title: C-19/11. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012. június 28-i ítélete (a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Markus Geltl kontra Daimler AG (A 2003/6/EK és a 2003/124/EK irányelv — Bennfentes információ — A „pontos információ” fogalma — Időben elhúzódó folyamat köztes szakaszai — Létező vagy alappal várhatóan létrejövő körülményekre, vagy olyan eseményre utalás, amely megtörtént vagy alappal várható, hogy meg fog történni — Az „alappal várható” kifejezés értelmezése — Valamely társaság vezetőjének személyében bekövetkezett változással kapcsolatos információk nyilvánosságra hozatala)

text:
               25.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/5

         A Bíróság (második tanács) 2012. június 28-i ítélete (a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Markus Geltl kontra Daimler AG
   (C-19/11. sz. ügy) (1)

   (A 2003/6/EK és a 2003/124/EK irányelv - Bennfentes információ - A „pontos információ” fogalma - Időben elhúzódó folyamat köztes szakaszai - Létező vagy alappal várhatóan létrejövő körülményekre, vagy olyan eseményre utalás, amely megtörtént vagy alappal várható, hogy meg fog történni - Az „alappal várható” kifejezés értelmezése - Valamely társaság vezetőjének személyében bekövetkezett változással kapcsolatos információk nyilvánosságra hozatala)
   2012/C 258/08
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Markus Geltl

      Alperes: Daimler AG
   (Lothar Meier és társai részvételével)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesgerichtshof — A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás, 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.) 1. cikke első bekezdésének és a 2003/6/irányelv végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2003/124/EK bizottsági irányelv (HL L 339., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 348. o.) 1. cikke (1) bekezdésének értelmezése — A „bennfentes információ” fogalmának értelmezése — Részvénytársaság elnök-vezérigazgatójának lemondása — A szóban forgó esemény bekövetkezése előtti különböző megbeszélések és lépések esetleges figyelembevétele annak megítélése során, hogy mennyire pontos az ilyen információ

      Rendelkező rész

               1.

               A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének 1. pontját, valamint a 2003/6 irányelvnek a bennfentes információ meghatározása és közzététele, valamint a piaci manipuláció meghatározása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2003/124/EK bizottsági irányelv 1. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az időben elhúzódó, bizonyos körülmény megvalósítására vagy bizonyos esemény kiváltására irányuló folyamattal kapcsolatban nem csupán az említett körülmény vagy esemény tekinthető az e rendelkezések értelmében vett pontos információnak, hanem e folyamat azon köztes szakaszai is, amelyek összefüggenek e körülmény vagy esemény megvalósulásával.

               2.

               A 2003/124 irányelv 1. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az „alappal várhatóan létrejövő körülmények […], vagy olyan esemény […], amely […] alappal várható, hogy meg fog történni” fogalom olyan jövőbeli körülményekre vagy eseményekre vonatkozik, amelyek kapcsán a már rendelkezésre álló adatok átfogó mérlegelése alapján úgy tűnik, hogy tényleges kilátás van arra, hogy létre fognak jönni vagy meg fognak történni. E fogalmat ugyanakkor nem kell akként értelmezni, hogy figyelembe kellene venni, hogy e körülmények vagy esemény milyen mértékben gyakorol hatást az érintett pénzügyi eszközök árfolyamára.

      (1)  HL C 113., 2011.4.9.


title: C-452/05. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2006. november 23-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 91/271/EGK irányelv – Szennyezés és ártalmak – Települési szennyvíz kezelése)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/17

         A Bíróság (hatodik tanács) 2006. november 23-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-452/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 91/271/EGK irányelv - Szennyezés és ártalmak - Települési szennyvíz kezelése)
   (2006/C 331/29)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: S. Pardo Quintillán és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: S. Schreiner meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv (HL L 135., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 26. o.) 5. cikke (4) bekezdésének helytelen alkalmazása
   Rendelkező rész

               1)

               A Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem tudta igazolni, hogy az összes települési szennyvíztisztító telepről származó teljes terhelés minimális csökkentési százaléka legalább a teljes nitrogénmennyiség 75 %-a – nem teljesítette a települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv 5. cikke (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 48., 2006.2.25.


title: T-340/11. sz. ügy: 2011. június 23-án benyújtott kereset — Régie Networks és NRJ Global kontra Bizottság

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/25

         2011. június 23-án benyújtott kereset — Régie Networks és NRJ Global kontra Bizottság
   (T-340/11. sz. ügy)
   2011/C 282/53
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Régie Networks (Lyon, Franciaország) és NRJ Global (Párizs, Franciaország) (képviselők: B. Geneste és C. Vannini ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               Állapítsa meg az Európai Unió felelősségét a következők alapján:

                           —

                           az Európai Bizottság 1997. november 10-i, az N 679/97. sz. állami támogatásra vonatkozó határozatának jogellenessége;

                           —

                           a Bizottság tétlensége e jogellenességnek a francia hatóságoknak címzett 2003. május 8-i levélben közölt megállapítását követően;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot a felperesek által a keresetben megjelölt kötelezettségszegések miatt elszenvedett teljes kár megtérítésére, amely kár a következőket foglalja magában:

                           —

                           az 1998. január 1. és 2000. december 31. közötti időszakra megfizetett adó összege;

                           —

                           a 2001. január 1. és 2002. december 31. közötti időszakra megfizetett adó visszatérítése érdekében indított peres eljárással kapcsolatos munkadíjak;

                           —

                           a jelen peres eljárással kapcsolatos munkadíjak;

               —

               a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, a Bizottság 1997. november 10-i határozatának jogellenessége miatt elkövetett kötelezettségszegésre alapított jogalap. A Bizottság 1997-ben a rádiós műsorszórás támogatási programjának vizsgálata során azt a Szerződés rendelkezéseivel összeegyeztethetőnek nyilvánította anélkül, hogy megvizsgálta volna e támogatási program finanszírozási módját, jóllehet arra a Bíróság e tárgyban kialakított állandó ítélkezési gyakorlata alapján köteles lett volna, mivel e finanszírozás az érintett támogatási program szerves részét képezte. Így a Bizottság által elfogadott határozat jogellenes és olyan kötelezettségszegést valósít meg, amely megalapozza az Európai Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítását.

               2.

               A második, a gondos ügyintézés elvének abból eredő megsértésére alapított jogalap, hogy a Bizottság 2003-ban elmulasztotta orvosolni az 1997. évi határozatának káros következményeit. A Bizottság legkésőbb a francia hatóságoknak 2003. május 8-án küldött levelében megállapította az 1997. november 10-i határozatának jogellenességét, amelyben kifejtette, hogy a rádiós műsorszórás támogatási programjának az 1997. november 10-i határozatban véglegesen jóváhagyott finanszírozási módja ellentétes a Szerződés rendelkezéseivel. Mindazonáltal a Bizottság semmit sem tett a megállapított jogellenesség orvoslására. A felperesek ennek alapján úgy vélik, hogy az 1997. évi jogellenes határozata káros következményei orvoslásának a Bizottság általi elmulasztása sérti a gondos ügyintézés elvét, amely az Európai Unió alapelve, és ami ezért megalapozza az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítását.


title: C-213/12. sz. ügy: A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2012. május 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira és társai kontra Companhia de Seguros Allianz portugal, S.A.

text:
               14.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/5

         A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2012. május 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fernando Casimiro dos Santos Ferreira és társai kontra Companhia de Seguros Allianz portugal, S.A.
   (C-213/12. sz. ügy)
   2012/C 209/07
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal de Justiça

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Fernando Casimiro dos Santos Ferreira, Maria do Carmo Ferreira dos Santos, Rosa Fernanda Santos Ferreira

      Alperes: Companhia de Seguros Allianz portugal, S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a második irányelvnek (1) a harmadik irányelv (2) 1. cikkével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkét, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely kizárja a gépjárművezető családtagjainak kártérítéshez való jogát a gépjárművezető halálából eredő nem vagyoni károkért, ha a baleset kizárólag a gépjárművezetőnek róható fel?

      (1)  A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv (HL L 8., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 3. o.).

      (2)  A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 249. o.).


title: C-454/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. október 28-án a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset

text:
               18.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/8

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. október 28-án a Luxemburgi Nagyhercegség ellen benyújtott kereset
   (C-454/04. sz. ügy)
   (2004/C 314/15)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: C. O'Reilly és A.-M. Rouchaud-Joët meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. október 28-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek tömeges beáramlása esetén nyújtandó átmeneti védelem minimumkövetelményeiről, valamint a tagállamok e személyek befogadása és a befogadás következményeinek viselése tekintetében tett erőfeszítései közötti egyensúly előmozdítására irányuló intézkedésekről szóló, 2001. július 20-i 2001/55/EK tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis nem közölte ezeket a rendelkezéseket a Bizottsággal, a Luxemburgi Nagyhercegség elmulasztotta az irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésének határideje 2002. december 31-én lejárt.

