title: C-672/16. sz. ügy: A Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2016. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A. kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               20.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/14

         A Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2016. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A. kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
   (C-672/16. sz. ügy)
   (2017/C 086/17)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Imofloresmira – Investimentos Imobiliários S.A.

      Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ha az ingatlan, annak ellenére, hogy két vagy több évig üresen állt, forgalomban van, azaz bérbeadási vagy office center típusú szolgáltatásnyújtás céljából a piacon rendelkezésre áll, és bizonyítható, hogy a tulajdonos célja annak héaköteles bérbeadása és e szándék megvalósításához minden szükséges erőfeszítést megtett, a 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv (1) 167., 168., 184., 185. és 187. cikkével összeegyeztethető-e annak a héatörvénykönyv 26. cikkének (1) bekezdése és a 2007. január 29-i 21/2007 rendelettörvénnyel elfogadott, az ingatlanokkal kapcsolatos jogügyletekben a héamentességről való lemondásra vonatkozó szabályozás 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján a korábbi változatok szerint történő megállapítása, hogy „a vállalkozás tevékenységeinek céljaira ténylegesen nem használják”, vagy „adóköteles tevékenységekre ténylegesen nem használják”, és következésképpen annak megállapítása, hogy a kezdetben elvégzett levonást korrigálni kell, mert magasabb értékű, mint amelyhez az adóalanynak joga volt?

               2)

               Igenlő válasz esetén, a […] 2006/112/EK irányelv 137., 167., 168., 184., 185. és 187. cikkének helyes értelmezése alapján, a fennmaradó teljes korrekciós időszakra előírható-e egyetlen korrekció, ahogy azt a portugál szabályozás a 2007. január 29-i 21/2007 rendelettörvénnyel elfogadott, az ingatlanokkal kapcsolatos jogügyletekben a héamentességről való lemondásra vonatkozó szabályozás 10. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában – korábbi változata szerint – megállapítja, amennyiben az ingatlan több, mint két éve üres, de a bérbeadás (adómentességről való lemondás lehetősége mellett) vagy (adóköteles) szolgáltatásnyújtás céljából a [piacon] fogalomban van, illetve a következő években az ingatlant előreláthatóan levonáshoz való jogot keletkeztető adóköteles tevékenységhez fogják használni?

               3)

               Összeegyeztethetők-e a […] 2006/112/EK irányelv 137., 167., 168. és 184. cikkével a 2007. január 29-i 21/2007 rendelettörvénnyel elfogadott, az ingatlanügyletekkel kapcsolatos héamentességről való lemondásra vonatkozó szabályozás 10. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett 2. cikke (2) bekezdése c) pontjának rendelkezései, amelyek kizárják azt a lehetőséget, hogy a héaalany lemondjon a héamentességről az új bérleti szerződések megkötésekor egyetlen héakorrekció elvégzését követően, és amely sérti a korrekciós időszak alatti, ezt követő levonásra vonatkozó szabályokat?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006 L 347., 1. o.)


title: T-197/05. sz. ügy: Asa Sundholm által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 9-én benyújtott kereset

text:
               6.8.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/31

         Asa Sundholm által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. május 9-én benyújtott kereset
   (T-197/05. sz. ügy)
   (2005/C 193/52)
   Az eljárás nyelve: francia
   Asa Sundholm (lakóhelye: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Xavier Martin Membiela, Albert Coolen és Etienne Marchal ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. május 9-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1.

               semmisítse meg a felperes 2003-as évre szóló szakmai előmeneteli jelentéséről szóló bizottsági határozatot,

               2.

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Keresetének alátámasztásául a felperes elsőként előadja, hogy az adott osztályzatok és az értékelő megjegyzései közötti nyilvánvalóan nincs összhang, ami sérti az indokolási kötelezettséget.
   A felperes egyebekben arra is hivatkozik, hogy nyilvánvaló értékelési hiba történt, amikor felrótták neki, hogy hivatali feletteseitől további tájékoztatást kért feladatai teljesítésének módjáról, miközben azok csak azt állítják, hogy az utasításokat úgy határozták előzetesen meg, hogy további pontosítást már nem igényelnek.
   A felperes végül a védekezéshez való jog állítólagos megsértésére is hivatkozik, mivel szerinte a fellebbviteli értékelő a határozatát olyan új tények alapján hozta meg, amelyekkel kapcsolatban neki nem volt lehetősége álláspontját előadni.


title: F-29/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. december 5-i ítélete — BA kontra Bizottság (Közszolgálat — Nyílt versenyvizsga — EPSO/AD/147/09 versenyvizsga-kiírás — Román állampolgárságú tanácsosok tartaléklistájának összeállítása — Románia hivatalos nyelvének alapos ismerete — Romániában élő magyar kisebbség — A szóbeli vizsgára bocsátás megtagadása — Az egyenlő bánásmód elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalma — Terjedelem)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/28

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. december 5-i ítélete — BA kontra Bizottság
   (F-29/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Nyílt versenyvizsga - EPSO/AD/147/09 versenyvizsga-kiírás - Román állampolgárságú tanácsosok tartaléklistájának összeállítása - Románia hivatalos nyelvének alapos ismerete - Romániában élő magyar kisebbség - A szóbeli vizsgára bocsátás megtagadása - Az egyenlő bánásmód elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalma - Terjedelem)
   2013/C 46/53
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: BA (Wezembeek-Oppem, Belgium) (képviselők: kezdetben S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek, később S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal és D. Abreu Caldas ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben B. Eggers és P. Pecho meghatalmazottak, később B. Eggers meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — Az EPSO/AD/147/09-RO versenyvizsga vizsgabizottsága azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben megtagadták a felperesnek a versenyvizsga szóbeli vizsgájára bocsátását.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               BA maga viseli saját költségeit és köteles viselni az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 173., 2011.6.11., 16. o.


title: C-109/09. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2009. március 23-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Deutsche Lufthansa AG kontra Gertraud Kumpan

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/25

         A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2009. március 23-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Deutsche Lufthansa AG kontra Gertraud Kumpan
   (C-109/09. sz. ügy)
   2009/C 141/44
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesarbeitsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Deutsche Lufthansa AG

      Alperes: Gertraud Kumpan

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell–e értelmezni a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 1. cikkét, 2. cikkének (1) bekezdését, 6. cikkének (1) bekezdését és/vagy a közösségi jog általános elveit, hogy azokkal ellentétes egy 2001. január 1–jén hatályba lépett olyan nemzeti jogi szabályozás, amely alapján minden további feltétel nélkül határozott ideig tartó munkaszerződés köthető a munkavállalókkal, csak azért, mert az 58. életévüket betöltötték?

               2.

               Úgy kell–e értelmezni az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által kötött — az 1999. június 28–i 1999/70/EK tanácsi irányelvvel (2) végrehajtott — keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját, hogy azzal ellentétes egy olyan nemzeti jogi szabályozás, amely minden további feltétel nélkül, időben korlátlanul lehetővé teszi korlátlan számú, egymást követő, objektív okok által nem alátámasztott határozott ideig tartó munkaszerződések megkötését a munkavállalókkal, csak azért, mert az 58. életévüket betöltötték, ha nem áll fenn szoros kapcsolat az ugyanazon munkáltatóval kötött korábbi, határozatlan ideig tartó munkaszerződéssel?

               3.

               Ha az első és/vagy a második kérdésre igenlő válasz adandó:
               Mellőzniük kell–e a nemzeti bíróságoknak a nemzeti jogi rendelkezés alkalmazását?

      (1)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.

      (2)  HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.


title: C-342/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2014. április 3-i végzése (a Szombathelyi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sebestyén Katalin kontra Kővári Zsolt Csaba, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt., Raiffeisen Bank Zrt. (Fogyasztóvédelem — 93/13/EGK irányelv — Bankkal kötött jelzálogkölcsön-szerződés — Választottbíróság kizárólagos illetékességét kikötő feltétel — A bank által a szerződés megkötésekor a választottbírósági eljárásról adott tájékoztatás — Tisztességtelen feltételek — Értékelési szempontok)

text:
               16.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/8

         A Bíróság (első tanács) 2014. április 3-i végzése (a Szombathelyi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sebestyén Katalin kontra Kővári Zsolt Csaba, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt., Raiffeisen Bank Zrt.
   (C-342/13. sz. ügy) (1)

   ((Fogyasztóvédelem - 93/13/EGK irányelv - Bankkal kötött jelzálogkölcsön-szerződés - Választottbíróság kizárólagos illetékességét kikötő feltétel - A bank által a szerződés megkötésekor a választottbírósági eljárásról adott tájékoztatás - Tisztességtelen feltételek - Értékelési szempontok))
   2014/C 184/11
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Szombathelyi Törvényszék

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sebestyén Katalin

      Alperes: Kővári Zsolt Csaba, OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt., Raiffeisen Bank Zrt.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Szombathelyi Törvényszék – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.) 3. cikke (1) bekezdésének értelmezése – Magánszemély és bank között létrejött olyan jelzálogkölcsön-szerződés, amelynek egyik rendelkezése választottbíróság kizárólagos illetékességét köti ki – A választottbírósági határozatokkal szemben jogorvoslati jogot nem biztosító nemzeti jogszabályok – A bank által a szerződés megkötésekor a választottbírósági eljárásról adott tájékoztatás

      Rendelkező rész

   A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) és (3) bekezdését, valamint ezen irányelv melléklete 1. pontjának q) alpontját úgy kell értelmezni, hogy az érintett nemzeti bíróság feladata annak megállapítása, hogy az említett szerződés megkötését kísérő körülmények összességére tekintettel e rendelkezések értelmében tisztességtelennek kell-e tekinteni azon feltételt, amely a bank és a fogyasztó között létrejött jelzálogkölcsön-szerződésben az e szerződéssel összefüggésben keletkezett jogviták esetére olyan állandó választottbíróság kizárólagos illetékességét köti ki, amelynek határozatai ellen a belső jog szerint nincs helye fellebbezésnek. Ennek megítélése keretében az érintett nemzeti bíróság többek között köteles:

               —

               megvizsgálni, hogy a kérdéses feltétel tárgya vagy hatása az-e, hogy kizárja vagy gátolja a fogyasztó jogainak érvényesítését peres eljárás kezdeményezése vonatkozásában, vagy más jogorvoslati lehetőség igénybe vételében, és

               —

               figyelembe venni azt, hogy a szóban forgó szerződés megkötése előtt a fogyasztó számára a választottbírósági eljárás és a rendes bírósági eljárás közötti különbségre vonatkozóan nyújtott általános tájékoztatás önmagában nem zárhatja ki e feltétel tisztességtelen jellegét.
               Igenlő válasz esetén az említett bíróság feladata valamennyi, a nemzeti jog értelmében ebből eredő következményt meghatározni abból a célból, hogy a szóban forgó feltétel ne jelentsen kötelezettséget a fogyasztóra nézve.

