title: T-208/13. sz. ügy: 2013. április 9-én benyújtott kereset — Portugal Telecom kontra Európai Bizottság

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/22

         2013. április 9-én benyújtott kereset — Portugal Telecom kontra Európai Bizottság
   (T-208/13. sz. ügy)
   2013/C 164/38
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Portugal Telecom SGPS, SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: N. Mimoso Ruiz és R. Bordalo Junqueiro advogados)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa az Európai Bizottság C(2013) 306 határozatát semmisnek, és kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére;

               —

               másodlagosan csökkentse a felperessel szemben az említett határozat 2. cikkében kiszabott bírság összegét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A megtámadott határozat megállapítja, hogy a Portugal Telecom és a Telefónica SA megsértették az EUMSZ 101. cikket azzal, hogy a Brasilcel NV — Portugal Telecom tulajdonában lévő — részvénycsomagjának a Telefónica SA általi megvételére vonatkozó megállapodásba egy új kikötést illesztettek, melyet a Bizottság a szóban forgó ügylettől független, verseny kizárására vonatkozó megállapodásként értelmezett.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, lényeges eljárási szabály megsértésére alapított jogalap

                           —

                           a felperes úgy véli, hogy a határozat indokolása hiányos, amennyiben az indokolása lényeges kérdéseket illetően kihagyásokat, pontatlanságokat és hibákat tartalmaz, melyek helyrehozhatatlanul eltorzítják a határozat megállapításait;

                           —

                           a felperes úgy találja továbbá, hogy a határozatban szereplő bizonyítékok nem elegendőek, amennyiben a Bizottság semmi olyan bizonyítékot nem terjesztett elő, mely gyengítené a felperes által benyújtott bizonyítékot, mely utóbbiból kitűnik, hogy a megállapodás új kikötése tartalmaz egy versenytilalmi kötelezettséget, amely a keletkezésének körülményeire tekintettel, nem léphet hatályba a két fél előzetes jóváhagyása nélkül;

                           —

                           a felperes szerint ezenfelül a megállapodás új kikötése nem minősülhet cél általi korlátozásnak, és a Bizottság nem bizonyította, ahogyan kellett volna, a versenyszabályok megsértésére alkalmas korlátozó hatások tényleges vagy lehetséges fennállását;

               2.

               A második, a Szerződés és az alkalmazására vonatkozó jogszabályok megsértésére alapított jogalap

                           —

                           a felperes úgy véli, hogy a határozat megsérti az uniós jogot, amennyiben a következő hibákat tartalmazza:

                                       a)

                                       a tényekkel, a bizonyítékokkal, és az adatok bizonyító erejével kapcsolatos nyilvánvaló hiba, mivel a Bizottság a felek által szolgáltatott adatokat tévesen értékelte és értelmezte, és ennélfogva az iratok között szereplő bizonyítékokból nem vonja le a legvalószerűbb következtetéseket;

                                       b)

                                       az EUMSZ 101. cikk téves értelmezése, és ennek következtében e rendelkezés megsértése, mivel a Bizottság ok nélkül és hibásan minősítette a feleket potenciális versenytársaknak a szóban forgó versenytilalmi kötelezettség által állítólag érintett valamennyi piac tekintetében; e kötelezettség nem minősíthető cél általi korlátozásnak, és a Bizottság nem bizonyította semmilyen hatás fennállását;

                                       c)

                                       a vizsgálati és határozathozatali kötelezettség megsértése, amennyiben a határozat nem mérlegelte és nem is cáfolta meg felek által előterjesztett releváns érvek egyik, — többek között a versenytilalmi kikötés hatályára vonatkozó –részét;

                                       d)

                                       az in dubio pro reo elvének megsértése, amennyiben a Bizottság bizonyos olyan, a felperes számára kedvezőtlen tényeket vélelmezett, amelyekkel kapcsolatban jelentős kétségek merülnek fel, illetve amelyek vonatkozásában magának a Bizottságnak is kételyei vannak;

                                       e)

                                       azon elvek — különösen az erre vonatkozó iránymutatás 13. pontja rendelkezéseinek — megsértése amelyek tiszteletben tartására a Bizottság kötelezettséget vállalt a bírságok kiszabását illetően, amennyiben a Bizottság a bírság összegét az elektronikus hírközlés valamennyi piaca tekintetében állapította meg, függetlenül attól, hogy e piacok az Ibériai-félszigeten találhatók-e vagy sem, és figyelmen kívül hagyva azon tényt, hogy az állítólagos jogsértés semmi esetre sem tartott tovább 2010. október 29-nél;

                                       f)

                                       az arányosság elvének megsértése tekintettel a jelen ügy körülményeire és a bírság kiszabásakor figyelembeveendő kritériumokra.


title: T-16/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 24-i végzése — Viasat Broadcasting UK kontra Bizottság ( Állami támogatás — Közszolgálati műsorszolgáltató azt követő feltőkésítése, hogy az első határozatban elrendelték az összeegyeztethetetlen állami támogatások visszatéríttetését — Kifogásemelés mellőzéséről szóló határozat — Az első határozat megsemmisítése — Okafogyottság )

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/47

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 24-i végzése — Viasat Broadcasting UK kontra Bizottság
   (T-16/05. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatás - Közszolgálati műsorszolgáltató azt követő feltőkésítése, hogy az első határozatban elrendelték az összeegyeztethetetlen állami támogatások visszatéríttetését - Kifogásemelés mellőzéséről szóló határozat - Az első határozat megsemmisítése - Okafogyottság”)
   2009/C 282/89
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Felperes: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Hjelmborg és M. Honoré ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és M. Niejahr meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: SBS TV A/S, korábban TV Danmark A/S (Skovlunde, Dánia); és SBS Danish Television Ltd, korábban Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Egyesült Királyság) (képviselők: eredetileg D. Vandermeersch, K.-U. Karl, K. Nordlander és H. Peytz, majd D. Vandermeersch, K.-U. Karl és H. Peytz ügyvédek)

      Az alperest támogató beavatkozók: Dán Királyság [képviselők: J. Molde meghatalmazott, segítője: P. Biering, K. Lundgaard Hansen ügyvédek]; és TV 2/Danmark A/S (Odense, Dánia) (képviselők: O. Koktvedgaard és M. Thorninger ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A TV 2/Danmark A/S feltőkésítésére vonatkozó, 2004. október 6-i C(2004) 3632 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A kereset okafogyottá vált.

               2.

               Minden fél maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 82.,2005.4.2.


title: T-56/09. sz. ügy: 2009. február 13-án benyújtott kereset – Saint-Gobain Glass France és társai kontra Bizottság

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/31

         2009. február 13-án benyújtott kereset – Saint-Gobain Glass France és társai kontra Bizottság
   (T-56/09. sz. ügy)
   2009/C 90/49
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Franciaország), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Németország), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Franciaország) (képviselők: B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond és E. Venot ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek
       (1)

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottsága által az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.125 járműipariüveg-ügy) 2008. november 12-én hozott C(2008)6815 végleges határozatnak a 2009. február 11-én hozott C(2009)863 végleges határozattal módosított, a felperesekkel 2009. február 13-án és 16-án közölt változatát, valamint e határozat rendelkező részét alátámasztó indokolást, amennyiben e határozat módosított változatának címzettjei a felperesek, vagy másodlagosan semmisítse meg e határozat 2.cikkét;

               —

               másodlagosan az Elsőfokú Bíróság csökkentse megfelelő összegűre a határozat 2009. február 11-én hozott C(2009)863 végleges határozattal módosított, a felperesekkel 2009. február 13-án és 16-án közölt változatának 2. cikkében a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegét;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Jelen keresettel a felperesek COMP/39.125 járműipari üveg-ügyben 2008. november 12-én hozott C(2008)6815 végleges határozat részleges megsemmisítését kérik, amely határozatban a Bizottság megállapította, hogy bizonyos vállalkozások, köztük a felperesek, megsértették az EK 81. cikk (1) bekezdését és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikkét, mivel a járműipari üveg európai piacán felosztották a jármű-üveg szállítására vonatkozó szerződéseket, és összehangolták az árpolitikájukat és beszerzési stratégiájukat.
   Keresetük alátámasztására a felperesek nyolc jogalapot hoznak fel, amelyek a következőkön alapulnak:

               —

               a független és pártatlan bírósághoz való jognak, valamint az ártatlanság vélelmének megsértése, amennyiben a bírságot olyan közigazgatási hatóság szabta ki, amely a vizsgálati és szankcionálási hatásköröket halmozza, valamint az 1/2003 rendelet (2) jogellenessége, amennyiben az nem írja elő a független és pártatlan bírósághoz való jogot;

               —

               a felperesek meghallgatáshoz való jogának megsértése, amennyiben a Bizottság nem ismertette a kontradiktórius eljárás során a 2006. évi bírság kiszámítására vonatkozó iránymutatás (3) alapján történő bírságkiszámítás módját;

               —

               az EK 253. cikkének megsértése, mivel a megtámadott határozat jogilag nem megfelelően indokolt, amennyiben a Bizottság nem fejti ki pontosan, hogy milyen eladások alapján számította ki a jogsértéssel kapcsolatos forgalmat;

