title: T-571/18. sz. ügy: 2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YR kontra Bizottság

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/60

      2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YR kontra Bizottság
      (T-571/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/78)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: YR (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  Állapítsa meg és határozzon úgy, hogy megsemmisíti a gyermekei iskoláztatási költségeinek megtérítését a 2017/2018-as tanévtől megszüntető, 2017. november 14-én kezelt és először a 2017. december havi illetmény-elszámolásában jelentkező egyedi határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata VII. melléklete 3. cikke (1) bekezdésének és az orvosi költségek visszatérítésére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések megsértésén alapul, mivel az értelmezésnek az alperes általi megváltoztatása megsértette a szerzett jogokat, a jogos elvárásokat, a jogbiztonságot és a megfelelő ügyintézést.

                  2.

                  A második jogalap a gyermekek jogainak, valamint a családi élethez és az oktatáshoz való jog megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a felperes érdekei tényleges mérlegelésének és az arányosság elvének a megtámadott határozatban megnyilvánuló hiányán alapul.


title: C-98/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete – Koninklijke Philips NV, Philips France SAS kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Kartellek – A kártyacsipek európai piaca – Kétoldalú kapcsolatok hálózata – Érzékeny kereskedelmi információk cseréje – „Cél általi” versenykorlátozás – Egységes és folyamatos jogsértés – A jogsértésben való részvétel és a kétoldalú kapcsolatok egy részében részt vevő fél tudomása a többi kétoldalú kapcsolatról – Bírósági felülvizsgálat)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/15

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete – Koninklijke Philips NV, Philips France SAS kontra Európai Bizottság
      (C-98/17. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Kartellek - A kártyacsipek európai piaca - Kétoldalú kapcsolatok hálózata - Érzékeny kereskedelmi információk cseréje - „Cél általi” versenykorlátozás - Egységes és folyamatos jogsértés - A jogsértésben való részvétel és a kétoldalú kapcsolatok egy részében részt vevő fél tudomása a többi kétoldalú kapcsolatról - Bírósági felülvizsgálat))
      (2018/C 408/16)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Koninklijke Philips NV, Philips France SAS (képviselők: J. K. de Pree, A. M. ter Haar és T. M. Snoep advocaten)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Biolan, A. Dawes és J. Norris-Usher meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Koninklijke Philips NV-t és a Philips France SAS-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 121., 2017.4.18.


title: T-146/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 20-i ítélete – Mondi kontra ACER („Energia – Az ACER fellebbviteli tanácsának határozata – A beavatkozási kérelem elutasítása – Az eljárás kimenetelét illető közvetlen és fennálló érdek – Meghallgatáshoz való jog”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/49

      A Törvényszék 2018. szeptember 20-i ítélete – Mondi kontra ACER
      (T-146/17. sz. ügy) (1)

      ((„Energia - Az ACER fellebbviteli tanácsának határozata - A beavatkozási kérelem elutasítása - Az eljárás kimenetelét illető közvetlen és fennálló érdek - Meghallgatáshoz való jog”))
      (2018/C 408/62)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Mondi AG (Bécs, Ausztria) (képviselő: B. Rajal ügyvéd)

         Alperes: Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) (képviselők: P. Martinet és E. Tremmel meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikk alapján az ACER fellebbviteli tanácsa által az A-001–2017. sz. (consolidated) ügyben 2017. február 17-én hozott, a felperes beavatkozási kérelmét elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Mondi AG viseli saját, valamint az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) költségeit.

                  3)

                  A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 129., 2017.4.24.


title: C-411/18 P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-213/17. sz., Romantik Hotels & Restaurants AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. április 25-én hozott ítélete ellen a Romantik Hotels & Restaurants AG által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/36

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-213/17. sz., Romantik Hotels & Restaurants AG kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. április 25-én hozott ítélete ellen a Romantik Hotels & Restaurants AG által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-411/18 P. sz. ügy)
      (2018/C 408/47)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Romantik Hotels & Restaurants AG (képviselők: S. Hofmann, W. Göpfert Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Hotel Preidlhof GmbH
      Az Európai Unió Bíróság (tizedik tanács) 2018. október 3-i határozatával úgy határozott, hogy a fellebbezést – mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és mint részben nyilvánvalóan megalapozatlant – elutasítja, és a fellebbezőt kötelezi a költségek viselésére.


title: C-343/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fremoluc NV kontra Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) és társai (Előzetes döntéshozatal – Alapvető szabadságok – EUMSZ 21., EUMSZ 45., EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk – 2004/38/EK irányelv – 22. és 24. cikk – Valamely állami ügynökség illetékességi területén belüli telkekre vonatkozó elővásárlási joga szociális lakások kialakítására – Elsődlegesen azon magánszemélyeknek odaítélt lakások, akik „szoros társadalmi, gazdasági, szociális vagy kulturális kapcsolatban” állnak a területnek azon részével, amely az említett illetékesség alá tartozik – Olyan helyzet, amelynek minden eleme egyetlen tagállamra korlátozódik – Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlansága)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/25

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fremoluc NV kontra Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP) és társai
      (C-343/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Alapvető szabadságok - EUMSZ 21., EUMSZ 45., EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk - 2004/38/EK irányelv - 22. és 24. cikk - Valamely állami ügynökség illetékességi területén belüli telkekre vonatkozó elővásárlási joga szociális lakások kialakítására - Elsődlegesen azon magánszemélyeknek odaítélt lakások, akik „szoros társadalmi, gazdasági, szociális vagy kulturális kapcsolatban” állnak a területnek azon részével, amely az említett illetékesség alá tartozik - Olyan helyzet, amelynek minden eleme egyetlen tagállamra korlátozódik - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlansága))
      (2018/C 408/31)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fremoluc NV

         Alperesek: Agentschap voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant (Vlabinvest ABP), Vlaams Financieringsfonds voor Grond- en Woonbeleid voor Vlaams-Brabant, Vlaamse Maatschappij voor Sociaal Wonen NV (VMSW), Christof De Knop és társai

         Rendelkező rész

      A Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (brüsszeli holland nyelvű elsőfokú bíróság, Belgium) 2017. május 19-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11


title: C-540/18. P. sz. ügy: A Törvényszék T-408/16. sz., HX kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2018. június 19-én hozott ítélete ellen HX által 2018. augusztus 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/41

      A Törvényszék T-408/16. sz., HX kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2018. június 19-én hozott ítélete ellen HX által 2018. augusztus 17-én benyújtott fellebbezés
      (C-540/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 408/54)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Fellebbező: HX (képviselő: S. Koev advokat)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  a Bíróság állapítsa meg, hogy a jelen fellebbezés teljes egészében elfogadható és megalapozott, valamint hogy az annak alátámasztása érdekében felhozott valamennyi jogalap helytálló és adjon helyt azoknak;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Törvényszék megtámadott határozata teljes egészében hatályon kívül helyezhető;

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke (ötödik tanács) T-408/16. sz., HX kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2018. június 19-én hozott ítéletét;

                  —

                  semmisítse meg a 2013/255 határozat módosításáról szóló (KKBP) 2016/850 határozatot, a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló (EU) 2016/840 végrehajtási rendeletet (HL 2016. L 141., 30. o.), a 2013/255 határozat módosításáról szóló (KKBP) 2017/917 határozatot (HL 2017. L 139., 62. o.; helyesbítés: HL 2017. L 146., 159. o.), valamint a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló (EU) 2017/907 végrehajtási rendeletet (HL 2017. L 139., 15. o.; helyesbítés: HL 2017. L 146., 159. o.), amennyiben ezek a jogi aktusok a fellebbezőre vonatkoznak;

                  —

                  az Európai Unió Tanácsát kötelezze a fellebbező összes költségének és az ügyvédi képviseletével összefüggésben felmerült valamennyi kiadásnak, díjnak és egyebeknek a megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A Törvényszék az uniós jog megsértésével tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a Tanács jogosan támaszkodott arra a vélelemre, miszerint a fellebbező Szíriában tevékenykedő ismert üzletember, jóllehet ennek a vélelemnek nincs jogalapja és a követett törvényes célkitűzéshez képest aránytalan.

                  2.

                  A Törvényszék a bizonyítékokra vonatkozó szabályokkal kapcsolatban tévesen alkalmazta a jogot, mivel nem áll fenn olyan bizonyíték, amely ezt a vélelmet igazolta, valamint amely a 2015/1836 határozattal módosított 2013/255 határozat 27. cikke (3) bekezdésének és 28. cikke (3) bekezdésének alkalmazását kizárta.

                  3.

