title: T-433/08. sz. ügy: 2008. szeptember 30-án benyújtott kereset – SIAE kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/57

         2008. szeptember 30-án benyújtott kereset – SIAE kontra Bizottság
   (T-433/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/95)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Società Italiana degli Autori ed Editori – SIAE (Róma, Olaszország) (képviselők: M. Siragusa, M. Mandel, L. Vullo és S. Valentino, ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozat 3. cikkét és 4. cikkének (2) bekezdését;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               az Elsőfokú Bíróság rendeljen el minden olyan egyéb intézkedést, beleértve a bizonyítási intézkedéseket is, amelyet megfelelőnek ítél.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben megtámadott határozat megegyezik a T-392/08. sz., AEPI kontra Bizottság ügy tárgyát képező határozattal.
   Keresetének alátámasztására a felperes öt jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalapjában a felperes az EK 81. cikk megsértésére, illetve téves alkalmazására, valamint a bizonyítékok hiányára hivatkozik, mivel a határozatban a Bizottság úgy állapítja meg az összehangolt magatartás fennállását, hogy erre semmiféle bizonyítékot nem szolgáltat, csupán arra az egyszerű körülményre hivatkozik, hogy több kölcsönös képviseleti megállapodás arra a területre korlátozza az engedélyek megadására vonatkozó hatáskört, amelyen a másik jogkezelő társaság működik. A Bizottság e tekintetben nem veszi figyelembe azt, hogy sok jogkezelő társaság úgy véli, hogy jobban tudja biztosítani tagjai számára a jogokat azzal, ha rábízza repertoárját azokra a jogkezelő társaságokra, amelyek hatékonyan tudják biztosítani számukra a szerzői jogok védelmét, és teljesen evidens, hogy e követelménynek legteljesebb mértékben épp azok a társaságok tudnak megfelelni, amelyek erős gyökerekkel kötődnek a területhez.
   Második jogalapjában a felperes az EK 81. cikk megsértésére, illetve téves alkalmazására, valamint a határozat indokolásának logikátlan mivoltára hivatkozik, mivel a Bizottság a zeneművek műholdon, vezetéken és Interneten keresztül történő átvitelének több ország területére kiterjedő engedélyei kezelésének megvalósíthatósága bizonyításának megkísérlésekor maga is csak arra szolgáltat bizonyítékot, hogy nincs párhuzamos gyakorlat a jogkezelő társaságok között. Ugyanis a Bizottság által állított vád épp az általa hivatkozott példák – nevezetesen azon állítás, miszerint a jogkezelő társaságok által adott meghatalmazások szélesebb területre terjednek ki, mint azon területek, ahol az egyes társaságok működnek – miatt megalapozatlan.
   Harmadik jogalapjával a felperes az EK 81. cikk megsértésére és téves alkalmazására hivatkozik, mivel abban a vitatott esetben, ha a Bizottság megállapítaná az összehangolt gyakorlat fennállását, akkor ez nem korlátozná semmiben sem a versenyt, hiszen a területi körülhatárolások szükségszerű velejárói a szerzői jogok kizárólagos jellegének.
   Negyedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Bizottság megsértette a kontradiktórius eljárás elvét és az EK 253. cikket az indokolás hiánya miatt, mivel nem értesítette a társaságokat azon alapvető tényekről, amelyekre azon határozata meghozatalánál támaszkodott, amellyel nem fogadta el az elvégzett vizsgálatokat követően a SIAE által javasolt kötelezettségvállalásokat.
   Ötödik jogalapjával a felperes az EK 253. cikk indokolás hiánya miatti megsértésére, az arányosság elvének megsértésére, a jogbiztonság elvének megsértésére, valamint a határozat 4. cikke (2) bekezdésében előírt intézkedések ellentmondásos és logikátlan mivoltára hivatkozik. A jogkezelő társaságok által kérelmezett felülvizsgálati tevékenység teljesen meghatározatlan jellege a SIAE-t jogtalanul bizonytalan helyzetbe hozza azon intézkedések beazonosítása terén, amelyeket a Bizottság az állítólagos összehangolt gyakorlat megszüntetéséhez megfelelőnek ítél. Ezenfelül mivel a Bizottság kifejezetten elismeri, hogy a meghatalmazás hatályának a másik jogkezelő társaság területére való korlátozásának ténye nem jelenti a verseny korlátozását, nyilvánvalóan ellentmondásban van ezzel a tétellel annak elrendelése a jogkezelő társaságokkal szemben, hogy azok bilaterális módon vizsgálják felül valamennyi meghatalmazásuk területi hatályát a műholdas, kábeles és internetes átvitelek terén, és valamennyi ilyen kölcsönös képviseleti megállapodás felülvizsgált példányát juttassák el a Bizottsághoz. Ehhez még hozzáadódik az a tény, hogy mivel a Bizottság a területi hatály „bilaterális” felülvizsgálatát követeli meg, a határozat 4. cikke (2) bekezdésének a SIAE által történő teljes betartása mindenképpen kívül esik az ő döntési jogkörén, mivel 23 másik jogkezelő társaság önálló döntésére van ráutalva.


title: T-389/06. sz. ügy: 2006. december 20-án benyújtott kereset – Inter-IKEA kontra OHIM (ágybetét ábrázolása)

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/35

         2006. december 20-án benyújtott kereset – Inter-IKEA kontra OHIM (ágybetét ábrázolása)
   (T-389/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/54)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Hollandia) (képviselő: J. Gullikson ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanács 2006. szeptember 26-i R 355/2006-1. sz. határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: Egymáshoz 90 fokos szögben illeszkedő, hosszúkás négyszögletes talpazatból vagy alapból és azonos hosszúságú, háromszögletű lyukakkal díszített peremből álló ágybetétet ábrázoló ábrás védjegy a 6., 7., 16., 20., 35., 39. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – lajstromszám: 4 073 748.

      Az elbíráló határozata: A bejelentés elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a védjegy rendelkezik a lajstromozáshoz szükséges megkülönböztető képességgel.


title: C-296/04. sz. ügy: Az Ufficio del giudice di pace di Bitonto 2004. június 30-i végzésével az Antonio Cannito kontra Fondiaria Sai SPA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/3

         Az Ufficio del giudice di pace di Bitonto 2004. június 30-i végzésével az Antonio Cannito kontra Fondiaria Sai SPA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-296/04. sz. ügy)
   (2004/C 251/06)
   Az Ufficio del giudice di pace di Bitonto 2004. június 30-án végzésével, amely 2004. július 13-án érkezett a Bíróság hivatalához, az Antonio Cannito kontra Fondiaria Sai SPA ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Ufficio del giudice di pace di Bitonto a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Az EK-Szerződés 81. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az semmisnek mondja ki a biztosító társaságok közötti, gépjármű- és segédmotoros kerékpár felelősségbiztosítási díjaknak a piaci körülmények által nem indokolt emelését lehetővé tevő kétoldalú információcserében megvalósuló megállapodást vagy összehangolt magatartást olyan vállalkozások megállapodásának vagy összehangolt magatartásának tekintetében is, amelyek különböző tagállamokban vannak bejegyezve?

               2)

               Az EK-Szerződés 81. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az feljogosítja a jelentős jogos érdekkel bíró harmadik feleket, hogy ezen közösségi rendelkezés által tiltott ilyen megállapodás vagy összehangolt magatartás semmisségére hivatkozzanak és az elszenvedett károkért kártérítést követeljenek, amennyiben ok-okozati összefüggés áll fenn az egyezség vagy összehangolt magatartás és a kár között?

               3)

               Az EK-Szerződés 81. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az ezen alapuló kártérítési kérelem elévülési ideje attól a naptól kezdődik, amelyen az egyetértés vagy az összehangolt magatartás létrejött, vagy attól a naptól, amikor a megállapodás vagy összehangolt magatartás megszűnt?

               4)

               Az EK-Szerződés 81. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy a nemzeti bírónak, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a nemzeti jog alapján fizetendő kártérítés mindenképpen kisebb a kárt okozó, megállapodásban vagy összehangolt magatartásban részes vállalkozás által szerzett haszonnál, hivatalból is folyósítania kell a károsult harmadik félnek a kártérítést, hiszen a megtérítendő kárnak nagyobbnak kell lennie a károkozó által szerzett előnynél annak érdekében, hogy az EK-Szerződés 81. cikke által tiltott megállapodás vagy összehangolt magatartás létrehozásától eltántorítson?


title: C-345/14. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2014. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA „Maxima Latvija” kontra Konkurences padome

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/4

         Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2014. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA „Maxima Latvija” kontra Konkurences padome
   (C-345/14. sz. ügy)
   2014/C 329/06
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākā tiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SIA „Maxima Latvija”

      Alperes: Konkurences padome

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A jelen ügyben vizsgált, egy kereskedelmi helyiségeket bérbeadó személy és egy kiskereskedő (referencia-bérlő) között létrejött azon megállapodás, amely korlátozza a bérbeadó azon jogát, hogy egyénileg, az említett referencia-bérlő egyetértése nélkül döntsön más kereskedelmi helyiségeknek a referencia-bérlő versenytársai számára történő bérbeadásáról, minősíthető-e vállalkozások közötti olyan megállapodásnak, amelynek célja a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (1) bekezdésének rendelkezése értelmében?

