201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611HU01HUINFO_JUDICIAL20180424383811T-183/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Menta y Limón Decoración kontra EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Népviseletbe öltözött férfi ábrázolása) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Népviseletbe öltözött férfit ábrázoló európai uniós ábrás védjegy — Korábbi nemzeti formatervezési minták — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 53. cikke (2) bekezdésének d) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 60. cikke (2) bekezdésének d) pontja] — Az európai uniós védjegy használatának a nemzeti jog szerinti tilalma — A nemzeti jog EUIPO általi alkalmazása”)
 ---documentbreak--- C2002018HU3810120180424HU0048381381A Törvényszék 2018. április 24-i ítélete – Menta y Limón Decoración kontra EUIPO – Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Népviseletbe öltözött férfi ábrázolása)
   (T-183/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Népviseletbe öltözött férfit ábrázoló európai uniós ábrás védjegy — Korábbi nemzeti formatervezési minták — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 53. cikke (2) bekezdésének d) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 60. cikke (2) bekezdésének d) pontja] — Az európai uniós védjegy használatának a nemzeti jog szerinti tilalma — A nemzeti jog EUIPO általi alkalmazása”)”2018/C 200/48Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Felperes: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Spanyolország) (képviselő: E. Estella Garbayo ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: kezdetben S. Palmero Cabezas, később J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Spanyolország) (képviselő: M. J. Sanmartín Sanmartín ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Menta y Limón Decoración és az Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palmaközötti törlési eljárással kapcsolatban 2017. január 9-én hozott határozata (R 510/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Menta y Limón Decoración, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 151., 2017.5.15.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611HU01HUINFO_JUDICIAL20180416505011T-249/18. sz. ügy: 2018. április 16-án benyújtott kereset – Saab Halabi kontra Tanács
 ---documentbreak--- C2002018HU5010120180416HU00645015012018. április 16-án benyújtott kereset – Saab Halabi kontra Tanács
   (T-249/18. sz. ügy)2018/C 200/64Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Tarek William Saab Halabi (Venezuela) (képviselők: L. Giuliano és F. Di Gianni ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2017/2074 határozat módosításáról szóló, 2018. január 22-i (KKBP) 2018/90 tanácsi határozatot és a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (EU) 2017/2063 rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. január 22-i (EU) 2018/88 tanácsi végrehajtási rendeletet annyiban, amennyiben azoknak rendelkezései a felperest érintik; és

            —

            a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első jogalap szerint a Tanács megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, a védelemhez való jogát és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogát, mivel észszerű határidőn belül nem biztosított hozzáférést a jegyzékbe vételét állítólag alátámasztó bizonyítékhoz.

            2.

            A második jogalap értelmében a Tanács nem bizonyította a felperes jegyzékbe vétele feltételeinek fennállását, és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, mivel nem bizonyította, hogy a felperes főügyészként, valamint korábban ombudsmanként és a köztársaság morális ügyekkel foglalkozó tanácsának elnökeként aláásta Venezuelában a demokráciát és a jogállamiságot.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625HU01HUINFO_JUDICIAL20180401313221T-225/18. sz. ügy: 2018. április 1-jén benyújtott kereset – Manéa kontra CdT
 ---documentbreak--- C2212018HU3110120180401HU00373113222018. április 1-jén benyújtott kereset – Manéa kontra CdT
   (T-225/18. sz. ügy)2018/C 221/37Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Camelia Manéa (Echternach, Luxemburg) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja (CdT)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja igazgatójának azon 2017. május 29-i határozatát, hogy 2015. november 12-i hatállyal nem hosszabbítja meg a felperes ideiglenes alkalmazottként való foglalkoztatására vonatkozó határozott idejű munkaszerződését, amely 2016. január 31-én lejárt;

            —

            kötelezze a CdT-t 2019. január 1-jei hatállyal a felperes ideiglenes alkalmazottként való ismételt felvételére, illetve amennyiben ez lehetetlennek bizonyul, kötelezze az alperest a határozatlan idejű munkaviszony elvesztéséből eredő vagyoni kár és nem vagyoni kár megtérítéseként azon díjazásnak megfelelő összeg megtérítésére, amelyben akkor részesült volna, ha továbbra is a CdT szolgálatában maradt volna négy évig, csökkentve adott esetben azokkal a díjazásokkal, illetve ellátásokkal, amelyeket egyébként kapott volna és amelyeket a közösségi nyugdíjbiztosítási rendszerbe kell befizetni;

            —

            kötelezze a CdT-t, hogy a 2015. november 12-i határozatból eredő nem vagyoni és vagyoni károk megtérítéseként fizessen neki 11136 euró összeget nem vagyoni kártérítés címén, 12000 euró összeget a díjazás elvesztése miatt, valamint 9674 euró összeget a segítségnyújtással kapcsolatos költségek címén;

            —

            az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első, a felperesnek a visszavont aktus előtt fennálló jogi helyzetébe való visszahelyezésére irányuló kötelezettség megsértésére, ténybeli hibákra, nyilvánvaló értékelési hibákra, illetve az elégtelen indokolásra, valamint a szolgálat érdekének annyiban történő megsértésére alapított jogalap, amennyiben a felperes szerződése 2016. január 31. utánra történő meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó új határozat olyan tényezőkön alapult, amelyek – az e határozatban foglaltaktól eltérően – nem álltak fenn akkor, amikor a szerződés meghosszabbításának kérdése 2015 novemberében felmerült.

            2.

            A második, elsősorban az igazgatási tanács által meghatározott személyzeti politika megsértésére alapított jogalap, amennyiben a szerződés meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó határozatban úgy vélték, hogy a szolgálat érdekét az képezi, ha az ideiglenes alkalmazottak szerződéses alkalmazottakkal való felváltására irányuló politikát hajtanak végre. Másodsorban ez a jogalap azon az értékelési hibán alapul, amely miatt úgy vélték, hogy a felperesnek egy szerződéses alkalmazottal való felváltását a Fordítástámogatási Osztály átszervezése igazolja, harmadsorban pedig azon a ténybeli hibán, amely miatt úgy vélték, hogy ez a helyzet.

            3.

            A harmadik, téves jogalkalmazásra, nyilvánvaló értékelési hibára és/vagy elégtelen indokolásra alapított jogalap, amennyiben visszaható hatállyal és pusztán a szolgálat érdekére hivatkozva úgy határoztak, hogy nem hosszabbítják meg a felperes szerződését, ahelyett, hogy kártérítést fizettek volna számára, miközben – a felperes álláspontja szerint – a visszavont aktus kijavítása lehetetlen, illetve különösen nehéz volt. Ráadásul ez a határozat nem szükséges az intézkedés által elérni kívánt célkitűzések megvalósításához, nem minősül az ügy körülményei teljes felülvizsgálatának, sérti a bizalomvédelem elvét, és a határozat miatt továbbra is fennáll az eredeti határozatban szereplő más szabálytalanságokból eredő károk megtérítésére irányuló kötelezettség.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180516212222T-626/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 16-i ítélete – Troszczynski kontra Parlament („Az európai parlamenti képviselőket megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása — A főtitkár hatásköre — Electa una via — A védelemhez való jog — Bizonyítási teher — Indokolási kötelezettség — Politikai jogok — Egyenlő bánásmód — Hatáskörrel való visszaélés — A képviselők függetlensége — Ténybeli tévedés — Arányosság”)
 ---documentbreak--- C2312018HU2120120180516HU0025212222A Törvényszék 2018. május 16-i ítélete – Troszczynski kontra Parlament
   (T-626/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Az európai parlamenti képviselőket megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó szabályzat — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása — A főtitkár hatásköre — Electa una via — A védelemhez való jog — Bizonyítási teher — Indokolási kötelezettség — Politikai jogok — Egyenlő bánásmód — Hatáskörrel való visszaélés — A képviselők függetlensége — Ténybeli tévedés — Arányosság”)”2018/C 231/25Az eljárás nyelve: francia
      Felek

      Felperes: Mylène Troszczynski (Noyon, Franciaország) (képviselők: kezdetben M. Ceccaldi, később F. Wagner ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: G. Corstens és S. Seyr meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Parlament főtitkára által 2016. június 23-án hozott, a felperes részéről parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 56554 euró visszatérítésére vonatkozó határozat és az ehhez kapcsolódó terhelési értesítés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            Mylène Troszczynski a saját költségein felül köteles viselni az Európai Parlament részéről felmerült költségeket, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

      (
         1
      )	HL C 383., 2016.10.17.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702HU01HUINFO_JUDICIAL20180416141632C-262/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-216/15. sz., Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s. kontra Európai Bizottság ügyben 2018. február 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. április 16-án benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2312018HU1420120180416HU0018142163A Törvényszék (második tanács) T-216/15. sz., Dôvera zdravotná poist’ovňa, a.s. kontra Európai Bizottság ügyben 2018. február 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. április 16-án benyújtott fellebbezés
   (C-262/18. P. sz. ügy)2018/C 231/18Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: P.J. Loewenthal és F. Tomat, meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Dôvera zdravotná poist'ovňa a.s., Szlovák Köztársaság, Union zdravotná poist'ovňa a.s.

