title: C-204/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróságnak (ötödik tanács) a T-23/03. sz., C.A.S. SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. február 6-án hozott végzése ellen a C.A.S. SpA által 2007. április 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/13

         Az Elsőfokú Bíróságnak (ötödik tanács) a T-23/03. sz., C.A.S. SpA kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2007. február 6-án hozott végzése ellen a C.A.S. SpA által 2007. április 16-án benyújtott fellebbezés
   (C-204/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 140/22)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: C.A.S. SpA (képviselő: D. Ehle ügyvéd)

      Másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező fellebbezési kérelmei:

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-23/03 sz. ügyben 2007. február 6-án (1) hozott ítéletét;

               —

               Adjon helyt az elsőfokú eljárásban előadott kérelmeknek, másodlagosan pedig határozathozatal végett utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé;

               —

               Adjon helyt a fellebbező által a 2003. január 28-i, 2003. augusztus 4-i és 2003. augusztus 1-jei beadványban előadott pervezető intézkedések iránti kérelemnek;

               —

               Kötelezze az alperest az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Fellebbezése alátámasztására a fellebbező a következő kilenc jogalapra hivatkozik, amelyek miatt a megtámadott ítéletet jogellenesnek tartja:

      Első jogalapjában a fellebbező azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság kizárólagos hatáskört tulajdonított a török hatóságoknak annak megállapítására, hogy a fellebbező által kiállított, a vámkezelés során benyújtott A.TR.1 szállítási bizonyítvány „eredetinek”„nem eredetinek”, illetve „szabályosnak” vagy „szabálytalannak” tekinthető-e. A fellebbező szerint a kivitel szerinti állam vámhatóságainak kizárólagos hatásköre megszűnik azon esetekben, amelyekben megfelelő és megalapozott objektív körülmények állnak rendelkezésre arra vonatkozóan, hogy a kivitel szerinti állam illetékes hatósága a szállítási bizonyítvány kiállítása (az űrlapok kiadása, bélyegzése, aláírása), valamint az árunak ezen bizonyítvány alapján történő vámkezelése során szabálytalanságokban működött közre. A török hatóságoknak a bizonyítványhoz fűzött későbbi magyarázatai nem tekinthetők hitelt érdemlőnek és kizárólagosan irányadónak.

      Második jogalapjában a fellebbező a megtámadott ítéletnek az iratbetekintési jog és a kérelmező védelmi jogai mértékére vonatkozó megállapításait nehezményezi. A betekintési jog szerinte nem csak azon iratokra vonatkozik, amelyeket a Bizottság a belső határozata és a benyújtott adatok alapján a megtámadott határozat meghozatala során figyelembe vett. Az iratbetekintési jog kiterjed minden további olyan bizalmas vagy nem bizalmas jellegű iratra, amely a tényállás értékelésére tekintettel a fellebbező ténybeli és jogi előadásai szempontjából jelentőséggel bírhat.

      Harmadik jogalapjában a fellebbező azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság a teljes bizonyítási terhet minden olyan ténybeli körülmény tekintetében a fellebbezőre hárítja, amely igazolja a Vámkódex 239. cikke és a Vámkódex végrehajtási rendeletének 905. cikke szerinti „különleges helyzet” fennállását. A fellebbező úgy véli, hogy az ilyen esetekben a bizonyítási teher megfordul, vagy a bizonyítási kötelezettség mértéke csökken. A fellebbezőt semmiképpen nem terheli az általa harmadik országokra (a jelen esetben Törökországra) vonatkozóan előadott tények bizonyítása, amelyeket legmegfelelőbben a részükre biztosított hatáskör keretében a Bizottság vagy az OLAF vizsgálhat, illetve vizsgálni köteles. Ugyanez igaz azon tényekre, amelyek az Európai Bizottság tevékenységi területébe, illetve befolyása alá tartoznak.

      Negyedik jogalapjában a fellebbező arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság – az ítéletben a fellebbezőre hárított teljes bizonyítási teherre is tekintettel – jogellenesen elmulasztotta pervezető intézkedések meghozatalát, és különösen a kért bizonyítás felvételét. Ezzel szemben a felajánlott bizonyítékokat az Elsőfokú Bíróság mint a tárgyhoz nem tartozót elutasította.

      Ötödik jogalapjában a fellebbező előadja, hogy az Elsőfokú Bíróság jogi szempontból tévesen értelmezte és minősítette a fellebbező által a török hatóságoknak az (állítólagosan) „nem eredeti” (valójában azonban „szabálytalan”) A.TR.1 szállítási bizonyítványok kibocsátásban való közreműködésére vonatkozóan benyújtott valamennyi okiratot, illetve előterjesztett valamennyi tényt és körülményt. Az Elsőfokú Bíróság ennélfogva téves jogi következtetésekre jutott. Emellett az Elsőfokú Bíróság a fellebbező világos előadásai ellenére teljes mértékben figyelmen kívül hagyott lényeges tényeket.

      Hatodik jogalapjában a fellebbező azt rója az Elsőfokú Bíróság terhére, hogy elmulasztotta jogsértőnek minősíteni a Bizottság azon eljárását, hogy nem fordult Társulási Tanácshoz és a Vámbizottsághoz.
   A hetedik jogalap arra vonatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság valamely meghatározott A.TR.1 szállítási bizonyítvány tekintetében nem ismerte el a fellebbezőnek a részlegesen megtámadott bizottsági határozat megsemmisítéséhez fűződő érdekét.

      Nyolcadik jogalapjában a fellebbező azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság jogi tévedést követett el akkor, amikor elmulasztotta a konkrét ügyre vonatkozó költség- és kockázatelemzés kezdeményezését. Ennélfogva az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta, hogy – tekintettel a török hatóságok és a Bizottság durva mulasztására a piaci szereplő és a közigazgatási szerv közötti kapcsolatban – még a nem eredeti A.TR.1 szállítási bizonyítványok elfogadása esetén is méltánytalan lenne, hogy a piaci szereplőt olyan kár érje, amely a dolgok rendes menete esetén nem merült volna fel.

      Kilencedik jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítélet a Vámkódex 220. cikke (2) bekezdése b) pontjának az előadott és megállapított tények alapján történő alkalmazásával nem veszi figyelembe, hogy a török vámhatóságok tevőlegesen közreműködtek az ügyben szóban forgó 32 db. A.TR.1 bizonyítvány kiállításában és felhasználásában.

      (1)  HL C 82, 30. o.


title: T-448/17. sz. ügy: 2017. július 18-án benyújtott kereset – Sevenfriday kontra EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/35

         2017. július 18-án benyújtott kereset – Sevenfriday kontra EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
   (T-448/17. sz. ügy)
   (2017/C 300/43)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sevenfriday AG (Zürich, Svájc) (képviselők: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini és G. Bellomo ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Seven SpA (Leinì, Olaszország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: a SEVENFRIDAY európai uniós szóvédjegy – 12 915 021. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. május 2-án hozott határozata (R 2291/2016-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot azon részében, amely elutasította a Sevenfriday AG által a 2016. október 7-i B2400482. sz. határozattal szemben benyújtott fellebbezést, következésképpen engedélyezze a 1105144. számon bejelentett védjegy európai uniós védjegyként való lajstromozását.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése


title: C-349/09. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2010. december 14-i végzése — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               19.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/12

         A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2010. december 14-i végzése — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-349/09. sz. ügy) (1)

   2011/C 89/23
   Az eljárás nyelve: lengyel
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 312., 2009.12.19.


title: C-312/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. december 3-i ítélete (a Ráckevei Járásbíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banif Plus Bank Zrt. kontra Lantos Márton, Lantos Mártonné (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2004/39/EK irányelv — 4. cikk, (1) bekezdés és 19. cikk, (4), (5) és (9) bekezdés — A pénzügyi eszközök piacai — A „befektetési szolgáltatások és tevékenységek” fogalma — Rendelkezések a befektetővédelem biztosítására — Üzletvitelre vonatkozó magatartási szabályok befektetési szolgáltatás ügyfelek számára történő nyújtásakor — A nyújtandó szolgáltatás alkalmasságának és megfelelőségének értékelésére vonatkozó kötelezettség — E kötelezettség megsértésének szerződéses jogkövetkezményei — Fogyasztói kölcsönszerződés — Devizaalapú kölcsön — A kölcsönnek a nemzeti pénznemben történő folyósítása és törlesztése — Az átváltási árfolyamra vonatkozó feltételek)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/6

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. december 3-i ítélete (a Ráckevei Járásbíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banif Plus Bank Zrt. kontra Lantos Márton, Lantos Mártonné
   (C-312/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2004/39/EK irányelv - 4. cikk, (1) bekezdés és 19. cikk, (4), (5) és (9) bekezdés - A pénzügyi eszközök piacai - A „befektetési szolgáltatások és tevékenységek” fogalma - Rendelkezések a befektetővédelem biztosítására - Üzletvitelre vonatkozó magatartási szabályok befektetési szolgáltatás ügyfelek számára történő nyújtásakor - A nyújtandó szolgáltatás alkalmasságának és megfelelőségének értékelésére vonatkozó kötelezettség - E kötelezettség megsértésének szerződéses jogkövetkezményei - Fogyasztói kölcsönszerződés - Devizaalapú kölcsön - A kölcsönnek a nemzeti pénznemben történő folyósítása és törlesztése - Az átváltási árfolyamra vonatkozó feltételek))
   (2016/C 038/07)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Ráckevei Járásbíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banif Plus Bank Zrt.