      (1)  HL C 336., 2013.11.16.


title: T-337/10. sz. ügy: 2010. augusztus 17-én benyújtott kereset — Seatech International és társai kontra Tanács és Bizottság

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/46

      2010. augusztus 17-én benyújtott kereset — Seatech International és társai kontra Tanács és Bizottság
      (T-337/10. sz. ügy)
      ()
      (2010/C 288/88)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Seatech International Inc. (Cartagena, Kolumbia), Tuna Atlantic Ltda (Cartagena) és Comextun Ltda (Cartagena) (képviselő: F. Foucault ügyvéd)

         Alperesek: az Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék semmisítse meg a 2010. május 28-i 468/2010 bizottsági rendeletet annyiban, amennyiben az a Marta Lucia R hajót IUU-halászatot folytató hajónak minősíti;

                  —

                  semmisítse meg a 2008. szeptember 29-i 1005/2008 tanácsi rendeletet és következésképpen a 2010. május 28-i 468/2010 bizottsági rendeletet annyiban, amennyiben az az IUU-halászatot folytató hajók azonosítására olyan eljárást vezet be, amely nem tartja tiszteletben a kontradiktórius eljárás elvét, és amely hátrányos megkülönböztetés forrása;

                  —

                  mondja ki és állapítsa meg, hogy a Marta Lucia R hajó nem folytat IUU-halászatot.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen keresetben a felperesek — amelyek egyike a Marta Lucia R halászhajó tulajdonosa, másikuk az üzemeltetője, a harmadik felperes pedig a kifogott halak felvásárlója — a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók uniós listájának összeállításáról szóló, 2010. május 28-i 468/2010/EU bizottsági rendelet (1) (a továbbiakban: uniós IUU-lista) megsemmisítését kérik, amely a Marta Lucia R hajót jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenységekben érintett hajónak minősíti. A felperesek továbbá az 1005/2008/EK tanácsi rendelet (2) megsemmisítését is kérik, amely az említett uniós IUU-lista összeállítását lehetővé tevő eljárást állapítja meg.
      A felperesek azt állítják, hogy a Marta Lucia R hajó az Európai Unió IUU-listájára pusztán azért került fel, mert szerepelt az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottság által összeállított azon listán, amely a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenységet folytatónak tekintett hajókat tartalmazza (a továbbiakban: az IATTC IUU-listája).
      Keresetük alátámasztása végett a felperesek több jogalapot hoznak fel, amelyeket különösen az alábbiakra alapítanak:

                  —

                  a kontradiktórius eljárás elvének és a védelemhez való jog elvének megsértése annyiban, amennyiben a Marta Lucia R hajót anélkül vették fel az IATTC IUU-listájára, hogy sor került volna olyan eljárásra, amelyben az érdekeltet meghallgatták volna;

                  —

                  a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése, mivel a Marta Lucia R hajót az IATTC IUU-listáján való szereplése következtében automatikusan vették fel az uniós IUU-listára, miközben más, a tagállamok felségterületén működő hajókat az uniós IUU-listára csak kontradiktórius eljárást követően vettek fel;

                  —

                  az a tény, hogy az Amerika-közi Trópusitonhal-bizottság határozatai jogellenesek amiatt, hogy e bizottság a hatásköreit túllépte annyiban, amennyiben csak arra van felhatalmazva, hogy a fajok védelmére vonatkozó tájékoztatási és vizsgálati feladatokat végezzen, de arra nincs hatásköre, hogy kötelező erejű döntéseket hozzon; valamint

                  —

                  az a tény, hogy a Marta Lucia R hajó halászati tevékenységét semmilyen ténybeli bizonyíték alapján nem lehet a közösségi jog értelmében jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenységnek minősíteni.

         (1)  HL L 131., 22. o.

         (2)  A jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendelet (HL L 286., 1. o.)


title: T-321/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének  2005. szeptember 19 -i végzése – Air Bourbon kontra Bizottság ( Állami támogatások – Kifogást nem emelő határozat – Megsemmisítési kereset – Keresetindítási határidő – Szűkszavú közlemény közzététele – Elfogadhatatlanság )

text:
               24.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/23

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2005. szeptember 19-i végzése – Air Bourbon kontra Bizottság
   (T-321/04. sz. ügy (1))
   („Állami támogatások - Kifogást nem emelő határozat - Megsemmisítési kereset - Keresetindítási határidő - Szűkszavú közlemény közzététele - Elfogadhatatlanság”)
   (2005/C 330/56)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Air Bourbon SAS (Sainte-Marie, Réunion, Franciaország), (képviselő: S. Vaisse avocat)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Giolito és J. Buendía Sierra meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság 2003. december 16-i [C(2003) 4708. fin sz.] határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben nem emelt kifogást a francia hatóságok által az Air Australnak nyújtott 427/2003. sz. támogatás ellen.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Air Austral által benyújtott beavatkozás iránti kérelemről nem szükséges határozni.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a felperest a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. június 22-én a T-185/02. sz. Claude Ruiz-Picasso és társai kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – 40/94/EK rendelet – Felszólalás – Összetévesztés veszélye – PICARO közösségi szóvédjegy bejelentése – Korábbi PICASSO szóvédjegy)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/37

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. június 22-én
   a T-185/02. sz. Claude Ruiz-Picasso és társai kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - Felszólalás - Összetévesztés veszélye - PICARO közösségi szóvédjegy bejelentése - Korábbi PICASSO szóvédjegy)
   (2004/C 228/83)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-185/02. sz. Claude Ruiz-Picasso, lakóhely: Párizs (Franciaország), Paloma Ruiz-Picasso, lakóhely: London (Egyesült Királyság), Maya Widmaier-Picasso, lakóhely: Párizs, Marina Ruiz-Picasso, lakóhely Genf (Svájc), Bernard Ruiz-Picasso, lakóhely: Párizs, képviseli C. Gielen ügyvéd, kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHMI) (meghatalmazottak: G. Schneider és U. Pfleghar) ügyben, félként vett részt a Hivatal fellebbezési tanácsa előtt folyó eljárásban és beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt DaimlerChrysler AG, székhely: Stuttgart (Németország), képviseli S. Völker ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) harmadik fellebbezési tanácsának a „Succession-Picasso” és a DaimlerChrysler AG közötti felszólalási eljárásban 2002. március 18-án hozott határozata (R 0247/2001-3. sz. ügy) ellen benyújtott fellebbezés tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: N. J. Forwood elnök, valamint J. Pirrung és A. W. H. Meij, bírák; hivatalvezető: D. Christensen, vezető tisztviselő, 2004. június 22-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A fellebbezést elutasítja.

               2)

               A fellebbezőket a költségek viselésére kötelezi.

      (1)  HL C 202., 2002.8.24.


title: C-512/09. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2010. július 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2006/66/EK irányelv — Elemek és akkumulátorok, valamint hulladékelemek és -akkumulátorok — Az előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/13

         A Bíróság (hatodik tanács) 2010. július 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-512/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2006/66/EK irányelv - Elemek és akkumulátorok, valamint hulladékelemek és -akkumulátorok - Az előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)
   2010/C 246/21
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Dimitriou és A. Margeli meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselő: N. Dafniou meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az elemekről és akkumulátorokról, valamint a hulladékelemekről és -akkumulátorokról, továbbá a 91/157/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. szeptember 6-i 2006/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 266., 1. o.; helyesbítés: HL L 339., 2006.12.6., 39. o. és HL L 139., 2007.5.31., 39. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések előírt határidőn belül történő elfogadásának elmulasztása.

      Rendelkező rész

               1.

