title: T-112/20. sz. ügy: 2020. február 20-án benyújtott kereset – Intis v EUIPO – Televes (TELEVEND)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/54

      2020. február 20-án benyújtott kereset – Intis v EUIPO – Televes (TELEVEND)
      (T-112/20. sz. ügy)
      (2020/C 137/84)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Intis d.o.o. (Zágráb, Horvátország) (képviselő: Nagy T. ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Televes, SA (Santiago de Compostela, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: TELEVEND európai uniós szóvédjegy – 15 547 871. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. december 12-én hozott határozata (R 1923/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdése a) pontjának a 8. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggő megsértése.


title: T-124/20. sz. ügy: 2020. február 25-én benyújtott kereset – M/S. Indeutsch International kontra EUIPO – Crafts Americana Group (Két párhuzamos vonal közötti halszálkaminta ábrázolása)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/54

      2020. február 25-én benyújtott kereset – M/S. Indeutsch International kontra EUIPO – Crafts Americana Group (Két párhuzamos vonal közötti halszálkaminta ábrázolása)
      (T-124/20. sz. ügy)
      (2020/C 137/85)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: M/S. Indeutsch International (Noida, India) (képviselők: D. Stone, A. Dykes, A. Leonelli, K. Hughes, Solicitors és S. Malynicz, QC)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Crafts Americana Group, Inc. (Vancouver, Washington, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Két párhuzamos vonal közötti halszálkaminta ábrázolása) – 8 884 264. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO fellebbezési nagytanácsának 2019. december 13-án hozott határozata (R 2672/2017-G. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeik, valamint a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  a megkülönböztető képesség vizsgálatának téves alkalmazása térbeli és hasonló védjegyek esetében.


title: T-564/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. február 6-i végzése – Bernis és társai kontra EKB

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/55

      A Törvényszék 2020. február 6-i végzése – Bernis és társai kontra EKB
      (T-564/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 137/86)
      Az eljárás nyelve: angol
      A tizedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: T-582/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. február 13-i végzése – Victoria’s Secret Stores Brand Management kontra EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/55

      A Törvényszék 2020. február 13-i végzése – Victoria’s Secret Stores Brand Management kontra EUIPO – Lacoste (LOVE PINK)
      (T-582/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 137/87)
      Az eljárás nyelve: francia
      A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 348., 2019.10.14.


title: T-155/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. március 31-i végzése – AP kontra FEI (Megsemmisítés és kártérítés iránti kereset – Közszolgálat – Az FEI személyi állománya – Az alkalmazott személyes okokból történő felmondása – Súlyos betegség miatti szabadság, melynek kezdete megelőzi a munkaszerződés megszűnésének az alkalmazott által választott időpontját – A felmondás visszavonása iránt a munkaszerződés megszűnésének az alkalmazott által választott időpontja után előterjesztett kérelem – A felmondás visszamenőleges visszavonása elfogadásának FEI általi megtagadása – A munkaszerződés megszűnési időpontjának a betegszabadság miatti elhalasztása – Az FEI személyzeti szabályzata 33. cikkének alkalmazhatósága – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/14

      A Törvényszék 2020. március 31-i végzése – AP kontra FEI
      (T-155/19. sz. ügy) (1)

      (Megsemmisítés és kártérítés iránti kereset - Közszolgálat - Az FEI személyi állománya - Az alkalmazott személyes okokból történő felmondása - Súlyos betegség miatti szabadság, melynek kezdete megelőzi a munkaszerződés megszűnésének az alkalmazott által választott időpontját - A felmondás visszavonása iránt a munkaszerződés megszűnésének az alkalmazott által választott időpontja után előterjesztett kérelem - A felmondás visszamenőleges visszavonása elfogadásának FEI általi megtagadása - A munkaszerződés megszűnési időpontjának a betegszabadság miatti elhalasztása - Az FEI személyzeti szabályzata 33. cikkének alkalmazhatósága - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset)
      (2020/C 191/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: AP (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Alap (képviselők: M. Leander, N. Panayotopoulos és F. Dascalescu meghatalmazottak, segítőjük P-E. Partsch és T. Evans ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken és az Európai Unió Bírósága alapokmányának 50a. cikkén alapuló és egyrészt az FEI 2018. augusztus 30-i és október 3-i, a felperes 2018. június 20-i kérelmét elutasító leveleinek megsemmisítése, másrészt az FEI arra való kötelezése iránti kérelem, hogy fizesse ki a felperesnek az FEI személyzeti szabályzatának 33. cikke szerinti juttatásokat, harmadrészt pedig a felperest állítólagosan ért nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék AP-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 155., 2019.5.6.


title: C-682/19. P.. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-917/16. REV. sz., BP kontra FRA ügyben 2019. július 11-én hozott végzése ellen BP által 2019. szeptember 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-917/16. REV. sz., BP kontra FRA ügyben 2019. július 11-én hozott végzése ellen BP által 2019. szeptember 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-682/19. P.. sz. ügy)
      (2020/C 201/03)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: BP (képviselő: E. Lazar ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége
      A Bíróság (nyolcadik tanács) a 2020. március 19-i végzésben megállapította, hogy a fellebbezés részben elfogadhatatlan, és részben nyilvánvalóan megalapozatlan.
      A fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-779/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mikrokasa S. A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty kontra XO (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – Fogyasztói hitelmegállapodások – 2008/48/EK irányelv – A 3. cikk g) pontja, a 10. cikk (2) bekezdése és a 22. cikk(1) bekezdése – A harmonizáció szintje – A „hitel nem kamatjellegű költségének” fogalma – 93/13/EGK irányelv – Az 1. cikk (2) bekezdése – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – A hitel nem kamatjellegű teljes költségének felső határa – Kötelező törvényi és rendeleti rendelkezéseket tükröző szerződési feltételek – Kizártság)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/15

      A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mikrokasa S. A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty kontra XO
      (C-779/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - Fogyasztói hitelmegállapodások - 2008/48/EK irányelv - A 3. cikk g) pontja, a 10. cikk (2) bekezdése és a 22. cikk(1) bekezdése - A harmonizáció szintje - A „hitel nem kamatjellegű költségének” fogalma - 93/13/EGK irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdése - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - A hitel nem kamatjellegű teljes költségének felső határa - Kötelező törvényi és rendeleti rendelkezéseket tükröző szerződési feltételek - Kizártság)
      (2020/C 215/17)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy w Siemianowicach Śląskich

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Mikrokasa S. A., Revenue Niestandaryzowany Sekurytyzacyjny Fundusz Inwestycyjny Zamknięty

         Alperes: XO

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének g) pontját, 10. cikkének (2) bekezdését és 22. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a hitel fogyasztó részére felszámítható nem kamatjellegű költségeinek maximális összegére vonatkozó számítási módszert ír elő, feltéve hogy e szabályozás nem vezet be a hitel e nem kamatjellegű költségére vonatkozóan az említett 10. cikk (2) bekezdésében előírt kötelezettségeken túl további tájékoztatási kötelezettségeket.

                  2)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nincs kizárva ezen irányelv hatálya alól az olyan szerződési feltétel, amely a hitel nem kamatjellegű költségét a nemzeti rendelkezések által előírt felső határ tiszteletben tartásával határozza meg, anélkül hogy szükségszerűen figyelembe venné a ténylegesen felmerült költségeket.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13


title: C-2/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A. P. elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – 2008/947/IB kerethatározat – Az ítéletek és a próbaidőt megállapító határozatok kölcsönös elismerése – Hatály – Próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet – Próbaidő alatti magatartási szabályok – Újabb bűncselekmény elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség – Törvényi kötelezettség)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/17

      A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A. P. elleni büntetőeljárás
      (C-2/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2008/947/IB kerethatározat - Az ítéletek és a próbaidőt megállapító határozatok kölcsönös elismerése - Hatály - Próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztés-büntetést kiszabó ítélet - Próbaidő alatti magatartási szabályok - Újabb bűncselekmény elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó kötelezettség - Törvényi kötelezettség)
      (2020/C 215/19)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Riigikohus

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      A. P.