      (1)  HL L 212., 2001.8.7., 12. o.


title: T-207/13. sz. ügy: 2013. április 10-én benyújtott kereset — 1872 Holdings kontra OHIM — Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/34

         2013. április 10-én benyújtott kereset — 1872 Holdings kontra OHIM — Havana Club International (THE SPIRIT OF CUBA)
   (T-207/13. sz. ügy)
   2013/C 171/64
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: 1872 Holdings vof (Amszterdam, Hollandia) (képviselő: M. Antoine-Lalance ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Havana Club International, SA (Havanna, Kuba)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. január 31-i határozatát (R 684/2012-1. sz. ügy),

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „THE SPIRIT OF CUBA” szóvédjegy a 33., 35. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 2 109 106. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A törlés iránti kérelem indokolása: a törlési kérelem a 207/2009 tanácsi rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontján és 7. cikke (1) bekezdésének b), c), valamint g) pontján alapul.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a vitatott közösségi védjegyet törölte.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja.


title: T-269/11. sz. ügy: 2011. május 23-án benyújtott kereset — Xeda International kontra Bizottság

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/31

         2011. május 23-án benyújtott kereset — Xeda International kontra Bizottság
   (T-269/11. sz. ügy)
   2011/C 211/66
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Xeda International SA (Saint Andiol, Franciaország) (képviselők: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a kereset elfogadható és megalapozott;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes az etoxikinnek a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és a 2008/941/EK bizottsági határozat módosításáról szóló, 2011. március 3-i 2011/143/EU bizottsági határozat (HL L 59., 71. o.) megsemmisítését kéri.
   A megtámadott határozat eredményeképpen az etoxikinre vonatkozó bejegyzés a 2008/941/EK határozatban törlésre került és az etoxikin nem vehető fel hatóanyagként a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe. Ennek következtében a felperes a továbbiakban nem lesz jogosult etoxikint és etoxikin-alapú termékeket előállítani és értékesíteni az Európai Unióban, továbbá 2011. szeptember 3-tól el fogja veszíteni a tagállamokban hatályos termékregisztrációit.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap. A felperes szerint a megtámadott határozat a (6) preambulumbekezdésében említett tudományos aggályra és állítólagos hiányzó adatokra alapozva teljesen betiltja az etoxikin növényvédő szerekben történő használatát, amelyekkel kapcsolatban a felperes nem tudta megfelelően kifejteni álláspontját, illetve az aggály nem olyan jellegű, hogy igazolja a felvétel megtagadását.

               2.

               A második, a felperes védelemhez való jogának és a lényeges eljárási szabályoknak a megsértésére alapított jogalap. A felperes szerint a megtámadott határozat sérti a védelemhez és a tisztességes eljáráshoz való jogát, mivel nem biztosított elég lehetőséget és időt számára, hogy kifejtse álláspontját azokról az aggályokról, amelyek az eljárás későbbi szakaszában merültek fel, és nem mérlegelte gondosan az állítólagos hiányzó adatokra vonatkozó észrevételeit.

               3.

               A harmadik, az uniós jog alapvető elveinek megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes előadja, hogy a megtámadott határozatot a jogbiztonság elvének és a felperes azon jogos elvárásainak megsértésével hozták meg, amelyek a kérelem újbóli benyújtásával kapcsolatos, a 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet szerinti eljáráson alapultak.

                           —

                           A felperes azt is előadja, hogy a megtámadott határozat aránytalan, figyelemmel a Bizottság rendelkezésére álló intézkedésekre és a követett célokhoz képest okozott hátrányokra.


title: C-530/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2007. október 22-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/31

         A Bíróság elnökének 2007. október 22-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-530/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 315/54)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 42., 2007.2.24.


title: T-169/05. sz. ügy: Jean-Louis Giraudy által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. április 20-án benyújtott kereset

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/29

         Jean-Louis Giraudy által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. április 20-án benyújtott kereset
   (T-169/05. sz. ügy)
   (2005/C 171/48)
   Az eljárás nyelve: francia
   Jean-Louis Giraudy (lakóhelye: Párizs, képviseli: Dominique Voillemot ügyvéd) 2005. április 20-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2005. február 21-i határozatát annyiban, amennyiben az nem ismeri el a Sajtó- és Kommunikációs Főigazgatóság hibáit, és panaszát elutasítja;

               —

               állapítsa meg, hogy ezek a hibák bizonyítható és becsülhető kárt okoztak, és hogy e hibák és a kár között okozati összefüggés áll fenn;

               —

               mondja ki ezért, hogy a felperes által elszenvedett kár pénzbeli megtérítése jogos, és az általa elszenvedett nem vagyoni kár megtérítésére állapítson meg 500 000 euró összegű kártérítést;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A tényállás megvalósulásának idején a felperes a Bizottság franciaországi képviseletének vezetője volt. Az ellene felhozott, az Európai Unió költségvetésének rovására elkövetett, állítólagos szabálytalanságokkal kapcsolatos állítások alapján, 2002. november 18-án az OLAF (Európai Csaláselleni Hivatal) kiszállt a képviselet székhelyére. A felperest másnap áthelyezték Brüsszelbe, és mind a Bizottságon belüli, mind a külvilággal való kapcsolattartást megtiltották számára.
   A felperes előadja továbbá, hogy a Bizottság 2002. november 21-én kiadott és széles körben elterjedt sajtóközleménye jelentős – a felperes számára hátrányos – médianyilvánosságot eredményezett. A felperes szerint az OLAF 2003. május 6-án elkészült jelentése arra a következtetésre jutott, hogy az ellene felhozott állítások alaptalanok voltak.
   Jelen keresetével a felperes az általa állítólag elszenvedett kár megtérítését szeretné elérni. Keresetének alátámasztására előadja, hogy áthelyezése visszaélésszerű, indokolatlan és az ártatlanság vélelmét sértő intézkedés volt. Előadja tovább, hogy álláspontja szerint a Bizottság szóvivője nem tartotta tiszteletben a vizsgálat bizalmas jellegét, és a jóhírnevét sértő kijelentéseket tett nyilvánosan. Végül előadja, hogy a Sajtó- és Kommunikációs Főigazgatóság főigazgatója olyan állításokat tett vele kapcsolatban, amelyek tarthatatlanságáról tudnia kellett.


title: A Bíróság ítélete (második tanács) 2005. június 30. a C-295/03. P. sz., Alessandrini Srl és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – Banán – Harmadik országokból történő behozatal – 2362/98/EK rendelet – Az AKCS-államokból származó banánra vonatkozó behozatali engedélyek – Intézkedések a 404/93/EGK rendelet 20. cikkének d) pontja alapján – A Közösség szerződésen kívüli kártérítési felelőssége)

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2005. június 30.
   a C-295/03. P. sz., Alessandrini Srl és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - Banán - Harmadik országokból történő behozatal - 2362/98/EK rendelet - Az AKCS-államokból származó banánra vonatkozó behozatali engedélyek - Intézkedések a 404/93/EGK rendelet 20. cikkének d) pontja alapján - A Közösség szerződésen kívüli kártérítési felelőssége)
   (2005/C 205/04)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-295/03. P. sz. ügyben, a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2003. július 2-án benyújtott fellebbezés tárgyában, az Alessandrini Srl (székhelye: Treviso [Olaszország]), az Anello Gino di Anello Luigi & C. Snc (székhelye: Brescia [Olaszország]), az Arpigi SpA (székhelye: Padova [Olaszország]), a Bestfruit Srl (székhelye: Milánó [Olaszország]), a Co-Frutta SpA (székhelye: Padova), a Co-Frutta Soc. coop. arl (székhelye: Padova), a Dal Bello Sife Srl (székhelye: Padova), a Frigofrutta Srl (székhelye: Palermo [Olaszország]), a Garletti Snc (székhelye: Bergamo [Olaszország]), a London Fruit Ltd (székhelye: London [Egyesült Királyság]) (ügyvédek: W. Viscardini Donà és G. Donà), az eljárásban másik félként: az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: C. Cattabriga és L. Visaggio, segítő ügyvéd: A. Dal Ferro), a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans tanácselnök, C. Gulmann, R. Schintgen (előadó), G. Arestis és J. Klučka bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos, 2005. június 30-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-93/00. és T-46/01. sz., Alessandrini és társai kontra Bizottság ügyben 2003. április 10-én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Bíróság az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához T-93/00. és T-46/01. számon benyújtott kereseteket elutasítja.