                  A Törvényszék az eljárási szabályok megsértésével tévesen alkalmazta a jogot, amellyel sérültek a fellebbező érdekei, mivel nem fogadták el azon új bizonyítékokat, amelyek a Törvényszék eljárási szabályzata 85. cikke (3) bekezdésének megfelelően előterjesztésre kerültek.


title: T-581/18. sz. ügy: 2018. szeptember 27-én benyújtott kereset – ND (*) és OE (*) kontra Bizottság

text:
                  12.11.2018

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  C 408/62

         2018. szeptember 27-én benyújtott kereset –  ND (*1) és  OE (*1) kontra Bizottság
         (T-581/18. sz. ügy)
         (2018/C 408/81)
         Az eljárás nyelve: francia

            Felek

            Felperesek: ND (*1) és  OE (*1) (képviselő: A. Bove ügyvéd)

            Alperes: Európai Bizottság

            Kérelmek

         A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                     —

                     fogadja el a jelen megsemmisítés iránti keresetet;

                     —

                     az ügy érdemét tekintve nyilvánítsa a keresetben szereplő jogalapokat megalapozottnak, következésképpen az 1968. február 29-i tanácsi rendelet és/vagy az EUMSZ 263. cikkben előírt kereset révén az Európai Unióról szóló szerződés 9. cikke alapján semmisítse meg az Európai Bizottság 2018. július 30-án közölt határozatát és az ügyet utalja vissza a hatáskörrel rendelkező hatóságok elé;

                     —

                     rendelje el a vonatkozó törvény által előírtak teljesítését;

                     —

                     az alperest kötelezze a költségek viselésére;

                     —

                     a felperesek számára tartson fenn minden egyéb jogot, követelést és fellépési lehetőséget.

            Jogalapok és fontosabb érvek

         Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

                     1.

                     Az első jogalap az 1968. február 29-i 260/68 tanácsi rendelet megsértésére vonatkozik

                     2.

                     A második jogalap az Európai Unióról szóló szerződés 9. cikkének megsértésére vonatkozik, amely cikk egyenlő bánásmódot ír elő az unió összes polgára tekintetében, és amely egyenlőséget a jelen esetben nem tartottak tiszteletben.

            (*1)  Törölt vagy áthelyezett információ a személyes és/vagy bizalmas jellegű adatok védelme érdekében.


title: C-546/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (az Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Montte SL kontra Musikene (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 267. cikk – A Bíróság hatásköre – A kérdést előterjesztő szerv bírósági jellege – 2014/24/EU irányelv – Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai – Nyílt eljárás – Odaítélési szempontok – Műszaki értékelés – A pontérték alsó határa – Az áron alapuló értékelés)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (az Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Montte SL kontra Musikene
      (C-546/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 267. cikk - A Bíróság hatásköre - A kérdést előterjesztő szerv bírósági jellege - 2014/24/EU irányelv - Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai - Nyílt eljárás - Odaítélési szempontok - Műszaki értékelés - A pontérték alsó határa - Az áron alapuló értékelés))
      (2018/C 408/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Órgano Administrativo de Recursos Contractuales de la Comunidad Autónoma de Euskadi

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Montte SL

         Alperes: Musikene

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az ajánlatkérő szerv számára, hogy egy nyílt közbeszerzési eljárásra vonatkozó ajánlattételi dokumentációban a műszaki értékelést illetően olyan minimumkövetelményeket írjon elő, hogy azokat a benyújtott ajánlatokat, amelyek nem érnek el egy, az ezen értékelés végén előzetesen meghatározott minimális pontszámot, ki kell zárni a további, műszaki szempontokon és az áron alapuló értékelésből.

                  2)

                  A 2014/24 irányelv 66. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az ajánlatkérő szerv számára, hogy egy nyílt közbeszerzési eljárásra vonatkozó ajánlattételi dokumentációban a műszaki értékelést illetően olyan minimumkövetelményeket írjon elő, hogy azokat a benyújtott ajánlatokat, amelyek nem érnek el egy, az ezen értékelés végén előzetesen meghatározott minimális pontszámot, ki kell zárni az odaítélési eljárás további szakaszaiból, a versenyben maradó ajánlattevők számától függetlenül.

         (1)  HL C 22., 2017.1.23


title: C-618/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete (az Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rafal Prefeta kontra Secretary of State for Work and Pensions (Előzetes döntéshozatal – Személyek szabad mozgása – EUMSZ 45. cikk – A 2003. évi csatlakozási okmány – A XII. melléklet 2. fejezete – Valamely tagállam lehetősége a 492/2011/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdésétől és a 2004/38/ EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésétől való eltérésre – Olyan lengyel állampolgár, aki nem végzett nyilvántartásba vett munkát tizenkét hónapon át a fogadó tagállamban)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/9

      A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete (az Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Rafal Prefeta kontra Secretary of State for Work and Pensions
      (C-618/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Személyek szabad mozgása - EUMSZ 45. cikk - A 2003. évi csatlakozási okmány - A XII. melléklet 2. fejezete - Valamely tagállam lehetősége a 492/2011/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdésétől és a 2004/38/ EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésétől való eltérésre - Olyan lengyel állampolgár, aki nem végzett nyilvántartásba vett munkát tizenkét hónapon át a fogadó tagállamban))
      (2018/C 408/08)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rafal Prefeta

         Alperes: Secretary of State for Work and Pensions

         Rendelkező rész

      A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány XII. mellékletének 2. fejezetét úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé tette Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága részére, hogy a XII. melléklet által előírt átmeneti időszakban kizárja az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke (3) bekezdésének kedvezményeiből a Rafal Prefetához hasonló olyan lengyel állampolgárt, aki nem tett eleget a nemzeti szabályozás által előírt azon feltételnek, hogy megszakítás nélkül tizenkét hónapon keresztül nyilvántartásba vett munkatevékenységet végezzen a területén.

         (1)  HL C 38., 2017.2.6.


title: C-68/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. szeptember 11-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IR kontra JQ (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 2000/78/EK irányelv – Egyenlő bánásmód – Egyházakon és egyéb, valláson vagy meggyőződésen alapuló szellemiségű szervezetek szakmai tevékenységei – Szakmai követelmények – Jóhiszemű és az egyház vagy szervezet szellemiségéhez hű tevékenykedés – Fogalom – Valláson vagy meggyőződésen alapuló eltérő bánásmód – Vezető tisztséget betöltő katolikus felekezetű munkavállaló elbocsátása, a házasságának felbontását követő második polgári házasságkötése miatt)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/13

      A Bíróság (nagytanács) 2018. szeptember 11-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – IR kontra JQ
      (C-68/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 2000/78/EK irányelv - Egyenlő bánásmód - Egyházakon és egyéb, valláson vagy meggyőződésen alapuló szellemiségű szervezetek szakmai tevékenységei - Szakmai követelmények - Jóhiszemű és az egyház vagy szervezet szellemiségéhez hű tevékenykedés - Fogalom - Valláson vagy meggyőződésen alapuló eltérő bánásmód - Vezető tisztséget betöltő katolikus felekezetű munkavállaló elbocsátása, a házasságának felbontását követő második polgári házasságkötése miatt))
      (2018/C 408/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IR

         Alperes: JQ

         Rendelkező rész

                  1)

                  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 4. cikke (2) bekezdésének második albekezdését a következőképpen kell értelmezni:

                              —

                              egyrészt egy magánjogi tőketársasági formában kórházat működtető egyház vagy egyéb, valláson vagy meggyőződésen alapuló szellemiségű szervezet azon döntésének, hogy vezető beosztású alkalmazottaira azok felekezethez tartozásától vagy felekezeten kívüliségétől függően eltérő követelményeket ír elő a jóhiszemű és a szervezet szellemiségéhez hű tevékenykedés tekintetében, adott esetben hatékony bírósági felülvizsgálat tárgyát kell képeznie, amelynek során biztosítani kell, hogy az ezen irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek,

                              —

                              másrészt a vezető beosztású munkavállalók között a jóhiszemű és a szervezet szellemiségéhez hű tevékenykedésre vonatkozó követelmények tekintetében megvalósuló, felekezeti hovatartozásukon vagy felekezeten kívüliségükön alapuló eltérő bánásmód csak akkor összeegyeztethető az említett irányelvvel, ha az érintett szakmai tevékenységek jellege vagy azok gyakorlásának feltételrendszere szempontjából a vallás vagy meggyőződés az adott szellemiséggel összefüggésben lényeges, törvényes és igazolt, valamint az arányosság elvét tiszteletben tartó szakmai követelménynek minősül, mindezek vizsgálata a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik.

                  2)

                  Abban az esetben, ha a nemzeti bíróság, amely előtt két magánfél közötti jogvita tárgyában indítottak eljárást, nem képes a nemzeti jogot a 2000/78 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban értelmezni, köteles hatáskörén belül biztosítani a jogalanyoknak az uniós jog általános elveiből, így az immár az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkében rögzített valláson vagy meggyőződésen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvéből eredő jogvédelmét, és garantálni az ebből eredő jogok teljes érvényesülését, adott esetben mellőzve minden azokkal ellentétes nemzeti rendelkezés alkalmazását.