               2)

               Elemezni kell-e – és milyen céllal – a piac szerkezetét annak értékelése során, hogy e megállapodás összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (1) bekezdésének rendelkezésével?

               3)

               A jelen ügyben vitatott megállapodás feleinek piaci erőfölénye, illetve ennek lehetséges növekedése olyan tényezőnek minősül-e, amelyet szükségszerűen figyelembe kell venni annak étékelése során, hogy e megállapodás összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 101. cikke (1) bekezdésének rendelkezésével?

               4)

               Amennyiben a megállapodás lényegének vizsgálatához és annak bizonyításához, hogy fennállnak a tiltott megállapodás elengedhetetlen elmei, értékelni kell, hogy lehetséges-e, hogy a megállapodás hatással lehet a piacra, a piacra gyakorolt hatás e lehetősége elégséges lehet-e ugyanakkor annak megállapításához, hogy a megállapodás megfelel a tiltott megállapodás fogalmának, eltekintve annak értékelésétől, hogy valóban keletkeztek-e kedvezőtlen hatások?


title: T-542/08. sz. ügy: 2008. december 3-án benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra ECHA

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/58

         2008. december 3-án benyújtott kereset – Evropaïki Dynamiki kontra ECHA
   (T-542/08. sz. ügy)
   (2009/C 44/100)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselők: N. Korogiannakis, P. Katsimani és M. Dermitzakis ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Vegyianyag-ügynökségnek a felperes ECHA/2008/24 sz. „Vegyianyag-biztonság értékelő eszköz fejlesztése” tárgyú nyílt közbeszerzési eljárásban (HL 2008/S 115-152918) benyújtott ajánlatát elutasító határozatát, amelyet a felperessel a 2008. szeptember 25-én kézhez vett, keltezés nélküli levélben közöltek, valamint az ECHA összes ezt követően hozott határozatát, ideértve a szerződés nyertes ajánlattevőnek történő odaítéléséről szóló határozatot;

               —

               kötelezze az ECHA-t a felperes által a szóban forgó közbeszerzési eljárás miatt elszenvedett károk megtérítésére 1 500 000 euró összegben;

               —

               az ECHA-t kötelezze a felperes jelen keresettel kapcsolatban felmerült jogi költségeinek viselésére e kereset elutasítása esetén is.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresetével a felperes az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) határozatának megsemmisítését kéri, amelyet a 2008. szeptember 25-én levélben közöltek vele, amely levélben tájékoztatták arról, hogy az ECHA/2008/24 sz. „Vegyianyag-biztonság értékelő eszköz fejlesztése” tárgyú közbeszerzési eljárásban (HL 2008/S 115-152918) benyújtott ajánlatát nem fogadták el, és a szerződést a TRASYS SA-nak ítélték oda.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a bírálóbizottság több értékelési hibát követett el a bírálati szempontokkal kapcsolatban, így az ajánlatkérő állítólagosan alapvető közbeszerzési szabályokat és alapelveket sértett meg. Ezen túlmenően a felperes azzal érvel, hogy az ECHA visszaélt hatáskörével az ajánlatok elbírálásakor, megsértette a költségvetési rendelet előírásait és/vagy az átláthatóság, valamint az egyenlő bánásmód elvét, továbbá határozatát nem egyértelmű kifejezésekkel, illetve elégtelenül indokolta. Végül a felperes állítása szerint az alperes megsértette a 478/2007/EK, Euratom bizottsági rendelet (1) 158a. cikkéből eredő azon lényeges eljárási szabályt, amely a nyertes ajánlattevővel való szerződéskötés előtt várakozási időszakot ír elő. A felperes állítása szerint az alperes szándékosan késleltette a felperes tájékoztatását annak érdekében, hogy a nyertes ajánlattevővel kötendő szerződést azelőtt aláírhassa, hogy a felperes észrevételeket tehetett volna, ezáltal ellehetetlenítve a várakozási időszak értelmét és célját.
   A felperes emellett pénzbeli kártérítést követel 1 500 000 euró összegben, amely megfelel azon becsült bruttó nyereségnek, amelyet a felperes akkor érhetett volna el, ha a fent említett közbeszerzési eljárásban a szerződést neki ítélték volna oda. A felperes kártérítési kérelme alátámasztására azzal érvel, hogy magánszemélyeket védő magasabb szintű jogi norma kellően súlyos megsértésére került sor, és az érintett intézmények nyilvánvalóan és súlyosan túllépték hatásköreik korlátait.

      (1)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 2342/2002/EK, Euratom rendelet módosításáról szóló, 2007. április 23-i 478/2007/EK, Euratom bizottsági rendelet (HL L 111., 13. o.).


title: C-78/14. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. október 29-i ítélete – Európai Bizottság kontra ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Fellebbezés — Választottbírósági kikötés — A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013) — A Perform és az Oasis projekt számára az Európai Unió által nyújtott pénzügyi támogatás — Az egyéb projektekre vonatkozó vizsgálatok során megállapított szabálytalanságok — A kedvezményezett által megelőlegezett összegek megtérítését felfüggesztő bizottsági határozat — Elszámolható költségek — Az ügyiratban szereplő bizonyítékok elferdítése)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/3

         A Bíróság (első tanács) 2015. október 29-i ítélete – Európai Bizottság kontra ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias
   (C-78/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Választottbírósági kikötés - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram (2007–2013) - A Perform és az Oasis projekt számára az Európai Unió által nyújtott pénzügyi támogatás - Az egyéb projektekre vonatkozó vizsgálatok során megállapított szabálytalanságok - A kedvezményezett által megelőlegezett összegek megtérítését felfüggesztő bizottsági határozat - Elszámolható költségek - Az ügyiratban szereplő bizonyítékok elferdítése))
   (2015/C 429/03)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou, B. Conte és R. Lyal meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (képviselők: V. Christianos és S. Paliou dikigoroi)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 102., 2014.4.7.


title: C-396/03 P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-186/03 Magnus Killinger kontra Németországi Szövetségi Köztársaság, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2003. július 8-án hozott végzése ellen Magnus Killinger által 2003. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/1

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-186/03 Magnus Killinger kontra Németországi Szövetségi Köztársaság, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2003. július 8-án hozott végzése ellen Magnus Killinger által 2003. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-396/03 P. sz. ügy)
   (2005/C 257/01)
   Az eljárás nyelve: német
   Magnus Killinger (képviseli: T. Scheuernstuhl Rechtsanwalt, Würzburger Straße 2, D-97440 Werneck), 2003. szeptember 24-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-186/03. sz. Magnus Killinger kontra Németországi Szövetségi Köztársaság, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2003. július 8-án hozott végzése ellen.
   Az Európai Közösségek Bírósága (negyedik tanács) 2005. június 3-i vézésével a fellebbezést elutasította és kötelezte a fellebbezőt saját költségeinek viselésére.


title: T-126/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 12-i végzése – Goris kontra Bizottság ( Közszolgálat – Tisztviselők – Közbenső ítélet – Okafogyottság )

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 12-i végzése – Goris kontra Bizottság
   (T-126/04. sz. ügy) (1)

   („Közszolgálat - Tisztviselők - Közbenső ítélet - Okafogyottság’)
   (2008/C 301/57)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Willem Goris (Strassen, Luxemburg) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és H. Krämer meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)
   Tárgy
   Egyrészt a felperes besorolási fokozatba sorolásának módosításáról szóló, 2003. május 5-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem annyiban, amennyiben az a felperest kinevezésének időpontjában az B4-es besorolási fokozat második fizetési fokozatába sorolja, és amennyiben pénzügyi hatálya kezdeteként 1995. október 5-ét jelöli meg, továbbá amennyiben a felperes besorolási fokozatba sorolását nem állította vissza, valamint a felperes által benyújtott panasz elutasításáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem, másrészt az e határozattal állítólag okozott kár megtérítése iránti kérelem
   Rendelkező rész

               1)

               A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi valamennyi költség viselésére.

      (1)  HL C 118., 2004.4.30.


title: C-491/07. sz. ügy: A Landesgericht für Strafsachen Wien (Ausztria) által 2007. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vladimir Turansky ellen folytatott büntetőeljárásban

text:
               26.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/26

         A Landesgericht für Strafsachen Wien (Ausztria) által 2007. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vladimir Turansky ellen folytatott büntetőeljárásban
   (C-491/07. sz. ügy)
   (2008/C 22/49)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Landesgericht für Strafsachen Wien (Ausztria)
   Az alapeljárás felei

      Eljárás alá vont: Vladimir Turansky
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Úgy kell-e értelmezni a kétszeres büntetésnek a Benelux Gazdasági Unió államai, a Németországi Szövetségi Köztársaság és a Francia Köztársaság kormányai között a közös határaikon történő ellenőrzések fokozatos megszüntetéséről szóló, 1985. június 14-i Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló, Schengenben (Luxemburg), 1990. június 19-én kelt egyezmény (1) 54. cikkében foglalt tilalmát, hogy egy gyanúsított ellen az Osztrák Köztársaságban nem indítható büntetőeljárás, ha a Szlovák Köztársaságban – ez utóbbinak az Európai Unióhoz történt csatlakozását követően – ugyanazon tényállás miatt indított büntetőeljárás olyan formában szűnt meg, hogy egy rendőrhatóság a büntetőeljárást annak érdemi kivizsgálását követően, az eljárás szünetelésének elrendelése útján, minden további szankció nélkül, jogerősen megszüntette?