               3)

               A Bíróság kötelezi az Alessandrini Srl-t, az Anello Gino di Anello Luigi & C. Snc-t, az Arpigi SpA-t, a Bestfruit Srl-t, a Co-Frutta SpA-t, a Co-Frutta Soc. coop. arl-t, a Dal Bello Sife Srl-t, a Frigofrutta Srl-t, a Garletti Snc-t és a London Fruit Ltd-t mind az első fokú, mind a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 213., 2003.9.6.


title: T-289/17. sz. ügy: 2017. május 15-én benyújtott kereset – Keolis CIF és társai kontra Bizottság

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/50

         2017. május 15-én benyújtott kereset – Keolis CIF és társai kontra Bizottság
   (T-289/17. sz. ügy)
   (2017/C 239/63)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Keolis CIF (Le Mesnil-Amelot, Franciaország), Keolis Val d’Oise (Bernes-sur-Oise, Franciaország), Keolis Seine Sénart (Draveil, Franciaország), Keolis Seine Val de Marne (Athis-Mons, Franciaország), Keolis Seine Esonne (Ormoy, Franciaország), Keolis Vélizy (Versailles, Franciaország), Keolis Yvelines (Versailles) és Keolis Versailles (Versailles) (képviselők: D. Epaud és R. Sermier ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen, részben semmisítse meg az Île-de-France régióban autóbuszos szállítással foglalkozó vállalkozások javára Franciaország által végrehajtott SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2017. február 2-i európai bizottsági határozatot, amennyiben az az 1. cikkében megállapítja, hogy a regionális támogatási programot „jogellenesen” hajtották végre, miközben létező támogatási programról volt szó;

               —

               másodlagosan, részben semmisítse meg az Île-de-France régióban autóbuszos szállítással foglalkozó vállalkozások javára Franciaország által végrehajtott SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) támogatási programról szóló, 2017. február 2-i európai bizottsági határozatot, amennyiben az az 1. cikkében megállapítja, hogy a regionális támogatási programot az 1998. november 25-ét megelőző időszak vonatkozásában „jogellenesen” hajtották végre;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak:

               1.

               Az elsődlegesen felhozott első jogalap azon alapul, hogy a szóban forgó regionális támogatási programot nem jogellenesen hajtották végre, mivel arra nem terjedt ki az előzetes bejelentési kötelezettség. A regionális támogatási program ugyanis az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdése értelmében, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) (a továbbiakban: 2015/1589 rendelet) 1. cikkének b) pontjában és VI. fejezetében foglalt rendelkezések értelmében vett létező támogatási program. A létező támogatási programokra vonatkozó szabályok szerint azok végrehajtása nem jogellenes, a Bizottság pedig adott esetben csak olyan megfelelő intézkedéseket írhat elő, amelyek a jövőre nézve alakítják vagy szüntetik meg e támogatásokat.

               2.

               A másodlagosan felhozott második jogalap azon alapul, hogy még ha feltételezzük is, hogy a szóban forgó támogatási program nem minősül létező támogatási programnak, a Bizottság akkor sem terjeszthette volna ki a vizsgálatát a 2008. november 25-ét, vagyis azon időpontot megelőző tízéves időtartamon túli időszakra, amikor a francia hatóságokhoz információkérést intézett. A 2015/1589 rendelet 17. cikke ugyanis akként rendelkezik, hogy a tízéves jogvesztő határidőt csak a Bizottság, vagy a Bizottság kérésére eljáró tagállam intézkedései szakítják meg. A felperesek ezért úgy vélik, hogy a Bizottság csak 1998. november 25-ig terjeszthette volna ki a vizsgálatát.


title: T-500/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság ( „Állami támogatás — Írországi légiutas-adó — Csökkentett mérték a Dublin repülőterétől legfeljebb 300 km-re fekvő célállomások vonatkozásában — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat — Előny — Szelektív jelleg — A támogatás kedvezményezettjeinek azonosítása — A 659/1999/EK rendelet 14. cikke — Indokolási kötelezettség” )

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/13

         A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Ryanair kontra Bizottság
   (T-500/12. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatás - Írországi légiutas-adó - Csökkentett mérték a Dublin repülőterétől legfeljebb 300 km-re fekvő célállomások vonatkozásában - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - Előny - Szelektív jelleg - A támogatás kedvezményezettjeinek azonosítása - A 659/1999/EK rendelet 14. cikke - Indokolási kötelezettség”))
   (2015/C 096/16)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ryanair Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: B. Kennelly barrister, E. Vahida és I.-G. Metaxas-Maragkidis ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, D. Grespan és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

      A felperes támogató beavatkozó: Aer Lingus Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey barristers, valamint A. Burnside solicitor)

      Az alperest támogató beavatkozó: Írország (képviselők: E. Creedon, A. Joyce és J. Quaney meghatalmazottak, segítőik: E. Regan, SC és B. Doherty barrister)

      Az ügy tárgya

   Az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozat (HL 2013., L 119., 30. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozat 4. cikkét megsemmisíti annyiban, amennyiben az a támogatásnak a kedvezményezettekkel történő visszatéríttetését olyan összegben rendeli el, amelyet az említett határozat (70) preambulumbekezdése utasonként nyolc euróban állapít meg.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság saját költségein kívül köteles viselni a Ryanair Ltd részéről felmerült költségek felét is.

               4)

               A Ryanair maga viseli saját költségeinek felét.

               5)

               Az Aer Lingus Ltd és Írország maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: C-477/16. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2016. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Ruslanas Kovalkovas

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/8

         A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2016. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Ruslanas Kovalkovas
   (C-477/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/11)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Indítványozó: Openbaar Ministerie

      Ellenérdekű fél: Ruslanas Kovalkovas

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2002/584/IB kerethatározat (1) 6. cikkének [(1)] bekezdésében foglalt „igazságügyi hatóság” és a 2002/584/IB kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdésében foglalt „igazságügyi hatósági határozat” kifejezések az uniós jog önálló fogalmai?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: milyen kritériumok alapján határozható meg az, hogy a kibocsátó tagállam valamely hatósága ilyen „igazságügyi hatóság”-nak, valamint hogy az e hatóság által kibocsátott európai elfogatóparancs ennélfogva ilyen „igazságügyi hatósági határozat”-nak minősül-e?

               3)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: a Litván Köztársaság igazságügyi minisztériuma a 2002/584/IB kerethatározat 6. cikkének [(1)] bekezdésében foglalt „igazságügyi hatóság” fogalmának hatálya tartozik-e, és ennélfogva az e hatóság által kibocsátott európai elfogatóparancs a 2002/584/IB kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdésében foglalt „igazságügyi hatósági határozat”-nak minősül-e?

               4)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: a Litván Köztársaság igazságügyi minisztériumához hasonló valamely hatóság kibocsátó igazságügyi hatóságként való kijelölése összeegyeztethető az uniós joggal?

      (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.)


title: C-666/11. sz. ügy: Az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2011. december 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — M és társai kontra Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/19

         Az Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Németország) által 2011. december 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — M és társai kontra Bundesamt für Migration und Flüchtlinge
   (C-666/11. sz. ügy)
   2012/C 73/34
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: M, N, O, P, Q

      Alperes: Bundesamt für Migration und Flüchtlinge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Hivatkozhat-e a menedékkérő a felelősség hiányának megállapítására és a menedékjog iránti kérelem előterjesztésének helye szerinti tagállam (megkereső tagállam) álláspontja szerint felelős tagállamba történő kitoloncolása elrendelésére irányuló bírósági eljárás keretében arra, hogy az átadásra nem került sor a 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (1) 19. cikkének (4) bekezdése szerinti hat hónapos határidőn belül, és ezért a felelősség átszállt a megkereső tagállamra?

               2.

               A 343/2003/EK tanácsi rendelet 19. cikke (4) bekezdésének második mondata értelmében vett ismeretlen helyen való tartózkodásnak minősül-e az az — akár színlelt — öngyilkossági kísérlet, amely meghiúsítja a felelős tagállam részére történő átadást?

               3.

               Hivatkozhat-e a menedékkérő a felelősség hiányának megállapítására és a kitoloncolása elrendelésére irányuló bírósági eljárás keretében a felelősségnek a 2003. szeptember 2-i 1560/2003/EK bizottsági rendelet (2) 9. cikke (2) bekezdésének második mondata szerinti átszállására?

               4.

               Megakadályozza-e a felelősségnek a 2003. szeptember 2-i 1560/2003/EK bizottsági rendelet 9. cikke (2) bekezdésének második mondata szerinti átszállását a felelős tagállamnak a megkereső tagállam általi azon értesítése, amely ugyan közli a már megszervezett átadás meghiúsulását, azt a körülményt azonban nem, hogy az átadás a hat hónapos határidőn belül nem hajtható végre?

               5.

               Létezik-e a menedékkérő által bírósági úton érvényesíthető igény arra, hogy valamely tagállam megvizsgálja a felelősségnek a 343/2003/EK tanácsi rendelet 3. cikke (3) bekezdésének első mondata szerinti átvételét és vele a döntése indokait közölje?

      (1)  Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.).