         (1)  HL C 144., 2017.5.8


title: C-518/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stefan Rudigier (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – Vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatások – 1370/2007/EK rendelet – Az 5. cikk (1) bekezdése – Közszolgáltatási szerződések odaítélése – A 7. cikk (2) bekezdése – Bizonyos információknak az eljárás Európai Unió Hivatalos Lapjában való megindítását legalább egy évvel megelőző közzétételének a kötelezettsége – A közzététel hiányának következményei – Az ajánlati felhívás megsemmisítése – 2014/24/EU irányelv – A 27. cikk (1) bekezdése – A 47. cikk (1) bekezdése – 2014/25/EU irányelv – A 45. cikk (1) bekezdése – A 66. cikk (1) bekezdése – A közbeszerzési eljárást megindító hirdetmény)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/30

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stefan Rudigier
      (C-518/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatások - 1370/2007/EK rendelet - Az 5. cikk (1) bekezdése - Közszolgáltatási szerződések odaítélése - A 7. cikk (2) bekezdése - Bizonyos információknak az eljárás Európai Unió Hivatalos Lapjában való megindítását legalább egy évvel megelőző közzétételének a kötelezettsége - A közzététel hiányának következményei - Az ajánlati felhívás megsemmisítése - 2014/24/EU irányelv - A 27. cikk (1) bekezdése - A 47. cikk (1) bekezdése - 2014/25/EU irányelv - A 45. cikk (1) bekezdése - A 66. cikk (1) bekezdése - A közbeszerzési eljárást megindító hirdetmény))
      (2018/C 408/38)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Stefan Rudigier

         Az eljárásban részt vesz: Salzburger Verkehrsverbund GmbH

         Rendelkező rész

      A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy:

                  —

                  az abban előírt előzetes tájékoztatóra vonatkozó kötelezettség alkalmazandó az autóbusszal végzett szállításra irányuló olyan közszolgáltatási szerződésekre, amelyeket főszabály szerint a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben vagy a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben megállapított eljárásoknak megfelelően ítéltek oda;

                  —

                  az előzetes tájékoztató közzétételére vonatkozó e kötelezettség megsértése nem vezet az érintett ajánlati felhívás megsemmisítéséhez, amennyiben az egyenértékűség elvét, a tényleges érvényesülés elvét és az egyenlő bánásmód elvét tiszteletben tartották, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20


title: C-175/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Belastingdienst/Toeslagen (Előzetes döntéshozatal – Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika – 2005/85/EK irányelv – 39. cikk – 2008/115/EK irányelv – 13. cikk – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 18. cikk, a 19. cikk (2) bekezdése és 47. cikk – Hatékony jogorvoslathoz való jog – A visszaküldés tilalmának elve – Nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító és kiutasítást elrendelő határozat – Másodfokú bírósági eljárást lehetővé tevő nemzeti szabályozás – Az elsőfokú eljárásra korlátozódó, a törvény erejénél fogva felfüggesztő hatály)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/19

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete (a Raad van State [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Belastingdienst/Toeslagen
      (C-175/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika - 2005/85/EK irányelv - 39. cikk - 2008/115/EK irányelv - 13. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 18. cikk, a 19. cikk (2) bekezdése és 47. cikk - Hatékony jogorvoslathoz való jog - A visszaküldés tilalmának elve - Nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító és kiutasítást elrendelő határozat - Másodfokú bírósági eljárást lehetővé tevő nemzeti szabályozás - Az elsőfokú eljárásra korlátozódó, a törvény erejénél fogva felfüggesztő hatály))
      (2018/C 408/23)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: Belastingdienst/Toeslagen

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 18. cikke, 19. cikke (2) bekezdése, valamint 47. cikke fényében értelmezett, a menekültstátusz megadására és visszavonására vonatkozó tagállami eljárások minimumszabályairól szóló, 2005. december 1-jei 2005/85/EK tanácsi irányelv 39. cikkét és a harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely, miközben fellebbezési lehetőséget biztosít a nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító és kiutasítást elrendelő határozatot megerősítő elsőfokú ítélettel szemben, e jogorvoslatot akkor sem ruházza fel a törvény erejénél fogva felfüggesztő hatállyal, ha az érintett arra hivatkozik, hogy fennáll a visszaküldés tilalma elve megsértésének komoly veszélye.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6


title: C-516/18. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2018. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QE kontra Sun Express Deutschland GmbH

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/38

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2018. augusztus 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QE kontra Sun Express Deutschland GmbH
      (C-516/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/51)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: QE

         Alperes: Sun Express Deutschland GmbH
      A Bíróság 2018. augusztus 22-i végzésével a Bíróság nyilvántartásából törlésre került az ügy.


title: C-304/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 12-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Helga Löber kontra Barclays Bank plc (Előzetes döntéshozatal – 44/2001/EK rendelet – Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben – Különös joghatóságok – Az 5. cikk 3. pontja – Joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben – A hely, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet – Valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező fogyasztó, aki e tagállamban letelepedett bank közvetítőjén keresztül vásárolt egy másik tagállamban letelepedett bank által kibocsátott értékpapírokat – Joghatóság az e bank jogellenes károkozásért fennálló felelőssége címén e fogyasztó által előterjesztett kereset elbírálására)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/23

      A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 12-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Helga Löber kontra Barclays Bank plc
      (C-304/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - 44/2001/EK rendelet - Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben - Különös joghatóságok - Az 5. cikk 3. pontja - Joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben - A hely, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet - Valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező fogyasztó, aki e tagállamban letelepedett bank közvetítőjén keresztül vásárolt egy másik tagállamban letelepedett bank által kibocsátott értékpapírokat - Joghatóság az e bank jogellenes károkozásért fennálló felelőssége címén e fogyasztó által előterjesztett kereset elbírálására))
      (2018/C 408/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Helga Löber

         Alperes: Barclays Bank plc

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 5. cikkének 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan helyzetben, mint az alapügyben szereplő, amelyben a befektető az olyan certifikátot kibocsátó bankkal szemben terjeszt elő keresetet károkozásból fakadó igénnyel kapcsolatos felelősség megállapítására az e certifikátra vonatkozó tájékoztatóban szereplő elégtelen információk miatt, amelybe befektetett, e befektető lakóhelyének bíróságai, mint a káresemény bekövetkezésének helye szerinti bíróságok, e rendelkezés értelmében joghatósággal rendelkeznek e kereset elbírálására, amennyiben a hivatkozott kár az említett befektetőnek egy olyan banknál vezetett bankszámláján közvetlenül megvalósuló pénzügyi kárként jelentkezik, amely e bíróságok illetékességi területén található, és amennyiben ennek a helyzetnek a sajátos körülményei az említett bíróságok joghatóságának elismerése mellett szólnak.

         (1)  HL C 269., 2017.8.14


title: T-541/18. sz. ügy: 2018. szeptember 12-én benyújtott kereset – Changmao Biochemical Engineering kontra Bizottság

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/57

      2018. szeptember 12-én benyújtott kereset – Changmao Biochemical Engineering kontra Bizottság
      (T-541/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/74)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Kína) (képviselők: K. Adamantopoulos és P. Billiet ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot a felperest érintő részében;