      Alperesek: Lantos Márton, Lantos Mártonné

      Rendelkező rész

   A pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének 2. pontját akként kell értelmezni, hogy – a kérdést előterjesztő bíróság által végzendő vizsgálattól függően – nem tekinthetők e rendelkezés értelmében befektetési szolgáltatásnak vagy tevékenységnek az egy hitelintézet által az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, devizaalapú kölcsönszerződés rendelkezései értelmében végrehajtott egyes olyan árfolyamműveletek, amelyek során a kölcsön összegét a deviza folyósítás időpontjában alkalmazandó vételi árfolyama alapján rögzítik, és a törlesztőrészletek összegét e devizának az egyes törlesztőrészletek számítása időpontjában alkalmazandó eladási árfolyama alapján határozzák meg.

      (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: A. Popescu tanácsokba történő beosztása

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/2

         A. Popescu tanácsokba történő beosztása
   2010/C 346/03
   A Törvényszék teljes ülése 2010. november 29-én úgy határozott, hogy tekintettel A. Popescu bíró hivatalba lépésére, a következők szerint módosítja a 2010. október 26-i határozattal módosított, a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló, a 2010. szeptember 20-i teljes ülésen hozott határozatát.
   A 2010. november 29-től a bolgár bíró hivatalba lépésének időpontjáig terjedő időszakra a következő tanácsokba a következők szerint osztja be a bírákat:

         Öt bíróból álló kibővített második tanács:

   N. J. Forwood tanácselnök, F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek, J. Schwarcz és A. Popescu bírák.

         Három bíróból álló második tanács:

   N. J. Forwood tanácselnök

               a)

               F. Dehousse és A. Popescu bírák;

               b)

               F. Dehousse és J. Schwarcz bírák;

               c)

               J. Schwarcz és A. Popescu bírák.

         Öt bíróból álló kibővített hetedik tanács:

   A. Dittrich tanácselnök, F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek, J. Schwarcz és A. Popescu bírák.


title: T-398/07. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 29-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság ( „Verseny — Erőfölénnyel való visszaélés — A széles sávú internet-hozzáférés spanyol piacai — Az EK 82. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése — Árprés — Jóhiszemű együttműködés — Az EK 82. cikk ultra vires alkalmazása — Jogbiztonság — Bizalomvédelem” )

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/13

         A Törvényszék 2012. március 29-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-398/07. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Erőfölénnyel való visszaélés - A széles sávú internet-hozzáférés spanyol piacai - Az EK 82. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése - Árprés - Jóhiszemű együttműködés - Az EK 82. cikk ultra vires alkalmazása - Jogbiztonság - Bizalomvédelem)
   2012/C 138/22
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: a Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad abogado del Estado)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, É. Gippini Fournier és K. Mojzesowicz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EK-Szerződés 82. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.784. sz. — Wanadoo España kontra Telefónica ügy) 2007. július 4-én hozott C(2007) 3196 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 8., 2008.1.12.


title: T-514/14. sz. ügy: 2014. július 14-én benyújtott kereset – Hispavima kontra Bizottság

text:
               8.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/49

         2014. július 14-én benyújtott kereset – Hispavima kontra Bizottság
   (T-514/14. sz. ügy)
   2014/C 303/57
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Hispavima, SL (Murcia, Spanyolország) (képviselők: A. Ward, A. Barba és J. Torrecilla ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az állami támogatás fennállását állapítja meg, és elrendeli annak a gazdasági egyesülések befektetőitől való visszatéríttetését;

               —

               másodlagosan fogadja el az előterjesztett kérelmeket, és helyezze hatályon kívül a határozat 4.1. cikkének végében foglalt állítólagos állami támogatások visszafizetésére való kötelezést, mivel az sérti a jogbiztonság és a jogos bizalom elvét, hiszen a visszafizetés semmiképpen sem rendelhető el az eljárást megindító határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában (HL) való, 2011. szeptember 21-i közzétételét megelőzően; ezentúl ismerje el azon gazdasági egyesülések jogos bizalmának védelmét, amelyek teljesítették azon objektív feltételeket, amelyek alapján a vitatott adókedvezmény a 2006-os határozat HL-ben való közzétételét megelőzően vonatkozott rájuk;

               —

               részlegesen semmisítse meg a határozat 2. cikkét, és mondja ki a befektetők által visszafizetendő állítólagos előny meghatározása tekintetében a határozat 263–269. pontjában javasolt módszer jogellenességét, amely módszernek magában kellene foglalnia több olyan levonást, amelyet nem vettek figyelembe;

               —

               nyilvánítsa részlegesen semmisnek a határozat 4.1. cikkét, mivel a Bizottság nyilvánvalóan túllépte hatáskörét azzal, hogy a határozat 4.1. cikkében semmisnek nyilvánította azon szerződési kikötéseket, amelyek kártérítést biztosítottak a befektetőknek abban az esetben, ha a spanyol adólízingrendszer adókedvezményeit jogellenes állami támogatásnak nyilvánítanák;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fő érvek hasonlóak a T-401/14. sz., Duro Felguera kontra Bizottság ügyben, a T-700/13. sz., Bankia kontra Bizottság ügyben és a T-500/14. sz., Derivados del Flúor kontra Bizottság ügyben hivatkozottakhoz.


title: C-41/10. sz. ügy: 2010. január 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               27.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/19

         2010. január 25-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-41/10. sz. ügy)
   2010/C 80/34
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Rozet és N. Yerrell meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság — mivel helytelenül és hiányosan ültette át a 73/239/EGK irányelvet (1) és a 92/49/EGK irányelvet (2) — nem teljesítette a 73/239/EGK első irányelv 16. és 17. cikkéből, valamint a 92/49/EGK harmadik irányelv 20., 21. és 22. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a Bizottság azt állítja, hogy mivel a belga kölcsönös biztosítási alapok tevékenységei a kiegészítő betegségbiztosítás területén nem tartoznak a társadalombiztosítás rendszerébe, nem összeegyeztethetők az első és harmadik nem életbiztosítási irányelvekkel. Amikor ugyanis a kölcsönös biztosítási alapok a kiegészítő betegségbiztosítás piacán közvetlen versenyhelyzetben vannak a biztosítótársaságokkal, ugyanazon szabályozás alá kell, hogy tartozzanak, mint ez utóbbiak. A felperes e tekintetben vitatja az alperes azon megállapítását, miszerint a kölcsönös biztosítási alapok által kínált kiegészítő betegségbiztosítási szolgáltatások az első irányelv 2. cikke (1) bekezdése d) pontjában előírt kivétel alá tartoznak, és azt állítják, hogy a kiegészítő biztosítás jogcímén nyújtott fedezet nem hasonlítható „a szociális biztonság törvényes rendszerébe tartozó biztosításhoz”.
   A Bizottság elsősorban azt állítja, hogy az első irányelv 6. cikkének rendelkezése megköveteli, hogy a közvetlen biztosítási tevékenység megkezdését a vállalkozás székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságaitól kérelmezett előzetes hatósági engedélyhez kössék. Márpedig a belga kölcsönös biztosítási alapok nem rendelkeznek az e rendelkezés szerinti engedéllyel kiegészítő betegségbiztosítási tevékenységüket illetően.
   Másodsorban, a felperes azt rója fel az alperesnek, hogy megsértette az első irányelv 8. cikke (1) bekezdésének a) pontját, mivel a kölcsönös biztosítási alapok nem szerepelnek a biztosítótársaságok tekintetében Belgiumban megkövetelt törvényes társasági formák között. Továbbá, a kölcsönös biztosítási alapok számára a tevékenységek széles körének gyakorlása engedélyezett a biztosítási tevékenységükhöz való közvetlen kapcsolat nélkül, ugyanakkor a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja előírja, hogy a vállalkozások üzleti tevékenységüket a biztosítási üzletágra és az abból közvetlenül eredő műveletekre korlátozzák, minden más kereskedelmi tevékenység kizárásával. A belga szabályozás a 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja tekintetében is problémákat vet fel, mivel ez előírja, hogy a vállalkozásnak üzleti tervet kell benyújtania a 9. cikk rendelkezéseinek megfelelően. Márpedig a kölcsönös biztosítási alapok kiegészítő betegségbiztosítási tevékenységük vonatkozásában semmiféle üzleti tervet nem nyújtottak be. Végül, a belga kölcsönös biztosítási alapok nem kötelesek arra, hogy minimális biztonsági tőkével rendelkezzenek az első irányelv 8. cikke (1) bekezdésének d) pontjában előírtakkal ellentétben.
   Harmadsorban, a Bizottság arra hivatkozik, hogy az első irányelv 13. és ezt követő cikkei (különösen a 16., 16a. és 17. cikk), valamint a harmadik irányelv 15. és 20–22. cikke értelmében a kölcsönös biztosítási alapoknak megfelelő biztosítástechnikai tartalékot kell képezniük kiegészítő betegségbiztosítási tevékenységük vonatkozásában, valamint megfelelő szavatolótőkét teljes üzleti tevékenységüknek megfelelően. Márpedig, Belgiumban a szavatolótőke a kölcsönös biztosítási alapok által nyújtott kiegészítő biztosítások tekintetében csak 2002-ben került előírásra, és e tőke számítási módja különbözik az első irányelvben előírttól.

      (1)  Az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítási tevékenység megkezdésére és gyakorlására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1973. július 24-i 73/239/EGK első tanácsi irányelv (HL L 228., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 14. o.)

