title: T-8/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. február 13-i ítélete – Repsol kontra EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO) („Európai uniós védjegy – Az INVENTEMOS EL FUTURO európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/29

      A Törvényszék 2020. február 13-i ítélete – Repsol kontra EUIPO (INVENTEMOS EL FUTURO)
      (T-8/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az INVENTEMOS EL FUTURO európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A használat révén megszerzett megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2020/C 103/40)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Repsol, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J.-B. Devaureix és J. C. Erdozain López ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az INVENTEMOS EL FUTURO szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. október 23-án hozott határozata (R 1173/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Repsol, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 72., 2019.2.25.


title: T-388/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ („Megsemmisítés iránti kereset – Közszolgálat – Tisztviselők – A személyzeti szabályzat 24. cikke – Segítségnyújtás iránti kérelem – A kérelem elutasítása – A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) és (2) bekezdése – Elkésettség – Elfogadhatatlanság”)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/29

      A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ
      (T-388/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 24. cikke - Segítségnyújtás iránti kérelem - A kérelem elutasítása - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (1) és (2) bekezdése - Elkésettség - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 103/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: WV (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt és R. Spac meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt az EKSZ állítólagosan 2017. szeptember 4-én hozott, a felperes segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító hallgatólagos határozatának, másrészt az EKSZ 2018. március 28-i, a felperes által a hallhatólagos elutasító határozattal szemben 2017. november 29-én benyújtott panaszt elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék WV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 352., 2018.10.1.


title: T-471/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ („Megsemmisítés iránti kereset – Közszolgálat – Tisztviselők – Illetményből való levonás – Igazolatlan hiányzások – Az eljárási szabályzat 76. cikkének d) pontja – Az alaki követelmények megsértése – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan mindenféle jogalapot nélkülöző kereset”)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/30

      A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ
      (T-471/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Közszolgálat - Tisztviselők - Illetményből való levonás - Igazolatlan hiányzások - Az eljárási szabályzat 76. cikkének d) pontja - Az alaki követelmények megsértése - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan mindenféle jogalapot nélkülöző kereset”)
      (2020/C 103/42)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: WV (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt és R. Spac, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt az EKSZ 2017. november 27-i, a felperes illetményéből 72 naptári napra járó összeget levonó határozatának, másrészt – amennyiben szükséges – az EKSZ 2018. május 2-i, a felperes 2018. január 3-án benyújtott panaszát elutasító határozat megsemmisítésére irányuló kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben nyilvánvalóan mindenféle jogalapot nélkülözőt elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék WV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 364., 2018.10.8.


title: T-6/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 31-i végzése – Irish Wind Farmers’ Association és társai kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Állami támogatások – Írország által a fosszilis tüzelőanyagok előállítói javára nyújtott adóelőnyök – A Bizottság levele – Keresettel meg nem támadható jogi aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/30

      A Törvényszék 2020. január 31-i végzése – Irish Wind Farmers’ Association és társai kontra Bizottság
      (T-6/19. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Írország által a fosszilis tüzelőanyagok előállítói javára nyújtott adóelőnyök - A Bizottság levele - Keresettel meg nem támadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 103/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Irish Wind Farmers’ Association Clg (Kilkenny, Írország), Carrons Windfarm Ltd (Shanagolden, Írország), Foyle Windfarm Ltd (Dublin, Írország), Greenoge Windfarm Ltd (Bunclody, Írország) (képviselők: M. Segura Catalán és M. Clayton ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Grønfeldt, K. Herrmann és S. Noë meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az Írország által a fosszilis tüzelőanyagok előállítói javára nyújtott állítólagos állami támogatással kapcsolatos, 2018. október 25-i bizottsági levél megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 93., 2019.3.11.


title: T-43/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ („Kártérítési kereset – Közszolgálat – Tisztviselők – Elkésettség – Elfogadhatatlanság”)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/31

      A Törvényszék 2020. január 29-i végzése – WV kontra EKSZ
      (T-43/19. sz. ügy) (1)

      („Kártérítési kereset - Közszolgálat - Tisztviselők - Elkésettség - Elfogadhatatlanság”)
      (2020/C 103/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: WV (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt és R. Spac meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és egyrészt az EKSZ 2018. március 28-i, a felperes kártérítési kérelmét elutasító határozatának, valamint – amennyiben szükséges – az EKSZ 2018. október 26-i, a felperes 2018. június 26-án benyújtott panaszát elutasító határozat megsemmisítése, másrész az EKSZ vele szemben tanúsított magatartásából kifolyólag a felperest állítólagosan ért kár megtérítése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja..

                  2)

                  A Törvényszék WV-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18.


title: T-33/20. sz. ügy: 2020. január 17-én benyújtott kereset – IE kontra ECDC

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/32

      2020. január 17-én benyújtott kereset – IE kontra ECDC
      (T-33/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: IE (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2018. évre vonatkozó értékelő jelentését;

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2019. június 6-i panaszát elutasító 2019. október 7-i határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a személyzeti szabályzat 43. cikkét, valamint az az ECDC 20. sz. végrehajtási rendelkezései 2. cikkének az ECDC ideiglenes alkalmazottainak értékeléséről szóló (3) bekezdését.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes nyilvánvaló értékelési hibákat követett el.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette gondossági kötelezettségét.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a felperes meghallgatáshoz való jogát.


title: T-44/20. sz. ügy: 2020. január 27-én benyújtott kereset – Chanel kontra EUIPO – Huawei Technologies (Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kör ábárzolása)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/32

      2020. január 27-én benyújtott kereset – Chanel kontra EUIPO – Huawei Technologies (Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kör ábárzolása)
      (T-44/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/46)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) (képviselő: J. Passa ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kína)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy bejelentése (két egymásba fonódó görbét tartalmazó kör ábrázolása) – 17 248 642. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. november 28-án hozott határozata (R 1041/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben az megállapította, hogy az ütköző megjelölések, a bejelentésben szereplő elhelyezésben nem hasonlóak;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben az elvből megtagadta e megjelölések összehasonlítását abban a helyzetben, ahol a vitatott védjegybejelentés által érintett megjelölés a bejelentéshez képest 90 fokkal el lett forgatva;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának, valamint (5) bekezdésének megsértése.


title: T-60/20. sz. ügy: 2020. február 3-án benyújtott kereset – Enosi Mastichoparagogon Chiou kontra EUIPO (MASTIHACARE)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/33

      2020. február 3-án benyújtott kereset – Enosi Mastichoparagogon Chiou kontra EUIPO (MASTIHACARE)
      (T-60/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/47)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Görögország) (képviselő: A.-E. Malami

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: az Európai Uniót megjelölő MASTIHACARE nemzetközi szóvédjegy bejelentése – 1388895. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. november 25-én hozott határozata (R 692/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen keresetet;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  engedélyezze az Európai Uniót megjelölő MASTIHACARE nemzetközi védjegy lajstromozását – 1388895. sz. védjegybejelentés – a 3. osztályba tartozó valamennyi áru tekintetében;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a Törvényszék eljárási szabályzata 190. cikkének megfelelően a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése;

                  —

                  a 2017/1001 rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a 2017/1001 rendelet 94. cikke (1) bekezdésének megsértése a fellebbezési tanács megtámadott határozatának hiányos indokolása miatt.