      (2)  Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó szempontok és eljárási szabályok megállapításáról szóló 343/2003/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2003. szeptember 2-i 1560/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 222., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 200. o.).


title: T-158/11. sz. ügy: A Törvényszék 2014. március 10-i végzése – Magnesitas de Rubián és társai kontra Parlament és Tanács ( „Környezet  — A környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése  — A 2010/75/EU irányelv 13. cikkének (7) bekezdésében foglalt egyedi határozat  — Okafogyottság megállapítása iránti kérelem  — Elutasítás  — Elállás  — Törlés” )

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/35

         A Törvényszék 2014. március 10-i végzése – Magnesitas de Rubián és társai kontra Parlament és Tanács
   (T-158/11. sz. ügy) (1)

   ((„Környezet - A környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése - A 2010/75/EU irányelv 13. cikkének (7) bekezdésében foglalt egyedi határozat - Okafogyottság megállapítása iránti kérelem - Elutasítás - Elállás - Törlés”))
   2014/C 135/44
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Spanyolország); Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Spanyolország) és Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Athén, Görögország) (képviselők: H. Brokelmann és P. Martínez-Lage Sobredo ügyvédek)

      Alperesek: Európai Parlament (képviselők kezdetben: M. Gómez-Leal, I. Anagnostopoulou és L. Visaggio, később: M. Gómez-Leal és L. Visaggio, meghatalmazottak) és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: F. Florino Gijón és K. Michoel meghatalmazottak)

      Az alpereseket támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Alcover San Pedro és L. Banciella Rodríguez-Miñón, később: S. Petrova és E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az ipari kibocsátásokról szóló (a környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése), 2010. november 24-i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 334., 17. o.) 13. cikkének (7) bekezdésében foglalt egyedi határozat azon részének megsemmisítése iránti kérelem, amely a tagállamok részére azt a kötelezettséget írja elő, hogy tartsák tiszteletben a cement-, a mész- és a magnézium-oxid-gyártó iparágak elérhető legjobb technikáira vonatkozó referenciadokumentum (HL 2010. C 166., 5. o.) 3.5. bekezdésében szereplő, az elérhető legjobb technikákra vonatkozó következtetéseket az említett irányelv értelmében engedélyköteles, magnézium-oxidot előállító létesítmények részére az illetékes hatóságok által kiadott engedélyek feltételeit illetően.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az okafogyottság megállapítása iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a T-158/11. sz. ügyet törli a Törvényszék nyilvántartásából.

               3)

               A Magnesitas de Rubián, SA, a Magnesitas Navarras, SA és az Ellinikoi Lefkolithoi Anonymos Metalleftiki, Viomichaniki, Naftiliaki kai Emporiki Etaireia maguk viselik saját költségeiket és ezenfelül az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket is.

               4)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 139., 2011.5.7.


title: A Bíróság ítélete (második tanács) 2004. június 24-én a C-278/02. sz. Herbert Handlbauer GmbH (a Berufungdsrat I der Region Linz bei der Finanzlandesdirektion für Oberösterreich előzetes döntéshozatal iránti kérelme) ügyben (Mezőgazdaság – Közös piacszervezés – Marhahús – Export-visszatérítés – Jogosulatlanul felvett összeg visszafizetése – Szabálytalanságok üldözése – 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikk – Közvetlen hatály – Elévülési idő – Elévülés megszakadása)

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2004. június 24-én
   a C-278/02. sz. Herbert Handlbauer GmbH (a Berufungdsrat I der Region Linz bei der Finanzlandesdirektion für Oberösterreich előzetes döntéshozatal iránti kérelme) ügyben (1)

   (Mezőgazdaság - Közös piacszervezés - Marhahús - Export-visszatérítés - Jogosulatlanul felvett összeg visszafizetése - Szabálytalanságok üldözése - 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikk - Közvetlen hatály - Elévülési idő - Elévülés megszakadása)
   (2004/C 201/06)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-278/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján a Berufungdsrat I der Region Linz bei der Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (Ausztria) által előterjesztett, az e bíróság előtt a Herbert Handlbauer GmbH által kezdeményezett eljárásban az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 312., 1. o.) 3. cikke (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans, a tanács elnöke, J-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues, R. Schintgen (előadó) és N. Colneric, bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi, vezető tisztviselő, 2004. május 24-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               A rövidebb, de legalább hároméves elévülési időt megállapító ágazati közösségi jogszabály, vagy a hosszabb elévülési időt megállapító nemzeti jogszabály hiányában az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-ai 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdése közvetlen hatállyal rendelkezik a tagállamokban, ideértve a mezőgazdasági termékek exportja esetén igénybe vehető visszatérítések esetét is.

               2.

               A 2988/95/EK, Euratom rendelet 3. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését úgy kell értelmezni, hogy az érintett vállalkozás értesítése a vámellenőrzésről csak abban az esetben tekinthető az ugyanezen cikk (1) bekezdésének első albekezdésében meghatározott elévülési időt megszakító, a szabálytalanság ellenőrzésére vagy üldözésére irányuló cselekménynek, ha a szabálytalanság gyanújával érintett tevékenységeket kellő részletességgel körülírja.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: T-86/16. sz. ügy: 2016. február 23-án benyújtott kereset – Codorníu kontra EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN)

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/40

         2016. február 23-án benyújtott kereset – Codorníu kontra EUIPO – Bodegas Altun (ANA DE ALTUN)
   (T-86/16. sz. ügy)
   (2016/C 136/55)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Codorníu SA (Esplugues de Llobregat, Spanyolország) (képviselők: M. Ceballos Rodríguez és J. Güell Serra ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bodegas Altun, SL (Baños de Ebro, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: az „ANA DE ALTUN” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 11 860 913. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2015. december 9-én hozott határozata (R 199/2015-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t és adott esetben – amennyiben az beavatkozik az eljárásba – a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (5) bekezdésének, valamint 75. és 76. cikkének megsértése.


title: T-242/05. sz. ügy: Az „AEPI A.E” társaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 27-én benyújtott kereset

text:
               20.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/35

         Az „AEPI A.E” társaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 27-én benyújtott kereset
   (T-242/05. sz. ügy)
   (2005/C 205/63)
   Az eljárás nyelve: görög
   Az „Elleniki Etairia Prosz Prosztaszian Tisz Pnevmatikisz Idioktisziasz” társaság [székhely: Maorusszi (Attika)], képviseli: Th. Aszprogerakasz-Grivasz, ügyvéd, 2005. június 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatokat;

               —

               tartsa érvényben, és érdemben hozzon döntést az eredeti panaszról;

               —

               hagyja helyben teljes egészében az eredeti panaszát;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes, egy a zene területén a szerzői jogok kollektív kezelését végző társaság Görögországban, az EK 226. cikkre hivatkozással panaszt nyújtott be az Európai Közösségek Bizottságánál, annak megállapítását kérve, hogy a görög kulturális minisztérium megsértette a versenyre vonatkozó szabályokat (EK 81. cikk), mivel bizonyíthatóan monopolhelyzetet teremtett a szerzői és szomszédos jogok kollektív kezelésével foglalkozó társaságoknak történő engedélyezések tekintetében.
   A Bizottság 2004. december 7-i COMP/C2/PK/pm/D/906(2004) sz. levelével tájékoztatta a felperest, hogy addig nem áll szándékában foglalkozni az üggyel, míg a felperes nem, hogy szolgáltat újabb adatokat, amelyek a jogsértést bizonyítják. Legutóbbi, 2005. április 20-i Comp/C2/LVP/D/219/2005 sz. levelébenazonban a Bizottság tájékoztatta a felperest panaszának végleges elutasításáról.
   A felperes e határozatok megsemmisítését kéri. Elsősorban a 2005. április 20-i határozat indoklásának teljes hiányára hivatkozik, amely határozat egyáltalán nem vette figyelembe a 2004. december 7-i levélre válaszként általa szolgáltatott új adatokat. Azt állítja továbbá, hogy a görög kulturális minisztérium hátrányos megkülönböztetést alkalmazott vele szemben, mivel minden más kollektív jogkezelő szervezet számára engedélyt adott minden, általuk igényelt tevékenység vonatkozásában, míg a felperes esetében ezt csak a szerzői jogok vonatkozásában tette meg, a szomszédos jogok vonatkozásában pedig nem, a felperes kérelmével ellentétben. A felperes úgy ítéli meg, hogy ez szándékosan történt, monopolhelyzet létrehozása céljából. A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés történt, mivel, véleménye szerint a szomszédos jogok nem görög jogosultjai nem választhatják Görögországban azt a társaságot, amelyre szomszédos jogaik kezelését kívánják bízni. Végül a felperes azt állítja, hogy az általa bejelentett gyakorlat a szellemi tulajdon piacának nagy részét érinti, nem pedig csak egy korlátozott részét, ahogyan azt a megtámadott határozatok állítják.


title: C-628/11. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Braunschweig (Németország) által 2011. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — International Jet Management GmbH ellen kiszabott pénzbírság

text:
               17.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/9

         Az Oberlandesgericht Braunschweig (Németország) által 2011. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — International Jet Management GmbH ellen kiszabott pénzbírság
   (C-628/11. sz. ügy)
   2012/C 80/11
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Braunschweig

      Az alapeljárásban részt vevő fél

   International Jet Management GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Kiterjed-e a megkülönböztetés EUMSZ 18. cikkben (korábban EKSZ 12. cikk) szabályozott tilalmának hatálya arra az esetre, ha valamely tagállam (a Németországi Szövetségi Köztársaság) a Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008[/EK] európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. és 8. cikke értelmében vett, valamely másik tagállamban (az Osztrák Köztársaságban) kiadott érvényes működési engedéllyel rendelkező légi fuvarozótól berepülési engedélyt követel meg a harmadik országokból a tagállam területére tartó (kereskedelmi célú) nem menetrend szerinti járatok vonatkozásában?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén az engedélyezési követelmény már önmagában ellentétes-e az EUMSZ 18. cikkel (korábban EKSZ 12. cikk) abban az esetben, ha a berepülési engedélyt, amelynek beszerzése pénzbírság kiszabása útján kényszeríthető ki, a harmadik országokból induló légi járatok vonatkozásában csak a többi tagállamban közlekedési engedélyt (működési engedélyt) kapott légi fuvarozóktól követelik meg, a Németországi Szövetségi Köztársaságban szerzett közlekedési engedéllyel rendelkező légi fuvarozóktól azonban nem?