                  —

                  vagy másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozatot teljes egészében;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az (EU) 2018/921 bizottsági végrehajtási rendelet (1) megsemmisítésére irányul.
      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nem adott megfelelő indokolást, és nyilvánvalóan tévesen értékelte a jogot és a tényeket, amikor az analóg ország módszerét alkalmazta.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen értékelte a jogot és a tényeket, megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, és nem adott megfelelő indokolást azon következtetése tekintetében, hogy az uniós gazdasági ágazat a referenciaidőszak során továbbra is sérülékeny maradt a Kínai Népköztársaságból származó borkősav dömpingelt exportjának a káros hatásai miatt, mivel a Bizottság nem vette figyelembe a messzemenően a legnagyobb európai uniós borkősav-termelő teljesítményét, ezáltal megsértve az (EU) 2016/1036 rendelet (2) 11. cikkének (2) bekezdését és 3. cikkének (2) bekezdését, valamint az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VI. cikkének végrehajtásáról szóló WTO-megállapodás (a továbbiakban: a WTO dömpingellenes megállapodása) 11.3 cikkét t és 3.1 cikkét.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen értékelte a jogot és a tényeket, amikor megállapította, hogy az uniós gazdaság tekintetében bekövetkezett kár valószínűleg megismétlődne, ha a Kínai Népköztársaságból származó borkősavra vonatkozó uniós dömpingellenes intézkedéseket megszüntetnék, mivel az alkalmazott módszer először is nem pozitív bizonyítékokon alapszik, hanem megalapozatlan mechanisztikus feltételezéseken és találgatásokon, és másodszor teljes mértékben figyelmen kívül hagyja a Kínai Népköztársaság jelentős termelőjének, és a Kínai Népköztársaságból az Unióba irányuló borkősav-export legnagyobb exportőrének, Hangzhou Biokungnek a magatartását, amely 2012. április 20. óta nem képezte uniós dömpingellenes intézkedés tárgyát. Ezenfelül a felperes érvelése szerint a klímaváltozásnak a természetes borkősav termelésére gyakorolt hatását nem veszik figyelembe, ami sérti az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (2) bekezdését és 3. cikkének (2) bekezdését és a WTO dömpingellenes megállapodása 11. cikkének (3) bekezdését és 3. cikkének (1) bekezdését.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértett egy alapvető eljárásjogi követelményt, amely a felperes védelemhez való jogához kapcsolódik, és amely ellentététes az (EU) 2016/1036 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésével, 11. cikkének (2) bekezdésével, 16. cikkének (1) bekezdésével, 19. cikkének (2) és (4) bekezdésével, 20. cikkének (2) és (4) bekezdésével, 21. cikkének (5) és (7) bekezdésével, a WTO dömpingellenes megállapodása 3.1 cikkével, 5.3 cikkével, 6.1 cikkével, 6.1.2 cikkével, 9.2 cikkével, 6.4 cikkével, 6.5.1 cikkével, 6.6 cikkével, 6.9 cikkével és 11.3 cikkével, valamint a megfelelő ügyintézés elvével.

         (1)  A Kínai Népköztársaságból származó borkősav behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló, 2018. június 28-i (EU) 2018/921 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L 164., 14. o.).

         (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.)


title: T-572/18. sz. ügy: 2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YS kontra Bizottság

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/61

      2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YS kontra Bizottság
      (T-572/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/79)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: YS (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  Állapítsa meg és határozzon úgy, hogy megsemmisíti a gyermekei iskoláztatási költségeinek megtérítését a 2017/2018-as tanévtől megszüntető, 2017. november 14-én kezelt és először a 2017. december havi illetmény-elszámolásában jelentkező egyedi határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata VII. melléklete 3. cikke (1) bekezdésének és az orvosi költségek visszatérítésére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések megsértésén alapul, mivel az értelmezésnek az alperes általi megváltoztatása megsértette a szerzett jogokat, a jogos elvárásokat, a jogbiztonságot és a megfelelő ügyintézést.

                  2.

                  A második jogalap a gyermekek jogainak, valamint a családi élethez és az oktatáshoz való jog megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a felperes érdekei tényleges mérlegelésének és az arányosság elvének a megtámadott határozatban megnyilvánuló hiányán alapul.


title: T-573/18. sz. ügy: 2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – Hickies kontra EUIPO (Egy cipőfűző formája)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/62

      2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – Hickies kontra EUIPO (Egy cipőfűző formája)
      (T-573/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/80)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hickies, Inc. (New York, New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: I. Fowler solicitor és J. Schmitt ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy bejelentése (Egy cipőfűző formája) – 16 952 962. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. június 28-án hozott határozata (R 2693/2017-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az elutasította a felperes fellebbezését a „cipőfűzők; műanyag cipődíszek; cipődíszek; divatkiegészítők, árucikkek szabásvarráshoz és dekorációs célú textiláruk; cipőcsatok; cipőszíjak” megnevezésű áruk tekintetében;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-33/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Amicus Therapeutics UK és Amicus Therapeutics kontra EMA („Dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A Galafold gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti kérelem keretében a felperesek által benyújtott információkat tartalmazó, az EMA birtokában lévő dokumentumok – Harmadik személy valamely dokumentumhoz való hozzáférését engedélyező határozat – A kereskedelmi érdekek védelmével kapcsolatos kivétel – A bizalmas kezelés általános vélelmének hiánya”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/48

      A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Amicus Therapeutics UK és Amicus Therapeutics kontra EMA
      (T-33/17. sz. ügy) (1)

      ((„Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A Galafold gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti kérelem keretében a felperesek által benyújtott információkat tartalmazó, az EMA birtokában lévő dokumentumok - Harmadik személy valamely dokumentumhoz való hozzáférését engedélyező határozat - A kereskedelmi érdekek védelmével kapcsolatos kivétel - A bizalmas kezelés általános vélelmének hiánya”))
      (2018/C 408/60)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Amicus Therapeutics UK Ltd (Gerrards Cross, Royaume-Uni) et Amicus Therapeutics, Inc. (Cranbury, New Jersey, Egyesült Államok) (képviselők: L. Tsang, J. Mulryne solicitors és F. Campbell barrister)

         Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselők: N. Rampal Olmedo, S. Marino, A. Spina, A. Rusanov és T. Jabłoński meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikkre alapított azon kérelem, amely az EMA 2016. december 14-i ASK-22072. sz. határozatának megsemmisítésére irányul, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) alapján olyan dokumentumot tett harmadik személy számára hozzáférhetővé, amely olyan információkat tartalmazott, amelyeket a Galafold gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti kérelem keretében nyújtottak be.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Amicus Therapeutics UK Ltd-t és az Amicus Therapeutics, Inc.-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 104., 2017.4.3.


title: T-182/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Novartis kontra EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az AKANTO európai uniós szóvédjegy bejelentése – A KANTOS korábbi európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/50

      A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Novartis kontra EUIPO – Chiesi Farmaceutici (AKANTO)
      (T-182/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az AKANTO európai uniós szóvédjegy bejelentése - A KANTOS korábbi európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
      (2018/C 408/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Novartis AG (Basel, Svájc) (képviselő: L. Junquera Lara ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők kezdetben: P. Duarte Guimarães és J. Ivanauskas, később J. Ivanauskas et D. Walicka, meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Chiesi Farmaceutici SpA (Parma, Olaszország) (képviselők: T. de Haan, P. Péters és F. Folmer ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Chiesi Farmaceutici és a Novartis közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. január 9-én hozott határozata (R 531/2016-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Novartis AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2017.5.22.


title: C-562/18. sz. ügy: A Tribunal d'instance de Sens (Franciaország) által 2018. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/42

      A Tribunal d'instance de Sens (Franciaország) által 2018. augusztus 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X
      (C-562/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/55)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal d'instance de Sens

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: Procureur de la République

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Lehetővé teszi-e egyrészt az Európai Unió Alapjogi Chartájának a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre tekintettel értelmezett 21. cikke, másrészt az Európai Unió Alapjogi Chartája 39. cikkének (2) bekezdése, hogy valamely személynek az európai parlamenti választásokon gyakorolható választójogát megvonják abból adódóan, hogy az értelmi fogyatékossága miatt az esetében gyámügyi intézkedést rendeltek el?

                  2)

                  Igenlő válasz esetén az európai uniós jog megkövetel-e különleges feltételeket e jogmegvonáshoz, és ha igen, melyek ezek?


title: C-575/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-147/15. sz., Cseh Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2018. június 28-án hozott végzése ellen a Cseh Köztársaság által 2018. szeptember 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/43

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-147/15. sz., Cseh Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2018. június 28-án hozott végzése ellen a Cseh Köztársaság által 2018. szeptember 13-án benyújtott fellebbezés
      (C-575/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 408/56)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Fellebbező: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil és O. Serdula, meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

                  —

                  utasítsa el az Európai Bizottság által előterjesztett elfogadhatatlansági kifogást;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, hogy ez utóbbi határozzon a Cseh Köztársaság által a keresetében előterjesztett kereseti kérelmekről; és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek (a továbbiakban: EUMSZ) az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 47. cikkével összefüggésben értelmezett 263. cikkén alapul.
      A Törvényszék a megtámadott végzésben ugyanis tévesen arra a megállapításra jutott, hogy a megtámadott jogi aktus – különösen mivel a Bizottság nem hozhat határozatokat a tradicionális saját források területén – nem minősül az EUMSZ 263. cikk értelmében vett megtámadható jogi aktusnak, ami a Törvényszék álláspontja szerint nem sérti a Charta 47. cikke által a Cseh Köztársaságra ruházott hatékony bírói jogvédelemhez való jogot, amennyiben a Cseh Köztársaság jogosult volt arra, hogy feltételesen kifizesse a vitatott összeget, hogy fenntartásokkal éljen a Bizottság által képviselt álláspont tekintetében, és hogy megvárja, hogy a Bizottság az EUMSZ 258. cikk alapján keresetet indítson.
      A Törvényszék megállapításai ellentétesek a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 263. cikkel, mivel a feltételes kifizetés fogalma nem biztosítja, hogy a Bíróság a jövőben érdemben határoz a jogvitát illetően. E megállapítást a Bíróságnak a Bizottságot a kötelezettségszegés megállapítása iránti eljárásokban megillető mérlegelési jogkörre vonatkozó ítélkezési gyakorlata, a feltételes kifizetés fogalmára vonatkozó szabályozás hiánya és különösen a Bizottság e területen fennálló jelenlegi gyakorlata támasztja alá.