         (1)  2017. június 14-i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 154., 1. o.).


title: T-65/20. sz. ügy: 2020. február 4-én benyújtott kereset – Kneissl Holding kontra EUIPO – LS9 (KNEISSL)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/34

      2020. február 4-én benyújtott kereset – Kneissl Holding kontra EUIPO – LS9 (KNEISSL)
      (T-65/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/48)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Kneissl Holding GmbH (Ebbs, Ausztria) (képviselők: O. Nilgen és A. Kockläuner ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: LS9 GmbH (München, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: KNEISSL európai uniós szóvédjegy – 291 377. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. november 8-án hozott határozata (R 2265/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az kimondta a 291 377. sz. KNEISSL európai uniós védjegy megszűnését a 18. osztályba tartozó „Sporttáskák”, valamint a 25. osztályba tartozó „Sportruházat, szabadidőruházat, szél- és vízálló ruházat, síruházat, sínadrágok, síanorákok, fehérneműk, fejfedők” tekintetében, és utasítsa el a megszűnés megállapítása iránti kérelmet;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-70/20. sz. ügy: 2020. február 4-én benyújtott kereset – Metamorfoza kontra EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/35

      2020. február 4-én benyújtott kereset – Metamorfoza kontra EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)
      (T-70/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/49)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Metamorfoza d.o.o. (Zágráb, Horvátország) (képviselő: A. Bijelić ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Tiesios kreivės (Vilnius, Litvánia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: MUSEUM OF ILLUSIONS európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 17 263 336. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. december 2-án hozott határozata (R 663/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  vizsgálja felül az ügyet, és helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-74/20. sz. ügy: 2020. február 7-én benyújtott kereset – IJ kontra Parlament

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/35

      2020. február 7-én benyújtott kereset – IJ kontra Parlament
      (T-74/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/50)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: (képviselők: L. Levi, M. Vandenbussche és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            ebből következően:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament 2018. október 10-i határozatát annyiban, amennyiben az az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 100. cikkében előírt fenntartási záradékot alkalmazta vele szemben;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg az Európai Parlament 2019. október 29-i határozatát annyiban, amennyiben az elutasította a felperes 2019. január 8-i panaszát;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 100. cikkének megsértésére vonatkozik. A felperes azt állítja, hogy a fenntartási záradék vele szemben való alkalmazása sérti az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 100. cikkét, amelyet megszorítóan és a munkavállalók szabad mozgásának EUMSZ 45. cikkben előírt elvével összhangban kell alkalmazni. Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 100. cikkét továbbá az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 34. és 35. cikkével és az Európai Szociális Charta 12. és 13. cikkével is összhangban kell értelmezni. A felperes másodlagosan az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 100. cikkével szembeni jogellenességi kifogásra hivatkozik, azon az alapon, hogy e rendelkezés sérti az EUMSZ 45. cikket, a Charta 34. és 35. cikkét, valamint az Európai Szociális Charta 12. és 13. cikkét.

                  2.

                  A második jogalap a hátrányos megkülönböztetésnek az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 1d. cikkében és a Charta 21. cikkében foglalt tilalmára vonatkozik. A felperes szerint a fenntartási záradék vele szemben való alkalmazása öt évre megfosztja őt az összes rokkantsági ellátástól, egyébiránt a személyzeti szabályzat 1d. cikkében és a Charta 21. cikkében tiltott hátrányos megkülönböztetésnek minősül.

                  3.

                  A harmadik jogalap a gondoskodási kötelezettség megsértésére vonatkozik. Az adminisztráció megsértette az őt terhelő gondoskodási kötelezettséget, miközben a szóban forgó alkalmazott gyenge egészségi állapota fokozott kötelezettséget ró az adminisztrációra.


title: T-75/20. sz. ügy: 2020. február 10-én benyújtott kereset – Abitron Germany kontra EUIPO – Hetronic International (NOVA)

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/36

      2020. február 10-én benyújtott kereset – Abitron Germany kontra EUIPO – Hetronic International (NOVA)
      (T-75/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/51)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Abitron Germany GmbH (Langquaid, Németország) (képviselő: T. Matschke Rechtsanwalt)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hetronic International, Inc. (Oklahoma City, Oklahoma, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: NOVA európai uniós szóvédjegy – 13 711 718. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2019. december 10-én hozott határozata (R 521/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  törölje a 13 711 718. sz. NOVA európai uniós védjegyet,

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-76/20. sz. ügy: 2020. február 7-én benyújtott kereset – Cseh Köztársaság kontra Bizottság

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/37

      2020. február 7-én benyújtott kereset – Cseh Köztársaság kontra Bizottság
      (T-76/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/52)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Felperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Pavliš, O. Serdula és J. Vláčil meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Cseh Köztársaság 2014-től 2020-ig tartó időszakra vonatkozó vidékfejlesztési programjához kapcsolódó, egyrészt a 2018. október 16. és december 31. közötti időszakban, másrészt pedig a 2019. január 1. és március 31. közötti időszakban felmerült kiadásokra vonatkozó időközi kifizetések felfüggesztéséről szóló, 2019. november 28-i (EU) CCI 2014CZ06RDNP001 bizottsági végrehajtási határozatot (az értesítés a C(2019) 8647 végleges számú dokumentummal történt);

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: 1306/2013 rendelet) 41. cikke (1) bekezdésének megsértésén alapul. A Bizottság ugyanis tévesen véli úgy, hogy a szóban forgó kiadásokhoz kapcsolódó támogatásokat a nemzeti jogszabály megsértésével nyújtották. A kérdéses nemzeti jogszabály megsértését azonban nem lehetett volna megállapítani, mivel e jogszabály nem vonatkozik a kifizetések felfüggesztése által érintett támogatások típusára.

                  2.

                  A második jogalap is az 1306/2013 rendelet 41. cikke (1) bekezdésének megsértésén alapul. Még ha a kérdéses nemzeti jogszabályt alkalmazni is kellene ilyen típusú támogatásokra (amiről nincs szó), a felfüggesztett kifizetések egy része olyan projektekre vonatkozik, amelyekre e jogszabály időbeli hatálya nem terjed ki.

         (1)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 7. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.).


title: T-80/20. sz. ügy: 2020. február 7-én benyújtott kereset – IM kontra EIB és EIF

text:
               30.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/38

      2020. február 7-én benyújtott kereset – IM kontra EIB és EIF
      (T-80/20. sz. ügy)
      (2020/C 103/53)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: IM (képviselő: D. Giabbani ügyvéd)

         Alperesek: Európai Beruházási Bank és Európai Beruházási Alap

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  alaki szempontból nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen keresetet;

                  —

                  tartalmilag nyilvánítsa azt megalapozottnak;

                  —

                  állapítsa meg, hogy IM-et jogellenesen és hatásköri visszaélés folytán vették ki a felvételi eljárásból;

                  —

                  mondja ki az új főigazgató felvételi eljárásának semmisségét, amelynek folytán az új főigazgató 2019. december 13-án közölt kinevezésének ugyanígy semmissé kell válnia;

                  —

                  következésképpen semmisítse meg az Európai Beruházási Alap új főigazgatójának kinevezését;

                  —

                  az ellenérdekű feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Beruházási Alap alapító okirata 20. cikkének megsértésén alapul, amely cikk értelmében „a főigazgatót legfeljebb öt éves időtartamra nevezik ki, amelyet követően újra kinevezhető”.

                  2.

                  A második jogalap a felperes 2014. március 5-i kinevezési okmányának és kiegészítésének megsértésén alapul, mivel ezen okmányokból, valamint a felperes megbízatásának 2017. március 15-én túli meghosszabbításából olyan megállapodás tűnik ki, amely lehetővé teszi, hogy a felperes 67 éves koráig vagy azon túl is dolgozhasson.

                  3.

                  A harmadik jogalap a felperessel szembeni, életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésen alapul. A felperes úgy véli, hogy a felvételi bizottság azáltal, hogy pályázatát kizárólag életkora alapján utasította el, megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

                  4.

                  A negyedik jogalap a felperes bizalmas és személyes adatainak megsértésén alapul. A felperes azt állítja, hogy a felvételi bizottság azáltal, hogy a határozatának indokolása érdekében a kinevezési okmány tartalmára hivatkozott, elismeri, hogy olyan okmányt vett figyelembe, amelynek nem kellett volna a birtokában lennie, és amely a felperesre vonatkozó személyes adatokat tartalmazott.


title: C-384/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 49. cikk – Belső piaci szolgáltatások – 2006/123/EK irányelv – A 25. cikk (1) és (2) bekezdése – A könyvelők több ágazatot átfogó tevékenységeire vonatkozó korlátozások)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/10

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Belga Királyság
      (C-384/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 49. cikk - Belső piaci szolgáltatások - 2006/123/EK irányelv - A 25. cikk (1) és (2) bekezdése - A könyvelők több ágazatot átfogó tevékenységeire vonatkozó korlátozások)
      (2020/C 137/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Tserepa-Lacombe és L. Malferrari meghatalmazottak)

         Alperes: Belga Királyság (képviselők: L. Van den Broeck, M. Jacobs és C. Pochet meghatalmazottak, segítőik: C. Smits és D. Grisay ügyvédek, M. Vossen, G. Lievens és F. Haemers)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Belga Királyság – mivel megtiltotta a könyvelői tevékenységnek az alkuszi, biztosítási ügynöki, ingatlanügynöki, valamint bármely banki vagy pénzügyi szolgáltatási tevékenységgel együttesen történő gyakorlását, és mivel lehetővé tette az Institut professionnel des comptables et fiscalistes agréés (bejegyzett könyvelők és adószakértők szakmai intézménye) kamarái számára, hogy megtiltsák a könyvelői tevékenységnek minden kézműipari, mezőgazdasági, illetve kereskedelmi tevékenységgel való együttes gyakorlását – nem teljesítette a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 25. cikkéből, valamint az EUMSZ 49. cikkből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 285., 2018.8.13.