               3.

               Abban az esetben, ha az EUMSZ 18. cikk (korábban EKSZ 12. cikk) alkalmazandó ugyan (első kérdés), de az engedélyezési követelmény önmagában nem tekinthető megkülönböztető jellegűnek (második kérdés), a berepülési engedélynek az érintett fél harmadik országokból a Németországi Szövetségi Köztársaságba indított légi járatai vonatkozásában történő — pénzbírság terhe melletti — kiadása a megkülönböztetés tilalmának megsértése nélkül függővé tehető-e attól, hogy a tagállam légi fuvarozója igazolja-e az engedélyező hatóság előtt, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaságban szerzett közlekedési engedéllyel rendelkező légi fuvarozók nem képesek a repülések lebonyolítására (rendelkezésre nem állási nyilatkozat)?


title: C-480/08. sz. ügy: A Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) [Egyesült Királyság] által 2008. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maria Teixeira kontra London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/14

         A Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) [Egyesült Királyság] által 2008. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Maria Teixeira kontra London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department
   (C-480/08. sz. ügy)
   (2009/C 32/23)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Appeal (Civil Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Maria Teixeira

      Alperes: London Borough of Lambeth, Secretary of State for the Home Department
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Olyan körülmények között, ahol (i) egy uniós polgár érkezett az Egyesült Királyságba, (ii) az uniós polgár időszakosan munkavállalóként dolgozott az Egyesült Királyságban, (iii) az uniós polgár abbahagyta a munkát, viszont nem távozott az Egyesült Királyságból, (iv) az uniós polgár nem tartotta meg munkavállaló jogállását és nem rendelkezik a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikke szerinti tartózkodás jogával, sem az irányelv 16. cikke szerinti folyamatos tartózkodás jogával, (v) az uniós polgár gyermeke akkor kezdte meg tanulmányait, amikor az uniós polgár nem volt munkavállaló, a gyermek viszont azon időszakokban is folytatta egyesült királyságbeli tanulmányait, amikor az uniós polgár munkavállalóként dolgozott az Egyesült Királyságban, (vi) az uniós polgár a gyermek felügyeletét elsődlegesen ellátó szülő és (vii) az uniós polgár és gyermeke nem rendelkeznek a saját szükségleteik fedezéséhez szükséges, elegendő anyagi forrással:

               1.

               az uniós polgár az Egyesült Királyságban csak akkor rendelkezik-e tartózkodási joggal, ha teljesíti a 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglalt feltételeket?;

         VAGY

               2.

                           (i)

                           az 1968. október 15-i 1612/68/EGK rendelet (2) 12. cikkéből levezetett, a Bíróság értelmezése szerinti tartózkodási joggal rendelkezik-e anélkül, hogy teljesítenie kellene a 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben foglalt feltételeket?;

                           (ii)

                           amennyiben ez a helyzet, rendelkeznie kell-e megfelelő anyagi fedezettel ahhoz, hogy tervezett tartózkodási ideje alatt ne jelentsen terhet a fogadó tagállam szociális segítségnyújtási rendszerének, és teljes körű egészségbiztosítással kell-e rendelkeznie a fogadó államban?;

                           (iii)

                           amennyiben ez a helyzet, ahhoz, hogy a gyermek az 1968. október 15-i 1612/68/EGK rendelet 12. cikkéből levezetett, a Bíróság értelmezése szerinti tartózkodási joggal rendelkezzék, szükséges-e, hogy a gyermek tanulmányai megkezdésének időpontjában az uniós polgár munkavállaló legyen, vagy elegendő az, hogy az uniós polgár a gyermek tanulmányainak megkezdését követő valamely időszakban munkavállaló volt?;

                           (iv)

                           a gyermek tizennyolcadik életévének betöltésével megszűnik-e az uniós polgárnak mint a tanulmányokat folytató gyermek felügyeletét elsődlegesen ellátó szülőnek bármilyen tartózkodási joga?

               3.

               amennyiben az 1. kérdésre igenlő válasz adandó, változtatnak-e a helyzeten a jelen ügyhöz hasonló körülmények, amelyek szerint a gyermek azelőtt megkezdte tanulmányait, hogy lejárt volna a 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv átültetésére a tagállamok számára szabott határidő, anyja viszont csak 2007 márciusában, vagyis az irányelv átültetésére szabott határidő lejártát követően vált a gyermek felügyeletét elsődlegesen ellátó szülővé és csak ezt követően hivatkozott a gyermek felügyeletét elsődlegesen ellátó szülői minőségéből fakadó tartózkodási jogára?

      (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).

      (2)  A munkavállalók Közösségen belüli szabad mozgásáról szóló, 1968. október 15-i 1612/68/EGK tanácsi rendelet (HL L 257., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 15. o.).


title: T-911/16. sz. ügy: 2016. december 23-án benyújtott kereset – Wedl & Hofmann kontra EUIPO – Hesse (TESTA ROSSA)

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/44

         2016. december 23-án benyújtott kereset – Wedl & Hofmann kontra EUIPO – Hesse (TESTA ROSSA)
   (T-911/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/54)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Ausztria) (képviselő: T. Raubal ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Kurt Hesse (Nürnberg, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: a „TESTA ROSSA” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 7 070 519. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. október 5-én hozott határozata (R 68/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megtámadott határozatot helyezze hatályon kívül, illetőleg azt változtassa meg abban a részében, amely a felperes fellebbezését elutasította, és a 7., 11., 20. osztály, a 21. osztály egy része, továbbá a 25. és 28. osztály, a 30. osztály egy része, a 34. és a 38. osztály vonatkozásában megállapította a felperes védjegyének megszűnését, és ebben a tekintetben helyben hagyta a törlési osztály 2015. november 17-i határozatát (a felperes azonban nem vitatja a megtámadott határozatnak a fellebbezésnek helyt adó részét);

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 2868/95 rendelet 22. szabályának (3) és (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 40. szabálya (5) bekezdésének megsértése.


title: C-36/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-556/12. sz., Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Royalton Overseas Ltd ügyben 2014. november 25-én hozott ítélete ellen a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) által 2015. január 28-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/14

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-556/12. sz., Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Royalton Overseas Ltd ügyben 2014. november 25-én hozott ítélete ellen a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) által 2015. január 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-36/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 311/18)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A többi fél az eljárásban: Royalton Overseas Ltd, S.C. Romarose Invest Srl
   Az ügyet a Bíróság 2015. április 29-i végzése alapján törölték a Bíróság nyilvántartásából.


title: C-409/15. P sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-560/14. sz., ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV és társai kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. május 18-án hozott végzése ellen az ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, az Agriom BV, az Agrisemen BV, az Anthura BV, a Barenbrug Holding BV, a De Bolster BV, az Evanthia BV, a Gebr. Vletter & Den Haan VOF, a Hilverda Kooij BV, a Holland-Select BV, a Könst Breeding BV, a Koninklijke Van Zanten BV, a Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, a Kwekerij de Wester-Bouwing BV, a Limgroup BV, és az Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV által 2015. július 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               5.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/7

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-560/14. sz., ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV és társai kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. május 18-án hozott végzése ellen az ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, az Agriom BV, az Agrisemen BV, az Anthura BV, a Barenbrug Holding BV, a De Bolster BV, az Evanthia BV, a Gebr. Vletter & Den Haan VOF, a Hilverda Kooij BV, a Holland-Select BV, a Könst Breeding BV, a Koninklijke Van Zanten BV, a Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, a Kwekerij de Wester-Bouwing BV, a Limgroup BV, és az Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV által 2015. július 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-409/15. P sz. ügy)
   (2015/C 328/06)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV, Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (képviselők: P. de Jong avocat, P. Vlaemminck, B. Van Vooren advocaten)

      A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Törvényszék a T-560/14. sz. ügyben hozott végzésben tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy a felpereseket személyükben nem érinti a genetikai erőforrásokhoz való hozzáféréssel és a hasznosításukból származó hasznok igazságos és méltányos megosztásával kapcsolatban a felhasználókra vonatkozó, a Nagojai Jegyzőkönyv szerinti, az Unióban alkalmazandó megfelelési szabályokról szóló, 2014. április 16-i 511/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1);

               —

               helyezze hatályon kívül teljes egészében a Törvényszék T-560/14. sz. ügyben hozott végzését, állapítsa meg, hogy a fellebbezőket közvetlenül és személyükben érinti a vitatott rendelet, és állapítsa meg, hogy a megsemmisítés iránti kereset ezért elfogadható;