      (2)  Az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 73/239/EGK irányelv, valamint a 88/357/EGK irányelv módosításáról (harmadik nem életbiztosítási irányelv) szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelv (HL L 228., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 346. o.)


title: C-103/10. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2010. november 9-i végzése — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/31

         A Bíróság elnökének 2010. november 9-i végzése — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-103/10. sz. ügy) (1)

   ()
   2011/C 30/52
   Az eljárás nyelve: portugál
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 113., 2010.5.1.


title: T-514/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — NCL kontra OHIM (NORWEGIAN BREAKAWAY) (Közösségi védjegy — A NORWEGIAN BREAKAWAY közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja)

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/19

      A Törvényszék 2014. január 23-i ítélete — NCL kontra OHIM (NORWEGIAN BREAKAWAY)
      (T-514/12. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - A NORWEGIAN BREAKAWAY közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja)
      (2014/C 71/33)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: NCL Corporation Ltd (Miami, Florida, Egyesült Államok) (képviselő: N. Grüger ügyvéd)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a NORWEGIAN BREAKAWAY szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2012. szeptember 12-én hozott határozata (R 1017/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék az NCL Corporation Ltd-t kötelezi a saját, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: T-482/10. sz. ügy: 2010. október 4-én benyújtott kereset — Département du Gers kontra Bizottság

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/50

         2010. október 4-én benyújtott kereset — Département du Gers kontra Bizottság
   (T-482/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 346/99
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Département du Gers (Auch, Franciaország) (képviselők: S. Mabile és J.-P. Mignard ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a géntechnológiával módosított 1507x59122 fajtájú kukoricát (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7) tartalmazó, abból álló vagy abból előállított termékek forgalomba hozatalának az 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti engedélyezéséről szóló, 2010. július 28-i 2010/432/EU európai bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes által hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek azonosak a T-478/10. sz., Département du Gers kontra Bizottság ügyben felhozottakkal, vagy lényegében hasonlóak azokhoz.


title: T-175/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. április 28-i végzése – Omega kontra OHIM – Omega Engineering (Ω OMEGA)

text:
               24.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/38

         A Törvényszék 2014. április 28-i végzése – Omega kontra OHIM – Omega Engineering (Ω OMEGA)
   (T-175/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 194/53
   Az eljárás nyelve: francia
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-332/13. sz. ügy: A Kúria (Magyarország) által 2013. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Weigl Ferenc kontra Nemzeti Innovációs Hivatal

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/3

         A Kúria (Magyarország) által 2013. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Weigl Ferenc kontra Nemzeti Innovációs Hivatal
   (C-332/13. sz. ügy)
   2013/C 274/05
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kúria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Weigl Ferenc

      Alperes: Nemzeti Innovációs Hivatal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája a kormánytisztviselők és a köztisztviselők jogviszonyára alkalmazandónak minősül-e?

               2.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy ennek az indokolatlan elbocsátás elleni védelemre vonatkozó rendelkezése arra tekintet nélkül alkalmazandó, hogy a tagállam a Módosított Európai Szociális Charta 24. cikkét nem ismerte el magára nézve kötelezőnek?

               3.

               Ha igen, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az „indokolatlan elbocsátás” fogalmával megegyező az a tagállami rendelkezés, amely szerint a kormánytisztviselő felmentésekor nem kell vele közölni a döntés indokát?

               4.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 30. cikkének „az uniós joggal, valamint a nemzeti szabályokkal és gyakorlattal összhangban” szövegrészét úgy kell-e értelmezni, hogy tagállam jogszabállyal meghatározhat olyan kivételes személyi kört, akik jogviszonya megszüntetésénél nem kell alkalmazni a 30. cikket?

               5.

               A 2-4. számig feltett kérdések függvényében az Európai Unió Alapjogi Chartája 51. cikkének (1) bekezdését kormánytisztviselőre vonatkozóan úgy kell-e értelmezni, hogy a 30. cikkel ellentétes tagállami szabályozást a tagállami bíróságnak figyelmen kívül kell hagyni?


title: T-347/06. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Nynäs Petroleum és Nynas Belgium kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Az útépítési bitumen holland piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A jogsértő magatartás betudhatósága — Bírságok — A közigazgatási eljárás során tanúsított együttműködés — Jelentős hozzáadott érték — Egyenlő bánásmód” )

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/14

         A Törvényszék 2012. szeptember 27-i ítélete — Nynäs Petroleum és Nynas Belgium kontra Bizottság
   (T-347/06. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Az útépítési bitumen holland piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A jogsértő magatartás betudhatósága - Bírságok - A közigazgatási eljárás során tanúsított együttműködés - Jelentős hozzáadott érték - Egyenlő bánásmód)
   2012/C 355/25
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Nynäs Petroleum AB (Stockholm, Svédország), Nynas Belgium AB (Stockholm) (képviselők: A. Howard barrister, M. Dean és D. McGowan solicitors)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: F. Castillo de la Torre meghatalmazott, segítője: L. Gyselen ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 81. cikk alapján megindított eljárás[ban] (COMP/F/38.456 — „bitumen [Hollandia]”-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat megsemmisítése, és másodlagosan az említett határozatban a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Nynäs Petroleum AB-t és a Nynas Belgium AB-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: T-405/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 15-i ítélete – Powerserv Personalservice kontra OHIM – Manpower (MANPOWER) ( Közösségi védjegy – Törlési eljárás – MANPOWER közösségi szóvédjegy – Feltétlen kizáró okok – Leíró jelleg – Részleges módosítás – A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja, 51. cikkének (1) és (2) bekezdése és 63. cikkének (3) bekezdése )

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/28

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. október 15-i ítélete – Powerserv Personalservice kontra OHIM – Manpower (MANPOWER)
   (T-405/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Törlési eljárás - MANPOWER közösségi szóvédjegy - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - Részleges módosítás - A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja, 51. cikkének (1) és (2) bekezdése és 63. cikkének (3) bekezdése’)
   (2008/C 313/49)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Powerserv Personalservice GmbH, korábban: Manpower Personalservice GmbH (Sankt Pölten, Ausztria) (képviselő: B. Kuchar ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider, meghatalmazotti minőségben)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Manpower Inc. (Milwaukee, Wisconsin Amerikai Egyesült Államok) (képviselők kezdetben: R. Moscona solicitor és A. Bryson barrister, később: M. Bryson és V. Marsland solicitor)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa 76059. sz. MANPOWER közösségi védjegy törlése iránti kérelemre vonatkozó 2005. július 22-i határozatának (R 499/2004-2. sz. ügy) a hatályon kívül helyezése iránti kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a 2005. július 22-i (R 499/2004-4. sz. ügy), a 76059. sz. MANPOWER közösségi védjegy törlése iránti kérelemre vonatkozó határozatát úgy módosítja, hogy az említett védjegy nem leíró jellegű azon áruk és szolgáltatások tekintetében, amelyekre azt Hollandiában, Svédországban, Finnországban és Dániában lajstromozták. E határozat rendelkező részét fenntartja.

               2)

               A Manpower Inc.-nek a fellebbezési tanács fenti határozatának módosítására vonatkozó kérelmét az ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A keresetet elutasítja.

               4)

               A Powerserv Personalservice GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2006.1.28.


title: C-146/06. sz. ügy: A Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Olaszország) által  2006. március 17-én  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fendt Italiana Srl kontra Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/23

         A Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Olaszország) által 2006. március 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fendt Italiana Srl kontra Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento
   (C-146/06. sz. ügy)
   (2006/C 143/41)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Commissione tributaria di secondo grado di Trento (Olaszország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Fendt Italiana Srl.

      Alperes: Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Az 504/95. sz. törvényerejű rendelet 62. cikke szerinti adózási rendszer összeegyeztethető-e 2003/96/EK irányelvvel (1), amely átszervezte az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretét, amennyiben ezeket a termékeket nem üzemanyagként vagy fűtőanyagként alkalmazzák?

      (1)  HL 2003. L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.


title: T-498/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. március 8-i ítélete — Mayer Naman kontra OHIM — Daniel e Mayer (David Mayer) (Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A David Mayer közösségi ábrás védjegy — A DANIEL & MAYER MADE IN ITALY korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja — Először a fellebbezési tanács előtt benyújtott tényleges használat igazolása iránti kérelem — Késedelem — A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) és (3) pontja)

text:
               20.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/32

         A Törvényszék 2013. március 8-i ítélete — Mayer Naman kontra OHIM — Daniel e Mayer (David Mayer)
   (T-498/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A David Mayer közösségi ábrás védjegy - A DANIEL & MAYER MADE IN ITALY korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Először a fellebbezési tanács előtt benyújtott tényleges használat igazolása iránti kérelem - Késedelem - A 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) és (3) pontja)
   2013/C 114/50
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: David Mayer Naman (Róma, Olaszország) (képviselők: kezdetben S. Sutti, S. Cazzaniga és V. Fedele, később V. Fedele és M. Spolidoro, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: P. Bullock, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Daniel e Mayer Srl (Milánó, Olaszország) (képviselők: M. Andreolini és A. Parini, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Daniel e Mayer Srl és David Mayer Naman közötti törlési eljárással kapcsolatban 2010. július 26-án hozott határozata (R 413/2009-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék David Mayer Naman-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18


title: T-471/13. sz. ügy: 2013. augusztus 30-án benyújtott kereset — Xellia Pharmaceuticals és Zoetis Products kontra Bizottság

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/47

         2013. augusztus 30-án benyújtott kereset — Xellia Pharmaceuticals és Zoetis Products kontra Bizottság
   (T-471/13. sz. ügy)
   2013/C 325/75
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Xellia Pharmaceuticals ApS (Koppenhága, Dánia) és Zoetis Products, LLC (New Jersey, Egyesült Államok) (képviselő: D. Hull Solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2013. június 19-én hozott C(2013) 3803 végleges bizottsági határozat (COMP/39.226 — „Lundbeck”-ügy) 1. cikkének (3) bekezdését, 2. cikkének (3) bekezdését és 3. cikkét a felpereseket érintő részében; vagy

               —

               másodlagosan, részlegesen semmisítse meg a határozat 1. cikkének (3) bekezdését, és csökkentse a kiszabott bírság összegét; és

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap, amennyiben a határozat azt állapította meg, hogy a vitarendezési megállapodásban foglalt korlátozások meghaladták a Lundbeck szabadalmi oltalmának terjedelmét.