               A Görög Köztársaság — mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az elemekről és akkumulátorokról, valamint a hulladékelemekről és -akkumulátorokról, továbbá a 91/157/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. szeptember 6-i 2006/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: T-306/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 15-i ítélete – Luxem kontra Bizottság („Tisztviselők – Felvétel – Egy versenyvizsga sikeres, ám a versenyvizsgára bocsátás feltételeit nem teljesítő résztvevője kinevezésének megtagadása”)

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/22

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. szeptember 15-i ítélete – Luxem kontra Bizottság
   (T-306/04. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Felvétel - Egy versenyvizsga sikeres, ám a versenyvizsgára bocsátás feltételeit nem teljesítő résztvevője kinevezésének megtagadása”)
   (2005/C 281/41)
   Az eljárás nyelve: francia
   A felek

      Felperes: Monica Luxem (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és L. Lozano Palacios meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperes tisztviselőként történő alkalmazását megtagadó 2003. július 30-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: C-161/14. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. június 4-i ítélete – Európai Bizottság kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Tagállami kötelezettségszegés — Közös hozzáadottértékadó-rendszer — 2006/112/EK irányelv — A 98. cikk (2) bekezdése — A III. melléklet 10. pontja — A szociálpolitika keretében biztosított lakás értékesítésére, építésére, felújítására és átalakítására alkalmazott kedvezményes héamérték — A III. melléklet 10a. pontja — A magánlakások felújítására és javítására alkalmazott kedvezményes héamérték, kivéve azokat az anyagokat, amelyek a nyújtott szolgáltatás értékének jelentős részét teszik ki — „Energiatakarékos anyagok” értékesítésére és a beépítésükre irányuló szolgáltatásokra kedvezményes héamértéket alkalmazó nemzeti jogszabály)

text:
               20.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/15

         A Bíróság (második tanács) 2015. június 4-i ítélete – Európai Bizottság kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
   (C-161/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 2006/112/EK irányelv - A 98. cikk (2) bekezdése - A III. melléklet 10. pontja - A szociálpolitika keretében biztosított lakás értékesítésére, építésére, felújítására és átalakítására alkalmazott kedvezményes héamérték - A III. melléklet 10a. pontja - A magánlakások felújítására és javítására alkalmazott kedvezményes héamérték, kivéve azokat az anyagokat, amelyek a nyújtott szolgáltatás értékének jelentős részét teszik ki - „Energiatakarékos anyagok” értékesítésére és a beépítésükre irányuló szolgáltatásokra kedvezményes héamértéket alkalmazó nemzeti jogszabály))
   (2015/C 236/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Clausen és C. Soulay meghatalmazottak)

      Alperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: L. Christie és M. Holt meghatalmazottak, segítőjük: K. Lasok QC)

      Rendelkező rész

               1)

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, mivel kedvezményes mértékű hozzáadottérték-adót alkalmazott az „energiatakarékos anyagok” beépítésére irányuló szolgáltatásnyújtásokra és az ilyen anyagok olyan személy által való értékesítésére, aki az említett anyagokat lakóházakba építi be:

                           —

                           amennyiben e szolgáltatások és értékesítések nem tekinthetők a 2009. május 5-i 2009/47/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv III. mellékletének 10. pontja szempontjából „szociálpolitika keretében biztosított lakás[nak], lakásépítés[nek], -felújítás[nak] és –átalakítás[nak];

                           —

                           amennyiben az említett szolgáltatások és értékesítések nem minősülnek a héairányelv III. mellékletének 10a. kategóriája szempontjából „magánlakások felújítás[ának] és javítás[ának]”, és

                           —

                           amennyiben e szolgáltatások, még ha ezen irányelv III. mellékletének 10a. pontja szempontjából magánlakások felújítása és javítása körébe is tartoznak, olyan anyagokat foglalnak magukban, amelyek a nyújtott szolgáltatás értékének jelentős részét teszik ki,

                     nem teljesítette a 2009/47 irányelvvel módosított 2006/112 irányelvnek az ezen irányelv III. mellékletével összefüggésben értelmezett 98. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2014.7.7.


title: T-496/11. sz. ügy: 2011. szeptember 15-én benyújtott kereset — Egyesült Királyság kontra EKB

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/29

         2011. szeptember 15-én benyújtott kereset — Egyesült Királyság kontra EKB
   (T-496/11. sz. ügy)
   2011/C 340/58
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: K. Beal barrister és S. Ossowski Treasury Solicitor)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Központi Bank (EKB) által 2011. július 5-én közzétett, az eurorendszer felvigyázói tevékenységének politikai keretrendszere (1) című dokumentumot annyiban, amennyiben olyan letelepedési politikát állapít meg, amelyet az eurorendszeren kívüli tagállamokban letelepedett központi szerződő fél általi kiegyenlítési rendszerekre (central counterparty clearing systems, CCP-k) kell alkalmazni.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap szerint

                           —

                           az EKB egyáltalán nem rendelkezett hatáskörrel arra, hogy a vitatott aktust kibocsássa, vagy legalábbis azt nem bocsáthatta volna ki olyan jogi aktus, mint a Tanács vagy adott esetben maga az EKB által elfogadott rendelet hiányában.

               2.

               A második jogalap szerint

                           —

                           a vitatott aktus de iure vagy de facto letelepedési követelményt ír elő azon CCP-kre, amelyek euróban kívánnak olyan elszámolási vagy kiegyenlítési ügyleteket végrehajtani, és amelyek napi forgalma egy bizonyos mértéket meghalad. A vitatott aktus sérti az EUMSZ 48. cikket, EUMSZ 56. cikket és/vagy az EUMSZ 63. cikket, vagy mindhármat azáltal, hogy:

                                       a)

                                       az Egyesült Királysághoz hasonló, euroövezeten kívüli tagállamokban letelepedett CCP-k kötelesek ügyvezetési és ellenőrzési központjaikat olyan tagállamokba áthelyezni, amelyek az eurorendszer tagjai. Ezenfelül kötelesek lesznek újra bejegyeztetni magukat más tagállam nemzeti jogában elismert jogi személyként;

                                       b)

                                       amennyiben ilyen CCP-k a követelményeknek megfelelően nem helyezik át e központjaikat, megakadályozzák őket abban, hogy az eurorendszer tagállamainak pénzügyi piacaihoz egyáltalán hozzáférjenek, vagy azokhoz ugyanolyan feltételekkel férjenek hozzá, mint az eurorendszer tagállamaiban letelepedett CCP-k;

                                       c)

                                       az ilyen külföldi CCP-k egyáltalán nem jogosultak az EKB vagy az eurorendszer nemzeti központi bankjai (NKB-k) által felkínált kedvezményekhez hozzáférni, illetve azokhoz nem azonos feltételekkel férhetnek hozzá;

                                       d)

                                       ennek eredményeképpen korlátozott, sőt teljes egészében kizárt az ilyen CCP-k azon lehetősége, hogy az Unióban az ügyfelek számára euróban elszámolási vagy kiegyenlítési szolgáltatásokat kínáljanak.

               3.

               A harmadik jogalap szerint

                           —

                           a vitatott aktus sérti az EUMSZ 101. cikket és/vagy az EUMSZ 106. cikkel és az EUSZ 13. cikkel összefüggésben értelmezett EUMSZ 102. cikket, mivel:

                                       a)

                                       valójában megköveteli azt, hogy valamennyi, egy bizonyos szintet meghaladó, euróban történő elszámolási ügyletet euroövezetben található tagállamban letelepedett CCP-k hajtsanak végre;

                                       b)

                                       valójában utasítja az euroövezetbeli NKB-kat arra, hogy ne biztosítsanak euro-devizatartalékokat az euroövezeten kívüli tagállamokban letelepedett CCP-k számára, amennyiben túllépik a határozatban megállapított határértéket.

               4.

               A negyedik jogalap szerint

                           —

                           az euroövezeten kívüli tagállamokban letelepedett CCP-k számára előírt azon követelmények, hogy jogi formájukat és letelepedési helyüket megváltoztassák, állampolgárságon alapuló közvetlen és közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül. Ez sérti az egyenlőség általános uniós alapelvét is, mivel a különböző tagállamokban letelepedett CCP-ket bármiféle objektív igazolás nélkül eltérő bánásmódban részesítik.

               5.

               Az ötödik jogalap szerint

                           —

                           az arra vonatkozó bizonyítási teher átvállalása nélkül, hogy az ilyen korlátozások nem igazolhatók közérdekkel (az EKB kötelezettsége, hogy a kivételt — amennyiben azzal kíván élni — bizonyítsa), az Egyesült Királyság vitatja, hogy az EKB által előadott bármely közérdekre alapított igazolás megfelelne az arányosság követelményének, mivel az Unión belül, de az euroövezeten kívül letelepedett pénzügyi intézmények feletti ellenőrzés biztosítására kevésbé korlátozó eszközök is rendelkezésre állnak.

      (1)  Az EKB honlapján 2011. július 5-én történő közzététellel tették a nyilvánosság számára elérhetővé.


title: T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2011. július 13-i ítélete — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Közbeszerzési eljárások manipulálása — A piacok felosztása — Az árak rögzítése” )

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/45

         A Törvényszék 2011. július 13-i ítélete — ThyssenKrupp Liften Ascenseurs és társai kontra Bizottság
   (T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Verseny - Kartellek - Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Közbeszerzési eljárások manipulálása - A piacok felosztása - Az árak rögzítése)
   2011/C 269/98
   Az eljárás nyelve: holland és német

      Felek

      Felperesek: ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV (Brüsszel, Belgium) (képviselők: kezdetben V. Turner és D. Mes, később O. W. Brouwer és J. Blockx ügyvédek) (T-144/07. sz. ügy); ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Németország) (képviselők: kezdetben U. Itzen és K. Blau-Hansen, később U. Itzen, K. Blau-Hansen és S. Thomas, végül K. Blau-Hansen és S. Thomas ügyvédek) (T-147/07. sz. ügy); ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Hamburg, Németország) (képviselők: kezdetben U. Itzen és K. Blau-Hansen, később U. Itzen, K. Blau-Hansen és S. Thomas, végül K. Blau-Hansen és S. Thomas ügyvédek) (T-147/07. sz. ügy); ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl (Howald, Luxemburg) (képviselők: K. Beckmann, S. Dethof és U. Itzen ügyvédek) (T-148/07. sz. ügy); ThyssenKrupp Elevator AG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: T. Klose és J. Ziebarth ügyvédek) (T-149/07. sz. ügy); ThyssenKrupp AG (Duisburg, Németország) (képviselők: kezdetben M. Klusmann és S. Thomas ügyvédek, később M. Klusmann) (T-150/07. sz. ügy); ThyssenKrupp Liften BV (Krimpen aan den Ijssel, Hollandia) (képviselők: O. W. Brouwer és A. Stoffer ügyvédek) (T-154/07. sz. ügy)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: a T-144/07. és a T-154/07. sz. ügyben A. Bouquet és R. Sauer meghatalmazottak, segítőik: de F. Wijckmans és F. Tuytschaever ügyvédek; a T-147/07. és a T-148/07. sz. ügyben kezdetben R. Sauer és O. Weber, később R. Sauer és K. Mojzesowicz meghatalmazottak; a T-149/07. és a T-150/07. sz. ügyben R. Sauer és K. Mojzesowicz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az (EK) 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) 2007. február 21-én hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozat megsemmisítése, vagy másodlagosan a felperesekre kiszabott bírságok mérséklése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a T-144/07., T-147/07., T-148/07., T-149/07., T-150/07. és T-154/07. sz. ügyeket a jelen ítélet meghozatala céljából egyesíti.

