title: T-295/11. sz. ügy: 2011. június 9-én benyújtott kereset — Duscholux Ibérica kontra OHIM — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)

text:
               13.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/26

         2011. június 9-én benyújtott kereset — Duscholux Ibérica kontra OHIM — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
   (T-295/11. sz. ügy)
   2011/C 238/45
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Duscholux Ibérica, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Svédország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               Változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2011. március 21-i, az R 662/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               Másodlagosan, és kizárólag abban az esetben, ha az előző kérelmet elutasítja, helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2011. március 21-i, az R 662/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               Az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a „duschy” nemzetközi ábrás védjegy a 11. és 20. osztályba tartozó áruk tekintetében — W927073. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 2116820. számon lajstromozott „DUSCHO Harmony” közösségi ábrás védjegy a 6., 11. és 19. osztályba tartozó áruk tekintetében

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte.

      Jogalapok: Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény tisztességes tárgyaláshoz való jogra vonatkozó 6. cikkének megsértése; a 207/2009 tanácsi rendelet 75. és 76. cikkének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem vette tekintetbe a felperes által kellő időben benyújtott tényeket és bizonyítékokat, és a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen állapította meg azt, hogy az ütköző védjegyek között nem állt fenn az összetévesztés veszélye.


title: T-224/11. sz. ügy: 2011. április 21-én benyújtott kereset — Caventa AG kontra OHIM — Anson's Herrenhaus (BERG)

text:
               2.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/17

         2011. április 21-én benyújtott kereset — Caventa AG kontra OHIM — Anson's Herrenhaus (BERG)
   (T-224/11. sz. ügy)
   2011/C 194/28
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Caventa AG (Rekingen, Svájc) (képviselő: J. Krenzel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Anson's Herrenhaus KG (Düsseldorf, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2011. február 10-i határozatát (R 1494/2010-1. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „BERG” szóvédjegy a 25. és 28. osztályba tartozó áruk tekintetében (7 115 009. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: az Anson's Herrenhaus KG.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Christian Berg” szóvédjegy a 3., 18., 25. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (338 36 76. számú közösségi védjegy); a lajstromozással szemben benyújtott felszólalás a 25. és 28. osztályba tartozó árukra irányul.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (egységes szerkezetbe foglalt változat) (HL L 78, 1. o.).


title: T-40/07 P. és T-62/07. P. sz. egyesített ügyek: Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 5-i ítélete — de Brito Sequeira Carvalho kontra Bizottság és Bizottság kontra de Brito Sequeira Carvalho ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Szabadság — Betegszabadság — Hivatalból elrendelt betegszabadság — A hivatalból elrendelt betegszabadság meghosszabbítása — Új előzetes orvosi vizsgálat — A Közszolgálati Törvényszék hatásköre — A jogvita tárgyának módosítása )

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/40

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. október 5-i ítélete — de Brito Sequeira Carvalho kontra Bizottság és Bizottság kontra de Brito Sequeira Carvalho
   (T-40/07 P. és T-62/07. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Szabadság - Betegszabadság - Hivatalból elrendelt betegszabadság - A hivatalból elrendelt betegszabadság meghosszabbítása - Új előzetes orvosi vizsgálat - A Közszolgálati Törvényszék hatásköre - A jogvita tárgyának módosítása”)
   2009/C 282/76
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: a T-40/07. sz. ügyben José António de Brito Sequeira Carvalho (Brüsszel, Belgium) (képviselő: O. Martins ügyvéd), a T-62/07. sz. ügyben az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: D. Martin, meghatalmazott, segítője: C. Falmagne ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: a T-40/07. sz. ügyben az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: D. Martin, meghatalmazott, segítője: C. Falmagne ügyvéd), a T-62/07. sz. ügyben José António de Brito Sequeira Carvalho (Brüsszel, Belgium) (képviselő: O. Martins ügyvéd)

      Tárgy

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (harmadik tanács) F-17/05. sz., de Brito Sequeira Carvalho kontra Bizottság ügyben 2006. december 13-án hozott ítélete [EBHT-KSZ 2006., I-A-1-149. és II-A-1-577. o.] ellen benyújtott és ezen ítélet megsemmisítése iránti két fellebbezés

      Rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a T-40/07. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezést elutasítja.

               2.

               A T-40/07. P. sz. ügyben José António de Brito Sequeira Carvalho viseli saját költségeit, valamint az Európai Közösségek Bizottság részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

               3.

               Az Elsőfokú Bíróság megsemmisíti az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (harmadik tanács) F-17/05. sz., de Brito Sequeira Carvalho kontra Bizottság ügyben 2006. december 13-án hozott ítéletét (EBHT-KSZ 2006., I-A-1-149. és II-A-1-577. o.) amennyiben az megsemmisítette a 2004. július 13-i határozatot és a hivatalból elrendelt betegszabadság meghosszabbításáról a 2004. szeptember 22-i határozatot követően hozott határozatokat.

               4.

               Az Elsőfokú Bíróság a J. A. de Brito Sequeira Carvalho által az F-17/05. sz. ügyben a Közszolgálati Törvényszékhez benyújtott fellebbezést, mint elfogadhatatlant elutasítja a 2004. július 13-i határozatra és a hivatalból elrendelt betegszabadság meghosszabbításáról a 2004. szeptember 22-i határozatot követően hozott határozatokra vonatkozó részben.

               5.

               Az Elsőfokú Bíróság a T-62/07. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezést az ezen felüli részben elutasítja.

               6.

               A T-62/07. P. sz. ügyben J. A. de Brito Sequeira Carvalho viseli a részéről a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárásban és a jelen eljárásban felmerült költségei felét.

               7.

               A T-62/07. P. sz. ügyben a Bizottság viseli a saját költségeit, valamint a J. A. de Brito Sequeira Carvalho részéről a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárásban és a jelen eljárásban felmerült költségek felét.

      (1)  HL C 82., 2007.4.14.


title: C-177/05. sz. ügy: A Juzgado Social Único de Algeciras 2005. március 30-i végzésével a María Cristina Guerrero Pecino kontra Fondo de garantía Salarial (FOGASA) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/7

         A Juzgado Social Único de Algeciras 2005. március 30-i végzésével a María Cristina Guerrero Pecino kontra Fondo de garantía Salarial (FOGASA) ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-177/05. sz. ügy)
   (2005/C 155/14)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A Juzgado Social Único de Algeciras (Spanyolország) 2005. március 30-i végzésével, amely 2005. április 20-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a María Cristina Guerrero Pecino kontra Fondo de garantía Salarial (FOGASA) ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Juzgado Social Único de Algeciras a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               Vajon az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános elve szempontjából az Estatuto de Trabajadores 32.2. cikke által megvalósított eltérő bánásmód, és az a mód, ahogyan ezt a Tribunal Supremo értelmezte, objektív módon igazolható-e, és következésképpen kizárhatóak-e a bírósági eljárás során a munkavállaló javára elismert, elbocsátás miatti végkielégítések a 2002. szeptember 23-i 2002/74/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) módosított, a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK irányelv (2) alkalmazási köréből?

               Vagy éppen ellenkezőleg, az egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános elve szempontjából az Estatuto de Trabajadores 32.2. cikke által megvalósított eltérő bánásmód, és azt a mód, ahogyan ezt a Tribunal Supremo értelmezte, objektív módon nem igazolható, következésképpen a bírósági eljárás során a munkavállaló javára elismert, elbocsátás miatti végkielégítéseket ki kell zárni a 2002. szeptember 23-i 2002/74/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. október 20-i 80/987/EGK tanácsi irányelv alkalmazási köréből?

      (1)  HL L 270., 2002.10.8., 10. o.

      (2)  HL L 283., 1980.10.28., 23. o.


title: T-355/07. sz. ügy: 2007. szeptember 18-án benyújtott kereset – Pfizer Ltd kontra OHIM (ISDIN Pediatrícs)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/64

         2007. szeptember 18-án benyújtott kereset – Pfizer Ltd kontra OHIM (ISDIN Pediatrícs)
   (T-355/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/116)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Pfizer Ltd (Sandwich, Egyesült Királyság) (képviselők: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde ügyvédek és M. Hawkins solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Isdin, SA (Barcelona, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) 2007. június 28-i határozatát (R 566/2006-1. sz. ügy);

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: Az „ISDIN Pediatrícs” szóvédjegy többek között az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – lajstromszám: 1 243 807.

      A közösségi védjegy jogosultja: Isdin, SA.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: A felperes.

      A törlést kérelmező védjegye: Az „ISTIN” nemzeti szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A törlési osztály határozata: A közösségi védjegy részleges törlése.