               2.

               A második, téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a Bizottság hibás jogi követelményeket alkalmazott annak megállapításához, hogy az Alpharma potenciális versenytárs-e; és nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap, mivel azt állapította meg, hogy az Alpharma potenciális versenytárs.

               3.

               A harmadik, nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság azt állapította meg, hogy a vitarendezési megállapodás „cél általi” versenykorlátozásnak minősül.

               4.

               A negyedik, téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a Bizottság a 101. cikk értelmében vett versenykorlátozást állapított meg, annak ellenére, hogy a vitarendezési megállapodás csupán a Lundbeck kizárólagos — jogilag érvényesnek vélelmezendő — szabadalmi oltalmát tükrözte.

               5.

               Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy sérült a felperesek védelemhez való joga azáltal, hogy késedelmesen értesítették őket i. a vizsgálat fennállásáról és ii. a Bizottság konkrét kifogásairól.

               6.

               A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve sérült azáltal, hogy a határozatot a Zoetisnek címezték.

               7.

               A hetedik, téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a bírság kiszámításakor nem vették figyelembe az állítólagos jogsértés csekély súlyát, illetve a nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap, amennyiben a bírság mértékét arányosan magasabban állapították meg, mint a Lundbeckre kiszabott bírságét, és amennyiben nem vették figyelembe a jogbizonytalanságot, a jogsértés kevésbé súlyos jellegét és a földrajzi kiterjedést.

               8.

               A nyolcadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, mivel az A.L. Industrierrel szemben a 2011. évi üzleti forgalom, nem pedig a 2012. évi, jelentősen magasabb üzleti forgalom alapján alkalmazta a bírság 10 %-os felső határát, és ezáltal a bírság nagyobb arányának megfizetésére kötelezte a felpereseket.


title: T-376/15. sz. ügy: 2016. április 28-án benyújtott kereset – KK kontra EASME

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/33

         2016. április 28-án benyújtott kereset – KK kontra EASME
   (T-376/15. sz. ügy)
   (2016/C 243/35)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: KK (Párizs, Franciaország) (képviselő: J.-P. Spitzer ügyvéd)

      Alperes: Kkv-ügyi Végrehajtó Ügynökség (EASME)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EASME 2015. június 15-i határozatát, amelyben az EASME elutasította a felperes javaslatát;

               —

               kötelezze az EASME-t a felperes esélyének elvesztése címén 50 000 euró összeg és vagyoni kárának megtérítése címén 90 800 euró összeg megfizetésére;

               —

               az EASME-t kötelezze az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A megsemmisítés iránti keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Horizont 2020 – kutatási és innovációs keretprogram (2014–2020) keretében azon internetes portál technikai hozzáférhetetlenségére alapított jogalap, ahol az ajánlati és az ezzel összefüggő tevékenységekre irányuló felhívásra adott válaszként a felperes ajánlatát be kellett volna nyújtani.

               2.

               A második, azon tényre alapított jogalap, hogy a felperes, az EASME állításával ellentétben nem írt alá csalárd módon kötelezettségvállalásra irányuló nyilatkozatot a pályázati anyag benyújtásakor.

               3.

               A harmadik, azon tényre alapított jogalap, hogy a felperes által benyújtott javaslat elutasítása ellentétes a tervpályázat szabályaival.

         A felperes a kártérítési kérelmeinek alátámasztása érdekében további két jogalapra hivatkozik.

               1.

               A felperes esélyének elvesztése okán állítólagos elszenvedett vagyoni kárra alapított első jogalap.

               2.

               Az ajánlati felhívásra adott válaszra szánt idő okán állítólagos elszenvedett vagyoni kárra alapított második jogalap.


title: C-460/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. április 23-i ítélete (Verwaltungsgerichtshof — Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sandra Puffer kontra Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz (Hatodik HÉA-irányelv — A 17. cikk (2) és (6) bekezdése — Az előzetesen felszámított adó levonásának joga — Az adóalany vállalkozásának vagyona körébe vont épület építési költségei — A 6. cikk (2) bekezdése — Az épület egy részének magáncélú használata — Vagyoni előny az adóalanynak nem minősülő személyekhez képest — Egyenlő bánásmód — Az EK 87. cikk szerinti állami támogatás — Az adólevonási jog kizárása)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/13

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. április 23-i ítélete (Verwaltungsgerichtshof — Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sandra Puffer kontra Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz
   (C-460/07. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 17. cikk (2) és (6) bekezdése - Az előzetesen felszámított adó levonásának joga - Az adóalany vállalkozásának vagyona körébe vont épület építési költségei - A 6. cikk (2) bekezdése - Az épület egy részének magáncélú használata - Vagyoni előny az adóalanynak nem minősülő személyekhez képest - Egyenlő bánásmód - Az EK 87. cikk szerinti állami támogatás - Az adólevonási jog kizárása)
   2009/C 141/20
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sandra Puffer

      Alperes: Unabhängiger Finanzsenat Außenstelle Linz

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verwaltungsgerichtshof — Az EK 87. cikknek és a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 17. cikke (6) bekezdésének értelmezése — A főként lakáscélú magánszükséglet céljára, ezt meghaladó részében pedig adóköteles bérlet céljára szolgáló épület építése után előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó összegének levonása — Olyan nemzeti szabályozás, amely a magánhasználatot adómentes szolgáltatásként kezeli és amelynek az irányelv hatálybalépésekor alkalmazandó szövege kizárja az előzetesen felszámított adó levonásának jogát az adóalany magánszükségleteit szolgáló épületrészek vonatkozásában — A 77/388/EGK irányelv, és különösen 17. cikkének érvényessége, amennyiben lakóingatlan megszerzésekor más adóalanyokkal szemben, valamint más tagállamok állampolgáraival szemben adóelőnyt keletkeztet azon adóalanyok javára, akik az ingatlant, akár csak csekély mértékben is, szakmai céljára használják

      Rendelkező rész

               1)

               A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 6. cikke (2) bekezdésének a) pontja nem sérti az egyenlő bánásmód közösségi jogi alapelvét, amennyiben e rendelkezések alapján a vegyes használatú ingatlan építési költségei után előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó teljes és azonnali levonásának mechanizmusa és ezen ingatlan magáncélú használata után ezen adó utólagos, fokozatos kivetése által az adóalanyok vagyoni előnyhöz juthatnak az adóalanynak nem minősülő személyekhez és az ingatlanukat kizárólag lakáscélú magánszükséglet kielégítése céljára használó adóalanyokhoz képest.

               2)

               Az EK 87. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a 77/388 hatodik irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontját átültető nemzeti rendelkezés, amely előírja, hogy az előzetesen felszámított hozzáadottérték-adó levonásának joga csak az adóköteles tevékenységet végző adóalanyokat illeti meg, míg a kizárólag adómentes tevékenységet végző adóalanyokat nem, amennyiben e nemzeti rendelkezés alapján kizárólag az adóköteles tevékenységet végző adóalanyok részesülhetnek vagyoni előnyben.

               3)

               A 77/388 hatodik irányelv 17. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt eltérés nem alkalmazható az olyan nemzeti rendelkezésre, amely az ezen irányelv hatálybalépésekor létező jogszabályt módosít, és a korábbi jogszabálytól eltérő megközelítést alkalmaz, valamint új eljárásokat vezet be. E tekintetben nem releváns, hogy a nemzeti jogalkotó a korábbi nemzeti jogszabály módosításakor a közösségi jog helyes vagy téves értelmezésére támaszkodott-e. Azon kérdés eldöntése, hogy valamely nemzeti rendelkezés ilyen módosítása a 77/388 hatodik irányelv 17. cikke (6) bekezdésének egy másik nemzeti rendelkezésre történő alkalmazhatóságát is befolyásolja-e, az említett nemzeti rendelkezések összefüggő vagy önálló jellegétől függ, amelyet a nemzeti bíróságnak kell megítélnie.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: F-109/14. sz. ügy: 2014. október 13-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/54

         2014. október 13-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-109/14. sz. ügy)
   (2015/C 007/66)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: L. M. Ribolzi ügyvéd)

      Alperes: Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Elhunyt tisztviselő elvált felesége özvegyi nyugdíjának megemelésére irányuló kérelem elutasításáról szóló bizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot az elhunyt után járó özvegyi nyugdíj 35 %-ának, azaz az elhalálozás időpontjában 2  857,40 eurónak megfelelő összeg, valamint az említett időponttól felhalmozódott hátralékok tekintetében időközben esedékessé vált kamatok felperes számára történő megfizetésére;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.


title: F-22/11. sz. ügy: 2011. február 28-án benyújtott kereset — Conticchio kontra Bizottság

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/31

         2011. február 28-án benyújtott kereset — Conticchio kontra Bizottság
   (F-22/11. sz. ügy)
   2011/C 139/58
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Rosella Conticchio (Róma, Olaszország) (képviselők: R. Giuffridda és A. Tortora ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes nyugdíjjogosultságának megállapításáról szóló határozat annyiban történő megsemmisítése, amennyiben e határozat a felperes öregségi nyugdíjjogosultságát az AST 7/2 besorolási fokozat helyett az AST 7/1 besorolási fokozat után járó nyugdíj vonatkozásában ismeri el