               —

               az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének, valamint a büntetés egyéniesítése elvének megsértése, és hatáskörrel való visszaélés, mivel a 10 %-os felső határt – a Compagnie de Saint-Gobain forgalmát kizárva – csak a felperesek forgalmára kellett volna alkalmazni;

               —

               a büntetés visszaható hatálya tilalmának megsértése, amennyiben a Bizottság visszaható hatállyal alkalmazta a 2006. évi bírság kiszámítására vonatkozó iránymutatást, ami a bírságok szintjének előre nem látható, jelentős emelkedéséhez vezetett, mivel a Bizottság annak ellenére ezen iránymutatásra alapította a megtámadott határozatot, hogy ezen iránymutatást a jogsértés végét követően fogadta el;

               —

               az arányosság elvének megsértése, mivel a kiszabott bírság túl magas összegű, aránytalan, és az elrettentési céllal nem igazolható;

               —

               az 1/2003 rendelet 23. cikkének, valamint az indokolási kötelezettségnek a megsértése, amennyiben a Bizottság nem támaszkodhat a megtámadott határozat vonatkozásában relevánsnak tekintett két visszaesésre, mivel a felperesek azon két határozatnak nem voltak címzettjei;

               —

               téves jogalkalmazás és mérlegelési hiba az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdése a) pontjának és (3) bekezdésének alkalmazását illetően, mivel a Bizottság nem vette figyelembe a bírság kiszámításánál azon tényt, hogy a felperesek nem vitatták a tényeket.

      (1)  A megtámadott bizottsági határozat helyesbítése miatt benyújtott keresetet követően módosított kérelmek.

      (2)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)

      (3)  Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.).


20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150616272711T-274/15. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2015. június 16-i végzése – Alcogroup és Alcodis kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés – Verseny – Kartellek – A bioetanol és az etanol piaca – Közigazgatási eljárás – A helyszíni vizsgálatnak való alávetésre kötelezés – A vizsgálati intézkedések felfüggesztésének megtagadása – Ideiglenes intézkedések iránti kérelem – Elfogadhatatlanság”)
 ---documentbreak--- C2702015HU2710120150616HU0034271271A Törvényszék elnökének 2015. június 16-i végzése – Alcogroup és Alcodis kontra Bizottság
   (T-274/15. R. sz. ügy)
   „(„Ideiglenes intézkedés — Verseny — Kartellek — A bioetanol és az etanol piaca — Közigazgatási eljárás — A helyszíni vizsgálatnak való alávetésre kötelezés — A vizsgálati intézkedések felfüggesztésének megtagadása — Ideiglenes intézkedések iránti kérelem — Elfogadhatatlanság”)”2015/C 270/34Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperesek: Alcogroup (Brüsszel, Belgium) és Alcodis (Brüsszel) (képviselők: P. de Bandt, J. Dewispelaere és J. Probst ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Giolito, Bottka V. és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Ideiglenes intézkedés iránti kérelem, amely egyrészt a 2015. március 12-i, az Alcogroup-hoz, valamint a közvetlen vagy közvetett irányítása alatt álló valamennyi vállalkozáshoz, köztük az Alcodis-hez címzett, az 1/2003/EK tanácsi rendelet 20. cikke (4) bekezdésének alkalmazásával kapcsolatos eljárásban hozott C (2015) 1769 végleges bizottsági határozat (AT.40244 – AQUAVIT), továbbá a 2015. május 8-i, az AT.A0244 – Bioetanol és az AT.A0054 – Oil and Biofuel Markets vizsgálatok keretében az Alcogroup-hoz címzett bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztésére, másrészt a Bizottság arra kötelezésére irányul, hogy az AT.A0054 és AT.A0244 eljárások keretében függesszen fel minden vizsgálati cselekményt

      A végzés rendelkező része

            1)

            A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: F-110/14. sz. ügy: 2014. október 15-én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/46

         2014. október 15-én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-110/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/61)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes nyugdíjjogosultságának a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. és 12. cikke új általános végrehajtási rendelkezéseinek alapján a az uniós nyugdíjrendszerbe történő jóváírásáról szóló határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék nyilvánítsa jogellenesnek és ennek következtében nem alkalmazandónak a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdése általános végrehajtási rendelkezéseinek 9. cikkét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2013.május 24-i határozatot, amelyben a Bizottság úgy döntött, hogy a felperes szolgálatba lépés előtt szerzett nyugdíjjogosultságait azoknak az Európai Unió intézményei nyugdíjrendszerébe történő átvitele keretében a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének 2011. március 3-i általános végrehajtási rendelkezései alapján írja jóvá;

               —

               Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.


title: C-422/10. sz. ügy: A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2010. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago kontra Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/12

         A High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2010. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago kontra Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (C-422/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/17
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago

      Alperes: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az SPC-rendelet, és különösen a 3. cikk b) pontja lehetővé teszi-e kiegészítő oltalmi tanúsítvány megadását egy hatóanyag, illetve hatóanyagok kombinációja tekintetében, ha:

                           a)

                           valamely hatályos alapszabadalom az SPC-rendelet 3. cikke a) pontjának értelmében oltalmat biztosít a hatóanyag, illetve a hatóanyagok kombinációja tekintetében; és

                           b)

                           az egy hatóanyagot vagy hatóanyagok kombinációját egy vagy több eltérő hatóanyaggal együttesen tartalmazó gyógyszer forgalomba hozatalát a 2001/83/EK irányelv (1) vagy a 2001/82/EK irányelv (2) szerint érvényesen engedélyezték, és ez az engedély a hatóanyag vagy a hatóanyagok kombinációja forgalomba hozatalára vonatkozó első engedély?

      (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.).

      (2)  Az állatgyógyászati készítmények közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 3. o.).


title: T-167/17. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2017. március 24-i végzése – RV kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közszolgálat — Szabadságra kötelezés és nyugdíjazás — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/26

         A Törvényszék elnökének 2017. március 24-i végzése – RV kontra Bizottság
   (T-167/17. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közszolgálat - Szabadságra kötelezés és nyugdíjazás - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
   (2017/C 178/39)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: RV (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Berscheid és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 278. cikkén és az EUMSZ 279. cikken alapuló, a Bizottság 2016. december 21-i, a felperest szolgálati érdekből szabadságra kötelező és nyugdíjazó határozata 2017. április 1-jei hatállyal történő végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: F-42/11. sz. ügy: 2011. április 9-én benyújtott kereset — Honnefelder kontra Bizottság

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/34

         2011. április 9-én benyújtott kereset — Honnefelder kontra Bizottság
   (F-42/11. sz. ügy)
   2011/C 186/64
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Stephanie Honnefelder (Brüsszel, Belgium) (képviselő: C. Bode ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az EPSO/AD/26/05 versenyvizsga tartaléklistájára a felperes felvételét megtagadó bizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az alperes 2011. február 11-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék hozzon ítéletet abban az esetben is, ha az alperes nem vesz részt az eljárásban.


title: C-491/12. sz. ügy: Debreceni Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2012. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Magdolna Margit Szabadosné Bay kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/4

         Debreceni Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2012. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Magdolna Margit Szabadosné Bay kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (C-491/12. sz. ügy)
   2013/C 79/07
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Szabadosné Bay Magdolna Margit

      Alperes: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikke értelmezhető- e oly módon, hogy az csupán a jogtalan, megalapozatlan (unjustified) elbocsátásokkal szembeni jogorvoslati lehetőséget kívánja biztosítani?

               2.

               Jelenti-e azt, hogy a munkáltató az elbocsátás során köteles annak indokait írásban közölni a munkavállalóval, az elbocsátás nem történhet indokolatlanul (unjustified)?

               3.

               Az indokok közlésének mellőzése eredményezi-e önmagában az intézkedés jogellenességét, vagy esetleges munkaügyi vita során a munkáltató az okokat utólag megjelölheti-e?


title: 2/15. sz. vélemény iránti eljárás: Az Európai Bizottság által az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján előterjesztett vélemény iránti kérelem

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/18

         Az Európai Bizottság által az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján előterjesztett vélemény iránti kérelem
   (2/15. sz. vélemény iránti eljárás)
   (2015/C 363/22)
   Az eljárás nyelve: valamennyi hivatalos nyelv

      A kérelem előterjesztője

   Európai Bizottság (képviselők: U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan, R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      A Bíróság elé terjesztett kérdés(ek)

   Rendelkezik-e az Unió a megfelelő hatáskörrel a Szingapúrral kötendő szabadkereskedelmi megállapodás egyedül történő aláírásához és megkötéséhez? Pontosabban:

               —

               a megállapodás mely rendelkezései tartoznak az Unió kizárólagos hatáskörébe?;

               —

               a megállapodás mely rendelkezései tartoznak az Unió megosztott hatáskörébe?; és

               —

               van-e a megállapodásnak olyan rendelkezése, amely a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik?


title: T-364/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Duravit és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca — Az EUMSZ 101. cikknek és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Az áremelések összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje — Egységes és folyamatos jogsértés — Bizonyítási teher — Bírságok — Egyenlő bánásmód — Arányosság — A büntetések törvényessége” )