title: C-611/18. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-455/14. sz., Pirelli & C. kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete ellen a Pirelli & C. SpA által 2018. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/43

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-455/14. sz., Pirelli & C. kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete ellen a Pirelli & C. SpA által 2018. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-611/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/57)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Pirelli & C. SpA (képviselők: M. Siragusa, G. Rizza ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A Pirelli azt kéri, hogy a Bíróság
      az eljárási szabályzat 169. cikkének (1) bekezdése értelmében semmisítse meg a Törvényszéknek a T-455/14. sz. Pirelli & C. SpA kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete rendelkező részében foglalt határozatát, amelyet a felperessel az e-Curia útján ugyanezen időpontban közöltek
      és
      az eljárási szabályzat 170. cikkének 81) bekezdése értelmében mutatis mutandis adjon helyt a Pirelli első fokon előterjesztett kereseti kérelmének anélkül, hogy az ügyet visszautalná a Törvényszék elé, következésképpen
      elsődlegesen

                  —

                  semmisítse meg a határozatot (1) a Pirellit érintő részében, pontosabban annak 1. cikke (5) bekezdése d) pontját, 2. cikkének g) pontját és 4. cikkét, a Pirellit az intézkedést címzettjei közé sorolásra szorítkozva;

            másodlagosan

                  —

                  rendeljen el sortartási kedvezményt a Pirelli javára az 1/2003/EK rendelet (2) 31. cikke és az EUMSZ 261. cikk értelmében kiterjesztett hatásköre gyakorlásával;

            amennyiben helyt adnak a Prysmian általi fellebbezésnek, amelyet a Bírósághoz a Törvényszék 2018. július 12-i T-475/14. sz. ügyben hozott ítélete ellen nyújtott be

                  —

                  semmisítse meg a határozatot, vagy módosítsa 2. cikkének g) pontját, csökkentve a Prysmian és a Pirellire egyetemlegesen kiszabott bírságot;

                  —

                  a Bizottságot minden esetben kötelezze a költségek viselésére;

            amennyiben nem semmisíti meg a Törvényszéknek a T-455/14. sz. Pirelli & C. SpA kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete rendelkező részében foglalt határozatát, mindenképpen rendeljen el sortartási kedvezményt a Pirelli javára az 1/2003/EK rendelet 31. cikke és az EUMSZ 261. cikk értelmében kiterjesztett hatásköre gyakorlásával.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         Az első, arra alapított jogalap, hogy a Törvényszék a következők vonatkozásában megsértette indokolási kötelezettségét: annak megállapítása, hogy nem állt fenn az indokolási kötelezettség nyilvánvaló, a Pirelli által hivatkozott megsértése azáltal, hogy a Bizottság elutasította azzal kapcsolatos részletezett érvelését, hogy a jelen ügyben nem alkalmazható a meghatározó befolyás vélelme, ezenfelül egyenlőtlen bánásmód a Bizottság részéről azáltal, hogy kizárólag a Goldman Sachs tekintetében alkalmazta az ún. „kettős alap” módszerét.

      A Törvényszék tévesen határozta meg a Bizottságot terhelő indokolási kötelezettség tárgyát és terjedelmét, azzal, hogy nem ismerte el és nem állapította meg, hogy a határozat nem teljesíti az uniós bíróság által támasztott követelményeket. A Törvényszéknek meg kellett volna semmisítenie a határozatot a fellebbezőt érintő részében, amennyiben az eredeti intézkedés nem tartalmazza a pontos, különös és konkrét indokok kimerítő felsorolását, amelyek igazolhatják a jogsértés Pirellinek való felróhatóságát vélelem alapján annak ellenére, hogy a Pirelli bizonyítékot szolgáltatott azon tény tekintetében, hogy a Prysmiannal fennálló gazdasági, szervezeti és jogi kapcsolatok nem jártak azzal a hatással, hogy kizárták vagy korlátozták volna az ellenőrzött vállalkozása önállóságának fokát. Ezenfelül, a megtámadott ítélet teljes egészében figyelmen kívül hagyta a Pirellinek az általa elszenvedett egyenlőtlen bánásmódra vonatkozó érvelését, tekintettel arra, hogy a Bizottság vele szemben kizárólag a meghatározó befolyás gyakorlatának vélelmét („PLP”) alkalmazta ahelyett, hogy azt a betudási módszert alkalmazta volna, amelyből kettős alap következik, amelyet a Bizottság a Prysmian másik ellenőrző vállalkozásával, a Goldmann Sachsszal szemben alkalmazott.

         A második, a Nizzai Charta 48. és 49. cikkének megsértésére, az ítélet indokolásának elégtelenségére és illogikusságára vonatkozó jogalap, tekintettel arra, hogy a Bizottság megsértette a Pirelli jogi személy alapvető jogait és az arányosság elvét

      A Törvényszék azon álláspontja, miszerint a Pirelli vélelem alapján megállapított felelőssége nem gondatlan és mások cselekményeiért fennálló büntetőjogi felelősség, hanem a „vállalkozás” személyes jellegű felelőssége, amelyet a Prysmiannal, a jogsértés közvetlen elkövetőjével együtt alkotott, két elemzési sík nem megfelelő egymásra helyezésén alapul, amelyek pedig nem helyezhetők egymásra: a versenyszabályoknak a vállalkozásokra történő alkalmazása és a megvádolt jogi személyek alapvető jogainak védelme. Ezenfelül az ítélet teljesen figyelmen kívül hagyta a Pirellinek a kettős vélelmen alapuló PLP jellegére vonatkozó érvelését. A határozatban ugyanis a Bizottság vélelmezte, hogy a Pirelli nem csak a Prysmian kereskedelmi politikájára gyakorol meghatározó befolyást, hanem – anélkül, hogy a felperes előterjeszthette volna az ellenkező bizonyítékot – az ellenőrzött vállalkozás különös versenyellenes magatartására is. A Pirelli a megtámadott ítélet indokolási hiányosságait azon érv tekintetében is kifogásolja, miszerint a Bizottság nem mérlegelte a szóban forgó érdekeket különös tekintettel a PLP-re, a konkrét eset sajátos körülményeire és a védelemhez való jog tiszteletben tartására figyelemmel, amint azt ellenben az EJEB ítélkezési gyakorlata megköveteli. Végül a Pirelli azon érvét illetően, miszerint a PLP-nek a vele szemben a határozatban történő alkalmazása az EUSZ 5. cikk (4) bekezdésének értelmében nem volt arányos a szankció tényleges kifizetése erősebb garanciájának biztosítására, valamint az arra irányuló célkitűzéssel, hogy az elrettentés érdekében nagyobb összegű bírság kiszabása váljék lehetővé, a Törvényszék nem releváns ítélkezési gyakorlatra hivatkozva válaszolt.

         Harmadik jogalap, amely a következőkre vonatkozik: az egyetemleges felelősség, az arányosság és az egyenlő bánásmód elvének megsértése, az indokolás illogikussága a Prysmiannal fennálló egyetemleges felelősség elvének a bírság fizetése tekintetében a Pirellire történő alkalmazására vonatkozó téves értékelést illetően, az ítélet hiányos indokolása a sortartás kedvezményének a Pirellire történő alkalmazásának elmulasztása tekintetében

      Jóllehet a Pirellit, akárcsak a Prysmiant a határozat által velük szemben kiszabott bírság teljes egészének megfizetésére kötelezték, a felperes álláspontja teljesen eltérő volt, mint a korábbi ellenőrzött vállalkozásáé, amelyet a határozat egyértelműen a jogsértés közvetlen elkövetőjeként jelölt meg. Amint az ítélet helyesen, bár ellentmondásosan elismeri, a Pirellinek a Pirelli tisztán származtatott és másodlagos felelősségét tudták be, amely tehát a Prysmian felelősségétől függ. A Bizottságnak mérsékelnie kellett volna azokat az észszerűtlen és aránytalan hatásokat a szankció szintjén, amelyek a Pirelli mint mindenre kiterjedően ellenőrző vállalkozás mentességeinek torz képéből eredtek, és tartózkodnia kellett volna attól, hogy alkalmazza vele szemben a szankció egyetemlegességének kötelékét, vagy azt csak a Prysmianra kiszabott bírság egy részére kellett volna alkalmaznia, vagy legalább is el kellett volna ismernie a sortartás kedvezményét a Pirelli tekintetében. Túl azon, hogy semmiféle indokolást nem adott a Pirellinek az említett kedvezmény alkalmazása elmulasztásra vonatkozó kifogását illetően, a Törvényszék megsértette az egyetemleges felelősség, az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét.