         Rendelkező rész

      A kölcsönös elismerés elvének az ítéletekre és próbaidőt megállapító határozatokra való, a próbaidő alatti magatartási szabályok és alternatív szankciók felügyelete céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/947/IB tanácsi kerethatározat 4. cikke (2) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e kerethatározat hatálya alá tartozik a szabadságvesztés-büntetést kiszabó olyan ítélet elismerése, amelynek végrehajtását kizárólag azzal a feltétellel függesztik fel, hogy a próbaidő alatt az elítéltnek tiszteletben kell tartania az újabb bűncselekmény elkövetésétől való tartózkodásra vonatkozó törvényi kötelezettséget, feltéve hogy e törvényi kötelezettség kitűnik az ítéletből vagy az ítélet alapján hozott, próbaidőt megállapító határozatból, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 93., 2019.3.11


title: C-66/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Landgericht Saarbrücken [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JC kontra Kreissparkasse Saarlouis (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2008/48/EK irányelv – Fogyasztói hitelmegállapodások – Elállási jog – Az e jog gyakorlására vonatkozó határidő – A szerződésben feltüntetendő információkra vonatkozó követelmények – Olyan tájékoztató, amely a nemzeti rendelkezésekre utaló hivatkozások sorára szorítkozik)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/17

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Landgericht Saarbrücken [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – JC kontra Kreissparkasse Saarlouis
      (C-66/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2008/48/EK irányelv - Fogyasztói hitelmegállapodások - Elállási jog - Az e jog gyakorlására vonatkozó határidő - A szerződésben feltüntetendő információkra vonatkozó követelmények - Olyan tájékoztató, amely a nemzeti rendelkezésekre utaló hivatkozások sorára szorítkozik)
      (2020/C 215/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Saarbrücken

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JC

         Alperes: Kreissparkasse Saarlouis

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikke (2) bekezdésének p) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés alapján az elállásra nyitva álló határidő számításának az ezen irányelv 14. cikke (1) bekezdése második albekezdésében előírt részletes szabályait a hitelmegállapodásban világos és egyértelmű módon feltüntetendő információk között kell szerepeltetni.

                  2)

                  A 2008/48 irányelv 10. cikke (2) bekezdésének p) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely hitelmegállapodás az ezen irányelv 10. cikkében említett információk tekintetében olyan nemzeti rendelkezésre hivatkozik, amely maga is a szóban forgó tagállam jogának más rendelkezéseire való hivatkozást tartalmaz.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15


title: C-94/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – San Domenico Vetraria SpA kontra Agenzia delle Entrate (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (Héa) – 77/388/EGK hatodik irányelv – A 2. és a 6. cikk – Hatály – Adóköteles ügyletek – Ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtás – Személyzetnek az anyavállalat által a leányvállalathoz történő kirendelése – A leányvállalat által a felmerült költségekre korlátozott visszatérítés)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/18

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – San Domenico Vetraria SpA kontra Agenzia delle Entrate
      (C-94/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (Héa) - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 2. és a 6. cikk - Hatály - Adóköteles ügyletek - Ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtás - Személyzetnek az anyavállalat által a leányvállalathoz történő kirendelése - A leányvállalat által a felmerült költségekre korlátozott visszatérítés)
      (2020/C 215/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: San Domenico Vetraria SpA

         Alperes: Agenzia delle Entrate

         Az eljárásban részt vesz: Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Rendelkező rész

      A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a hozzáadottérték-adó szempontjából nem releváns az anyavállalat által személyzetnek a leányvállalata részére történő olyan kölcsönzése vagy kirendelése, amely csupán az ehhez kapcsolódó költségek visszatérítése ellenében valósul meg, amennyiben egyrészt a leányvállalat által az anyavállalata javára fizetett összegek, másrészt pedig e kölcsön vagy kirendelés kölcsönösen függenek egymástól.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-192/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Gerechtshof Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rensen Shipbuilding BV (Előzetes döntéshozatal – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 8901 vámtarifaszám – Hajótestek – Tengeri hajózás – Tengerjárásra szánt hajók – Fogalom)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/19

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Gerechtshof Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rensen Shipbuilding BV
      (C-192/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 8901 vámtarifaszám - Hajótestek - Tengeri hajózás - Tengerjárásra szánt hajók - Fogalom)
      (2020/C 215/23)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Gerechtshof Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rensen Shipbuilding BV

         Az eljárásban részt vesz: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam

         Rendelkező rész

      A 2008. szeptember 19-i 1031/2008/EK bizottsági rendeletből eredő változat szerinti, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet 89. árucsoportjára vonatkozó 1. kiegészítő megjegyzést úgy kell értelmezni, hogy nem tartoznak az e kiegészítő megjegyzésben szereplő „tengerjárásra szánt hajók” fogalma alá azok a hajók, amelyek az építésükhöz kapcsolódó tulajdonságaik miatt a parttól számított csupán 21 tengeri mérföldre tudnak hajózni rossz időjárási körülmények esetén.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13


title: C-123/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ferrari SpA kontra Mansory Design & Holding GmbH, WH

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/20

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. március 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ferrari SpA kontra Mansory Design & Holding GmbH, WH
      (C-123/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ferrari SpA

         Alperes: Mansory Design & Holding GmbH, WH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Részesülhetnek-e 6/2002/EK rendelet (1) 11. cikkének (1) bekezdése és (2) bekezdésének első mondata szerinti lajstromozás nélküli közösségi formatervezésiminta-oltalomban a termék egyes részei a termék egésze ábrázolásának nyilvánosságra jutása révén?

                  2.

                  Amennyiben az első kérdésre igenlő a válasz:
                  Milyen jogi mércét kell az egyéni jelleg 6/2002/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja és 6. cikke (1) bekezdése szerinti vizsgálatának keretében az összbenyomás meghatározása céljából azon alkotóelem esetében alkalmazni, amely – mint például a gépjármű karosszéria része – összetett termékbe kerül beillesztésre? Figyelembe lehet-e különösen azt venni, hogy a tájékozott használó képzetében az alkotóelem megjelenése nem egyezik meg teljes mértékben az összetett termék megjelenésével, hanem bizonyos formai önállóságot és egységet mutat, ami a teljes formától független esztétikai összbenyomás megállapítását teszi lehetővé?

         (1)  A közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12-i 6/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 3., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.).


title: C-136/20. sz. ügy: A Zalaegerszegi Járásbíróság (Magyarország) által 2020. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LU elleni büntetőeljárás

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/21

      A Zalaegerszegi Járásbíróság (Magyarország) által 2020. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LU elleni büntetőeljárás
      (C-136/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/26)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Zalaegerszegi Járásbíróság

         Az alapeljárás fele

      LU

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Tanácsának a kölcsönös elismerés elvének a pénzbüntetésekre való alkalmazásáról szóló 2005/214/IB kerethatározata (1) 5. cikkének (1) bekezdésében foglalt szabályt, hogy az ott felsorolt magatartásformáknak a kibocsátó tagállam általi megjelölése esetén a végrehajtó tagállami hatóságnak semmilyen további mérlegelési lehetősége nincs a végrehajtás megtagadhatósága tekintetében, azt végre kell hajtania?

                  2)

                  Amennyiben az előbbi kérdést nemmel lehet megválaszolni, úgy helyezkedhet-e a végrehajtó tagállami hatóság arra az álláspontra, hogy a kibocsátó tagállam határozatában megjelölt magatartás nem felel meg a felsorolásban leírt magatartásnak?

         (1)  HL 2005., L 76., 16. o.


title: C-126/20. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2020. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland vertreten durch das Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/20

      A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2020. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ExxonMobil Production Deutschland GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland vertreten durch das Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle
      (C-126/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ExxonMobil Production Deutschland GmbH

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland vertreten durch das Umweltbundesamt Deutsche Emissionshandelsstelle

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A földgáz-feldolgozással összefüggésben (savanyú gáz formájában) az úgynevezett Claus-eljárás keretében, a földgázban található CO2-nek a gázkeverékből történő kivonásakor a légkörbe juttatott CO2 esetén olyan kibocsátásról van-e szó, amely a 2011/278/EU bizottsági határozat (1) 3. cikke h) pontjának első mondata értelmében a 3. cikk h) pontjának v. alpontjában említett folyamatból származik?

                  2)

                  A 2011/278/EU bizottsági határozat 3. cikke h) pontjának első mondata értelmében vett CO2-kibocsátás „származhat-e” olyan folyamatból, amely során a nyersanyagban található CO2–t juttatják a légkörbe anélkül, hogy e folyamat keretében további CO2 keletkezne, vagy ez az előírás megköveteli, hogy a légkörbe juttatott CO2 eleve a folyamat eredményeképpen keletkezzen?

                  3)

                  A 2011/278/EU bizottsági határozat 3. cikke h) pontjának v. alpontja értelmében vett széntartalmú nyersanyag „felhasználásáról” van-e szó, ha az úgynevezett Claus-eljárás során a természetben előforduló földgázt kén előállításához használják fel, és ennek során a földgázban található CO2–t a légkörbe juttatják, anélkül, hogy a földgázban található CO2 a folyamatban végbemenő kémiai reakcióban részt venne, vagy a „felhasználás” fogalma szükségszerűen megköveteli, hogy a szén a végbemenő kémiai reakcióban részt vegyen, illetve ahhoz akár szükséges legyen?