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

            —

            helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) T-216/15. z., Dôvera kontra Bizottság ügyben 2018. február 5-én hozott ítéletét;

            —

            az ügyet új elbírálás céljából utalja vissza a Törvényszékhez;

            —

            másodlagosan, gyakorolja az Európai Unió Bírósága alapokmányának 61. cikke első bekezdésének második mondatában részére biztosított hatáskört azáltal, hogy az ügyet érdemben eldönti, és

            —

            amennyiben az ügyet visszautalja a Törvényszékhez, a jelen eljárás költségeiről jelenleg ne határozzon, amennyiben pedig az ügyet érdemben eldönti, a Dôvera zdravotná poist’ovňa a.s.-t és az Union zdravotná poist’ovňa a.s.-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A megtámadott ítéletben a Törvényszék megsemmisítette a Szlovák Köztársaság által a Spoločná zdravotná poisťovňa, a. s. (SZP) és a Všeobecná zdravotná poisťovňa, a. s. (VZP) javára végrehajtott SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN) számú intézkedésekről szóló, 2014. október 15-i (EU) 2015/248 bizottsági határozatot (HL 2015. L 41., 25. o.).
   A megtámadott ítélet elleni fellebbezésének alátámasztása érdekében a Bizottság három jogalapot hoz fel.
   Először is, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Törvényszék elmulasztott eleget tenni a Bíróság alapokmányának 36. cikkéből és 53. cikkének (1) bekezdéséből eredő indokolási kötelezettségének. A megtámadott ítéletben a Törvényszék azt állítja, hogy a vitatott határozatot azért semmisítette meg, mert helyt adott a felperes által az elsőfokú eljárásban felhozott második jogalapnak, vagyis annak, amely szerint a Bizottság tévesen jutott arra a következtetésre, amely szerint a szlovák kötelező egészségbiztosítási rendszer túlnyomórészt szolidaritáson alapul. Az e határozat megsemmisítése érdekében ténylegesen alkalmazott jogi mérce ugyanakkor az, amelyet a felperes az első fokon felhozott első jogalapjában javasolt, vagyis az, hogy önmagában a gazdasági jellemzők fennállása gazdasági tevékenységgé alakítja az egészségbiztosítási szolgáltatások nyújtását. Mivel a felperes első és második jogalapja keretében alkalmazandó jogi mércék kölcsönösen kizárják egymást, a Bizottság nincs abban a helyzetben, hogy megérthesse, hogy a Törvényszék milyen alapon semmisítette meg a vitatott határozatot.
   Másodszor, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy tévesen értelmezte az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett vállalkozás fogalmát. A megtámadott ítéletben a Törvényszék helybenhagyta a Bizottság azon következtetését, amely szerint a szlovák kötelező egészségbiztosítási rendszer túlnyomórészt szolidaritáson alapult, valamint azt a magyarázatát, amely szerint e rendszer gazdasági jellemzőit annak biztosítása érdekében vezették be, hogy a szociális és szolidaritási jellegű céljait megvalósítsák. Mindazonáltal a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a Bizottság mérlegelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a biztosítók által a szlovák kötelező egészségbiztosítási rendszer keretében gyakorolt tevékenység nem gazdasági jellegű. A Törvényszék annak megjegyzésével jutott e következtetésre, hogy a biztosítók képesek nyereséget elérni, azt felhasználni és annak egy részét felosztani, továbbá hogy a biztosítók között verseny áll fenn az ügyfelekért és a szolgáltatások minősége szempontjából. Ezt követően megállapította: önmagában az, hogy Szlovákiában nyereségorientált biztosítók is jelen vannak, tovagyűrűző hatás folytán az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett vállalkozásokká alakítja az SZP-t és az VZP-t. Ennek megállapításával a Törvényszék figyelmen kívül hagyta azt az ítélkezési gyakorlatot, amely szerint az olyan egészségbiztosítási rendszer, amely túlnyomórészt szolidaritáson alapul, és amelynek a gazdasági jellemzőit annak érdekében vezették be, hogy biztosított legyen a rendszer folytonossága, valamint az e rendszer alapját képező szociális és szolidaritási célok elérése, nem gazdasági jellegű, vagyis az e rendszer keretében működő egészségbiztosítási szolgáltatók nem vállalkozások.
   Harmadszor, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a Törvényszék elferdítette az elsőfokú eljárásban elé terjesztett bizonyítékot, amikor megállapította, hogy „erőteljes és összetett verseny” áll fenn a szlovákiai egészségbiztosítási szolgáltatók között, miközben az ügy iratanyaga csupán nagyon korlátozott versenyre utalt a térítésmentes nem kötelező ellátások nyújtása terén.


201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180214131422C-118/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-771/15. sz., Hochmann Marketing kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. december 12-én hozott ítélete ellen a Hochmann Marketing GmbH, korábban Bittorrent Marketing GmbH által 2018. február 14-én benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2942018HU1320120180214HU0018132142A Törvényszék (harmadik tanács) T-771/15. sz., Hochmann Marketing kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2017. december 12-én hozott ítélete ellen a Hochmann Marketing GmbH, korábban Bittorrent Marketing GmbH által 2018. február 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-118/18. P. sz. ügy)2018/C 294/18Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Hochmann Marketing GmbH, korábban Bittorrent Marketing GmbH (képviselő: C. Hoppe ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   2018. június 28-i végzésével a Bíróság (kilencedik tanács) megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.


201808030202050072018/C 294/514072018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180621373822C-407/18. sz. ügy: A Višje sodišče v Mariboru (Szlovénia) által 2018. június 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar kontra Addiko Bank d.d.
 ---documentbreak--- C2942018HU3720120180621HU0051372382A Višje sodišče v Mariboru (Szlovénia) által 2018. június 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar kontra Addiko Bank d.d.
   (C-407/18. sz. ügy)2018/C 294/51Az eljárás nyelve: szlovén
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Višje sodišče v Mariboru

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

      Alperes: Addfio Bank d.d.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az európai uniós jog tényleges érvényesülésének elvére figyelemmel, úgy kell-e értelmezni a 93/13/EGK tanácsi irányelvet (
         1
      ), hogy a végrehajtási bíróság a végrehajtási eljárás során a közvetlenül végrehajtható közjegyzői okiratban (végrehajtható okiratban) foglalt tisztességtelen szerződési feltétel miatt köteles hivatalból megtagadni a végrehajtást a jelen ügyhöz hasonló olyan ügyben, amelyben a tagállami eljárásjogi szabályozás nem biztosítja a végrehajtási bíróság számára annak tényleges lehetőségét, hogy a végrehajtást az adós mint fogyasztó által indított megállapítási perben a szerződési feltétel tisztességtelen jellegére vonatkozó jogerős érdemi határozat meghozataláig (az adós kérelmére vagy hivatalból) megszakítsa vagy felfüggessze?
   (
         1
      )	A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993 L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


201808030252049692018/C 294/075642016CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806286611C-564/16. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. június 28-i ítélete – az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) kontra Puma SE (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – 207/2009/EK rendelet – A 8. cikk (5) bekezdése – 76. cikk – Felszólalási eljárás – Viszonylagos kizáró okok – 2868/95/EK rendelet – 19. szabály – Az 50. szabály (1) bekezdése – Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) által hozott, a korábbi védjegy jóhírnevét elismerő korábbi határozatok létezése – A megfelelő ügyintézés elve – E határozatoknak a későbbi felszólalási eljárásokban való figyelembevétele – Indokolási kötelezettség – Az EUIPO fellebbezési tanácsainak eljárásjogi kötelezettségei)
 ---documentbreak--- C2942018HU610120180628HU00076161A Bíróság (második tanács) 2018. június 28-i ítélete – az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) kontra Puma SE
   (C-564/16. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (5) bekezdése — 76. cikk — Felszólalási eljárás — Viszonylagos kizáró okok — 2868/95/EK rendelet — 19. szabály — Az 50. szabály (1) bekezdése — Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) által hozott, a korábbi védjegy jóhírnevét elismerő korábbi határozatok létezése — A megfelelő ügyintézés elve — E határozatoknak a későbbi felszólalási eljárásokban való figyelembevétele — Indokolási kötelezettség — Az EUIPO fellebbezési tanácsainak eljárásjogi kötelezettségei)”2018/C 294/07Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Botis és D. Hanf meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Puma SE (képviselő: P. González-Bueno Catalán de Ocón abogado)

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

            2)

            A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 86., 2017.3.20.


201808030052049982018/C 294/293562018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180531222211C-356/18. sz. ügy: A Landesgericht Salzburg (Németország) által 2018. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Christian Gmoser kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018HU2210120180531HU0029221221A Landesgericht Salzburg (Németország) által 2018. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Christian Gmoser kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (C-356/18. sz. ügy)2018/C 294/29Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landesgericht Salzburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Christian Gmoser

      Alperes: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            Úgy kell-e értelmezni a 90/619/EGK irányelvnek (második életbiztosítási irányelv) (
                  1
               ) a 92/96/EGK irányelv (
                  2
               ) 31. cikkével összefüggésben értelmezett, a 92/96/EGK irányelvvel (harmadik életbiztosítási irányelv) módosított 15. cikkének (1) bekezdését, hogy az elállás lehetőségéről szóló tájékoztatásnak arra való hivatkozást is kell tartalmaznia, hogy az elállás nem igényel meghatározott alakiságot?

            2)

            Be lehet-e jelenteni az elállást az elállási jogról való hibás tájékoztatás miatt még az életbiztosítási szerződésnek a biztosított általi felmondás (és visszavásárlás) következtében történő megszűnését követően is?

      (
         1
      )	A közvetlen életbiztosítási tevékenységekre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról, a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő rendelkezések megállapításáról, valamint a 79/267/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 8-i 90/619/EGK tanácsi irányelv [nem hivatalos fordítás], HL 1990. L 330., 50. o.

