizonyítása – A 40/94 rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 43. cikkének (3) és (3) bekezdése )

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. október 4-i ítélete – Monte di Massima kontra OHIM – Höfferle Internationale (Valle della Luna)
   (T-96/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Valle della Luna közösségi ábrás védjegy bejelentése - A VALLE DE LA LUNA korábbi nemzeti ábrás védjegy - A korábbi védjegy használatának bizonyítása - A 40/94 rendelet 15. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 43. cikkének (3) és (3) bekezdése”)
   (2006/C 281/59)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Monte di Massima SAS di Pruneddu Leonardo & C. (székhelye: Viddalba, Olaszország) (képviselők: E. Masu és P. Pittalis ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M.L. Capostagno meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: J. M. Höfferle Internationale Handelsgesellschaft mbH (székhelye: Hamburg, Németország) (képviselő: G. Brugmann ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. november 24-i (R 269/2004-1. sz. ügy), a Monte di Massima SAS di Pruneddu Leonardo & C. és a J. M. Höfferle Internationale Handelsgesellschaft mbH közötti felszólalás tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), valamint a beavatkozó részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 115., 2005.5.14.


title: C-301/11. sz. ügy: 2011. június 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/20

         2011. június 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-301/11. sz. ügy)
   2011/C 252/38
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és W. Roels)

      Alperes: Holland Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Holland Királyság — mivel elfogadta és a jelenlegi változatában hatályban tartja a Wet inkomstenbelasting 2001 (a jövedelemadóról szóló 2001. évi törvény) 3.60 és 3.61. cikkét, valamint a Wet Vennootschapsbelasting 1969 (a társasági adóról szóló 1969. évi törvény) 15c. és 15d. cikkét — nem teljesítette az Európai Unió működéséről szóló szerződésből, különösen pedig annak 49. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Holland Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint a meg nem valósult értéknövekedés adóztatása a vállalkozás vagy annak egy részének más tagállamba történő áthelyezése, vagy a vállalkozás székhelyének, illetve a vállalkozás állandó telephelyének más tagállamba történő áthelyezése esetén az EUMSZ 49. cikkel összeegyeztethetetlen módon akadályozza a letelepedés szabadságát.


title: T-356/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 7-i végzése – Brita kontra EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/63

         A Törvényszék 2017. március 7-i végzése – Brita kontra EUIPO – Aquis Wasser-Luft-Systeme (maxima)
   (T-356/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 144/96)
   Az eljárás nyelve: német
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 305., 2016.8.22.


title: C-17/08. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. február 6-i végzése — MPDV Mikrolab GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (Fellebbezés — Közösségi védjegy — 40/94/EK rendelet — 7. cikk (1) bekezdés c) pont — Lajstromozás megtagadása — Manufacturing score card szóvédjegy — Leíró jelleg)

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/15

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2009. február 6-i végzése — MPDV Mikrolab GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták)
   (C-17/08. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - 7. cikk (1) bekezdés c) pont - Lajstromozás megtagadása - Manufacturing score card szóvédjegy - Leíró jelleg)
   2009/C 113/29
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: MPDV Mikrolab GmbH (képviselő: W. Göpfert Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-459/05. sz., MPDV Mikrolab kontra OHIM ügyben 2007. november 8-án hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította az OHIM második fellebbezési tanácsának 2005. október 19-i azon határozata ellen benyújtott keresetet, amely elutasította az elbíráló azon határozata ellen benyújtott fellebbezést, amely megtagadta a 9., 35. és 42. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „manufacturing score card” szóvédjegy lajstromozását — Olyan szavakból álló szóvédjegy megkülönböztető képessége, amelyek mindegyike az érintett áruk vagy szolgáltatások jellemzőit írja le.

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az MPDV Mikrolab GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 79., 2008.3.29.


title: C-473/06. sz. ügy: Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IONAS STROUMSAS E.P.E. kontra GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/6

         Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IONAS STROUMSAS E.P.E. kontra GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   (C-473/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/08)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Efeteio Athinon
   Az alapeljárás felei

      Felperes: IONAS STROUMSAS E.P.E.

      Alperes: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Abban az esetben, ha egy erőfölényben lévő vállalkozás az export korlátozása, és így a párhuzamos kereskedelem által okozott kár mérsékelése érdekében, megtagadja a gyógyszer-nagykereskedők által leadott teljes rendelésmennyiség teljesítését, a teljesítés megtagadása per se erőfölénnyel való visszaélésnek minősül-e az EK 82. cikke értelmében? A fenti kérdésre adott választ befolyásolja-e az a tény, hogy a párhuzamos kereskedelem különösen nagy haszonnal jár a gyógyszer-nagykereskedők részére, az állami beavatkozás következtében az Európai Unió különböző tagállamainak területe közötti árkülönbségekből adódóan, másképpen fogalmazva az a tény, hogy a gyógyszerpiac nem tekinthető működő versenypiacnak, hanem egy nagy részben állami beavatkozás által meghatározott rendszerről van szó? Végső soron köteles-e a nemzeti versenyhatóság a közösségi versenyszabályokat ugyanolyan módon alkalmazni működő versenypiacok, illetve olyan piacok esetében, ahol a verseny az állami beavatkozás folytán torzul?

               2)

               Amennyiben a Bíróság úgy dönt, hogy a fentiekben kifejtett indokok alapján a párhuzamos kereskedelemnek az erőfölényben lévő vállalkozás általi korlátozása nem minden esetben minősül az erőfölénnyel való visszaélésnek, hogyan lehet az esetleges visszaélést megállapítani?