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg 2010. november 18-án meghozott és a felperessel 2010. november 24-én közölt R/489/10. sz. határozatot, amellyel a kinevezésre jogosult hatóság elutasította a panaszt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék visszaható hatállyal biztosítsa a felperesnek az AST 7/1 besorolási fokozatból az AST 7/2 besorolási fokozatba történő előrelépést;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék számítsa ki újra a felperesnek járó nyugdíj összegét, havonta hozzávetőleg 170 euróval növelve azt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a felperes nyugdíjának folyósításáért felelős szervet, hogy fizesse meg a felperesnek járó, 2010. június 1-jétől a teljes kifizetésig számított összeget annak kamataival, a pénzügyi értékkövetéssel és a felperesnek alanyi jogon járó juttatásokkal együtt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot, hogy térítse vissza a felperesnek azokat az összegeket, amelyekről a jogvita elbírálásának végén kiderül, hogy azokat a felperes a nyugdíjjogosultsága megszerzésével összefüggésben jogalap nélkül fizette meg;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-135/11. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. június 21-i ítélete — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH kontra Európai Bizottság, Dán Királyság, Finn Köztársaság, Svéd Királyság (Fellebbezés — Az intézmények dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — A 4. cikk (5) bekezdése — Terjedelem — Valamely tagállamtól származó dokumentumok — E tagállamnak az e dokumentumok hozzáférhetővé tételével szembeni tiltakozása — Az intézménynek és az uniós bíróságnak a tagállam tiltakozása indokaira irányuló felülvizsgálata terjedelme — A vitatott dokumentum bemutatása az uniós bíróság előtt)

text:
               18.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 250/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. június 21-i ítélete — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH kontra Európai Bizottság, Dán Királyság, Finn Köztársaság, Svéd Királyság
   (C-135/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Az intézmények dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A 4. cikk (5) bekezdése - Terjedelem - Valamely tagállamtól származó dokumentumok - E tagállamnak az e dokumentumok hozzáférhetővé tételével szembeni tiltakozása - Az intézménynek és az uniós bíróságnak a tagállam tiltakozása indokaira irányuló felülvizsgálata terjedelme - A vitatott dokumentum bemutatása az uniós bíróság előtt)
   2012/C 250/10
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (Hamburg, Németország), képviselők: S. Crosby és S. Santoro advocaten)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Dán Királyság, Finn Köztársaság, Svéd Királyság (képviselők: C. O’Reilly és P. Costa de Oliveira meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-362/08. sz., IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds kontra Bizottság ügyben 2011. január 11-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben a Törvényszék elutasította a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) alapján védett terület visszaminősítésére vonatkozó eljárás keretében a német hatóságok által a Bizottságnak megküldött bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférést a felperestől részben megtagadó 2008. június 19-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetet

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének a T-362. sz., IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds kontra Bizottság ügyben 2011. január 13-án hozott ítéletét.

               2.

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszékéhez, hogy hozzon határozatot az IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH által benyújtott, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv alapján védett terület visszaminősítésére vonatkozó eljárás keretében a német hatóságok által az Európai Bizottságnak megküldött dokumentumhoz való hozzáférést tőle megtagadó 2008. június 19-i európai bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetről.

               3.

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 179., 2011.6.18.


title: C-127/06. sz. ügy:  2006. március 3-án  benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/8

         2006. március 3-án benyújtott kereset – az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-127/06. sz. ügy)
   (2006/C 108/14)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: A. Aresu meghatalmazott)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség
   Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a fogyasztói pénzügyi szolgáltatások távértékesítéssel történő forgalmazásáról, valamint a 90/619/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK irányelv és a 98/27/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. szeptember 23-i 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis nem közölte ezeket a Bizottsággal – nem teljesítette az ezen irányelv 21. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002/65/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2004. október 9-én lejárt.

      (1)  HL L 271., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 321. o.


title: C-448/11. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. december 5-i ítélete — A rendkívüli vagyonkezelési rendszer hatálya alatt álló SNIA SpA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kartellek — A hidrogén-peroxid és nátrium-perborát európai piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A felelősség betudhatósága versenyügyekben — A gazdasági folytatólagosság szempontja — A védelemhez való jog megsértése — Indokolási kötelezettség)

text:
               15.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/5

         A Bíróság (második tanács) 2013. december 5-i ítélete — A rendkívüli vagyonkezelési rendszer hatálya alatt álló SNIA SpA kontra Európai Bizottság
   (C-448/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Kartellek - A hidrogén-peroxid és nátrium-perborát európai piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A felelősség betudhatósága versenyügyekben - A gazdasági folytatólagosság szempontja - A védelemhez való jog megsértése - Indokolási kötelezettség)
   2014/C 45/08
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: a rendkívüli vagyonkezelési rendszer hatálya alatt álló SNIA SpA (képviselők: A. Santa Maria, C. Biscaretti di Ruffia és E. Gambaro avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, L Malferrari és B. Gencarelli meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (hatodik, kibővített tanács) T-194/06. sz., SNIA kontra Bizottság ügyben 2011. június 16-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélettel a Törvényszék elutasította az [EK 81. cikk] és az EGT-Megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2006. május 3-án hozott C(2006) 1766 végleges bizottsági határozat (COMP/F/38.620 „hidrogén-peroxid és nátrium perborát”-ügy) annyiban való megsemmisítése iránti kérelmet, amennyiben a Bizottság e határozatban egyetemleges bírságot szab ki a Caffaro Srl-lel és a SNIA SpA-val szemben — A leányvállalat versenyellenes magatartása anyavállalatnak való betudhatóságára vonatkozó szabályok összefonódás esetén — A védelemhez való jog és az indokolási kötelezettség megsértése

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a rendkívüli vagyonkezelési rendszer hatálya alatt álló SNIA SpA-t kötelezi fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

      (1)  HL C 311., 2011.10.22.


title: C-286/12. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. november 6-i ítélete — Európai Bizottság kontra Magyarország (Tagállami kötelezettségszegés — Szociálpolitika — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód — 2000/78/EK irányelv — A 2. cikk és a 6. cikk (1) bekezdése — A bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati jogviszonyának 62 éves korban történő megszüntetését előíró nemzeti szabályozás — A 62 évesnél fiatalabb munkavállalókhoz képest eltérő bánásmódot igazoló jogszerű célok — Az átmeneti időszak tartamának arányos jellege)

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/22

         A Bíróság (első tanács) 2012. november 6-i ítélete — Európai Bizottság kontra Magyarország
   (C-286/12. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Szociálpolitika - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - 2000/78/EK irányelv - A 2. cikk és a 6. cikk (1) bekezdése - A bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati jogviszonyának 62 éves korban történő megszüntetését előíró nemzeti szabályozás - A 62 évesnél fiatalabb munkavállalókhoz képest eltérő bánásmódot igazoló jogszerű célok - Az átmeneti időszak tartamának arányos jellege)
   2013/C 9/35
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Enegren és Talabér-Ritz K., meghatalmazottak)

      Alperes: Magyarország (képviselő: Fehér M. Z. meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.) 2. cikkének és 6. cikke (1) bekezdésének megsértése — A bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati viszonyának 62 éves korban történő kötelező megszüntetését előíró nemzeti szabályozás — A 62 éves életkort el nem érő munkavállalókhoz képest eltérő bánásmódot igazoló törvényes cél hiánya — Az egyéves átmeneti időszak aránytalansága

      Rendelkező rész

               1.

               Magyarország a bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati jogviszonyának 62 éves korban történő megszüntetését előíró nemzeti szabályozás elfogadásával — amely életkoron alapuló, az elérni kívánt célokkal arányban nem álló eltérő bánásmódot eredményez — nem teljesítette a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 2. cikkéből és 6. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság Magyarországot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: C-576/10. sz. ügy: 2010. december 9-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/19

         2010. december 9-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-576/10. sz. ügy)
   2011/C 55/34
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. van Beek und C. Zadra meghatalmazottak)

      Alperes: Holland Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Holland Királyság — mivel az Eindhoven városa által odaítélt építési koncesszióval összefüggésben megsértette a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó európai uniós jogot, különösen pedig a 2004/18/EK irányelvet (1) — nem teljesítette a 2004/18 irányelv 2. cikkéből és III. címéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Holland Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság megítélése szerint a 2004/18 irányelv 1. cikkének (3) bekezdése szerinti építési koncessziónak minősül az az együttműködési megállapodás, amelyet Eindhoven városa a Hurks Bouw en Vastgoed B.V. társasággal kötött 2007. június 11-én.
   Mivel becsült összértéke a vonatkozó értékhatárt meghaladja, az építési koncessziót a 2004/18 irányelv, különösen pedig annak 2. cikke és III. címe alapján meg kellett volna hirdetni. Ezenkívül a 2004/18 irányelv 63–65. cikke szerint közzé kellett volna tenni azokat az építési beruházásra irányuló és a vonatkozó értékhatárt meghaladó közbeszerzési szerződéseket is, amelyeket a Hurks Bouw en Vastgoed B.V. részére ítéltek oda.
   Abból a körülményből, hogy Eindhoven városa nem alkalmazta a 2004/18 irányelvet, különösen pedig annak 2. cikkét és III. címét a szóban forgó építési koncesszió Hurks Bouw en Vastgoed B.V. társaság számára való odaítélésére, a Bizottság az irányelv megsértésére következtet.
   Mindezek után a Bizottság arra az eredményre jut, hogy a Holland Királyság az Eindhoven városa által odaítélt építési koncesszióval összefüggésben nem teljesítette a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó európai uniós jogból, különösen pedig a 2004/18/EK irányelv 2. cikkéből és III. címéből eredő kötelezettségeit.