               2.

               A Törvényszék az (EK) 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) 2007. február 21-én hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozat 2. cikke (1) bekezdésének negyedik franciabekezdését, (3) bekezdésének negyedik franciabekezdését és (4) bekezdésének negyedik franciabekezdését megsemmisíti.

               3.

               A Törvényszék a T-144/07., T-149/07. és T-150/07. sz. ügyekben a ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV-re, a ThyssenKrupp Elevator AG-re és a ThyssenKrupp AG-re a Belgiumban elkövetett jogsértés miatt a C(2007) 512 határozat 2. cikke (1) bekezdésének negyedik franciabekezdésében kiszabott bírságot 45 738 000 euróban állapítja meg.

               4.

               A Törvényszék a T-147/07., T-149/07. és T-150/07. sz. ügyekben a ThyssenKrupp Aufzüge GmbH-ra, a ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH-ra, a ThyssenKrupp Elevator AG-re és a ThyssenKrupp AG-re a Németországban elkövetett jogsértés miatt a C(2007) 512 határozat 2. cikke (2) bekezdésének negyedik franciabekezdésében kiszabott bírságot 249 480 000 euróban állapítja meg.

               5.

               A Törvényszék a T-148/07., T-149/07. és T-150/07. sz. ügyekben a ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl-re, a ThyssenKrupp Elevator AG-re és a ThyssenKrupp AG-re a Luxemburgban elkövetett jogsértés miatt a C(2007) 512 határozat 2. cikke (3) bekezdésének negyedik franciabekezdésében kiszabott bírságot 8 910 000 euróban állapítja meg.

               6.

               A Törvényszék a T-150/07. és T-154/07. sz. ügyekben a ThyssenKrupp Liften BV-re és a ThyssenKrupp AG-re a Hollandiában elkövetett jogsértés miatt a C(2007) 512 határozat 2. cikke (4) bekezdésének negyedik franciabekezdésében kiszabott bírságot 15 651 900 euróban állapítja meg.

               7.

               A Törvényszék a kereseteket az ezt meghaladó részükben elutasítja.

               8.

               Minden egyes ügyben a felperesek maguk viselik a saját költségeik háromnegyedét, valamint viselik az Európai Bizottság költségeinek háromnegyedét. A Bizottság maga viseli a saját költségei negyedét, valamint viseli a felperesek költségeinek negyedét.

      (1)  HL C 155., 2007.7.7.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) ( 2006. január 31. ) a C-503/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság ügyben (Személyek szabad mozgása – 64/221/EGK irányelv – Tagállami állampolgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező házastársa – Beutazási és tartózkodási jog – Közrendi okból történő korlátozás – Schengeni Információs Rendszer – Beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   (2006. január 31.)
   a C-503/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság ügyben (1)

   (Személyek szabad mozgása - 64/221/EGK irányelv - Tagállami állampolgár harmadik állam állampolgárságával rendelkező házastársa - Beutazási és tartózkodási jog - Közrendi okból történő korlátozás - Schengeni Információs Rendszer - Beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés)
   (2006/C 86/05)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A C-503/03. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: C. O'Reilly és L. Escobar Guerrero) kontra Spanyol Királyság (meghatalmazott: M. Muñoz Pérez) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2003. november 27-én benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann (előadó), C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J. Malenovský tanácselnökök, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, Juhász E., G. Arestis, A. Borg Barthet és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: R. Grass, 2006. január 31-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság megállapítja, hogy a Spanyol Királyság – mivel Hadj-Youcef Faridtól megtagadta a közös határokon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről Schengenben 1985. június 14-én aláírt megállapodás részes államainak területére való beléptetést, valamint Hadj-Youcef Faridtól és Smail Bouchairtól, akik tagállami állampolgárok harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastársai, megtagadta az e térségbe való beutazás céljára szolgáló vízum kiadását csupán amiatt, hogy a Schengeni Információs Rendszerben beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzés hatálya alatt álltak, anélkül azonban, hogy előzőleg megvizsgálta volna, hogy e személyek jelenléte olyan valóságos, időszerű és kellően komoly veszélyt jelent-e, amely sérti a társadalom valamely alapvető érdekét – nem teljesítette a külföldiek mozgására és tartózkodására vonatkozó, a közrend, közbiztonság vagy közegészség által indokolt különleges intézkedések összehangolásáról szóló, 1964. február 25-i 64/221/EGK tanácsi irányelv 1–3. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 21., 2004.1.24.


title: C-477/12. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. január 17-i végzése (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hogan Lovells International LLP kontra Bayer CropScience K.K.

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/26

         A Bíróság elnökének 2014. január 17-i végzése (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hogan Lovells International LLP kontra Bayer CropScience K.K.
   (C-477/12. sz. ügy) (1)

   2014/C 112/32
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 26., 2013.1.26.


title: C-202/11. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2013. április 16-i ítélete (az Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Anton Las kontra PSA Antwerp NV (Munkavállalók szabad mozgása — EUMSZ 45. cikk — A Belga Királyság holland nyelvű régiójában letelepedett társaság — A munkaszerződések holland nyelven történő megszövegezésének kötelezettsége — Határokon átnyúló jellegű munkaszerződés — Korlátozás — Az arányosság hiánya)

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/3

         A Bíróság (nagytanács) 2013. április 16-i ítélete (az Arbeidsrechtbank Antwerpen (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Anton Las kontra PSA Antwerp NV
   (C-202/11. sz. ügy) (1)

   (Munkavállalók szabad mozgása - EUMSZ 45. cikk - A Belga Királyság holland nyelvű régiójában letelepedett társaság - A munkaszerződések holland nyelven történő megszövegezésének kötelezettsége - Határokon átnyúló jellegű munkaszerződés - Korlátozás - Az arányosság hiánya)
   2013/C 164/04
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Arbeidsrechtbank Antwerpen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Anton Las

      Alperes: PSA Antwerp NV

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Arbeidsrechtbank Antwerpen — Az EK 39. cikk (jelenleg EUMSZ 45. cikk) értelmezése — A flamand nyelvterületen letelepedett vállalkozásokat arra kötelező belga regionális szabályozás, hogy a semmisség kilátásba helyezése mellett holland nyelven szövegezzék a nemzetközi jellegű munkaviszonnyal kapcsolatos összes dokumentumot

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 45. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely tagállam szövetségi egységének az alapügyben szereplőhöz hasonló szabályozása, amely arra kötelezi az ezen egység területén állandó telephellyel rendelkező valamennyi munkáltatót, hogy a határokon átnyúló jellegű munkaszerződéseket kizárólag e szövetségi egység hivatalos nyelvén szövegezzék meg, e szerződés semmisségének a bíróság által hivatalból történő megállapítása terhe mellett.

      (1)  HL C 219., 2011.7.23.


title: C-72/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. november 7-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider kontra Land Rheinland-Pfalz (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Környezet — 85/337/EGK irányelv — Környezeti hatásvizsgálat — Århusi Egyezmény — 2003/35/EK irányelv — Engedélyező határozattal szembeni jogorvoslathoz való jog — Időbeli hatály — A 2003/35/EK irányelv átültetésére előírt határidő lejárta előtt megkezdett engedélyezési eljárás — Ezen időpontot követően hozott határozat — A jogorvoslat elfogadhatóságának feltételei — Jogsérelem — Olyan jellegű eljárási hiba, amelyre hivatkozni lehet — A felülvizsgálat terjedelme)

text:
               11.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/6

         A Bíróság (második tanács) 2013. november 7-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider kontra Land Rheinland-Pfalz
   (C-72/12. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Környezet - 85/337/EGK irányelv - Környezeti hatásvizsgálat - Århusi Egyezmény - 2003/35/EK irányelv - Engedélyező határozattal szembeni jogorvoslathoz való jog - Időbeli hatály - A 2003/35/EK irányelv átültetésére előírt határidő lejárta előtt megkezdett engedélyezési eljárás - Ezen időpontot követően hozott határozat - A jogorvoslat elfogadhatóságának feltételei - Jogsérelem - Olyan jellegű eljárási hiba, amelyre hivatkozni lehet - A felülvizsgálat terjedelme)
   2014/C 9/08
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Gemeinde Altrip, Gebrüder Hört GbR, Willi Schneider

      Alperes: Land Rheinland-Pfalz
   a Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesverwaltungsgericht Leipzig — A környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről, valamint a nyilvánosság részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében a 85/337/EGK és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. május 26-i 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 156., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 466. o.) 6. cikkének, valamint a 2003/35/EK irányelvvel módosított, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 278. o.) 10a. cikkének értelmezése — Engedélyező határozattal szembeni jogorvoslathoz való jog — Időbeli hatály — Olyan helyzet, amelyben az engedélyezési eljárást a 2003/35/EK irányelv átültetésére előírt határidő lejárta előtt kezdték meg, a határozatot pedig ezen időpontot követően hozták meg

      Rendelkező rész

               1.