      (1)  HL 2000., L 239., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 2. kötet, 9. o.


title: T-438/07. sz. ügy: 2007. november 30-án benyújtott kereset – Spa Monopole kontra OHIM – De Francesco Import (SpagO)

text:
               9.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/26

         2007. november 30-án benyújtott kereset – Spa Monopole kontra OHIM – De Francesco Import (SpagO)
   (T-438/07. sz. ügy)
   (2008/C 37/41)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgium) (képviselők: L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse és D. Moreau, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Németország)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának az R 1285/2006-2. sz. ügyben 2007. szeptember 13-án hozott határozatát;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: De Francesco Import GmbH.

      Az érintett közösségi védjegy: a „SpagO” szóvédjegy a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében – 2 320 844. sz. védjegybejelentési kérelem.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „SPA”, „SPA Citron” és „SPA Orange” közösségi, nemzeti és nemzetközi szó- és ábrás védjegyek a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalásnak teljes egészében helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály határozatát, és a felszólalást elutasította.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács alábecsülte a „SPA” védjegy azon (jó) hírnevét, amelyet az a Benelux-államokban élvez, és nem vette kellőképpen figyelembe az alábbi tényezőket:

               —

               a kérdéses védjegyek hangzásbeli és vizuális hasonlóságai;

               —

               az a tény, hogy a „SpagO” védjegy alkoholtartalmú italok tekintetében való használata sérelmes lehet a „SPA” védjeggyel jelölt ásványvizek hírnevére nézve, amely a jó hírnevét kiváló minőségének, tisztaságának és az egészségre gyakorolt jótékony hatásának köszönheti;

               —

               az a tény, hogy a „SpagO” védjegy italok tekintetében való használata tisztességtelenül kihasználja a „SPA” védjegy jó hírnevét, és annak minőséggel és tisztasággal kapcsolatos image-ét.


title: C-425/12. sz. ügy: A Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugália) által 2012. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A. kontra Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional

text:
               15.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/3

         A Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugália) által 2012. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A. kontra Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
   (C-425/12. sz. ügy)
   2012/C 389/04
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, S.A.

      Alperes: Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Lehet-e úgy értelmezni az 1993. június 14-i 93/38/EGK tanácsi irányelv (1) 4. cikkének (1) bekezdését és ugyanezen irányelvnek a 1998. február 16-i 98/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított 14. cikke (1) bekezdése c) pontjának (2) i. alpontját, valamint az említett irányelvek egyéb rendelkezéseit, illetve a közösségi jog alkalmazandó általános elveit, hogy azok kötelezettségeket állapítanak meg a közszolgáltatási koncesszió magán jogosultjai (különösen az említett 93/38/EGK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott szervezetek) számára, annak ellenére, hogy az említett irányelvet a portugál állam még nem ültette át a belső jogba, illetve hogy maga a portugál állam az egyik minisztériumától származó határozat útján felróhatja e kötelezettségek megszegését az említett koncesszió magán jogosultjának?

      (1)  A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló irányelv (HL L 199., 84. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 194. o.)

      (2)  HL L 101., 1. o.


title: T-101/10. sz. ügy: 2010. március 3-án benyújtott kereset — Lengyelország kontra Bizottság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/68

         2010. március 3-án benyújtott kereset — Lengyelország kontra Bizottság
   (T-101/10. sz. ügy)
   2010/C 113/101
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Szpunar)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               semmisítse meg az 1762/2003/EK, az 1775/2004/EK, az 1686/2005/EK és a 164/2007/EK rendelet helyesbítéséről és a cukorágazatban termelési illetékként fizetendő összegeknek a 2002/2003-as, 2003/2004-es, 2004/2005-ös, 2005/2006-os gazdasági évekre történő megállapításáról szóló, 2009. november 3-i 1193/2009/EK bizottsági rendelet (1) 3. cikkét, amennyiben az kiigazítja a cukorágazatban a 2004/2005-ös gazdasági évre a termelési illetékek összege, valamint a kiegészítő illeték meghatározásáról szóló, 2005. október 14-i 1686/2005/EK rendelet (2) 2. cikkét;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes előadja, hogy a megtámadott rendelkezés különbségtételt alkalmaz a cukorágazatban a 2004/2005-ös gazdasági évre a kiegészítő illetékek együtthatójának meghatározása vonatkozásában, amennyiben ezt az együtthatót az új tagállamok esetében 0,27033-ban, a tizenötök esetében pedig 0,15935-ben határozza meg.
   A felperes a következő jogalapokra hivatkozik a megtámadott intézkedéssel szemben:

               Először is, a Bizottságnak nem volt hatásköre, és megsértette az 1260/2001/EK rendelet (3) 16. cikkét, amely a Bizottságot egyetlen, az egész Unió vonatkozásában ugyanolyan magas együttható megállapítására hatalmazta fel. Az 1260/2001 rendelet különböző nyelvi változatai e tekintetben teljesen egyezőek és egyértelműek. Továbbá, a cukorpiac közös szervezésének alapelvei nem indokolnak semmilyen eltérést az 1260/2001 rendelet előírásainak szövegétől, sokkal inkább kizárják az ilyen eltérést. Az egységes együttható ugyanis a cukorpiac közös szervezése alapelvei megvalósításának lényeges eszköze.

               Másodszor, sérült a közösségi joganyag új tagállamok általi azonnali és teljes körű átvételének elve. A megtámadott rendelkezés gyakorlatilag egy átmeneti rendelkezés, amelyet a 2003. évi belépési okmány és az annak alapján kibocsátott jogi aktusok nem alapoznak meg. Így a csatlakozási okmány 2. cikke a tagságból eredő összes jog és kötelezettség átvételére teremt jogalapot a Lengyel Köztársaság számára, tehát a cukorpiacon a túlfizetések használatára vonatkozó jog, és a korábbi gazdasági években bekövetkezett veszteségek fedezésére vonatkozó kötelezettségek átvételére is.

               Harmadszor, sérült a hátrányos megkülönböztetés tilalma is. Az együtthatók közötti különbségtétel egyetlen szempontja a tagállamok Európai Unióhoz történő csatlakozásának időpontja volt. Az új tagállamok csatlakozása önmagában nem jelenthet olyan objektív szempontot, amely a bevezetett különbségtételt igazolni tudná, mivel a csatlakozási okmány és az annak alapján kibocsátott jogi aktusok véglegesen szabályozták a csatlakozás következményeit.

               Negyedszer, sérült a szolidaritás alapelve. A gyártók közti szolidaritás alapelve a cukorpiac közös szervezése körében alapvető elv, és azt jelenti, hogy az összes termelő közösen viseli e piac finanszírozásának költségeit, és a pénzügyi semlegesség nem az egyes tagállamok szintjén, hanem az Unió egészének szintjén objektív szempontok szerint valósul meg. Az egyes tagállamokra vonatkozó együtthatók közötti különbségtétel a cukorpiac költségei finanszírozásának önkényes, aránytalan, és nem szolidáris megosztását jelenti.

               Ötödször, sérült az EK 253. cikk (jelenleg EUMSZ 296. cikk (2) bekezdés), mivel a megtámadott rendelkezés indokolása nem megfelelő. A Bizottság sem azokat a körülményeket nem jelölte meg, amelyek az együtthatók közötti különbségtételt igazolták, sem pedig az e különbségtétellel esetlegesen elérhető célokat.

      (1)  HL L 321., 2009.12.8. 1. o.

      (2)  HL L 271., 2005.10.15., 12. o.

      (3)  A cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 178., 2001.6.30., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 33. kötet, 17 o.).


title: T-208/14. sz. ügy: 2014. március 28-án benyújtott kereset – Richard Anton kontra ECHA

text:
               30.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/25

         2014. március 28-án benyújtott kereset – Richard Anton kontra ECHA
   (T-208/14. sz. ügy)
   2014/C 202/32
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Richard Anton KG (Grâfelfing, Németország) (képviselők: M. Ahlhaus és J. Schrotz ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa érvénytelennek az Európai Vegyianyag-ügynökség 2014. január 21-én hozott SME(2013) 4524. sz. határozatát, valamint 2014. január 23-i 10046845. sz. számláját;

               —

               kötelezze az alperest az összes költség viselésére, ideértve az alperes költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az alperes hatáskörének hiányára alapított jogalap.
               Az alperesnek nem volt hatásköre a megtámadott SME(2013) 4525. sz. határozat elfogadására. Sem az 1907/2006/EK rendelet (1), sem pedig a 340/2008/EK rendelet (2) nem jogosítja fel az alperest, hogy külön határozatot fogadjon el arra vonatkozóan, hogy a regisztráló megfelel-e a kkv-kra vonatkozó feltételnek.

               2.