         Különösen:

               2.1

               Megfelelő szempont-e a vizsgálathoz az a százalékos arány, amellyel a rendes hazai fogyasztást meghaladják a rendelések, illetve az erőfölényben lévő vállalkozás által elszenvedett kár aránya a teljes bevételhez és a teljes nyereséghez képest? Amennyiben igen, hogyan kell a fenti százalékos arány és az elszenvedett kár – az utóbbi a bevétel és a teljes nyereség aránya – azon mértékét meghatározni, amely felett a vizsgált gyakorlat már visszaélésnek minősül?

               2.2

               Az érdekek kiegyensúlyozására törekvő megközelítés megfelelő-e, és amennyiben igen, melyek az összehasonlítandó érdekek?
               Különösen:

                           a)

                           Befolyásolja-e a választ az a tény, hogy a végső fogyasztó/beteg csak csekély mértékben részesül a párhuzamos kereskedelem anyagi előnyeiből; és

                           b)

                           Figyelembe kell-e venni, és ha igen, milyen mértékben a társadalombiztosítási szervezeteknek gyógyszerkészítmények alacsonyabb ára vonatkozásában fennálló érdekeit?

               2.3

               Milyen más szempontok és megközelítési módok megfelelőek a jelen esetben?


title: C-40/07. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2007. november 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2001/42/EK irányelv – Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/21

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2007. november 8-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-40/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/42/EK irányelv - Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2007/C 315/36)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Recchia és J.-B. Laignelot meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: I. M. Braguglia meghatalmazott és S. Fiorentino ügyvéd)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.) való megfeleléshez szükséges valamennyi rendelkezés előírt határidőn belüli elfogadásának elmaradása
   Rendelkező rész

               1)

               Az Olasz Köztársaság – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2007.4.14.


title: C-162/08–C-164/08. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2009. november 23-i végzése (Monomeles Protodikeio Rethymnis (Görögország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Geórgios K. Lagoudakis kontra Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08. sz. ügy), Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofoklis E. Mastorakis kontra Dimos Geropotamou (C-163/08. sz. ügy) és Michail Zacharioudakis kontra Dimos Lampis (C-164/08. sz. ügy) (Az eljárási szabályzat 104 cikke 3. §-ának első bekezdése — Szociálpolitika — 1999/70/EK irányelv — A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. és 8. szakasza — Határozott idejű munkaszerződések a közszektorban — Első vagy egyetlen szerződés — Egymást követő szerződések — Megfelelő jogi intézkedés — A munkavállalóknak nyújtott védelem általános szintjének csökkentése — Visszaélések megakadályozásásra irányuló intézkedések — Szankciók — A határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő átalakításának abszolút tilalma a közszektorban — Az irányelv helytelen átültetésének következményei — Összhangban álló értelmezés)

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/16

         A Bíróság (hatodik tanács) 2009. november 23-i végzése (Monomeles Protodikeio Rethymnis (Görögország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Geórgios K. Lagoudakis kontra Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08. sz. ügy), Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofoklis E. Mastorakis kontra Dimos Geropotamou (C-163/08. sz. ügy) és Michail Zacharioudakis kontra Dimos Lampis (C-164/08. sz. ügy)
   (C-162/08–C-164/08. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104 cikke 3. §-ának első bekezdése - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. és 8. szakasza - Határozott idejű munkaszerződések a közszektorban - Első vagy egyetlen szerződés - Egymást követő szerződések - Megfelelő jogi intézkedés - A munkavállalóknak nyújtott védelem általános szintjének csökkentése - Visszaélések megakadályozásásra irányuló intézkedések - Szankciók - A határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződésekké történő átalakításának abszolút tilalma a közszektorban - Az irányelv helytelen átültetésének következményei - Összhangban álló értelmezés)
   2010/C 63/25
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Monomeles Protodikeio Rethymnis

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Geórgios K. Lagoudakis (C-162/08. sz. ügy), Dimitrios G. Ladakis, Andréas M. Birtas, Konstantinos G. Kyriakopoulos, Emmanouil V. Klamponis, Sofokis E. Mastorakis (C-163/08. sz. ügy) és Michail Zacharioudakis (C-164/08. sz. ügy)

      Alperesek: Kentro Anoiktis Prostasias Hlikiomenon Dimou Rethymnis (C-162/08. sz. ügy), Dimos Geropotamou (C-163/08. sz. ügy) és Dimos Lampis (C-164/08. sz. ügy)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelmek — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 1999.7.28., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 3. kötet 368. o.) melléklete 5. szakaszának és 8. szakasza 1. és 3. pontjának értelmezése — Közösségi rendelkezéseket átültető jogszabály elfogadásának tilalma abban az esetben, ha léteznek már az irányelv 5. szakasza 1. pontja szerinti egyenrangú nemzeti rendelkezések, és az új szabályozás csökkenti a határozott idejű munkaszerződéssel rendelkező munkavállalók védelmének szintjét.

      Rendelkező rész

               1.

               Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött 1999. március 18-i keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja akként értelmezendő, hogy azzal nem ellentétes, ha valamely tagállam a határozott idejű szerződéssel a közszektorban alkalmazott munkavállalókra vonatkozó rendelkezéseket előíró 164/2004. sz. elnöki rendelethez hasonló, olyan nemzeti szabályozást fogad el, amely — kifejezetten az 1999/70 irányelv átültetése céljából, az irányelv rendelkezéseinek a közszektor vonatkozásában történő alkalmazása érdekében — az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozására szolgáló, az e szakasz 1. pontjának a)–c) alpontjában felsorolt intézkedések bevezetését írja elő, ha — és ennek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata — a belső jogban már van az említett szakasz értelmében vett „megfelelő jogi intézkedés”, mint amilyen például a magánszektorban foglalkoztatottak munkaszerződéseinek kötelező megszüntetéséről szóló 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése, azzal a feltétellel azonban, hogy az említett szabályozás egyrészt nem érinti a határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásával való visszaélések megakadályozásának hatékonyságát, amint az az említett megfelelő jogi intézkedésből következik, másrészt, hogy tiszteletben tartja a közösségi jogot, és különösen az említett megállapodás 8. szakaszának 3. pontját.