               A 10a. cikket az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelvbe beillesztő, a környezettel kapcsolatos egyes tervek és programok kidolgozásánál a nyilvánosság részvételéről, valamint a nyilvánosság részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog tekintetében a 85/337/EGK és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. május 26-i 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, azáltal hogy azt írta elő, hogy legkésőbb 2005. június 25-éig át kell ültetni, úgy kell értelmezni, hogy az e cikket átültető nemzeti jogi rendelkezéseket az olyan hatósági engedélyezési eljárásokra is alkalmazni kell, amelyeket ugyan 2005. június 25-e előtt indítottak, de amelyekben az engedélyeket csak ezen időpontot követően adták ki.

               2.

               A 2003/35 irányelvvel módosított 85/337 irányelv 10a. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, ha a tagállamok az ezen cikket átültető rendelkezések alkalmazhatóságát kizárólag arra az esetre korlátozzák, amikor a határozat jogszerűségét a környezeti hatásvizsgálat elmulasztása miatt vitatják, arra az esetre azonban nem terjesztik ki, amikor a hatásvizsgálatot ugyan elvégezték, de szabálytalan módon.

               3.

               A 2003/35 irányelvvel módosított 85/337 irányelv 10a. cikkének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti ítélkezési gyakorlat, amely az e cikk értelmében vett jogsérelmet nem ismeri el, ha bebizonyosodik, hogy az eset körülményei alapján valószínűsíthető, hogy a felperes által hivatkozott eljárási szabálytalanság nélkül sem született volna a vitatott határozattól eltérő határozat. Ez azonban csakis akkor van így, ha a kereset alapján eljáró bíróság vagy hatóság ebben a vonatkozásban a bizonyítás terhét nem hárítja a felperesre, és adott esetben a projektgazda vagy a hatáskörrel rendelkező hatóságok által szolgáltatott bizonyítékok, illetve általánosabban a benyújtott iratok összessége alapján hoz határozatot, figyelembe véve többek között a hivatkozott jogsérelem súlyát, és ezzel kapcsolatban megvizsgálva különösen azt, hogy az érintett nyilvánosságot megfosztotta-e a 85/337 irányelv célkitűzéseinek megfelelően létrehozott, számára az információhoz való hozzáférést és a döntéshozatali eljárásban való részvételt biztosító garanciák valamelyikétől.

      (1)  HL C 133., 2012.5.5.


title: T-276/10. sz. ügy: 2010. június 22-én benyújtott kereset — El Coto De Rioja kontra OHIM — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/45

         2010. június 22-én benyújtott kereset — El Coto De Rioja kontra OHIM — Álvarez Serrano (COTO DE GOMARIZ)
   (T-276/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 234/80
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: El Coto De Rioja, S.A. (Oyón [Alava], Spanyolország) (képviselők: J. Grimau Munoz, J. Villamor Muguerza ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: María Álvarez Serrano (Gomariz Leiro [Orense], Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsa (R 1020/2008-4. sz. ügyben) 2010. április 28-án hozott határozatát, és ennek következtében rendelje el a 2 631 828. sz., COTO DE GOMARIZ szóelemet tartalmazó, 33. osztályra vonatkozó közösségi védjegy törlését, és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a COTO DE GOMARIZ szóelemet tartalmazó ábrás védjegy (2 631 828. sz. védjegybejelentés), a 33. osztályba tartozó „borok” tekintetében.

      A közösségi védjegy jogosultja: María Alvarez Serrano.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: EL COTO DE RIOJA S.A.

      A törlést kérelmező védjegye: a (339 333. sz.) COTO DE IMAZ közösségi szóvédjegy, a 29., 32. és 33. osztályba tartozó áruk tekintetében; a (339 408. sz.) EL COTO közösségi szóvédjegy, a 29., 32. és 33. osztályba tartozó áruk tekintetében; és az EL COTO és COTO DE IMAZ közismert spanyol védjegyek, „borok” tekintetében.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály törölte a megtámadott közösségi védjegyet.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács hatályon kívül helyezte a megtámadott határozatot, és elutasította a törlés iránti kérelmet.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének téves alkalmazása ugyanezen jogszabály 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjával és (5) bekezdésével összefüggésben.


title: C-199/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 2-i ítélete (Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Schenker SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests ( 2454/93/EGK rendelet — A Közösségi Vámkódex végrehajtására vonatkozó rendelkezések — A 6. cikk (2) bekezdése — Kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelem — A kizárólag egyfajta áruk fogalma )

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. december 2-i ítélete (Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Schenker SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests
   (C-199/09. sz. ügy) (1)

   (2454/93/EGK rendelet - A Közösségi Vámkódex végrehajtására vonatkozó rendelkezések - A 6. cikk (2) bekezdése - Kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelem - A »kizárólag egyfajta áruk« fogalma)
   2011/C 30/06
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākās tiesas Senāts

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Schenker SIA

      Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Augstākās tiesas Senāta — A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet 6. kötet 3. o.) 6. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az „egyfajta áru” fogalma — Minőségükben vagy jellemzőikben eltérő áruk, amelyeket azonban ugyanazon KN-kód alá lehet sorolni — Egyetlen kötelező érvényű tarifális felvilágosítás kibocsátása valamennyi áru tekintetében, illetve eltérő kötelező érvényű tarifális felvilágosítások kibocsátása minden egyes áru tekintetében

      Rendelkező rész

   A 2000. július 24-i 1602/2000/EK bizottsági rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet 6. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelem azzal a feltétellel vonatkozhat különböző árukra, hogy ezek kizárólag egyfajta áruknak minősülnek. Kizárólag a hasonló jellemzőkkel rendelkező olyan áruk minősülhetnek a hivatkozott rendelkezés értelmében vett kizárólag egyfajta áruknak, amelyek megkülönböztető jegyei teljesen irrelevánsak ezek tarifális besorolása tekintetében.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: T-52/09. sz. ügy: 2009. február 11-én benyújtott kereset – Nycomed Danmark kontra EMEA

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/33

         2009. február 11-én benyújtott kereset – Nycomed Danmark kontra EMEA
   (T-52/09. sz. ügy)
   (2009/C 82/58)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Nycomed Danmark ApS (Roskilde, Dánia) (képviselők: C. Schoonderbeek és H. Speyart van Woerden ügyvédek)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Gyógyszerügynökséget a saját, valamint a Nycomed költségeinek viselésre.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen keresetével a felperes az EK 230. cikk és az 1901/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (1) módosított, 726/2004/EK rendelet (2) 73a. cikke alapján azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Gyógyszerügynökségnek (EMEA) a fent említett rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjában szereplő, meghatározott gyógyszerkészítmények mentesítési kérelmét elutasító, 2008. november 28-i EMEA-000194-IPI01-07. sz. határozatát.
   A felperes felnőttek koszorúér-betegségeinek (CAD) diagnosztizálására szánt, ultrahangos echokardiográfiai képalkotó készülék „Imagify” márkanév alatt történő forgalomba hozatalára vonatkozó mentesítést kért. Az EMEA a megtámadott határozatában azzal az indokkal utasította el a felperes mentesítési kérelmét, hogy az a betegség vagy állapot, amelyre az orvosi készüléket szánták, nem a CAD, hanem myocardiális perfúziós zavar, amely gyermekeknél is előfordul.
   A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat jogellenes, mivel az 1901/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti „betegség vagy állapot, amelyre a meghatározott gyógyszerkészítményt […] szánták” kifejezés értelmezésén és alkalmazásán alapul, amely a felperes szerint helytelen, amennyiben nem veszi figyelembe a mentesítési kérelemhez kapcsolódó közösségi forgalomba hozatali engedély iránti kérelemben megjelölt terápiás javallatot, és azt, hogy a myocardiális perfúziós zavar nem betegség vagy állapot, hanem különböző betegségek jele.
   A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat jogellenes, amennyiben az EMEA kísérlete arra, hogy az 1901/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 25. cikkében szereplő hatásköreivel olyan cél elérése érdekében éljen vissza, amely nem szerepel ezekben a rendelkezésekben, nevezetesen gyermekgyógyászati vizsgálati terv kötelező benyújtása olyan javallatok esetében, amelyek nem tartoznak a mentesítési kérelemhez kapcsolódó közösségi forgalomba hozatali engedély iránti kérelem hatálya alá.

      (1)  A gyermekgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerkészítményekről, valamint az 1768/92/EGK rendelet, a 2001/20/EK irányelv, a 2001/83/EK irányelv és a 726/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 12-i 1901/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 378., 1. o.).

      (2)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. május 31-i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.).