title: C-717/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. március 3-i ítélete (a Hof van Beroep te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2002/584/IB kerethatározat – Európai elfogatóparancs – A 2. cikk (2) bekezdése – Európai elfogatóparancs végrehajtása – A cselekmény kettős büntethetősége vizsgálatának megszüntetése – Feltételek – Olyan bűncselekmény, amelynek esetében a kibocsátó tagállam joga szerint a büntetési tétel felső határa legalább háromévi szabadságvesztés – A kibocsátó tagállam büntetőjogi szabályozásának a tényállás időpontja és az európai elfogatóparancs kibocsátásának időpontja között történő módosítása – A büntetési tétel felső határának legalább hároméves tartamára vonatkozó feltétel vizsgálatához figyelembe veendő jogszabályi változat)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/18

      A Bíróság (nagytanács) 2020. március 3-i ítélete (a Hof van Beroep te Gent [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-717/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - A 2. cikk (2) bekezdése - Európai elfogatóparancs végrehajtása - A cselekmény kettős büntethetősége vizsgálatának megszüntetése - Feltételek - Olyan bűncselekmény, amelynek esetében a kibocsátó tagállam joga szerint a büntetési tétel felső határa legalább háromévi szabadságvesztés - A kibocsátó tagállam büntetőjogi szabályozásának a tényállás időpontja és az európai elfogatóparancs kibocsátásának időpontja között történő módosítása - A büntetési tétel felső határának legalább hároméves tartamára vonatkozó feltétel vizsgálatához figyelembe veendő jogszabályi változat)
      (2020/C 137/22)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van Beroep te Gent

         Az alapeljárás résztvevője

      X

         Rendelkező rész

      Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 2. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak vizsgálatához, hogy azon bűncselekményt, amelyre vonatkozóan az európai elfogatóparancsot kiállították, a kibocsátó tagállamban olyan szabadságvesztéssel vagy szabadságelvonással járó intézkedéssel büntetik-e, amelynek esetében a büntetési tétel felső határa a kibocsátó tagállam joga szerint legalább három év, a végrehajtó igazságügyi hatóságnak a kibocsátó tagállam jogát abban a változatában kell figyelembe vennie, amely azon ügy tényállására alkalmazandó, amelynek keretében az európai elfogatóparancsot kibocsátották.

         (1)  HL C 35., 2019.1.28


title: C-803/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. február 27-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AAS „BALTA” kontra UAB „GRIFS AG” (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 1215/2012/EU rendelet – A 15. cikk 5. pontja és a 16. cikk 5. pontja – „Nagykockázatot” fedező biztosítás – A biztosítási kötvény jogosultja és a biztosító között érvényesülő joghatósági kikötés – E kikötésnek a biztosított személlyel szembeni érvényesíthetősége)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/21

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. február 27-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AAS „BALTA” kontra UAB „GRIFS AG”
      (C-803/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1215/2012/EU rendelet - A 15. cikk 5. pontja és a 16. cikk 5. pontja - „Nagykockázatot” fedező biztosítás - A biztosítási kötvény jogosultja és a biztosító között érvényesülő joghatósági kikötés - E kikötésnek a biztosított személlyel szembeni érvényesíthetősége)
      (2020/C 137/27)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AAS „BALTA”

         Alperes: UAB „GRIFS AG”

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 15. cikkének 5. pontját és 16. cikkének 5. pontját úgy kell értelmezni, hogy az ezen utóbbi rendelkezés értelmében vett „nagykockázatot” fedező, a biztosítási kötvény jogosultja és a biztosító által kötött biztosítási szerződésben szereplő joghatósági kikötést nem lehet érvényesíteni az e szerződés által biztosított azon személlyel szemben, aki nem a biztosítási ágazatban folytat tevékenységet, aki e kikötéshez nem adta beleegyezését, és aki a biztosítási kötvény jogosultja és a biztosító székhelyétől eltérő tagállamban rendelkezik székhellyel.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-836/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. február 27-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real kontra RH (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 20. cikk – Európai uniós polgárság – Olyan uniós polgár, aki soha nem gyakorolta a szabad mozgáshoz való jogát – Harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastárs ideiglenes tartózkodási kártya iránti kérelme – Elutasítás – A házastárs szükségleteinek fedezésére vonatkozó kötelezettség – Az uniós polgár elegendő forrásainak hiánya – A házastársak együttélési kötelezettsége – Nemzeti jogszabályok és gyakorlat – Az uniós polgárnak biztosított jogok lényegének tényleges élvezete – Megfosztás)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/22

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. február 27-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real kontra RH
      (C-836/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 20. cikk - Európai uniós polgárság - Olyan uniós polgár, aki soha nem gyakorolta a szabad mozgáshoz való jogát - Harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastárs ideiglenes tartózkodási kártya iránti kérelme - Elutasítás - A házastárs szükségleteinek fedezésére vonatkozó kötelezettség - Az uniós polgár elegendő forrásainak hiánya - A házastársak együttélési kötelezettsége - Nemzeti jogszabályok és gyakorlat - Az uniós polgárnak biztosított jogok lényegének tényleges élvezete - Megfosztás)
      (2020/C 137/28)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Alperes: RH

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 20. cikket akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy valamely tagállam az olyan, e tagállam állampolgárságával rendelkező európai uniós polgár harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastársa által benyújtott családegyesítés iránti kérelmet, aki soha nem gyakorolta a szabad mozgáshoz való jogát, elutasítja kizárólag azzal az indokkal, hogy ezen uniós polgár nem rendelkezik elegendő forrásokkal önmaga és házastársa számára ahhoz, hogy ne jelentsenek terhet a nemzeti szociális segítségnyújtási rendszerre, anélkül, hogy megvizsgálta volna, hogy az említett uniós polgár és házastársa között fennáll-e olyan jellegű eltartotti viszony, hogy a harmadik ország állampolgára származékos tartózkodási jogának megtagadása esetén ugyanezen uniós polgár arra kényszerülne, hogy az Európai Unió egészének területét elhagyja, és ekként őt megfosztanák az e jogállás által számára biztosított jogok lényegének tényleges élvezetétől.

                  2)

                  Az EUMSZ 20. cikket akként kell értelmezni, hogy az e cikken alapuló származékos tartózkodási jog megadásának igazolására alkalmas eltartotti viszony nem áll fenn önmagában abból az okból, hogy valamely tagállam nagykorú és szabad mozgáshoz való jogát korábban nem gyakorló állampolgára és házastársa, valamely harmadik ország nagykorú állampolgára, köteles együtt élni az azon tagállam joga szerint a házasságból eredő kötelezettségek értelmében, amelynek az európai uniós polgár állampolgára.

         (1)  HL C 139., 2019.4.15.


title: C-79/19. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – EMOGA, EMGA és EMVA – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – A Litván Köztársaság által kifizetett kiadások – A korkedvezményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás – 1257/1999/EK rendelet – A 33 m. cikk (1) bekezdése – A bizonyítékok elferdítése)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/23

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (C-79/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - EMOGA, EMGA és EMVA - Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások - A Litván Köztársaság által kifizetett kiadások - A korkedvezményes nyugdíjazáshoz nyújtott támogatás - 1257/1999/EK rendelet - A 33 m. cikk (1) bekezdése - A bizonyítékok elferdítése)
      (2020/C 137/30)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Fellebbező: Litván Köztársaság (képviselők: kezdetben R. Krasuckaitė, később K. Dieninis meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Jokubauskaitė és J. Aquilina meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Litván Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 131., 2019.4.8


title: C-183/19. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. december 3-i végzése – Fruits de Ponent, SCCL kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Közös agrárpolitika (KAP) – 1308/2013/EU rendelet – Az édes gyümölcsök piaca – A 2014-es gazdasági évben keletkezett zavarok – Ideiglenes támogatásra vonatkozó rendkívüli intézkedések a termelők javára – Szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset)

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/26

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. december 3-i végzése – Fruits de Ponent, SCCL kontra Európai Bizottság
      (C-183/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közös agrárpolitika (KAP) - 1308/2013/EU rendelet - Az édes gyümölcsök piaca - A 2014-es gazdasági évben keletkezett zavarok - Ideiglenes támogatásra vonatkozó rendkívüli intézkedések a termelők javára - Szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset)
      (2020/C 137/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Fruits de Ponent, SCCL. (képviselők: M. Roca Junyent, R. Vallina Hoset és A. Sellés Marco abogados)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, W. Farrell és A. Sauka meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Fruits de Ponent SCCL-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 148., 2019.04.29.