               2.

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontja akként értelmezendő, hogy azzal ellentétes, ha az alapügyben szereplőhöz hasonló valamely nemzeti szabályozást az érintett tagállam hatóságai oly módon alkalmaznak, hogy a közszektorban az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések megújítása az említett szakasz értelmében vett „objektív okokkal” igazoltnak tekintendő, csupán azért, mert e szerződések olyan jogi rendelkezéseken alapulnak, amelyek megengedik azok megújítását bizonyos átmeneti szükségletek kielégítése céljából, valójában azonban az említett szükségletek állandóak és tartósak. Ugyanezen szakasz viszont nem vonatkozik az első vagy egyetlen határozott idejű munkaszerződés vagy munkaviszony létesítésére.

               3.

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 8. szakaszának 3. pontja akként értelmezendő, hogy az e szakasz szerinti „csökkentést” mind az egymást követő, határozott idejű munkaszerződéseket kötött munkavállalóknak, mind az első vagy egyetlen határozott idejű munkaszerződést kötött munkavállalóknak az érintett tagállamban nyújtott védelem általános szintjére tekintettel vizsgálni kell.

               4.

               A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 8. szakaszának 3. pontja akként értelmezendő, hogy azzal nem ellentétes a 164/2004. sz. elnöki rendelethez hasonló, olyan nemzeti szabályozás, amely egy korábbi, a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdéséhez hasonló, belső jogi szabálytól eltérően, egyrészt a közszektorban az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű használata esetén már nem írja elő e szerződések határozatlan idejű munkaszerződéssé történő átminősítését, vagy azokat bizonyos konjunktív és korlátozó feltételekhez köti, másrészt az általa biztosított védelmi intézkedésekből kizárja az első vagy egyetlen határozott idejű munkaszerződést kötött munkavállalókat, amennyiben — és ezt a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia — e módosítások a határozott idejű munkaszerződést kötött munkavállalók korlátozott csoportját érintik, vagy azokat az említett keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja szerinti, határozott idejű munkaszerződések alkalmazásából származó visszaélések megakadályozására szolgáló intézkedések bevezetésével ellensúlyozzák.

               5.

               E keretmegállapodásnak a 164/2004. sz. elnöki rendelethez hasonló nemzeti szabályozás általi végrehajtása azonban nem eredményezheti a határozott időre alkalmazott munkavállalóknak a belső jogrend által korábban nyújtott védelem csökkentését ugyanezen keretmegállapodásban előírt minimális védelmi rendelkezések által meghatározottnál alacsonyabb szintre. Az említett keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának tiszteletben tartásához különösen az szükséges, hogy egy ilyen szabályozás az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések alkalmazásából származó visszaélések tekintetében hatékony és az ilyen visszaélésszerű használat megakadályozására kényszerítő intézkedéseket írjon elő, valamint megfelelően hatékony és visszatartó szankciókat ezen megelőző intézkedések teljes érvényesülésének biztosítására A kérdést előterjesztő bíróság feladata tehát annak vizsgálata, hogy teljesülnek-e ezek a feltételek.

               6.

               Az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények között a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás akként értelmezendő, hogy ha az érintett tagállam belső jogrendje a tárgyalt szektor vonatkozásában tartalmaz más hatékony intézkedéseket az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések alkalmazásából származó visszaélések megakadályozására, illetve adott esetben szankcionálására e megállapodás 5. szakaszának 1. pontja értelmében, a keretmegállapodás alkalmazásával nem ellentétes egy olyan nemzeti jogszabály, amely csak a közszektorban tiltja abszolút módon az egymást követő, olyan határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződéssé történő átalakítását, amelyek alkalmazását visszaélésszerűnek kell tekinteni, mert tárgyuk a munkáltató állandó és tartós igényeinek kielégítése. A kérdést előterjesztő bíróság feladata azonban annak értékelése, hogy a belső jog vonatkozó rendelkezései alkalmazásának és hatékony végrehajtásának feltételei alapján e rendelkezések milyen mértékben tekinthetőek megfelelő intézkedésnek az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok közigazgatási szerv általi visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozásához, illetve adott esetben szankcionálásához.

               7.

               Ezzel szemben, mivel az említett keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja az első vagy egyetlen határozott idejű munkaszerződést kötött munkavállalókra nem alkalmazandó, e rendelkezés nem kötelezi a tagállamokat szankciók előírására arra az esetre, amikor egy ilyen szerződés valójában a munkáltató állandó és tartós igényeit elégíti ki.

               8.

               A kérdést előterjesztő bíróságnak kell a belső jog releváns rendelkezéseit a lehető legteljesebb mértékig a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjával és 8. szakasza 3. pontjával összhangban értelmeznie, valamint ennek keretében eldöntenie, hogy az alapeljárások vonatkozásában a belső jog más rendelkezései helyett e szakaszok közül az első értelmében vett, a 2112/1920. sz. törvény 8. §-ának (3) bekezdése által előírthoz hasonló „megfelelő jogi intézkedés”alkalmazandó-e.