                  4)

                  Az első három kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Ha a kibocsátás-kereskedelmi rendszerben való részvételi kötelezettség hatálya alá tartozó létesítmény mind a hő-referenciaértékkel rendelkező létesítményrész, mind a technológiai kibocsátásokkal rendelkező létesítményrész létesítése tényállási feltételeit teljesíti, akkor melyik referenciaérték szerint történik a kibocsátási egységek ingyenes kiosztása? A hő-referenciaérték szerinti kiosztási igény elsőbbséget élvez a technológiai kibocsátások szerinti igényhez képest, vagy a technológiai kibocsátások szerinti igény élvez elsőbbséget a specialitás okán a hő-referenciaértékkel és a tüzelőanyag-referenciaértékkel szemben?

                  5)

                  Az első négy kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A harmadik kereskedési időszakra vonatkozó kibocsátási egységek ingyenes többletkiosztására vonatkozó igények teljesíthetők-e a harmadik kereskedési időszak végét követően a negyedik kereskedési időszak egységeivel, ha a kiosztásra vonatkozó ilyen igény fennállását a bíróság csak a harmadik kereskedési időszak lejártát követően állapítja meg, vagy a harmadik kereskedési időszak végével a még nem teljesített, kiosztásra vonatkozó igények megszűnnek?

         (1)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (HL 2011. L 130., 1. o.).


title: C-147/20. sz. ügy: A Landgericht Hamburg (Németország) által 2020. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Novartis Pharma GmbH kontra Abacus Medicine A/S

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/22

      A Landgericht Hamburg (Németország) által 2020. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Novartis Pharma GmbH kontra Abacus Medicine A/S
      (C-147/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Novartis Pharma GmbH

         Alperes: Abacus Medicine A/S

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Eredményezheti-e az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében a piac mesterséges elzárását, ha az eredeti külső csomagoláson található, a 2001/83/EK irányelv (1) 54. cikkének o) pontjában és 47a. cikkében előírt biztonsági elemeket ezen eredeti csomagolás megtartása mellett a párhuzamos forgalmazó – a 2001/83 irányelv 47a. cikke (1) bekezdésének b) pontjára tekintettel – csak oly módon tudja kicserélni, hogy az eredeti biztonsági elemek részben vagy egészben történő eltávolítását és/vagy letakarását követően a csomagolás felnyitásának látható nyomai maradnak?

                  2)

                  Az első kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy a felnyitás nyomai csak azt követően válnak láthatóvá, hogy a gyógyszerkészítményt a kereskedők és/vagy gyógyszerek forgalmazására jogosult személyek, például gyógyszertárak – eleget téve az (EU) 2016/161 rendelet (2) 10., 24. és 30. cikke szerinti kötelezettségüknek – alaposan ellenőrizték, vagy elegendő, ha e nyomok már felületes átvizsgálással is észrevehetőek?

                  3)

                  Az első kérdés megválaszolása szempontjából van-e jelentősége annak, hogy a felnyitás nyomai csak azt követően válnak láthatóvá, hogy a gyógyszer csomagolását például egy beteg felnyitja?

                  4)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2016/161 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy aszerint a 2016/161 rendelet 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében az egyedi azonosítót tartalmazó vonalkódot közvetlenül a csomagolásra kell nyomtatni, azaz a 2016/161 rendelet 5. cikke (3) bekezdésének nem felel meg, ha a párhuzamos forgalmazó az egyedi azonosítót egy további külső címke segítségével helyezi el a külső csomagoláson?

         (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.).

         (2)  A 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek külső csomagolásán elhelyezendő biztonsági elemekre vonatkozó részletes szabályok meghatározása tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2015. október 2-i 2016/161/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2016. L 32., 1. o.).


title: C-153/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-19/18. sz., Litvánia kontra Bizottság ügyben 2020. január 22-én hozott ítélete ellen a Litván Köztársaság által 2020. március 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/23

      A Törvényszék (második tanács) T-19/18. sz., Litvánia kontra Bizottság ügyben 2020. január 22-én hozott ítélete ellen a Litván Köztársaság által 2020. március 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-153/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 215/28)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Fellebbező: Litván Köztársaság (képviselők: R. Dzikovič és K. Dieninio)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Cseh Köztársaság

         A fellebbező kérelmei

                  1)

                  a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2020. január 22-i T-19/18. sz., Litvánia kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét (EU:T:2020:4), amelyben az elutasította a Litván Köztársaság által az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozat megsemmisítése iránt benyújtott keresetet;

                  2)

                  a Bíróság utalja vissza az ügyet a Törvényszékhez, vagy a fellebbezésben ismertetett indokok alapján maga hozzon határozatot, és érdemben bírálja el az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozat megsemmisítését;

                  3)

                  a Bíróság az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Litván Köztársaság azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-19/18. sz. ítéletét (a továbbiakban: megtámadott ítélet), keresetét pedig a következő jogalapokra alapítja:

                  (1)

                  a Törvényszék tévesen értelmezte a 65/2011 rendelet (1) 24. cikkének (1) bekezdését, továbbá az ítélet tekintetében nem teljesítette az indokolási kötelezettséget, mivel amikor a megtámadott ítélet 61–80. pontjában határozott az annak megállapítása érdekében alkalmazott kritériumokról, hogy a felperesek kkv-knak minősülnek-e, nem támasztotta alá pontosan és egyértelműen az ítélete alapjául szolgáló indokokat;

                  (2)

                  a Törvényszék megsértette az EUMSZ 256. cikk (2) bekezdését és a jogbiztonság elvét, mivel a megtámadott ítélet 81–90. pontjában a nagy kockázatú projektek ellenőrzésének hatékonysága vonatkozásában a Bíróság számos korábbi, hasonló ügyben hozott ítéletével ellentétesen határozott, és tévesen értékelte a bizonyítékokat, mivel a megtámadott ítélet 88–92. pontjában nem állapította meg megfelelően a tényállást;

                  (3)

                  a Törvényszék tévesen értelmezte a 65/2011 rendelet 26. cikkét, és elferdítette a bizonyítékokat, mivel amikor a megtámadott ítélet 178–188. pontjában a helyszíni ellenőrzésekre vonatkozó minőségi kritériumokról határozott, ellenmondó indokolást alkalmazott, ezáltal indokolatlanul kiterjesztette a 65/2011 rendelet 26. cikkét, továbbá a megtámadott ítélet 181. és 191. pontjában tévesen értékelte a bizonyítékokat;

                  (4)

                  a Törvényszék megsértette az EUMSZ 263. és EUMSZ 256. cikket, és tévesen értékelte a bizonyítékokat, mivel a megtámadott ítélet 195–212. pontjában nem vizsgálta, hogy a Bizottság által a projekthez kapcsolódó költségek ellenőrzésének elégtelenségére vonatkozóan nyújtott információk valószerűek, megbízhatók és koherensek voltak-e, ez pedig a Bizottság határozata jogszerűségének felülvizsgálata tekintetében hibának minősül.

         (1)  A vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2011. január 27-i 65/2011/EU bizottsági rendelet (HL 2011. L 25., 8. o.; helyesbítés: HL 2011. L 201., 20. o.).


title: C-511/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lintner Györgyné kontra UniCredit Bank Hungary Zrt. (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 93/13/EGK irányelv – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – Devizában nyilvántartott kölcsönszerződés – A 4. cikk (1) bekezdése – A keresettel támadott feltétel tisztességtelen jellegének értékelése céljából a szerződés összes többi feltételének figyelembevétele – A 6. cikk (1) bekezdése – A szerződésben foglalt feltételek tisztességtelen jellegének a nemzeti bíróság által hivatalból történő vizsgálata – Terjedelem)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/2

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lintner Györgyné kontra UniCredit Bank Hungary Zrt.
      (C-511/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - Devizában nyilvántartott kölcsönszerződés - A 4. cikk (1) bekezdése - A keresettel támadott feltétel tisztességtelen jellegének értékelése céljából a szerződés összes többi feltételének figyelembevétele - A 6. cikk (1) bekezdése - A szerződésben foglalt feltételek tisztességtelen jellegének a nemzeti bíróság által hivatalból történő vizsgálata - Terjedelem)
      (2020/C 215/02)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Lintner Györgyné

         Alperes: UniCredit Bank Hungary Zrt.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az a nemzeti bíróság, amely a fogyasztó által annak megállapítása iránt indított kereset tárgyában jár el, hogy az e fogyasztó által az eladóval vagy szolgáltatóval megkötött szerződésben foglalt bizonyos feltételek tisztességtelenek, nem köteles hivatalból és egyenként megvizsgálni az összes többi olyan szerződési feltételt, amelyeket e fogyasztó keresettel nem támadott, annak vizsgálata érdekében, hogy e feltételek tisztességteleneknek minősülnek-e, hanem csak azokat a feltételeket köteles megvizsgálni, amelyek kapcsolódnak a jogvitának a felek által meghatározott tárgyához, amint rendelkezésére állnak az ehhez szükséges – adott esetben bizonyításfelvétellel kiegészített – jogi és ténybeli elemek.