title: C-78/20. sz. ügy: A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2020. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. B. elleni büntetőeljárás

text:
               27.4.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 137/39

      A Najvyšší súd Slovenskej republiky (Szlovákia) által 2020. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. B. elleni büntetőeljárás
      (C-78/20. sz. ügy)
      (2020/C 137/54)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      M. B.
      Generálna prokuratúra Slovenskej republiky

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Kell-e a 2002/584 kerethatározat (1) 15. cikkének (1) bekezdése alapján közölt kiegészítő információkra is alkalmazni azokat a követelményeket, amelyeknek az európai elfogatóparancsnak mint bírósági határozatnak e kerethatározat 1. cikkének (1) bekezdése és 6. cikkének (1) bekezdése szerint meg kell felelnie, ha a végrehajtó igazságügyi hatóság határozata értelmében azok lényegesen kiegészítik vagy módosítják a kibocsátott európai elfogatóparancs eredeti tartalmát?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: T-60/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. március 9-i végzése – Ciprus kontra EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion) („Európai uniós védjegy – A törlési kérelem alapjául szolgáló védjegy törlése – Okafogyottság”)

text:
               8.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/13

      A Törvényszék 2020. március 9-i végzése – Ciprus kontra EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion)
      (T-60/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A törlési kérelem alapjául szolgáló védjegy törlése - Okafogyottság”)
      (2020/C 191/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC és V. Marsland solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Gája és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandria, Görögország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Ciprusi Köztársaság és a Filotas Bellas & Yios közötti törlési eljárással kapcsolatban 2018. november 20-án hozott határozata (R 2296/2017-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék a Ciprusi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2019.3.25.


title: C-659/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Juzgado de Instrucción n° 4 de Badalona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a VW elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2013/48/EU irányelv – A 3. cikk (2) bekezdése – Ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog – Azon körülmények, amelyek között biztosítani kell az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogot – A megjelenés elmulasztása – Az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog alóli kivételek – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/13

      A Bíróság (második tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Juzgado de Instrucción no 4 de Badalona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a VW elleni büntetőeljárás
      (C-659/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2013/48/EU irányelv - A 3. cikk (2) bekezdése - Ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog - Azon körülmények, amelyek között biztosítani kell az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogot - A megjelenés elmulasztása - Az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog alóli kivételek - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog)
      (2020/C 215/15)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Instrucción no4 de Badalona

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      VW

         Rendelkező rész

      A büntetőeljárás során és az európai elfogatóparancshoz kapcsolódó eljárásokban ügyvédi segítség igénybevételéhez való jogról, valamint valamely harmadik félnek a szabadságelvonáskor történő tájékoztatásához való jogról és a szabadságelvonás ideje alatt harmadik felekkel és a konzuli hatóságokkal való kommunikációhoz való jogról szóló, 2013. október 22-i 2013/48/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, és különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a nemzeti ítélkezési gyakorlat által értelmezett olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az ügyvédi segítség igénybevételéhez való jog gyakorlása a tárgyalást megelőző szakaszban a terhelttel szemben kiadott nemzeti elfogadóparancs végrehajtásáig késleltethető amiatt, hogy a gyanúsított vagy a vádlott nem jelenik meg a vizsgálóbíróság által kibocsátott idézésre.

         (1)  HL C 35., 2019.1.28.


title: C-769/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle kontra SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – 883/2004/EK rendelet – Az 5. cikk b) pontja – Emelt összegű öregségi nyugdíj – Valamely más tagállamban folyósított, fogyatékos gyermek nevelése után járó nevelési támogatás figyelembevétele – A tények azonos kezelésének elve)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/14

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle kontra SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale
      (C-769/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók szociális biztonsága - 883/2004/EK rendelet - Az 5. cikk b) pontja - Emelt összegű öregségi nyugdíj - Valamely más tagállamban folyósított, fogyatékos gyermek nevelése után járó nevelési támogatás figyelembevétele - A tények azonos kezelésének elve)
      (2020/C 215/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Caisse d’assurance retraite et de la santé au travail d’Alsace-Moselle

         Alperesek: SJ, Ministre chargé de la Sécurité sociale

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2009. szeptember 16-i 988/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a Sozialgesetzbuch (német szociális törvénykönyv) nyolcadik könyvének 35a. § -ában előírt, a szellemi fogyatékossággal rendelkező gyermekek és fiatalkorúak integrációs támogatása nem minősül az ezen 3. cikk értelmében vett ellátásnak, és ennélfogva nem tartozik e rendelet tárgyi hatálya alá.

                  2)

                  A 988/2009 rendelettel módosított 883/2004 rendelet 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy

                              —

                              a francia code de la sécurité sociale (szociális biztonsági törvénykönyv) L. 541-1. cikke szerinti, fogyatékos gyermek után járó nevelési támogatás és a német szociális törvénykönyv nyolcadik könyvének 35a. § -a alapján járó, szellemi fogyatékossággal rendelkező gyermekek és fiatalkorúak integrációs támogatása nem tekinthető az ezen 5. cikk a) pontja értelmében vett egyenértékű ellátásnak;

                              —

                              a tények azonos kezelésének az említett 5. cikk b) pontjában foglalt elve alkalmazandó olyan körülmények között, mint amelyekről az alapügyben szó van. A francia illetékes hatóságok feladata tehát annak meghatározása, hogy a jelen esetben bizonyított-e, hogy bekövetkezett az e rendelkezés értelmében megkövetelt tény. E tekintetben e hatóságoknak a Németországban bekövetkezett hasonló tényeket úgy kell figyelembe venniük, mintha azok a saját területükön következtek volna be.

         (1)  HL C 54., 2019.2.11


title: C-832/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Helsingin hovioikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A és társai kontra Finnair Oyj (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – 5. és 7. cikk – Kártalanításhoz való jog a járat késése vagy törlése esetén – Több alkalommal történő kártalanításhoz való jog a járat késése vagy törlése esetén, amely nem csak az eredeti foglalást, de az átfoglalás keretében történő következő foglalást is érinti – Terjedelem – A kártalanítási kötelezettség alóli mentesülés – A „rendkívüli körülmények” fogalma – Úgynevezett „on condition” alkatrész – A repülőgép karbantartásához kapcsolódó műszaki hiányosságok)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/16

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 12-i ítélete (a Helsingin hovioikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A és társai kontra Finnair Oyj
      (C-832/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - 5. és 7. cikk - Kártalanításhoz való jog a járat késése vagy törlése esetén - Több alkalommal történő kártalanításhoz való jog a járat késése vagy törlése esetén, amely nem csak az eredeti foglalást, de az átfoglalás keretében történő következő foglalást is érinti - Terjedelem - A kártalanítási kötelezettség alóli mentesülés - A „rendkívüli körülmények” fogalma - Úgynevezett „on condition” alkatrész - A repülőgép karbantartásához kapcsolódó műszaki hiányosságok)
      (2020/C 215/18)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Helsingin hovioikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: A és társai

         Alperes: Finnair Oyj

         Rendelkező rész

                  1)

                  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú [helyesen: jelentős] késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet és különösen 7. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az a légi utas, aki egy járat törlése miatt kártalanításban részesült, és elfogadta a számára felajánlott átfoglalást, kártalanítást igényelhet az átfoglalt járat késése esetén, amennyiben ez a késés eléri a kártalanítási jogot keletkeztető órák számát, és az átfoglalt járat, valamint a törölt járat légi fuvarozója azonos.

                  2)

                  A 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a légi fuvarozó kártalanítási kötelezettsége alóli mentesülés céljából nem hivatkozhat az e rendelkezés értelmében vett „rendkívüli körülményekre” úgynevezett „on condition” alkatrész meghibásodása esetén, amelyet tehát kizárólag akkor cserélnek ki, ha az előző alkatrész meghibásodik, noha az üzemeltető folyamatosan készleten tart egy pótalkatrészt, kivéve olyan esetben – amely fennállásának vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata –, amikor az ilyen meghibásodás olyan eseménynek minősül, amely jellegénél vagy eredeténél fogva nem tartozik az érintett légi fuvarozó rendes tevékenységi körébe, és kívül esik annak tényleges befolyásán, figyelemmel mindazonáltal arra, hogy amennyiben bebizonyosodik, hogy e meghibásodás főszabály szerint benne rejlően kapcsolódik a gép működési rendszeréhez, úgy az nem tekinthető ilyen eseménynek.