      (1)  HL C 171., 2008.7.5.


title: T-281/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG kontra OHIM (CHROMA) ( „Közösségi védjegy — A CHROMA közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja” )

text:
               12.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/12

         A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG kontra OHIM (CHROMA)
   (T-281/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A CHROMA közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
   2011/C 46/22
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Deutsche Steinzeug Cremer Breuer AG (Frechen, Németország) (képviselő: J. Albrecht ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: S. Schäffner, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a CHROMA szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2009. május 8-i határozata (R 1429/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Deutsche Steinzeug Cremer Breuer AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 244., 2009.10.10.


title: C-85/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-112/13. sz., Mondelez UK Holdings & Services Ltd kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Société des produits Nestlé ügyben 2016. december 15-én hozott ítélete ellen a Mondelez UK Holdings & Services Ltd, korábban Cadbury Holdings Ltd által 2017. február 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/5

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-112/13. sz., Mondelez UK Holdings & Services Ltd kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Société des produits Nestlé ügyben 2016. december 15-én hozott ítélete ellen a Mondelez UK Holdings & Services Ltd, korábban Cadbury Holdings Ltd által 2017. február 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-85/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 178/05)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, korábban Cadbury Holdings Ltd (képviselő: T. Mitcheson QC, Barrister, P. Walsh, J. Blum és S. Dunstan solicitors)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Société des produits Nestlé SA

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-112/13. sz. ügyben hozott ítéletének következő részeit:

                           1)

                           A 37–44. pontban szereplő, az első jogalap második részére vonatkozó érvelést;

                           2)

                           A 58–64. pontban szereplő, az első jogalap első részére vonatkozó érvelést;

                           3)

                           A 78–111. pontban szereplő, az első jogalap harmadik részére vonatkozó érvelést; és

                           4)

                           a negyedik részre vonatkozó, a 144–169. pontban, továbbá a 177. pont következő részében szereplő érvelést: „Noha bizonyítást nyert, hogy a vitatott védjegy Dániában, Németországban, Spanyolországban, Franciaországban, Olaszországban, Hollandiában, Ausztriában, Finnországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban a használat révén megszerezte a megkülönböztető képességet”.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1)

               A 37–44. pontban szereplő, az első jogalap második részére vonatkozó törvényszéki érvelés jogilag téves. A második rész a védjegy valamennyi olyan áru tekintetében való használatára vonatkozik, amelyre a védjegyet lajstromozták. A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy valamely, a kereskedelemben használt négy, trapéz alakú rúdból álló csokoládészeletet édességnek vagy keksznek lehet minősíteni.

               2)

               A 58–64. pontban szereplő, az első jogalap első részére vonatkozó törvényszéki érvelés jogilag téves. Az első rész a védjegynek a bejelentés szerinti formában történő használatára vonatkozik. A Mondelez azt állítja, hogy a védjegyet a bejelentés szerinti formájában egyáltalán nem használták. A Törvényszék téves jogi szempontokat alkalmazott: i) mivel nem helyezett kellő súlyt arra a megállapítására, hogy a csokoládészeletnek olyan formája van, amely a kérdéses árukkal kapcsolatban természetesen jut az emberek eszébe; és ii) mivel az adott forma és a KIT KAT szó között létrejött „spontán és azonnali képzettársítást” vette alapul a C-215/14 Société des Produits Nestlé, EU:C:2015:604 ügyben (a továbbiakban: C-215/14 ügy) szereplő iránymutatással ellentétesen.

               3)

               A 78–111. pontban szereplő, az első jogalap harmadik részére vonatkozó törvényszéki érvelés jogilag téves. A harmadik rész a védjegy származás megjelölésként történő használatának hiányára és az ezzel kapcsolatban előterjesztett bizonyítékokra vonatkozik. A Törvényszék téves jogi szempontot alkalmazott, amikor az ismertség vagy a képzettársítás megállapítását vette alapul. A helyes megközelítés, a Bíróság C-215/14 ügyben kifejtett érvelésével összhangban azon kérdés feltevéséből áll, hogy az érintett személyek köre egyedül a bejelentett védjeggyel jelölt árut vagy szolgáltatást tekinti-e valamely meghatározott vállalkozástól származónak, nem pedig az esetleg szintén jelen lévő bármilyen más védjegyet.

               4)

               A 144–169. pontban és a 177. pontban szereplő, az első jogalap negyedik részére vonatkozó törvényszéki érvelés jogilag téves. A 177. cikk szerint: „Noha bizonyításra került, hogy a vitatott védjegy Dániában, Németországban, Spanyolországban, Franciaországban, Olaszországban, Hollandiában, Ausztriában, Finnországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban a használat révén megszerezte a megkülönböztető képességet”. A negyedik rész az Európai Unióban történt használat révén szerzett megkülönböztető képességre vonatkozó bizonyíték hiányával kapcsolatos. A Törvényszék helyesen állapította meg, hogy a Nestlé nem bizonyította, hogy a védjegy az Európai Unió egészében megkülönböztető képességet szerzett, és ezt a döntést a Mondelez nem kívánja vitatni. A Mondelez azonban nem ismeri el, hogy a Nestlé az Európai Unió 10 tagállama, vagy bármely egyéb hely vonatkozásában bármilyen időpont tekintetében bizonyította volna a megkülönböztető képesség megszerzését. A Törvényszék tévesen járt el azáltal, hogy az egyes kérdéses tagállamok tekintetében helytelen jogi szempontot alkalmazott, mivel sem az ismertség, sem a felhasználás sem a képzettársítás nem azonos azzal, hogy az érintett fogyasztók a védjegyet a származás megjelöléseként észlelik, amint azt a Törvényszék által a C-215/14 ügyben megállapított szempont megköveteli.


title: C-7/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. július 5-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia n° 11 de Vigo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Popular Español SA, PL Salvador SARL kontra Maria Rita Giraldez Villar, Modesto Martínez Baz (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — 93/13/EGK irányelv — Tisztességtelen feltételek — A követelés átruházása — Az adósnak a követelés megszüntetéséhez való joga — E jog gyakorlásának feltételei)

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/17

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. július 5-i végzése (a Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Popular Español SA, PL Salvador SARL kontra Maria Rita Giraldez Villar, Modesto Martínez Baz
   (C-7/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 93/13/EGK irányelv - Tisztességtelen feltételek - A követelés átruházása - Az adósnak a követelés megszüntetéséhez való joga - E jog gyakorlásának feltételei))
   (2016/C 343/26)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Banco Popular Español SA, PL Salvador SARL

      Alperesek: Maria Rita Giraldez Villar, Modesto Martínez Baz

      Rendelkező rész

   A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható az olyan nemzeti szabályozásra, mint az alapügy tárgyát képező szabályozás, amely a hitelező által valamely harmadik személy részére engedményezett követelésnek az adós általi oly módon való megszüntetéséhez való jogára vonatkozik, hogy megtéríti e harmadik személy részére az általa ezen engedményezés jogcímén megfizetett árat.