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.).


title: C-24/10. sz. ügy: 2010. január 14-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/41

         2010. január 14-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-24/10. sz. ügy)
   2010/C 63/64
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Karanasou-Apostolopuolou és G. Braun)

      Alperes: Görög Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Görög Köztársaság — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló 78/660/EGK, az összevont (konszolidált) éves beszámolóról szóló 83/349/EGK, a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló 86/635/EGK, valamint a biztosítóintézetek éves és összevont (konszolidált) éves beszámolóiról szóló 91/674/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2006. június 14-i 2006/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis e rendelkezéseket a Bizottsággal nem közölte —, nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2006/46 irányelv belső jogba való átültetésére előírt határidő 2008. szeptember 5-én lejárt.

      (1)  HL L 224., 1. o.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. április 20. a T-273/02. sz., Krüger GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – CALPICO közösségi szóvédjegy bejelentése – CALYPSO korábbi nemzeti védjegy – 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Meghallgatáshoz való jog)

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/12

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. április 20.
   a T-273/02. sz., Krüger GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - CALPICO közösségi szóvédjegy bejelentése - CALYPSO korábbi nemzeti védjegy - 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Meghallgatáshoz való jog)
   (2005/C 155/24)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-273/02. sz., Krüger GmbH & Co. KG (székhelye: Bergisch Gladbach [Németország], képviseli: S. von Petersdorff-Campen ügyvéd) kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: G. Schneider) ügyben, az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban másik félként, az Elsőfokú Bíróság előtt beavatkozóként vett részt a Calpis Co. Ltd (székhelye: Tokió [Japán], képviselik: O. Jüngst és M. Schork ügyvédek), az OHIM első fellebbezési tanácsának 2002. június 25-i (R 484/2000-1. sz. ügy), a Calpis Co. Ltd és a Krüger GmbH & Co. KG közötti felszólalási eljárásra vonatkozó határozata ellen benyújtott kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács), tagjai: H. Legal elnök, P. Mengozzi és I. Wisniewska-Białecka bírák; hivatalvezető: I. Natsinas tisztviselő, 2005. április 20-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               A felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 274., 2002.11.9.


title: T-200/03. és T-313/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. február 21-i  ítélete – V kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Tisztviselők – Szakmai alkalmatlanság miatti felmentés – A személyzeti szabályzat 51. cikke – Nyilvánvaló mérlegelési hiba – Hatáskörrel való visszaélés – Gondoskodási kötelezettség – Védelemhez való jog – Arányosság – Egyenlő bánásmód – Indokolás – Értékelő jelentés – Elfogadhatóság – Eljáráshoz fűződő érdek)

text:
               22.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/11

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. február 21-i ítélete – V kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-200/03. és T-313/03. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Szakmai alkalmatlanság miatti felmentés - A személyzeti szabályzat 51. cikke - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Hatáskörrel való visszaélés - Gondoskodási kötelezettség - Védelemhez való jog - Arányosság - Egyenlő bánásmód - Indokolás - Értékelő jelentés - Elfogadhatóság - Eljáráshoz fűződő érdek)
   (2006/C 96/20)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: V (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   Egyfelől a kinevezésre jogosult hatóság felperest szakmai alkalmatlanság miatt felmentő határozatának megsemmisítése, másfelől a felperesről az 1999–2001 időszakra vonatkozóan készült értékelő jelentés megsemmisítése.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a T-200/03. és a T-313/03. sz. ügyben a keresetet elutasítja.

               2)

               Mindegyik fél maga viseli a jelen eljárásban és az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban felmerült költségeit.

      (1)  HL C 200., 2003.8.23.


title: T-22/11. sz. ügy: 2011. január 19-én benyújtott kereset — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband kontra Bizottság

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/28

         2011. január 19-én benyújtott kereset — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband kontra Bizottság
   (T-22/11. sz. ügy)
   2011/C 72/45
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Németország) (képviselők: I. Liebach és A. Rosenfeld ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék részben semmisítse meg a 2010. december 21-i, C(2010) 9525 végleges bizottság határozatot, állami támogatások, MC 8/2009 és C-43/2009 — Németország — WestLB, amennyiben a Bizottság a határozattal elutasította Németország 2010. október 28-i kérelmét, amelyben a Westdeutsche Immobilienbank AG értékesítése és új szerződéseinek megszüntetése tekintetében 2011. február 15-én túli határidő-hosszabbítást kért;

               —

               másodlagosan: a Törvényszék részben semmisítse meg a 2010. december 21-i, C(2010) 9525 végleges bizottság határozatot (állami támogatások, MC 8/2009 és C-43/2009 — Németország — WestLB), amennyiben a Bizottság ebben hallgatólagosan úgy határozott, hogy Németország csak egyetlen, 2011. február 15-ig terjedő határidő-hosszabbítás iránti kérelmet terjesztett elő a Westdeutsche Immobilienbank AG értékesítése és új szerződéseinek megszüntetése tekintetében, és ezért ezt meghaladó határidő-hosszabbításról nem kell döntenie;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztására a felperes öt jogalapot hoz fel.
   1.   Első jogalap: az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettség megsértése
   A felperes e tekintetben úgy érvel, hogy a Bizottság nem fejtette ki, hogy miért kezelte egyetlen összevont kérelemként Németország két határidő-hosszabbítás iránti kérelmét.
   Ezen túlmenően a Bizottság nem fejtette ki, hogy miért nem állnak fenn a Németország által a WestLB AG szerkezetátalakítása céljából nyújtandó állami támogatásról (C-43/2008 [N 390/08]) szóló, 2009. május 12-i C(2009) 3900 végleges helyesbített bizottsági határozat (a továbbiakban: 2009. május 12-i határozat) 2. cikkének (2) bekezdése szerinti határidő-hosszabbítás feltételei.
   2.   Második jogalap: mérlegelési és értékelési hiba
   A felperes ezzel kapcsolatban előadja, hogy a Bizottság határidő-hosszabbítást engedélyező diszkrecionális döntése a tényállás téves megállapításából ered. A felperes álláspontja szerint a megtámadott határozat tévesen csak egy, 2011. február 15-ig terjedő határidő-hosszabbítás iránti kérelmet vesz alapul, illetve hallgatólagosan megállapítja, hogy további, ezt meghaladó kérelemről már nem kell döntenie.
   A felperes továbbá úgy érvel, hogy a Bizottság nem élt a 2009. május 12-i határozat 2. cikkének (2) bekezdésében kifejezetten előírt határidő-hosszabbítási lehetőséggel, jóllehet adottak voltak annak feltételei. Ehelyett a Bizottság olyan íratlan sui generis hosszabbítási jogra hivatkozott, amelynek nincs jogi alapja, illetve részletes feltételei egyáltalán nem világosak.
   3.   Harmadik jogalap: az arányosság elvének megsértése
   A felperes e tekintetben többek között előadja, hogy a Westdeutsche Immobilienbank AG új szerződéseinek 2011. február 15-ét követő megszüntetéséről szóló bizottsági határozat aránytalan hátrányokat okoz.
   4.   Negyedik jogalap: az egyenlő bánásmód elvének megsértése
   Ezzel kapcsolatban előadja, hogy a Bizottság a pénzügyi válságot érintő más olyan esetekben, amikor pénzügyi intézmények számára jóval nagyobb támogatásokat nyújtottak, jelentősen hosszabb határidőt engedett részesedések, sőt ingatlanfinanszírozó társaságok értékesítésére is.
   5.   Ötödik jogalap: az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének és a gondos ügyintézés elvének megsértése
   A felperes az ötödik jogalap keretében felhozza, hogy a Bizottság nem jogosult arra, hogy a tagállam által előterjesztett kérelmeket kifejezett szövegükkel, értelmükkel és céljukkal ellentétesen értelmezze és bírálja el.


title: C-202/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (ötödik kibővített tanács) által a T-340/03. sz., France Télécom SA kontra Bizottság ügyben 2007. január 30-án hozott ítélet ellen a France Télécom SA által 2007. április 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/9

         Az Elsőfokú Bíróság (ötödik kibővített tanács) által a T-340/03. sz., France Télécom SA kontra Bizottság ügyben 2007. január 30-án hozott ítélet ellen a France Télécom SA által 2007. április 16-án benyújtott fellebbezés
   (C-202/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 170/16)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: a France Télécom SA, korábban a Wanadoo Interactive SA (képviselők: O.W. Bouwer, H. Calvet, J. Philippe és T. Janssens ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri a Bíróságtól, hogy:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága által a T-340/03. sz., Franca Télécom SA kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét, amelyben elutasította az [EK 82.] cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.233 Wanadoo Interactive-ügy) 2003. július 16-án hozott bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetet;

               —

               és következésképpen:

                           —

                           vagy utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé és kötelezze új ítélet hozatalára; vagy

                           —

                           adjon helyt a felperes által az elsőfokú eljárásban benyújtott kérelmeknek, és hozzon az [EK 82.] cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.233 Wanadoo Interactive ügy) 2003. július 16-án hozott bizottsági határozatot megsemmisítő jogerős ítéletet; továbbá