                  2)

                  A 93/13 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy jóllehet a fogyasztó követeléseinek alapjául szolgáló szerződési feltétel tisztességtelen jellegének értékeléséhez figyelembe kell venni a fogyasztó és az eladó vagy szolgáltató által megkötött szerződés összes többi feltételét, e figyelembevétel önmagában nem vonja maga után az eljáró nemzeti bíróság azon kötelezettségét, hogy hivatalból vizsgálja meg ezen összes feltétel esetlegesen tisztességtelen jellegét.

         (1)  HL C 402., 2017.11.27.


title: C-56/18. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Lengyel Köztársaság (Fellebbezés – Állami támogatások – Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése – Beruházási támogatás – Működési támogatás – Repülőtéri infrastruktúrák – Gdynia és Kosakowo települések által a Gdynia-Kosakowo repülőtér átalakítása javára nyújtott közfinanszírozás – Az Európai Bizottság határozata – A belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatás – A támogatás visszatéríttetésének elrendelése – Az Európai Unió Törvényszéke általi megsemmisítés – Lényeges eljárási szabály – Az érintett felek eljárási jogai)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/3

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 11-i ítélete – Európai Bizottság kontra Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Lengyel Köztársaság
      (C-56/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése - Beruházási támogatás - Működési támogatás - Repülőtéri infrastruktúrák - Gdynia és Kosakowo települések által a Gdynia-Kosakowo repülőtér átalakítása javára nyújtott közfinanszírozás - Az Európai Bizottság határozata - A belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatás - A támogatás visszatéríttetésének elrendelése - Az Európai Unió Törvényszéke általi megsemmisítés - Lényeges eljárási szabály - Az érintett felek eljárási jogai)
      (2020/C 215/03)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: K. Herrmann, D. Recchia és S. Noë meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (képviselők: T. Koncewicz adwokat, M. Le Berre ügyvéd, K. Gruszecka-Spychała és P. Rosiak radcowie prawni); Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna és M. Rzotkiewicz meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének a Gmina Miasto Gdynia és Port Lotniczy Gdynia Kosakowo kontra Bizottság ügyben 2017. november 17-én hozott ítéletét (T-263/15. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a megsemmisítés iránti kereset hatodik jogalapjának harmadik kifogását elutasítja annyiban, amennyiben e kifogás a jelen ügyben érdekelt felek eljárási jogainak azáltal való megsértésén alapul, hogy ez utóbbiaknak az SA.35388 (13/C) (korábbi 13/NN és korábbi 12/N) számú, Lengyelország által hozott intézkedésről – a Gdynia-Kosakowo repülőtér létrehozása – szóló, 2015. február 26-i (EU) 2015/1586 bizottsági határozat elfogadását megelőzően nem volt lehetőségük arra, hogy nyilatkozzanak a „Repülőtereknek és a légitársaságoknak nyújtott állami támogatások” címet viselő bizottsági iránymutatás relevanciája kapcsán.

                  3)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé, hogy az határozzon egyrészt a megsemmisítés iránti kereset hatodik jogalapja harmadik kifogásának azon szempontjairól, amelyek tekintetében az Európai Unió Törvényszékének a Gmina Miasto Gdynia és Port Lotniczy Gdynia Kosakowo kontra Bizottság ügyben 2017. november 17-én hozott ítéletétében (T-263/15. sz. ügy) nem foglalt állást, másrészt pedig e kereset első, második, harmadik, negyedik és ötödik jogalapjáról.

                  4)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30


title: C-160/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X BV kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal – Vámunió és Közös Vámtarifa – 1234/2007/EK rendelet – 1484/95/EK rendelet – A Brazíliából származó fagyasztott baromfihús behozatala – A kiegészítő behozatali vámok utólagos beszedése – Ellenőrzési mechanizmus – A kiegészítő vámok kiszámításának módszere)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/3

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X BV kontra Staatssecretaris van Financiën
      (C-160/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió és Közös Vámtarifa - 1234/2007/EK rendelet - 1484/95/EK rendelet - A Brazíliából származó fagyasztott baromfihús behozatala - A kiegészítő behozatali vámok utólagos beszedése - Ellenőrzési mechanizmus - A kiegészítő vámok kiszámításának módszere)
      (2020/C 215/04)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X BV

         Alperes: Staatssecretaris van Financiën

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2010. március 24-i 248/2010/EU bizottsági rendelettel módosított, a baromfihús- és tojáságazatra, valamint a tojásalbuminra vonatkozó kiegészítőimportvám-rendszer végrehajtására és a kiegészítő importvám megállapítására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint a 163/67/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1995. június 28-i 1484/95/EK bizottsági rendelet 3. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az a körülmény, hogy az Unióba importált árukat veszteségesen, vagyis a vámáru-nyilatkozatban szereplő CIF-importárnál alacsonyabb áron értékesítették, önmagában nem elegendő annak megállapításához, hogy CIF-importár nem bizonyul valódinak, ha az importőr bizonyítja, hogy az említett áruk szállításának lebonyolítására vonatkozó valamennyi feltétel alátámasztja ezen ár valódiságát.

                  2)

                  A 248/2010 rendelettel módosított 1484/95 rendelet 3. cikkének (5) bekezdését és 4. cikkét úgy kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha az importőrnek nem állt módjában bizonyítani a vámáru-nyilatkozatban szereplő CIF-importár valódiságát, a vámhatóságoknak a kiegészítő vámok alkalmazása során figyelmen kívül kell hagyniuk ezt az árat, és az 1996. december 19-i 82/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 29–31. cikkében előírt, az importált áruk vámértékének meghatározására szolgáló módszereket kell alkalmazniuk.

         (1)  HL C 182., 2018.5.28.


title: C-215/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (az Obvodní soud pro Prahu 8 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Libuše Králová kontra Primera Air Scandinavia (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 44/2001/EK rendelet – Az 5. cikk 1. pontja – Szerződésekre vonatkozó joghatóság – 15 – 17. cikk – Joghatóság fogyasztói szerződések esetén – 261/2004/EK rendelet – 6. és 7. cikk – Kártalanításhoz való jog a járat jelentős késése esetén – Az utas és valamely utazásszervező között létrejött, utazást és szállást is magában foglaló szállítási szerződés – Az e szerződéses jogviszonyban félként részt nem vevő fuvarozóval szemben indított kártalanítás iránti kereset – 90/314/EGK irányelv – Utazási csomag)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/4

      A Bíróság (első tanács) 2020. március 26-i ítélete (az Obvodní soud pro Prahu 8 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Libuše Králová kontra Primera Air Scandinavia
      (C-215/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben - 44/2001/EK rendelet - Az 5. cikk 1. pontja - Szerződésekre vonatkozó joghatóság - 15 – 17. cikk - Joghatóság fogyasztói szerződések esetén - 261/2004/EK rendelet - 6. és 7. cikk - Kártalanításhoz való jog a járat jelentős késése esetén - Az utas és valamely utazásszervező között létrejött, utazást és szállást is magában foglaló szállítási szerződés - Az e szerződéses jogviszonyban félként részt nem vevő fuvarozóval szemben indított kártalanítás iránti kereset - 90/314/EGK irányelv - Utazási csomag)
      (2020/C 215/05)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Obvodní soud pro Prahu 8

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Libuše Králová

         Alperes: Primera Air Scandinavia

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú [helyesen: jelentős] késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet akként kell értelmezni, hogy egy háromórás vagy azt meghaladó késéssel érintett légi járat utasa e rendelet 6. és 7. cikke címén benyújthat kártalanítás iránti keresetet az üzemeltető légi fuvarozóval szemben, akkor is, ha ez az utas és ez a légi fuvarozó egymással nem kötött szerződést, és a szóban forgó járat a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartozó utazási csomag részét képezi.