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/23

         A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Duravit és társai kontra Bizottság
   (T-364/10. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca - Az EUMSZ 101. cikknek és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Az áremelések összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje - Egységes és folyamatos jogsértés - Bizonyítási teher - Bírságok - Egyenlő bánásmód - Arányosság - A büntetések törvényessége)
   2013/C 325/38
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Duravit AG (Hornberg, Németország), Duravit SA (Bischwiller, Franciaország) és Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overijse, Belgium) (képviselők: R. Bechtold, U. Soltész és C. von Köckritz ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és A. Antoniadis meghatalmazottak, segítőjük: P. Thyri ügyvéd)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Simm és F. Florindo Gijón meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.092 — „fürdőszobai szerelvények és felszerelések”-ügy) 2010. június 23-án hozott C(2010) 4185 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem, és másodlagosan az e határozatban a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.092 — „fürdőszobai szerelvények és felszerelések”-ügy) 2010. június 23-án hozott C(2010) 4185 végleges bizottsági határozat 1. cikke (1) bekezdésének 8. pontját megsemmisíti annyiban, amennyiben az Európai Bizottság megállapítja, hogy a Duravit AG, a Duravit BeLux SPRL/BVBA és a Duravit SA Olaszország, Ausztria és Hollandia területén jogsértésben vett részt.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               A Duravit AG, a Duravit BeLux és a Duravit SA viseli saját költségeinek háromnegyedét.

               4.

               A Bizottság viseli a Duravit AG, a Duravit BeLux és a Duravit SA részéről felmerült költségek egynegyedét, valamint saját költségeit.

               5.

               Az Európai Unió Tanácsa viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: F-7/12. sz. ügy: 2012. január 16-án benyújtott kereset — ZZ kontra ENISA

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/30

         2012. január 16-án benyújtott kereset — ZZ kontra ENISA
   (F-7/12. sz. ügy)
   2012/C 133/59
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: L. Levi és A. Tymen ügyvédek)

      Alperes: Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA)

      A jogvita tárgya és leírása

   A 2009. évi előmeneteli jelentésnek, a 2010-ben újrabesorolt tisztviselők listájának és szükség esetén a felperes kérelmét elutasító 2011. október 17-i határozatnak a megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes 2009. évi előmeneteli jelentését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2010. évi újrabesorolási időszakban újrabesorolt tisztviselők listáját megállapító 2010. november 16-i határozatot;

               —

               amennyiben ez szükséges, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes 2011. június 16-i kérelmét elutasító október 17-i határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az ENISÁ-t kötelezze a költségek viselésére.


title: T-270/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 12-i ítélete – Lego Juris kontra OHIM – Mega Brands (Piros Lego kocka) ( Közösségi védjegy – Közösségi térbeli védjegy bejelentése – Piros Lego kocka – Feltétlen kizáró ok – Kizárólag olyan formából álló megjelölés, amely a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja – Bizonyíték felajánlása )

text:
               10.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/22

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 12-i ítélete – Lego Juris kontra OHIM – Mega Brands (Piros Lego kocka)
   (T-270/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Közösségi térbeli védjegy bejelentése - Piros Lego kocka - Feltétlen kizáró ok - Kizárólag olyan formából álló megjelölés, amely a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja - Bizonyíték felajánlása’)
   (2009/C 6/45)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Lego Juris A/S (Billund, Dánia) (képviselők: V. von Bomhard, A. Renck és T. Dolde ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Mega Brands, Inc. (Montréal, Kanada) (képviselők: P. Cappuyns és C. De Meyer ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM fellebbezési nagytanácsának 2006. július 10-i, a Mega Brands, Inc. és a Lego Juris A/S közötti törlési eljárással kapcsolatban hozott határozatával (R 856/2004-G. sz. ügy) szemben benyújtott kereset
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Lego Juris A/S-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 294., 2006.12.2.


title: F-59/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. március 2-i ítélete – FX kontra Bizottság (Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazott — Távozási díj — A személyzeti szabályzat VIII. melléklet 12. cikkének (2) bekezdése — Szolgálati jogviszony megszűnése)

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/47

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. március 2-i ítélete – FX kontra Bizottság
   (F-59/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazott - Távozási díj - A személyzeti szabályzat VIII. melléklet 12. cikkének (2) bekezdése - Szolgálati jogviszony megszűnése))
   (2016/C 136/66)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: FX (képviselők: T. Bontinck és A. Guillerme ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes által a szolgálati jogviszonyának megszűnését követően igényelt távozási díj kifizetését elutasító határozat megsemmisítése iránti, valamint az állítólagos kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               FX maga viseli saját költségei kétharmad részét.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit és köteles viselni az FX részéről felmerült költségek egyharmad részét.

      (1)  HL C 213., 2015.6.29., 48. o.


title: C-477/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Cour de cassation — Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Charles Defossez kontra Christian Wiart, a SOTIMON SARL megbízott felszámolójaként eljárva, az Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA) (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 80/987/EGK irányelv és 2002/74/EK irányelv — A munkáltató fizetésképtelensége — A munkavállalók védelme — A munkavállalók fennálló követeléseinek kifizetése — Az illetékes garanciaintézet meghatározása — A nemzeti jog szerinti kedvezőbb garancia — Az erre történő hivatkozás lehetősége)

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Cour de cassation — Franciaország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Charles Defossez kontra Christian Wiart, a SOTIMON SARL megbízott felszámolójaként eljárva, az Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)
   (C-477/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 80/987/EGK irányelv és 2002/74/EK irányelv - A munkáltató fizetésképtelensége - A munkavállalók védelme - A munkavállalók fennálló követeléseinek kifizetése - Az illetékes garanciaintézet meghatározása - A nemzeti jog szerinti kedvezőbb garancia - Az erre történő hivatkozás lehetősége)
   2011/C 139/09
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation — Franciaország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Charles Defossez

      Alperesek: Christian Wiart, a SOTIMON SARL megbízott felszámolójaként eljárva, az Office national de l’emploi — fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour de cassation (Franciaország) — A 2002. szeptember 23-i 2002/74/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 270., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 261. o.) módosított, a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv 8a. cikkének értelmezése, ugyanezen irányelv 9. cikkével összefüggésben — A munkavállaló kifizetetlen követeléseinek teljesítésére illetékes garanciaintézet meghatározása — Azon tagállam garanciaintézete, amelynek területén a munkavállaló rendszerint dolgozik — A munkavállaló joga az azon intézmény által nyújtott kedvezőbb garancia igénybe vételére, amelynél munkáltatója a nemzeti jog szerint biztosítva van és hozzájárulást fizet.

      Rendelkező rész

   A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv 2002/74/EK irányelv általi módosítását megelőző változatának 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a 2005. október 8. előtt fizetésképtelennek nyilvánított munkáltatójának székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban rendszerint munkát végző munkavállaló követeléseinek kifizetése tekintetében — amennyiben az említett munkáltató a másik tagállamban nem rendelkezik telephellyel, és a székhelye szerinti tagállambeli garanciaintézet finanszírozásához való hozzájárulásra irányuló kötelezettségét teljesíti — ez az intézet felelős az említett cikkben meghatározott kötelezettségekért.
   A 80/987 irányelvvel nem ellentétes, ha valamely tagállami jogszabály úgy rendelkezik, hogy a munkavállaló e tagállam joga alapján — kiegészítő vagy helyettesítő jelleggel — a nemzeti garanciaintézet bérgaranciáját választhatja, szemben az irányelv alapján illetékesnek minősülő intézet által kínált garanciával, feltéve azonban, hogy az említett garancia a munkavállaló magasabb szintű védelmét biztosítja.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: C-155/11. PPU sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. június 10-i végzése (a Rechtbank ’s-Gravenhage (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bibi Mohammad Imran kontra Minister van Buitenlandse Zaken (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Okafogyottság)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/18

         A Bíróság (első tanács) 2011. június 10-i végzése (a Rechtbank ’s-Gravenhage (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bibi Mohammad Imran kontra Minister van Buitenlandse Zaken
   (C-155/11. PPU sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Okafogyottság)
   2011/C 269/30
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank ’s -Gravenhage

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bibi Mohammad Imran

      Alperes: Minister van Buitenlandse Zaken

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rechtbank ’s-Gravenhage — A családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK tanácsi irányelv (HL L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.) 7. cikke (2) bekezdésének értelmezése — E jog gyakorlásának feltételei — Az érintett tagállamban jogszerűen tartózkodó harmadik állambeli állampolgár családtagját a beutazás végett beilleszkedési vizsga letételére kötelező nemzeti szabályozás — Az érintett családtag nyolc gyermek anyja, akik közül heten kiskorúak és jogszerűen tartózkodnak az érintett tagállamban — A tagállam hivatalos nyelvén folyó képzésben való részvétel lehetősége a lakóhely szerinti harmadik államban — Egészségi vagy más okok, melyek az érintett családtagot akadályozzák a beilleszkedési vizsga ésszerű határidőn belüli letételében

      Rendelkező rész

   A Rechtbank ’s-Gravenhage (Hollandia) 2011. március 31-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 219., 2011.7.23.


title: T-309/12. sz. ügy: 2012. július 6-án benyújtott kereset — Zweckverband Tierkörperbeseitigung kontra Bizottság

text:
               8.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/19

         2012. július 6-án benyújtott kereset — Zweckverband Tierkörperbeseitigung kontra Bizottság
   (T-309/12. sz. ügy)
   2012/C 273/33
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (A Rajna-vidék-Pfalz tartomány, Szászország tartomány, Rheingau-Taunus járás és Limburg-Weilburg falusi járás területén az elhullott állatok eltakarításáért felelős társulás) (Rivenich, Németország) (képviselő: A. Kerkmann ügyéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Németország által a Rajna-vidék-Pfalz tartomány, Szászország tartomány, Rheingau-Taunus járás és Limburg-Weilburg falusi járás területén az elhullott állatok eltakarításáért felelős társulás részére nyújtott SA.25051 (C 19/2010) (ex NN 23/2010) támogatási intézkedésről szóló, 2012. április 25-i C(2012) 2557 végleges sz. bizottsági határozatot;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes kilenc jogalapra hivatkozik.