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé érdemi határozathozatalra.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap- A fellebbezők álláspontja szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mikor azt állapította meg, hogy a vitatott rendelet a felpereseket nem érinti személyükben. Azzal érvelnek, hogy az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdése értelmében személyükben érintettek, mivel jogi konfliktus áll fenn két olyan nemzetközi egyezmény között, amelyeknek az EU részese (az új növényfajták oltalmára létesült nemzetközi egyezmény, és a biológiai sokféleség egyezményhez kapcsolódó nagojai jegyzőkönyv) , melyek közül az első végrehajtja az Európai Unió Alapjogi Chartájának a tudományos kutatás szabadságára vonatkozó 13. cikkét. Következésképpen az EU mindkét nemzetközi egyezményt végrehajtotta két közvetlenül alkalmazandó rendelettel: a korábbi 2100/94 rendelettel, amely elismerte a kutatás szabadságára vonatkozó alapjogot a fellebbezők tekintetében, és a későbbi, vitatott 511/2014 rendelettel, amely ezt az alapjogot súlyosan korlátozta. Mindkét rendeletre jellemző, hogy tagállami szintű beavatkozás nem szükséges, és nem is megengedett az uniós jog szerint, és uniós szinten nem szükséges elfogadni végrehajtó vagy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.
   E jogi kontextusban a fellebbezők azzal érvelnek, hogy az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdése értelmében személyükben (és közvetlenül) érintettek, mivel teljesülnek a következő feltételek: egy olyan jogi személykategóriába tartoznak, amelyet „különleges jogi sajátosságuk” határoz meg (a kereskedelmi növényi anyagokhoz való szabad hozzáférésre vonatkozó pozitív jog, azaz, a nemesítői mentesség jogosultjai), amelyet nem maga a vitatott rendelet tartalmaz, hanem egy másik közvetlenül alkalmazandó rendelet, amely nem igényel további, nemzeti szintű végrehajtást; a vitatott rendelet ellentétes magasabb szintű jogi normákkal, nevezetesen az Európai Unió Alapjogi Chartájának a 13. cikkével, valamint egy olyan nemzetközi egyezménnyel, amelynek az Európai Unió részese; a jogi kategória zárt és abszolút, amelyből következően a fellebbezők nem szociális-gazdasági értelemben érintettek személyükben, hanem jogi értelemben, mivel kizárólag egyetlen alapvető nemesítői mentesség érintett, „hasonló” jogok nem.

      Második jogalap- A fellebbezők azzal érvelnek, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem határozott arról, hogy az uniós jogalkotó köteles volt-e arra, hogy magasabb szintű jogszabályok kifejezett rendelkezései alapján konkrétan figyelembe vegye a fellebbezők helyzetét, miközben a vitatott rendelet a fellebbezőket olyan szerződéses viszonyba kényszeríti, amely ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal, konkrétan az Európai Unió Alapjogi Chartájának 13. cikkével.

      Harmadik jogalap- A fellebbezők azzal érvelnek, hogy az elfogadhatatlanság megállapítása az Európai Unió bírói jogvédelmi rendszerében joghézaghoz vezet, ami sérti az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét. Másrészről a növénynemesítők a jogaikat közvetlenül a közösségi növényfajta-oltalmi jogról szóló rendeletből (CPVR rendeletből) származtatják, amely az Európai Unió Alapjogi Chartája 13. cikkének és az új növényfajták oltalmáról szóló egyezmény (UPOV-egyezmény) szerinti nemzetközi uniós kötelezettségeknek az Európai Unió általi végrehajtása. Másrészről a vitatott 511/2014 rendelet közvetlenül alkalmazandó gondossági kötelezettséget ír elő, míg maga a vitatott rendelet a Nagojai Jegyzőkönyv végrehajtásának minősül, melynek az Európai Unió aláírója. Mindkét esetről megállapítható, hogy sem az uniós intézmények részéről (rendeleti jellegű uniós jogi aktusok formájában) sem pedig a tagállamok részéről a nemzeti jogukban abszolút semmilyen további végrehajtás nem szükséges, és az uniós jog szerint jogilag nem is megengedett. Következésképpen bírói felülvizsgálat ténylegesen nem lehetséges az EUMSZ 267. cikk alapján, és az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése értelmében nem is lesznek rendeleti jellegű jogi aktusok. A fellebbezők érvelése szerint az Inuit-ítélet (C-583/11 P) 92. pontjában foglalt kritérium alkalmazásakor abban az esetben, ha a bírósági felülvizsgálat megfelelő szintje a vitatott intézkedés végrehajtásáért való felelősséghez kapcsolódik, csupán az a következtetés vonható le, hogy ebben az esetben a bírói felülvizsgálat egyetlen rendelkezésre álló és megfelelő eljárásjogi útja kizárólag az EUMSZ 263. cikk szerint közvetlen kereset.

      (1)  HL L 150., 59. o.


title: T-369/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 30-i ítélete – Sequoia Capital Operations kontra OHIM – Sequoia Capital (SEQUOIA CAPITAL) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — SEQUOIA CAPITAL közösségi szóvédjegy — SEQUOIA korábbi közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja — Összetéveszthetőség”)

text:
               23.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/50

         A Törvényszék 2015. szeptember 30-i ítélete – Sequoia Capital Operations kontra OHIM – Sequoia Capital (SEQUOIA CAPITAL)
   (T-369/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - SEQUOIA CAPITAL közösségi szóvédjegy - SEQUOIA korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Összetéveszthetőség”))
   (2015/C 389/55)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sequoia Capital Operations LLC (Menlo Park, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselők: F. Delord, A. Rendle, solicitorok, és G. Hollingworth, barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben A. Pohlmann, később S. Hanne meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sequoia Capital LLP (London, Egyesült Királyság)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Sequoia Capital LLP és a Sequoia Capital Operations LLC közötti törlési eljárással kapcsolatban 2014. március 18-án hozott határozata (R 1457/2013-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Sequoia Capital Operations LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 253., 2014.8.4.


title: C-241/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. június 1-jei ítélete (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj kontra Niculaie Aurel Bob-Dogi (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Európai elfogatóparancs — A 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja — Az európai elfogatóparancsnak az „elfogatóparancs” rendelkezésre állásával kapcsolatos információkkal való kiegészítésére vonatkozó kötelezettség — Az európai elfogatóparancsot megelőző és attól elkülönült nemzeti elfogatóparancs hiánya — Következmény)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/12

         A Bíróság (második tanács) 2016. június 1-jei ítélete (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj kontra Niculaie Aurel Bob-Dogi
   (C-241/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - A 8. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Az európai elfogatóparancsnak az „elfogatóparancs” rendelkezésre állásával kapcsolatos információkkal való kiegészítésére vonatkozó kötelezettség - Az európai elfogatóparancsot megelőző és attól elkülönült nemzeti elfogatóparancs hiánya - Következmény))
   (2016/C 287/15)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Cluj

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Cluj

      Alperes: Niculaie Aurel Bob-Dogi

      Rendelkező rész

               1)

               A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az „elfogatóparancs” e rendelkezésben szereplő fogalmán az európai elfogatóparancstól elkülönült nemzeti elfogatóparancsot kell érteni.

               2)

               A 2009/299 kerethatározattal módosított 2002/584 kerethatározat 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely – az e rendelkezés értelmében vett „elfogatóparancs” rendelkezésre állásán alapuló – európai elfogatóparancs nem tartalmazza a nemzeti elfogatóparancs rendelkezésre állásának tanúsítását, a végrehajtó igazságügyi hatóság az európai elfogatóparancsot nem hajthatja végre, ha a módosított 2002/584 kerethatározat 15. cikke (2) bekezdésének alkalmazásával rendelkezésre bocsátott információkra, valamint minden más információra tekintettel, amellyel rendelkezik, e hatóság azt állapítja meg, hogy az európai elfogatóparancs nem érvényes, mivel anélkül bocsátották ki, hogy ténylegesen kibocsátottak volna az európai elfogatóparancstól elkülönült nemzeti elfogatóparancsot.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: C-341/04. sz. ügy: A Supreme Court, Írország 2004. július 27-i végzésével az Eurofood IFSC Ltd ügyben és az 1963–2003 Companies Act, Enrico Bondi kontra Bank of America N.A., Pearse Farrell (hivatalos felszámoló), a Director of Corporate Enforcement és a részvényesek ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/7

         A Supreme Court, Írország 2004. július 27-i végzésével az Eurofood IFSC Ltd ügyben és az 1963–2003 Companies Act, Enrico Bondi kontra Bank of America N.A., Pearse Farrell (hivatalos felszámoló), a Director of Corporate Enforcement és a részvényesek ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-341/04. sz. ügy)
   (2004/C 251/13)
   A Supreme Court (Legfelsőbb Bíróság) (Írország) 2004. július 27-i végzésével, amely 2004. augusztus 9-én érkezett a Bíróság hivatalához, az Eurofood IFSC Ltd ügyben és az 1963–2003 Companies Act, Enrico Bondi kontra Bank of America N.A., Pearse Farrell (hivatalos felszámoló), a Director of Corporate Enforcement és a részvényesek ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Supreme Court a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Amikor Írországban a hatáskörrel rendelkező bírósághoz egy fizetésképtelen gazdasági társaság felszámolása iránt kérelmet terjesztenek elő, és az eljáró bíróság végzést hoz, amelyben a felszámolási eljárást elrendelő végzés meghozataláig egy ideiglenes felszámolót jelöl ki, akinek jogában áll a társaság vagyontárgyait birtokba venni, a társaság ügyvezetését ellátni, bankszámlát nyitni, ügyvédet meghatalmazni, és akinek a kijelölése azzal a joghatással jár, hogy a társaság igazgatói nem járhatnak el a társaság nevében, a fenti végzés a kérelem benyújtásával együtt tekinthető-e az 1346/2000/EK tanácsi rendelet (1) 1. és 2. cikke fényében a 16. cikke szerinti fizetésképtelenségi eljárást megindító határozatnak?