      A fellebbezési tanács határozata: A törlési osztály határozatának hatályon kívül helyezése abban a részében, amely kimondja a közösségi védjegy törlését.

      Jogalapok: A felperesnek a 40/94 rendelet 73. cikkében biztosított meghallgatáshoz való jogának megsértése, és a rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjával együttesen értelmezett 52. cikkének megsértése.


title: T-523/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 13-i ítélete — Ruiz de la Prada de Sentmenat kontra OHIM — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA) ( Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az AGATHA RUIZ DE LA PRADA közösségi ábrás védjegy bejelentése — Fekete-fehér színű virágot ábrázoló, korábbi nemzeti és közösségi ábrás védjegyek — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja) )

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/38

         A Törvényszék 2011. szeptember 13-i ítélete — Ruiz de la Prada de Sentmenat kontra OHIM — Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (T-523/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az AGATHA RUIZ DE LA PRADA közösségi ábrás védjegy bejelentése - Fekete-fehér színű virágot ábrázoló, korábbi nemzeti és közösségi ábrás védjegyek - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2011/C 311/67
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Spanyolország) (képviselő: R. Bercovitz Álvarez ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokió, Japán) (képviselők: R. Arnold solicitor és C. Hicks barrister)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Mary Quant Cosmetics Japan Ltd és Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat közötti felszólalási eljárásban 2008. szeptember 17-én hozott határozata (R 1522/2007-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenatot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 32., 2009.2.7.


title: C-435/11. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2011. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CHS Tour Services GmbH kontra Team4 Travel GmbH

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/8

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2011. augusztus 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CHS Tour Services GmbH kontra Team4 Travel GmbH
   (C-435/11. sz. ügy)
   2011/C 340/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes(ek): CHS Tour Services GmbH

      Alperes(ek): Team4 Travel GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) (1) 5. cikkét, hogy az említett irányelv 5. cikkének (4) bekezdése értelmében vett megtévesztő gyakorlatok esetében nincs lehetőség az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti kritériumok külön vizsgálatára?

      (1)  HL L 149., 22. o.


title: C-511/15. sz. ügy: A Prekršajni sud u Bjelovaru (Horvátország) által 2015. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Renata Horžić kontra Privredna banka Zagreb és Božo Prka

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/5

         A Prekršajni sud u Bjelovaru (Horvátország) által 2015. szeptember 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Renata Horžić kontra Privredna banka Zagreb és Božo Prka
   (C-511/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/06)
   Az eljárás nyelve: horvát

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Prekršajni sud u Bjelovaru

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Renata Horžić

      Alperesek: Privredna banka Zagreb, Božo Prka

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A Zakon [o potrošačkom kreditiranju] visszaható hatályát kizárólag e törvény rendelkezései alapján lehet-e értelmezni és értékelni, illetve a Zakon [o potrošačkom kreditiranju] összhangban áll-e az uniós joggal, és különösen a 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 30. cikkével, amelynek (1) bekezdése kifejezetten rögzíti, hogy az irányelvet nem kell alkalmazni azokra a hitelmegállapodásokra, amelyek a nemzeti végrehajtási intézkedések hatálybalépésének időpontjában már léteznek?

               2.

               A fent hivatkozott keretek között a Zakon o potrošačkom kreditiranju 26. cikke (1) bekezdésének 28. pontjában foglalt büntető rendelkezést úgy kell-e értelmezni – az irányelv 23. cikkével összhangban és a 30. cikkében foglalt átmeneti rendelkezések tükrében –, hogy a szóban forgó irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezés megsértése esetére előírt szankciók nem alkalmazhatók azon eseteges jogsértésekre, amelyek a nemzeti végrehajtási intézkedések hatálybalépését megelőzően már létező hitelmegállapodásokhoz kapcsolódnak?

      (1)  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 133., 66. o.)


title: T-619/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 20-i ítélete – Badica és Kardiam kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — A közép-afrikai köztársaságbeli helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — Pénzeszközök befagyasztása — Az eredeti felvételről szóló határozat — Olyan személyek és szervezetek jegyzéke, akikre és amelyekre alkalmazandó a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása — A felperesek nevének felvétele — Az ENSZ határozatának végrehajtása — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog — Az ártatlanság vélelme — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/34

         A Törvényszék 2017. július 20-i ítélete – Badica és Kardiam kontra Tanács
   (T-619/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - A közép-afrikai köztársaságbeli helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - Az eredeti felvételről szóló határozat - Olyan személyek és szervezetek jegyzéke, akikre és amelyekre alkalmazandó a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása - A felperesek nevének felvétele - Az ENSZ határozatának végrehajtása - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog - Az ártatlanság vélelme - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2017/C 283/51)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Bangui, Közép-afrikai Köztársaság) és Kardiam (Anvers, Belgium) (képviselők: D. Luff és L. Defalque ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen és P. Mahnič Bruni meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló és a Közép-afrikai Köztársaságban kialakult helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 224/2014/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2015. szeptember 2-i (EU) 2015/1485 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2015. L 229., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Bureau d’achat de diamant Centrafrique-ot (Badica) és a Kardiamot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 27., 2016.1.25.


title: T-158/14., T-161/14., és T-163/14. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2017. február 28-i ítélete – JingAo Solar és társai kontra Tanács („Szubvenciók — Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala — Végleges kiegyenlítő vám — Kötelezettségvállalások — Megsemmisítés iránti kereset — Eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — A vizsgálat terjedelme — Mintavétel — Az érintett termék meghatározása”)

text:
               18.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/22

         A Törvényszék 2017. február 28-i ítélete – JingAo Solar és társai kontra Tanács
   (T-158/14., T-161/14., és T-163/14. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Szubvenciók - Kínából származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatala - Végleges kiegyenlítő vám - Kötelezettségvállalások - Megsemmisítés iránti kereset - Eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - A vizsgálat terjedelme - Mintavétel - Az érintett termék meghatározása”))
   (2017/C 121/32)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Kína) és az ítélet mellékletében felsorolt öt egyéb felperes (képviselők: kezdetben A. Willems, S. De Knop és J. Charles, később A. Willems és S. De Knop ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen meghatalmazott, segítői: B. O’Connor solicitor és S. Gubel ügyvéd)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche és A. Stobiecka-Kuik, később J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche és A. Demeneix meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló, és a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló, 2013. december 2-i 1239/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletnek (HL 2013. L 325., 66. o.) a felpereseket érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a JingAo Solar Co. Ltd-t és az ítélet mellékletében felsorolt egyéb felpereseket arra kötelezi, hogy a saját költségeiken túlmenően viseljék az Európai Unió Tanácsának a költségeit is.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 159., 2014.5.26.


title: C-540/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-630/13. sz., DK Recycling und Roheisen GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítélete ellen a DK Recycling und Roheisen GmbH által 2014. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/21

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-630/13. sz., DK Recycling und Roheisen GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítélete ellen a DK Recycling und Roheisen GmbH által 2014. november 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-540/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 026/26)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: DK Recycling und Roheisen GmbH (képviselők: S. Altenschmidt és P.-A. Schütter ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-630/13. sz. ügyben 2014. szeptember 26-án hozott ítéletét abban a részében, amelyben a rendelkező rész 2. pontjában a keresetet az 1. pontban megjelölteket meghaladó részben elutasítja;

               —

               adjon helyt teljes mértékben az első fokon előterjesztett és a keresetlevélben szereplő, arra irányuló kereseti kérelemnek, hogy semmisítsék meg az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i bizottsági határozat (C(2013) 5666; 2013/448/EU) (1) 1. cikkének (1) bekezdését abban a részében, amelyben elutasítja az I. melléklet A. pontjában felsorolt, DE000000000001320 és DE-new-14220-0045 azonosítóval megjelölt létesítményeknek a 2003/87/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdése alapján Németország által a Bizottság elé terjesztett, a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítményekre vonatkozó jegyzékbe való felvételét, és az azokhoz tartozó kibocsátási egységek átmeneti, e létesítményeknek ingyenesen kiosztandó éves mennyiségeit;

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül az 1. pontban megjelölt ítéletet, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé,