   (
         2
      )	A közvetlen életbiztosítási tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 79/267/EGK, illetve a 90/619/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv (harmadik életbiztosítási irányelv) [nem hivatalos fordítás], HL 1992. L 360., 1. o.


201808030692050792018/C 294/604022017TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180703454622T-402/17. és T-403/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 3-i ítélete – Vienna International Hotelmanagement kontra EUIPO (Vienna House és VIENNA HOUSE) („Európai uniós védjegy – A Vienna House európai uniós szóvédjegy és a VIENNA HOUSE európai uniós ábrás védjegy bejelentései – Feltétlen kizáró ok – Leíró jelleg – Megkülönböztető képesség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja]”)
 ---documentbreak--- C2942018HU4520120180703HU0060452462A Törvényszék 2018. július 3-i ítélete – Vienna International Hotelmanagement kontra EUIPO (Vienna House és VIENNA HOUSE)
   (T-402/17. és T-403/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — A Vienna House európai uniós szóvédjegy és a VIENNA HOUSE európai uniós ábrás védjegy bejelentései — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja]”)”2018/C 294/60Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Vienna International Hotelmanagement AG (Bécs, Ausztria) (képviselő: E. Zrzavy ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Vienna House szómegjelölés, illetve a VIENNA HOUSE ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmekkel kapcsolatban 2017. április 25-én hozott határozatai (R 333/2016-4. és R 332/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott két kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a T-402/17. és a T-403/17. sz. ügyeket a jelen ítélet meghozatala céljából egyesíti.

            2)

            A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

            3)

            A Törvényszék a Vienna International Hotelmanagement AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 277., 2017.8.21.


201808030752050992018/C 294/764132018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180704616111T-413/18. sz. ügy: 2018. július 4-én benyújtott kereset – Portigon kontra ESZT
 ---documentbreak--- C2942018HU6110120180704HU00766116112018. július 4-én benyújtott kereset – Portigon kontra ESZT
   (T-413/18. sz. ügy)2018/C 294/76Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Portigon AG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: D. Bliesener és V. Jungkind)

      Alperes: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az alperesnek az Egységes Szanálási Alaphoz való 2018. évi előzetes hozzájárulás meghatározásáról szóló, 2018. április 12-i határozatát (Az.: SRB/ES/SRF/2018/03) a felperest érintő részében;

            —

            az alperest kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik, amely jogalapok lényegüket tekintve megegyeznek vagy hasonlóak a T-420/17, Portigon kontra ESZT ügyben (
         1
      ) felhozott jogalapokkal.
   (
         1
      )	HL 2017. C 277., 56. o.


201808030632050822018/C 294/774152018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180704626321T-415/18. sz. ügy: 2018. július 4-én benyújtott kereset – Silgan Closures és Silgan Holdings kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2942018HU6210120180704HU00776216322018. július 4-én benyújtott kereset – Silgan Closures és Silgan Holdings kontra Bizottság
   (T-415/18. sz. ügy)2018/C 294/77Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperesek: Silgan Closures GmbH (München, Németország) és Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Egyesült Államok) (képviselők: D. Seeliger, Y. Gürer, R. Grafunder és V. Weiss ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék

            —

            semmisítse a helyszíni vizsgálatot elrendelő 2018. április 6-i, 2018. április 24-én közölt C(2018) 2173 final határozatot;

            —

            semmisítse meg az e jogellenes határozat alapján lefolytatott helyszíni vizsgálat alapján megtett összes intézkedést;

            —

            különösen, a Bizottság jövőbeli határozatának a Törvényszék általi megsemmisítésének terhe mellett kötelezze a Bizottságot arra, hogy szolgáltassa vissza az iratok összes olyan másolatát, amelyeket a helyszíni vizsgálat során készített és magával vitt; valamint

            —

            a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következő jogalapokra hivatkoznak:

            1.

            A védelemhez való alapvető jogok és eljárási alapelvek megsértése
            Az első jogalap keretében a felperesek különösen azt kifogásolják, hogy a Bundeskartellamt (a német szövetségi versenyhatóság) olyan információkat továbbított a Bizottságnak, amelyeket a felperesek a 2014 óta folyamatban lévő nemzeti eljárás során, együttműködés keretében bocsátottak a Bundeskartellamt rendelkezésére, és amelyeket ezért az 1/2003/EK tanácsi rendelet (
                  1
               ) 12. cikke szerinti információcsere során nem lehetett volna továbbadni.

            2.

            A helyszíni vizsgálatot elrendelő határozat téves indokolása, valamint a helyszíni vizsgálat tárgyának észszerűtlenül tág és elvont meghatározása („fishing expedition”), továbbá az, hogy nem volt elegendő valószínűsítő körülmény

            3.

            Az arányosság elvének megsértése
            Ezzel összefüggésben a felperesek előadják, hogy a helyszíni vizsgálatnak a Bundeskartellamt által folytatott vizsgálat és az e hatóság előtti eljárás állása alapján történő elrendelése nem volt sem szükséges, sem pedig az elérni kívánt célra alkalmas.

            4.

            Hatáskörrel való visszaélés
            A negyedik jogalap keretében a felperesek azt állítják, hogy a helyszíni vizsgálat elrendelése az ügytől idegen megfontolásokon alapul. A célokkal ellentétes olyan együttműködésről van szó a Bundeskartellamt és a Bizottság között, amely arra irányul, hogy lehetővé tegye a vállalkozásoknak a Bizottság általi olyan szankcionálását, amelyre a nemzeti szinten fennálló joghézag folytán nem kerülhetett volna sor.

            5.

            A Bizottság hatáskörének hiánya és a szubszidiaritás elvének megsértése
            Ezzel összefüggésben a felperesek azt állítják, hogy nem egyértelmű, hogy a Bundeskartellamt ne lett volna megfelelő helyzetben ahhoz, hogy az előtte folyamatban lévő eljárást szabályszerűen végig lefolytassa, és nem világos az sem, hogy az eljárást a terjedelme és a hatásai folytán miért lehetett volna egy ennyire előrehaladott szakaszban uniós szinten jobban lefolytatni.

      (
         1
      )	A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003., L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


201808030242050482018/C 294/303572018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180531232311C-357/18. sz. ügy: A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2018. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bettina Plackner kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018HU2310120180531HU0030231231A Landesgericht Salzburg (Ausztria) által 2018. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bettina Plackner kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (C-357/18. sz. ügy)2018/C 294/30Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landesgericht Salzburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bettina Plackner

      Alperes: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni 90/619/EGK irányelvnek (
         1
      ) (második életbiztosítási irányelv) a 92/96/EGK irányelv (
         2
      ) 31. cikkével összefüggésben értelmezett, a 92/96/EGK irányelvvel (harmadik életbiztosítási irányelv) módosított 15. cikkének (1) bekezdését, hogy az elállás lehetőségéről szóló tájékoztatásnak arra való hivatkozást is kell tartalmaznia, hogy az elállás nem igényel meghatározott alakiságot?
   (
         1
      )	A közvetlen életbiztosítási tevékenységekre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról, a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő rendelkezések megállapításáról, valamint a 79/267/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 8-i 90/619/EGK tanácsi irányelv [nem hivatalos fordítás], HL 1990. L 330., 50. o.

   (
         2
      )	A közvetlen életbiztosítási tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 79/267/EGK, illetve a 90/619/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv (harmadik életbiztosítási irányelv) [nem hivatalos fordítás], HL 1992. L 360., 1. o.


201808030162050392018/C 294/443872018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180612323211C-387/18. sz. ügy: A Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lengyelország) által 2018. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Delfarma Sp. z o.o. kontra Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
 ---documentbreak--- C2942018HU3210120180612HU0044321321A Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Lengyelország) által 2018. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Delfarma Sp. z o.o. kontra Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
   (C-387/18. sz. ügy)2018/C 294/44Az eljárás nyelve: lengyel
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Delfarma Sp. z o.o.

      Alperes: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e az uniós joggal, különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés 34. és 36. cikkével az a nemzeti szabályozás, amely szerint a párhuzamos importból származó gyógyszerek valamely tagállamban történő forgalomba hozatalának engedélyezése megtagadható kizárólag azon az alapon, hogy a párhuzamos import tárgyát képező gyógyszert az exportáló tagállamban generikus gyógyszerként, azaz összegző dokumentáció alapján engedélyezték, míg a behozatal szerinti tagállamban e gyógyszer referencia-gyógyszerként, azaz teljes dokumentáció alapján kapott forgalomba hozatali engedélyt, ennélfogva az engedélyezés megtagadására a két készítmény alapvető terápiás egyenértékűségének vizsgálata nélkül, valamint úgy kerül sor, hogy a nemzeti hatóság – bár van rá lehetősége – a dokumentáció átadása ügyében nem keresi meg az exportáló állam illetékes hatóságát?