               2)

               Amennyiben az 1) kérdésre a Bíróság válasza nemleges, Írországban a High Court-hoz, egy társaság felszámolásának elrendelése iránti kérelem benyújtása a rendelet értelmében a fizetésképtelenségi eljárás megindítása időpontjának minősül-e azon ír nemzeti jogszabály alapján, amely szerint a fenti kérelem benyújtásának időpontját kell a fizetésképtelenségi eljárás megindítása időpontjának tekinteni (Companies Act, 1963., (Társasági Törvény) 220. szakasz (2) bekezdése)?

               3)

               A fent utalt rendelet 3. cikke, a 16. cikkel összefüggésben azt jelenti-e, hogy egy olyan tagállam bírósága, ahol a fizetésképtelenségi eljárást megindították, de amely nem azonos azzal a tagállammal, ahol a társaság székhelye található, vagy ahol a társaság harmadik személy részére is felismerhetően az érdekeltségeinek kezelését végzi, hatáskörrel rendelkezik a fizetésképtelenségi főeljárás megindítására?

               4)

               Ahol

                           a)

                           az anyavállalat és a leányvállalat székhelye két különböző tagállamban találhatók;

                           b)

                           a leányvállalat az érdekeltségeinek kezelését harmadik személyek által is felismerhető módon rendszeresen, és a társasági identitásának teljeskörű és rendszeres tiszteletben tartásával, abban a tagállamban végzi, ahol a székhelye található; és

                           c)

                           az anyavállalat, részvényesi pozíciójából és az igazgatók kinevezésének jogából kifolyólag, abban a helyzetben van, hogy a leányvállalat üzletpolitikáját irányíthatja, és ténylegesen irányítja is,

                     a társaság „fő érdekeltségei központjának” meghatározása során a b) vagy a c) pontban rögzített tények az irányadóak?

               5)

               Abban az esetben, ha egy tagállam közrendjét nyilvánvalóan sérti, hogy egy közigazgatási vagy bírósági határozatnak joghatása legyen olyan személyekkel vagy szervezetekkel szemben, akiknek a határozat meghozatala során nem tartották tiszteletben a tisztességes eljáráshoz és a tisztességes tárgyaláshoz való jogát, a kérdéses tagállam a rendelet 17. cikke értelmében köteles-e elismerni egy másik tagállam bíróságának fizetésképtelenségi eljárást megindító határozatát, olyan esetben, ha az előbbi tagállam bírósága meggyőződött arról, hogy a határozatot a fenti jogelveket megsértve hozták, különösen ha az utóbbi tagállamban a kérelmező, erre vonatkozó kérelem, illetve az utóbbi tagállam bíróságának végzésével ellentétes módon, az előbbi tagállam jogának megfelelően jogszerűen kinevezett ideiglenes felszámolónak nem adta át a felszámolási kérelem alapjául szolgáló alapvető iratok másolatát?

      (1)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2000. május 29-i 1346/2000/EK tanácsi rendelete (HL L 160., 2000.6.30., 1. o.).


title: T-267/07. sz. ügy: 2007. július 9-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               22.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/12

         2007. július 9-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-267/07. sz. ügy)
   (2007/C 223/18)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Aiello és S. Fiorentino Avvocati dello Stato)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a tagállami kifizető ügynökségeknek az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan finanszírozott kiadásokat érintő számláinak elszámolásáról szóló, 2007. április 27-i C(2007) 1901 végleges bizottsági határozatot, abban a részében, amelyben az az Olasz Köztársaságra terheli az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése alapján a jelen keresetben megállapított szabálytalanságok vagy gondatlanságok eseteiben be nem hajtott összegek pénzügyi következményeinek 50 %-át;

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az olasz kormány megtámadta az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága előtt a tagállami kifizető ügynökségek az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által a 2006-os pénzügyi évre vonatkozóan finanszírozott kiadásokat érintő számláinak elszámolásáról szóló, 2007. április 27-i C(2007) 1901 végleges bizottsági határozatot, abban a részében, amelyben az az Olasz Köztársaságra terheli az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése alapján a szabálytalanságok vagy gondatlanságok meghatározott eseteiben be nem hajtott összegek pénzügyi következmények 50 %-át.
   Keresetének alátámasztására az olasz kormány arra hivatkozik, hogy a határozatba a Bizottság azokat az eseteket is felvette, amelyek tekintetében, a gondosság és ésszerű határidő alapján már korábban döntenie kellett volna, és a teljes összeget az EMOGA-ra kellett volna terhelnie. Mindezt azon tény figyelembevételével, hogy ezen állásponttól eltérően a Bizottság szolgálatai kedvező értelemben nyilatkoztak.
   Az olasz kormány tehát a következő jogalapokra hivatkozik:

               a)

               az 595/91/EGK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének, valamint az 1663/95/EK rendelet 8. cikkének megsértése és/vagy téves alkalmazása. Az EK 253. cikknek az indokolás hiánya révén történő megsértése;

               b)

               a 729/70/EGK rendelet és az 1258/99/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének megsértése és/vagy téves alkalmazása;

               c)

               az 595/91/EGK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének, valamint az 1663/95/EK rendelet 8. cikkének, valamint a 729/70/EGK rendeletnek és az 1258/99/EK rendelet 8. cikke (2) bekezdésének megsértése és/vagy téves alkalmazása (az 500 000,00 eurónál kisebb összegek esetében). Az EK 253. cikknek az indokolás hiánya révén történő megsértése (az 500 000,00 eurónál kisebb összegek esetében).


title: C-464/13. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2013. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Europäische Schule München kontra Silvana Oberto

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/7

         A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2013. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Europäische Schule München kontra Silvana Oberto
   (C-464/13. sz. ügy)
   2013/C 336/16
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesarbeitsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Europäische Schule München

      Alperes: Silvana Oberto

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Iskolák alapszabályát megállapító, 1994. június 21-i egyezmény (1) (a továbbiakban: az Európai Iskolákról szóló egyezmény) 27. cikke (2) bekezdésének első mondatát, hogy a valamely Európai Iskola által alkalmazott szerződéses tanárok, akiket nem a tagállamok rendeltek ki, az egyezmény hatálya alá tartozó személyek közé tartoznak, és nincsenek — az igazgatási és a kisegítő személyzethez hasonlóan — kivonva a szabályozás alkalmazása alól?

               2.

               Amennyiben a Bíróság az 1. kérdésre igenlő választ adna:
               Úgy kell-e értelmezni az Európai Iskolákról szóló egyezmény 27. cikke (2) bekezdésének első mondatát, hogy a szabályozás a valamely iskolának az egyezményben ráruházott hatáskörében eljáró vezető tanára által a szerződéses tanárok tekintetében meghozott, az egyezményen vagy az egyezmény alapján elfogadott szabályokon alapuló, sérelmet okozó aktus jogszerűségére is kiterjed?

               3.

               Amennyiben a Bíróság a 2. kérdésre igenlő választ adna:
               Úgy kell-e értelmezni az Európai Iskolákról szóló egyezmény 27. cikke (2) bekezdésének első mondatát, hogy a valamely Európai Iskola vezető tanára és szerződéses tanára közötti, a szerződéses tanár munkaviszonya időtartamának korlátozásáról szóló szerződéses megállapodás megkötése a vezető tanár által a szerződéses tanár tekintetében meghozott, sérelmet okozó aktusnak minősül?

               4.

               Amennyiben a Bíróság a 2. vagy a 3. kérdésre nemleges választ adna:
               Úgy kell-e értelmezni az Európai Iskolákról szóló egyezmény 27. cikke (2) bekezdésének első mondatát, hogy az ott megjelölt felülbírálati bizottság első és végső fokon, illetve amikor minden egyéb közigazgatási eljárási lehetőség kimerült, kizárólagos hatáskörrel rendelkezik a vezető tanár és a szerződéses tanár által megkötött, a munkaszerződés időtartamának korlátozására vonatkozó vitás kérdések esetében, ha ez a megállapodás irányadó jelleggel az 1994. augusztus 31. után alkalmazott szerződéses tanárok személyzeti szabályzatának 1.3. pontjában az Igazgatótanács által megfogalmazott előíráson alapul, amely „éves munkaszerződéseket” irányoz elő?