         (1)  HL C 93., 2019.3.11


title: C-182/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Előzetes döntéshozatal – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 3005 és 3824 vámtarifaszámok – Önmelegedő fájdalomenyhítő tapasz és öv – (EU) 2016/1140 végrehajtási rendelet – Érvénytelenség)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/19

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. március 26-i ítélete (a First-tier Tribunal (Tax Chamber) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pfizer Consumer Healthcare Ltd kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
      (C-182/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 3005 és 3824 vámtarifaszámok - Önmelegedő fájdalomenyhítő tapasz és öv - (EU) 2016/1140 végrehajtási rendelet - Érvénytelenség)
      (2020/C 215/22)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Rendelkező rész

      Az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2016. július 8-i (EU) 2016/1140 bizottsági végrehajtási rendelet érvénytelen.

         (1)  HL C 172., 2019.5.20


title: T-716/17. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Germanwings kontra Bizottság („Állami támogatások – Légiközlekedési ágazat – Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás – A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Az államnak való betudhatóság – Kedvezményezettek – A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny – A piacgazdasági magánszereplő elve – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – Versenytorzítás – Indokolási kötelezettség – Támogatási program – Csekély összegű támogatás – Visszatéríttetés”)

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/26

      A Törvényszék 2020. május 13-i ítélete – Germanwings kontra Bizottság
      (T-716/17. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Légiközlekedési ágazat - Olaszország által a szardíniai repülőtereknek nyújtott támogatás - A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az államnak való betudhatóság - Kedvezményezettek - A szerződött légitársaságoknak nyújtott előny - A piacgazdasági magánszereplő elve - A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - Versenytorzítás - Indokolási kötelezettség - Támogatási program - Csekély összegű támogatás - Visszatéríttetés”)
      (2020/C 215/31)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Germanwings GmbH (Köln, Németország) (képviselő: A. Martin-Ehlers ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és S. Noë meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.33983 (2013/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/N) számú állami támogatásról – Olaszország – Közszolgáltatási kötelezettségekért [ÁGÉSZ] nyújtott kompenzáció a szardíniai repülőterek számára – szóló, 2016. július 29-i (EU) 2017/1861 bizottsági határozat (HL 2017. L 268., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Germanwings GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4.


title: T-234/20. sz. ügy: 2020 –április 29-én benyújtott kereset – HB kontra EBB

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/43

      2020 –április 29-én benyújtott kereset – HB kontra EBB
      (T-234/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: HB (képviselő: C. Bernard-Glanz ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg (i) a 2017. évre vonatkozó értékelő jelentését és (ii) a fellebbezési bizottságnak a felperes által a 2017. évre vonatkozó értékelő jelentésével szemben benyújtott fellebbezést elutasító határozatát;

                  —

                  kötelezze az alperest, hogy az esély elvesztése miatt fizessen meg 50 000 eurót, valamint a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve a kártérítés teljes kifizetéséig fizesse meg annak törvényes kamatait;

                  —

                  a felperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Értékelő jelentésének megsemmisítése iránti keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a megfelelő ügyintézés elvének és a bizalmas adatkezeléshez való jognak a megsértésén alapul, mivel X megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, valamint a felperes bizalmas adatkezeléshez való jogát azáltal, hogy a 2017. évre vonatkozó értékelő jelentésben megemlítette a felperes által egy felső vezetővel szemben tanúsított állítólagosan helytelen viselkedését.

                  2.

                  A második jogalap nyilvánvaló értékelési hibán és hatáskörrel való visszaélésen alapul, mivel a felperes azt állítja, hogy X zaklatta az értékelési időszak során és (i) ennek eredményeképpen X nem rendelkezett a megfelelő objektivitással a teljesítménye értékeléséhezés, így a szöveges értékelése és osztályzatai nyilvánvalóan hibásak, továbbá (ii) az értékelő jelentést olyan szándékkal fogadták el, hogy az a felperes részére sérelmet okozzon, ami így hatáskörrel való visszaélést valósít meg.

            A fellebbezési bizottság határozatának megsemmisítése iránti kérelmének alátámasztására a felperes két további jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap eljárási szabálytalanságokon alapul, mivel a fellebbezési bizottság szabálytalanságokat követett el (szabálytalan idézés meghallgatásra, az érintett távollétében történő szabálytalan határozathozatal), amelyek hiányában az eljárás eltérő eredménnyel zárult volna.

                  2.

                  A második jogalap a meghallgatáshoz való jog megsértésén alapul, mivel az eljárási szabálytalanságokból kifolyólag a felperes nem jelent meg az értékelő bizottság általi meghallgatáson és így nem hallgatták meg.

            Kártérítési kérelmének alátámasztása érdekében a felperes előadja, hogy az alperes azáltal, hogy jogellenesen elutasította a békéltetésre irányuló kérelmét, megfosztotta a felperest attól, hogy ügyét egyességgel rendezzék és így elkerüljék a Törvényszék előtti eljárást.


title: T-240/20. sz. ügy: 2020. április 27-én benyújtott kereset – Arnaoutakis kontra Parlament

text:
               29.6.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/44

      2020. április 27-én benyújtott kereset – Arnaoutakis kontra Parlament
      (T-240/20. sz. ügy)
      (2020/C 215/56)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Stavros Arnaoutakis (Heraklion, Görögország) (képviselők: A. Schmitt és A. Grosjean ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

                  —

                  a jelen ügyben szükség esetén pervezető intézkedésként vagy bizonyításfelvétel keretében kötelezze az Európai Parlamentet arra, hogy nyújtsa be az Európai Parlament jogi szolgálata által – a pontos dátumot illető sérelem nélkül – 2018. július 16-án és 2018. december 3-án, de mindenesetre a Parlament Elnöksége 2018. december 10-i azon határozatának elfogadását megelőzően kiadott véleményeket, amely módosítja az európai parlamenti képviselők statútumának alkalmazási szabályait (2018/C 466/02, a Hivatalos Lap 2018. december 28-i száma, C 466/8);

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg a megtámadott egyedi határozatot, amelyet az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának „Képviselői Fizetések és Szociális Jogosultságok” Osztálya közölt a felperessel a felperes kiegészítő (önkéntes) nyugdíjra való jogosultságát illetően, amennyiben e határozat a felperesnek járó kiegészítő (önkéntes) nyugdíjra való jogosultság korhatárát 2019. január 1-jével a fent említett 2018. december 10-i elnökségi határozatnak megfelelően 63 évről 65 évre emelte;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament Elnökségének fent említett 2018. december 10-i határozatát, illetve az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg annak alkalmazhatatlanságát, amennyiben az módosítja a statútum alkalmazási szabályainak 76. cikkét, és különösen amennyiben az a 2019. január 1-jétől esedékes kiegészítő (önkéntes) nyugdíjra való jogosultság korhatárát megemeli;

                  —

                  kötelezze a Parlamentet a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az Elnökség ratione materiae hatáskörének hiányára alapított, első jogalap:

                              —

                              egyrészt az Elnökség az európai parlamenti képviselőknek a 2005. szeptember 28-i 2005/684/EK, Euratom európai parlamenti határozatban (HL 2005. L 262., 1. o.) elfogadott statútumát (a továbbiakban: statútum) megsértve hozta meg a 2018. december 10-i határozatát (a továbbiakban: elnökségi határozat). Az elnökségi határozat különösen a statútum 27. cikkének rendelkezéseit sérti, amely cikk előírja a „szerzett jogok” és „várományok” fennmaradását;

                              —

                              másrészt az elnökségi határozat adót vezet be azáltal, hogy a nyugdíj nominális összegére 5 %-os különös illetéket vet ki, noha az EUMSZ 223. cikk (2) bekezdése szerint az adókivetés nem tartozik az Elnökség hatáskörébe.

                  2.

                  A lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított, második jogalap:

                              —

                              egyrészt az Elnökség a felperes szerint úgy hozta meg határozatát, hogy nem tartotta be az EUMSZ 223. cikkben előírt szabályokat;

                              —

                              másrészt az Elnökség nem indokolta meg megfelelően a határozatát, ezáltal megsértette az EUMSZ 296. cikk negyedik bekezdésében és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontjában előírt indokolási kötelezettséget.

                  3.