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező az uniós jognak a Bíróság alapokmánya 58. cikke első bekezdése második mondatának harmadik esete értelmében vett megsértését kifogásolja. A Törvényszék az alapjogoknak és az arányosság elvének a megsértésével az uniós joggal összeegyeztethetőnek nyilvánította azt, hogy a Bizottság megtagadta a kibocsátási egységeknek a túlzott tagállami nehézségekkel jellemzett esetekre vonatkozó klauzula alapján történő ingyenes kiosztását. A megtámadott ítélet sérti a fellebbezőnek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkében biztosított jogait.
   A fellebbező az előterjesztett jogalapot érintően azzal érvel, hogy a Bizottság a kibocsátási egységek ingyenes kiosztásának a 2011/278/EU határozatban való szabályozásakor nem gondoskodott az egyéni jogok megfelelő védelmének biztosításáról. A kibocsátási egységeknek a 2011/278/EU határozat szerinti ingyenes kiosztása tipizáló számítási tényezők alapján történik. E határozat nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely lehetővé tenné további kibocsátási egységeknek az ingyenes kiosztását akkor, ha a tipizáló számítási tényezők alkalmazásával történő kiosztás valamely egyedi esetben rendkívüli terhet vagy ésszerűtlen nehézségeket eredményez.
   A kereset elutasítása sérti a Chartában foglalt alapjogokat és az arányosság elvét. A Törvényszék kizárólag az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei kereskedelmi rendszerének és a 2011/278/EU határozat szerinti kiosztási rendszernek a tipikusan felmerülő terheit vette figyelembe. A Törvényszék a Bíróság ítélkezési gyakorlatával ellentétes módon teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a fellebbező egyéni jogainak a védelmét.

      (1)  HL L 240., 27. o.


title: T-403/17. sz. ügy: 2017. június 27-én benyújtott kereset – Vienna International Hotelmanagement kontra EUIPO (VIENNA HOUSE)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/51

         2017. június 27-én benyújtott kereset – Vienna International Hotelmanagement kontra EUIPO (VIENNA HOUSE)
   (T-403/17. sz. ügy)
   (2017/C 277/73)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Vienna International Hotelmanagement AG (Bécs, Ausztria) (képviselő: M. Zrzavy ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „VIENNA HOUSE” európai uniós szóvédjegy – 14 501 308. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. április 25-én hozott határozata (R 332/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: T-814/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 1-jei végzése – Banco Espírito Santo Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — A portugál hatóságok által a Banco Espírito Santo, SA pénzügyi intézmény szanálásához nyújtott támogatás — Hídbank létrehozása — A Bizottság arra vonatkozó határozata, hogy nem emel kifogást — A portugál hatóságok által benyújtott kötelezettségvállalások — A kötelezettségvállalásai betartásának egy megbízott általi ellenőrzése — A megbízottnak a hídbank általi díjazása — Részleges megsemmisítés iránti kérelem — Elfogadhatatlanság”)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/56

         A Törvényszék 2015. december 1-jei végzése – Banco Espírito Santo Bizottság
   (T-814/14. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - A portugál hatóságok által a Banco Espírito Santo, SA pénzügyi intézmény szanálásához nyújtott támogatás - Hídbank létrehozása - A Bizottság arra vonatkozó határozata, hogy nem emel kifogást - A portugál hatóságok által benyújtott kötelezettségvállalások - A kötelezettségvállalásai betartásának egy megbízott általi ellenőrzése - A megbízottnak a hídbank általi díjazása - Részleges megsemmisítés iránti kérelem - Elfogadhatatlanság”))
   (2016/C 038/75)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Banco Espírito Santo, SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: M. Gorjão-Henriques és L. Bordalo e Sá ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, M. França és P.-J. Loewenthal meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az SA.39250 (2014/N) állami támogatás – Portugália, a Banco Spirito Santo, S.A. szanálásáról szóló, 2014. augusztus 3-i C(2014) 5682 végleges bizottsági határozat II. melléklete 9. és 18. pontjának annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben azok a Portugál Köztársaság kötelezettségvállalásainak a betartását ellenőrző megbízott díjazása vagy az e megbízottal kapcsolatos bármely más költségek kifizetésének a felelősségét a felperesre ruházzák, vagy amennyiben e rendelkezések ily módon is érthetők.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Portugál Köztársaság által benyújtott beavatkozási kérelemről nem szükséges határozni.

               3)

               A Banco Espírito Santo, SA maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

               4)

               A Banco Espírito Santo, SA, az Európai Bizottság és a Portugál Köztársaság maguk viselik a beavatkozási kérelemmel kapcsolatban felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 118., 2015.4.13.


title: T-165/14. sz. ügy: 2014. március 7-én benyújtott kereset – ANKO kontra Bizottság és AER

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/47

         2014. március 7-én benyújtott kereset – ANKO kontra Bizottság és AER
   (T-165/14. sz. ügy)
   2014/C 175/65
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Athén, Görögország) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)

      Alperesek: az Európai Bizottság és Agence exécutive pour la recherche

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy a Bizottság megbízásából eljáró AER által elrendelt és hatályban tartott kifizetés–felfüggesztés a Bizottságnak a felperessel szemben az „Emergency Support System” (ESS) projektben való részvétele címén fennálló tartozásának összege tekintetében a Bizottság szerződéses kötelezettségeinek megszegését képezi;

               —

               állapítsa meg, hogy az a 125 253,82 euró összeg, amelyet a felperesnek az ESS–projektben való részvétele címén a Bizottság továbbra sem hajlandó kifizetni, elszámolható költségnek minősül, amelyet ennek megfelelően a Bizottságnak ki kell fizetnie az ANKO részére;

               —

               állapítsa meg, hogy az ESS–projektben való részvétele címén a Bizottság által a felperesnek már kifizetett 216 172,68 euró teljes összeg elszámolható költségnek minősül; és

               —

               kötelezze az AER-t és a Bizottságot a felperes felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset tárgya a Bizottságnak az EUMSZ 272. cikk alapján az ESS–projekt teljesítésére irányuló 217 951. sz. szerződéssel kapcsolatos felelőssége.
   A felperes pontosabban azt állítja, hogy a Bizottság megbízásából eljáró AER anélkül függesztette fel az ANKO részére történő kifizetést, hogy arra jogosult lett volna. A felperes továbbá azzal érvel, hogy azzal, hogy a Bizottság a „kiterjesztés” módszerét kívánta alkalmazni, minden jogalap nélkül, és mind a szerződés, mind az alkalmazandó jog megsértésével vonta kétségbe az ANKO ESS–projekttel kapcsolatos kiadásai összességének elszámolhatóságát.


title: T-145/15. sz. ügy: 2015. március 29-én benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság

text:
               1.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/20

         2015. március 29-én benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság
   (T-145/15. sz. ügy)
   (2015/C 178/20)
   Az eljárás nyelve: román

      Felek

      Felperes: Románia (képviselők: R. Radu, V. Angelescu, R. Mangu, D. Bulancea meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg részlegesen az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2015. január 16-i 2015/103/EU bizottsági végrehajtási határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete/keresetük alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Bizottság azon hatáskörével való visszaélésre alapított jogalap, hogy az európai uniós finanszírozásból pénzösszegeket zárhat ki.

                           —

                           Az átalánykorrekcióknak a 2015/103/EU végrehajtási határozatban történő alkalmazásával a Bizottság visszaélésszerűen gyakorolta hatáskörét, megsértve a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 52. cikkét, valamint a pénzügyi korrekciók alkalmazására vonatkozó, „Az EMOGA Garanciarészlege számláinak végső elszámolására vonatkozó határozat előkészítése során a pénzügyi következmények kiszámítására vonatkozó iránymutatás” című VI/5330/97. sz. dokumentumban foglalt bizottsági iránymutatást.

                           —

                           A Bizottságnak a Románia által tartozatlanul kifizetett összegek azonosítása alapján kellett volna a pénzügyi korrekciókat meghatároznia, nem pedig átalányokat alkalmaznia, mivel, egyfelől, az eset jellemzői erre nem kényszerítették, és, másfelől, a román állam megadta a Bizottság számára a számított korrekciók meghatározásához szükséges információkat. A jelen ügyben nem lehet azt állítani, hogy a Bizottság aránytalan erőfeszítésekre volt szüksége ahhoz, hogy a tényleges veszteségek alapján kiszámított korrekciókat írjon elő.

               2.

               A második, a megtámadott határozat elégtelen és meg nem felelő indokolására alapított jogalap

                           —

                           A 2105/103/EU végrehajtási határozat nem elégségesen és nem megfelelően indokolt, mivel elfogadásakor a Bizottság nem fejtette ki kellőképpen azokat az indokokat, amelyek miatt átalány alkalmazása mellett döntött az auditálások során feltárt szabálytalanságok tekintetében, és nem igazolta megfelelően, hogy a Románia által a tekintetben hivatkozott érvek, hogy számított korrekciót is lehetett volna alkalmazni, miért nem fogadhatók el, és miért nem vehetők figyelembe a végleges korrekció megállapításakor.