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) 2004. szeptember 16-án a C-396/02. sz. (Gerechtshof te Amsterdam előzetes döntéshozatal iránti kérelme) DFDS BV kontra Inspecteur der Belastingdienst–Douanedistrict Rotterdam ügyben (Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 8704 10 vámtarifa alszám – Homok, föld és kövek szállítására illetve lerakodására szolgáló, kifinomult billentőszerkezettel rendelkező „Minitrac”)

text:
               6.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   2004. szeptember 16-án
   a C-396/02. sz. (Gerechtshof te Amsterdam előzetes döntéshozatal iránti kérelme) DFDS BV kontra Inspecteur der Belastingdienst–Douanedistrict Rotterdam ügyben (1)

   (Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 8704 10 vámtarifa alszám - Homok, föld és kövek szállítására illetve lerakodására szolgáló, kifinomult billentőszerkezettel rendelkező „Minitrac”)
   (2004/C 273/09)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-396/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Gerechtshof te Amsterdam (Hollandia) a Bírósághoz 2002. november 11-én érkezett, 2002. november 6-i végzésével az előtte a DFDS BV és az Inspecteur der Belastingdienst–Douanedistrict Rotterdam között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas, a harmadik tanács elnökeként eljárva, R. Schintgen és K. Schiemann (előadó) bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2004. szeptember 16-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az a tény, hogy egy platós jármű összetett, többféle és pontos billentőszerkezettel rendelkezik, nem akadályozza meg a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletnek az 1994. december 20-i 3115/94/EK bizottsági rendelet és az 1995. december 22-i 3009/95/EK bizottsági rendelet által módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 8704 10 vámtarifa alszáma szerinti dömperként való besorolását.

      (1)  HL C 7., 2003.1.11.


title: C-333/14. sz. ügy: A Court of Session, Scotland (Egyesült Királyság) által 2014. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Scotch Whisky Association és társai kontra The Lord Advocate és az Advocate General for Scotland

text:
               29.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/4

         A Court of Session, Scotland (Egyesült Királyság) által 2014. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Scotch Whisky Association és társai kontra The Lord Advocate és az Advocate General for Scotland
   (C-333/14. sz. ügy)
   2014/C 339/05
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Session, Scotland (Egyesült Királyság)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Scotch Whisky Association és társai

      Alperesek: a Lord Advocate és az Advocate General for Scotland

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               „A borpiac közös szervezésére irányuló uniós jog, különösen az 1308/2013/EU rendelet (1) helyes értelmezése alapján jogszerű-e az, ha valamely tagállam olyan nemzeti intézkedést hoz, amely az eladásra szánt termék alkoholtartalmától függő minimális kiskereskedelmi árat határoz meg a bor tekintetében, és amely így eltér a borpiacot egyébként jellemző, az árak piaci viszonyok mentén való szabad alakulásától?”

               2.

               „Az EUMSZ 36. cikk szerinti igazolással összefüggésben, ha

                           i.

                           valamely tagállam arra a következtetésre jut, hogy az emberek egészségének védelme érdekében a fogyasztók vagy e fogyasztók adott csoportja számára célszerű növelni valamely áru – a jelen esetben az alkoholtartamú italok – fogyasztásának költségeit; valamint

                           ii.

                           ez a termék olyan, amelynek tekintetében a tagállam szabadon vethet ki jövedéki adót vagy egyéb adókat (beleértve az alkoholtartalmon, vagy alkoholtérfogaton vagy értéken alapuló adókat vagy vámokat, vagy ezen adójogi intézkedések kombinációját),

                     az uniós jog értelmében megengedhető-e, és ha igen, milyen feltételek mellett az, hogy a tagállam eltekintsen a fogyasztók számára áremeléssel járó ezen adójogi módszerek alkalmazásától az Unión belüli kereskedelmet és versenyt torzító minimális kiskereskedelmi árat meghatározó jogszabályi intézkedések javára?”

               3.

               „Amennyiben valamely tagállam bíróságát annak eldöntésére kérik fel, hogy az EUMSZ 34. cikkel összeegyeztethetetlen, kereskedelemre vonatkozó mennyiségi korlátozásnak minősülő jogszabályi intézkedés igazolható-e az EUMSZ 36. cikk alapján, az emberek egészségének védelmére hivatkozva, ez a bíróság korlátozva van-e kizárólag azon információk, bizonyítékok vagy egyéb források vizsgálatára, amelyek a jogalkotó számára a jogszabály hatályba lépésekor rendelkezésre álltak, és amelyeket akkor megvizsgált? Amennyiben nem, akkor milyen egyéb korlátozást lehet alkalmazni a nemzeti bíróság azon lehetőségeire, hogy megvizsgálja a nemzeti bíróság határozatának időpontjában elérhető, és a felek által rendelkezésre bocsátott valamennyi forrást vagy bizonyítékot?”

               4.

               „Amennyiben valamely tagállamban a bíróságnak az uniós jog értelmezése és alkalmazása során meg kell vizsgálnia a nemzeti hatóságok azon állítását, miszerint valamely, egyébként az EUMSZ 34. cikk hatálya alá tartozó, kereskedelemre vonatkozó mennyiségi korlátozásnak minősülő intézkedés az EUMSZ 36. cikk szerinti eltérésként igazolható az emberek egészségének védelme érdekében, akkor a nemzeti bíróság milyen mértékben köteles vagy jogosult – a rendelkezésére álló információk alapján – objektív álláspont kialakítására az elérni kívánt célt megvalósító intézkedés hatékonyságáról; az Unión belüli versenyre kevésbé torzító hatással járó, legalább azonos hatású alternatív intézkedés elérhetőségéről; és az intézkedés általánosan vett arányosságáról?”

               5.

               „Figyelembe véve az Unión belüli kereskedelemre és versenyre torzító hatással nem járó, vagy legalább kevésbé torzító hatással járó alternatív intézkedés létezését (azzal a vitával összefüggésben, hogy valamely intézkedés igazolható-e az emberek egészségének védelmével az EUMSZ 36. cikk alapján), jogszerű ok-e ennek az alternatív intézkedésnek a mellőzésére az, hogy a hivatkozott alternatív intézkedés hatásai esetleg nem pontosan azonosak az EUMSZ 34. cikk szerint kifogásolt intézkedéssel, hanem további előnyökkel járhat és tágabb körű, általános célkitűzésnek felel meg?”

               6.

               „Annak értékelése során, hogy valamely nemzeti intézkedés az EUMSZ 34. cikk szerinti olyan mennyiségi korlátozásnak tekintendő vagy minősül, amelyet az EUMSZ 36. cikk alapján kívánnak igazolni, és különösen ezen intézkedés arányosságának vizsgálata során milyen mértékben terhelhető a bíróság azzal a feladattal, hogy értékelésében figyelembe vegye azt, hogy az intézkedés milyen módon és mértékben minősül a 34. cikkel ellentétes mennyiségi korlátozásnak?”

      (1)  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 347., 671. o.).


title: C-565/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-614/13. sz., Romonta GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítélete ellen a Romonta GmbH által 2014. december 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/33

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-614/13. sz., Romonta GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítélete ellen a Romonta GmbH által 2014. december 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-565/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 046/39)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Romonta GmbH (képviselők: I. Zenke és M-Y. Vollmer ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze kívül a Törvényszék T-614/13. sz. ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU határozatát (1), amennyiben e határozat 1. cikkének (1) bekezdése megtagadja a 2013-tól 2020-ig tartó harmadik kibocsátás-kereskedelmi időszakra nézve a TEHG (2) 9. § -ának (5) bekezdésében előírt, a túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó klauzula alapján kért további kibocsátási egységek felperes részére történő kiosztását;

               —

               másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé végleges döntéshozatalra;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Első jogalap: az uniós jognak az arányosság elvének a téves alkalmazása útján történő megsértése
               Először is a Törvényszék ítélete sérti az uniós jogot, mivel a Törvényszék a 2011/278/EU határozatot (3) tévesen értékelte véglegesnek, és ezenfelül e határozatot szintén tévesen tekintette arányosnak. A túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó klauzula alapján kért további kibocsátási egységek kiosztása a 2011/278/EU határozat szerint is lehetséges, mivel vis maior esete áll fenn. A Törvényszék továbbá a 2011/278/EU határozat felülvizsgálata során a jogilag védett érdekeket tévesen vetette össze, mivel a környezetvédelmet magasabb rendű érdeknek értékelte a fellebbező egzisztenciájához képest.

               2.

               Második jogalap: az uniós jognak a fellebbező alapjogainak a megsértése útján történő megszegése
               Az ítélet téves továbbá azért, mert a Törvényszék a határozatával megsértette a fellebbezőnek az alapjogait, és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája 15. cikkének (1) bekezdését és 16. cikkét, melyek védik a foglalkozás gyakorlását és a tulajdont. A Törvényszék tévesen feltételezte, hogy ezeknek az alapjogoknak az alapvető tartalma nem sérült. Ez nem így van. A túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó klauzula alapján kért további kibocsátási egységek kiosztása nélkül ugyanis a fellebbező nem tudja végezni a lignitviasz-termelői tevékenységét, és a létesítményét nem tudja lignitviasz kivonására használni.

               3.

               Harmadik jogalap: az uniós jognak a szubszidiaritás elvének megsértése miatti megszegése
               harmadszor a Törvényszék azért sérti az uniós jogot, mert a Törvényszék tévesen feltételezte, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság nem, rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó normát (a TEHG 9. § -ának (5) bekezdése) elfogadja. A Törvényszék figyelmen kívül hagyja e tekintetben azt, hogy az Európai Bizottság csak annyiban rendelkezik hatáskörre a kiosztási szabályok megállapítása vonatkozásában, amennyiben a hatáskörét ténylegesen gyakorolja is. Az olyan atipikus esetekre azonban, mint amilyen a fellebbező esete, a Bizottság szabályai nem terjednek ki. Ennyiben a tagállamok megőrzik a szabályozási hatásköröket.

               4.

               Negyedik jogalap: az eljárási jognak a helytelen vagy ellentmondásos indokolás miatti megsértése
               A Törvényszék helytelenül érvel a túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó szabályozás következményei, a létesítményeknek a túlzott nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó klauzula alapján kért további kibocsátási egységek kiosztásának eredményeképpen várható hatékonysága, valamint a fizetésképtelenségnek a fellebbező tekintetében fennálló konkrét veszélyéhez vezető ok vonatkozásában, és ezzel sérti az alapvető eljárásjogot.