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes hét jogalapot hoz fel fellebbezése alátámasztására.
   Első jogalapjában a felperes arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a veszteségek megtérülésének lehetőségére vonatkozó indokolási kötelezettségét, amelyet a versenytársak áraihoz való igazodással kapcsolatos jog bizonyítása kapcsán kellett volna bizonyítani, és amelyet az Elsőfokú Bíróság minden indokolás nélkül utasított el.
   A felperes második jogalapjában fenntartja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az EK 82. cikket azzal, hogy elutasította a Wanadoo azon jogát, hogy árait jóhiszeműen versenytársainak áraihoz igazítsa. Ezt a jogot maga a Bizottság határozathozatali gyakorlata, a Bíróság ítélkezési gyakorlata, valamint a szakirodalom, illetve a francia versenyhatóságok is elismerik, és amely jog gyakorlása egyébiránt a felperes egyetlen lehetősége volt arra, hogy a piacon megőrizze versenyképességét.
   A felperes harmadik jogalapjában fenntartja, hogy az Elsőfokú Bíróság azzal is megsértette az EK 82. cikket, hogy nem bírálta felül a Bizottság által a költségfedezet kiszámítása tekintetében alkalmazott módszert, ami eltorzította a felfaló árpolitika vizsgálatának a Bíróság által megkövetelt tesztjét. A Bizottság által használt módszer ugyanis nem teszi lehetővé annak feltárását, hogy a Wanadoo által szerzett előfizetők előfizetésük időtartama alatt nyereséget vagy veszteséget okoztak-e az utóbbinak.
   Negyedik jogalapjában a felperes arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette mind az EK 82. cikket, mind a reá háruló indokolási kötelezettséget annak megállapításával, hogy a jogsértés állítólagos időtartama után keletkezett költségek és bevételek nem vehetők figyelembe. Éppen a bevételek és költségek időbeli korlátozása alapján állapította meg helytelenül a Bizottság a jogsértés fennállását.
   Ötödik jogalapjában a felperes arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette mind az EK 82. cikket, mind a reá háruló indokolási kötelezettséget annak megállapításával, hogy egy ár akkor is felfaló lehet, ha ez az érintett vállalkozás piaci részesedésének jelentős csökkenésével jár. Az ilyen ár nem tekinthető úgy, hogy az a versenytárs vállalkozások piacról való kiszorításához vezethet.
   Hatodik jogalapjában a felperes fenntartja, hogy az Elsőfokú Bíróság az állítólagos felfaló árpolitikára vonatkozó terv kapcsán egyszerre ferdítette el a tényállás értékeléséhez rendelkezésére álló bizonyítékokat, és sértette meg az EK 82. cikket. A hivatkozott cikk ugyanis a versenytársak kiszorítására vonatkozó terv objektív felismerhetőségét követeli meg, amelyet nem helyettesíthet az erőfölénnyel való visszaélés kimondottan szubjektív megközelítése.
   Végül hetedik jogalapjában a felperes azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság az EK 82. cikket nem csak azzal sértette meg, hogy megállapította, hogy a veszteség megtérülése lehetőségének bizonyítása nem képezte a felfaló piaci árak alkalmazása megállapításának előfeltételét, hanem azzal is, hogy összekeverte a Bizottság által a fenti veszteségek megtérülésének lehetőségére vonatkozóan nyújtott bizonyítékot az érintett vállalkozás által az e veszteségek megtérülésének lehetetlenségére vonatkozóan nyújtott bizonyítékkal.


title: T-191/10. sz. ügy: 2010. április 20-án benyújtott kereset — Greewood Houseware (Zhuhai) és társai kontra Tanács

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/44

         2010. április 20-án benyújtott kereset — Greewood Houseware (Zhuhai) és társai kontra Tanács
   (T-191/10. sz. ügy)
   2010/C 179/78
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Greewood Houseware (Zhuhai) Ltd (Zhuhai, Kína), Brabantia S&S Ltd (Hong Kong, Kína), Brabantia S&L Belgium NV (Overpelt, Belgium), Brabantia Belgium NV (Overpelt, Belgium), Brabantia Netherlands BV (Valkenswaard, Hollandia) és Brabantia (U.K.) Ltd (Bristol, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Vermulst and Y. van Gerven ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2010. január 19-i 77/2010/EU végrehajtási rendeletet (1);

               —

               kötelezze a Tanácsot az eljárás költségeinek viselésére; és

               —

               amennyiben vannak beavatkozók, kötelezze őket saját költségeik viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresettel a felperesek az EUMSZ 263. cikk értelmében a többek között a Kínai Népköztársaságból származó vasalódeszkák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 452/2007/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. január 19-i 77/2010/EU végrehajtási rendelet megsemmisítését kérik.
   A felperesek keresetük alátámasztására az alábbi jogalapokra hivatkoznak:

               Először is azzal, hogy a Tanács a megtámadott rendelet közzétételét követően hozott további adatokat nyilvánosságra, megsértette az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (2) 20. cikkének (4) bekezdését és a felperesek védelemhez való jogát. Az Európai Unió intézményei a megtámadott rendelet véglegesítését és a Tanácsnak elfogadásra való megküldését megelőzően nem tájékoztatták a felpereseket a dömpingellenes vám módosítását alátámasztó új tényekről és megfontolásokról, és nem tették lehetővé a felperesek számára új érvek előterjesztését, illetve azt, hogy az előzőleg nyújtott információkat pontosítsák, amely a dömpingellenes vám további csökkentését eredményezhette volna.

               Másodszor a Tanács az exportár képzése során nyilvánvaló értékelési hibát vétett, és megsértette az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (9) bekezdését, valamint 11. cikkének (10) bekezdését. Az uniós intézmények tévesen vonták le a 38,1 %-os dömpingellenes vámot az exportár képzése során, mivel a hivatkozott rendelet 11. cikkének (10) bekezdésében foglalt követelményt új exportőr esetében nem kell bizonyítani. Továbbá az uniós intézményeknek a dömpingellenes vám levonására vonatkozó értékelése a tények téves értékelésén alapult.

               Harmadszor a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát vétett, megsértette a gondos ügyintézés, valamint egyenlő bánásmód elvét, valamint tévesen alkalmazta az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkének (10) bekezdését azzal, hogy az exportárat és a rendes értéket tévesen igazította ki. Az uniós intézmények az exportárból tévesen vontak le a felperesek által az érintett termék exportjában bizonyos része tekintetében meg nem fizetett közvetlen költségeket, és a rendes értéket tévesen növelték az exporteladásokkal kapcsolatos vissza nem térítendő HÉA számításba vétele érdekében, annak ellenére, hogy az eredeti vizsgálatban nem került sor ilyen kiigazításra.

               Végül az uniós intézmények nyilvánvaló értékelési hibát vétettek, megsértették a gondos ügyintézés, valamint egyenlő bánásmód elvét, valamint tévesen alkalmazták az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) és c) pontját azzal, hogy megtagadták a piacgazdasággal rendelkező országokra alkalmazandó szabályok Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd-re való alkalmazását. A piacgazdasággal rendelkező országokra alkalmazandó szabályok Greenwood Houseware (Zhuhai) Ltd-re való alkalmazásának az uniós intézmények általi megtagadása a tények és a benyújtott bizonyítékok téves értékelésén alapszik. Továbbá az uniós intézmények nem jártak el megfelelő gondossággal a hivatkozott rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott 2. és 3. feltétel alkalmazása tekintetében releváns szempontok mindegyikének értékelése során.

      (1)  A többek között a Kínai Népköztársaságból származó vasalódeszkák behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 452/2007/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. január 19-i 77/2010/EU végrehajtási rendelet (HL L 24. 1. o.)

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o.).


title: C-196/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2011. június 14-i ítélete (az Európai Iskolák felülbírálati bizottságának előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Paul Miles és társai kontra Európai Iskolák (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „egy tagállam bíróság[ának]” fogalma — Az Európai Iskolák felülbírálati bizottsága — Az Európai Iskolákba kirendelt tanárok díjazási rendszere — A díjazások kiigazításának elmaradása a font sterling értékvesztését követően — Az EUMSZ 18. cikkel és az EUMSZ 45. cikkel való összeegyeztethetőség)

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/4

         A Bíróság (nagytanács) 2011. június 14-i ítélete (az Európai Iskolák felülbírálati bizottságának előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Paul Miles és társai kontra Európai Iskolák
   (C-196/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „egy tagállam bíróság[ának]” fogalma - Az Európai Iskolák felülbírálati bizottsága - Az Európai Iskolákba kirendelt tanárok díjazási rendszere - A díjazások kiigazításának elmaradása a font sterling értékvesztését követően - Az EUMSZ 18. cikkel és az EUMSZ 45. cikkel való összeegyeztethetőség)
   2011/C 232/06
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   az Európai Iskolák felülbírálati bizottsága

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Paul Miles és társai

      Alperes: Európai Iskolák

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az Európai Iskolák felülbírálati bizottsága — Az EK-Szerződés 12., 39. és 234. cikkének értelmezése — Az EK 234. cikk értelmében vett tagállami bíróság fogalma — A díjazások kiigazításának elmaradása a font sterling értékvesztését követően — Az egyenlő bánásmód és a munkavállalók szabad mozgása elvének megsértése

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy választ adjon az Európai Iskolák felülbírálati bizottságától eredő előzetes döntéshozatal iránti kérelemre.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: C-467/12. sz. ügy: 2012. október 19-én benyújtott kereset — Christophe Gassiat kontra Ordre des avocats de Paris

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/13

         2012. október 19-én benyújtott kereset — Christophe Gassiat kontra Ordre des avocats de Paris
   (C-467/12. sz. ügy)
   2013/C 108/25
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Christophe Gassiat

      Alperes: Ordre des avocats de Paris
   A Bíróság (hetedik tanács) 2013. február 21-i végzésével megállapította a jelen kereset elbírálására vonatkozó hatáskörének nyilvánvaló hiányát; következésképpen a keresetet elfogadhatatlannak nyilvánítja. A Bíróság Ch. Gassiat-t kötelezte saját költségei viselésére.


title: T-57/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. november 7-i ítélete – Marly kontra OHIM – Erdal (Top iX) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A Top iX közösségi ábrás védjegy bejelentése – A TOFIX korábbi nemzetközi szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az összetéveszthetőség hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Először az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott, a korábbi védjegy tényleges használatának bizonyítása iránti kérelem – Elfogadhatatlanság )

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/37

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. november 7-i ítélete – Marly kontra OHIM – Erdal (Top iX)
   (T-57/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Top iX közösségi ábrás védjegy bejelentése - A TOFIX korábbi nemzetközi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Először az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott, a korábbi védjegy tényleges használatának bizonyítása iránti kérelem - Elfogadhatatlanság’)
   (2007/C 315/69)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: NV Marly SA (Brüsszel, Belgium) (képviselők: B. Mouffe és O. Rodesch ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: S. Petrequin és A. Rassat meghatalmazottak)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Erdal GmbH (Hallein, Ausztria) (képviselők: M. Thewes és V. Wiot ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az R 114/2004-2. sz. ügyben hozott, az Erdal GmbH és az NV Marly SA közötti felszólalási eljárásra vonatkozó, 2005. december 14-i határozatának hatályon kívül helyezése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az NV Marly SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22.


title: T-47/07. sz. ügy: 2007. február 21-én benyújtott kereset – ratiopharm kontra OHIM (BioGeneriX)

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/50

         2007. február 21-én benyújtott kereset – ratiopharm kontra OHIM (BioGeneriX)
   (T-47/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/104)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: ratiopharm GmbH (Ulm, Németország) (képviselő: S. Völker ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsának a 001701762. sz. közösségi védjegybejelentésre vonatkozó, 2006. december 20-i R1047/2004-4. sz. határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „BioGeneriX ”szóvédjegy az 5., 35. 40. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 1 701 762).