               —

               Első jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének annak megállapításával történő megsértése, hogy a felperest vállalkozásnak kell tekinteni.
               A járulék fizetése állami feladat piacon kívüli ellátását szolgálja. E feladat ellátásával kapcsolatban a felperes nem az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett vállalkozásként jár el.

               —

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdésének annak megállapításával történő megsértése, hogy a felperes a hozzájárulás révén gazdasági előnyben részesült, és nem általános gazdasági érdekű szolgáltatásról van szó.
               A felperes a tagjai által történő járulékfizetés révén nem részesült gazdasági előnyben, mivel a járulékfizetés államilag meghatározott területen belül marad, és nem kerül sor azon tevékenységek kereszttámogatására, amelyeket a felperes a piacon kínál. Másodlagosan: általános gazdasági érdekű szolgáltatásról van szó, amit a Bizottság az ítélkezési gyakorlat által vele szemben előírt vizsgálati mérce súlyos megsértésével nem ismer el, ez pedig mérlegelési hibának minősül. A felperes szerint a jelen esetben a négy Altmark-feltétel is teljesül.

               —

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének azáltal történő megsértése, hogy a Bizottság a tényállás ismertetése kapcsán nem helytálló megállapításokat tett a verseny torzulását és a tagállamok közötti kereskedelem érintettségét illetően.
               Az 1069/2009/EK rendelet szerinti 1. és 2. kategóriába tartozó állati melléktermékek eltakarítása Németországban nincs megnyitva a piac előtt, vagyis a felperes számára megengedhető módon biztosított kizárólagos jogok folytán nem lehet szó a verseny torzulásáról és a tagállamok közötti kereskedelem érintettségéről.

               —

               Negyedik jogalap: az EUMSZ 106. cikk (1) bekezdésének e rendelkezés engedélyezési feltételeinek figyelmen kívül hagyásával történő megsértése.
               A Bizottság a vizsgálat során tévesen alkalmazta a gazdasági hatékonyság mércéjét, és a vizsgálati hatáskörének figyelmen kívül hagyásával nem szorítkozott annak bizonyítására, hogy a jelen esetben fennáll-e valamilyen túlkompenzáció.

               —

               Ötödik jogalap: az Unió és a tagállamok közötti, az EUMSZ 14. cikkben szabályozott hatáskörmegosztás figyelmen kívül hagyása; ezzel együtt a szubszidiaritás elvének (az EUSZ 5. cikk (3) bekezdés) megsértése.
               A Bizottság figyelmen kívül hagyta az általános gazdasági érdekű szolgáltatások fogalmának meghatározása során kialakított tagállami alkategóriákhoz kapcsolódó mérlegelési előjogokat.

               —

               Hatodik jogalap: az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdésének, valamint a 659/1999/EK rendelet 1. cikke b) pontja v) alpontjának, valamint 14. cikkének annak megállapításával történő megsértése, hogy a járulékfizetések 1998 óta új támogatásnak minősülnek.
               A Bizottság megállapításai a tényállás nem kielégítő értékelésén alapulnak.

               —

               Hetedik jogalap: az EUSZ 2. cikknek, az Alapjogi Charta 52. cikkének, valamint a 659/1999/EK rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a bizalomvédelem elvéből eredő követelmények, valamint a jogbiztonság elve figyelmen kívül hagyásával történő megsértése.
               A Bizottság jogsértő módon abból indul ki, hogy a felperes esetében a szövetségi közigazgatási bíróság 3 C 44.09. sz. ügyben 2010. december 16-án hozott ítélete folytán nem lehet hivatkozni a bizalomvédelem elvére, jóllehet az ítélet a felperes részére járulékfizetés útján nyújtott támogatás fennállását kifejezetten kizárja. Mivel ez az ítélet jogerős, a Bizottság ezzel együtt megsérti a jogbiztonság elvét is.

               —

               Nyolcadik jogalap: a 659/1999/EK rendelet 14. cikkének azáltal történő megsértése, hogy a Bizottság az 1998. év óta fizetett járulékok teljes körű visszatéríttetésére szólítja fel a tagállamot — A szükségesség és az arányosság elvének megsértése.
               A Bizottság által Németországhoz intézett azon felszólítás, hogy az 1998 óta kifizetett járulékokat teljes egészében téríttesse vissza, aránytalannak bizonyul, mert nincs tekintettel arra, hogy a felperesnek a létesítménykapacitás fenntartására ténylegesen olyan költségei keletkeztek a tagjainak döntése folytán, amelyekre nincs fedezet.

               —

               Kilencedik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének annak megállapításával történő megsértése, a szennyezett területek helyreállítására irányuló intézkedésekre szánt járulékforrásokat állami támogatásnak kell minősíteni.
               A szennyezett területek helyreállítására irányuló járulékforrások azon strukturális hátrányt egyenlítik ki, amely a felperest a Rajna-vidék-Pfalz tartományban lévő szennyezett területek törvényi úton történő kiutalása alapján érte, ezáltal pedig nem minősülnek támogatásnak.


title: A C-230/04. sz. ügy törlése

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/18

         A C-230/04. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 19/41)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. október 29-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-230/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 201., 2004.8.7.


title: F-25/07. sz. ügy: 2007. március 22-én benyújtott kereset – Bleser kontra Bíróság

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/36

         2007. március 22-én benyújtott kereset – Bleser kontra Bíróság
   (F-25/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/57)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Thomas Bleser (Nittel, Németország) (képviselő: P. Goergen ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bírósága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék helyezze hatályon kívül a felperesnek a részére a 2006. március 16-i kinevezéséről szóló határozatban megállapított besorolási fokozatba való besorolását;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2004. május 1-jén hatályba lépett tisztviselői személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 2. és 13. cikkét, valamint 32. cikkét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék sorolja be a felperest a versenyvizsga-kiírásban közzétett besorolási fokozatba, illetőleg az új személyzeti szabályzatban ennek megfeleltetett besorolási fokozatba (továbbá a 2004. május 1-jét megelőzően alkalmazandó előírásoknak megfelelő fizetési fokozatba).

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítson meg a felperes részére az illetménykülönbözet mértékének megfelelő kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítson meg a felperes részére a nála bekövetkezett nem vagyoni kárért 10 000 euró kártérítést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bíróságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A kereset az Európai Közösségek tisztviselőinek 2004. május 1-jén hatályba lépett személyzeti szabályzata XIII. melléklete 2. és 13. cikke, valamint 32. cikke ellen irányul.
   A felperes álláspontja szerint besorolására a részére kedvezőbb korábbi személyzeti szabályzat alapján kellett volna sort keríteni; ez a személyzeti szabályzat volt akkor hatályban, amikor a versenyvizsgát sikerrel letette. Keresetét azzal támasztja alá, hogy besorolásakor sérült az egyenlő bánásmód követelménye és a hátrányos megkülönböztetés tilalma, valamint a kor alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalma.
   Ezenfelül a felperes a közösségi jog általános elveinek – mint a gondoskodási kötelezettség, a gondos ügyintézés, az átláthatóság, a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a jóhiszeműség elve –, valamint a reformatio in peius tilalmának és a meghallgatáshoz való jogának megsértésére hivatkozik.


title: C-232/16. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-15/14. sz., Simet kontra Bizottság ügyben 2016. március 3-án hozott ítélete ellen a Simet SpA által 2016. április 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               27.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/7

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-15/14. sz., Simet kontra Bizottság ügyben 2016. március 3-án hozott ítélete ellen a Simet SpA által 2016. április 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-232/16. sz. ügy)
   (2016/C 232/09)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Simet SpA (képviselők: A. Clarizia, C. Varrone, P. Clarizia ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Törvényszék helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet (T-15/14. sz. ügy), amelyben a Törvényszék elutasította a Simet SpA részére az 1987. és 2003. között nyújtott közlekedési közszolgáltatásokért járó kompenzációról (SA.33037 [2012/C] sz. állami támogatás – Olaszország) szóló, 2013. október 2-i 2014/201/EU bizottsági határozattal szemben benyújtott keresetet;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező azt állítja, hogy az ítélet a következőket sérti:

               —

               az EUMSZ 107. cikket, mivel a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Simet részére történő kompenzációs kifizetések, amelyeket az olasz Consiglio di Stato ítélete ítélt oda, és amelyeket közöltek a nemzeti hatóságokkal, állami támogatásoknak minősülnek, míg a nemzeti bíróság által eldöntött jogvita a felperes által azon jogszerűségi szempontok tekintetében elszenvedett kár megtérítésére irányult, amelyek a Ministero delle Infrastrutture e dei trasporti 1987. és 2003. között elfogadott jogi aktusait jellemezték az interregionális közúti közlekedési közszolgáltatásra vonatkozó tevékenysége során;

               —

               az 1191/69/EGK rendeletet (1), mivel a Törvényszék elmulasztotta annak megállapítását, hogy az olasz szabályozás a következő két okból nem felelt meg az említett rendeletnek: 1) mivel az arra kötelezte a magánjogi személyeket, hogy gazdasági tevékenységüket közszolgáltatás formájában gyakorolják, jóllehet az 1191/69 rendelet értelmében tiltott a vállalkozás tevékenységének ily módon történő gyakorlása, mivel a közszolgáltatás azt vonja maga után, hogy a koncessziójogosult magára nézve kötelezőnek ismerje el a közszolgálati kötelezettségek tiszteletben tartását; 2) mivel az nem írja elő a vállalkozás által teljesített szolgáltatási kötelezettségek kompenzációját; az 1893/91/EGK rendelet (2) által bevezetett módosításokat követően a Simetet már nem lehetett közszolgáltatási kötelezettségre kötelezni, tekintve, hogy egy interregionális közúti személyszállítást végző vállalkozásról volt szó;

               —

               az 1191/69/EGK rendeletet, mivel a Törvényszék helytelenül ítélte jogszerűnek a Bizottság határozatát, amely szerint a Simet számára történő kifizetések állami támogatásnak minősültek, tekintve, hogy mivel ez a társaság nem választotta el a könyvvitelben a szóban forgó tevékenység keretében viselt költségeket, fennállt a túlkompenzáció kockázata. A Törvényszék megállapításával szemben, a rendelet 5. és ezt követő cikkei eltérő módszert írnak elő a kompenzáció meghatározásának tekintetében, amely meghatározás azokon a „hatásokon” alapul, amelyeket e közszolgáltatási kötelezettségek gyakorolhatnak a vállalkozás összessége versenyképességének elvesztésére;

               —

               az uniós jog megsértése okán a magánjogi személyek által elszenvedett kár megtérítésére vonatkozó elveket, amely elvek értelmében ha valamely tagállami hatóság hatáskörének keretében az uniós joggal ellentétes intézkedést fogad el, ez a hatóság számára – az intézkedés jogellenessége tekintetében – az intézkedés címzettjével szembeni kártérítési kötelezettséget von maga után.

      (1)  A vasúti, közúti és belvízi közlekedési közszolgáltatás fogalmában benne rejlő kötelezettségek terén a tagállamok tevékenységéről szóló, 1969. június 26-i 1191/69/EGK tanácsi rendelet (HL L 156., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet 1. kötet 19. o.)

      (2)  A vasúti, közúti és belvízi közlekedési közszolgáltatás fogalmában benne rejlő kötelezettségek terén a tagállamok tevékenységéről szóló, 1969. június 26-i 1191/69/EGK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 1991. június 20-i 1893/91/EGK tanácsi rendelet (HL L 169., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet 1. kötet 314. o.)


title: T-236/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. november 24-i  ítélete – Marcuccio kontra Bizottság ( Tisztviselők – Újrabeosztás szolgálati érdekből – Megsemmisítés iránti kereset – Indokolás – Gondoskodási kötelezettség – A védelemhez való jog – Hatáskörrel való visszaélés – A személyzeti szabályzat 25. és 26. cikke – Nyilvánvaló értékelési hiba – Kártérítési kereset )

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/11

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. november 24-i ítélete – Marcuccio kontra Bizottság
   (T-236/02. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Újrabeosztás szolgálati érdekből - Megsemmisítés iránti kereset - Indokolás - Gondoskodási kötelezettség - A védelemhez való jog - Hatáskörrel való visszaélés - A személyzeti szabályzat 25. és 26. cikke - Nyilvánvaló értékelési hiba - Kártérítési kereset”)
   (2006/C 22/21)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: L. Garofalo ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. de March és C. Berardis-Kayser meghatalmazottak, segítőjük: A. dal Ferro ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a felperest a Fejlesztési Főigazgatóságnak a Bizottság luandai (Angola) küldöttségén szolgálatot teljesítő állományából ugyanezen főigazgatóságra Brüsszelbe újrabeosztó 2002. március 18-i bizottsági határozat, minden egyéb azt megelőző, ahhoz kapcsolódó és/vagy azt követő – különösen a felperes beosztásának betöltése céljából más tisztviselő felvételére vonatkozó – aktus, valamint a Bizottság 2001. november 13-i és 14-i jegyzékei és a külszolgálat igazgatótanácsának véleménye vagy véleményei megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig a felperes angolai megbízatásához kapcsolódó juttatások kifizetése, valamint az elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket, beleértve az Elsőfokú Bíróság előtt az ideiglenes intézkedéssel kapcsolatos eljárás költségeit is.

      (1)  HL C 233., 2002.9.28.


title: C-139/07 P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) által a T-237/02. sz., Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 14-én hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2007. március 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/6

         Az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács) által a T-237/02. sz., Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 14-én hozott ítélet ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2007. március 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-139/07 P. sz. ügy)
   (2007/C 140/11)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Kreuschitz és P. Aalto meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Svéd Királyság, Finn Köztársaság
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-237/02. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 14-én hozott ítéletét (1), amennyiben az megsemmisítette a Bizottság 2002. május 28-i határozatát a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH-nak nyújtott támogatásokra vonatkozó vizsgálati eljárásokkal kapcsolatos dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó részében, és

               —

               kötelezze a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH-t az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Európai Közösségek Bizottsága az Elsőfokú Bíróság a T-237/02. sz. ügyben 2006. december 14-én hozott ítéletének hatályon kívül helyezését kéri, mely ítélet megsemmisítette a Bizottság 2002. május 28-i határozatát a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH-nak nyújtott támogatásokra vonatkozó vizsgálati eljárásokkal kapcsolatos dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó részében.
   Az Elsőfokú Bíróság, valamint a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a támogatásra vonatkozó vizsgálati eljárásban az érintetteknek, és így a támogatás kedvezményezettjeinek nincs az aktához való hozzáférési joguk. Következésképpen jogilag hibás az Elsőfokú Bíróságnak a megtámadott ítélet 87–89. pontjában tett azon megállapítása, mely szerint nem állnak fenn olyan különleges körülmények, amelyek nyilvánvalóan indokolják a kérelmezett az aktához való hozzáférési jogának megtagadását. Az ítélkezési gyakorlat alapján nyilvánvaló, hogy az érintett dokumentumok teljes mértékben kivételt képeznek az aktához való hozzáféréshez fűződő jog alól, és így nem kell minden egyes dokumentumot egyenként vizsgálni.
   Ezenfelül az állami támogatásokra vonatkozó vizsgálati eljárás a támogatást nyújtó állam ellen folyó eljárás, különösen akkor, ha a támogatás kedvezményezettje nem volt jogosult a támogatásra. Következésképpen az aktához való hozzáféréshez fűződő jog kérdésére az vonatkozik, amit maga Bíróság állapított meg az EK 226. cikke szerinti kötelezettségszegési eljárásokra vonatkozóan, nevezetesen, hogy az ilyen eljárások vonatkozásában nem áll fenn a nyilvánosságnak az aktához való hozzáférési joga.
   A megtámadott ítélet ezenfelül arra az abszurd eredményre vezet, hogy a nyilvánosság az átláthatóságot biztosító jog – nevezetesen az 1049/2001 rendelet (2) – alapján kiterjedtebb jogokkal rendelkezik a dokumentumokhoz való hozzáférés vonatkozásában, mint a támogatás kedvezményezettje, aki az eljárásban közvetlenül érintett, és aki – éppen azért, mert az EK 230. cikk (4) bekezdése értelmében közvetlenül és személyében érintett – jogosult az eljárást lezáró határozat ellen keresetet indítani. Még nehezebben igazolható az a további következmény, hogy a támogatás kedvezményezettjének kérelmét el lehet utasítani, ha az irányadó ítélkezési gyakorlatra hivatkozik, míg ugyanez nem tehető meg a támogatás kedvezményezettjével vagy független harmadik személlyel szemben, ha az átláthatósági rendeletre hivatkozik.
   A Bizottság a harmadik fellebbezési jogalapjával a megtámadott ítéletet abban a tekintetben kifogásolja, hogy ugyanannak a kifejezésnek, nevezetesen a „dokumentum” szónak egyes számban az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében és a rendelet 6. cikkében különböző értelmet tulajdonít. Míg a 4. cikk (2) bekezdésében az említett szó azt jelenti, hogy az elutasítás tekintetében minden egyes dokumentumot vizsgálni kell, addig az Elsőfokú Bíróság a 6. cikket úgy értelmezte, hogy az egyetlen igazgatási aktaként jelölt dokumentum-köteghez való hozzáférést is lehet kérelmezni.
   A negyedik fellebbezési jogalapjával a Bizottság azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az EK 255. cikket azáltal, hogy a határozatát nem a jogszabály szövege alapján, hanem saját maga által, a szövegtől függetlenül alkalmazott feltevések alapján hozta.
   Végezetül a Bizottság azzal érvel, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy az igazgatási aktához való hozzáférésre vonatkozó határozat meghozatalának időpontjában a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH-nak nyújtott támogatásra vonatkozó mindkét vizsgálati eljárás lezárult, és ezért a hatóságoknak nem állt érdekében a dokumentumok titkosságának fenntartása, és ez a megállapítás részben éppen az Elsőfokú Eljárás előtt folyamatban levő eljárás miatt téves. Úgy tűnik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen indult ki abból, hogy az 1049/2001 rendelet a korábbi ítélkezési gyakorlatot és a támogatás ellenőrzésére vonatkozó releváns eljárási rendelkezéseket hatályon kívül helyezte.