      (1)  HL C 118., 2016.4.4.


title: T-202/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. március 12-i ítélete – Al Assad kontra Tanács (Közös kül és biztonságpolitika — Szíriával szembeni korlátozó intézkedések — Pénzeszközök befagyasztása — Magánszemély felvétele az érintett személyek jegyzékébe — A rezsim tagjaival fennálló személyes kapcsolatok — Védelemhez való jog — A tisztességes eljáráshoz való jog — Indokolási kötelezettség — Bizonyítási teher — A hatékony bírói jogvédelemhez való jog — Arányosság — A tulajdonhoz való jog — A magánélethez való jog)

text:
               28.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/18

         A Törvényszék 2014. március 12-i ítélete – Al Assad kontra Tanács
   (T-202/12. sz. ügy) (1)

   ((Közös kül és biztonságpolitika - Szíriával szembeni korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - Magánszemély felvétele az érintett személyek jegyzékébe - A rezsim tagjaival fennálló személyes kapcsolatok - Védelemhez való jog - A tisztességes eljáráshoz való jog - Indokolási kötelezettség - Bizonyítási teher - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Arányosság - A tulajdonhoz való jog - A magánélethez való jog))
   2014/C 129/22
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bouchra Al Assad (Damaszkusz, Szíria) (képviselők: G. Karouni és C. Dumont ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: G. Étienne és M.-M. Joséphidès meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Először a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/782/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2012. március 23-i 2012/172/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 87., 103. o.), másodszor a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2011/782/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. november 29-i 2012/739/KKBP tanácsi határozat (HL L 330., 21. o.), harmadszor a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2013. április 22-i 363/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 111., 1. o., helyesbítés: HL 2013. L 127., 27. o.), negyedszer pedig a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2013. május 31-i 2013/255/KKBP tanácsi határozat (HL L 147., 14. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok érintik a felperest.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Bouchra Al Assadot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: C-420/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 1-jei ítélete (a Landgericht Hamburg (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Söll GmbH kontra Tetra GmbH (A biocid termékek forgalomba hozatala — 98/8/EK irányelv — A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja — A „biocid termékek” fogalma — A károsító szervezetek pelyhesítését azok elpusztítása, elriasztása vagy ártalmatlanná tétele nélkül előidéző termék)

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 1-jei ítélete (a Landgericht Hamburg (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Söll GmbH kontra Tetra GmbH
   (C-420/10. sz. ügy) (1)

   (A biocid termékek forgalomba hozatala - 98/8/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A „biocid termékek” fogalma - A károsító szervezetek pelyhesítését azok elpusztítása, elriasztása vagy ártalmatlanná tétele nélkül előidéző termék)
   2012/C 118/05
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Söll GmbH

      Alperes: Tetra GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landgericht Hamburg — A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 123., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 23. kötet, 3. o.) 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezése — A károsító szervezetek pelyhesítését azok elpusztítása, elriasztása vagy ártalmatlanná tétele nélkül előidéző termék „biocid termékké” történő minősítése — Alumínium-hidroxi-klorid hatóanyagot tartalmazó, algásodás elleni termék — A „biocid termék” fogalma

      Rendelkező rész

   A biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti „biocid termékek” fogalma akként értelmezendő, hogy az vonatkozik azon termékekre is, amelyek a megcélzott károsító szervezetekre csak közvetett hatást fejtenek ki, amennyiben az általuk tartalmazott egy vagy több hatóanyag által kifejtett kémiai vagy biológiai hatás szerves részét képezi egy olyan okozati láncolatnak, amelynek célja, hogy az említett szervezetekre korlátozó hatást gyakoroljon.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: C-47/16. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2016. január 27–én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Veloserviss”

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/15

         Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2016. január 27–én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Valsts ieņēmumu dienests kontra SIA „Veloserviss”
   (C-47/16. sz. ügy)
   (2016/C 111/18)
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Alperes: SIA „Veloserviss”

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az importőrnek a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (1) 220. cikke (2) bekezdése b) pontja értelmében vett jóhiszemű eljárására vonatkozó kötelezettséget úgy kell meghatározni, hogy:

                           a)

                           az magában foglalja azon körülmények vizsgálatának kötelezettségét, amelyek alapján az exportőr által kapott „A” típusú bizonyítványt kiállították (az árut képező alkatrészekre vonatkozó bizonyítvány, az exportőr szerepe az áru gyártása során, stb.)?

                           b)

                           az importőr rosszhiszeműen járt el azon puszta tény okán, hogy az exportőr rosszhiszeműen járt el (például, ha az exportőr nem fedi fel a költségek valódi eredetét, az árut képező alkatrészek értékét, stb. az exportőr országa szerinti vámhatóságoknak)?

                           c)

                           a jóhiszemű eljárás kötelezettsége nem teljesül csupán azért, mert az exportőr téves tájékoztatást adott az országa szerinti vámhatóságoknak, azt az esetet is beleértve, amikor maguk a vámhatóságok követtek el hibát a bizonyítvány kiállításakor?