201808030432049872018/C 294/313592018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180601232422C-359/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-80/16. sz., Shire Pharmaceuticals Ireland kontra EMA ügyben 2018. március 22-én hozott ítélete ellen az Európai Gyógyszerügynökség által 2018. június 1-jén benyújtott fellebbezés
 ---documentbreak--- C2942018HU2320120180601HU0031232242A Törvényszék (hetedik tanács) T-80/16. sz., Shire Pharmaceuticals Ireland kontra EMA ügyben 2018. március 22-én hozott ítélete ellen az Európai Gyógyszerügynökség által 2018. június 1-jén benyújtott fellebbezés
   (C-359/18. P. sz. ügy)2018/C 294/31Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Európai Gyógyszerügynökség (képviselők: S. Marino, A. Spins, S. Drosos, T. Jabłoński meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   Az EMA azt kéri, hogy a Bíróság

            —

            adjon helyt az EMA fellebbezésének, és helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-80/16. sz. ügyben hozott ítéletet;

            —

            a megsemmisítés iránti keresetet mint megalapozatlant utasítsa el; és

            —

            az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az eljárások (köztük a Törvényszék előtti eljárás) költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az EMA két fellebbezési jogalapra hivatkozik

            1)

            Az első fellebbezési jogalap két részre tagolódik. Ezen első fellebbezési jogalap első részében az EMA előadja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott ítélet 50. pontjában megállapította, hogy a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendelet (
                  1
               ) 5. cikkének (1) bekezdését az 5. cikk (2) bekezdésétől függetlenül kell értelmezni. Ez az értelmezés sérti az 5. cikk (1) bekezdését, mivel aláássa a rendelkezés hatékony érvényesülését.
            Az első fellebbezési jogalap második részében az EMA előadja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott ítélet 64. pontjában megállapította, hogy az EMA-nak a gyógyszer fogalmára kell támaszkodnia akkor, amikor az 5. cikk (1) bekezdése alkalmazásában megállapítja, hogy a ritka betegségek gyógyszerévé minősítés iránti kérelem és egy forgalombahozatali engedély iránt, korábban benyújtott kérelem között átfedés van-e.

            2)

            A második fellebbezési jogalap keretében az EMA azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a gyógyszer 2001/83/EK irányelv (
                  2
               ) 1. cikkének 2. pontjában meghatározott fogalmát, amikor megállapította, hogy két termék esetében a segédanyagok és beadási módok közötti különbség ezt a két terméket különbözővé teszi a ritka betegségek gyógyszereiről szóló rendelet 5. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában.

      (
         1
      )	A ritka betegségek gyógyszereiről szóló, 1999. december 16-i 141/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2000. L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 21. o.)
   (
         2
      )	Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; helyesbítések: HL 2006. L 235., 24. o.; HL 2014. L 239., 81. o.)


201808030812050762018/C 294/784212018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180710636311T-421/18. sz. ügy: 2018. július 10-én benyújtott kereset – Bauer Radio kontra EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
 ---documentbreak--- C2942018HU6310120180710HU00786316312018. július 10-én benyújtott kereset – Bauer Radio kontra EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
   (T-421/18. sz. ügy)2018/C 294/78A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Egyesült Királyság) (képviselő: G. Messenger Barrister)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Simon Weinstein (Bécs, Ausztria)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: a MUSIKISS európai uniós szóvédjegy bejelentése – 12 317 616. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. március 14-én hozott határozata (R 510/2017-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeik és a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalap

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


201808030822050902018/C 294/623412018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180531474821T-341/18. sz. ügy: 2018. május 31-én benyújtott kereset – NEC Corporation kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2942018HU4710120180531HU00624714822018. május 31-én benyújtott kereset – NEC Corporation kontra Bizottság
   (T-341/18. sz. ügy)2018/C 294/62Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: NEC Corporation (Tokió, Japán) (képviselők: R. Bachour solicitor, O. Brouwer és A. Pliego Selie ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke szerinti eljárásban (AT.40136 – „kondenzátorok” ügy) 2018. március 21-én hozott C(2018) 1768 final bizottsági határozatot azon részében, amely azt állapítja meg, hogy a felperes megsértette az EUMSZ 101. cikket, illetve az EGT-Megállapodás 53. cikkét,

            —

            másodlagosan, semmisítse meg a megtámadott határozatot a felperesre bírságot kiszabó részében, és/vagy

            —

            harmadlagosan, korlátlan felülvizsgálati jogkörében eljárva módosítsa a bírság összegét – az 1. és 2. érv fényében – oly módon, hogy az megfeleljen a jogszabályoknak, a bírság növelését indokoló visszaesés mint súlyosító körülmény jogintézménye céljának, valamint hogy az arányos legyen, és

            —

            a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az arra alapított első jogalap, hogy a megtámadott határozat nyilvánvalóan téves jogalkalmazáson és mérlegelésen alapul, és nem tartalmaz indokolást a NEC Corporationnel szembeni bírságkiszabás során a visszaesés mint súlyosító körülmény figyelembevételére vonatkozóan, valamint hogy a NEC Corporationnel szemben kiszabott bírság sérti az arányosság elvét.

            2.

            Az arra alapított második jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti a felperes védelemhez való jogát, amennyiben azt sugallja az 1. cikkben, hogy a felperes maga is részt vett a megállapított jogsértésben, holott ez nem szerepelt a kifogásközlésben, még utalásként sem. Továbbá ez a megállapítás mind jogi, mind pedig ténybeli szempontból nem helytálló, és ellentmondásos megállapítást, illetve indokolást tartalmaz, mivel állítólag elismeri, hogy a NEC Corporationnek nem volt tudomása a jogsértésről (amit irrelevánsnak minősít), ugyanakkor azonban kifejezetten megállapítja a NEC Corporation mint anyavállalat felelősségét amiatt, hogy (állítólagosan) a Tokin Corporation bizonyos ideig az irányítása alatt állt.

            3.

            Az arra alapított harmadik jogalap, hogy a Tokin Corporationnel szemben kiszabott bírság alapösszegét nem ugyanolyan mértékben csökkentette, mint a NEC Corporationnel szemben kiszabott bírság alapösszegét, továbbá az eladások átlagát kellett volna figyelembe vennie a bírságkiszabás során, nem pedig a megállapított jogsértés utolsó évében megvalósított, nem reprezentatív eladásokat. Ezek a hiányosságok a bírság téves kiszámításához és/vagy aránytalan bírság kiszabásához vezettek (továbbá az indokolási kötelezettség elmulasztásához, amennyiben az első mondat vonatkozásában a megtámadott határozat nem indokolja, hogy miért nem ugyanolyan mértékben csökkentette a NEC Corporationnel szemben kiszabott bírság alapösszegét).


201808030422049862018/C 294/323642018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180604242411C-364/18. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2018. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eni SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze
 ---documentbreak--- C2942018HU2410120180604HU0032241241A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2018. június 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eni SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (C-364/18. sz. ügy)2018/C 294/32Az eljárás nyelve: olasz
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo per la Lombardia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Eni SpA

      Alperes: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a 94/22/EGK irányelv (
         1
      ) 6. cikkének (1) bekezdésében és hatodik preambulumbekezdésében foglalt rendelkezésekkel az olyan nemzeti szabályozás, és különösen az 1996. évi 625. sz. decreto legislativo 19. cikkének (5-bis) bekezdése, amely a Consiglio di Stato által a 290/2018. sz. ítéletében adott értelmezés alapján lehetővé teszi, hogy a bányajáradékok megfizetésénél a kőolaj és az egyéb tüzelőanyagok árán alapuló QE mutatót írják elő a gáz rövid távú piaci árához igazodó Pfor mutató helyett?
   (
         1
      )	A szénhidrogének kutatására, feltárására és kitermelésére vonatkozó engedélyek megadásának és felhasználásának feltételeiről szóló, 1994. május 30-i 94/22/EGK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1994 L 164., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 2. kötet 262. o.)


201808030772050862018/C 294/794232018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180706646411T-423/18. sz. ügy: 2018. július 6-án benyújtott kereset – Fissler kontra EUIPO (vita)
 ---documentbreak--- C2942018HU6410120180706HU00796416412018. július 6-án benyújtott kereset – Fissler kontra EUIPO (vita)
   (T-423/18. sz. ügy)2018/C 294/79Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Németország) (képviselő: G. Hasselblatt és K. Middelhoff ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: vita európai uniós szóvédjegy – 15 857 188. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. március 28-án hozott határozata (R 1326/2017-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

            —

            az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


201808030452050172018/C 294/086352016CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806287711C-635/16. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2018. június 28-i ítélete – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – A kereset tárgyának meghatározása – Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből (CEF) nyújtandó pénzügyi támogatás – A közlekedési ágazat 2014 – 2020 közötti programja – Ajánlattételi felhívás – Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökség (INEA) – A fellebbezőt pályázata elutasításáról tájékoztató elektronikus levél – A kiválasztott pályázatok listáját felállító utólagos európai bizottsági határozat – Hatékony bírói jogvédelem)
 ---documentbreak--- C2942018HU710120180628HU00087171A Bíróság (tizedik tanács) 2018. június 28-i ítélete – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV kontra Európai Bizottság
   (C-635/16. P. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Fellebbezés — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — A kereset tárgyának meghatározása — Az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből (CEF) nyújtandó pénzügyi támogatás — A közlekedési ágazat 2014 – 2020 közötti programja — Ajánlattételi felhívás — Innovációs és Hálózati Projektek Végrehajtó Ügynökség (INEA) — A fellebbezőt pályázata elutasításáról tájékoztató elektronikus levél — A kiválasztott pályázatok listáját felállító utólagos európai bizottsági határozat — Hatékony bírói jogvédelem)”2018/C 294/08Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Fellebbező: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (képviselő: Y. de Vries, advocaat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Samnadda és J. Hottiaux meghatalmazottak)

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2016. október 11-i Spliethoff’s Bevrachtingskantoor kontra Bizottság végzését (T-564/15, nem tették közzé, EU:T:2014:611) hatályon kívül helyezi.

            2)

            A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

            3)

            A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (
         1
      )	HL C 70., 2017.3.6.