               A második, az 1958. április 15-i rendelet megsértésére alapított jogalap.
               A felperessel folytatott teljes kapcsolattartás során az alperes figyelmen kívül hagyta azon kötelezettségét, hogy a valamely tagállam szuverenitása alá tartozó személlyel e tagállam hivatalos nyelvén érintkezzen. E jogsértés megakadályozta a felperest abban, hogy teljesítse a kisvállakozáskénti jogállás biztosításával kapcsolatban számára előírt követelményeket.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozatok jogellenesek, és a felperesre kivetett igazgatási díj aránytalan.
               A megtámadott határozatok alapvetően jogellenesek. A felperes jogosult volt arra, hogy a 340/2008/EK rendelet szerinti díjcsökkentésben részesüljön. Az alperes igazgatási díjra vonatkozó számlája nem igazolt, mivel a felperesre téves eljárásban vetették ki e díjat. Az igazgatási díj nem rendelkezik megfelelő jogalappal és aránytalan.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.).

      (2)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az Európai Vegyianyag-ügynökség részére fizetendő díjakról szóló, 2008. április 16-i 340/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 107., 6. .).


title: F-84/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. szeptember 16-i ítélete — CN kontra Tanács (Közszolgálat — A személyzeti szabályzat 78. cikke — Rokkantsági bizottság — Orvosi jelentés — Pszichiátriai vagy pszichológiai jellegű egészségügyi adatok — Orvosi titok — Hozzáférés — Megsemmisítés iránti kereset — Kártérítési kereset)

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/33

      A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. szeptember 16-i ítélete — CN kontra Tanács
      (F-84/12. sz. ügy) (1)

      (Közszolgálat - A személyzeti szabályzat 78. cikke - Rokkantsági bizottság - Orvosi jelentés - Pszichiátriai vagy pszichológiai jellegű egészségügyi adatok - Orvosi titok - Hozzáférés - Megsemmisítés iránti kereset - Kártérítési kereset)
      (2014/C 71/64)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CN (Brumath, Franciaország) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J. Herrmann és M. Bauer meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperessel szemben megtagadta, hogy közvetlenül hozzáférjen a rokkantsági bizottság következtetéseiről szóló végleges jelentéshez, valamint hogy hozzáférjen az e bizottság harmadik orvos tagja által felállított diagnózishoz.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  CN maga viseli a saját költségeit és köteles viselni az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 295., 2012.9.29., 35. o.


title: C-201/09. P. sz. ügy: A T-405/06. sz., ArcelorMittal Luxembourg SA és társai által kontra Bizottság ügyben 2009. március 31-én hozott ítélet ellen az ArcelorMittal Luxembourg SA és társai által 2009. június 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/19

         A T-405/06. sz., ArcelorMittal Luxembourg SA és társai által kontra Bizottság ügyben 2009. március 31-én hozott ítélet ellen az ArcelorMittal Luxembourg SA és társai által 2009. június 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-201/09. P. sz. ügy)
   2009/C 205/33
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: ArcelorMittal Luxembourg SA, korábban Arcelor Luxembourg SA (képviselő: A. Vandencasteele ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága, ArcelorMittal Belval & Differdange, korábban Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, korábban Arcelor International SA

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-405/06. sz. ügyben hozott ítéletét abban a részében, amelyben az az ArcelorMittal Luxembourg SA-val szemben helyben hagyja az [ESZAK] 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.907 — „acélgerenda”-ügy), európai acélgerenda-gyártók megállapodásaival és összehangolt magatartásával kapcsolatos, 2006. november 8-án hozott C (2006) 5342 bizottsági határozatot;

               —

               A fellebbezési eljárásban ellenérdekű felet kötelezze a jelen eljárás és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező kérelmei alátámasztására négy jogalapra hivatkozik.
   Két részre bontható első jogalapjával a fellebbező egyrészt arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az ESZAK 97. cikket és visszaélt a hatáskörével, amikor az ESZAK-Szerződés 2002. július 23-i lejártát követően alkalmazta az ESZAK 65. cikket. Az intézmények arra vonatkozó kötelezettsége, hogy az egyes szerződésekkel kapcsolatban egységes értelmezést dolgozzanak ki, semmi esetre sem igazolhatja azt, hogy valamely szerződés rendelkezéseit a szerződés lejártát követően is fenntartsák a közösségi jogrendben.
   Ugyanezen jogalap második részében a fellebbező másrészt előadja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az 1/2003 rendeletet (1) és hatáskörrel való visszaélést követett el, amikor a Bizottságnak az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó határozat meghozatalára vonatkozó hatáskörét olyan rendeletre alapította, amely csak az EK 81. és 82. cikkének végrehajtására vonatkozóan biztosít számára hatáskört. Az említett rendelet, amelyet az ESZAK-Szerződés lejárta után, kizárólag az EK-Szerződés alapján fogadtak el, nem biztosíthat ugyanis hatáskört a Bizottság számára az ESZAK 65. cikk megsértésének szankcionálására anélkül, hogy ne sértené meg ezzel mind az ESZAK-Szerződést, mind a normahierarchia szabályait.
   Három részre bontható második jogalapjával a fellebbező arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a büntetések egyéniesítésének elvét, a Bíróság betudhatóságra vonatkozóan kialakított ítélkezési gyakorlatát, az anyagi jogerőt és a normahierarchia szabályait azáltal, hogy elismerte a Bizottság arra irányuló jogát, hogy valamely társaság versenyellenes magatartása miatt a vállalkozáscsoportba tartozó másik társaság felelősségét állapítsa meg annak ellenére, hogy az utóbbi társaság nem vett részt a versenyellenes magatartásban. Sem az a tény, hogy az ugyanazon vállalkozáscsoporthoz tartozó különböző, szóban forgó vállalkozások azonos gazdasági egységet alkotnak, sem az a tény, hogy az anyavállalat 100 %-osan ellenőrzi a jogsértő magatartást elkövető leányvállalatot, nem elegendő annak bizonyításához, hogy a fellebbező részt vett a jogsértésben, és ezért nem indokolható az, hogy a leányvállalat magatartásáért az anyavállalat felelősségét állapítsák meg.
   Harmadik jogalapjával a fellebbező arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta az eljárásjogi elévülési szabályokat és megsértette az anyagi jogerő elvét, amikor ítéletében elévülést megszakító eseményeket hozott fel vele szemben annak ellenére, hogy a Bizottság 1994-ben hozott eredeti határozatából világosan kitűnik, hogy az a fellebbezőről kifejezetten azt állapították meg, hogy nem vett részt a jogsértésben.
   Negyedik jogalapjával a fellebbező végül arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság ítélete megsértette a védelemhez való jogát, mivel hiányos az indokolása az eljárás különösen hosszú időtartamát illetően, ami lehetetlenné tette a fellebbező számára, hogy az e tekintetben megállapított felelősségi vélelem megdöntéséhez szükséges további bizonyítékokat terjesszen elő. Azonkívül az Elsőfokú Bíróság ítélete sérti a C-173/99. P. sz., ARBED kontra Bizottság ügyben 2003. október 2-án hozott, a Bizottság határozatát a fellebbezőt érintő részében megsemmisítő ítélet anyagi jogerejét.

      (1)  Az [EK] 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: T-341/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. április 16-i végzése — F91 Diddeléng és társai kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránt kereset — Panasszal kapcsolatos eljárás megszüntetése — A kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás megindításának hiánya — A megtámadható aktus hiánya — Elfogadhatatlanság” )

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/23

         A Törvényszék 2012. április 16-i végzése — F91 Diddeléng és társai kontra Bizottság
   (T-341/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránt kereset - Panasszal kapcsolatos eljárás megszüntetése - A kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárás megindításának hiánya - A megtámadható aktus hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2012/C 174/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: F91 Diddeléng (Dudelange, Luxemburg), Julien Bonnetaud (Yutz, Franciaország), Thomas Gruszczynski (Amnéville, Franciaország), Rainer Hauck (Maxdorf, Allemagne), Stéphane Martine (Esch-sur-Alzette, Luxemburg), Grégory Molnar (Moyeuvre-Grande, Franciaország) és Yann Thibout (Algrange, Franciaország) (képviselők: L. Misson, C. Delrée és G. Ernes ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Rozet és P. Van Nuffel meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Fédération Luxembourgoise de Football (FLF) (Mondercange, Luxemburg) (képviselők: kezdetben K. Daly solicitor és D. Keane SC, később K. Daly)

      Az ügy tárgya

   A Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) ellen benyújtott panasz tárgyában indított eljárás megszüntetéséről szóló 2010. június 3-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, az FLF-nek az EK 39. cikket és az EK 81. cikket sértő szabályai megsemmisítésére irányuló kérelem, valamint „valamennyi hasznos szankció” kiszabására irányuló kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az F91 Diddelénget, Julien Bonnetaud-t, Thomas Gruszczynskit, Rainer Hauckot, Stéphane Martine-t, Grégory Molnart és Yann Thibout-t kötelezi a saját költségei, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

               3.