      (1)  HL C 331., 29. o.

      (2)  HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.


title: T-202/16. sz. ügy: 2016. május 3 -án benyújtott kereset – Keturi kambariai kontra EUIPO – Coffee In (coffee inn)

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/46

         2016. május 3 -án benyújtott kereset – Keturi kambariai kontra EUIPO – Coffee In (coffee inn)
   (T-202/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/53)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: UAB Keturi kambariai (Vilnius, Litvánia) (képviselő: R. Pumputienė ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: AS Coffee In (Tallinn, Észtország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: Felperes

      A vitatott védjegy:„cofee inn” szóelemeket magában foglaló, „fekete, narancs, fehér” színekre vonatkozó európai uniós ábrás védjegy – 11 475 233. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. március 3-án hozott határozata (R 137/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, következésképpen utasítsa el a felszólalást, és adjon helyt a védjegy lajstromozásának;

               —

               az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a Törvényszék és a fellebbezési tanács előtt felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 42. cikke (2) bekezdésének és (3) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-344/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. november 19-i ítélete – Out of the blue kontra OHIM – Dubois és társa (FUNNY BANDS) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A FUNNY BANDS közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi FUNNY BANDS nemzeti cégnév — A korábbi www.funny-bands.com nemzeti domain-név — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése — Valamely megjelölésnek gazdasági tevékenység körében történő, a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű használata — A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése — A felszólalás elutasítása” )

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/34

         A Törvényszék 2014. november 19-i ítélete – Out of the blue kontra OHIM – Dubois és társa (FUNNY BANDS)
   (T-344/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A FUNNY BANDS közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi FUNNY BANDS nemzeti cégnév - A korábbi www.funny-bands.com nemzeti domain-név - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése - Valamely megjelölésnek gazdasági tevékenység körében történő, a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű használata - A 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése - A felszólalás elutasítása”))
   (2015/C 007/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Out of the blue KG (Lilienthal, Németország) (képviselők: G. Hasselblatt és D. Kipping ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Pohlmann meghatalmazott)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: (Lasne, Belgium) és társa

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az Out of the blue KG, valamint Frédéric Dubois és társa közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. április 4-én hozott határozata (R 542/2012-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Out of the blue KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.


title: T-411/08. sz. ügy: A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Artisjus kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A földrajzi piac felosztása — A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások — Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás — Bizonyítás — Az ártatlanság vélelme” )

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/28

         A Törvényszék 2013. április 12-i ítélete — Artisjus kontra Bizottság
   (T-411/08. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Zeneművek interneten, műholdon keresztül történő nyilvános előadásával, illetve kábelen történő továbbközvetítésével kapcsolatos szerzői jogok - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A földrajzi piac felosztása - A nemzeti közös jogkezelő társaságok közötti kétoldalú megállapodások - Több országra érvényes multirepertoár engedélyek kiadását kizáró összehangolt magatartás - Bizonyítás - Az ártatlanság vélelme)
   2013/C 156/48
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesület (Budapest, Magyarország) (képviselők: Hegymegi-Barakonyi Z., Vörös P. és Horányi M. ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és Bottka V. meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. július 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az (EK 81. cikk) és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2008. június 16-án hozott C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat (COMP/C2/38.698 „CISAC”-ügy) 3. cikkének a Artisjus Magyar Szerzői Jogvédő Iroda Egyesületet érintő részét megsemmisíti.

               2.

               A Törvényszék a C(2008) 3435 végleges bizottsági határozat 4. cikke (2) és (3) bekezdésének — annyiban, amennyiben az a 3. cikkre hivatkozik — az Artisjust érintő részét megsemmisíti.

               3.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi az alapeljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

               4.

               Az Artisjus és az Európai Bizottság maguk viselik az ideiglenes intézkedés iránti eljárással kapcsolatban felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 301., 2008.11.22.


title: C-443/04. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden 2004. október 15-i végzésével a H. A. Solleveld kontra Inspecteur van de Belastingsdienst – ondernemingen Amersfoort ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/26

         A Hoge Raad der Nederlanden 2004. október 15-i végzésével a H. A. Solleveld kontra Inspecteur van de Belastingsdienst – ondernemingen Amersfoort ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-443/04. sz. ügy)
   (2005/C 6/49)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) 2004. október 15-i végzésével, amely 2004. október 20-án érkezett a Bíróság hivatalához, a H. A. Solleveld kontra Inspecteur van de Belastingsdienst – ondernemingen Amersfoort ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a következő kérdés tárgyában:
   A hatodik irányelv 13. cikk A. rész (1) bekezdés (c) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a HÉA-mentesség vonatkozik a fenti 3.1.2 és 3.1.3 pontban leírt [zavaró térmező] diagnózis keretében végrehajtott – a diagnózis felállításából, a terápiára vonatkozó tanácsadásból és esetlegesen a kezelésből álló – beavatkozásokra, még abban az esetben is, ha a beavatkozásokat végző személy azokat nem az érintett tagállam által meghatározott orvosi és paramedicinális hivatás keretében folytatja le?


title: T-291/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 12-i ítélete – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano kontra OHIM – Biraghi (GRANA BIRAGHI) ( Közösségi védjegy – Törlési eljárás – A GRANA BIRAGHI közösségi szóvédjegy – A grana padano eredetmegjelölés oltalma – Szokásos jelleg hiánya – A 40/94/EK rendelet 142. cikke – 2081/92/EGK rendelet )

text:
               20.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/23

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 12-i ítélete – Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano kontra OHIM – Biraghi (GRANA BIRAGHI)
   (T-291/03. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A »GRANA BIRAGHI« közösségi szóvédjegy - A »grana padano« eredetmegjelölés oltalma - Szokásos jelleg hiánya - A 40/94/EK rendelet 142. cikke - 2081/92/EGK rendelet’)
   (2007/C 247/34)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano (Desenzano del Garda, Olaszország) (képviselők: P. Perani, P. Colombo és A. Schmitt ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: M. Buffolo és O. Montalto, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Olasz Köztársaság (képviselő: G. Aiello avvocato dello Stato)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Biraghi SpA (Cavallermaggiore, Olaszország) (képviselők: F. Antetnucci, F. Giuggia, P. Mayer és J.-L. Schlitz ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának (az R 153-2002-1. sz. ügyben) a Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano és a Biraghi, SpA közötti törlési eljárás vonatkozásában 2003. június 16-án hozott határozata ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

                  Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2003. június 16-i határozatát (R 153/2002-1. sz. ügy).

               2)

                  Az OHIM a saját költségein kívül viseli a Consorzio per la tutela del formaggio Grana Padano költségeit.

               3)

                  Az Olasz Köztársaság és a Biraghi SpA maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 289., 2003.11.29.


title: A Bíróság ítélete (második tanács)  2005. október 20.  a C-468/03. sz., (a VAT and Duties Tribunal, London előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Overland Footwear Ltd kontra Commissioners of Customs & Excise ügyben (Közös vámtarifa – Behozatali vámok – Olyan bejelentett vámérték, amely vételi jutalékot tartalmaz – Vámkivetés a bejelentett teljes összegre – Vámáru-nyilatkozat módosítása – Feltételek – A vételi jutalékra megfizetett vám visszafizetése)

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2005. október 20.
   a C-468/03. sz., (a VAT and Duties Tribunal, London előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Overland Footwear Ltd kontra Commissioners of Customs & Excise (1) ügyben
   (Közös vámtarifa - Behozatali vámok - Olyan bejelentett vámérték, amely vételi jutalékot tartalmaz - Vámkivetés a bejelentett teljes összegre - Vámáru-nyilatkozat módosítása - Feltételek - A vételi jutalékra megfizetett vám visszafizetése)
   (2005/C 315/07)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-468/03. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a VAT and Duties Tribunal, London (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2003. november 6-án érkezett, 2003. szeptember 29-i végzésével az előtte az Overland Footwear Ltd és a Commissioners of Customs & Excise között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans tanácselnök, J. Makarczyk, C. Gulmann (előadó), R. Schintgen és J. Klučka bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: K. Sztranc tanácsos, 2005. október 20-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12 i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.) 29., 32. és 33. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az olyan vételi jutalékot, amit tartalmaz a bejelentett vámérték, és amit nem tüntettek fel a termékek vételárától elkülönítve a behozatali vámáru-nyilatkozatban, az ugyanezen rendelet 29. cikke szerinti ügyleti érték részének kell tekinteni, és az ennélfogva vámköteles.