201808030672050962018/C 294/633422018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180530484921T-342/18. sz. ügy: 2018. május 30-án benyújtott kereset – Nichicon Corporation kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2942018HU4810120180530HU00634814922018. május 30-án benyújtott kereset – Nichicon Corporation kontra Bizottság
   (T-342/18. sz. ügy)2018/C 294/63Az eljárás nyelve: angol
      Parties

      Felperes: Nichicon Corporation (Kiotó, Japán) (képviselők: A. Ablasser-Neuhuber, F. Neumayr, G. Fussenegger és H. Kühnert ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            teljes egészében semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.40136 – „kondenzátorok” ügy) 2018. március 21-én hozott C(2018) 1768 final bizottsági határozatot, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

            —

            másodlagosan, részben semmisítse meg:

                     a.

                     a megtámadott határozat 1. cikkének f) pontját, amely megállapítja, hogy a felperes az elektrolit-kondenzátoroknak az egész EGT-t lefedő ágazatában részt vett az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének egységes és folyamatos megsértésében, amely olyan megállapodásokból és/vagy összehangolt magatartásokból állt, amelyek célja az árazási magatartás 1998. június 26-tól2010. május 31-ig történő koordinációja volt;

                     b.

                     a megtámadott határozat 2. cikkének i) pontját, amely a felperessel szemben 72901000 euró összegű bírságot szab ki, továbbá

            —

            az EUMSZ 261. cikk és az 1/2003/EK tanácsi rendelet (
                  1
               ) 31. cikke értelmében csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírságot;

            —

            mindenesetre a bírság összege tekintetében változtassa meg a Bizottság indokolását, az EUMSZ 261. cikk és az 1/2003/EK tanácsi rendelet 31. cikke értelmében pedig csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírságot, valamint

            —

            a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. cikke alapján a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

            1.

            Első jogalap: a tényállás megállapításának hibái
            A tényállás megállapításának állítólagos hibái különösen három szerződéses időszakra vonatkoznak. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévesen tett olyan ténybeli megállapításokat, amelyek nincsenek kellően alátámasztva. Következésképpen a Bizottság tévesen állapította meg az EUMSZ 101. cikk megsértését.

            2.

            Második jogalap: az egységes és folyamatos jogsértésnek minősítéssel, valamint a felperes részvételért való felelősségének megállapításával kapcsolatos téves jogalkalmazás
            A második jogalap olyan állítólagos hibákra vonatkozik, amelyeket a Bizottság mind az egységes és folyamatos jogsértésként azonosított kapcsolatfelvételek minősítése, mind pedig a felperes ilyen jogsértésért fennálló felelőssége kapcsán elkövetett. Először is, a Bizottság elmulasztotta a jogilag megkövetelt módon alátámasztani az egységes és folyamatos jogsértés terjedelmét. Másodszor, a Bizottság tévesen állapította meg a felperes olyan kapcsolatfelvételekért való felelősségét, amelyekben az nem vett részt. Harmadszor, a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a jogsértés 2003. november 7. előtt megszakítás nélkül folytatódott. Negyedszer, a Bizottság tévedett, amikor a felperest egy egységes és folyamatos jogsértésben való, 2008. november 10. utáni folyamatos részvételért nyilvánította felelősnek. Következésképpen a Bizottság a felperessel szemben elévülés folytán nem szabhatott volna ki bírságot. Ötödször, a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a felperesnek az egységes és folyamatos jogsértésben való részvétele a kifejezett elhatárolódása ellenére is folytatódott.

            3.

            Harmadik jogalap: joghatóság hiánya.

            4.

            Negyedik jogalap: nyilvánvaló mérlegelési hiba a bírság megállapítása során
            Negyedik jogalapjában a felperes a bírság megállapítását érintő állítólagos nyilvánvaló mérlegelési hibákra hivatkozik. Először is, a Bizottság megsértette az arányosság elvét és a bírságkiszabási iránymutatását, amikor a bírság számításának alapjaként tévesen az EGT-n belüli eladások teljes értékét figyelembe vette. Másodszor és harmadszor, a Bizottság azáltal, hogy tévesen határozta meg mind a súly címén alkalmazott szorzót, mind pedig a kiegészítő összeget, megsértette az arányosság elvét, az indokolási kötelezettséget, valamint a ne bis in idem elvét. Negyedszer, a Bizottság megsértette az arányosság elvét, az indokolási kötelezettséget és az egyenlő bánásmód elvét, amikor a bírságban állítólag elmulasztotta megfelelően kifejezésre juttatni a felperes korlátozott részvételét. A Bizottság továbbá megsértette az arányosság elvét és a bírságkiszabási iránymutatást, amikor nem vette figyelembe enyhítő körülményként a felperes gondatlanságát – ha egyáltalán tanúsított ilyet –, továbbá a felperes lényegesen korlátozott szerepét és versenyszerű magatartását.

            5.

            Ötödik jogalap: lényeges eljárási szabályok megsértése
            Az ötödik jogalap arra vonatkozik, hogy a Bizottság állítólag az EUMSZ 263. cikk értelmében vett lényeges eljárási szabályokat sértett, amikor elmulasztott kiegészítő kifogásközlést intézni a Nichiconhoz, továbbá amikor túl rövid időt biztosított neki a védekezéshez.

      (
         1
      )	A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003., L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


201808030272049782018/C 294/453892018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180613323322C-389/18. sz. ügy: A tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2018. június 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Brussels Securities SA kontra État belge
 ---documentbreak--- C2942018HU3220120180613HU0045322332A tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgium) által 2018. június 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Brussels Securities SA kontra État belge
   (C-389/18. sz. ügy)2018/C 294/45Az eljárás nyelve: francia
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Brussels Securities SA

      Alperes: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A különböző tagállamok anya és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (
         1
      ) 4. cikkét (amelyet 2012. január 18-tól a különböző tagállamok anya-és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 2011. november 30-i 2011/96/EU tanácsi irányelv (
         2
      ) váltott fel), az egyéb közösségi jogi forrásokkal együtt,
   úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely nemzeti hatóság olyan szabályozása, mint a jövedelemadóról szóló 1992. évi törvénynek és a jövedelemadóról szóló 1992. évi törvény végrehajtásáról szóló királyi rendeletnek a 2011. adóévre alkalmazandó szövege,
   amely olyan mentesítési rendszert választott, amely szerint (tartózkodva az anyavállalat részére a leányvállalatában fennálló részesedésére tekintettel felosztott nyereség adóztatásától), a leányvállalat által kifizetett osztalékot először bele kell számítani az anyavállalat adóalapjába, majd ezen osztalék 95 %-át – véglegesen adózott jövedelem címen – kell levonni az adóalapból,
   és amely az anyavállalat társasági adóalapjának kiszámítása érdekében a következőkben felsoroltak együttes alkalmazása miatt: a véglegesen adózott jövedelem levonásának e belga rendszere, és (1) az e szabályozás által előírt, adójogi előnyt teremtő, egyéb levonásra vonatkozó szabályok (kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás), (2) a korábbi megtérítendő veszteség levonásához való jog, (3) amennyiben az egy adóévre vonatkozó adóköteles nyereség összegét meghaladja a következő adóévekre történő átvitelhez való jog, a véglegesen adózott jövedelemtöbbletnek, a kockázati tőkéhez kapcsolódó levonásnak, valamint a korábbi megtérítendő veszteség megfizetésének a beszámítása, továbbá (4) azon beszámítási rend, amely azt írja elő, hogy a következő adóévekre vonatkozó beszámítás az adóköteles nyereség – így először is az átvitt véglegesen adózott jövedelem, majd az átvitt kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás (amelynek átvitele a „következő hét adózási időszakra” korlátozódik), ezt követően a korábbi megtérítendő veszteség megfizetése – kimerüléséig tart,
   a leányvállalattól kapott osztalék egészének vagy részének összegére csökkenti azon veszteséget, amelyet az anyavállalat levonhatott volna, ha az osztalékot a nyereségből egyszerűen azon adóévben vonták volna le, amelyben azt felosztották (amellyel ezen adóévben az adóköteles eredmény csökken, és adott esetben az átvihető adójogi veszteség nő), ahelyett, hogy azt az elégtelen mértékű nyereség esetében e nyereséghez számítanák, majd a mentesítésben részesítését és a mentesített összeg átvitelét írnák elő,
   azaz az anyavállalat korábbi megtérítendő veszteségének fizetésére csökkenti azokban az adóévekben, amelyek egy olyan adóévet követnek, amikor a véglegesen adózott jövedelem, a kockázati tőkéhez kapcsolódó levonás, és a korábbi megtérítendő veszteség megfizetése meghaladja az adóköteles nyereség összegét?
   (
         1
      )	HL 1990. L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.
   (
         2
      )	HL 2011. L 345., 8. o.