                  A szerzett jogoknak és várományoknak, valamint a bizalomvédelem elvének a megsértésére alapított, harmadik jogalap:

                              —

                              egyrészt az elnökségi határozat sérti az általános jogelvekből és a statútumból eredő szerzett jogokat és várományokat, amely statútum kifejezetten úgy rendelkezik, hogy azok „teljeskörűen” fennmaradnak (27. cikk);

                              —

                              másrészt az elnökségi határozat sérti a bizalomvédelem elvét.

                  4.

                  Az arányosság elvének, valamint az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére alapított, negyedik jogalap:

                              —

                              egyrészt a felperes jogainak sérelme az elnökségi határozat által követett célkitűzésekhez képest aránytalan;

                              —

                              másrészt az elnökségi határozatot alkalmazhatatlannak kell nyilvánítani, mivel az sérti az egyenlő bánásmód elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét.

                  5.

                  A jogbiztonság elvének megsértésére és átmeneti intézkedések hiányára alapított, ötödik jogalap:

                              —

                              egyrészt az elnökségi határozat sérti a jogbiztonság elvét, mivel – jogellenesen – visszaható hatállyal alkalmazandó;

                              —

                              másrészt az elnökségi határozat azért is sérti a jogbiztonság elvét, mivel nem rendelkezik átmeneti intézkedésekről.


title: C-370/17. és C-37/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2020. április 2-i ítélete (a Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) kontra Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA kontra Jean-Luc Poignant (C-37/18) (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók – Szociális biztonság – 1408/71/EGK rendelet – Alkalmazandó jogszabályok – A 14. cikk 1. pontjának a) alpontja – Kiküldött munkavállalók – A 14. cikk 2. pontja a) alpontjának i. alpontja – A szokásosan két vagy több tagállam területén foglalkoztatott és a vállalkozásnak a székhelye szerintitől eltérő tagállam területén található fióktelepe vagy állandó képviselete által alkalmazott személy – 574/72/EGK rendelet – A 11. cikk (1) bekezdésének a) pontja – A 12a. cikk (1a) bekezdése – E 101-es igazolás – Kötelező hatály – Csalárd módon megszerzett igazolás vagy olyan igazolás, amelyre csalárd módon hivatkoznak – A fogadó tagállam bíróságának hatásköre a csalás fennállásának megállapítására és az igazolás figyelmen kívül hagyására – Az 1408/71 rendelet 84a. cikkének (3) bekezdése – Az illetékes intézmények közötti együttműködés – A büntető ítélet jogereje a polgári jogban – Az uniós jog elsőbbsége)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/2

      A Bíróság (nagytanács) 2020. április 2-i ítélete (a Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) kontra Vueling Airlines SA (C-370/17), Vueling Airlines SA kontra Jean-Luc Poignant (C-37/18)
      (C-370/17. és C-37/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - Alkalmazandó jogszabályok - A 14. cikk 1. pontjának a) alpontja - Kiküldött munkavállalók - A 14. cikk 2. pontja a) alpontjának i. alpontja - A szokásosan két vagy több tagállam területén foglalkoztatott és a vállalkozásnak a székhelye szerintitől eltérő tagállam területén található fióktelepe vagy állandó képviselete által alkalmazott személy - 574/72/EGK rendelet - A 11. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A 12a. cikk (1a) bekezdése - E 101-es igazolás - Kötelező hatály - Csalárd módon megszerzett igazolás vagy olyan igazolás, amelyre csalárd módon hivatkoznak - A fogadó tagállam bíróságának hatásköre a csalás fennállásának megállapítására és az igazolás figyelmen kívül hagyására - Az 1408/71 rendelet 84a. cikkének (3) bekezdése - Az illetékes intézmények közötti együttműködés - A büntető ítélet jogereje a polgári jogban - Az uniós jog elsőbbsége)
      (2020/C 222/02)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróságok

      Tribunal de grande instance de Bobigny, Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC) (C-370/17), Vueling Airlines SA (C-37/18)

         Alperesek: Vueling Airlines SA (C-370/17), Jean-Luc Poignant (C-37/18)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint a 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet 11. cikke (1) bekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint a 2004. március 31-i 631/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 14. cikke 1. pontjának a) alpontja alapján kiállított E 101 es igazolásoknak a tevékenységeiket az adott tagállamban végző munkavállalók vonatkozásában történő, vélhetően csalárd megszerzésével vagy felhasználásával kapcsolatos tényállás miatt a munkáltatóval szemben indított bírósági eljárást lefolytató tagállami bíróság csak azt követően állapíthatja meg a csalás fennállását, és következésképpen akkor hagyhatja figyelmen kívül ezeket az igazolásokat, ha meggyőződött a következőkről:

                              —

                              egyrészről, hogy az e rendelet 84a. cikkének (3) bekezdésében előírt eljárás haladéktalanul megindult, valamint hogy az igazolást kiállító tagállam illetékes intézménye ily módon felül tudta vizsgálni az említett igazolások kiállításának megalapozottságát a fogadó tagállam illetékes intézménye által előterjesztett azon konkrét bizonyítékok tükrében, amelyek alapján úgy lehet vélni, hogy ezen igazolásokat csalárd módon szerezték meg, illetve azokra csalárd módon hivatkoztak, és

                              —

                              másrészről, hogy az igazolást kiállító tagállam illetékes intézménye mellőzte ezen igazolások felülvizsgálatát és nem foglalt észszerű határidőn belül állást ezekről a bizonyítékokról, adott esetben az említett igazolások megsemmisítése vagy visszavonása révén.

                  2)

                  A 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint a 647/2005 rendelettel módosított 574/72 rendelet 11. cikkének (1) bekezdését és az uniós jog elsőbbségének elvét akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az, hogy – abban az esetben, ha a fogadó tagállamban a munkáltatóval szemben csalásnak az uniós jog megsértésével történt jogerős megállapításán alapuló, büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletet hoztak – e tagállam polgári bírósága, amelyet köt a büntetőbíróság által hozott ítélet polgári jogban fennálló jogerejére vonatkozó nemzeti jogi elv, az említett csalás sértettjeinek minősülő munkavállalóknál vagy ugyanezen tagállambeli nyugdíjbiztosító intézetnél felmerült károk megtérítésére szolgáló kártérítés fizetésére kötelezze ezt a munkáltatót, kizárólag a büntetőjogi felelősséget megállapító ítélet alapján.

         (1)  HL C 283., 2017.8.28.

         HL C 112., 2018.3.26.


title: C-715/17., C-718/17. és C-719/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. április 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság, Európai Bizottság kontra Magyarország, Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – (EU) 2015/1523 határozat és (EU) 2015/1601 határozat – E határozatok 5. cikkének (2) és (4) – (11) bekezdése – A nemzetközi védelem területén a Görög Köztársaság és az Olasz Köztársaság érdekében elfogadott átmeneti intézkedések – Harmadik országok állampolgárainak egyes tagállamok területére való hirtelen beáramlásával jellemzett szükséghelyzet – Ezen állampolgárok más tagállamok területére való áthelyezése – Áthelyezési eljárás – A tagállamok azon kötelezettsége, hogy rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta jelezzék, hogy hány, nemzetközi védelmet kérelmezőt tudnak rövid időn belül áthelyezni a területükre – Az ebből eredő, a tényleges áthelyezés elvégzésére irányuló kötelezettségek – A tagállamoknak a nemzetbiztonsághoz és a közrendhez fűződő érdekei – A tagállamok azon lehetősége, hogy kötelező jellegű uniós jogi aktusok alkalmazásának mellőzése céljából az EUMSZ 72. cikkre hivatkozzanak)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/3

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. április 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság, Európai Bizottság kontra Magyarország, Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság
      (C-715/17., C-718/17. és C-719/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - (EU) 2015/1523 határozat és (EU) 2015/1601 határozat - E határozatok 5. cikkének (2) és (4) – (11) bekezdése - A nemzetközi védelem területén a Görög Köztársaság és az Olasz Köztársaság érdekében elfogadott átmeneti intézkedések - Harmadik országok állampolgárainak egyes tagállamok területére való hirtelen beáramlásával jellemzett szükséghelyzet - Ezen állampolgárok más tagállamok területére való áthelyezése - Áthelyezési eljárás - A tagállamok azon kötelezettsége, hogy rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta jelezzék, hogy hány, nemzetközi védelmet kérelmezőt tudnak rövid időn belül áthelyezni a területükre - Az ebből eredő, a tényleges áthelyezés elvégzésére irányuló kötelezettségek - A tagállamoknak a nemzetbiztonsághoz és a közrendhez fűződő érdekei - A tagállamok azon lehetősége, hogy kötelező jellegű uniós jogi aktusok alkalmazásának mellőzése céljából az EUMSZ 72. cikkre hivatkozzanak)
      (2020/C 222/03)
      Az eljárás nyelve: cseh, magyar és lengyel