               2)

               A 2913/92 rendelet 78. és 236. cikkét úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           az importált áru kiadása után a vámhatóságok – amelyek elbírálják a nyilatkozattevő azon kérelmét, amely a szóban forgó árura vonatkozó vámáru-nyilatkozat módosítására irányul – vagy indokolással ellátott határozatban kötelesek elutasítani a kérelmet, tekintettel a bírósági jogorvoslat lehetőségére, vagy el kell végezniük a kért módosítást;

                           —

                           amennyiben a felülvizsgálat végén megállapítják, hogy a bejelentett vámérték tévedésből vételi jutalékot tartalmazott, a vételi jutalékra kivetett behozatali vám visszafizetésével kötelesek rendezni a helyzetet.

      (1)  HL C 7., 2004.1.10.


title: T-572/08. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-90/07. sz., Traore kontra Bizottság ügyben 2008. november 13-án hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. december 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/64

         A Közszolgálati Törvényszék F-90/07. sz., Traore kontra Bizottság ügyben 2008. november 13-án hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2008. december 19-én benyújtott fellebbezés
   (T-572/08. P. sz. ügy)
   (2009/C 44/109)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall, G. Berscheid és B. Eggers meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Belgium)
   A fellebbező(k) kérelmei

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-90/07. sz. ügyben 2008. november 13-án hozott ítéletét amennyiben az elfogadja a felvételi eljárás szabálytalanságára, a személyzeti szabályzat 7. cikke (1) bekezdésének és 29. cikke (1) bekezdésének, valamint az egyenlő bánásmód elvének és az előmenetelhez való jog megsértésére vonatkozó első jogalapot, amiért a Bizottság tanzániai képviselete műveleti vezetői állásának szintjét AD 9–AD 14 besorolási fokozatban állapították meg, és amennyiben megsemmisíti A. Traore említett állásra való kinevezésének elutasítását és M. S. oda való kinevezését;

               —

               az Elsőfokú Bíróság utasítsa el A. Traore-nak a Közszolgálati Törvényszék előtt az F-90/07. sz. ügyben benyújtott keresetét annyiban, amennyiben azt a Közszolgálati Törvényszék elfogadta;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az elsőfokú eljárás felperesét a fellebbviteli eljárás költségeinek viselésére és a jogszabályoknak megfelelően határozzon a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárás költségeinek viseléséről.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen fellebbezésében a Bizottság a Közszolgálati Törvényszék F-90/07. sz., Traore kontra Bizottság ügyben 2008. november 13-án hozott ítéletének hatályon kívül helyezését kéri, amelyben a Közszolgálati Törvényszék megsemmisítette a Bizottság 2006. december 16-i, A. Traore-nak a Bizottság tanzániai képviseletének műveleti vezetői állására benyújtott pályázatát elutasító és egy másik jelöltet ezen állásra kinevező határozatát, mivel a szóban forgó állások szintjét AD 9–AD 12 besorolási fokozatban állapították meg (és azt nem korlátozták az AD 9/AD 10, AD 11/AD 12 vagy AD 13/AD 14 két besorolási fokozatból álló csoportok valamelyikére).
   A Bizottság által fellebbezésének alátámasztására felhozott jogalapok a következőkön alapulnak:

               —

               a Közszolgálati Törvényszék téves jogalkalmazásán, mivel figyelmen kívül hagyta az Elsőfokú Bíróság T-56/07. P. sz., Bizottság kontra Economidis ügyben 2008. július 8-án hozott ítéletét (az EBHT-ban még nem tették közzé), amennyiben a Közszolgálati Törvényszék tévesen az egységvezetői állás betöltésének esetére korlátozta ezen ítélet hatályát, noha ugyanezen feltételek vonatkoznak a nem vezetői beosztásokra is, amilyen a jelen ügy tárgyát is képezi;

               —

               a szolgálati érdek és a gondos ügyintézés elvének megsértésén.


title: C-439/07. sz. ügy: A Hof van beroep te Brussel (Belgium) által 2007. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Belgische Staat kontra KBC-Bank NV

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/25

         A Hof van beroep te Brussel (Belgium) által 2007. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Belgische Staat kontra KBC-Bank NV
   (C-439/07. sz. ügy)
   (2007/C 315/44)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van beroep te Brussel
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Belgische Staat

      Alperes: KBC-Bank NV
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelvet (1), mégpedig különösen ezen irányelv 4. cikke (1) bekezdésének első franciabekezdését, hogy az nem ad lehetőséget arra, hogy a tagállam az ott honos társaságnak egy másik tagállambeli leányvállalat által – nem e leányvállalat felszámolása okán – kifizetett osztalékot úgy állapítsa meg, hogy a kifizetett osztalékot először az adóalapba vonja, hogy azután annak 95 %-át az adóalapból levonja, e levonást azonban az osztalékfizetés időpontja szerinti adózási időszakban (bizonyos, törvényben meghatározott részösszegek levonását követően) elért nyereségre korlátozza (WIB 205. cikk 2. § összefüggésben a KB/WIB 77. cikkével), mivel a kifizetett osztalékok levonásának ilyen korlátozása azzal a következménnyel jár, hogy az anyavállalatnak a kifizetett osztalék után egy későbbi adózási időszakban kell adóznia, ha nem volt vagy nem elégséges adóköteles nyeresége volt abban az adózási időszakban, amikor az osztalékot kapta, de legalábbis az adózási időszakban keletkezett veszteségeket a 4. cikk (1) bekezdésének első franciabekezdése alapján – a hivatkozott irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben – olyan osztalékok egyenlítik ki, amelyeknek 95 %-ban mentesnek kellene lenniük az adó alól, és ezért e veszteségek az anyavállalat által kapott osztalékok erejéig nem vihetők át egy későbbi adózási időszakra?

               2.

               Ha a 90/435/EGK irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a belga szabályozás a belga anyavállalat által az EU-ban honos leányvállalattól kapott osztalékok vonatkozásában az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének első franciabekezdésével összeegyeztethetetlen, akkor az irányelv e rendelkezése kizárja-e a belga anyavállalat által a belga leányvállalattól kapott osztalékokra vonatkozó belga előírás alkalmazását is, ha – mint a jelen esetben – a belga törvényhozó az irányelv belga jogrendszerbe történő átültetése során úgy határozott, hogy a tisztán belső jogi tényállásokat az irányelv által szabályozott tényállásokkal egyező módon kezeli, és a belga jogot ezért a belső jogi tényállások tekintetében is az irányelvhez igazította?

               3.

               Ha a 90/435/EGK irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a belga szabályozás a belga anyavállalat által az EU-ban honos leányvállalattól kapott osztalékok vonatkozásában az irányelv 4. cikke (1) bekezdésének első franciabekezdésével összeegyeztethetetlen, a Bíróság C-28/95. sz. Leur-Bloem-ügyben 1997. július 17-én hozott ítéletét a Belgiumban honos leányvállalat osztalékfizetésére kiterjesztve, ellentétes-e az EK-Szerződés 56. cikkének (1) bekezdésével, hogy a kérdéses szabályozást Belgium továbbra is változatlanul alkalmazza a harmadik országban honos leányvállalat által kifizetett osztalékokra, mivel ezáltal ezen osztalékokat a belföldi és az európai uniós osztalékoknál hátrányosabban kezeli?

               4.

               Az EK-Szerződés 43. cikkével ellentétes-e az a tagállami törvényi szabályozás, amely a társaságiadó-megállapítás során a társaság által valamely adózási időszakban egy másik tagállambeli leányvállalatától kapott osztalékok adómentességét az előbbi tagállamban az osztalékfizetés időpontja szerinti adózási időszakban (bizonyos, törvényben meghatározott részösszegek levonását követően) elért nyereségre korlátozza, miközben az osztalékfizetés teljes adómentessége is lehetséges lenne, ha e társaság egy másik tagállamban telephelyet létesített volna?