201808030062050292018/C 294/0922017CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806287822C-2/17. sz. ügy: A Bíróság (tízedik tanács) 2018. június 28-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Galicia [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto Nacional de la Seguridad Social kontra Jesús Crespo Rey (Előzetes döntéshozatal – Az egyrészről az Európai Közösség és annak tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodás – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – 883/2004/EK rendelet – A XI. melléklet „Spanyolország” szakaszának 2. pontja – Öregségi nyugdíj – Számítási mód – Elméleti összeg – Figyelembe veendő járulékalap – Külön megállapodás – A járulékalap megválasztása – A munkavállalót a legalacsonyabb járulékalap szerinti járulékfizetésre kötelező nemzeti szabályozás)
 ---documentbreak--- C2942018HU720120180628HU00097282A Bíróság (tízedik tanács) 2018. június 28-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Galicia [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto Nacional de la Seguridad Social kontra Jesús Crespo Rey
   (C-2/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Az egyrészről az Európai Közösség és annak tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodás — Migráns munkavállalók szociális biztonsága — 883/2004/EK rendelet — A XI. melléklet „Spanyolország” szakaszának 2. pontja — Öregségi nyugdíj — Számítási mód — Elméleti összeg — Figyelembe veendő járulékalap — Külön megállapodás — A járulékalap megválasztása — A munkavállalót a legalacsonyabb járulékalap szerinti járulékfizetésre kötelező nemzeti szabályozás)”2018/C 294/09Az eljárás nyelve: spanyol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Alperes: Jesús Crespo Rey

      Az eljárásban részt vesz: Tesorería General de la Seguridad Social

      Rendelkező rész

   Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló, 1999. június 21-én Luxembourgban aláírt megállapodást úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely tagállam olyan nemzeti szabályozása, mint amilyen az alapeljárásban szerepel, amely a szóban forgó tagállam társadalombiztosításával külön megállapodást kötő migráns munkavállalót arra kötelezi, hogy a legalacsonyabb járulékalap szerint fizessen járulékot, olyan módon, hogy a nyugdíja elméleti összegének kiszámítása során az említett tagállam illetékes intézménye az ezen megállapodás által lefedett időszakot az ugyanezen tagállamban szerzett időszakkal egyenértékűnek tekinti, és e számítás szempontjából csak az említett megállapodás alapján fizetett járulékokat veszi figyelembe, noha e munkavállaló – mielőtt élt volna a szabad mozgáshoz való jogával – a szóban forgó tagállamban a legalacsonyabb járulékalapot meghaladó mértékű járulékalapok szerint fizetett járulékot, míg az olyan, belföldi munkavállalónak, aki nem élt a szabad mozgáshoz való jogával, és ilyen megállapodást köt, lehetősége van a legalacsonyabb járulékalapot meghaladó mértékű járulékalapok szerint járulékot fizetni.
   (
         1
      )	HL C 104., 2017.4.3.


201808030152050062018/C 294/463972018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180615333421C-397/18. sz. ügy: A Juzgado de lo Social de Barcelona (Spanyolország) által 2018. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ana María Páez Juárez kontra Nobel Plastiques Ibérica, S.A.
 ---documentbreak--- C2942018HU3310120180615HU0046331342A Juzgado de lo Social de Barcelona (Spanyolország) által 2018. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ana María Páez Juárez kontra Nobel Plastiques Ibérica, S.A.
   (C-397/18. sz. ügy)2018/C 294/46Az eljárás nyelve: spanyol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ana María Páez Juárez

      Alperes: Nobel Plastiques Ibérica S.A.

      Az eljárásban részt vevő többi fél: Fondo de Garantía Salarial (FOGASA) és Ministerio Fiscal (ügyészség)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

            1)

            A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (
                  1
               ) alkalmazása szempontjából fogyatékos személyeknek kell-e tekinteni – ahogyan azt az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmezi – azon munkavállalókat, akiket meghatározott kockázatok szempontjából különösen érzékenynek minősítenek, amikor saját személyes jellemzőik vagy ismert egészségi állapotuk miatt különösen érzékenyek a munkából fakadó kockázatokkal szemben, és ezen oknál fogva nem tudnak betölteni bizonyos munkaköröket, mivel az vélhetően kockázatot jelentene a saját egészségükre vagy más személyek egészségére nézve?
            Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén jelen bíróság a következő kérdéseket terjeszti elő:

            2)

            Közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében az a döntés, amely szerint gazdasági, technikai, szervezeti és termelési okokból felmondanak egy munkavállalónak, ha ez a személy elismert fogyatékossággal rendelkezik, mivel egészségügyi problémái miatt bizonyos munkakörök betöltéséhez különösen érzékenynek minősül, és ezért nehézséget okoz számára a termelékenység azon elvárt szintjének teljesítése, amely ahhoz szükséges, hogy ne mondjanak fel neki?

            3)

            Közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében az a döntés, amely szerint gazdasági, technikai, szervezeti és termelési okokból elbocsátanak egy munkavállalót, ha ez a személy fogyatékosnak minősül, mivel egészségügyi problémái miatt bizonyos munkakörök betöltéséhez különösen érzékenynek minősül, és e döntést, más irányadó szempontok mellett többek között a munkakörök mindegyikének betöltéséhez szükséges polivalencia szempontja alapján hozzák meg, értve ezalatt azokat a képességeket/készségeket is, amelyekkel a fogyatékos személy nem rendelkezik?

            4)

            Közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a 2000/78 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében az a döntés, amely szerint gazdasági, technikai, szervezeti és termelési okokból felmondanak egy munkavállalónak, ha e személy elismert fogyatékossággal rendelkezik, és így bizonyos munkakörök betöltéséhez különösen érzékenynek minősül azon egészségügyi problémái miatt, amelyek a felmondást megelőzően hosszú időtartamú távolléteket, illetve betegszabadságokat eredményeztek, és a döntést más irányadó szempontok mellett e munkavállaló távolléteire alapítják?

      (
         1
      )	HL 2000., L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


201808030762050752018/C 294/643432018TC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180603505011T-343/18. sz. ügy: 2018. június 3-án benyújtott kereset – Tokin Corporation kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2942018HU5010120180603HU00645015012018. június 3-án benyújtott kereset – Tokin Corporation kontra Bizottság
   (T-343/18. sz. ügy)2018/C 294/64Az eljárás nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Tokin Corporation (Szendai, Japán) (képviselők: C. Thomas, T. Yuen és M. Perez ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg a 2018. március 21-i C(2018) 1768 bizottsági határozat 2. cikkének f) pontját, amennyiben az 5036000 EUR bírságot szab ki a NEC Corporation-nel egyetemlegesen a TOKIN Corporation-re;

            —

            csökkentse az ezen határozat 2. cikkének f) pontjában a NEC Corporation-nel egyetemlegesen a TOKIN Corporation-re kiszabott bírság összegét;

            —

            semmisítse meg ezen határozat 2. cikkének g) pontját, amennyiben az 8814000 EUR bírságot szab ki a TOKIN Corporation-nel szemben;

            —

            csökkentse az ezen határozat 2. cikkének g) pontjában a TOKIN Corporation-nel szemben kiszabott bírság összegét; és

            —

            a Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

            1.

            Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az 1/2003 rendelet (
                  1
               ) 23. cikkének (3) bekezdését, valamint az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy a 2011/12-es üzleti évre hivatkozott az eladások értékének meghatározására vonatkozó referencia-időszakként.

            2.

            A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az 1/2003 rendelet 23. cikkének (3) bekezdését, valamint a személyes felelősség elvét azzal, hogy az enyhítő körülmények esetén érvényes csökkentést alkalmazta a bírság alapösszegére, ahelyett hogy csökkentette volna az alapösszeg kiszámításához használt, a jogsértés súlya alapján meghatározott százalékos értéket a jogsértés olyan tényezőjét illetően, amelynek tekintetében a felperes felelősnek tekintették.

      (
         1
      )	A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


201808030142050442018/C 294/473982018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180615343521C-398/18. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2018. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonio Bocero Torrico kontra Instituto Nacional de la Seguridad Social és Tesorería General de la Seguridad Social
 ---documentbreak--- C2942018HU3410120180615HU0047341352A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2018. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonio Bocero Torrico kontra Instituto Nacional de la Seguridad Social és Tesorería General de la Seguridad Social
   (C-398/18. sz. ügy)2018/C 294/47Az eljárás nyelve: spanyol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Antonio Bocero Torrico

      Alperesek: Instituto Nacional de la Seguridad Social és Tesorería General de la Seguridad Social

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

            1)

            Az EUMSZ 48. cikket úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az előrehozott öregségi nyugdíj megszerzésének feltételeként előírja, hogy a kifizetendő nyugdíj összege az érintett személyt ugyanezen nemzeti jogszabály alapján megillető nyugdíjminimum összegénél magasabb legyen, a „kifizetendő nyugdíjat” pedig úgy értelmezi, hogy az csak az illetékes tagállamtól (jelen esetben Spanyolországtól) járó tényleges nyugdíj, és nem számítja bele azt a tényleges nyugdíjat, amelyet más tagállamtól vagy tagállamoktól azonos típusú másik ellátás címén kaphatna?


201808030402049852018/C 294/10572017CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806288811C-57/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. június 28-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Eva Soraya Checa Honrado kontra Fondo de Garantía Salarial (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – A munkavállalók védelme a munkáltató fizetésképtelensége esetén – 2008/94/EK irányelv – A 3. cikk első bekezdése – Garanciaintézet által biztosított kifizetés – A munkaviszony megszűnése esetén járó végkielégítés – A munkavégzési hely olyan áthelyezése, amely a munkavállalót a lakóhelyének megváltoztatására kényszeríti – A munkaszerződés lényeges elemének megváltoztatása – A munkaszerződés munkavállaló általi megszüntetése – Az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve)
 ---documentbreak--- C2942018HU810120180628HU00108181A Bíróság (hetedik tanács) 2018. június 28-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Eva Soraya Checa Honrado kontra Fondo de Garantía Salarial
   (C-57/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — A munkavállalók védelme a munkáltató fizetésképtelensége esetén — 2008/94/EK irányelv — A 3. cikk első bekezdése — Garanciaintézet által biztosított kifizetés — A munkaviszony megszűnése esetén járó végkielégítés — A munkavégzési hely olyan áthelyezése, amely a munkavállalót a lakóhelyének megváltoztatására kényszeríti — A munkaszerződés lényeges elemének megváltoztatása — A munkaszerződés munkavállaló általi megszüntetése — Az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve)”2018/C 294/10Az eljárás nyelve: spanyol
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Eva Soraya Checa Honrado

      Alperes: Fondo de Garantía Salarial

      Rendelkező rész

   A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének első bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha az érintett nemzeti szabályozás szerint a munkaszerződésnek a munkavállaló szándékából történő megszüntetése esetén, valamint – a kérdést előterjesztő bíróság által vizsgált – objektív okok miatti elbocsátás esetén jogszabály alapján járó bizonyos kártérítések e rendelkezés értelmében „a munkaviszony megszűnése esetén járó végkielégítések” fogalma alá tartoznak, akkor szintén ugyanezen fogalom alá kell tartozniuk a munkaszerződésnek a munkavállaló szándékából amiatt történő megszüntetéséért jogszabály alapján járó kártérítéseknek, hogy a munkavégzési hely munkáltató általi áthelyezése a munkavállalót arra kötelezi, hogy a lakóhelyét változtassa meg.
   (
         1
      )	HL C 121., 2017.4.18.