                  2)

                  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 5. cikkének 1. pontját akként kell értelmezni, hogy a 261/2004 rendelet alapján egy utas által az üzemeltető légi fuvarozóval szemben benyújtott kártalanítás iránti kereset az e rendelkezés értelmében vett „szerződéssel vagy szerződéses igénnyel kapcsolatos ügy” fogalma alá tartozik akkor is, ha e felek egyáltalán nem kötöttek szerződést egymással, és az e légi fuvarozó által üzemeltetett járat harmadik személlyel kötött, szállást is magában foglaló utazási csomagra vonatkozó szerződésben szerepelt.

                  3)

                  A 44/2001 rendelet 15–17. cikkét akként kell értelmezni, hogy egy utas által, az üzemeltető légi fuvarozóval szemben – amellyel ezen utas nem kötött szerződést – benyújtott kártalanítás iránti kereset nem tartozik ezen, a fogyasztói szerződések tárgyában fennálló különleges joghatóságra vonatkozó cikkek hatálya alá.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4


title: C-244/18. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. március 26-i ítélete – Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Állami támogatások – Tőkeinjekció és állami kezességvállalások – Az állami támogatás fogalma – Az „előny” fogalma – A piacgazdasági magánszereplő elve – A magánbefektető kritériuma – Az Európai Bizottságra háruló, gondos és pártatlan vizsgálatra vonatkozó kötelezettség – Bírósági felülvizsgálat – Bizonyítási teher – A „nehéz helyzetben lévő vállalkozás” fogalma – A megmentéshez és szerkezetátalakításhoz nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás – A kezességvállalásról szóló közlemény – 2011. évi ideiglenes keretrendszer – A visszatéríttetendő támogatás összege – A Bizottságra és az Európai Unió Törvényszékére háruló indokolási kötelezettség)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/5

      A Bíróság (második tanács) 2020. március 26-i ítélete – Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE kontra Európai Bizottság
      (C-244/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Tőkeinjekció és állami kezességvállalások - Az állami támogatás fogalma - Az „előny” fogalma - A piacgazdasági magánszereplő elve - A magánbefektető kritériuma - Az Európai Bizottságra háruló, gondos és pártatlan vizsgálatra vonatkozó kötelezettség - Bírósági felülvizsgálat - Bizonyítási teher - A „nehéz helyzetben lévő vállalkozás” fogalma - A megmentéshez és szerkezetátalakításhoz nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás - A kezességvállalásról szóló közlemény - 2011. évi ideiglenes keretrendszer - A visszatéríttetendő támogatás összege - A Bizottságra és az Európai Unió Törvényszékére háruló indokolási kötelezettség)
      (2020/C 215/06)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (képviselők: I. Drillerakis, E. Rantos, N. Korogiannakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou és G. Psaroudakis dikigoroi)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier és A. Bouchagiar meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének 2018. február 1-jei Larko kontra Bizottság ítéletét (T-423/14, EU:T:2018:57) abban a részében, amelyben ezen ítélettel a Törvényszék elutasította a kereset első jogalapjának első részét, amennyiben az azon garanciára vonatkozik, amelyet a görög állam a 2008. év folyamán a Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE számára biztosított, és amely az ATE Bank által e társaság részére nyújtott 30 millió euró összegű kölcsönre vonatkozik.

                  2)

                  A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  4)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4.


title: C-314/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SF ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2002/584/IB kerethatározat – Európai elfogatóparancs – Az 5. cikk 3. pontja – Azon feltételhez kötött átadás, hogy az érintett személyt szállítsák vissza a végrehajtó tagállamba, hogy ott töltse le a kibocsátó tagállamban rá kiszabott szabadságvesztés-büntetést vagy szabadságelvonással járó intézkedést – A visszaszállítás időpontja – 2008/909/IB kerethatározat – A 3. cikk (3) bekezdése – Hatály – 8. cikk – A kibocsátó államban hozott büntető ítélet átalakítása – 25. cikk – A büntető ítéletnek a 2002/584/IB kerethatározat 5. cikkének 3. pontja keretében való végrehajtása)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/6

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SF ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-314/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - Az 5. cikk 3. pontja - Azon feltételhez kötött átadás, hogy az érintett személyt szállítsák vissza a végrehajtó tagállamba, hogy ott töltse le a kibocsátó tagállamban rá kiszabott szabadságvesztés-büntetést vagy szabadságelvonással járó intézkedést - A visszaszállítás időpontja - 2008/909/IB kerethatározat - A 3. cikk (3) bekezdése - Hatály - 8. cikk - A kibocsátó államban hozott büntető ítélet átalakítása - 25. cikk - A büntető ítéletnek a 2002/584/IB kerethatározat 5. cikkének 3. pontja keretében való végrehajtása)
      (2020/C 215/07)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás résztvevője

      SF

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 5. cikkének az e kerethatározat 1. cikkének (3) bekezdésével, valamint a 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, a kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés-büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB kerethatározat 1. cikkének a) pontjával, 3. cikkének (3) és (4) bekezdésével és 25. cikkével összefüggésben értelmezett 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy amikor a végrehajtó tagállam az e tagállam állampolgárságával rendelkező vagy e tagállamban lakóhellyel rendelkező azon személy átadását, akivel szemben büntetőeljárás lefolytatása céljából európai elfogatóparancsot bocsátottak ki, azon feltételhez köti, hogy e személyt meghallgatását követően visszaszállítják a végrehajtó tagállamba, hogy ott töltse le a kibocsátó tagállamban rá kiszabott szabadságvesztés-büntetést vagy szabadságelvonással járó intézkedést, e tagállam azonnal köteles e visszaszállításra, amint az elmarasztaló határozat jogerőssé vált, kivéve, ha az érintett személy védelemhez való jogának tiszteletben tartásával vagy a megfelelő igazságszolgáltatással kapcsolatos konkrét indokok elengedhetetlenné teszik e személynek az említett államban való jelenlétét mindaddig, amíg véglegesen nem határoznak az európai elfogatóparancs alapjául szolgáló bűncselekménnyel kapcsolatos büntetőeljárásba illeszkedő minden más eljárási szakaszban is.

                  2)

                  A 2009/299 kerethatározattal módosított, 2008/909 kerethatározat 25. cikkét úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a büntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása a 2009/299 kerethatározattal módosított, 2002/584 kerethatározat 5. cikkének 3. pontjában előírt feltételtől függ, a végrehajtó tagállam a kibocsátó tagállamban az érintett személlyel szemben kiszabott szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából e büntetés időtartamát kizárólag a 2009/299 kerethatározattal módosított, 2008/909 kerethatározat 8. cikkének (2) bekezdésében előírt szigorú feltételek között igazíthatja ki.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6


title: C-344/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (az Arbeidshof te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ISS Facility Services NV kontra Sonia Govaerts, Atalian NV, korábban Euroclean NV (Előzetes döntéshozatal – 2001/23/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – Vállalkozások átruházása – A munkavállalók jogainak védelme – Takarítási szolgáltatásokra vonatkozó közbeszerzési szerződés – A közbeszerzési szerződés részterületeinek két új ajánlattevő számára való odaítélése – A szerződés összes részterületére beosztott munkavállaló átvétele)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (az Arbeidshof te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ISS Facility Services NV kontra Sonia Govaerts, Atalian NV, korábban Euroclean NV
      (C-344/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2001/23/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - Vállalkozások átruházása - A munkavállalók jogainak védelme - Takarítási szolgáltatásokra vonatkozó közbeszerzési szerződés - A közbeszerzési szerződés részterületeinek két új ajánlattevő számára való odaítélése - A szerződés összes részterületére beosztott munkavállaló átvétele)
      (2020/C 215/08)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Arbeidshof te Gent