         Negyedik jogalap, amely az EUMSZ 261. cikk és az 1/2003/EK rendelet 31. cikkének megsértésén alapul, tekintettel a sortartás kedvezménye iránti kérelem elutasítására, amelyet a Pirelli a Törvényszékhez benyújtott keresetében foglalt kérelmek keretében fogalmazott meg

      A hivatkozott rendelkezések értelmében a nem csak az tartozik a Törvényszék hatáskörébe, hogy megváltoztathatja a Bizottság által kiszabott bírság összegét, hanem az is, hogy módosíthatja a bírság megfizetésének és behajtásának módozatait. A megtámadott ítéletben hivatkozott ítélkezési gyakorlat, amelynek értelmében a Bizottság szankcionáló hatáskörébe nem tartozik annak lehetősége, hogy meg lehessen határozni az adósok egyetemleges felelősségének kvótáit kölcsönös jogviszonyaikban, nem releváns a Pirelli által felhozott eltérő kérdés értékelése tekintetében, amelyet a Törvényszék tehát lényegében megkerült, és amely a Bizottságnak és a Törvényszéknek az előbbi határozatai bírósági felülvizsgálatát illetően azon hatáskörére vonatkozik, hogy alkalmazhatják a beneficium ordinist vagy escussionist az egyetemlegesen szankcionált teljes ellenőrzést gyakorló vállalkozásra. Az említett kedvezmény ugyanis nem az egyetemleges adósok belső viszonyaira vonatkozik, hanem azon kötelezettségre, amelyek ezeket elkülönülten a Bizottsággal szemben terhelik (ún. külső viszonyok).

         (1)  2014. április 2-i hozott C(2014) 2139 végleges bizottsági határozat (AT.39610 –elektromos kábelek ügy)

         (2)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.)


title: C-214/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexander Mölk kontra Valentina Mölk (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A tartási kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló hágai jegyzőkönyv – A 4. cikk (3) bekezdése – A tartásra jogosult által a kötelezett szokásos tartózkodási helye szerinti állam illetékes hatósága előtt benyújtott tartásdíj megállapítása iránti kereset – Jogerőssé vált határozat – A kötelezett által ugyanazon hatóság előtt a megállapított tartásdíj leszállítása iránt benyújtott, későbbi kérelem – A jogosult bíróság előtti megjelenése – Az alkalmazandó jog meghatározása)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/21

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexander Mölk kontra Valentina Mölk
      (C-214/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - A tartási kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló hágai jegyzőkönyv - A 4. cikk (3) bekezdése - A tartásra jogosult által a kötelezett szokásos tartózkodási helye szerinti állam illetékes hatósága előtt benyújtott tartásdíj megállapítása iránti kereset - Jogerőssé vált határozat - A kötelezett által ugyanazon hatóság előtt a megállapított tartásdíj leszállítása iránt benyújtott, későbbi kérelem - A jogosult bíróság előtti megjelenése - Az alkalmazandó jog meghatározása))
      (2018/C 408/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Alexander Mölk

         Alperes: Valentina Mölk

         Rendelkező rész

                  1)

                  A tartási kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2007. november 23-i hágai jegyzőkönyvnek az Európai Közösség általi megkötéséről szóló, 2009. november 30-i 2009/941/EK tanácsi határozat 4. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan helyzetből, amelyben a fizetendő tartásdíjat a jogosult kérelmére és e 4. cikk (3) bekezdése értelmében az e rendelkezésnek megfelelően kijelölt eljáró bíróság joga alapján jogerős határozattal megállapították, nem következik, hogy ez a jog irányadó a kötelezett által a jogosulttal szemben, e tartásdíj leszállítása érdekében a kötelezett szokásos tartózkodási helye szerinti állam bíróságaihoz benyújtott későbbi kérelemre.

                  2)

                  A 2007. november 23-i hágai jegyzőkönyv 4. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a jogosult e cikk értelmében nem „fordul” a kötelezett szokásos tartózkodási helye szerinti állam illetékes hatóságához, ha az ügy érdemi vitatása révén a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet 5. cikke értelmében a kötelezett által e hatóság előtt indított eljárásban perbe bocsátkozik.

         (1)  HL C 283., 2017.8.28.


title: C-325/18. PPU. és C-375/18. PPU. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 19-i ítélete (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Hampshire County Council kontra C. E., N. E. (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban – Gyermekek jogellenes külföldre vitele – 2201/2003/EK rendelet – 11. cikk – Visszavitel iránti kérelem – 1980. október 25-i Hágai Egyezmény – Végrehajthatóvá nyilvánítás iránti kérelem – Jogorvoslat – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 47. cikk – Hatékony jogorvoslathoz való jog – A jogorvoslat előterjesztésének határideje – A végrehajthatóságot megállapító végzés – A kézbesítését megelőző végrehajtás)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/32

      A Bíróság (első tanács) 2018. szeptember 19-i ítélete (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Hampshire County Council kontra C. E., N. E.
      (C-325/18. PPU. és C-375/18. PPU. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban - Gyermekek jogellenes külföldre vitele - 2201/2003/EK rendelet - 11. cikk - Visszavitel iránti kérelem - 1980. október 25-i Hágai Egyezmény - Végrehajthatóvá nyilvánítás iránti kérelem - Jogorvoslat - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 47. cikk - Hatékony jogorvoslathoz való jog - A jogorvoslat előterjesztésének határideje - A végrehajthatóságot megállapító végzés - A kézbesítését megelőző végrehajtás))
      (2018/C 408/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Hampshire County Council

         Alperesek: C. E., N. E.

         Az eljárásban részt vesz: Child and Family Agency, Attorney General

         Rendelkező rész

                  1)

                  A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet III. fejezetének általános rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy ha azt állítják, hogy a gyermekeket jogellenes vitték el, a gyermekek korábbi szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam bíróságának az említett gyermekek visszavitelét elrendelő és a szülői felelősségre vonatkozó határozatát követő határozata ezen általános rendelkezések értelmében a fogadó tagállamban végrehajthatóvá nyilvánítható.

                  2)

                  A 2201/2003 rendelet 33. cikkének – az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkére tekintettel értelmezett – (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal olyan helyzetben, mint amely az alapeljárás tárgya, ellentétes a gyámsága alá helyezést és a gyermekek visszavitelét elrendelő, továbbá a megkeresett tagállamban azelőtt végrehajthatóvá nyilvánított tagállami bírósági határozatnak a végrehajtása, hogy az érintett szülőknek kézbesítették volna az e határozat végrehajthatóságát megállapító nyilatkozatot. A 2201/2003 rendelet 33. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt keresetindítási határidőt az eljáró bíróság nem hosszabbíthatja meg.

                  3)

                  A 2201/2003 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal olyan helyzetben, mint amely az alapeljárás tárgya, nem ellentétes az, hogy a tagállami bíróság valamely másik tagállam közjogi szervezetével szemben ideiglenes intézkedés formájában védelmi intézkedéseket fogadjon el, megtiltva e szervezetnek, hogy e másik tagállam bíróságai előtt az ott tartózkodó gyerekek örökbefogadására irányuló eljárást indítsanak vagy folytassanak le.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16.

         HL C 268., 2018.7.30.


title: T-260/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Svédország kontra Bizottság („EMGA és EMVA – A finanszírozásból kizárt kiadások – Termeléstől független közvetlen támogatások – Helyszíni ellenőrzések – Távérzékelés – A kockázati tényezők értékelése – Az érintett tagállam által meghozandó korrekciós intézkedések – A vagyoni kár felmérése – Arányosság”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/47

      A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Svédország kontra Bizottság
      (T-260/16. sz. ügy) (1)

      ((„EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Termeléstől független közvetlen támogatások - Helyszíni ellenőrzések - Távérzékelés - A kockázati tényezők értékelése - Az érintett tagállam által meghozandó korrekciós intézkedések - A vagyoni kár felmérése - Arányosság”))
      (2018/C 408/59)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Svéd Királyság (képviselők: kezdetben L. Swedenborg, A. Falk, N. Otte Widgren, C. Meyer-Seitz és U. Persson, később L. Swedenborg, A. Falk, és C. Meyer-Seitz meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és K. Simonsson meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek és J. Vláčil meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. március 17-i (EU) 2016/417 bizottsági végrehajtási határozatnak (HL 2016. L 75., 16. o.; helyesbítés: HL 2016. L 95., 20. o.) a 2013-as igénylési évre a Svéd Királyság részére összesen 8 811 286,44 euró összegben kifizetett termeléstől független közvetlen támogatásokra vonatkozó részében történő megsemmisítése iránt, másodlagosan az említett finanszírozásból kizárt termeléstől független közvetlen támogatások összegének 1 022 259,46 euróra történő csökkentése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. március 17-i (EU) 2016/417 bizottsági végrehajtási határozatot a 2013-as igénylési évre a Svéd Királyság részére összesen 8 811 286,44 euró összegben kifizetett termeléstől független közvetlen támogatásokra vonatkozó részében megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék kötelezi az Európai Bizottságot a saját költségei, valamint a Svéd Királyság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Cseh Köztársaság maga viseli a saját költségeit.