               3.

               A harmadik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A megtámadott határozat nem egyeztethető össze az arányosság elvével, mivel a 2009. igénylési év tekintetében 10 %-os, a 2010. igénylési év tekintetében pedig 5 %-os átalánykorrekciók alkalmazása az uniós alapoknak az auditálások során feltárt szabálytalanságokból eredő veszteségei túlértékelését jelenti, mivel az említett átalányok nem veszik figyelembe a jogsértés jellegét és súlyát, sem pedig azoknak az Unió költségvetésére gyakorolt hatását.


title: T-173/11. sz. ügy: 2011. március 22-én benyújtott kereset — Hesse kontra OHIM — Porsche (Carrera)

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/35

         2011. március 22-én benyújtott kereset — Hesse kontra OHIM — Porsche (Carrera)
   (T-173/11. sz. ügy)
   2011/C 145/59
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Kurt Hesse (Nürnberg, Németország) (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Németország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2011. január 11-én az R 306/2010-4. sz. ügyben hozott határozatát, és utasítsa el az 5 723 432. sz. közösségi védjegybejelentés ellen 2007. február 16-án tett felszólalást;

               —

               másodlagosan a Törvényszék

                           a)

                           helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az elismeri az áruk hasonlóságát vagy a felszólalásban hivatkozott védjeggyel érintett áruk megkülönböztető képességével vagy jó hírnevével — a bejelentett védjeggyel érintett árukon vagy ezekre vonatkozó szolgáltatásokon keresztül — való visszaélést, amely áruk, mint mechanikus gépjármű-tartozékok, mind a mechanikus gépjárművekbe, mind azokon kívülre szerelhetők, és különböző piacokról származnak;

                           b)

                           helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az elismeri az áruk hasonlóságát vagy a felszólalásban hivatkozott védjeggyel érintett áruk megkülönböztető képességével vagy jó hírnevével — a bejelentett védjeggyel érintett árukon vagy ezekre vonatkozó szolgáltatásokon keresztül — való visszaélést, amely áruk jellegüknél (elektronikus készülékek mechanikus gépjárművekkel szemben), rendeltetésük (szórakoztatás, zenehallgatás, útinformáció) vagy felhasználásuk szempontjából nem jelentenek releváns hivatkozási pontot az árukat illetően, és amelyeket nem lehet kiegészítő jellegűeknek tekinteni (áruk, amelyek között olyan értelemben van összefüggés, hogy a bejelentett védjeggyel érintett áruk a felszólalásban hivatkozott védjegy használatához nélkülözhetetlenek vagy fontosak), és amelyeket egymástól teljesen függetlenül használnak;

                           c)

                           helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben a villamos vagy elektronikus eszközök és készülékek, valamint az ezekből összeállított, 9. osztályba tartozó berendezések (például navigációs készülékek) vagy ezekre vonatkozó szolgáltatások vonatkozásában elismeri az áruk hasonlóságát vagy a megkülönböztető képességgel vagy jó hírnévvel való visszaélést, amely áruk különösen tetszőleges szerkezetű és eredetű gépjárművek utólagos felszerelésére azonos módon használhatók, és különböző piacokról származnak;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „Carrera” szóvédjegy a 9. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „CARRERA” nemzeti és közösségi szóvédjegy a 12. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezésnek helyt adott, és a védjegybejelentést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének a megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye, és nincs szó a felszólalásban hivatkozott védjegy megkülönböztető képességével való visszaélésről.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2008., L 78., 1. o.)


title: T-25/10. sz. ügy: 2010. január 27-én benyújtott kereset — BASF Specialty Chemicals és BASF Lampertheim kontra Bizottság

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/44

         2010. január 27-én benyújtott kereset — BASF Specialty Chemicals és BASF Lampertheim kontra Bizottság
   (T-25/10. sz. ügy)
   2010/C 100/68
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: BASF Specialty Chemicals Holding GmbH (Bázel, Svájc), BASF Lampertheim GmbH (Lampertheim, Németország) (képviselők: F. Montag és T. Wilson ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a BASF Specialty Chemicals Holding GmbH vonatkozásában a 2009. november 11-i C(2009) 8682 végleges határozat (COMP/38589 — hőstabilizátorok-ügy) 1. cikke (1) bekezdésének q) pontját és 1. cikke (2) bekezdésének q) pontját, a BASF Lampertheim GmbH vonatkozásában a határozat 1. cikke (1) bekezdésének r) pontját és 1. cikke (2) bekezdésének r) pontját, valamint a felperesek vonatkozásában a határozat 2. cikkének 15. és 36. pontját;

               —

               másodlagosan a Törvényszék mérsékelje méltányosan a határozat 2. cikkének 15. és 36. pontjában a felperesekre kiszabott bírság mértékét;

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek a COMP/38589 — hőstabilizátorok-ügyben 2009. november 11-én hozott C(2009) 8682 végleges bizottsági határozatot támadják. A Bizottság a megtámadott határozatban bírságot szabott ki a felperesekre és más vállalkozásokra az EK 81. cikk és — 1994. január 1-jétől kezdve — az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértése miatt. A Bizottság szerint a felperesek az EGT-ben az ónstabilizátorok és az ESBO/Ester területén egy sor olyan megállapodásban és/vagy összehangolt magatartásban vettek részt, amelyek tárgya az árak rögzítése, a szállítási kvóták kiosztása révén a piac felosztása, az ügyfelek el- és kiosztása, valamint különösen az ügyfelekre, illetve a termelési és szállítási mennyiségekre vonatkozó gazdaságilag érzékeny információk cseréje volt.
   Keresetük alátámasztására a felperesek három jogalapra hivatkoznak.
   Először is a felperesek az 1/2003/EK rendelet (1) 25. cikkének megsértésére hivatkoznak, mivel az alperesnek a felperesekkel szemben bírság kiszabására vonatkozó joga elévült. A felperesek a Bizottsággal szemben úgy vélik, hogy az 1/2003 rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt, az elévülés nyugvására vonatkozó rendelkezés a felperesekkel szemben nem alkalmazható.
   Második jogalapként a felperesek úgy érvelnek, hogy a megtámadott határozat sérti az EUMSZ 101. cikke (1) bekezdésének az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezését, mivel a jogsértések a BASF Specialty Chemicals Holding GmbH-nak egyáltalán nem tudhatók be, és ezért e tekintetben nem lehetett volna vele szemben bírságot kiszabni. A felperesek ezzel összefüggésben előadják tovább, hogy a Bizottság ezáltal a BASF Lampertheim GmbH-ra kiszabott bírság megállapításakor megsértette az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdését, mivel a bírság 10 %-os felső határának azon időszakokra való megállapításakor, amikor a BASF Specialty Chemicals Holding GmbH nem tartozik felelősséggel, csak a BASF Lampertheim GmbH teljes forgalmát vehette volna figyelembe.
   Végül a felperesek harmadik jogalapként az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) és (3) bekezdésének a bírságkiszabási iránymutatással (2) összefüggésben értelmezett rendelkezéseinek megsértését kifogásolják, mivel a Bizottság a felperesek bírságát nem elegendően mérsékelte. A felperesek előadják, hogy a Bizottságnak nagyobb súllyal kellett volna figyelembe vennie az eljárás ésszerűtlenül hosszú időtartamát és a felpereseknek az engedékenységi szabályozás (3) keretében való együttműködését. Ezenkívül a bírság mérséklésekor figyelembe kellett volna venni a felpereseknek az engedékenységi szabályozáson kívüli aktív együttműködését is.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  Az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.).