               A Fédération Luxembourgeoise de Football (FLF) maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 301., 2010.11.6.


title: T-310/14. sz. ügy: 2014. április 30-án benyújtott kereset – Fritz Winter Eisengießerei kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/59

         2014. április 30-án benyújtott kereset – Fritz Winter Eisengießerei kontra Bizottság
   (T-310/14. sz. ügy)
   2014/C 223/61
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Fritz Winter Eisengießerei GmbH & Co. KG (Stadallendorf, Németország) (képviselők: D. Greinacher, J. Martin és B. Scholtka ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 263. cikk első bekezdése alapján semmisítse meg a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (EEG) szabályozott, a megújuló energiaforrásokból és bányagázból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj tekintetében a Németországi Szövetségi Köztársasággal szemben az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás (SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) sz. állami támogatás) megindításáról szóló 2013. december 18-i bizottsági határozatot (HL 2014. C 37., 2014.2.7., 73. o.), amennyiben a Bizottság az EEG 40. és 41. § -ában szabályozott külön kompenzációs rendszert az EUMSZ 107. cikk szerinti állami támogatásnak minősíti;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikkének 3. § -a alapján a Bizottságot kötelezze a felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az EUMSZ 107. cikk megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság a megújuló energiák pótdíjrendszeren keresztül megvalósuló támogatását, valamint az EEG-pótdíj csökkentésére irányuló külön kompenzációs rendszert jogsértő módon minősítette állami támogatásnak, ezért nem szabadott volna megindítania a hivatalos vizsgálati eljárást.

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatban kifejti, hogy a Bizottság azon kérdés előzetes megítélése során, hogy a külön kompenzációs rendszer állami támogatást képez-e, nyilvánvaló értékelési hibát vétett, mivel a külön kompenzációs rendszer mint az EEG-pótdíj alóli kivételes szabályozás nem biztosít olyan kedvezményt, amelyet villamosenergia-igényes vállalkozások szokványos piaci feltételek között nem kaptak volna meg.

                           —

                           A felperes ezenkívül előadja, hogy nincs szó állami források érintettségéről. Mivel az EEG-pótdíjból származó bevételek nem képeznek állami forrásokat, a villamosenergia-igényes vállalkozásokra vonatkozó kivételes szabályozás sem érint állami forrásokat.

                           —

                           A felperes továbbá úgy érvel, hogy a külön kompenzációs rendszer nem torzítja a versenyt. Sőt olyan versenyfeltételeket hoz létre, amelyek az EEG-pótdíj nélkül léteznének.

               2.

               A második jogalap: a bizalomvédelem elvének megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság e határozat meghozatalával megsértette a bizalomvédelem elvét is. Szerinte a megújuló energiák támogatásáról szóló német szabályozást már beható állami támogatási jogi vizsgálat alá vonták. Ennek során a Bizottság 2002-ben arra az eredményre jutott, hogy e szabályozáshoz nem kapcsolódik állami források átruházása. A 2012. évi EEG-törvény e tekintetben semmilyen lényeges változást nem tartalmaz az akkori jogi helyzethez képest, így az érintett gazdasági szereplőknek nem kellett újabb vizsgálattal számolniuk, hanem bízhattak a szabályozás állandóságában.

               3.

               A harmadik jogalap: hatáskörrel való visszaélés
               Végül a felperes álláspontja az, hogy a Bizottság visszaélt azzal a hatáskörrel, amelyet számára az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 108. cikk biztosít. Szerinte a Bizottságnak a vizsgálati eljárás megindításával elsődlegesen az a célja, hogy elvi szinten harmonizálja a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatást. Ez az alapvető cél megmutatkozik a környezeti és energiatámogatásokról szóló irányelvek új tervezetében, ahol a Bizottság első ízben rögzít részletes szabályokat a megújuló energiaforrások támogatása tekintetében. A harmonizáció előmozdítása érdekében azonban a Bizottságnak az EUMSZ 116. cikkben és az EUMSZ 117. cikkben e célra előirányzott, a jogszabályok közelítésére vonatkozó eljárást kellene alkalmaznia.


title: T-230/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 6-i ítélete — Spanyolország kontra Európai Bizottság (EMOGA — Garanciarészleg — A finanszírozásból kizárt kiadások — Gyümölcsök és zöldségek — A kiadások igazolásának kötelezettsége — A termelő szervezetek elismerésének feltételei)

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/24

         A Törvényszék 2012. március 6-i ítélete — Spanyolország kontra Európai Bizottság
   (T-230/10. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A finanszírozásból kizárt kiadások - Gyümölcsök és zöldségek - A kiadások igazolásának kötelezettsége - A termelő szervezetek elismerésének feltételei)
   2012/C 118/40
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselik kezdetben: M. Muñoz Pérez és A. Rubio González, abogados del Estado, később: A. Rubio González)

      Alperes: Európai Bizottság (képviseli: F. Jimeno Fernández, meghatalmazotti)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2010. március 11-i 2010/152/EU bizottsági határozat (HL L 63., 7. o.) megsemmisítése, amennyiben ez kizár egyes, Spanyolország által kifizetett kiadásokat.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31


title: C-101/08. sz. ügy: Cour de Cassation (Grand-Duché de Luxembourg) által 2008. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilege SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer és Jean Petitdidier kontra Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) – Beavatkozók: Dexia Luxpart SA és társai

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/14

         Cour de Cassation (Grand-Duché de Luxembourg) által 2008. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilege SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer és Jean Petitdidier kontra Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) – Beavatkozók: Dexia Luxpart SA és társai
   (C-101/08. sz. ügy)
   (2008/C 116/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour de Cassation (Grand-Duché de Luxembourg).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilege SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Marc Meyer és Jean Petitdidier

      Alperes: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group SA, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A részvényesek egyenlőségére, közelebbről a kisebbségi részvényesek védelmére vonatkozó utalások, melyek

                           a)

                           az 1976. december 13-i 77/91/EGK második társasági jogi irányelv (1) 20. és 42. cikkében;

                           b)

                           a Bizottság 1977. július 25-i, az ingó vagyon átruházására vonatkozó európai magatartási kódex létrehozásáról szóló ajánlásának (2) harmadik alapelvében és tizenhetedik kiegészítő rendelkezésében;

                           c)

                           az értékpapírok hivatalos tőzsdei jegyzésre történő bevezetésének összehangolásáról szóló 1979. március 5-i 79/279 irányelv (3) mellékletében szereplő C. Forma 2. pontjának a) alpontjában, melyet az egységes szerkezetbe foglalt 2001. május 28-i irányelv átvett;

                           d)

                           a nyilvános vételi ajánlatról szóló 2004. április 21-i 2004/24/EGK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) – a 8. prembulumbekezdés fényében olvasott – 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szerepelnek, a közösségi jog alapelvéből erednek-e, és ezen alapelv létezett-e a fent említett 2004/25/EK irányelvet megelőzően?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a közösségi jog ezen alapelvét csupán a társaság és annak részvényesei, illetve a részvényesek egymás közötti viszonyaira kell-e alkalmazni, avagy éppen ellenkezőleg, ezen elv alkalmazandó a társaság feletti ellenőrzést gyakorló vagy azt megszerző többségi részvényesek és e társaság kisebbségi részvényesei közötti kapcsolatra is, különösen olyan társaság esetében, amelynek részvényeit az értéktőzsdén jegyzik?

               3)

               Mindkét előző kérdésre adott igenlő válasz esetén, a közösségi jog ezen alapelvét úgy kell-e tekintetni – figyelemmel az első kérdésben hivatkozott jogszabályok időközben végbement fejlődésére –, hogy ezen elv létezett és azt alkalmazni kell a második kérdés értelmében vett kisebbségi és többségi részvényesek közötti jogviszonyokra, már a 2004/25/EK irányelv hatálybalépését megelőzően, és az adott esetben a 2001 első félévében megvalósult tényállást megelőzően?

      (1)  A Tanács második irányelve (1976. december 13.) a biztosítékok egyenértékűvé tétele céljából a részvénytársaságok alapításának, valamint ezek tőkéje fenntartásának és módosításának tekintetében a tagállamok által a társasági tagok és harmadik személyek érdekei védelmében a Szerződés 58. cikkének (2) bekezdése szerinti társaságoknak előírt biztosítékok összehangolásáról (HL 1977., L 26., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 8. o.).

      (2)  HL L 212., 37. o.

      (3)  HL L 66., 21. o.