      (1)  HL L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.


title: C-486/08. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2010. április 22-i ítélete (a Landesgericht Innsbruck (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols kontra Land Tirol (Szociálpolitika — A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás és a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás — A nemzeti szabályozásban előírt, a részmunkaidőben, az alkalmi jelleggel, illetve a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatott szerződéses alkalmazottak számára hátrányos rendelkezések — Az egyenlő bánásmód elve)

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/9

      A Bíróság (első tanács) 2010. április 22-i ítélete (a Landesgericht Innsbruck (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols kontra Land Tirol
      (C-486/08. sz. ügy) (1)

      (Szociálpolitika - A részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás és a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás - A nemzeti szabályozásban előírt, a részmunkaidőben, az alkalmi jelleggel, illetve a határozott idejű szerződéssel foglalkoztatott szerződéses alkalmazottak számára hátrányos rendelkezések - Az egyenlő bánásmód elve)
      (2010/C 161/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Innsbruck

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

         Alperes: Land Tirol

         Tárgy

      Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landesgericht Innsbruck — Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (HL L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.) melléklete 4. szakaszának, az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) melléklete 4. szakaszának, valamint a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 204., 23. o.) 14. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmezése — A szerződéses alkalmazottakra vonatkozó olyan nemzeti szabályozás, amely a részmunkaidőben, az alkalmi jelleggel, illetve a határozott idejű munkaviszony keretében foglalkoztatott munkavállalók egyes csoportjait kizárja saját hatálya alól — Hátrányos rendelkezések az éves szabadsághoz való jog tekintetében a teljes munkaidős foglalkoztatásból a részmunkaidős foglalkoztatásba átlépő alkalmazottak, továbbá a kétéves szülői szabadságot igénybe vevő alkalmazottak számára — A férfi és női, a részmunkaidős és a teljes munkaidős, valamint a határozott időre szóló és a határozatlan időre szóló szerződéssel rendelkező munkavállalókkal szembeni egyenlő bánásmód elve

         Rendelkező rész

                  1.

                  A vonatkozó uniós jogot és különösen az 1998. április 7-i 98/23/EK tanácsi irányelvvel módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a részmunkaidős foglalkoztatásról 1997. június 6-án kötött keretmegállapodás 4. szakaszának 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint a szerződéses alkalmazottakról szóló, 2000. november 8-i tiroli tartományi törvény (Tiroler Landes-Vertragsbedienstetengesetz) 2009. február 1-jéig hatályos változata 55. §-ának (5) bekezdése, amely szerint ha a munkavállaló munkaideje módosul, a fel nem használt szabadságot úgy igazítják ki, hogy azon munkavállalónak, akit teljes munkaidőben történő foglalkoztatást követően részmunkaidőben foglalkoztatnak, a teljes munkaidőben történő foglalkoztatás ideje alatt megszerzett fizetett éves szabadsága — anélkül, hogy lehetősége lett volna ehhez való jogával élni — csökken, illetve ezt a szabadságot már csak a fizetett szabadság helyettesítésére szolgáló, kisebb összegű juttatás formájában veheti igénybe.

                  2.

                  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 4. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint a szerződéses alkalmazottakról szóló, 2000. november 8-i tiroli tartományi törvény 2009. február 1-jéig hatályos változata 1. §-a (2) bekezdésének m) pontja, amely kizárja e törvény hatálya alól azon munkavállalókat, akiknek legfeljebb hat hónapos határozott időre szóló munkaszerződésük van, illetve akik csak alkalmi munkát végeznek.

                  3.

                  Az 1997. december 15-i 97/75/EK tanácsi irányelvvel módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a szülői szabadságról 1995. december 14-én kötött keretmegállapodás 2. szakaszának 6. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint a szerződéses alkalmazottakról szóló, 2000. november 8-i tiroli tartományi törvény 2009. február 1-jéig hatályos változata 60. §-ának utolsó mondata, amely szerint azok a munkavállalók, akik kétéves szülői szabadságot vesznek igénybe, e szabadság végén elveszítik azon fizetett éves szabadsághoz való jogukat, amelyet a gyermekük születését megelőző évben szereztek.

         (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: T-541/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Wedi kontra OHIM – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO) (Közösségi védjegy — Felszólalás — A felszólalás visszavonása — Okafogyottság)

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/29

         A Törvényszék 2014. április 2-i végzése – Wedi kontra OHIM – Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade (BALCO)
   (T-541/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság))
   2014/C 184/50
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Wedi GmbH (Emsdetten, Németország) (képviselő: O. Bischof ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben A. Pohlmann, később A. Schifko meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG (Herford, Németország) (képviselő: M. Wirtz ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Mehlhose Bauelemente für Dachrand + Fassade GmbH & Co. KG és a Wedi GmbH. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. szeptember 25-én hozott határozata (R 2255/2011–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A felperes és az alperes viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 46., 2013.2.16.


title: F-115/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2013. június 18-i végzése — Biwer és társai kontra Bizottság (Közszolgálat — Díjazás — Családi támogatások — Iskoláztatási támogatás — A biztosítás feltételei — Az egyéb forrásból származó, hasonló jellegű támogatás levonása — Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/47

         A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2013. június 18-i végzése — Biwer és társai kontra Bizottság
   (F-115/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Díjazás - Családi támogatások - Iskoláztatási támogatás - A biztosítás feltételei - Az egyéb forrásból származó, hasonló jellegű támogatás levonása - Nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)
   2013/C 252/82
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Jacques Biwer és társai (Bascharage, Luxemburg) (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely a felsősoktatásban részt vevő hallgatóknak valamely tagállamban nyújtott egyes pénzügyi támogatásokat a családi támogatásokkal megegyező jellegű támogatásoknak tekinti, és levonja e pénzügyi támogatásokat az e hallgatók tisztviselő szüleinek nyújtott iskoláztatási támogatásból.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék J. Biwer és a mellékletben megnevezett öt további felperes keresetét mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2.

               J. Biwer és a mellékletben megnevezett öt további felperes viselik saját költségeiket, és kötelesek viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29., 66. o.


title: T-168/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 4-i ítélete – Professional Tennis Registry kontra OHIM – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY közösségi ábrás védjegy bejelentése — Az RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. korábbi nemzeti és közösségi ábrás védjegy és az RPT European Registry of Professional Tennis korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség hiánya — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/25

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 4-i ítélete – Professional Tennis Registry kontra OHIM – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)
   (T-168/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY közösségi ábrás védjegy bejelentése - Az RPT Registro Profesional de Tenis, S.L. korábbi nemzeti és közösségi ábrás védjegy és az RPT European Registry of Professional Tennis korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   2009/C 90/40
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Dél-Karolina, Egyesült Államok) (képviselők: M. Vanhegan és B. Brandreth barristerek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Spanyolország) (képviselő: M. Zarobe ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsa által 2007. február 28-án a Registro Profesional de Tenis, SL és a Professional Tennis Registry, Inc. közötti felszólalási eljárás ügyében hozott, helyesbített határozat (R 1050/2005-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának (az R 1050/2005-1. sz. ügyben hozott) 2007. február 28-i helyesbített határozatát.

               2)

               Az OHIM viseli saját költségeit, valamint a Professional Tennis Registry, Inc. részéről felmerült költségeket.

               3)

               A Registro Profesional de Tenis, SL viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 170., 2007.7.21.


title: T-113/12. sz. ügy: 2012. március 5-én benyújtott kereset — Bial — Portela kontra OHIM — Probiotical (PROBIAL)

text:
               9.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/20

         2012. március 5-én benyújtott kereset — Bial — Portela kontra OHIM — Probiotical (PROBIAL)
   (T-113/12. sz. ügy)
   2012/C 165/35
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugália) (képviselők: B. Braga da Cruz és J. Pimenta ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Probiotical SpA (Novara, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2011. december 20-án, az R 1925/2010-4. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               kötelezze az alperest 2408128. sz. „PROBIAL” közösségi védjegy lajstromozásának megtagadására, és

               —

               a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a sötétkék és világoskék színű „PROBIAL” ábrás védjegy az 1., 5. és 31. osztályokba tartozó áruk vonatkozásában — 2408128. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 155284. sz. „Bial” portugál szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a „Bial” védjegy közismert Portugáliában; az 1400183. sz. „Bial” fekete-fehér közösségi ábrás védjegy a 3., 5. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában; a 2026481. sz. „Bial” fekete-fehér spanyol ábrás védjegy a 35. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában; a 490635. sz. standard írásjelekkel írt „Bial” nemzetközi védjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 868. sz. cégjelzés a „Bial” ábrás megjelölés vonatkozásában; 35157. sz. cégnév a „Bial” szó vonatkozásában; a 951. sz. logotípia a „Bial” ábrás megjelölés vonatkozásában

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó védjegyek között nem áll fenn az összetéveszthetőség mértékét elérő hasonlóság.


title: T-5/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 27-i végzése – Dánia kontra Bizottság ( Hatáskör átengedése )

text:
               30.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 237/8

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. június 27-i végzése – Dánia kontra Bizottság
   (T-5/06. sz. ügy) (1)

   („Hatáskör átengedése”)
   (2006/C 237/14)
   Az eljárás nyelve: dán
   Felek

      Felperes: Dán Királyság (képviselő: J Molde meghatalmazott)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Konstantinidis és H. Støvlbaek meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló 2002/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv mellékletének a műszaki haladáshoz való hozzáigazítás céljából történő módosításáról szóló, 2005. október 13-i 2005/717/EK bizottsági határozat (HL L 271., 48. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a T-5/06. sz. Dán Királyság kontra Bizottság ügyben hatáskörét átengedi annak érdekében, hogy a Bíróság a megsemmisítés iránti kérelem tárgyában határozhasson.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.