         (1)  HL C 305., 2016.8.22.


title: T-570/18. sz. ügy: 2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YQ kontra Bizottság

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/60

      2018. szeptember 25-én benyújtott kereset – YQ kontra Bizottság
      (T-570/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/77)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: YQ (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  Állapítsa meg és határozzon úgy, hogy megsemmisíti a gyermekei iskoláztatási költségeinek megtérítését a 2017/2018-as tanévtől megszüntető, 2017. november 14-én kezelt és először a 2017. december havi illetmény-elszámolásában jelentkező egyedi határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata VII. melléklete 3. cikke (1) bekezdésének és az orvosi költségek visszatérítésére vonatkozó általános végrehajtási rendelkezések megsértésén alapul, mivel az értelmezésnek az alperes általi megváltoztatása megsértette a szerzett jogokat, a jogos elvárásokat, a jogbiztonságot és a megfelelő ügyintézést.

                  2.

                  A második jogalap a gyermekek jogainak, valamint a családi élethez és az oktatáshoz való jog megsértésén alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a felperes érdekei tényleges mérlegelésének és az arányosság elvének a megtámadott határozatban megnyilvánuló hiányán alapul.


title: T-123/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 20-i ítélete – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte kontra ACER („Energia – Az ACER fellebbviteli tanácsának határozata – A beavatkozási kérelem elutasítása – Az eljárás kimenetelét illető közvetlen és fennálló érdek – Indokolási kötelezettség – Meghallgatáshoz való jog”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/48

      A Törvényszék 2018. szeptember 20-i ítélete – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte kontra ACER
      (T-123/17. sz. ügy) (1)

      ((„Energia - Az ACER fellebbviteli tanácsának határozata - A beavatkozási kérelem elutasítása - Az eljárás kimenetelét illető közvetlen és fennálló érdek - Indokolási kötelezettség - Meghallgatáshoz való jog”))
      (2018/C 408/61)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Bécs, Ausztria) (képviselő: B. Rajal ügyvéd)

         Alperes: Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) (képviselők: P. Martinet és E. Tremmel meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikk alapján az ACER fellebbviteli tanácsa által az A-001–2017. sz. (consolidated) ügyben 2017. február 17-én hozott, a felperes beavatkozási kérelmét elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Az Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG maga viseli saját, valamint az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége (ACER) költségeit, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit.

                  3)

                  A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 129., 2017.4.24.


title: C-23/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-363/17. sz., Ccc Event Management GmbH kontra az Európai Unió Bírósága ügyben 2017. november 7-én hozott végzése ellen a Ccc Event Management GmbH által 2018. január 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/35

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-363/17. sz., Ccc Event Management GmbH kontra az Európai Unió Bírósága ügyben 2017. november 7-én hozott végzése ellen a Ccc Event Management GmbH által 2018. január 10-én benyújtott fellebbezés
      (C-23/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 408/46)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Ccc Event Management GmbH (képviselő: A. Schuster ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Bírósága
      Az Európai Unió Bírósága (tizedik tanács) 2018. szeptember 13-i végzésével mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és mint részben nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte a saját költségeinek viselésére.


title: C-594/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Enzo Buccioni kontra Banca d'Italia (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 2013/36/EU irányelv – Az 53. cikk (1) bekezdése – A hitelintézetek prudenciális felügyeletét ellátó nemzeti hatóságokra háruló szakmai titoktartási kötelezettség – Olyan hitelintézet, amelynek kényszerfelszámolását rendelték el – Bizalmas információk nyilvánosságra hozatala polgári jogi vagy kereskedelmi jogi eljárások során)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/8

      A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Enzo Buccioni kontra Banca d'Italia
      (C-594/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - 2013/36/EU irányelv - Az 53. cikk (1) bekezdése - A hitelintézetek prudenciális felügyeletét ellátó nemzeti hatóságokra háruló szakmai titoktartási kötelezettség - Olyan hitelintézet, amelynek kényszerfelszámolását rendelték el - Bizalmas információk nyilvánosságra hozatala polgári jogi vagy kereskedelmi jogi eljárások során))
      (2018/C 408/07)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Enzo Buccioni

         Alperes: Banca d'Italia

         Az eljárásban részt vesz: Banca Network Investimenti SpA, felszámolás alatt

         Rendelkező rész

      A hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. június 26-i 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 53. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy a tagállamok illetékes hatóságai bizalmas információkat hozzanak nyilvánosságra olyan személy számára, aki azzal kapcsolatban kérelmet terjesztett elő, hogy ezen információk alapján a hitelintézet kényszerfelszámolás alá vonása miatt sérült vagyoni érdekeinek védelmére irányuló polgári jogi vagy kereskedelmi jogi eljárást indítson. Mindazonáltal a nyilvánosságra hozatal iránti kérelemnek olyan információkra kell vonatkoznia, amelyekkel kapcsolatban a kérelmező pontos és egybehangzó körülményekre hivatkozik, és ezek alapján megalapozottan feltételezhető, hogy azok relevánsnak mutatkoznak az olyan polgári jogi vagy kereskedelmi jogi eljáráshoz, amelynek tárgyát a kérelmezőnek konkrétan meg kell határoznia, és amelyen kívül a kérdéses információk nem használhatók fel. Az illetékes hatóságok és bíróságok feladata mérlegelni a kérelmezőnek a szóban forgó információkkal való rendelkezéshez fűződő érdekét, valamint a szakmai titoktartási kötelezettség hatálya alá tartozó információk bizalmas jellegének fenntartásához fűződő érdeket, mielőtt az összes kért bizalmas információt nyilvánosságra hoznák.

         (1)  HL C 63., 2017.2.27.


title: C-26/17. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete – Birkenstock Sales GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – Egymást keresztező hullámvonalak mintáját ábrázoló ábrás védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség – Felületminta)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/10

      A Bíróság (tizedik tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete – Birkenstock Sales GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-26/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Egymást keresztező hullámvonalak mintáját ábrázoló ábrás védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség - Felületminta))
      (2018/C 408/10)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Birkenstock Sales GmbH (képviselők: C. Menebröcker és V. Töbelmann Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Birkenstock Sales GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 151., 2017.5.15


title: T-530/18. sz. ügy: 2018. szeptember 7-én benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/56

      2018. szeptember 7-én benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság
      (T-530/18. sz. ügy)
      (2018/C 408/73)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Románia (képviselők: C. Canţăr, E. Gane, C. Florescu, O. Ichim, meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  részlegesen semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2018. június 13-i (EU) 2018/873 végrehajtási határozatot a) teljes egészében az 1a alintézkedésre (13 184 846,61 EUR összeg a 2015-ös és 2016-os évekre) vonatkozóan; b) teljes egészében a 3a, 5a, 3b, 4b alintézkedésekre (45 532 000,96 EUR összeg a 2014-es, 2015-ös és 2016-os évekre) vonatkozóan, és másodlagosan, részlegesen a 2015. szeptember 19-t megelőző időszakra vonatkozóan (21 315 857,50 EUR összeg);

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság nem megfelelő módon gyakorolta hatáskörét, amikor ezen összegeket kizárta az európai uniós finanszírozásból.

                              —

                              A 2018/873 határozattal meghatározott korrekciók alkalmazásával a Bizottság nem megfelelő módon gyakorolta a hatáskörét, megsértve az 1306/2013 rendelet 52. cikkét, valamint a bizalomvédelem elvét és a jogbiztonság elvét.

                              —

                              A megtámadott határozat sérti az 1306/2013 rendelet 52. cikkét, mivel az uniós intézmény a román hatóságokkal folytatott megbeszéléseket követően határozat útján jóváhagyta a Nemzeti vidékfejlesztési program (2007–2013) (NVFP) felülvizsgálatát, egyetértését fejezve ki az NVFP-ben foglalt intézkedések, továbbá az 1a, 3a, 5a, 3b és 4b alintézkedésekre vonatkozó kifizetéseket illető módozatok tekintetében a 215. sz. intézkedés – Az állatok jólétét célzó kifizetések körében. Az NVFP felülvizsgálatának jóváhagyásáról szóló határozat jogi kötelezettségvállalás, és az uniós költségvetés címén való kifizetésekre vonatkozik.

                              —

                              A román hatóságok a Bizottság jóváhagyásának megfelelően eszközöltek kifizetéseket. Ebben az összefüggésben a korrekciók alkalmazására vonatkozó határozat jogellenes.