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ISS Facility Services NV

         Alperesek: Sonia Govaerts, Atalian NV, korábban Euroclean NV

         Rendelkező rész

      Több kedvezményezettet érintő vállalkozásátruházás esetén a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a munkaszerződésből eredő jogok és kötelezettségek az érintett munkavállaló által ellátott feladatok arányában szállnak át az egyes kedvezményezettekre, azzal a feltétellel, hogy a munkaszerződés emiatti megosztása lehetséges, illetve nem vezet a munkafeltételek romlásához és nem sérti a munkavállalók jogainak ezen irányelvben biztosított védelmét, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. Abban az esetben, ha az ilyen megosztás lehetetlennek bizonyul, vagy sérti az említett munkavállaló jogait, a munkaviszony ezt követő esetleges megszüntetését az említett irányelv 4. cikke értelmében úgy kell tekinteni, mintha azt a kedvezményezett vagy a kedvezményezettek szüntették volna meg, még akkor is, ha e megszüntetést a munkavállaló kezdeményezte.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20


title: C-454/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Förvaltningsrätten i Linköping [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Baltic Cable AB kontra Energimarknadsinspektionen (Előzetes döntéshozatal – A villamos energia belső piaca – 2009/72/EK irányelv – Villamosenergia-átvitel – Az átvitelirendszer-üzemeltető fogalma – 714/2009/EK rendelet – Rendszerösszekötő – A tagállamok nemzeti átviteli hálózatait összekötő szállítóvezeték – A 16. cikk (6) bekezdése – Hatály – A rendszerösszekötők kapacitásának felosztásából származó bevételek felhasználása – Kizárólag két nemzeti átviteli hálózat összekapcsolását biztosító, határokon átnyúló nagyfeszültségű vezetéket üzemeltető vállalkozás)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/8

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 11-i ítélete (a Förvaltningsrätten i Linköping [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Baltic Cable AB kontra Energimarknadsinspektionen
      (C-454/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A villamos energia belső piaca - 2009/72/EK irányelv - Villamosenergia-átvitel - Az átvitelirendszer-üzemeltető fogalma - 714/2009/EK rendelet - Rendszerösszekötő - A tagállamok nemzeti átviteli hálózatait összekötő szállítóvezeték - A 16. cikk (6) bekezdése - Hatály - A rendszerösszekötők kapacitásának felosztásából származó bevételek felhasználása - Kizárólag két nemzeti átviteli hálózat összekapcsolását biztosító, határokon átnyúló nagyfeszültségű vezetéket üzemeltető vállalkozás)
      (2020/C 215/09)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Förvaltningsrätten i Linköping

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Baltic Cable AB

         Alperes: Energimarknadsinspektionen

         Rendelkező rész

                  1)

                  A villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 16. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó olyan vállalkozásra, amely kizárólag határokon átnyúló rendszerösszekötőt üzemeltet.

                  2)

                  A 714/2009 rendelet 16. cikke (6) bekezdése első albekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely átvitelirendszer-üzemeltető kizárólag egy határokon átnyúló rendszerösszekötőt üzemeltet, az e rendszerösszekötő üzemeltetésével és karbantartásával összefüggő költségek nem tekinthetők a rendszerösszekötő kapacitások fenntartására vagy növelésére fordított, az említett rendelkezésben említett hálózati beruházásoknak.

                  3)

                  A 714/2009 rendelet 16. cikke (6) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely nemzeti szabályozó hatóság e rendelkezést olyan átvitelirendszer-üzemeltetőre alkalmazza, amely kizárólag határokon átnyúló rendszerösszekötőt üzemeltet, e hatóság köteles annak az említett átvitelirendszer-üzemeltető részére történő engedélyezésére, hogy a szűk keresztmetszetből származó bevételének egy részét nyereségszerzésre, valamint a rendszerösszekötő üzemeltetésére és karbantartására használja fel, annak elkerülése érdekében, hogy más érintett átvitelirendszer-üzemeltetőkhöz képest hátrányos megkülönböztetés érje, és annak biztosítása céljából, hogy tevékenységét gazdasági feltételek mellett gyakorolhassa, a megfelelő nyereség elérését is beleértve.

         (1)  HL C 352., 2018.10.1.


title: C-496/18. és C-497/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 és C-497/18) kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások – 89/665/EGK irányelv – A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatban működő vállalkozások közbeszerzési eljárásai – 92/13/EGK irányelv – Közbeszerzési szerződések odaítélése – 2014/24/EU és 2014/25/EU irányelv – A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok alkalmazásának ellenőrzése – Valamely szerződésnek a teljesítése során történő jogellenes módosítása esetén bizonyos szervezeteknek hivatalból való eljárásindítást lehetővé tévő nemzeti szabályozás – Az eljárás hivatalból történő megindítására való jog elévülése – A jogbiztonság és az arányosság elve)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/9

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 és C-497/18) kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (C-496/18. és C-497/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások - 89/665/EGK irányelv - A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatban működő vállalkozások közbeszerzési eljárásai - 92/13/EGK irányelv - Közbeszerzési szerződések odaítélése - 2014/24/EU és 2014/25/EU irányelv - A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok alkalmazásának ellenőrzése - Valamely szerződésnek a teljesítése során történő jogellenes módosítása esetén bizonyos szervezeteknek hivatalból való eljárásindítást lehetővé tévő nemzeti szabályozás - Az eljárás hivatalból történő megindítására való jog elévülése - A jogbiztonság és az arányosság elve)
      (2020/C 215/10)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Hungeod Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. (C-496/18), Sixense Soldata (C-496/18), Budapesti Közlekedési Zrt. (C-496/18 és C-497/18)

         Alperes: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Az eljárásban részt vesz: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (25) és (27) preambulumbekezdését, a 2007/66 irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) és (3) bekezdését, a 2007/66 irányelvvel módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) és (3) bekezdését, a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 83. cikkének (1) és (2) bekezdését, a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről] szóló, 2014. február 26-i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 99. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok nem írják elő, és nem is tiltják meg a tagállamok számára azt, hogy olyan szabályozást fogadjanak el, amelynek értelmében valamely nemzeti felügyelő hatóság az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme céljából hivatalból jogorvoslati eljárást indíthat a közbeszerzésre vonatkozó szabályozás megsértésének a vizsgálata céljából. Amennyiben azonban előírnak ilyen eljárást, az az uniós jog hatálya alá tartozik, mivel az ilyen jogorvoslat tárgyát képező közbeszerzési szerződések a közbeszerzési szerződésekről szóló irányelvek tárgyi hatálya alá tartoznak, és ennélfogva annak tiszteletben kell tartania az uniós jogot, ideértve e jog általános elveit, amelyek közé a jogbiztonság általános elve is tartozik.

                  2)

                  A jogbiztonság általános elvével ellentétes az, hogy a felügyelő hatóság által az Európai Unió pénzügyi érdekeinek a védelme céljából hivatalból indított jogorvoslati eljárás keretében az új nemzeti szabályozás – a célból, hogy ellenőrizzék a közbeszerzési szerződések módosításainak jogszerűségét – előírja, hogy az ilyen eljárást az e szabályozásban rögzített jogvesztő határidőn belül indítsák meg, holott az e módosítások időpontjában alkalmazandó korábbi szabályozásban előírt jogvesztő határidő már lejárt.

         (1)  HL C 381., 2018.10.22.


title: C-558/18. és C-563/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2020. március 26-i ítélete (a Sąd Okręgowy w Łodzi és a Sąd Okręgowy w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Miasto Łowicz kontra Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki (C-558/18) és Prokurator Generalny, képviseli a Prokuratura Krajowa, korábban a Prokuratura Okręgowa w Płocku kontra VX, WW, XV (C-563/18) (Előzetes döntéshozatal – Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése – Jogállamiság – Az uniós jog által szabályozott területeken megvalósuló hatékony bírói jogvédelem – A bírói függetlenség elve – A nemzeti bírákra alkalmazandó fegyelmi felelősségi rendszer – A Bíróság hatásköre – EUMSZ 267. cikk – Elfogadhatóság – A kérdést előterjesztő bíróság ítéletének meghozatalához szükséges értelmezés – Fogalom)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/10

      A Bíróság (nagytanács) 2020. március 26-i ítélete (a Sąd Okręgowy w Łodzi és a Sąd Okręgowy w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Miasto Łowicz kontra Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki (C-558/18) és Prokurator Generalny, képviseli a Prokuratura Krajowa, korábban a Prokuratura Okręgowa w Płocku kontra VX, WW, XV (C-563/18)
      (C-558/18. és C-563/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése - Jogállamiság - Az uniós jog által szabályozott területeken megvalósuló hatékony bírói jogvédelem - A bírói függetlenség elve - A nemzeti bírákra alkalmazandó fegyelmi felelősségi rendszer - A Bíróság hatásköre - EUMSZ 267. cikk - Elfogadhatóság - A kérdést előterjesztő bíróság ítéletének meghozatalához szükséges értelmezés - Fogalom)
      (2020/C 215/11)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Łodzi, Sąd Okręgowy w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         (C-558/18. sz. ügy)

         Felperes: Miasto Łowicz

         Alperes: Skarb Państwa – Wojewoda Łódzki

         Az eljárásban részt vesz: Prokurator Generalny, képviseli a Prokuratura Krajowa, korábban a Prokuratura Regionalna w Łodzi, Rzecznik Praw Obywatelskich