               2)

               A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében vett, az importőr jóhiszemű eljárására vonatkozó kötelezettség kellően bizonyítható-e az OLAF közleményében foglalt helyzet általános leírásával és az OLAF következtetéseivel, vagy a nemzeti vámhatóságoknak további bizonyítékokat kell beszerezniük az exportőr magatartásával kapcsolatban?

      (1)  HL L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet 4. kötet 307. o.


title: T-540/08. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 11-i ítélete – Esso és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Paraffinviasz-piac — Gacspiac — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — A jogsértés időtartama — Egyenlő bánásmód — Arányosság — Korlátlan felülvizsgálat” )

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/23

         A Törvényszék 2014. július 11-i ítélete – Esso és társai kontra Bizottság
   (T-540/08. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - Paraffinviasz-piac - Gacspiac - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - A jogsértés időtartama - Egyenlő bánásmód - Arányosság - Korlátlan felülvizsgálat”))
   2014/C 292/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Esso Société anonyme française (székhelye: Courbevoie [Franciaország]), Esso Deutschland GmbH (székhelye: Hamburg [Németország]), ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA (székhelye: Antwerpen [Belgium]), Exxon Mobil Corp. (székhelye: West Trenton, New Jersey [Egyesült Államok]) (képviselők: R. Subiotto QC, R. Snelders, L.-P. Rudolf és M. Piergiovanni ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és M. Gray ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.181 – „gyertyaviasz”-ügy) 2008. október 1-jén hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem, valamint a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.181 – „gyertyaviasz”-ügy) 2008. október 1-jén hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat 2. cikkében az Esso Société anonyme française-zel szemben kiszabott bírság összegét 6 2 7 12  895 euróban állapítja meg.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint az Esso Société anonyme française részéről felmerült költségeket.

               4)

               Az Esso Deutschland GmbH, az ExxonMobil Petroleum and Chemical BVBA és az Exxon Mobil Corp. maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: C-371/07. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2008. december 11-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Danfoss A/S, AstraZeneca A/S kontra Skatteministeriet (Hatodik HÉA-irányelv – A 6. cikk (2) bekezdése – Az adóalany által vállalkozásidegen célból nyújtott ingyenes szolgáltatások – HÉA-levonási jog – A 17. cikk (6) bekezdésének második albekezdése – A tagállamok lehetősége arra, hogy fenntartsák a levonási jognak a hatodik irányelv hatálybalépése idején fennálló nemzeti jogszabályban szereplő kizárását)

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2008. december 11-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Danfoss A/S, AstraZeneca A/S kontra Skatteministeriet
   (C-371/07. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 6. cikk (2) bekezdése - Az adóalany által vállalkozásidegen célból nyújtott ingyenes szolgáltatások - HÉA-levonási jog - A 17. cikk (6) bekezdésének második albekezdése - A tagállamok lehetősége arra, hogy fenntartsák a levonási jognak a hatodik irányelv hatálybalépése idején fennálló nemzeti jogszabályban szereplő kizárását)
   (2009/C 32/11)
   Az eljárás nyelve: dán
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Vestre Landsret
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Danfoss A/S, AstraZeneca A/S

      Alperes: Skatteministeriet
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vestre Landsret – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 6. cikke (2) bekezdésének és 17. cikke (6) bekezdése második albekezdésének értelmezése – Valamely vállalkozás étkezdéjében az e vállalkozás ügyfelei és alkalmazottai számára ingyenesen nyújtott étkeztetést érintő adólevonási jog – A tagállamok azon lehetősége, hogy az irányelv hatályba lépésének időpontjában fenntartsák a levonási jog kizárására vonatkozó jogszabályaikat
   Rendelkező rész

               1)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanács irányelv 17. cikke (6) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállam az említett irányelv hatálybalépését követően a vállalkozások étkezdéiben az üzleti partnereknek és az értekezletek alkalmával az alkalmazottaknak nyújtott ingyenes étkeztetéshez kapcsolódó költségek vonatkozásában előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó levonásának kizárását alkalmazza, jóllehet az irányelv hatálybalépése idején a fenti kizárás a szóban forgó kiadásokra nem volt ténylegesen alkalmazandó, mivel a közigazgatási gyakorlat a fenti étkezdék által nyújtott szolgáltatásokat az – előállítási költségek, azaz a nyersanyagok ára, valamint az élelmiszerek és italok elkészítése, eladása, valamint az étkezdék adminisztrációja során felmerült bérköltségek alapján számított – önköltségi árat alapul véve adóztatta, és cserébe lehetővé tette az előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó teljes összegének levonását.

               2)

               A 77/388 hatodik tanács irányelv 6. cikke (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ez a rendelkezés egyrészről nem vonatkozik a vállalkozás helyiségeiben tartott üzleti találkozók alkalmával a vállalkozás étkezdéjében az üzleti partnereknek nyújtott ingyenes étkeztetésre, amennyiben objektív adatok alapján megállapítható, hogy az említett étkezések nyújtásának célja szigorúan szakmai jellegű, aminek ellenőrzése a kérdést előterjesztő bíróság feladata. Másrészről az említett rendelkezés főszabály szerint vonatkozik a vállalkozás által az alkalmazottai részére saját helyiségeiben ingyenesen nyújtott étkeztetésre, hacsak a vállalkozás igényei, úgy mint a munkaértekezletek folytonosságának és zökkenőmentességének garantálása nem teszik szükségessé, hogy az étkeztetést a munkáltató biztosítsa, aminek megítélése szintén a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 247., 2007.10.20.


title: T-549/12. sz. ügy: 2012. december 26-án benyújtott kereset — Nemeco kontra OHIM — Coca-Cola (NU)

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/21

         2012. december 26-án benyújtott kereset — Nemeco kontra OHIM — Coca-Cola (NU)
   (T-549/12. sz. ügy)
   2013/C 63/42
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Nemeco (Párizs, Franciaország) (képviselő: E. Gaspar ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: The Coca-Cola Company (Atlanta, Egyesült Államok)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának 2012. október 16-án az R 266/2012-2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a saját költségei és a Nemeco részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „NU” ábrás védjegy a 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — az Európai Uniót megjelölő 1 033 122. sz. nemzetközi védjegy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 29., 30. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott 5 386 081. sz. „NU YU” közösségi szóvédjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak teljes egészében helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


               24.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/1

         2009/C 256/01
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 244., 2009.10.10.