         Felek

         (C-715/17. sz. ügy)

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils és Tokár A. meghatalmazottak)

         Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: E. Borawska-Kędzierska és B. Majczyna meghatalmazottak)

         A Lengyel Köztársaságot támogató beavatkozó felek: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš és A. Brabcová meghatalmazottak), Magyarország (képviselő: Fehér M. Z. meghatalmazott)

         (C-718/17. sz. ügy)

         Felperes:Európai Bizottság (képviselők: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils és Tokár A. meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Koós G. meghatalmazottak)

         A Magyarországot támogató beavatkozó felek: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš és A. Brabcová meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselők: E. Borawska-Kędzierska és B. Majczyna meghatalmazottak)

         (C-719/17. sz. ügy)

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Z. Malůšková, A. Stobiecka-Kuik, G. Wils és Tokár A. meghatalmazottak)

         Alperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil, J. Pavliš és A. Brabcová, meghatalmazotti minőségben)

         A Cseh Köztársaságot támogató beavatkozó felek: Magyarország (képviselő: Fehér M. Z. meghatalmazott), Lengyel Köztársaság (képviselők: E. Borawska-Kędzierska és B. Majczyna meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a C-715/17., a C-718/17. és a C-719/17. sz. ügyet ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2)

                  A Lengyel Köztársaság, mivel nem jelezte rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta, hogy hány, nemzetközi védelmet kérelmezőt tud rövid időn belül áthelyezni a területére, 2016. március 16. óta nem tett eleget a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2015. szeptember 14-i (EU) 2015/1523 tanácsi határozat 5. cikkének (2) bekezdéséből és a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2015. szeptember 22-i (EU) 2015/1601 tanácsi határozat 5. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek, következésképpen pedig az e két határozat 5. cikkének (4)–(11) bekezdéséből eredő, további áthelyezési kötelezettségeinek.

                  3)

                  Magyarország, mivel nem jelezte rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta, hogy hány, nemzetközi védelmet kérelmezőt tud rövid időn belül áthelyezni a területére, 2015. december 25. óta nem tett eleget a 2015/1601 határozat 5. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek, következésképpen pedig az e határozat 5. cikkének (4)–(11) bekezdéséből eredő, további áthelyezési kötelezettségeinek.

                  4)

                  A Cseh Köztársaság, mivel nem jelezte rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta, hogy hány, nemzetközi védelmet kérelmezőt tud rövid időn belül áthelyezni a területére, 2016. augusztus 13. óta nem tett eleget a 2015/1523 határozat 5. cikkének (2) bekezdéséből és a 2015/1601 határozat 5. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek, következésképpen pedig az e két határozat 5. cikkének (4)–(11) bekezdéséből eredő, további áthelyezési kötelezettségeinek.

                  5)

                  A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a C-715/17., a C-718/17. és a C-719/17. sz. ügyben felmerült saját költségein felül az Európai Bizottság részéről a C-715/17. sz. ügyben felmerült költségek viselésére.

                  6)

                  A Bíróság Magyarországot kötelezi a C-715/17., a C-718/17. és a C-719/17. sz. ügyben felmerült saját költségein felül az Európai Bizottság részéről a C-718/17. sz. ügyben felmerült költségek viselésére.

                  7)

                  A Bíróság a Cseh Köztársaságot kötelezi a C-715/17., a C-718/17. és a C-719/17. sz. ügyben felmerült saját költségein felül az Európai Bizottság részéről a C-719/17. sz. ügyben felmerült költségek viselésére.

         (1)  HU C 112., 2018.3.26.


title: C-103/18. és C-429/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2020. március 19-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo n° 14 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez és társai (C-429/18) kontra Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud) (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 1999/70/EK irányelv – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 5. szakasz – Az „egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések vagy munkaviszonyok” fogalma – A határozott időre foglalkoztatott munkavállalóval ideiglenesen betöltött állás végleges betöltésére előírt törvényes határidő munkáltató általi elmulasztása – A munkaviszony évről évre történő hallgatólagos meghosszabbítása – Ugyanazon állásnak határozott időre foglalkoztatott munkavállalóval történő két, egymást követő betöltése – Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződéseket vagy munkaviszonyokat igazoló „objektív okok” fogalma – A nemzeti szabályozás által előírt alkalmazási okok tiszteletben tartása – Az azt kimutató konkrét vizsgálat, hogy a határozott időre szóló munkaviszonyok egymást követő megújítása a munkáltató állandó és tartós munkaerőigényének kielégítésére irányul – Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából adódó visszaélések megelőzésére, vagy adott esetben, szankcionálására irányuló intézkedések – Azon állások végleges betöltésére irányuló kiválasztási eljárások, amelyeken ideiglenesen határozott időre foglalkoztatott munkavállalókat alkalmaznak – A határozott időre foglalkoztatott munkavállalók jogállásának „határozatlan időre alkalmazott, de nem állandó” munkavállalókká történő átminősítése – A visszaélésszerű elbocsátás esetén járó kártérítéssel egyenértékű kártérítésnek a munkavállaló részére történő megállapítása – A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás annak ellenére történő alkalmazhatósága, hogy a munkavállaló hozzájárult a határozott időre szóló szerződések egymást követő meghosszabbításához – Az 5. szakasz 1. pontja – A nemzeti bíróságokat terhelő, ezzel összhangban nem álló nemzeti szabályozás figyelmen kívül hagyására vonatkozó kötelezettség hiánya)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/5

      A Bíróság (második tanács) 2020. március 19-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez és társai (C-429/18) kontra Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)
      (C-103/18. és C-429/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 5. szakasz - Az „egymást követő, határozott ideig tartó munkaszerződések vagy munkaviszonyok” fogalma - A határozott időre foglalkoztatott munkavállalóval ideiglenesen betöltött állás végleges betöltésére előírt törvényes határidő munkáltató általi elmulasztása - A munkaviszony évről évre történő hallgatólagos meghosszabbítása - Ugyanazon állásnak határozott időre foglalkoztatott munkavállalóval történő két, egymást követő betöltése - Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződéseket vagy munkaviszonyokat igazoló „objektív okok” fogalma - A nemzeti szabályozás által előírt alkalmazási okok tiszteletben tartása - Az azt kimutató konkrét vizsgálat, hogy a határozott időre szóló munkaviszonyok egymást követő megújítása a munkáltató állandó és tartós munkaerőigényének kielégítésére irányul - Az egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából adódó visszaélések megelőzésére, vagy adott esetben, szankcionálására irányuló intézkedések - Azon állások végleges betöltésére irányuló kiválasztási eljárások, amelyeken ideiglenesen határozott időre foglalkoztatott munkavállalókat alkalmaznak - A határozott időre foglalkoztatott munkavállalók jogállásának „határozatlan időre alkalmazott, de nem állandó” munkavállalókká történő átminősítése - A visszaélésszerű elbocsátás esetén járó kártérítéssel egyenértékű kártérítésnek a munkavállaló részére történő megállapítása - A határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás annak ellenére történő alkalmazhatósága, hogy a munkavállaló hozzájárult a határozott időre szóló szerződések egymást követő meghosszabbításához - Az 5. szakasz 1. pontja - A nemzeti bíróságokat terhelő, ezzel összhangban nem álló nemzeti szabályozás figyelmen kívül hagyására vonatkozó kötelezettség hiánya)
      (2020/C 222/04)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid, Juzgado Contencioso-Administrativo no 14 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Domingo Sánchez Ruiz (C-103/18), Berta Fernández Álvarez és társai (C-429/18)

         Alperes: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések vagy munkaviszonyok” fogalma magában foglalja azt a helyzetet, amikor az a munkavállaló, aki határozott idejű munkaszerződés alapján – azaz amíg azt az üres álláshelyet, amelyen alkalmazzák, véglegesen be nem töltik – ugyanazon állást több kinevezés keretében több éven keresztül megszakítás nélkül betöltötte, állandó és folyamatos jelleggel látta el ugyanazt a feladatot, továbbá a munkavállalónak ezen üres álláshelyen való folyamatos megtartása annak következménye volt, hogy a munkáltató nem tartotta be azon jogszabályi kötelezettségét, hogy ezen üres álláshely végleges betöltése érdekében az előírt határidőn belül kiválasztási eljárást bonyolítson le, valamint munkaviszonyát ebből kifolyólag hallgatólagosan évről évre meghosszabbították.