201808030262049762018/C 294/483992018CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL20180618353511C-399/18. sz. ügy: A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV kontra Autoriteit Consument en Markt
 ---documentbreak--- C2942018HU3510120180618HU0048351351A College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Hollandia) által 2018. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV kontra Autoriteit Consument en Markt
   (C-399/18. sz. ügy)2018/C 294/48Az eljárás nyelve: holland
      A kérdést előterjesztő bíróság

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV

      Alperes: Autoriteit Consument en Markt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Összeegyeztethető-e a földgázszállító hálózatokhoz való hozzáférés feltételeiről és az 1775/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 715/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (földgázrendelet) (
         1
      ) 13. cikkének (1) bekezdésével az olyan egységes kapacitásdíj, amelynek esetében nem a hálózat használójának típusa, hanem a szerződéses kapacitás alapján tesznek különbséget?
   (
         1
      )	HL 2009. L 211., 36. o.; helyesbítések: HL 2009. L 229., 29. o., HL 2009. L 309., 87. o.


201808030522049962018/C 294/11902017CJC29420180820HU01HUINFO_JUDICIAL201806279911C-90/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. június 27-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Turbogás Produtora Energética SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – 2003/96/EK irányelv – Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása – A 21. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdése – Saját felhasználásra villamos energiát előállító jogi személy – Kis villamosenergia-termelők – A 14. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Villamos energia előállításához felhasznált energetikai termékek – Mentesítési kötelezettség)
 ---documentbreak--- C2942018HU910120180627HU00119191A Bíróság (első tanács) 2018. június 27-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa [CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Turbogás Produtora Energética SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
   (C-90/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(Előzetes döntéshozatal — 2003/96/EK irányelv — Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása — A 21. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdése — Saját felhasználásra villamos energiát előállító jogi személy — Kis villamosenergia-termelők — A 14. cikk (1) bekezdésének a) pontja — Villamos energia előállításához felhasznált energetikai termékek — Mentesítési kötelezettség)”2018/C 294/11Az eljárás nyelve: portugál
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Turbogás Produtora Energética SA

      Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Rendelkező rész

   Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 21. cikke (5) bekezdésének harmadik albekezdését, valamint 14. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló jogi személy, amely saját felhasználásra állít elő villamos energiát, jelentőségétől és elsődlegesen gyakorolt gazdasági tevékenységétől függetlenül az ezen előbbi rendelkezés értelmében vett „forgalmazónak” kell tekinteni, amelynek a villamos energia termelésére irányuló villamos energia fogyasztása mindazonáltal az említett 14. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt kötelező mentesség hatálya alá tartozik.
   (
         1
      )	HL C 144., 2017.5.8.


title: C-410/18. sz. ügy: A tribunal administratif (Luxemburg) által 2018. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nicolas Aubriet kontra Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/19

      A tribunal administratif (Luxemburg) által 2018. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nicolas Aubriet kontra Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche
      (C-410/18. sz. ügy)
      (2018/C 301/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal administratif

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Nicolas Aubriet

         Alperes: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la Recherche

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Szükséges-e a luxemburgi jogalkotó által hivatkozott cél eléréséhez – vagyis ahhoz, hogy ösztönözze a felsőfokú végzettséggel rendelkező személyek arányának növelését – a felsőoktatási tanulmányokhoz nyújtott állami pénzügyi támogatásról szóló, módosított 2014. július 24-i törvény 3. cikke 5. pontjának b) alpontja által a Luxemburgi Nagyhercegségben lakóhellyel nem rendelkező hallgatókra vonatkozóan bármilyen egyéb kapcsoló tényező figyelmen kívül hagyásával előírt azon feltétel, hogy e hallgatók olyan munkavállalók gyermekei, akiket a pénzügyi támogatás kérelmezésének időpontjában egy hétéves referencia-időszak folyamán legalább öt éve megszakítás nélkül Luxemburgban foglalkoztattak vagy ott folytatták tevékenységüket?


title: T-104/18. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2018. július 10-i végzése – Fundación Tecnalia Research & Innovation kontra REA („Ideiglenes intézkedés – A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007–2013] keretében megkötött támogatási megállapodás – A kifizetett összegek visszafizettetése – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”]

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/38

      A Törvényszék elnökének 2018. július 10-i végzése – Fundación Tecnalia Research & Innovation kontra REA
      (T-104/18. R. sz. ügy)
      ((„Ideiglenes intézkedés - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007–2013] keretében megkötött támogatási megállapodás - A kifizetett összegek visszafizettetése - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”])
      (2018/C 301/50)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San Sebastián, Spanyolország) (képviselők: P. Palacios Pesquera és M. Rius Coma ügyvédek)

         Alperes: Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) (képviselők: S. Payan-Lagrou és V. Canetti meghatalmazottak, segítőjük: J. Rivas Andrés ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. cikken és az EUMSZ 279. cikken alapuló, valamint a REA azon határozata végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem, amely a Food-Watch projektnek nyújtott támogatás teljes visszafizetését rendeli el.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-16/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 11-i ítélete –APF kontra Parlament („Intézményi jog – Európai Parlament – Politikai alapítványnak nyújtandó támogatásról szóló határozat – A nyújtott támogatás legmagasabb összegének 33 %-ában meghatározott előfinanszírozás – Az előfinanszírozásra vonatkozó bankgarancia nyújtására irányuló kötelezettség – Költségvetési rendelet – A költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok – Az európai szintű politikai pártokra irányadó előírásokról és finanszírozásuk szabályairól szóló 2004/2003/EK rendelet – Arányosság – Hatáskörrel való visszaélés”)

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/29

      A Törvényszék 2018. július 11-i ítélete –APF kontra Parlament
      (T-16/17. sz. ügy) (1)

      ((„Intézményi jog - Európai Parlament - Politikai alapítványnak nyújtandó támogatásról szóló határozat - A nyújtott támogatás legmagasabb összegének 33 %-ában meghatározott előfinanszírozás - Az előfinanszírozásra vonatkozó bankgarancia nyújtására irányuló kötelezettség - Költségvetési rendelet - A költségvetési rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok - Az európai szintű politikai pártokra irányadó előírásokról és finanszírozásuk szabályairól szóló 2004/2003/EK rendelet - Arányosság - Hatáskörrel való visszaélés”))
      (2018/C 301/37)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Alliance for Peace and Freedom (APF) (Brüsszel, Belgium) (képviselő: P. Richter, ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: N. Görlitz, C. Burgos és S. Alves, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, a felperesnek nyújtandó támogatásról szóló, 2016. december 12-i FINS-2017–15 európai parlamenti határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem, az előfinanszírozást a támogatás legmagasabb összegének 33 %-ában korlátozó, illetve a támogatás folyósítását bankgarancia nyújtásához kötő részében.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Alliance for Peace and Freedomot (APF) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 63., 2017.2.27.


title: C-390/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. július 5-i ítélete (a Szombathelyi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lada Dániel Bertold ellen folytatott büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2008/675/IB kerethatározat – Valamely másik tagállamban korábban hozott büntetőítéletnek új büntetőeljárásban való figyelembevétele – Valamely másik tagállamban hozott büntetőítélet érvényének elismerésére irányuló különleges eljárás – A korábbi határozat bírósági felülvizsgálata és átminősítése – A kölcsönös elismerés elve – Az EUMSZ 82. cikk (1) bekezdése)

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/2

      A Bíróság (második tanács) 2018. július 5-i ítélete (a Szombathelyi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lada Dániel Bertold ellen folytatott büntetőeljárás
      (C-390/16. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2008/675/IB kerethatározat - Valamely másik tagállamban korábban hozott büntetőítéletnek új büntetőeljárásban való figyelembevétele - Valamely másik tagállamban hozott büntetőítélet érvényének elismerésére irányuló különleges eljárás - A korábbi határozat bírósági felülvizsgálata és átminősítése - A kölcsönös elismerés elve - Az EUMSZ 82. cikk (1) bekezdése))
      (2018/C 301/02)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Szombathelyi Törvényszék

         Az alapeljárás résztvevője

      Lada Dániel Bertold

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió más tagállamaiban hozott ítéleteknek egy új büntetőeljárásban való figyelembevételéről szóló, 2008. július 24-i 2008/675/IB tanácsi kerethatározatot – az EUMSZ 82. cikkel összefüggésben – úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, hogy a valamely tagállam bírósága által ugyanazon személy más cselekménye vonatkozásában korábban hozott, jogerős büntetőítélet valamely másik tagállamban való figyelembevételének az legyen a feltétele, hogy ez utóbbi tagállam bíróságai olyan előzetes elismerésre irányuló különleges eljárást folytassanak le, mint amilyen az alapügy tárgyát képezi.