      Korábbi közzétételek

      HL C 233., 2009.9.26.

      HL C 220., 2009.9.12.

      HL C 205., 2009.8.29.

      HL C 193., 2009.8.15.

      HL C 180., 2009.8.1.

      HL C 167., 2009.7.18.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: C-220/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-256/11. sz., Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin és Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar által 2014. május 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/6

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-256/11. sz., Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin és Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar által 2014. május 5-én benyújtott fellebbezés
   (C-220/14. P. sz. ügy)
   2014/C 235/09
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Ahmed Abdelaziz Ezz, Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin, Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (képviselők: I. Burton, J. Binns solicitors, J. Lewis QC, B. Kennelly, J. Pobjoy barristers)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-256/11. sz. ügyben 2014. február 27-én hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a 2011. március 21-i 2011/172/KKBP határozatot (1) és a 2011. március 21-i 2011/270/EU rendeletet (2), amennyiben e jogi aktusok érintik a fellebbezőket,

               —

               kötelezze a Tanácsot a fellebbezés és a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére, és

               —

               hozzon meg minden egyéb olyan intézkedést, amelyet megfelelőnek ítél.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők 2011. május 20-án a Törvényszékhez fordultak a határozat és a rendelet megsemmisítése érdekében, amennyiben e jogi aktusok érintik a fellebbezőket (a továbbiakban: kereset). A Törvényszék a keresetet elutasította. A fellebbezők azt állították, hogy e döntésével a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a következők miatt:

               1)

               Első jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a határozatot jogszerűen fogadták el az EUSZ 29. cikk alapján.

               2)

               Második jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a fellebbezők mindegyikével szemben elrendelt korlátozó intézkedések indokolása alátámasztott és/vagy kielégítő volt a határozat 1. cikke (1) bekezdésében és a rendelet 2. cikke (1) bekezdésében a jegyzékbe vétellel kapcsolatosan rögzített jogi kritériumokkal összefüggésben.

               3)

               Harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Tanács eleget tett az indokolási kötelezettségének.

               4)

               Negyedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a fellebbezők védelemhez való jogának és hatékony bírói jogvédelemhez való jogának megsértésére alapított jogalapjainak vizsgálata során.

               5)

               Ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a fellebbezők tulajdonát érintő és/vagy a fellebbezők vállalkozási szabadságába történő beavatkozás arányos volt.

               6)

               Hatodik jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Tanács nem követett el „nyilvánvaló értékelési hibát”.

      (1)  HL L 76., 63. o.

      (2)  HL L 76., 4. o.


title: T-716/14. sz. ügy: 2014. október 9-én benyújtott kereset –Tweedale kontra EFSA

text:
               15.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 448/33

         2014. október 9-én benyújtott kereset –Tweedale kontra EFSA
   (T-716/14. sz. ügy)
   (2014/C 448/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Antony C. Tweedale (Brüsszel, Belgium) (képviselő: B. Kloostra ügyvéd)

      Alperes: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az EFSA a 2011. augusztus 10-i bizottsági határozatot érintően az Aarhusi Egyezményt, az 1049/2001/EK rendeletet és az 1367/2006/EK rendeletet megsértve járt el;

               —

               semmisítse meg az EFSA 2014. július 30-i határozatát;

               —

               az EFSA-t kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap, amelynek keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az EFSA a megtámadott határozat elfogadásával megsértette a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal (HL L 124, 1. o.) jóváhagyott, a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, 1998. június 25-i ENSZ-egyezmény (a továbbiakban: Aarhusi Egyezmény) 4. cikkének (4) bekezdését, az Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 264, 13. o.) 6. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30–i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) 4. cikkének (2) bekezdését. Az EFSA e rendelkezéseket megsértette azzal, hogy a megtámadott határozatban nem ismerte el annak a kötelezettségét, hogy a kérelmezett dokumentumokban foglalt, és a környezetbe való kibocsátásra vonatkozó információkat közölni.

               2.

               A második jogalap, amelynek keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az EFSA a megtámadott határozat elfogadásával megsértette az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdését, és azon kötelezettségét, amely szerint az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (4) bekezdésében foglalt, megtagadásra vonatkozó indokot az Aarhusi Egyezmény 4. cikkének (4) bekezdése értelmében ezen Egyezménnyel összhangban kell értelmeznie.


title: A Bíróság ítélete (első tanács)  2006. január 12.  a C-494/03. sz., (a Hoge Raad der Nederlanden előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Senior Engineering Investments BV kontra Staatssecretaris van Financiën ügyben (69/335 irányelv – Tőkeemelést terhelő közvetett adók – A tőketársaságra [leányvállalat] annak anyavállalata által a tőketársaság leányvállalata [unokavállalat] részére nyújtott vagyoni hozzájárulás után tőkeilletéket kivető nemzeti szabályozás – Tőkeilleték – A jegyzett tőke emelése – Tőketartalékba elszámolt hozzájárulás – A társasági vagyon növekedése – Az üzletrészek értéknövekedése – Tag által nyújtott juttatás – A tag által más tag részére teljesített fizetés – Leányvállalat részére történő fizetés – Valódi címzett – A tőkeilleték egyszeri kivetése [a Közösségben] – EK 52. cikk [jelenleg, módosítást követően EK 43. cikk] – Letelepedés szabadsága – Nemzeti gyakorlat, amely kizárólag abban az esetben biztosít adómentességet a tőketársaság [leányvállalat] részére, ha annak leányvállalata [unokavállalat] szintén e tagállamban rendelkezik székhellyel)