         (C-563/18. sz. ügy)

         Felperes: Prokurator Generalny, képviseli a Prokuratura Krajowa, korábban a Prokuratura Okręgowa w Płocku

         Alperesek: VX, WW, XV

         Rendelkező rész

      A Sąd Okręgowy w Łodzi (łódźi regionális bíróság, Lengyelország) és a Sąd Okręgowy w Warszawie (varsói regionális bíróság, Lengyelország) 2018. augusztus 31-i és 2018. szeptember 4-i határozataival előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmek elfogadhatatlanok.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4


title: C-576/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – Szardínia szállodaágazata számára nyújtott jogellenes támogatások visszatéríttetése – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Pénzügyi szankciók – Kényszerítő bírság és átalányösszeg)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/11

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. március 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
      (C-576/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - Szardínia szállodaágazata számára nyújtott jogellenes támogatások visszatéríttetése - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Pénzügyi szankciók - Kényszerítő bírság és átalányösszeg)
      (2020/C 215/12)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky és D. Recchia meghatalmazottak)

         Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri, F. Varrone és E. Manzo)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Olasz Köztársaság – mivel a Bizottság által a 2014. július 11-én kibocsátott indokolással ellátott véleményben meghatározott határidő lejártáig nem tette meg a Bizottság kontra Olaszország ítéletben (C-243/10, nem tették közzé, EU:C:2012:182) foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság kötelezi az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 80 000 euró összegű kényszerítő bírságot a jelen ítélet kihirdetésének napjától a 2012. március 29-i Bizottság kontra Olaszország ítéletben (C-243/10, nem tették közzé, EU:C:2012:182) foglaltak maradéktalan teljesítésének napjáig.

                  3)

                  A Bíróság kötelezi az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 7 500 000 euró átalányösszeget.

                  4)

                  A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 399., 2018.11.5.


title: C-583/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 12-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verbraucherzentrale Berlin eV kontra DB Vertrieb GmbH (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2011/83/EU irányelv – Hatály – Szolgáltatási szerződés – A 2. cikk 6. pontja – Személyszállítási szolgáltatás tárgyú szerződés – A 3. cikk (3) bekezdésének k) pontja – A személyszállítási szerződések későbbi megkötése esetén árengedményre való jogosultságot biztosító kártyák – Ilyen kártyáknak a fogyasztó elállási jogra vonatkozó tájékoztatása nélküli, online értékesítése)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/11

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. március 12-i ítélete (az Oberlandesgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verbraucherzentrale Berlin eV kontra DB Vertrieb GmbH
      (C-583/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2011/83/EU irányelv - Hatály - Szolgáltatási szerződés - A 2. cikk 6. pontja - Személyszállítási szolgáltatás tárgyú szerződés - A 3. cikk (3) bekezdésének k) pontja - A személyszállítási szerződések későbbi megkötése esetén árengedményre való jogosultságot biztosító kártyák - Ilyen kártyáknak a fogyasztó elállási jogra vonatkozó tájékoztatása nélküli, online értékesítése)
      (2020/C 215/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Alperes: DB Vertrieb GmbH

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének 6. pontját úgy kell értelmezni, hogy a „szolgáltatási szerződés” fogalma magában foglalja azokat a szerződéseket, amelyek arra irányulnak, hogy a fogyasztó a személyszállítási szerződések későbbi megkötése során árengedményben részesüljön.

                  2)

                  A 2011/83 irányelv 3. cikke (3) bekezdésének k) pontját úgy kell értelmezni, hogy azon szerződés, amely arra irányul, hogy a fogyasztó a személyszállítási szerződések későbbi megkötése során árengedményben részesüljön, nem tartozik a „személyszállítási szolgáltatás tárgyú szerződés” fogalom alá, és következtetésképpen ezen irányelv hatálya alá tartozik, beleértve az elállási jogra vonatkozó rendelkezéseit is.

         (1)  HL C 455., 2018.12.17


title: C-622/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AR kontra Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA (Előzetes döntéshozatal – A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítése – 2008/95/EK irányelv – Az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A 10. cikk (1) bekezdésének első albekezdése – A 12. cikk (1) bekezdése – A védjegyoltalom tényleges használat hiánya miatti megszűnése – A védjegyjogosult azon joga, hogy a kizárólagos jogainak megsértésére hivatkozzon egy azonos vagy hasonló megjelölés harmadik fél általi, a megszűnés beállta előtt történő használata esetén)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/12

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AR kontra Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA
      (C-622/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítése - 2008/95/EK irányelv - Az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A 10. cikk (1) bekezdésének első albekezdése - A 12. cikk (1) bekezdése - A védjegyoltalom tényleges használat hiánya miatti megszűnése - A védjegyjogosult azon joga, hogy a kizárólagos jogainak megsértésére hivatkozzon egy azonos vagy hasonló megjelölés harmadik fél általi, a megszűnés beállta előtt történő használata esetén)
      (2020/C 215/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AR

         Alperesek: Cooper International Spirits LLC, St Dalfour SAS, Établissements Gabriel Boudier SA

         Rendelkező rész

      A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikke (1) bekezdésének b) pontját, 10. cikke (1) bekezdésének első albekezdését és 12. cikke (1) bekezdésének első albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok biztosítják a tagállamok számára annak lehetőségét, hogy lehetővé tegyék a védjegyjogosult számára, aki az e védjegy vonatkozásában őt megillető oltalmat a védjegy lajstromozásának meghirdetésétől számított ötéves határidő leteltét követően elvesztette, mivel elmulasztotta e védjegynek az érintett tagállamban a védjegy árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában történő tényleges használatát, továbbra is kártérítést követeljen azon az alapon, hogy harmadik személy a védjegyoltalom megszűnésének beállta előtt e védjegy árujegyzékében szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal azonos, vagy azokhoz hasonló áruk vagy szolgáltatások vonatkozásában a védjeggyel összetéveszthető megjelölést használt.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3.


title: C-156/20. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2020. április 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zipvit Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/24

      A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2020. április 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zipvit Ltd kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
      (C-156/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/29)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court of the United Kingdom

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél: Zipvit Ltd

         Ellenérdekű fél: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Amennyiben i. valamely adóhatóság, az eladó vagy szolgáltató és az adóalany gazdasági szereplő tévesen értelmezi az uniós héaszabályozást, és héamentesként kezel olyan termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást, amelyre az általános adómértéket kell alkalmazni, ii. az eladó vagy szolgáltató és a gazdasági szereplő közötti szerződés értelmében a termék vagy szolgáltatás ára nem tartalmazott héát, azzal, hogy az esetlegesen fizetendő héa költségét a gazdasági szereplő köteles viselni, iii. az eladó vagy szolgáltató egyáltalán nem követeli és már nem is követelheti a gazdasági szereplőtől a kiegészítő héa megfizetését, és iv. az adóhatóság nem vagy (az elévülés miatt) már nem követelheti az eladótól vagy szolgáltatótól azt a héát, amelyet meg kellett volna fizetni, az irányelvből (1) következik-e, hogy a ténylegesen megfizetett ár a nettó adóalap és az arra felszámított héa összegének felel meg, következésképpen a gazdasági szereplő az előzetesen felszámított adót az irányelv 168. cikkének a) pontja alapján levonhatja a szóban forgó termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás után ténylegesen „megfizetett” héaként?

                  2)

                  Másodlagosan, a gazdasági szereplő ilyen körülmények között az irányelv 168. cikkének a) pontja alapján levonhatja-e az előzetesen felszámított adót a szóban forgó termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás után „fizetendő” héaként?

                  3)

                  Amennyiben valamely adóhatóság, az eladó vagy szolgáltató és az adóalany gazdasági szereplő tévesen értelmezi az uniós héaszabályozást, és héamentesként kezel olyan termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást, amelyre az általános adómértéket kell alkalmazni, aminek következtében a gazdasági szereplő a részére értékesített termék vagy nyújtott szolgáltatás tekintetében nem tud az adóhatóság részére az irányelv 226. cikke (9) és (10) bekezdésének megfelelő, héát tartalmazó számlát bemutatni, jogosult-e a gazdasági szereplő az irányelv 168. cikkének a) pontja alapján levonni az előzetesen felszámított adót?

                  4)

                  Az 1–3. kérdés megválaszolása szempontjából:

                              a)

                              fontos-e annak vizsgálata, hogy az eladó vagy szolgáltató a nemzeti jog vagy az uniós jog alapján védekezhet-e a bizalomvédelemre vagy más jogalapra hivatkozva az adóhatóság arra való törekvésével szemben, hogy olyan adómegállapítási határozatot hozzon, amelyben őt a termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást terhelő héának megfelelő összeg elszámolására kötelezi?