      (3)  A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL 2002. C 45., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 155. o.).


title: F-112/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2015. április 29-i végzése – Dimitriou kontra ENISA

text:
               15.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 198/51

         A Közszolgálati Törvényszék 2015. április 29-i végzése – Dimitriou kontra ENISA
   (F-112/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 198/70)
   Az eljárás nyelve: görög
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 85., 2014.3.22., 26. o.


title: C-160/14. sz. ügy: A Varas Cíveis de Lisboa (5 a Vara Cível) (Portugália) által 2014. április 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – João Filipe Ferreira da Silva e Brito és társai kontra Portugál állam

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/30

         A Varas Cíveis de Lisboa (5a Vara Cível) (Portugália) által 2014. április 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – João Filipe Ferreira da Silva e Brito és társai kontra Portugál állam
   (C-160/14. sz. ügy)
   2014/C 175/37
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varas Cíveis de Lisboa

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: João Filipe Ferreira da Silva e Brito és társai

      Alperes: Portugál állam

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelvet (1), és különösen az 1. cikkének (1) bekezdését, hogy az „üzlet átruházásának” fogalma vonatkozik arra a helyzetre, amelyben a főrészvényes – amely egyébként a repülési ágazatban működő vállalkozás – döntése alapján végelszámolnak a charterjáratok piacán működő valamely vállalkozást, és amelyben a végelszámolással összefüggésben az anyavállalat:

                           i)

                           a repülőgépek lízing szerződéseiben és az utazásszervezőkkel a charterjáratok üzemeltetése tárgyában kötött szerződésekben a végelszámolt társaság helyébe lép;

                           ii)

                           folytatja a korábban a végelszámolt társaság által végzett tevékenységet;

                           iii)

                           újra alkalmaz néhány, az addig a végelszámolt társaság által alkalmazott munkavállalót és azokat a korábbival azonos munkakörbe helyezi;

                           iv)

                           a végelszámolt társaság kisebb berendezéseit átveszi?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 267. cikket (korábbi 234. cikk), hogy figyelembe véve az előző kérdésben kifejtett tényeket és azt a körülményt, hogy az ügyben eljáró alsóbb fokú nemzeti bíróságok egymásnak ellentmondó határozatokat hoztak, a Supremo Tribunal Justiçának előzetes döntéshozatal céljából az Európai Közösségek Bírósága elé kellett volna utalnia a 2001/23/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „üzlet átruházása” fogalmának helyes értelmezésére irányuló kérdést?

               3)

               Ellentétes-e a közösségi joggal, és különösen az Európai Közösségek Bírósága által – a közösségi jognak a végső fokon eljáró nemzeti bíróság által elkövetett megsértésével magánszemélyeknek okozott károkért való állami felelősségre vonatkozó – Köbler ítéletben (2) kimondott elvekkel az olyan nemzeti jogszabály alkalmazása, amely az állammal szembeni kártérítés iránti kérelem alapjaként előírja a jogsértő határozat előzetes visszavonását?

      (1)  HL L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.

      (2)  C-224/01, EU:C:2003:513.


title: C-551/13. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR) kontra Comune di Quartu S. Elena (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2008/98/EK irányelv — 15. cikk — Hulladékgazdálkodás — A hulladéktermelő lehetősége arra, hogy a hulladék kezelését ő maga végezze — Elfogadott nemzeti átültető törvény, amely még nem lépett hatályba — Az átültetési határidő lejárta — Közvetlen hatály)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/12

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR) kontra Comune di Quartu S. Elena
   (C-551/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2008/98/EK irányelv - 15. cikk - Hulladékgazdálkodás - A hulladéktermelő lehetősége arra, hogy a hulladék kezelését ő maga végezze - Elfogadott nemzeti átültető törvény, amely még nem lépett hatályba - Az átültetési határidő lejárta - Közvetlen hatály))
   (2015/C 065/17)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Cagliari

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Società Edilizia Turistica Alberghiera Residenziale (SETAR)

      Alperes: Comune di Quartu S. Elena

      Rendelkező rész

   Az uniós jogot és a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes egy, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti jogszabály, amely ezen irányelv valamely rendelkezését ülteti át, de amelynek hatálybalépése egy további belső jogi aktus elfogadásához van kötve, ha ez a hatálybalépés az átültetés említett irányelv által meghatározott határidejének lejártát követően történik.
   A 2008/98 irányelv 4. és 13. cikkével összefüggésben ugyanezen irányelv 15. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, amely nem biztosít lehetőséget arra, hogy a hulladéktermelő vagy más birtokos maga végezze el a hulladék ártalmatlanítását, és ezáltal mentesüljön a hulladékártalmatlanítási kommunális adó megfizetése alól, amennyiben e jogszabály megfelel az arányosság elvéből eredő követelményeknek.

      (1)  HL C 377., 2013.12.21.


title: T-109/17. sz. ügy: 2017. február 21-én benyújtott kereset – FCA US kontra EUIPO – Busbridge (VIPER)

text:
               18.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/42

         2017. február 21-én benyújtott kereset – FCA US kontra EUIPO – Busbridge (VIPER)
   (T-109/17. sz. ügy)
   (2017/C 121/62)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: FCA US LLC (City of Auburn Hills, Michigan, Egyesült Államok) (képviselő: C. Morcom QC)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Robert Dennis Busbridge (Hookwood, Egyesült Királyság)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes.

      A vitatott védjegy: a „VIPER” európai uniós szóvédjegy – 3 871 101. sz. európai uniós védjegy.

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. december 1-jén hozott határozata (R 554/2016-1. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a törlési osztály és az első fellebbezési tanács határozatát, és R. D. Busbridge fellebbezését utalja vissza a törlési osztály elé a megfelelő intézkedés meghozatala érdekében;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy R. D. Busbridge az egyesült királysági lajstromozott védjegy árujegyzékébe tartozó áruk (nevezetesen: sportkocsik) tekintetében bizonyította a használatot;

               —

               A R. D. Busbridge által előterjesztett bizonyíték egyáltalán nem volt megfelelő a 207/2009 rendelet 57. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírt „tényleges” használat bizonyítására.


title: C-376/05. és C-377/05. sz. ügyek: A Bundesgerichtshof  2005. július 26-i  végzéseivel az A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) és az Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) kontra Bayerische Motorenwerke AG ügyekben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               14.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/8

         A Bundesgerichtshof 2005. július 26-i végzéseivel az A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) és az Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) kontra Bayerische Motorenwerke AG ügyekben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-376/05. és C-377/05. sz. ügyek)
   (2006/C 10/18)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bundesgerichtshof (Németország) 2005. július 26-i végzéseivel, amelyek 2005. október 12-én érkeztek a Bíróság Hivatalához, az A. Brünsteiner GmbH (C-376/05) és az Autohaus Hilgert GmbH (C-377/05) kontra Bayerische Motorenwerke AG ügyekben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Bundesgerichtshof a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a Szerződés 85. cikke (3) bekezdésének gépjármű-forgalmazási és szervizmegállapodások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 1995. június 28-i 1475/95/EK rendelet (1) 5. cikke (3) bekezdésének első franciabekezdését, hogy a forgalmazási hálózat egésze vagy jelentős része átszervezésének szükségessége, és a szállító ettől függő azon joga, hogy a megállapodást legalább egyéves felmondási idővel megszüntesse, abból is adódhat, hogy a Szerződés 81. cikke (3) bekezdésének a gépjármű-ágazatbeli vertikális megállapodások és összehangolt magatartások egyes csoportjaira történő alkalmazásáról szóló, 2002. július 31-i 1400/2002/EK bizottsági rendelet (2) (1400/2002/EK rendelet) hatálybalépése a szállítók és kereskedőik által addig működtetett, az 1475/95 rendelet alapján kialakított és e rendelettel mentesített forgalmazási rendszerek mélyreható módosításait igényelte?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre adandó válasz nemleges:

                           Úgy kell-e értelmezni az 1400/2002/EK rendelet 4. cikkét, hogy a valamely gépjármű-forgalmazási szerződésben szereplő, e rendelet alapján lényeges korlátozásnak („fekete lista”) minősülő versenykorlátozó megállapodások kivételesen abban az esetben nem eredményezték az összes versenykorlátozó megállapodás mentesülésének megszűnését a rendelet 10. cikke szerinti egyéves átmeneti időszak lejártakor, 2003. szeptember 30-án, ha ezt a szerződést az 1475/95/EK rendelet időbeli hatálya alatt kötötték, e rendelet előírásainak megfelelően alakították ki, és e rendelet mentesítette?

                           Érvényes-e ez abban az esetben is, ha az összes versenykorlátozó szerződéses rendelkezés közösségi jogból eredő semmissége a nemzeti jog szerint a forgalmazási szerződés egészének semmisségét eredményezi?

      (1)  HL L 145., 25. o.