      (1)  HL L 240., 27. o.a 2013-tól 2020-ig tartó

      (2)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelméről szóló törvény (Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz – TEHG)

      (3)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87 irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU határozat (HL L 130., 1. o.)


title: T-76/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. november 21-i ítélete — Spanyol Királyság kontra Európai Bizottság (Halászat — A halászati erőforrások védelmére irányuló intézkedések — Az 1224/2009/EK rendelet 105. cikke — Az adott évre kiosztott kvóták csökkentése az előző években történt kvótatúllépések miatt — Időbeli hatály — Jogbiztonság — Az elsődleges jog betartását biztosító értelmezés — A büntetések törvényességének elve — A visszaható hatály tilalma)

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/35

         A Törvényszék 2012. november 21-i ítélete — Spanyol Királyság kontra Európai Bizottság
   (T-76/11. sz. ügy) (1)

   (Halászat - A halászati erőforrások védelmére irányuló intézkedések - Az 1224/2009/EK rendelet 105. cikke - Az adott évre kiosztott kvóták csökkentése az előző években történt kvótatúllépések miatt - Időbeli hatály - Jogbiztonság - Az elsődleges jog betartását biztosító értelmezés - A büntetések törvényességének elve - A visszaható hatály tilalma)
   2013/C 9/61
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad abogado del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Jimeno Fernández és D. Nardi, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az egyes 2010. évi halászati kvótáknak az előző évben történt túlhalászás miatti csökkentéséről szóló, 2010. november 8-i 1004/2010/EU bizottsági rendelet (HL L 291., 31. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2011.3.19


title: T-6/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 6-i ítélete – DEF-TEC Defense Technology kontra OHIM – Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) (Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR ábrás védjegy bejelentése – Viszonylagos kizáró ok – A 40/94/EK rendelet 8. cikkének (3) bekezdése – A védjegyjogosult engedélyének megléte)

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 6-i ítélete – DEF-TEC Defense Technology kontra OHIM – Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (T-6/05. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR ábrás védjegy bejelentése - Viszonylagos kizáró ok - A 40/94/EK rendelet 8. cikkének (3) bekezdése - A védjegyjogosult engedélyének megléte)
   (2006/C 281/58)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: DEF-TEC Defense Technology GmbH (székhelye: Frankfurt am Main, Németország) (képviselő: H. Daniel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis ügyvéd)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Defense Technology Corporation of America (székhelye: Jacksonville, Florida, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: G. Würtenberger és R. Kunze ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2004. november 8-i (R 493/2002-2. sz. ügy), a DEF-TEC Defense Technology GmbH és a Defense Technology Corporation of America közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozata ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2004. november 8-i határozatát (R 493/2002-2. sz. ügy).

               2)

               Az OHIM viseli saját, valamint a felperes részéről felmerült költségeket, a beavatkozással kapcsolatban felmerült költségek kivételével.

               3)

               A felperes viseli a beavatkozással kapcsolatban felmerült költségeit.

               4)

               A beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2.


title: C-578/14. sz. ügy: A Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgium) által 2014. december 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat

text:
               9.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 81/6

         A Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgium) által 2014. december 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Argenta Spaarbank NV kontra Belgische Staat
   (C-578/14. sz. ügy)
   (2015/C 081/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Argenta Spaarbank NV

      Alperes: Belgische Staat

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e a WIB92 2000. és 2001. adóévre alkalmazandó változata 198. cikkének 10. pontja az anya- és leányvállalatokról szóló, 1990. július 23-i irányelv (90/435/EGK tanácsi irányelv (1)) 4. cikkének (2) bekezdésével annyiban, amennyiben úgy rendelkezik, hogy a kamatok nem vehetők figyelembe működési költségként a 202–204. cikk alapján elszámolható azon osztalékok összegének megfelelő összeghatárig, amelyekben valamely társaság olyan részesedések után részesül, amelyeket átruházásuk időpontjában nem tartott fenn legalább egy egyéves megszakítás nélküli időszakra, minek körében nem áll fenn különbség aszerint, hogy az említett kamatterhek összefüggésben állnak-e azon részesedéssel (illetve annak finanszírozásával), amelyből a mentesíthető osztalékok származnak?

               2)

               Az anya- és leányvállalatokról szóló, 1990. július 23-i irányelv (90/435/EGK tanácsi irányelv) 1. cikkének (2) bekezdése értelmében vett, a csalás vagy a visszaélés megakadályozásához szükséges rendelkezésnek minősül-e a WIB92 2000. és 2001. adóévre alkalmazandó változata 198. cikkének 10. pontja, és ha igen, túllépi-e ebben az esetben a WIB92 198. cikkének 10. pontja az ilyen jellegű csalás vagy visszaélés megakadályozásához szükséges mértéket annyiban, amennyiben úgy rendelkezik, hogy a kamatok nem vehetők figyelembe működési költségként a 202–204. cikk alapján elszámolható azon osztalékok összegének megfelelő összeghatárig, amelyekben valamely társaság olyan részesedések után részesül, amelyeket átruházásuk időpontjában nem tartott fenn legalább egy egyéves megszakítás nélküli időszakra, minek körében nem áll fenn különbség aszerint, hogy az említett kamatterhek összefüggésben állnak-e azon részesedéssel (illetve annak finanszírozásával), amelyből a mentesíthető osztalékok származnak?

      (1)  A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló irányelv (HL L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.).


title: C-7/05., C-8/05. és C-9/05. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács)  2006. június 8-i  ítélete (A Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH kontra Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (született Deppe) (Növényfajták – A közösségi oltalmi jogok jogosultját megillető méltányos térítés mértéke – A 2605/98/EK rendelettel módosított 1768/95/EK rendelet 5. cikkének (2), (4) és (5) bekezdése – A szaporítóanyag engedélyezett előállításáért felszámított összegnél  érzékelhetően alacsonyabb  összeg fogalma)

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/4

         A Bíróság (második tanács) 2006. június 8-i ítélete (A Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH kontra Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (született Deppe)
   (C-7/05., C-8/05. és C-9/05. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Növényfajták - A közösségi oltalmi jogok jogosultját megillető méltányos térítés mértéke - A 2605/98/EK rendelettel módosított 1768/95/EK rendelet 5. cikkének (2), (4) és (5) bekezdése - A szaporítóanyag engedélyezett előállításáért felszámított összegnél „érzékelhetően alacsonyabb” összeg fogalma)
   (2006/C 178/07)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesgerichtshof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Alperesek: Ulrich Deppe, Hanne-Rose Deppe, Thomas Deppe, Matthias Deppe, Christine Urban (született Deppe) (C-7/05), Siegfried Hennenings (C-8/05), Hartmut Lübbe (C-9/05)
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesgerichtshof – Az 1998. december 3-i 2605/98/EK bizottsági rendelet (HL L 328., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 24. kötet, 162. o.) által módosított, a közösségi növényfajta-oltalomról szóló 2100/94/EK tanácsi rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági mentesség érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet (HL L 173., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 63. o.) 5. cikke (2), (4) és (5) bekezdésének értelmezése – A jogosultat megillető méltányos térítés mértéke – A szaporítóanyag engedélyezett előállításáért felszámított összegnél „érzékelhetően alacsonyabb” összeg fogalma – Ezen előállítás után fizetendő összeg 80 %-ának megfelelő mértékű térítés
   Rendelkező rész

               1)

               Az ugyanazon fajta legalacsonyabb kategóriájú hivatalos minősítéssel rendelkező szaporítóanyagnak engedélyezett előállításáért ugyanabban a térségben felszámított összeg 80 %-ának megfelelő átalányösszegként megállapított térítés a közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében szabályozott mezőgazdasági eltérés igénybe vétele esetén nem felel meg annak a feltételnek, amely szerint az említett térítésnek „érzékelhetően alacsonyabbnak” kell lennie, mint a szaporítóanyag engedélyezett előállításáért a közösségi növényfajta-oltalomról szóló 2100/94/EK tanácsi rendelet 14. cikkének (3) bekezdésében biztosított mezőgazdasági eltérés érvényesítésének végrehajtási szabályairól szóló, 1995. július 24-i 1768/95/EK bizottsági rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint felszámított összeg, tiszteletben tartva a nemzeti bíróság álláspontját az adott alapeljárás egyéb releváns körülményeivel kapcsolatban.

               2)

               A közösségi növényfajta oltalom jogosultját megillető térítés mértékének megállapítását lehetővé tévő kritériumokat az 1998. december 3-i 2605/98/EK bizottsági rendelettel módosított 1768/95 rendelet 5. cikkének (4) és (5) bekezdése határozza meg. E kritériumoknak nincs visszaható hatálya, de támpontul szolgálhatnak a 2605/98 rendelet hatályba lépését megelőzően történt vetés céljára való feldolgozások [esetében fizetendő] térítés kiszámításához.

               3)

               A jogosultak szervezetei és a mezőgazdasági termelők szervezetei közötti, a 2605/98 rendelet 5. cikkének (4) bekezdésében szereplő megállapodás annak minden vonatkozásában csak akkor alkalmazható iránymutatásként, ha arról írásban értesítették a Bizottságot, valamint ha közzétették a Közösségi Növényfajta-hivatal által kiadott „Hivatalos Lap”-ban, és ez abban az esetben is így van, ha a megállapodás megkötésére az említett rendelet hatályba lépését megelőzően került sor. Egy ilyen megállapodás a térítés mértékét az ugyanezen rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében kisegítő jelleggel megállapított mértéktől eltérően állapíthatja meg.