                              —

                              Románia úgy véli, hogy a megtámadott határozat sérti a bizalomvédelem elvét olyan körülmények között, amikor a Bizottságnak az NVFP felülvizsgálatát jóváhagyó határozata jogos elvárásokat keletkeztetett a román hatóságok és a kedvezményezettek részéről a Bizottság által jóváhagyott számítási módok szabályszerűsége tekintetében. Ez az elv arra kötelezi a Bizottságot, hogy 2015. szeptember 19-től kezdve a 3a, 5a, 3b és 4b alintézkedésekre is alkalmazza a korrekciókat, amint azt tette az uniós intézmény az 1a alintézkedésre vonatkozó korrekciókkal kapcsolatban.

                              —

                              Románia úgy véli továbbá, hogy az uniós intézménynek tiszteletben kellett volna tartania ezen elvet a 2015. szeptember 19-ét követő kifizetések tekintetében is, amennyiben abban az időpontban az NVFP újabb felülvizsgálata már nem volt lehetséges.

                              —

                              Románia úgy véli, hogy a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság elvét, amennyiben a Bizottság eltérő állásponton van a számítási módok szabályos jellegét illetően. A megtámadott határozattal ugyanis a Bizottság megállapította az általa korábban jóváhagyott számítási módok alapján végzett kifizetések szabálytalan jellegét. Ezenfelül, annak ellenére, hogy a román hatóságok felvilágosítást kértek az uniós intézménytől azon lehetőségre vonatkozóan, hogy korrigálják a kompenzációs kifizetések hibáit, tekintve, hogy az NVFT módosítására 2015. szeptember 19-ét követően már nem kerülhetett sor, a Bizottság nem fejtette ki álláspontját ezen aspektus tekintetében.

                  2.

                  Második, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 296. cikkének második bekezdésében előírt indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Románia úgy véli, hogy az uniós intézmény megsértette az Európai Unió működéséről szóló szerződés 296. cikkének második bekezdésében előírt indokolási kötelezettségét, amennyiben az 1a alintézkedés esetében az alábbiak tekintetében nem nyújtott kellő és megfelelő indokolást: ingadozó álláspont a feltárt szabálytalanságok és az alkalmazott korrekció típusa tekintetében; a román hatóságok által előterjesztett érvek és magyarázatok elutasítása az állítólagos túlzott kompenzációval kapcsolatban; az az ok, amelynél fogva átalányösszeget, nem pedig számított összeget alkalmazott.


title: C-137/17. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete (a rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, az Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – 2006/123/EK, 2007/23/EK és 2013/29/EU irányelv – A pirotechnikai termékek forgalomba hozatala – Az ezen irányelvek követelményeinek megfelelő pirotechnikai termékek szabad mozgása – Az említett termékek tárolására és értékesítésére vonatkozó korlátozásokat előíró nemzeti szabályozás – Büntetőjogi szankciók – Kettős engedélyezési rendszer – 98/34/EK irányelv – A „műszaki szabály” fogalma)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/17

      A Bíróság (ötödik tanács) 2018. szeptember 26-i ítélete (a rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, az Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot elleni büntetőeljárás
      (C-137/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - 2006/123/EK, 2007/23/EK és 2013/29/EU irányelv - A pirotechnikai termékek forgalomba hozatala - Az ezen irányelvek követelményeinek megfelelő pirotechnikai termékek szabad mozgása - Az említett termékek tárolására és értékesítésére vonatkozó korlátozásokat előíró nemzeti szabályozás - Büntetőjogi szankciók - Kettős engedélyezési rendszer - 98/34/EK irányelv - A „műszaki szabály” fogalma))
      (2018/C 408/20)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Van Gennip BVBA, Antonius Johannes Maria ten Velde, Original BVBA, Antonius Cornelius Ignatius Maria van der Schoot

         Rendelkező rész

                  1)

                  A pirotechnikai termékeknek különösen a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének értelmében vett szabad mozgása elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás, amely megtiltja az 1 kilogrammos mértéket meghaladó pirotechnikai összetevőjű tűzijátékok fogyasztók általi birtoklását és használatát, illetve a számukra történő értékesítését, amennyiben e szabályozás a közrend és a közbiztonság védelmére irányul, és nem haladja meg az ezen alapvető érdekek védelméhez szükséges mértéket, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell ellenőriznie.

                  2)

                  A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás, amely a 2007/23 irányelvnek megfelelő, kiskereskedelmi forgalomba szánt pirotechnikai termékek tárolását kettős engedély – azaz egyfelől a robbanóanyagokkal kapcsolatos szövetségi engedély, másfelől regionális környezetvédelmi engedély – megszerzésének követelményéhez köti, amennyiben az ezen irányelv 10. cikkének (2) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

                  3)

                  A 2007/23 irányelv 20. cikkét és a 2006/123 irányelv 1. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok bevezethetnek büntetőjogi szankciókat, amennyiben a 2007/23 irányelv vonatkozásában e szankciók hatékonyak, arányosak és visszatartó erejűek, a 2006/123 irányelv vonatkozásában pedig a nemzeti büntetőjogi szabályok nem járnak ugyanezen irányelv rendelkezéseinek megkerülésével.

         (1)  HL C 178., 2017.6.6


title: C-173/17. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Választottbírósági kikötések – A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hatodik keretprogram [2002 – 2006] keretében kötött Doc@Hand megállapodás – Támogatható költségek – Az Európai Bizottság határozata – A kifizetett összegek visszatérítésének kötelezettsége – Viszontkereset)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/19

      A Bíróság (második tanács) 2018. szeptember 13-i ítélete – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias kontra Európai Bizottság
      (C-173/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Választottbírósági kikötések - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hatodik keretprogram [2002 – 2006] keretében kötött Doc@Hand megállapodás - Támogatható költségek - Az Európai Bizottság határozata - A kifizetett összegek visszatérítésének kötelezettsége - Viszontkereset))
      (2018/C 408/22)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (képviselő: S. Paliou dikigoros)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és A. Kyratsou meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 168., 2017.5.29.


title: T-384/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Ciprus kontra EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A BBQLOUMI európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi HALLOUMI egyesült királysági tanúsító szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/53

      A Törvényszék 2018. szeptember 25-i ítélete – Ciprus kontra EUIPO – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
      (T-384/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A BBQLOUMI európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi HALLOUMI egyesült királysági tanúsító szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
      (2018/C 408/68)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC, V. Marsland solicitor és S. Baran barrister)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Rajh, D. Walicka és D. Gája meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: M. J. Dairies EOOD (Szófia, Bulgária) (képviselő: D. Dimitrova ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Ciprusi Köztársaság és az M. J. Dairies közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. április 10-én hozott határozata (R 496/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Ciprusi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 269., 2017.8.14.


title: C-510/16. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carrefour Hypermarchés SAS és társai kontra Ministre des Finances et des Comptes publics (Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése – 794/2004/EK rendelet – Bejelentett támogatási programok – 4. cikk – Létező támogatás módosítása – Valamely támogatási program finanszírozására szánt adókból származó bevétel jelentős növekedése az Európai Bizottsághoz bejelentett becsült összegekhez képest – Az eredeti költségvetés 20 %-ában meghatározott értékhatár)

text:
               12.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 408/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. szeptember 20-i ítélete (a Conseil d'État [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carrefour Hypermarchés SAS és társai kontra Ministre des Finances et des Comptes publics
      (C-510/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése - 794/2004/EK rendelet - Bejelentett támogatási programok - 4. cikk - Létező támogatás módosítása - Valamely támogatási program finanszírozására szánt adókból származó bevétel jelentős növekedése az Európai Bizottsághoz bejelentett becsült összegekhez képest - Az eredeti költségvetés 20 %-ában meghatározott értékhatár))
      (2018/C 408/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

         Alperes: Ministre des Finances et des Comptes publics

         Rendelkező rész

      A több engedélyezett támogatási programot finanszírozó adókból származó bevételnek a Bizottság számára bejelentett becslésekhez képest tapasztalt, az alapügyben szereplőhöz hasonló növekedése az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésével együttesen értelmezett, az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999 tanácsi rendelet 1. cikkének c) pontja és a 659/1999/EK rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK bizottsági rendelet 4. cikke (1) bekezdésének első mondata szerinti létező támogatás módosításának minősül, kivéve ha ez a növekedés nem éri el az utóbbi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének második mondatában szabályozott 20 %-os felső határt. Ezt a felső határt alapügyben szereplőhöz hasonló körülmények között az érintett támogatási programokhoz rendelt bevételekhez, nem pedig a ténylegesen nyújtott támogatásokhoz viszonyítva kell értékelni.

         (1)  HL C 462., 2016.12.12