      Az elbíráló határozata: A védjegybejelentés elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése, mivel a bejelentett védjegy rendelkezik a megkülönböztető képesség szükséges mértékével és nem vonatkozik rá a rendelkezésre állás követelménye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-155/13. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Società Italiana Commercio e Servizi srl, felszámolás alatt (SICES) és társai kontra Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia (Mezőgazdaság  — 341/2007/EK rendelet  — A 6. cikk (4) bekezdése  — Vámkontingensek  — Kínából származó fokhagyma  — Behozatali engedélyek  — Egyes behozatali engedélyekből származó jogok átruházhatatlan jellege  — Megkerülés  — Joggal való visszaélés)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/16

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Società Italiana Commercio e Servizi srl, felszámolás alatt (SICES) és társai kontra Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia
   (C-155/13. sz. ügy) (1)

   ((Mezőgazdaság - 341/2007/EK rendelet - A 6. cikk (4) bekezdése - Vámkontingensek - Kínából származó fokhagyma - Behozatali engedélyek - Egyes behozatali engedélyekből származó jogok átruházhatatlan jellege - Megkerülés - Joggal való visszaélés))
   2014/C 135/17
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Società Italiana Commercio e Servizi srl, felszámolás alatt (SICES), Agrima KG D. Gritsch Herbert & Gritsch Michael & Co., Agricola Lusia srl, Romagnoli Fratelli SpA, Agrimediterranea srl, Francesco Parini, Duoccio srl, Centro di Assistenza Doganale Triveneto Service srl, Novafruit srl, Evergreen Fruit Promotion srl

      Alperes: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Venezia

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissione Tributaria Regionale di Mestre-Venezia – A harmadik országokból behozott fokhagymára és más mezőgazdasági termékekre vonatkozóan vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről, valamint származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről szóló, 2007. március 29-i 341/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 90., 12. o.) 6. cikkének értelmezése – Az „A” engedélyekből eredő jogok átruházhatatlansága – Importengedéllyel rendelkező olyan vállalkozások, amelyek a behozatalt megelőzően kínai fokhagymát vásároltak egy ilyen engedéllyel nem rendelkező vállalkozástól, majd ezt a fokhagymát a vám megfizetése után ugyanezen társaságnak adták el újra.

      Rendelkező rész

   A harmadik országokból behozott fokhagymára és más mezőgazdasági termékekre vonatkozóan vámkontingensek megnyitásáról és kezeléséről, valamint származási bizonyítványok rendszerének bevezetéséről szóló, 2007. március 29-i 341/2006/EK bizottsági rendelet 6. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétesek az olyan ügyletek, amelyek keretében valamely importőr, aki csökkentett tarifával történő behozatalra vonatkozó engedélyek jogosultja, az Unión kívül árut vásárol valamely gazdasági szereplőtől, aki az ezen rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében maga is hagyományos importőrnek minősül, de aki a saját csökkentett vámtarifával való behozatalra vonatkozó engedélyeinek kereteit kimerítette, majd az árut az Unióba való behozatalt követően ismételten eladja e gazdasági szereplőnek. Az ilyen ügyletek azonban joggal való visszaélésnek minősülnek, ha azokat mesterségesen, elsődlegesen a kedvezményes tarifában való részesülés céljából hozták létre. A visszaélésszerű magatartás fennállásának vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróságtól megköveteli, hogy az adott ügy valamennyi tényét és körülményét figyelembe vegye, beleértve a szóban forgó behozatalt megelőző és követő kereskedelmi ügyleteket is.

      (1)  HL C 178., 2013.6.22.


title: C-357/10–C-359/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2012. május 10-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Duomo Gpa Srl (C-357/10.), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10.), Irtel Srl (C-359/10.) kontra Comune di Baranzate (C-357/10. és C-358/10.), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10.) (EK 3., EK 10., EK 43., EK 49. és EK 81. cikk — Letelepedés szabadsága — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — 2006/123/EK irányelv — 15. és 16. cikk — A helyi önkormányzatok adóinak, illetve egyéb bevételeinek kivetésére, megállapítására és beszedésére vonatkozó szolgáltatásra irányuló koncesszió — Nemzeti szabályozás — Jegyzettőke-minimum — Kötelezettség)

text:
               30.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/2

         A Bíróság (második tanács) 2012. május 10-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Duomo Gpa Srl (C-357/10.), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10.), Irtel Srl (C-359/10.) kontra Comune di Baranzate (C-357/10. és C-358/10.), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10.)
   (C-357/10–C-359/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (EK 3., EK 10., EK 43., EK 49. és EK 81. cikk - Letelepedés szabadsága - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - 2006/123/EK irányelv - 15. és 16. cikk - A helyi önkormányzatok adóinak, illetve egyéb bevételeinek kivetésére, megállapítására és beszedésére vonatkozó szolgáltatásra irányuló koncesszió - Nemzeti szabályozás - Jegyzettőke-minimum - Kötelezettség)
   2012/C 194/03
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Duomo Gpa Srl (C-357/10.), Gestione Servizi Pubblici Srl (C-358/10.), Irtel Srl (C-359/10.)

      Alperesek: Comune di Baranzate (C-357/10. és C-358/10.), Comune di Venegono Inferiore (C-359/10.)
   az Agenzia Italiana per le Pubbliche Amministrazioni SpA (AIPA) részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 36. o.) 15. és 16. cikkének valamint az EK 3., EK 10., EK 43., EK 49. és EK 81. cikknek az értelmezése — Szabályozott szakmák kereskedelmi közleményei — A helyi önkormányzat adóinak, illetve egyéb bevételeinek kivetésére, megállapítására és beszedésére vonatkozó szolgáltatásra irányuló koncesszió — Nemzeti jogszabályokban előírt jegyzettőke-minimum

      Rendelkező rész

   Az EK 43. cikket és az EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan rendelkezés, mint amely az alapeljárásban szerepel, és amely előírja

               —

               a többségi állami részvétellel működő társaságokat kivéve a gazdasági szereplők számára, hogy adott esetben tízmillió euróra igazítsák ki a teljes mértékben befizetett jegyzett tőke minimális összegét ahhoz, hogy a helyi önkormányzat adóinak, illetve egyéb bevételeinek kivetésére, megállapítására és beszedésére irányuló tevékenységet végezhessenek;

               —

               az említett szolgáltatások olyan gazdasági szereplőknek való odaítélésének semmisségét, amelyek nem felelnek meg az ezen, jegyzettőke-minimumra vonatkozó követelménynek, és

               —

               az új megbízások vállalásának vagy az e szolgáltatások odaítélésére kiírt közbeszerzési eljáráson való részvételnek a tilalmát a tőkeemelés fent említett kötelezettségének teljesítéséig.

      (1)  HL C 260., 2010.9.25.


title: C-279/04. sz. ügy: A Retten i Hørsholm (Dánia) 2004. június 4-i végzésével a Steffen Ryborg elleni büntetőügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/25

         A Retten i Hørsholm (Dánia) 2004. június 4-i végzésével a Steffen Ryborg elleni büntetőügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-279/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/50)
   A Retten i Hørsholm (Dánia) 2004. június 4-i végzésével, amely 2004. június 28-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Steffen Ryborg elleni büntetőügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Retten i Hørsholm a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1a.

               Úgy kell-e értelmezni az EK-Szerződés 39., 49. és 10. cikkét, hogy azok a tagállam számára nem teszik lehetővé olyan gépjármű nyilvántartásba vételének előírását, amelynek tulajdonosa egy szomszédos tagállamban honos munkáltató, és amelyet az előbbi tagállamban lakó munkavállaló használ mindkét tagállamban, mind munkája során, mind pedig szabadidejében?

               1b.

               Amennyiben az 1a. kérdés mérlegelése során jelentőséget kell tulajdonítani annak, hogy a gépjármű esetleges magánhasználata járulékos jellegű-e a szolgálati célú használathoz képest, melyek azok a szempontok, amelyeket a nemzeti bíróságnak figyelembe kell vennie annak elbírálásakor, hogy a gépjármű nem kifejezetten szolgálati célú használata járulékos-e a szolgálati célú használathoz képest, amennyiben azt állítják, hogy a gépjárművet szolgálati célra használják, figyelemmel a Bíróság által a C-127/86. sz., Yves Ledoux–ügyben hozott ítélet 18. pontjában (EBHT 1988., 3741. o.) kifejtettekre?