      (2)  HL L 203., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 158. o.


title: T-115/15. sz. ügy: 2015. március 5-én benyújtott kereset – Deza kontra ECHA

text:
               1.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/14

         2015. március 5-én benyújtott kereset – Deza kontra ECHA
   (T-115/15. sz. ügy)
   (2015/C 178/16)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Deza, a.s. (Valašské Meziříčí, Cseh Köztársaság) (képviselő: P. Dejl ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Vegyianyag-ügynökség ügyvezető igazgatójának 2014. december 12-i ED/108/2014. sz. határozatát, amely a DEHP anyagra vonatkozóan napra késszé teszi és kiegészíti az anyagok jelöltlistáján szereplő meglévő bejegyzést az 1907/2006/EK rendelet (1) XIV. mellékletébe való esetleges felvétele érdekében; és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a megtámadott határozat ultra vires jellege alapított jogalap.
               A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat ultra vires jellegű, mivel i. az 1907/2006 rendelet nem hatalmazza fel az alperest arra, hogy a jelöltlistát napra késszé tegye a XIV. mellékletbe – az említett rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerinti – esetleges felvétel érdekében; ii. a megtámadott határozatot az alperes az 1907/2006 rendelet 59. cikkébe ütköző eljárással fogadta el; és iii. a megtámadott határozat és az alperes eljárása az említett határozatnak az Európai Unió Tanácsa és az Európai Parlament által erre vonatkozóan előírt eljárás megkerülésével való elfogadásához vezetett.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság elvét.
               A felperes ezzel kapcsolatban azt állítja, hogy a megtámadott határozat sérti a jogbiztonság elvét, mivel i. a di-(2-etilhexil)-ftalátot (DEHP) az endokrin rendszert károsító anyagként azonosítja, noha az uniós jog sem az ilyen anyagot, sem annak azonosítási kritériumait nem határozza meg, továbbá e meghatározást, illetve annak kritériumait a Bizottság a Tanács és a Parlament határozatai és rendeletei alapján dolgozza ki; és ii. e határozatot úgy fogadták el, hogy az 1907/2006 rendelet 57. cikkének c) pontja szerinti, reprodukciót károsító anyagként azonosított DEHP anyag engedélyezésére vonatkozóan még folyamatban volt az eljárás, bár előrehaladottabb szakaszban.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a megtámadott határozat nem meggyőző és objektív tudományos megállapításokon nyugszik.
               A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat jogellenes, mivel nem olyan, meggyőző és objektív tudományos megállapításokon nyugszik, amelyek bizonyítanák, hogy a DEHP teljesíti az 1907/2006 rendelet 57. cikkének f) pontjában felsorolt valamennyi a kritériumot.

               4.

               A negyedik, a felperesnek az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezményben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában kimondott jogainak, valamint az itt kimondott elveknek a megsértésére alapított jogalap.
               A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozat és az alperesnek az e határozat elfogadásához vezető eljárása sérti az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezményben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában kimondott jogait, valamint az itt kimondott elveket, nevezetesen a jogbiztonság elvét, a tisztességes eljáráshoz való jogot és a tulajdonnal való zavartalan rendelkezés jogát.

      (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 2006.12.30.).


title: T-360/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 8-i ítélete – Dr Vita kontra EUIPO (69) („Európai uniós védjegy — A »69« európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/14

         A Törvényszék 2016. szeptember 8-i ítélete – Dr Vita kontra EUIPO (69)
   (T-360/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A »69« európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2016/C 383/19)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Dr Vita sp. z o.o. (Olsztyn, Lengyelország) (képviselő: D. Rzążewska ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a „69” ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. április 1-jén hozott határozata (R 2513/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Dr Vita sp. z o.o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 279., 2015.8.24.


title: T-627/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 2-i ítélete – The Tea Board kontra OHIM Delta Lingerie (Darjeeling) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Darjeeling ábrás védjegy — DARJEELING korábbi együttes közösségi szó- és ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró okok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (5) bekezdése”)

text:
               23.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/40

         A Törvényszék 2015. október 2-i ítélete – The Tea Board kontra OHIM Delta Lingerie (Darjeeling)
   (T-627/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Darjeeling ábrás védjegy - DARJEELING korábbi együttes közösségi szó- és ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró okok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (5) bekezdése”))
   (2015/C 389/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Tea Board (Kalkutta, India) (képviselők: A. Nordemann és M. Maier ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: S. Palmero Cabezas meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Delta Lingerie (Cachan, Franciaország) (képviselők: G. Marchais és P. Martini-Berthon ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a The Tea Board és a Delta Lingerie közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. szeptember 17-én hozott határozata (R 1387/2012-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2013. szeptember 17-i határozatát (R 1387/2012-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, és a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 25-i Nizzai Megállapodás szerinti 25. osztályba tartozó áruk és a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, a fenti megállapodás szerinti 35. osztályba tartozó „Női alsóneműk és női fehérneműk, parfümök, piperevizek és kozmetikai szerek, háztartási és fürdéshez való vászonnemű kiskereskedelmi értékesítése” vonatkozásában.

               2)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


title: C-419/14. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WebMindLicenses Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/17

         A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. szeptember 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – WebMindLicenses Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
   (C-419/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/25)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: WebMindLicenses Kft.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A Tanács 2006/112/EK (1) irányelve (2006. november 28.) a közös hozzáadottértékadó-rendszerről (a továbbiakban: HÉA-irányelv) 2. cikk (1) bekezdés c) pontja, 24. cikk (1) bekezdése és 43. cikke alkalmazásában a héa szempontjából szolgáltatást nyújtó személy megállapítása során az ügylet mesterséges, valós gazdasági és kereskedelmi tartalmat nélkülöző, kizárólag adóelőny megszerzését célzó vizsgálatakor van-e az értelmezésben annak jelentősége, hogy az alapügyben fennálló helyzetben a licencbeadó gazdasági társaság vezető tisztségviselője és 100 %-os tulajdonosa az a magánszemély, aki a licenciaszerződéssel egyébként átruházott know-how megalkotója?

               2)

               Ha az 1. kérdésre adott válasz igenlő, a HÉA-irányelv 2. cikk (1) bekezdés c) pontja, 24. cikk (1) bekezdése és 43. cikke alkalmazásában és a visszaélésszerű gyakorlat megállapításában van-e jelentősége annak, hogy e magánszemélynek informálisan lehet vagy van befolyása a licencbevevő gazdasági társaság általi hasznosítás módjára, annak üzleti döntéseire? E körben az értelmezésben szerepet játszhat-e az a körülmény, hogy a know-how megalkotója egyébként szakmai tanácsadással, a know-how fejlesztésére vagy hasznosítására vonatkozó tanácsaival közvetlenül vagy közvetve részt vesz vagy részt vehet a know-how-n alapuló szolgáltatás nyújtásával kapcsolatos üzleti döntésekben?

               3)

               Az alapügyben szereplő körülmények alapján – figyelemmel a 2. kérdésben foglaltakra – a héa szempontjából szolgáltatásnyújtó személy megállapítása során az alapul fekvő szerződéses ügylet vizsgálata mellett van-e szerepe annak, hogy a know-how megalkotója mint magánszemély befolyást, illetve meghatározó befolyást vagy irányítást gyakorol-e a know-how-n alapuló szolgáltatásnyújtás módjára?

               4)

               Ha a 3. kérdésre adott válasz igenlő, a befolyás és irányítás mértékének meghatározásában milyen körülmények vehetők figyelembe, illetve milyen kritériumok alapján állapítható meg, hogy meghatározó befolyást gyakorol a szolgáltatásnyújtásra, s az alapul fekvő ügylet valós gazdasági tartalmát a licencbeadó vállalkozás számára végezték?

               5)

               Az alapügyben foglalt helyzetben az adóelőny megszerzésének vizsgálatakor az ügyletben érintett gazdasági szereplők és személyek kapcsolatainak értékelésében van-e jelentősége annak, hogy a kifogásolt adóelkerülést célzó szerződéses ügyletben részt vevő adózók jogi személyek, míg a hasznosítás stratégiai és operatív döntéseinek meghozatalát a tagállami adóhatóság egy magánszemélynek tudja be, és ha igen, figyelembe kell-e venni, hogy a magánszemély e döntéseket mely tagállam területén hozta meg? Olyan körülmények esetén mint a jelen ügyben, ha megállapítható, hogy a felek szerződéses jogállása nem meghatározó, van-e jelentősége annak az értelmezésben, hogy a jelen internetalapú szolgáltatás nyújtásához szükséges technikai eszközök, személyi állomány, pénzügyi tranzakciók kezelését alvállalkozók végzik?

               6)

               Ha megállapítható, hogy a licenciaszerződéses kikötések nem tükrözik a valós gazdasági tartalmat, a szerződéses kikötések átminősítése, és annak a helyzetnek a visszaállítása, amely a visszaélésszerű gyakorlatot megtestesítő ügylet hiányában állt volna fenn, azt is magában foglalja-e, hogy a teljesítés helye szerinti tagállamot és így az adófizetési kötelezettség helyét a tagállami adóhatóság akkor is eltérően határozhatja meg, ha egyébként a licencbevevő adófizetési kötelezettségének a székhelye szerinti tagállamban az ott meghatározott törvényi feltételek szerint eleget tett?