      (1)  HL 1994. L 212., 3. o.


title: C-40/05. sz. ügy: Az Överklagandenämnden för högskolan 2005. február 1-i végzésével a Kaj Lyyski kontra Umeå universitet ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/8

         Az Överklagandenämnden för högskolan 2005. február 1-i végzésével a Kaj Lyyski kontra Umeå universitet ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-40/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/15)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Az Överklagandenämnden för högskolan (Svédország) 2005. február 1-i végzésével, amely 2005. február 3-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Kaj Lyyski kontra Umeå universitet ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a következő kérdésekről:

               1)

               A közösségi jog, és különösen az EK 12. cikk kizárja-e azt, hogy egy svéd iskolában való foglalkoztatás feltétel legyen a tanárok képzésében való részvétel megengedhetőségének vizsgálata során, amely képzés célja, hogy rövidtávú megoldást biztosítson Svédországban a képzett tanárok iránti igény kielégítésére? Tekinthető-e az ilyen követelmény indokoltnak és arányosnak?

               2)

               Az első kérdésre adott választ befolyásolja-e az, hogy a képzésre – egy Svédországtól eltérő tagállamban lévő iskolában foglalkoztatott – jelentkező svéd állampolgár vagy más tagállam állampolgára?

               3)

               Az első kérdésre adott választ befolyásolja-e az, hogy a tanárok képzését csak meghatározott időre hozták létre, vagy pedig egy állandóbb jellegű képzésről van szó?


title: T-283/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 13-i ítélete – Recalde Langarica kontra Bizottság („Tisztviselők – Külföldi munkavégzési támogatás – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A védelemhez való jog – A személyzeti szabályzat 26. cikke – Nyilvánvaló értékelési hiba – Másik állam részére végzett tevékenység”)

text:
               15.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/10

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 13-i ítélete – Recalde Langarica kontra Bizottság
   (T-283/03. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A védelemhez való jog - A személyzeti szabályzat 26. cikke - Nyilvánvaló értékelési hiba - Másik állam részére végzett tevékenység”)
   (2005/C 257/18)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A felek

      Felperes: Lucia Recalde Langarica (Brüsszel [Belgium], képviselők: R. García-Gallardo Gil-Fournier és D. Domínguez Pérez ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: J. Currall meghatalmazott, segítői: J. Rivas Andrés és J. Gutiérrez Gisbert ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   A felperestől a külföldi munkavégzési támogatásra való jogosultságot megvonó bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 239., 2003.10.4.


title: A Bíróság végzése (ötödik tanács) 2004. június 8-án a C-250/02. – C-253/02. sz. és a C-256/02. sz. (a Tribunal amministrativo regionale del Lazio előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Telecom Italia Mobile SpA és társai kontra Ministero dell'Economia e delle Finanze egyesített ügyekben (Az eljárási szabályzat 104. cikk 3. § – A Bíróság által már eldöntött kérdésekkel azonos kérdések)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/17

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (ötödik tanács)
   2004. június 8-án
   a C-250/02. – C-253/02. sz. és a C-256/02. sz. (a Tribunal amministrativo regionale del Lazio előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Telecom Italia Mobile SpA és társai kontra Ministero dell'Economia e delle Finanze egyesített ügyekben (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikk 3. § - A Bíróság által már eldöntött kérdésekkel azonos kérdések)
   (2004/C 228/32)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-250/02. – C-253/02. sz. és a C-256/02. sz. egyesített ügyekben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján a Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Olaszország) által előterjesztett, az e bíróság előtt a Telecom Italia Mobile SpA (C-250/02.), Blu SpA (C-251/02.), Telecom Italia SpA (C-252/02.), Vodafone Omnitel Spa, korábban Omnitel Pronto Italia SpA (C-253/02.), WIND Telecomunicazioni SpA (C-256/02.) és a Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero delle Comunicazioni között, az Albacom SpA (C-251/02.), Telemar SpA (C-252/02.) részvételével folyamatban lévő eljárásban a távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 117., 15. o.) értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (ötödik tanács), tagjai: C. Gulmann a tanács elnöke, S. von Bahr (előadó) és R. Silva de Lapuerta, bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: R. Grass, 2004. június 8-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:
   A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezései, különösen a 11. cikk, megtiltja a tagállamoknak, hogy a távközlési szolgáltatások területén egyedi engedéllyel rendelkező társaságokra – az alapügyhöz hasonlóan – kizárólag azért, mert ezen engedélyekkel rendelkeznek, az említett irányelvben engedélyezettől eltérő és azt meghaladó pénzügyi terheket rójanak.

      (1)  HL C 219., 2002.9.14.


title: T-670/15. sz. ügy: 2015. november 20-án benyújtott kereset – Osho Lotus Commune kontra OHIM – Osho International Foundation (OSHO)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/72

         2015. november 20-án benyújtott kereset – Osho Lotus Commune kontra OHIM – Osho International Foundation (OSHO)
   (T-670/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/91)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Osho Lotus Commune e.V. (Köln, Németország) (képviselők: M. Viefhues ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Osho International Foundation (Zürich, Svájc)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: az „OSHO” közösségi szóvédjegy – 1 224 831. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. szeptember 22-én hozott határozata (R 1997/2014-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot és adott esetben a másik felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b), c) és f) pontjának megsértése.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. július 15-én a C-321/02. sz. (a Bundesfinanzhof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Finanzamt Rendsburg kontra Detlev Harbs ügyben (Hatodik HÉA irányelv – 25. cikk – A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös átalányadózási rendszer – Mezőgazdasági vállalkozás egy részének haszonbérbeadása)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. július 15-én
   a C-321/02. sz. (a Bundesfinanzhof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Finanzamt Rendsburg kontra Detlev Harbs ügyben (1)

   (Hatodik HÉA irányelv - 25. cikk - A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó közös átalányadózási rendszer - Mezőgazdasági vállalkozás egy részének haszonbérbeadása)
   (2004/C 228/11)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-321/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján a Bundesfinanzhof (Németország) által előterjesztett, az e bíróság előtt a Finanzamt Rendsburg és Detlev Harbs között folyamatban lévő eljárásban a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló hatodik, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.) 25. cikkének értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann, a tanács elnöke, A. Rosas, S. von Bahr (előadó), R. Silva de Lapuerta és K. Lenaerts, bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2004. július 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló hatodik, 1977. május 17-i 77/388/EGK sz. tanácsi irányelv 25. cikke úgy értelmezendő, hogy egy mezőgazdasági termelő, aki hosszú távra haszonbérbe és/vagy bérbe adta mezőgazdasági vállalkozásának lényeges elemeit, és annak fennmaradó elemeivel folytatja mezőgazdasági tevékenységét, amelynek tekintetében a fenti cikk szerinti közös átalányadózási rendszer alanya, nem alkalmazhatja ezt az átalányadózási rendszert az ilyen haszonbérletből vagy bérletből származó bevételére. Az ebből származó bevételek az általános vagy adott esetben az egyszerűsített hozzáadottérték-adó szabályok hatálya alá tartoznak.

      (1)  HL C 289., 2002.11.23.


title: T-229/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 13-i végzése – Vitro Corporativo kontra OHIM – Vallon ( Közösségi védjegy – Felszólalás – A felszólalás visszavonása – Okafogyottság )

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. február 13-i végzése – Vitro Corporativo kontra OHIM – Vallon
   (T-229/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság’)
   (2009/C 82/42)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Vitro Corporativo, SA de CE (Nuevo Leon, Mexikó) (képviselő: J. Botella Reina ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. López Fernández de Corres meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Vallon GmbH (Horb, Németország)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsa által a Vitro Corporativo SA de CV és a Vallon GmbH közötti felszólalási eljárás (R 1363/2005-1. sz. ügy) tárgyában 2006. november 7-én hozott határozattal szemben benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 199., 2007.8.25.


title: C-139/13. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. február 13-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — A tagállamok által kiállított útlevelek és úti okmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírások — 2252/2004/EK rendelet — Biometrikus útlevél — Ujjlenyomatok beillesztése — A végrehajtás elmulasztása — Határidőn belül történő kiállítás elmulasztása)

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/18

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2014. február 13-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-139/13. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - A tagállamok által kiállított útlevelek és úti okmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírások - 2252/2004/EK rendelet - Biometrikus útlevél - Ujjlenyomatok beillesztése - A végrehajtás elmulasztása - Határidőn belül történő kiállítás elmulasztása)
   2014/C 93/29
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Maidani és G. Wils meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselők: J-C. Halleux és L. Van den Broeck meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A tagállamok által kiállított útlevelek és úti okmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírásokról szóló, 2004. december 13-i 2252/2004/EK tanácsi rendelet (HL L 385., 1. o.) 6. cikkének megsértése — Ujjlenyomatokat tartalmazó biometrikus útlevek — Ilyen útleveleknek a hivatkozott rendelet által előírt határidőn belül történő kiállításának elmulasztása

      Rendelkező rész

               1.

               A Belga Királyság — mivel az előírt határidőn belül nem hajtotta végre az ujjlenyomatokat tartalmazó biometrikus útlevek kiállítására vonatkozó műszaki előírásokat — nem teljesítette a tagállamok által kiállított útlevelek és úti okmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírásokról szóló, 2004. december 13-i 2252/2004/EK tanácsi rendelet 6. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 156., 2013.6.1.