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2006. január 12.
   a C-494/03. sz., (a Hoge Raad der Nederlanden előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Senior Engineering Investments BV kontra Staatssecretaris van Financiën ügyben (1)

   (69/335 irányelv - Tőkeemelést terhelő közvetett adók - A tőketársaságra [leányvállalat] annak anyavállalata által a tőketársaság leányvállalata [unokavállalat] részére nyújtott vagyoni hozzájárulás után tőkeilletéket kivető nemzeti szabályozás - Tőkeilleték - A jegyzett tőke emelése - Tőketartalékba elszámolt hozzájárulás - A társasági vagyon növekedése - Az üzletrészek értéknövekedése - Tag által nyújtott juttatás - A tag által más tag részére teljesített fizetés - Leányvállalat részére történő fizetés - Valódi címzett - A tőkeilleték egyszeri kivetése [a Közösségben] - EK 52. cikk [jelenleg, módosítást követően EK 43. cikk] - Letelepedés szabadsága - Nemzeti gyakorlat, amely kizárólag abban az esetben biztosít adómentességet a tőketársaság [leányvállalat] részére, ha annak leányvállalata [unokavállalat] szintén e tagállamban rendelkezik székhellyel)
   (2006/C 60/05)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-494/03. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) a Bírósághoz 2003. november 24-én érkezett, 2003. november 21-i határozatával terjesztett elő az előtte a Senior Engineering Investments BV és a Staatssecretaris van Financiën között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó) tanácselnök, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič és E. Levits bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos 2006. január 12-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az alapügy körülményei között az 1985. június 10-i 85/303/EGK tanácsi irányelv által módosított, a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló 1969. július 17-i 69/335/EK tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdésére és hatodik preambulumbekezdésére figyelemmel értelmezett 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja kizárja, hogy a tagállam tőkeilletéket vessen ki a tőketársaságra (a leányvállalatra) az anyavállalata által a leányvállalata (az unokavállalat) részére nyújtott hozzájárulás után.

      (1)  HL C 21., 2004.01.24.


title: T-398/14. sz. ügy: 2014. június 5-én benyújtott kereset – Best-Lock (Europe) kontra OHIM – Lego Juris (Játékfigura formája)

text:
               13.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 361/11

         2014. június 5-én benyújtott kereset – Best-Lock (Europe) kontra OHIM – Lego Juris (Játékfigura formája)
   (T-398/14. sz. ügy)
   2014/C 361/14
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Best-Lock (Europe) Ltd (Colne, Egyesült Királyság) (képviselő: W. Krahl)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lego Juris A/S (Billund, Dánia)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának az R 1896/2013-4. sz. ügyben 2014. április 4-én hozott határozatát, és állapítsa meg a 28. osztály vonatkozásában az 50  518. számú közösségi védjegy megszűnését;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés megállapítása iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: játékfigura formáját ábrázoló térbeli védjegy a 9., 25. és 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – 50  518. számú közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: Lego Juris A/S.

      A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: a felperes.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a megszűnés megállapítása iránti kérelmet részben elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdése a) pontjának és 15. cikke (2) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-157/05. sz. ügy: A Deutsche Telekom AG által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. április 25-én benyújtott kereset

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/25

         A Deutsche Telekom AG által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. április 25-én benyújtott kereset
   (T-157/05. sz. ügy)
   (2005/C 171/41)
   A keresetlevél nyelve: német
   A Deutsche Telekom AG (székhelye: Bonn [Németország], képviseli: J.-C. Gaedertz ügyvéd) 2005. április 25-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen.
   A PCS Systemtechnik GmbH (székhelye: München [Németország]) is félként vett részt a fellebbezési tanács előtt folyó eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM második fellebbezési tanácsának az R 248/2004-2. sz. fellebbezési eljárásban 2005. február 9-én hozott határozatát;

               —

               kötelezze az OHIM-ot az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               A közösségi védjegy bejelentője:

               A felperes.

               Az érintett közösségi védjegy:

               A „T-PCS” szóvédjegy a 9., 16., 36., 38., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (védjegybejelentési szám:1077304).

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja:

               PCS Systemtechnik GmbH

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés:

               A „PCS” szóvédjegy a 9.,37. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (védjegybejelentési szám: 628149).

               A felszólalási osztály határozata:

               A felszólalás megalapozottságának megállapítása, a 1077304. sz. védjegybejelentés elutasítása.

               A fellebbezési tanács határozata:

               A fellebbezés elutasítása.

               Jogalapok:

               A megtámadott határozat a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontja utolsó félmondatába ütközik, mivel az összehasonlított védjegyek között nem áll fenn az összetéveszthetőség.


title: C-304/08. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2008. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV kontra Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/6

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2008. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV kontra Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   (C-304/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/10)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesgerichtshof (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Alperes: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Úgy kell-e értelmezni a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (2) bekezdését, hogy e rendelkezéssel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében alapvetően nem megengedett az olyan kereskedelmi gyakorlat, amelynek keretében a fogyasztóknak a promóciós vagy nyereményjátékon való részvételét valamely áru megvételétől vagy szolgáltatás igénybevételétől teszik függővé, függetlenül attól, hogy a hirdetés adott esetben sért-e fogyasztói érdekeket?

      (1)  HL L 149., 22. o.