               7)

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és 56. cikkét, hogy azokkal ellentétes, és a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadságával való visszaélésnek minősülhet az alapügyben felmerült olyan szerződéses konstrukció kialakítása, amelyben az egyik tagállamban honos adóalany vállalkozás egy másik tagállamban honos adóalany vállalkozás számára licenciaszerződés útján bérbe adja egy interaktív internet-alapú kommunikációs technológián alapuló felnőtt tartalomszolgáltatás nyújtásának know-how-ját és felhasználási jogát, olyan körülmények között, amikor a licencbevevő székhelye szerinti tagállam héa-terhelése kedvezőbb az átruházott szolgáltatás tekintetében?

               8)

               Olyan körülmények esetében, mint a jelen ügyben, milyen súllyal kell figyelembe venni a feltételezhetően elérhető adóelőny mellett a licencbeadó vállalkozás által követett üzleti megfontolásokat, és e körben különösen van-e jelentősége annak az értelmezés szempontjából, hogy a licencbeadó gazdasági társaságnak 100 %-os tulajdonosa és vezető tisztségviselője az a magánszemély, aki a know-how eredeti megalkotója?

               9)

               Figyelembe vehetőek-e, és ha igen, milyen súllyal az alapügyben vizsgáltakhoz hasonló olyan körülmények a visszaélésszerű magatartás vizsgálatakor mint a kifogásolt ügylet tárgyát képező szolgáltatás bevezetésének és folytatásának technikai-infrastrukturális adottságai, a licencbeadó felkészültsége, személyi állománya az adott szolgáltatás nyújtására?

               10)

               Úgy kell-e értelmezni a jelen ügy tényállása alapján a Héa-irányelv 2. cikk (1) bekezdés c) pontját, 24. cikk (1) bekezdését, 43. cikkét és 273. cikkét az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésére és az EUMSZ 325. cikkére figyelemmel, hogy a HÉA teljes összegének hatékony és pontos beszedésére vonatkozó uniós tagállami kötelezettség tényleges érvényesülése és a tagállamok határain átnyúló adókijátszás és adókikerülés költségvetési veszteségének elkerülése érdekében, a szolgáltatásnyújtási ügylet esetén a szolgáltatásnyújtó személyének megállapítása végett a tagállami adóhatóság jogosult az adóigazgatási (közigazgatási) eljárásban foganatosított bizonyítási eljárás során az adóalannyal szemben – az adóhatóság nyomozó szerve által büntetőeljárás keretében – folytatott titkos adatgyűjtés során beszerzett adatok, információk, bizonyítási eszközök, így lehallgatási jegyzőkönyvek átvételére a tényállás felderítése körében és arra, hogy ezeket felhasználja, és az adójogi következmények megállapítását erre (is) alapítsa, a tagállami adóhatóság közigazgatási határozatának bírósági felülvizsgálatát végző közigazgatási bíróság pedig a bizonyítékok körében – a bizonyítékok törvényességével együtt – ezeket értékelje?

               11)

               Úgy kell-e értelmezni a jelen ügy tényállása alapján a Héa-irányelv 2. cikk (1) bekezdés c) pontját, 24. cikk (1) bekezdését, 43. cikkét és 273. cikkét az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésére és az EUMSZ 325. cikkére figyelemmel, hogy a HÉA teljes összegének hatékony és pontos beszedésére vonatkozó uniós tagállami kötelezettség tényleges érvényesülése, valamint azon tagállami kötelezettség végrehajtása érdekében, amelynél fogva a tagállam köteles biztosítani az adóalanyokra rótt kötelezettségek tiszteletben tartását, hogy a tagállami adóhatóság rendelkezésére álló eszközök felhasználásának módja kapcsán biztosított mozgástér magában foglalja a tagállami adóhatóság azon jogát is, hogy az eredetileg bűnüldözési céllal beszerzett bizonyítási eszközöket az adóelkerülő magatartások visszaszorítása érdekében felhasználja akkor is, ha a nemzeti jog önmagában az adóelkerülési magatartások visszaszorítása érdekében a közigazgatási eljárásban történő titkos adatgyűjtést nem teszi lehetővé, vagy a büntetőeljárás során végzett titkos adatgyűjtési tevékenységet a közigazgatási adóeljárásban nem szabályozott garanciális rendelkezésekhez köti, de egyébként a nemzeti jog alapján a közigazgatási hatóság a szabad bizonyítás elve alapján járhat el?

               12)

               Kizárja-e a tagállami adóhatóság 10–11. kérdésben szereplő jogkörének elismerését a Charta 52. cikk (2) bekezdésére figyelemmel az EJEE 8. cikk (2) bekezdése, vagy az adóelkerülés visszaszorítása érdekében az adóigazgatási eljárásban a titkos adatgyűjtés eredményeinek felhasználása az „ország gazdasági jólétének” érdekében a hatékony adóbehajtás érdekében a jelen ügy körülményei alapján indokoltnak tekinthető?

               13)

               Amennyiben a 10–12. kérdésre adott válaszból az következik, hogy a tagállami adóhatóság a közigazgatási eljárásban az ilyen bizonyítási eszközöket felhasználhatja, a tagállami adóhatóságnak – a Charta 51. cikk (1) bekezdésére figyelemmel a Charta 7. cikke, 8. cikke, 41. cikke és 48. cikke alapján – a megfelelő ügyintézéshez és a védelemhez való jog tényleges érvényesülése érdekében abszolút kötelessége-e az adóalany közigazgatási eljárásban történő meghallgatása, a beszerzett titkos adatgyűjtés eredményeibe való betekintés biztosítása, valamint ezen bizonyítási eszközökben szereplő adatok beszerzése célhoz kötöttségének érvényre juttatása, vagy utóbbi körben a kizárólagos bűnüldözési célú titkos adatgyűjtés eleve kizárja az ilyen bizonyítási eszközök felhasználását?

               14)

               A Charta 7. cikkének, 8. cikkének, 41. cikkének és 48. cikkének megsértésével beszerzett és felhasznált bizonyítási eszközök esetén – figyelemmel a Charta 47. cikkére – a hatékony jogorvoslatnak eleget tesz-e az olyan nemzeti jogi szabályozás, amely szerint az adóügyben hozott határozatok eljárásjogi jogszerűségének bíróság előtti vitatása csak akkor járhat sikerrel, és eredményezheti a határozat hatályon kívül helyezését, ha az eset körülményei alapján konkrét lehetőség áll fenn arra, hogy az eljárási szabálytalanság nélkül a megtámadott határozattól eltérő határozat született volna, és ha az eljárási szabálytalanság ezenfelül egyúttal a felperest megillető anyagi jogi jogállást érint, vagy az ily módon elkövetett eljárási szabálytalanságok szélesebb körben veendők figyelembe, függetlenül a Chartába ütköző eljárási szabálytalanságnak az eljárás eredményére gyakorolt hatásától?

               15)

               A Charta 47. cikke tényleges érvényesülésének feltétele-e, hogy az olyan eljárásjogi helyzetben mint a jelenlegi, a tagállami adóhatóság közigazgatási határozatának bírósági felülvizsgálatát végző közigazgatási bíróság felülvizsgálhassa a büntetőeljárásban titkos adatgyűjtéssel bűnüldözési céllal felvett bizonyítási eszközök beszerzésének jogszerűségét, különösen akkor, ha a párhuzamosan folyamatban lévő büntetőeljárásban az eljárás alá vont adózó ezen iratokat meg nem ismerhette és azok törvényességét bíróság előtt nem vitathatta?

               16)

               Tekintettel a 6. kérdésre is, úgy kell-e értelmezni a Tanács 904/2010/EU (2) rendeletét a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről – különös tekintettel annak (7) preambulumbekezdésére, amely szerint a befizetendő adó beszedése érdekében a tagállamoknak közösen kell biztosítaniuk, hogy a héa helyesen kerüljön megállapításra minden tagállamban, tehát nemcsak ellenőrizniük kell a saját területükön keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítését, hanem ezenkívül segítséget kell nyújtaniuk más tagállamoknak is a saját területükön folytatott tevékenység folytán más tagállamban keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítésének biztosításához is –, hogy az olyan tényállás alapján mint a jelen ügyben, az adóhiányt feltáró tagállami adóhatóság köteles megkereséssel fordulni annak a tagállamnak az adóhatóságához, amelyben az adóellenőrzés alá vont adóalany adófizetési kötelezettségét már teljesítette?