      (4)  HL L 142., 12. o.


title: C-390/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2015. június 5-i végzése – (az Eparchiako Dikastirio Larnakas [Ciprus] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Masoud Mehrabipari elleni büntetőeljárás

text:
               28.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/25

         A Bíróság elnökének 2015. június 5-i végzése – (az Eparchiako Dikastirio Larnakas [Ciprus] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Masoud Mehrabipari elleni büntetőeljárás
   (C-390/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 320/37)
   Az eljárás nyelve: görög
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 372., 2014.10.20.


title: C-242/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. szeptember 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commerz Nederland NV kontra Havenbedrijf Rotterdam NV (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verseny — Állami támogatások — Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése — A „támogatás” fogalma — Harmadik személy kölcsönbe vevőnek történő hitelnyújtás érdekében állami vállalat által banknak nyújtott kezességvállalások — Ezen állami vállalat igazgatója által a vállalat alapszabályának rendelkezéseit megsértve, szándékosan nyújtott kezességvállalások — Az említett vállalat tulajdonosaként eljáró közjogi jogalany tiltakozására vonatkozó vélelem — A kezességvállalások államnak való betudhatósága)

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/11

         A Bíróság (második tanács) 2014. szeptember 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Commerz Nederland NV kontra Havenbedrijf Rotterdam NV
   (C-242/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Verseny - Állami támogatások - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - A „támogatás” fogalma - Harmadik személy kölcsönbe vevőnek történő hitelnyújtás érdekében állami vállalat által banknak nyújtott kezességvállalások - Ezen állami vállalat igazgatója által a vállalat alapszabályának rendelkezéseit megsértve, szándékosan nyújtott kezességvállalások - Az említett vállalat tulajdonosaként eljáró közjogi jogalany tiltakozására vonatkozó vélelem - A kezességvállalások államnak való betudhatósága))
   2014/C 421/14
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Commerz Nederland NV

      Alperes: Havenbedrijf Rotterdam NV

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak megállapításakor, hogy valamely állami vállalat által nyújtott kezességvállalások betudhatók-e az e vállalatot irányító hatóságnak, vagy sem, az alapügy körülményeiből és az e kezességvállalások hátterét képező összefüggésekből eredő valószínűsítő körülmények összességével együtt relevánsak azok a körülmények, hogy egyrészről az említett vállalat e kezességvállalásokat nyújtó egyedüli ügyvezetője szabálytalanul járt el, szándékosan titokban tartotta azok nyújtását, és megsértette vállalatának alapszabályát, másrészről pedig e hatóság tiltakozott volna az említett kezességvállalások nyújtása ellen, ha arról tájékoztatták volna. E körülmények azonban az alapügyben szóban forgó helyzethez hasonló helyzetben önmagukban nem zárják ki e betudhatóságot.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: C-424/06. sz. ügy: A Bíróság hatodik tanácsa elnökének 2008. április 7-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/30

         A Bíróság hatodik tanácsa elnökének 2008. április 7-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-424/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 171/49)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 310., 2006.12.16.


title: C-298/13. sz. ügy: Tribunal d'instance d'Orléans (Franciaország) által 2013. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA kontra Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karin Lenfant

text:
               27.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/11

         Tribunal d'instance d'Orléans (Franciaország) által 2013. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA kontra Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karin Lenfant
   (C-298/13. sz. ügy)
   2013/C 215/15
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Facet SA, BNP Paribas Personal Finance SA

      Alperesek: Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière, Karin Lenfant

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (1) úgy kell-e értelmezni, hogy a bíróság köteles hivatalból megvizsgálni, hogy tiszteletben tartották-e az irányelv rendelkezéseit, illetve az azon alapuló nemzeti rendelkezéseket?

               2.

               A fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell-e értelmezni, hogy úgy kell tekinteni, a hitelező teljesítette az irányelvet átültető belső jog alapján őt a szerződéskötést megelőzően terhelő kötelezettségeket, amennyiben a bíróságnak csak az irányelv 10. cikke alkalmazásában kötött hitelszerződést nyújtja be, de semmilyen olyan iratot, amely bizonyítaná, hogy tiszteletben tartotta a szerződéskötést megelőzően őt terhelő kötelezettségeket?

               3.

               A fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell-e értelmezni, hogy a hitelezőt a fogyasztóval szemben terhelő kötelezettségek (omissis) teljesítésének az irányelvet átültető nemzeti jog által előírt bizonyítása nem történik meg, amennyiben a hitelező nem nyújtja be a bíróságnak a fogyasztónak adott tájékoztatás tartalmát alátámasztó iratokat, valamint a hitelképességének értékelése érdekében gyűjtött információkat, anélkül hogy az e jogsértések bizonyításának terhét a fogyasztóra ruháznák?

               4.

               Az, hogy a hitelező nem teljesíti a fogyasztó szerződéskötést megelőző tájékoztatására és hitelképességének értékelésére vonatkozó, a fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelven alapuló nemzeti jog által előírt kötelezettségeket, az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlament és tanácsi irányelv értelmében vett tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatnak minősül-e?

               5.

               A fogyasztói hitelmegállapodásokról szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell-e értelmezni, adott esetben a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlament és tanácsi irányelv (2) fényében, hogy a fogyasztó szerződéskötést megelőző tájékoztatására és hitelképességének értékelésére vonatkozó, az irányelvet átültető belső jog által előírt kötelezettségek be nem tartása esetén a hitelező nem hajthatja be azokat a meg nem fizetett összegeket a hitelfelvevővel szemben, amelyek esetében a nemfizetés oka az, hogy a hitelező nem tartotta tiszteletben kötelezettségeit?

      (1)  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 133., 66. o.).

      (2)  A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlament és tanácsi irányelv („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) (HL L 149., 22. o.).


title: T-537/17. sz. ügy: 2017. augusztus 11-én benyújtott kereset – De Loecker kontra EKSZ

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/40

         2017. augusztus 11-én benyújtott kereset – De Loecker kontra EKSZ
   (T-537/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/53)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Stéphane De Loecker (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J.-N. Louis és N. de Montigny ügyvédek)

      Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg és határozzon úgy, hogy:

                           —

                           semmis azon 2016. október 10-i határozat, amelyben az Európai Külügyi Szolgálat elutasította az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata 12a. és 24. cikke alapján S. De Loecker által előterjesztett segítségnyújtás iránti kérelmet;

                           —

                           kötelezze az Európai Külügyi Szolgálatot arra, hogy a felperest ért nem vagyoni károk megtérítéseként fizessen neki 250 000 eurót;

                           —

                           az Európai Külügyi Szolgálat maga viseli saját költségeit és köteles viselni a felperesnél felmerült költségeket.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az EUMSZ 266. cikk azáltal történő megsértésére vonatkozik, hogy az alperes a 2016. október 10-i, a felperes segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsértette az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének 2015. december 16-i De Loecker kontra EKSZ ítéletének (F-34/15, EU:F:2015:153) indokolását. A felperes szerint továbbá az alperes megsértette a Bizottság Vizsgálati és Fegyelmi Hivatala (IDOC) által a 2017. február 14-i Kerstens kontra Bizottság ítélet (T-270/16 P, nem tették közzé, EU:T:2017:74) következtében kialakított eljárást.

               2.

               A második jogalap a védelemhez való jog megsértésére, közelebbről a meghallgatáshoz való jog és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkén alapuló, iratokhoz való hozzáféréshez való jog megsértésére vonatkozik.


title: T-477/08. sz. ügy: 2008. november 8-án benyújtott kereset – Mundipharma kontra OHIM – ALK-Abelló (AVANZALENE)

text:
               10.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/39

         2008. november 8-án benyújtott kereset – Mundipharma kontra OHIM – ALK-Abelló (AVANZALENE)
   (T-477/08. sz. ügy)
   (2009/C 6/77)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Mundipharma AG (Bázel, Svájc) (képviselő: F. Nielsen, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Dánia)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 1694/2007-4. sz. ügyben 2008. augusztus 28-án hozott határozatát; és

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „AVANZALENE” szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében – 4 632 501. sz. védjegybejelentés

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vett másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 3 331 444. sz. AVANZ közösségi szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak teljes mértékben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévedett annak megállapításakor, hogy az érintett védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.


title: T-169/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. november 8-i ítélete – Charlott kontra OHIM – Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A Charlott France Entre Luxe et Tradition közösségi ábrás védjegy bejelentése – A korábbi Charlot nemzeti ábrás védjegy – A korábbi védjegy tényleges használata – A 40/94/EK rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése )

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. november 8-i ítélete – Charlott kontra OHIM – Charlo (Charlott France Entre Luxe et Tradition)
   (T-169/06. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Charlott France Entre Luxe et Tradition közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi Charlot nemzeti ábrás védjegy - A korábbi védjegy tényleges használata - A 40/94/EK rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése’)
   (2007/C 315/72)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Charlott SARL (Chaponost, Franciaország) (képviselők: L. Conrad, T. Parisot és L. Tremeaud, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA.
   Az ügy tárgya
   Az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 223/2005-2. sz. ügyben) a Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA és a Charlott SARL közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2006. április 24-én hozott határozatával szemben benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Charlott SARL-t kötelezi a költségek viselésére, a beavatkozónál felmerült költségek kivételével.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság a Charlo – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA-t kötelezi saját költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: C-163/09. sz. ügy: A First-tier Tribunal (Egyesült Királyság) által 2009. május 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Repertoire Culinaire Ltd kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/27

         A First-tier Tribunal (Egyesült Királyság) által 2009. május 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Repertoire Culinaire Ltd kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-163/09. sz. ügy)
   2009/C 180/47
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Egyesült Királyság)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Repertoire Culinaire Ltd

      Alperes: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A főzőbor és a főzőportói a 92/83/EGK (1) irányelv értelmében jövedékiadó-köteles-e az importáló tagállamban azon az alapon, hogy a 92/83 irányelv 20. cikkének első franciabekezdése szerinti „etil-alkohol” meghatározás hatálya alá tartozik?