               4)

               A jogosultak szervezetei és a mezőgazdasági termelők szervezetei közötti megállapodás hiányában a közösségi növényfajta oltalom jogosultját megillető térítést a 2605/98 rendelet 5. cikkének (5) bekezdése értelmében állandó összegként kell meghatározni, amely sem alsó, sem felső határt nem jelent.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2


title: C-185/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. október 12-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marjan Kostanjevec kontra F & S Leasing GmbH (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — A 6. cikk 3. pontja — A „viszontkereset” fogalma — Jogalap nélküli gazdagodáson alapuló kérelem — Hatályon kívül helyezett határozat alapján esedékes összeg megfizetése — Időbeli hatály)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. október 12-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marjan Kostanjevec kontra F & S Leasing GmbH
   (C-185/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - A 6. cikk 3. pontja - A „viszontkereset” fogalma - Jogalap nélküli gazdagodáson alapuló kérelem - Hatályon kívül helyezett határozat alapján esedékes összeg megfizetése - Időbeli hatály))
   (2016/C 462/05)
   Az eljárás nyelve: szlovén

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Marjan Kostanjevec

      Alperes: F & S Leasing GmbH

      Rendelkező rész

   A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 6. cikkének 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben a viszontkereset elbírálására kijelölt bíróság joghatósággal rendelkezik az ilyen, jogalap nélküli gazdagodás jogcímén alapuló, peren kívüli egyezség keretében kötött megállapodás szerinti összeg visszatérítése iránti kereset tekintetében, ha e kérelmet az ugyanezen felek közötti olyan új bírósági eljárás keretében terjesztették elő, amely az e felek közötti eredeti eljárást befejező, és az említett peren kívüli egyezség keretében végrehajtott határozat hatályon kívül helyezését követi.

      (1)  HL C 254., 2015.8.3.


title: C-394/07. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2009. április 2-i ítélete (a Corte d'appello di Milano — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marco Gambazzi kontra Daimler Chrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company (Brüsszeli Egyezmény — A határozatok elismerése és végrehajtása — Kizáró okok — A megkeresett állam közrendjébe ütközés — Az alperes kizárása a határozatot meghozó állam bírósága előtti eljárásból bírósági kötelezés végre nem hajtása miatt)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/9

         A Bíróság (első tanács) 2009. április 2-i ítélete (a Corte d'appello di Milano — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marco Gambazzi kontra Daimler Chrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company
   (C-394/07. sz. ügy) (1)

   (Brüsszeli Egyezmény - A határozatok elismerése és végrehajtása - Kizáró okok - A megkeresett állam közrendjébe ütközés - Az alperes kizárása a határozatot meghozó állam bírósága előtti eljárásból bírósági kötelezés végre nem hajtása miatt)
   2009/C 141/13
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Corte d'appello di Milano — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Marco Gambazzi

      Alperesek: Daimler Chrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company

      Tárgy

   A Brüsszeli Egyezmény 26. cikkének, és 27. cikke 1. pontjának értelmezése — Olyan határozat, amelynek elismerése ellentétes a megkeresett állam közrendjével — Felet védekezésében a bíróság intézkedése végrehajtásának elmulasztása okán megakadályozó határozat („debarment”).

      Rendelkező rész

   A Dán Királyság, Írország, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága csatlakozásáról szóló, 1978. október 9-i egyezménnyel, a Görög Köztársaság csatlakozásáról szóló, 1982. október 25-i egyezménnyel, a Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság csatlakozásáról szóló, 1989. május 26-i egyezménnyel, valamint az Osztrák Köztársaság, a Finn Köztársaság és a Svéd Királyság csatlakozásáról szóló, 1996. november 29-i egyezménnyel módosított, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról és a határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27-i egyezmény 27. cikkének 1. pontját a következőképpen kell értelmezni:
   az e cikkben szereplő közrendi záradékra tekintettel a megkeresett állam bírósága figyelembe veheti azt a tényt, hogy a határozatot meghozó állam bírósága az alperes meghallgatása nélkül határozott a felperes kérelmeiről, mert az eljárásban szabályszerűen félként részt vevő alperest az eljárásból végzéssel kizárták amiatt, hogy nem tett eleget az ugyanazon eljárás keretében korábban hozott végzésben számára előírt kötelezettségeknek, ha a bíróság számára az eljárás általános értékelésének végeztével, az összes körülményre tekintettel úgy tűnik, hogy az eljárásból való kizárás a meghallgatáshoz való jog nyilvánvaló és aránytalan megsértése volt.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


title: A C-115/04. sz. ügy törlése

text:
               18.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/11

         A C-115/04. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 314/29)
   2004. szeptember 23-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-115/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 94., 2004.4.17.


title: T-69/10. sz. ügy: 2010. február 18-án benyújtott kereset — IRO kontra Bizottság

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/61

         2010. február 18-án benyújtott kereset — IRO kontra Bizottság
   (T-69/10. sz. ügy)
   2010/C 100/90
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Industrie Riunite Odolesi SpA (IRO) (Brescia, Olaszország) (képviselők: A. Giardina ügyvéd, P. Tommasi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               másodlagosan a Törvényszék törölje, vagy csökkentse a megtámadott határozatban kirótt pénzbírságot;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a T-55/10. sz. SP kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal.
   A felperes különösen az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               —

               Törvénysértés és határkör-túllépés, mivel a Bizottság határozatát, amely a felperest szankcióval sújtotta állítólagos árkartellben való részvétel miatt, anélkül fogadta el, hogy valamennyi igazoló dokumentumot megvizsgált volna, mivel a határozat nem tartalmazott ártáblázatokra vonatkozó mellékleteket;

               —

               Az 1/2003 rendeletben (1) előírt eljárási szabályok megsértése, mivel a Bizottság, miután a Törvényszék megsemmisítette a 2002. december 17-i C(2002) 5087. sz. végleges határozatot, olyan eljárási cselekmények foganatosítása nélkül fogadta el a megtámadott határozatot, mint a felek tájékoztatása a kifogásokról és/vagy a felek meghallgatása, akár a nemzeti hatóságok bevonásával, következésképpen a Bizottság egész eljárása hiányos, inkoherens és jogellenes, továbbá sérti a szankcióval sújtott vállalkozások védelemhez való jogát.

               —

               Hibás vizsgálat és indokolás, mivel a Bizottság nem helytálló módon értékelte a vizsgálat során az érintett piac kiterjedésével és az állítólagos megállapodás hatásaival kapcsolatban felmerült tényezőket.

         Másodlagosan a felperes a megtámadott határozatban kirótt pénzbírság törlését vagy csökkentését kéri.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelete (HL L 2003., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)


title: T-773/16. sz. ügy: 2016. november 7-én benyújtott kereset – Salehi kontra Bizottság

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/29

         2016. november 7-én benyújtott kereset – Salehi kontra Bizottság
   (T-773/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/36)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Dominik Salehi (Bréma, Németország) (képviselő: C. Drews ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes megsértette (az 1289/2013/EU rendelettel módosított) 539/2001/EK rendelet 1. cikkének (4) bekezdését, mivel elmulasztotta a felperes 2016. július 1-jei és 2016. szeptember 16-i levelei alapján az említett rendelkezésekben előírt intézkedések elfogadását, valamint elmulasztott a felpereshez közlést intézni;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a Visa Waiver Program Improvement and Terrorist Travel Prevention Act of 2015 szigorú alkalmazása miatt a kölcsönösség elvének megsértése.

               2.

               Második jogalap: az alperes mulasztása.

         A felperes azt rója fel, hogy a Bizottság nem fogadott el a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 81., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 65. o.) 1. cikke (4) bekezdése e) pontjának i. alpontja szerinti intézkedéseket.


title: T-226/13. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-67/12. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2013. február 6-án hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2013. április 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/36

         A Közszolgálati Törvényszék F-67/12. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2013. február 6-án hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2013. április 14-én benyújtott fellebbezés
   (T-226/13. P. sz. ügy)
   2013/C 171/69
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               adjon helyt a felperes által az elsőfokú eljárás keretében előterjesztett valamennyi kérelemnek;

               —

               az alperest kötelezze az elsőfokú eljárással összefüggésben a felperesnél felmerült költségek ez utóbbi részére történő megfizetésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügyben a fellebbező a Közszolgálati Törvényszék 2013. február 6-i végzésével szemben nyújt be fellebbezést, amely végzéssel a Közszolgálati Törvényszék nyilvánvalóan megalapozatlanként utasított el egy olyan keresetet, amelynek tárgya egyrészről azon határozat megsemmisítése, amellyel az Európai Bizottság elutasította a felperesnek az abból eredő kár megtérítésére irányuló kérelmét, hogy a Közszolgálati Törvényszék F-41/06. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2008. november 4-én hozott ítélet végrehajtásának módjával kapcsolatos levelet a felperest az ezen ítélettel kapcsolatos fellebbezési eljárásban képviselő ügyvédnek küldték meg, másrészről pedig a Bizottságnak az e körülmény miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítésre kötelezése.
   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező a kártérítés iránti kérelem elutasítása indokolásának teljes hiányára hivatkozik, többek között a vizsgálat hiánya, valamint a tények elferdítése és eltorzítása, az önkényesség, továbbá az alábbiak téves és ésszerűtlen értelmezése és alkalmazása miatt:

               —

               az Európai Unió intézményeinek szerződésen kívüli felelősségének fennállására vonatkozó rendelkezések;

               —

               a minden egyes uniós intézményt és az Európai Unió Bíróságát terhelő indokolási kötelezettség fogalma;

               —

               a valamely uniós intézmény részéről kifejtett jogellenes magatartás fogalma.

         A fellebbező emellett az eljárási költségek tekintetében az első fokon eljáró bíróság által hozott döntések jogszerűtlenségére is hivatkozik.