         (1)  HL C 350., 2016.9.26.


title: C-24/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. május 31-i végzése (a Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Bán István kontra KP 2000 Kft., Kovács Edit (Előzetes döntéshozatal – Alapszabadságok – EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk – Kizárólagosan belső helyzet – Az alapügy tényállására és jogszabályi hátterére vonatkozó kellően részletes ismertetés hiánya – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               27.8.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/11

      A Bíróság (hetedik tanács) 2018. május 31-i végzése (a Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –Bán István kontra KP 2000 Kft., Kovács Edit
      (C-24/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Alapszabadságok - EUMSZ 49. és EUMSZ 63. cikk - Kizárólagosan belső helyzet - Az alapügy tényállására és jogszabályi hátterére vonatkozó kellően részletes ismertetés hiánya - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
      (2018/C 301/14)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bán István

         Alperesek: KP 2000 Kft., Kovács Edit

         Rendelkező rész

      A Budapesti II. és III. Kerületi Bíróság 2017. december 12-i határozatával a Bíróság elé terjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 221., 2018.6.25.


title: T-406/18. sz. ügy: 2018. július 3-án benyújtott kereset – de Volksbank kontra ESZT

text:
               3.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/14

      2018. július 3-án benyújtott kereset – de Volksbank kontra ESZT
      (T-406/18. sz. ügy)
      (2018/C 311/15)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: de Volksbank NV (Utrecht, Hollandia) (képviselők: M. van Loopik, A. Kleinhout, A. ter Haar és T. Waterbolk ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

         Kérelmek

                  —

                  A Törvényszék semmisítse meg az Egységes Szanálási Testület 2018. április 12-i, az Egységes Szanálási Alaphoz való 2018. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló határozatát (SRB/ES/SRF/2018/3);

                  —

                  vagylagosan, semmisítse meg a fenti megtámadott határozatot, az EUMSZ 277. cikk alapján pedig nyilvánítsa részben vagy egészben alkalmazhatatlannak a 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletet (1) (a továbbiakban: felhatalmazáson alapuló rendelet);

                  —

                  minden esetben az ESZT-t kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a 2014/59/EU irányelv (2) 103. cikke (2) bekezdésének, a 806/2014/EU rendelet (3) 70. cikke (2) bekezdésének és a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikke (1) bekezdésének azáltal történő megsértése, hogy összehasonlításra nem alkalmas adatokat használtak fel a felperes nettó kötelezettségeinek meghatározásához.

                              —

                              A 2014/59/EU irányelv 103. cikke (2) bekezdésének és a 806/2014 rendelet 70. cikke (2) bekezdésének szövegéből és céljaiból következik, hogy az ESZT-nek azonos időpontból vagy időszakból származó adatokat kellene használnia ahhoz, hogy e rendelkezésekkel összhangban kiszámítsa a nettó kötelezettségeket.

                              —

                              A felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikke (1) bekezdésének szövegéből és céljaiból következik, hogy az ESZT-nek összehasonlításra alkalmas adatokat kellene használnia annak érdekében, hogy biztosítsa a bank kockázati profilján alapuló hozzájárulás tisztességes kiszámítását.

                  2.

                  Második jogalap: az első jogalaphoz képest vagylagosan, a 2014/59/EU irányelv 103. cikke (2) bekezdésének és 103. cikke (7) bekezdésének, valamint az EUMSZ 290. cikknek azáltal történő megsértése, hogy a felhatalmazáson alapuló rendelet – ahogyan azt az ESZT a megtámadott határozatban alkalmazta – túllépi az Európai Bizottságnak adott felhatalmazást, ami az EUMSZ 277. cikk értelmében a felhatalmazáson alapuló rendelet alkalmazhatatlanságát eredményezi.

                              —

                              A felhatalmazáson alapuló rendelet az EUMSZ 290. cikkel ellentétes módon kiegészíti a 2014/59/EU irányelv alapvető elemeit.

                              —

                              Ha a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (1) bekezdését, 4. cikkének (2) bekezdését és 16. cikkének (2) bekezdését csak akként lehet értelmezni, hogy azok azt jelentik, hogy az ESZT-nek összehasonlításra nem alkalmas adatokat kell használnia, akkor a felhatalmazáson alapuló rendelet nincs teljes összhangban a 2014/59/EU irányelv szövegével és céljaival.

                              —

                              Amennyiben a felhatalmazáson alapuló rendelet szabályokat állapít meg az alapvető éves hozzájárulás kiszámítására vonatkozóan, túllépi a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (7) bekezdésében adott felhatalmazás tartalmát.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az arányosság elvének azáltal történő megsértése, hogy nem vették megfelelően figyelembe a felperes biztosított betéteit.

                              —

                              Az ESZT számítási módszere alkalmatlan a 2014/59/EU irányelvben, a 806/2014 rendeletben és a felhatalmazáson alapuló rendeletben meghatározott célok elérésére.

                              —

                              Az ESZT számítási módszere ezenkívül meghaladja a jogszabályok által elérni kívánt célok megvalósításához szükséges mértéket.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a jogbiztonság elvének azáltal történő megsértése, hogy nem vették megfelelően figyelembe a felperes biztosított betéteit.

                              —

                              A felperes nem láthatta előre a felhatalmazáson alapuló rendeletnek az ESZT általi értelmezését.

                  5.

                  Ötödik jogalap: az egyenlő bánásmód elvének azáltal történő megsértése, hogy nem vették megfelelően figyelembe a felperes biztosított betéteit.

                              —

                              A felperesnek lényegesen magasabb hozzájárulást kell befizetnie az Egységes Szanálási Alapba, mint az azonos vagy hasonló méretű és kockázati profilú többi banknak.

         (1)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. október 21-i (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2015. L 11., 44. o.).

         (2)  A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és 2013/36/EU irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 173., 190. o.).

         (3)  A hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 225., 1. o.).


title: C-526/18. sz. ügy: A Förvaltningsrätten i Göteborg (Svédország) által 2018. augusztus 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA kontra Migrationsverket

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/16

      A Förvaltningsrätten i Göteborg (Svédország) által 2018. augusztus 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AA kontra Migrationsverket
      (C-526/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/17)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Förvaltningsrätten i Göteborg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AA

         Alperes: Migrationsverket

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény vagy a Schengeni határ-ellenőrzési kódex rendelkezéseivel ellentétesek-e az olyan nemzeti jogi rendelkezések, mint amelyek a tartózkodási engedélyek Svédországban történő kiállítása lehetőségének ideiglenes korlátozásairól szóló, 2016. évi 752. törvény 16f. cikkében szerepelnek, és amelyek úgy rendelkeznek, hogy a középiskolai oktatás második ciklusában folytatott tanulmányok céljából megadott tartózkodási engedély akkor is kiállítható harmadik országoknak az ország területén tartózkodó állampolgára számára, ha az említett külföldi személyazonossága bizonytalan, és a külföldi nem képes az általa bejelentett személyazonosságot valószínűsíteni?

                  2.

                  Amennyiben megállapításra kerül, hogy ilyen helyzetben a schengeni vívmányok olyan követelményt tartalmaznak, amely szerint a személyazonosságot bizonyossággal meg kell határozni, vagy azt valószínűsíteni kell, a visszatérési irányelv (1) vagy valamely más uniós jogszabály rendelkezései értelmezhetők-e úgy, hogy azok eltérést engednek a személyazonosságot érintő, fent említett követelménytől?

         (1)  A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 348., 98. o.).


title: T-494/18. sz. ügy: 2018. augusztus 17-én benyújtott kereset – PO kontra EKSZ

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/29

      2018. augusztus 17-én benyújtott kereset – PO kontra EKSZ
      (T-494/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/34)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PO (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Külügyi Szolgálat

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg:

                              —

                              a 2017. október 17-i számítási lapot, amelyet ugyanezen a napon az EKSZ humán erőforrásokért felelős szervezeti egysége e-mailben küldött meg a felperesnek;

                              —

                              a 2018. január 16-án kelt azon levelet, amelyet az EKSZ humán erőforrásokért felelős szervezeti egysége küldött meg a felperesnek, és amely megerősíti, hogy a fia és a lánya vonatkozásában nincs jogi alap a személyzeti szabályzat szerinti felső határ túllépésére;

                              —

                              amennyiben szükséges, a 2018. január 17-én benyújtott panasz elutasításáról szóló és a felperessel 2018. május 17-én közölt határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap jogellenességi kifogásra vonatkozik, amennyiben a megtámadott határozat, továbbá a 2016. április 15-i feljegyzés és a 2016. szeptember 22-i feljegyzés, amelyeken e határozat alapul, valamint a Guidelines sérti a tisztviselők személyzeti szabályzatát és annak X. mellékletét.

                  2.

                  A második jogalap a jelen ügyben megtámadott egyedi határozat jogellenességén alapul, a következő kifogások alapján:

                              —

                              az elővigyázatosság, a jogos bizalom és a jogbiztonság elvének megsértése, valamint a megfelelő ügyintézés elve, valamint a szerzett jogaik megsértése;

                              —

                              a családhoz és oktatáshoz való jog megsértése;

                              —

                              az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a megsértése;

                              —

                              az érdekek mérlegelésének elmaradása és az elfogadott intézkedés arányossága elvének tiszteletben nem tartása.