               2)

               Összhangban van-e a 27. cikk (6) bekezdésével, és/vagy az EK 28. cikkel összefüggésben értelmezett, a tagállam 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének f) pontjában foglalt mentesség hatályba léptetésére vonatkozó kötelezettségével, és/vagy ezen kötelezettségek közvetlen hatályával és/vagy az arányosság és egyenlő bánásmód elvével az, hogy a főzőborra, főzőportóira és főzőkonyakra vonatkozó mentességet azokra az esetekre korlátozzák, ahol az alkoholos italokat összetevőként használták fel, és hogy a mentességre jogosultak körét azokra a személyekre korlátozzák, akik az alkoholos italokat termékek összetevőiként használták fel, és/vagy azokra, akik az ilyen termékek nagykereskedelmével foglalkoznak, és/vagy ezen üzlet céljából gyártották vagy állították elő ezeket a termékeket, és olyan további feltételekkel, hogy az igényléseket az adó befizetésétől számított összesen 4 hónapos határidőn belül kell benyújtani, és hogy a visszatérítés összege nem lehet kevesebb 250 fontnál?

               3)

               A jelen fellebbezés tárgyát képező főzőbor és főzőportói, és/vagy főzőkonyak, amennyiben a 92/83 irányelv 20. cikkének első franciabekezdése értelmében jövedékiadó-kötelesek, tekinthetőek-e mentesnek a jövedéki adó alól az előállítás helyén a 92/83 irányelv 27. cikke (1) bekezdésének f) pontja, másodlagosan pedig a 27. cikk (1) bekezdésének e) pontja alapján?

               4)

               Az EK 10. cikk és EK 28. cikk fényében milyen hatással van, ha van egyáltalán, a tagállamok 92/83 irányelv 20. cikkében és 27. cikke (1) bekezdésének f) pontjában, másodlagosan pedig a 27. cikk (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott kötelezettségeire, ha a főzőbort, a főzőportóit és a főzőkonyakot az előállítás tagállama mentesítette a jövedéki szállítás 92/12 irányelvben meghatározott rendszere alól, és azokat Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátotta?

      (1)  Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK irányelv (HL L 316, 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.)


title: C-299/10. sz. ügy: A Tribunal Judicial de Amares (Portugália) által 2010. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cristiano Marques Vieira kontra Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/25

         A Tribunal Judicial de Amares (Portugália) által 2010. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cristiano Marques Vieira kontra Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.
   (C-299/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 234/41
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Judicial de Amares

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cristiano Marques Vieira

      Alperes: Companhia de Seguros Tranquilidade, S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   „Járművek összeütközése esetén, amennyiben az egyik — a kártérítést követelő, sérült és kiskorú — vezetőnek testi sérüléseket és anyagi károkat okozó baleset bekövetkezése vétkességi alapon egyik vezetőnek sem róható fel, ellentétes-e a közösségi joggal, konkrétan az első (72/166/EGK) irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdésének, a második (84/5/EGK) irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdésének és a harmadik (90/232/EGK) irányelv (3) 1. cikkének Bíróság általi értelmezésével a veszélyes üzemi felelősség megosztása megállapításának lehetősége (a Código Civil 506. cikkének (1) és (2) bekezdése), amely közvetlenül az elszenvedett testi sérülésekből eredő vagyoni és nem vagyoni károkért a károsultnak nyújtandó kártérítés mértékében nyilvánul meg, és az összegnek a felek közötti egyenlő arányban történő csökkentését jelenti?”

      (1)  A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 10. o.)

      (2)  A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv (HL 1984 L 8., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 3. o.)

      (3)  A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 249. o.)


title: F-44/15. sz. ügy: 2015. március 18-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               6.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/27

         2015. március 18-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-44/15. sz. ügy)
   (2015/C 221/36)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: G. Bellotti ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozat megsemmisítése, amely a C4 egység („Legal Advice”) vezetői álláshelyére más személyt nevezett ki, és nem a felperest, aki az előző egységvezető távozása óta betöltötte ezt az egységvezetői feladatkört, és az álláshirdetés keretében benyújtotta a pályázatát.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján a 2014. szeptember 30-án benyújtott panasz (R/994/14. sz.) elutasításáról szóló, Ares (2015)43686. hivatkozási számú, 2015. január 7-i határozatot;

               —

               semmisítse meg az OLAF főigazgatója által kinevezésre jogosult hatóságként elfogadott, az OLAF.C4 egység („Legal Advice”) vezetőjének kinevezésére vonatkozó, 2014. június 30-i határozatot;

               —

               a fent hivatkozott két határozat megsemmisítése alapján a megállapított jogellenesség időpontjától kezdve nyilvánítsa jogellenesnek az OLAF.C4 egység („Legal Advice”) vezetőjére vonatkozó kiválasztási eljárást;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot méltányossági alapon legalább 10  000 euró összegben a felperes által elszenvedett esélyelvesztéshez kapcsolódó kár megtérítésére;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-6/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 24-i végzése — Hansen kontra Bizottság ( „Kártérítési kereset — A thuléi (Grönland) nukleáris baleset közegészségügyi következményei — 96/29/Euratom irányelv — Valamely tagállammal szembeni intézkedések Bizottság általi elfogadásának elmulasztása — Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset” )

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/35

         A Törvényszék 2010. március 24-i végzése — Hansen kontra Bizottság
   (T-6/09. sz. ügy) (1)

   („Kártérítési kereset - A thuléi (Grönland) nukleáris baleset közegészségügyi következményei - 96/29/Euratom irányelv - Valamely tagállammal szembeni intézkedések Bizottság általi elfogadásának elmulasztása - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)
   2010/C 134/60
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bent Hansen (Aarslev, Dánia) (képviselő: I. Anderson ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. White és M. Patakia meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Kártérítési kereset a felperes által azon okból elszenvedett kár megtérítése iránt, hogy a Bizottság állítólagosan elmulasztotta megtenni a szükséges intézkedéseket Dániának arra való kötelezése érdekében, hogy az megfeleljen a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irányelvnek (HL L 159., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 2. kötet 291. o), és rendelkezéseit alkalmazza a thuléi (Grönland) nukleáris baleset által érintett munkavállalók esetében

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék Bent Hansent kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 69., 2009.3.21.


title: C-603/11. sz. ügy: A Juridiction de Proximité de Chartres (Franciaország) által 2011. november 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hervé Fontaine kontra Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/10

         A Juridiction de Proximité de Chartres (Franciaország) által 2011. november 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hervé Fontaine kontra Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (C-603/11. sz. ügy)
   2012/C 39/19
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juridiction de Proximité de Chartres

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hervé Fontaine

      Alperes: Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az Európai Unió működéséről szóló, 2007. december 13-án Lisszabonban aláírt, és Franciaország területén 2009. december 1-jén hatályba lépett szerződés 101. és 102. cikkével ellentétes-e az olyan nemzeti jogi rendelkezés, mint a Code de la Mutualité L 112-1. cikke, mivel annak értelmezése alapján a kiegészítő kölcsönös egészségbiztosítók számára tilos, hogy az általuk nyújtott ellátásokat az okiratok kiállítására és a szolgáltatások nyújtására vonatkozó feltételekhez képest alakítsák ki, míg ez a korlátozás nem vonatkozik az ugyancsak kiegészítő egészségbiztosítással foglalkozó — akár a Code des Assurances, akár a Code de la Sécurité Sociale hatálya alá tartozó — többi vállalkozásra?


title: T-102/11. és T-369/12–T-371/12. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2014. március 12-i ítélete – American Express Marketing & Development kontra OHIM (IP ZONE) (Közösségi védjegy — Az IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE és EUROPEAN IP ZONE közösségi szóvédjegyek bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)

text:
               28.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/17

         A Törvényszék 2014. március 12-i ítélete – American Express Marketing & Development kontra OHIM (IP ZONE)
   (T-102/11. és T-369/12–T-371/12. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Közösségi védjegy - Az IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE és EUROPEAN IP ZONE közösségi szóvédjegyek bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja))
   2014/C 129/21
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: American Express Marketing & Development Corp. (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselők: V. Spitz, A. Gaul, T. Golda és S. Kirschstein-Freund ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: J. Crespo Carrillo és P. Bullock meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az IP ZONE, EUROPE IP ZONE, IP ZONE EUROPE és EUROPEAN IP ZONE megjelölések közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2010. december 1-jén hozott határozata (R 1125/2010–2. sz. ügy), illetve 2012. június 12-én hozott határozatai (R 1451/2011–2., R 1452/2011–2. és R 1453/2011–2. sz. ügyek) ellen benyújtott keresetek.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az American Express Marketing & Development Corp.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 130., 2011.4.30.


title: T-111/14. sz. ügy: 2014. február 17-én benyújtott kereset – Unitec Bio kontra Tanács

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/55

         2014. február 17-én benyújtott kereset – Unitec Bio kontra Tanács
   (T-111/14. sz. ügy)
   2014/C 112/71
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentína) (képviselők: J.-F. Bellis és R. Luff ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2013. november 19-i 1194/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 315., 2. o.); és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap arra vonatkozik, hogy az intézmények nyilvánvalóan tévesen értékelték a tényeket, amennyiben azt állapították meg, hogy a szójabab és a szójababolaj esetében olyan ártorzulás ment végbe, amely indokolja a dömpingellenes alaprendelet (1) 2. cikke (5) bekezdése második albekezdésének alkalmazását.