                  2)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály és ítélkezési gyakorlat, amely szerint a határozott időre szóló munkaviszonyok egymást követő meghosszabbítása az e szakasz 1. pontjának a) alpontja értelmében vett „objektív okok” által igazoltnak minősül, azon egyetlen okból kifolyólag, hogy e meghosszabbítás megfelel az e jogszabályok szerinti okoknak, azaz a szükség, a sürgősség, illetve időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli programok megvalósításának, mivel az ilyen nemzeti jogszabály és ítélkezési gyakorlat nem akadályozza meg, hogy az érintett munkáltató a gyakorlatban az állandó és tartós munkaerőigényt ilyen szerződésmegújításokkal elégítse ki.

                  3)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróság feladata, hogy a nemzeti jogának összes hatályos szabálya alapján értékelje, hogy a határozott időre szóló munkaviszonyok keretében foglalkoztatott munkavállalók által ideiglenesen betöltött álláshelyek végleges betöltésére irányuló kiválasztási eljárások lebonyolítása, az ilyen munkavállalók jogállásának „határozatlan időre szóló, de nem állandó munkavállalókká” való átalakítása és a visszaélésszerű elbocsátás esetén az említett munkavállalók részére fizetendő kártérítéssel egyenértékű kártérítés megállapítása e rendelkezés értelmében az egymást követő, határozott időre létrejött munkaszerződések vagy munkaviszonyok alkalmazásából származó visszaélés megakadályozásához és adott esetben szankcionálásához megfelelő intézkedésnek, vagy az annak megfelelő jogi intézkedéseknek minősül-e.

                  4)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 2. szakaszát, 3. szakaszának 1. pontját és 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy az egymást követő, határozott idejű munkaviszonyok valamely állami munkáltató általi visszaélésszerű alkalmazása esetén az, hogy az érintett munkavállaló hozzájárult e munkaviszonyok létrehozásához és/vagy megújításához, e szempontból nem alkalmas arra, hogy e munkáltató magatartásának visszaélésszerű jellegét olyan módon zárja ki, hogy e keretmegállapodás e munkavállaló helyzetére nem is alkalmazható.

                  5)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelezi a munkavállaló és állami munkáltatója közötti jogvitában eljáró nemzeti bíróságot arra, hogy mellőzze az olyan nemzeti szabályozás alkalmazását, amely nem felel meg az 1999/70 irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.

         HL C 373., 2018.10.15.


title: C-228/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. április 2-i ítélete (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gazdasági Versenyhivatal kontra Budapest Bank Nyrt. és társai (Előzetes döntéshozatal – Verseny – Kartellek – Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése – Kártyás fizetési rendszerek – A bankközi jutalékok mértékét rögzítő bankközi megállapodás – Mind a célja, mind pedig a hatása által versenykorlátozó megállapodás – A „cél általi” versenykorlátozás fogalma)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/6

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. április 2-i ítélete (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Gazdasági Versenyhivatal kontra Budapest Bank Nyrt. és társai
      (C-228/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Verseny - Kartellek - Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése - Kártyás fizetési rendszerek - A bankközi jutalékok mértékét rögzítő bankközi megállapodás - Mind a célja, mind pedig a hatása által versenykorlátozó megállapodás - A „cél általi” versenykorlátozás fogalma)
      (2020/C 222/05)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kúria

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Gazdasági Versenyhivatal

         Ellenérdekű felek a felülvizsgálati eljárásban: Budapest Bank Nyrt., ING Bank NV Magyarországi Fióktelepe, OTP Bank Nyrt., Kereskedelmi és Hitelbank Zrt., Magyar Külkereskedelmi Bank Zrt., ERSTE Bank Hungary Nyrt., Visa Europe Ltd, MasterCard Europe SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha ugyanazon versenyellenes magatartást e rendelkezés értelmében egyszerre versenykorlátozó célúnak és hatásúnak minősítik.

                  2)

                  Az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a bankok közötti olyan megállapodás, amely egységes mértékben határozza meg azt a bankközi jutalékot, amely kártyás fizetési művelet teljesítése esetén az érintett nemzeti piacon tevékenykedő kártyatársaságok által kínált ilyen kártyákat kibocsátó bankoknak jár, nem minősíthető olyan megállapodásnak, amelynek az e rendelkezés értelmében vett „célja” a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása, hacsak e megállapodás a tartalmára, a célkitűzéseire és a hátterére tekintettel olyannak nem tekinthető, amely a verseny tekintetében elegendő károssági fokot mutat ahhoz, hogy ekként lehessen minősíteni, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.


title: C-234/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 19-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo kontra BP, AB, PB, „Тrast B” ООD, „Agro In 2001” EOOD, „ACounT Service 2009” EOOD, „Invest Management” OOD, „Estate” OOD, „Bromak” OOD, „Bromak Finance” EAD, „Viva Telekom Bulgaria” EOOD, „Balgarska Telekomunikationna Kompania” AD, „Hedge Investment Bulgaria” AD, „Kemira” OOD, „Dunarit” AD, „Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika” AD, „Еvrobild 2003” EOOD, „Тechnotel Invest” AD, „Ken Trade” EAD, „Konsult Av” EOOD, Louvrier Investments Company 33 SA, EFV International Financial Ventures Ltd, Interv Investment SARL, LIC Telecommunications SARL, V Telecom Investment SCA, V2 Investment SARL, Empreno Ventures Ltd (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Büntetőjogi felelősséget megállapító ítélet hiányában megindított, jogellenesen szerzett vagyon elkobzása iránti eljárás – 2014/42/EU irányelv – Hatály – 2005/212/IB kerethatározat)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/7

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. március 19-i ítélete (a Sofiyski gradski sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo kontra BP, AB, PB, „Тrast B” ООD, „Agro In 2001” EOOD, „ACounT Service 2009” EOOD, „Invest Management” OOD, „Estate” OOD, „Bromak” OOD, „Bromak Finance” EAD, „Viva Telekom Bulgaria” EOOD, „Balgarska Telekomunikationna Kompania” AD, „Hedge Investment Bulgaria” AD, „Kemira” OOD, „Dunarit” AD, „Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika” AD, „Еvrobild 2003” EOOD, „Тechnotel Invest” AD, „Ken Trade” EAD, „Konsult Av” EOOD, Louvrier Investments Company 33 SA, EFV International Financial Ventures Ltd, Interv Investment SARL, LIC Telecommunications SARL, V Telecom Investment SCA, V2 Investment SARL, Empreno Ventures Ltd
      (C-234/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Büntetőjogi felelősséget megállapító ítélet hiányában megindított, jogellenesen szerzett vagyon elkobzása iránti eljárás - 2014/42/EU irányelv - Hatály - 2005/212/IB kerethatározat)
      (2020/C 222/06)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sofiyski gradski sad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Komisia za protivodeystvie na koruptsiyata i za otnemane na nezakonno pridobitoto imushtestvo

         Alperesek: BP, AB, PB, „Тrast B” ООD, „Agro In 2001” EOOD, „ACounT Service 2009” EOOD, „Invest Management” OOD, „Estate” OOD, „Bromak” OOD, „Bromak Finance” EAD, „Viva Telekom Bulgaria” EOOD, „Balgarska Telekomunikationna Kompania” AD, „Hedge Investment Bulgaria” AD, „Kemira” OOD, „Dunarit” AD, „Technologichen Zentar-Institut Po Mikroelektronika” AD, „Еvrobild 2003” EOOD, „Тechnotel Invest” AD, „Ken Trade” EAD, „Konsult Av” EOOD, Louvrier Investments Company 33 SA, EFV International Financial Ventures Ltd, Interv Investment SARL, LIC Telecommunications SARL, V Telecom Investment SCA, V2 Investment SARL, Empreno Ventures Ltd,

         Az eljárásban részt vesz: Corporate Commercial Bank, felszámolás alatt

         Rendelkező rész

      A bűncselekményből származó jövedelmek, vagyon és az elkövetéshez használt eszközök elkobzásáról szóló, 2005. február 24-i 2005/212/IB kerethatározatot úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az azt előíró tagállami szabályozás, hogy a jogellenesen szerzett vagyon elkobzását a nemzeti bíróság olyan eljárásban rendeli el, amely független a bűncselekmény megállapításától, különösen pedig az ilyen bűncselekmény feltételezett elkövetőinek büntetőjogi felelősségre vonásától.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.