                              b)

                              releváns-e, hogy az adóhatósággal és az eladóval vagy szolgáltatóval párhuzamosan a gazdasági szereplő ugyanakkor tudta meg, hogy a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás valójában nem adómentes, vagy erről ugyanolyan módon értesülhetett volna, és felkínálhatta volna a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás után fizetendő (a termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás kereskedelmi ára alapján megállapított) héa megfizetését, hogy azt ezt követően az eladó vagy szolgáltató az adóhatóság részére megfizesse, azonban ezt elmulasztotta?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítés: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.).


title: T-607/17. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Volotea kontra Bizottság („Állami támogatások – Légiközlekedési ágazat – Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás – A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Az államnak való betudhatóság – Visszatéríttetés – Kedvezményezettek – A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny – A piacgazdasági magánszereplő elve – Szelektivitás – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Versenytorzítás – Visszatéríttetés – Jogos bizalom – Indokolási kötelezettség”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/26

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Volotea kontra Bizottság
      (T-607/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Légiközlekedési ágazat - Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás - A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az államnak való betudhatóság - Visszatéríttetés - Kedvezményezettek - A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny - A piacgazdasági magánszereplő elve - Szelektivitás - A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - Versenytorzítás - Visszatéríttetés - Jogos bizalom - Indokolási kötelezettség”)
      (2020/C 215/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Volotea, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: M. Carpagnano és M. Nordmann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Recchia, D. Grespan és S. Noë meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról – Olaszország – Közszolgáltatási kötelezettségekért [ÁGÉSZ] nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára – szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozat (HL 2017. L 268., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Volotea, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20.


title: T-8/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – easyJet Airline kontra Bizottság („Állami támogatások – Légiközlekedési ágazat – Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás – A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Az államnak való betudhatóság – Kedvezményezettek – A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny – A piacgazdasági magánszereplő elve – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Versenytorzítás – Visszatéríttetés – Jogos bizalom – Indokolási kötelezettség”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/27

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – easyJet Airline kontra Bizottság
      (T-8/18. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Légiközlekedési ágazat - Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás - A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az államnak való betudhatóság - Kedvezményezettek - A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny - A piacgazdasági magánszereplő elve - A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - Versenytorzítás - Visszatéríttetés - Jogos bizalom - Indokolási kötelezettség”)
      (2020/C 215/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Egyesült Királyság) (képviselők: P. Willis solicitor és J. Rivas Andrés ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Armati és S. Noë meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról – Olaszország – Közszolgáltatási kötelezettségekért [ÁGÉSZ] nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára – szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozat (HL 2017. L 268., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az easyJet Airline Co. Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 94., 2018.3.12.


title: T-195/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Talanton kontra Bizottság („Választottbírósági kikötés – A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik kutatási keretprogram (2007 – 2013) – Perform szerződés – Támogatható költségek – A folyósított összegek részleges visszatérítése – Szerződéses jogok visszaélésszerű gyakorlása – A jóhiszeműség elve – Jogos bizalom – Bizonyítási teher – Viszontkereset”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/28

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Talanton kontra Bizottság
      (T-195/18. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik kutatási keretprogram (2007 – 2013) - Perform szerződés - Támogatható költségek - A folyósított összegek részleges visszatérítése - Szerződéses jogok visszaélésszerű gyakorlása - A jóhiszeműség elve - Jogos bizalom - Bizonyítási teher - Viszontkereset”)
      (2020/C 215/33)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseon (Palaio Faliro, Görögország) (képviselők: K. Damis és M. Angelopoulos ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és A. Kyratsou meghatalmazottak, segítőjük: G. Gerapetritis ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Egyrészről az EUMSZ 272. cikken alapuló és annak megállapítására irányuló kereset, hogy a kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013) keretében megkötött, az „A sophisticated multi-parametric system for the continuous-effective assessment and monitoring of motor status in parkinson’s disease and other neurodegenerative diseases” projekt megvalósítására vonatkozó, 215952. sz. támogatási szerződéssel összefüggésben a felperes által bejelentett költségek elszámolhatók voltak, valamint hogy a Bizottságnak az említett támogatási szerződés címén 481 835,56 és 29 694,10 euró felperes általi visszafizetésére irányuló kérése a Bizottság szerződéses kötelezettségeinek megsértését képezi, továbbá másrészről azon viszontkereseti kérelem, hogy a Törvényszék kötelezze a felperest kamatokkal növelt 481 835,56 euró összeg megfizetésére.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék kötelezi a Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseont, hogy nem támogatható költségek címén fizessen vissza az Európai Bizottságnak 481 835,56 euró összeget, 2018. február 26-tól3,5 % mértékű késedelmi kamattal növelve.

                  3)

                  A Törvényszék kötelezi a Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseont, hogy átalány-kártérítés címén fizessen meg a Bizottságnak 29 694,10 euró összeget, 2018. február 26-tól3,5 % mértékű késedelmi kamattal növelve.

                  4)

                  A Törvényszék Talanton Anonymi Emporiki – Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketing kai Dioikisis Epicheiriseont kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18.


title: T-290/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Agmin Italy kontra Bizottság („Költségvetési rendelet – Az Unió általános költségvetéséből és a Fejlesztési Alapból finanszírozott közbeszerzési szerződések és támogatások odaítéléseinek eljárásaiból három évre történő kizárás – A pártatlanság elve – A védelemhez való jog – Értékelési hiba – Nyilvánvaló értékelési hiba – Arányosság”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/29

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Agmin Italy kontra Bizottság
      (T-290/18. sz. ügy) (1)

      („Költségvetési rendelet - Az Unió általános költségvetéséből és a Fejlesztési Alapból finanszírozott közbeszerzési szerződések és támogatások odaítéléseinek eljárásaiból három évre történő kizárás - A pártatlanság elve - A védelemhez való jog - Értékelési hiba - Nyilvánvaló értékelési hiba - Arányosság”)
      (2020/C 215/34)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Agmin Italy SpA (Verona, Olaszország) (képviselő: F. Guardascione, ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Dintilhac és F. Moro, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, a felperesnek az Európai Unió költségvetéséből finanszírozott közbeszerzési szerződések és támogatások odaítélésére irányuló eljárásokban való részvételből, az Európai Fejlesztési Alap (EFA) által nyújtott támogatások odaítélésére irányuló eljárásokban való részvételből három évre történő kizárására vonatkozó, 2018. március 7-i bizottsági határozat, valamint az e kizárásra vonatkozó információk közzétételének megsemmisítése iránti kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Agmin Italy SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.


title: T-443/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Peek & Cloppenburg kontra EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Vogue Peek & Cloppenburg európai uniós szóvédjegy bejelentése – Peek & Cloppenburg korábbi nemzeti kereskedelmi név – Viszonylagos kizáró ok – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése – A nemzeti kereskedelmi név és a bejelentett védjegy egyidejű jelenléte – Területfelosztó megállapodás – A nemzeti jog EUIPO általi alkalmazása – A közigazgatási eljárás felfüggesztése – A 2017/1001 rendelet 70. cikke – A 2868/95/EK rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 71. cikkének (1) bekezdése] – Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/29

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Peek & Cloppenburg kontra EUIPO – Peek & Cloppenburg (Vogue Peek & Cloppenburg)
      (T-443/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Vogue Peek & Cloppenburg európai uniós szóvédjegy bejelentése - Peek & Cloppenburg korábbi nemzeti kereskedelmi név - Viszonylagos kizáró ok - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése - A nemzeti kereskedelmi név és a bejelentett védjegy egyidejű jelenléte - Területfelosztó megállapodás - A nemzeti jog EUIPO általi alkalmazása - A közigazgatási eljárás felfüggesztése - A 2017/1001 rendelet 70. cikke - A 2868/95/EK rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 71. cikkének (1) bekezdése] - Nyilvánvaló értékelési hiba”)
      (2020/C 215/35)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Peek & Cloppenburg KG (Düsseldorf, Németország) (képviselő: P. Lange ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtt: Peek & Cloppenburg KG (Hamburg, Németország) (képviselők: A. Renck, M. Petersenn és C. Stöber ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Peek & Cloppenburg (Hamburg) és a Peek & Cloppenburg (Düsseldorf) közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. április 20-án hozott határozata (R 1362/2005-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Peek & Cloppenburg KG-t (Düsseldorf) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 311., 2018.9.3.