               2.

               A második jogalap arra vonatkozik, hogy a dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (5) bekezdésének második albekezdése, ahogyan az intézmények a jelen esetben értelmezték, nem alkalmazható WTO-tagállamból származó behozatalra, mivel e rendelkezés nem egyeztethető össze a WTO dömpingellenes megállapodással.

               3.

               A harmadik jogalap arra vonatkozik, hogy a kárfelmérés a dömpingellenes alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdését megsértve nem veszi figyelembe azokat a tényezőket, amelyek megszakítják az ok-okozati összefüggést az állítólagos dömpingelt behozatal és az állítólagos kár között.

      (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o., helyesbítés: HL 2010. L 7., 22. o.).


title: T-126/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 24-i ítélete – Hollandia kontra Bizottság („EMOGA — Garanciarészleg — EMGA és EMVA — A kamatok bejelentésének elmulasztása címén alkalmazott pénzügyi korrekció — Indokolási kötelezettség — Kamatfelszámítási kötelezettség — Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése — Az egyenértékűség elve — Gondossági kötelezettség”)

text:
               18.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/30

         A Törvényszék 2015. november 24-i ítélete – Hollandia kontra Bizottság
   (T-126/14. sz. ügy) (1)

   ((„EMOGA - Garanciarészleg - EMGA és EMVA - A kamatok bejelentésének elmulasztása címén alkalmazott pénzügyi korrekció - Indokolási kötelezettség - Kamatfelszámítási kötelezettség - Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése - Az egyenértékűség elve - Gondossági kötelezettség”))
   (2016/C 016/36)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Holland Királyság (képviselők: M. K. Bulterman, J. Langer és M. Noort meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Kranenborg és P. Rossi meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2013. december 12-i 2013/763/EU bizottsági végrehajtási határozat (HL L 338., 81. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2013. december 12-i 2013/763/EU bizottsági végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben a késedelmesen és 1993. április 1-je előtt fizetett kiegészítő illetékekre, valamint a jogalap nélkül és 1995. április 1-je előtt fizetett export-visszatérítésekre vonatkozó követelésekkel kapcsolatos, be nem jelentett kamatok címén a Holland Királyság tekintetében 4 703 231,78 eurós pénzügyi korrekciót alkalmazott.

               2)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint a Holland Királyság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 112., 2014.4.14.


title: A Bíróság ítélete (ötödik tanács)  2005. december 15.  a C-144/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2002/59/EK irányelv – Az előírt határidőn belüli átültetés hiánya)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/10

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (ötödik tanács)
   2005. december 15.
   a C-144/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2002/59/EK irányelv - Az előírt határidőn belüli átültetés hiánya)
   (2006/C 48/20)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-144/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: K. Simonsson és W. Wils) kontra Belga Királyság (meghatalmazott: M. Wimmer) ügyben, az EK 226. cikk alapján 2005. március 30-án benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában a Bíróság (ötödik tanács), tagjai: J. Makarczyk tanácselnök, R. Silva de Lapuerta és J. Klučka (előadó) bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: R. Grass, 2005. december 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a közösségi hajóforgalomra vonatkozó megfigyelő és információs rendszer létrehozásáról és a 93/75/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. június 27-i 2002/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, a Belga Királyság nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Belga Királyságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 143., 2005.6.11.


title: C-545/13. sz. ügy: A Stockholms tingsrätt (Svédország) által 2013. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Abcur AB kontra Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB

text:
               18.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 15/7

         A Stockholms tingsrätt (Svédország) által 2013. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Abcur AB kontra Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB
   (C-545/13. sz. ügy)
   2014/C 15/09
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Stockholms tingsrätt

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Abcur AB

      Alperesek: Apoteket AB és Apoteket Farmaci AB

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A csak rendelvényre kapható, emberi felhasználásra szánt azon gyógyszer, amelyet a Stockholms tingsrätt (stockholmi kerületi bíróság) előtt folyamatban lévő eljárás tárgyát képező körülmények között készítenek és értékesítenek, és amely tekintetében tagállami illetékes hatóság nem adott ki forgalombahozatali engedélyt, vagy erre nem került sor a 2309/93/EGK rendelet (1) értelmében, tekinthető-e az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83 irányelv (2) 3. cikkének 1. vagy 2. pontja szerinti gyógyszernek, különösen akkor, amikor létezik egy másik engedélyezett gyógyszer, amelynek azonos az aktív hatóanyag-tartalma, azonos az adagolása és azonos a formája?

               2.

               Amennyiben a Stockholms tingsrätt előtt folyamatban lévő eljárás tárgyát képező körülmények között készített és értékesített, csak rendelvényre kapható, emberi felhasználásra szánt gyógyszer a 2001/83 irányelv hatálya alá tartozik, akkor a szóban forgó reklámozási intézkedések tekintetében alkalmazható-e a 2001/83 irányelvvel párhuzamosan a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló 2005/29 irányelv (3)?

               3.

               Amennyiben a Stockholms tingsrätt előtt folyamatban lévő eljárás tárgyát képező körülmények között készített és értékesített, csak rendelvényre kapható, emberi felhasználásra szánt gyógyszer a 2001/83 irányelv 3. cikke 1. vagy 2. pontjának, vagy 5. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik, akkor a gyógyszer-reklámozási intézkedésekre vonatkozó jog tekinthető-e nem harmonizáltnak, vagy az intézkedések jelen ügyben szóban forgó fajtái olyan reklámot valósítanak meg, amelyet i. a megtévesztő és összehasonlító reklámról szóló 2006/114 irányelv (4) és/vagy ii. a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól szóló 2005/29 irányelv szabályoz?

               4.

               Amennyiben a harmadik kérdés tekintetében alkalmazandó a megtévesztő és összehasonlító reklámról szóló 2006/114 irányelv, akkor milyen alapfeltételek mellett valósítanak meg a 2006/114 irányelv értelmében vett reklámot a Stockholms tingsrätt előtt folyamatban lévő eljárás tárgyát képező intézkedések (valamely termék nevének, számának és a gyógyszer ATC-kódjának használata vagy hozzárendelése, fix ár alkalmazása a gyógyszerre, a gyógyszerről szóló információ beküldése a Nemzeti Gyógyszer-hatóanyagtartalom Nyilvántartásba [NPL], NPL-azonosító hozzárendelése a gyógyszerhez, a gyógyszerről szóló tájékoztató és az azon szereplő információ terjesztése egészségügyi elektronikus megrendelési szolgáltatáson és egy vállalkozás saját honlapján keresztül, a gyógyszerről szóló információ rendelkezésre bocsátása nemzeti kereskedelmi szervezet által kiadott publikáción keresztül, a gyógyszerről szóló információ rendelkezésre bocsátása az Apoteket Központi Terméknyilvántartásán és az ahhoz kapcsolódó nyilvántartáson [JACA] keresztül, a gyógyszerről szóló információ rendelkezésre bocsátása a gyógyszerek más nemzeti információs adatbázisán [SIL] keresztül, az információ Apoteket Terminálrendszeren [ATS] vagy hasonló elosztórendszeren keresztüli rendelkezésre bocsátása, a vállalkozás saját vagy a versenytárs forgalmazó gyógyszerére vonatkozó információ rendelkezésre bocsátása orvosi rendelőkkel és betegképviseleti szervezetekkel folytatott kapcsolattartáson keresztül, a gyógyszer forgalmazása, a gyógyszer és versenytársai gyógyszerészeti ellenőrzésére irányuló intézkedések, a termékek közötti, dokumentált és releváns különbségek bejelentésének elmulasztása, a vállalkozás saját gyógyszere tartalma bejelentésének, valamint a gyógyszer Läkemedelsverket [Gyógyászati Termékügynökség] általi értékelése bejelentésének elmulasztása, az egészségügyi szolgálat értesítésének elmulasztása a versengő termékeknek a Läkemedelsverket tudományos tanácsadó testülete általi értékeléséről, a gyógyszer fix árszintjének fenntartása, a rendelvény érvényessége tekintetében három hónapos időtartam alkalmazása, a versengő gyógyszer helyett a gyógyszer gyógyszertári terjesztése azon tény ellenére, hogy a beteg rendelvénye arra a versengő termékre vonatkozik, a szokványos készítményeket versengő gyógyszerrel helyettesítő forgalmazás nehezítése és akadályozása, beleértve a versengő gyógyszer kiadásának helyi gyógyszertárak általi megtagadását, valamint a nemzeti hatóság előzetes engedélye nélkül fix ár alkalmazása a gyógyszer-támogatási rendszer részeként)?

      (1)  Az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerértékelő Ügynökség létrehozásáról szóló, 1993. július 22-i 2309/93/EGK tanácsi rendelet (HL L 214., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 151. o.)

      (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.)

      (3)  A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlament és tanácsi irányelv („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) (HL L 149., 22. o.).

      (4)  A megtévesztő és összehasonlító reklámról szóló, 2006. december 12-i 2006/114/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 21. o.)