               17)

               Amennyiben a 16. kérdésre a válasz igenlő, a tagállami adóhatóság által hozott határozatok eljárásjogi jogellenességének ezen az alapon, vagyis a tagállami társhatóság megkeresésének és az információgyűjtés elmulasztásának bíróság előtti vitatása és megállapítása esetén, milyen következményt kell alkalmaznia a tagállami adóhatóság által hozott közigazgatási határozatok bírósági felülvizsgálatát végző bíróságnak, figyelemmel a 14. kérdésben foglaltakra is?

      (1)  HL L 347., 1. o.

      (2)  HL L 268., 1. o.


title: C-51/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2011. május 24-i ítélete — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés — EK 43. cikk — Letelepedés szabadsága — Közjegyzők — Állampolgársági feltétel — EK 45. cikk — A közhatalom gyakorlásában való részvétel — 89/48/EGK irányelv)

text:
               9.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 204/3

         A Bíróság (nagytanács) 2011. május 24-i ítélete — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-51/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EK 43. cikk - Letelepedés szabadsága - Közjegyzők - Állampolgársági feltétel - EK 45. cikk - A közhatalom gyakorlásában való részvétel - 89/48/EGK irányelv)
   2011/C 204/04
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J-P. Keppenne és H. Støvlbæk, meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: E. Jenkinson és S. Ossowski, meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselők: C. Schiltz, meghatalmazott és J.-J. Lorang ügyvéd)

      Az alperest támogató beavatkozók: Cseh Köztársaság (képviseliő: M. Smolek, meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és M. Messmer, meghatalmazottak), Lett Köztársaság (képviselők: L. Ostrovska, K. Drēviņa és J. Barbale, meghatalmazottak), Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas és E. Matulionytė, meghatalmazottak), Magyar Köztársaság (képviselők: Fazekas J., Somssich R., Veres K. és Fehér M., meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselők: M. Dowgielewicz és C. Herma valamint D. Lutostańska, meghatalmazottak), Szlovák Köztársaság (képviseli: J. Čorba, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EK 43. és az EK 45. cikk megsértése — A közjegyzői szakma megkezdésére való jogosultságot és annak gyakorlását állampolgársági feltételhez kötő nemzeti szabályozás — A letelepedés szabadságának korlátozása — A közhatalom gyakorlásában való részvétellel járó tevékenységekre vonatkozó kivétel terjedelme — A közhatalom gyakorlásában való közvetlen és sajátos részvétel szükségessége — A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv (HL L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.) a közjegyzői szakma tekintetében való átültetésének az elmulasztása.

      Rendelkező rész

               1.

               A Luxemburgi Nagyhercegség — mivel a közjegyzői hivatás gyakorlását állampolgársági feltételhez kötötte — nem teljesítette az EK 43. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Cseh Köztársaság, a Francia Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovák Köztársaság, valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 128., 2008.5.24.


title: C-473/14. sz. ügy: A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2014. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cropia-Attika önkormányzata kontra környezetvédelmi, energiaügyi és klímaváltozási miniszter

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/14

         A Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) által 2014. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cropia-Attika önkormányzata kontra környezetvédelmi, energiaügyi és klímaváltozási miniszter
   (C-473/14. sz. ügy)
   (2015/C 007/19)
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cropia-Attika önkormányzata

      Alperes: környezetvédelmi, energiaügyi és klímaváltozási miniszter

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Arra alkalmas tervnek minősül-e a nagyvárosi agglomerációra vonatkozó, a terület és várostervezés általános célkitűzéseit, irányvonalait, valamint programjait az agglomerációnál kiterjedtebb térség vonatkozásában meghatározó és a különös célkitűzések között a környező hegyvidéki területek védelmét, valamint a város terjeszkedésének megállítását kifejezetten kiemelő területrendezési terv, hogy a hatáskörrel rendelkező közigazgatási hatóság részére lehetővé tegye, hogy a későbbiekben a törvény felhatalmazása alapján rendeletben elfogadott olyan tervet, amely kiegészítette a fentiekben hivatkozott területrendezési tervet, továbbá a hegyvidéki területek védelmére és a város terjeszkedése megállítására vonatkozó célkitűzések pontosítása és megvalósítása érdekében a fent említett hegyvidéki területek egyike és az azon engedélyezett használat, valamint tevékenységek vonatkozásában védett területeket alakított ki, ne vesse alá a 2001/42/EK irányelv (1) (HL L 197) 3. cikkében – amint azt az Európai Unió Bírósága a C-567/10. sz., Inter Environnement Bruxelles és társai ügyben 2012. március 22-én hozott ítéletének 42. pontjában értelmezte – előírt stratégiai környezeti vizsgálati eljárásnak?

               2)

               Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén felmerül a kérdés, hogy abban az esetben, ha a pontosító tervnek a területrendezési aktusok hierarchikus sorában történő elfogadásakor nem folytatták le a 2001/42/EK irányelvben előírt és az első kérdésben említett stratégiai környezeti vizsgálati eljárást, szükségessé válik-e a vizsgálati eljárás lefolytatása a hivatkozott terv pontosítására vonatkozó és az irányelv időbeli hatálya alá tartozó aktus elfogadása esetén?

               3)

               A második kérdésre adott nemleges válasz esetén felmerül a kérdés, hogy egy olyan rendelet – amely a NATURA hálózat nemzeti elemének KJTT-ként (közösségi jelentőségű természeti terület), KTT-ként (különleges természetmegőrzési terület) és KTVT-ként (különleges természetvédelmi terület) részét képező területre vonatkozó védelmi intézkedésekkel, engedélyezett tevékenységekkel és használattal kapcsolatos rendelkezéseket tartalmaz, és még ha ezen rendelkezésekkel egy olyan teljes körű természetvédelmi rendszer kerül is bevezetésre, amely kizárólag tűzvédelmi berendezés telepítését, erdőgazdálkodást és kiránduló útvonalakat engedélyez, az e rendelkezések elfogadását előkészítő aktusokból nem következik, hogy figyelembe vették volna az e területek megőrzésére vonatkozó célkitűzéseket, nevezetesen azokat a különleges környezeti jellemzőket, amelyek alapján ezeket a területeket a NATURA hálózat részévé nyilvánították; olyan esetben, amikor e rendelkezések alapján a szóban forgó területen már nem megengedett használat továbbra is folytatódik kizárólag azért, mert összeegyeztethető volt a korábbi védelmi rendszerrel – a 92/43/EGK irányelv (2) (HL L 206.) 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett intézkedési tervnek tekinthető-e, amelynek elfogadását megelőzően a stratégiai környezeti vizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettség nem állt fenn az e cikknek a fent említett 2001/42/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett rendelkezése alapján?

               4)

               A harmadik kérdésre adott igenlő válasz esetén végül felmerül a kérdés, hogy amennyiben egy kiterjedtebb egybefüggő földrajzi térség vonatkozásában olyan területrendezési aktust fogadtak el, amely a 2001/42/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a (92/43/EGK) irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett b) pontja alapján főszabályként stratégiai környezeti vizsgálat elvégzését igényli, amelyre nem került sor, és ezenfelül megállapításra kerül, hogy az előzetes környezeti vizsgálat csak e térség egyes területein – a megengedett használattal és tevékenységekkel kapcsolatban legutóbb hozott olyan szabályozások folytán, amelyek egyszerűen nem minősülnek intézkedési terveknek, de nem azok nagy részén szükséges, mivel az elfogadott intézkedés az utóbbi területekre vonatkozó részében intézkedési tervnek minősül, amelynek tekintetében a 2001/42/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a 92/43/EGK irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett b) pontja alapján nem szükséges a vizsgálat elvégzése, a 2001/42/EK irányelv alapján elfogadható e a szóban forgó valamennyi rendelkezés részleges érvénytelenségének kimondása és az intézkedés azt követő kizárólag azon részeiben történő megsemmisítése, amelyek – a vonatkozó új szabályok szerint – az előzetes környezeti vizsgálat által érintett területekre vonatkoznak, és amelyek részleges megsemmisítéséből eredő további következmény, hogy a stratégiai környezeti vizsgálatot kizárólag e területekre és nem a teljes térségre kell elvégezni?

      (1)  A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv.

      (2)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43 EGK tanácsi irányelv.


title: C-225/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2015. január 23-i végzése (a Tribunal d’instance de Dieppe [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Facet SA kontra Jean Henri

text:
               4.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/32

         A Bíróság elnökének 2015. január 23-i végzése (a Tribunal d’instance de Dieppe [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Facet SA kontra Jean Henri
   (C-225/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 146/41)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 223., 2014.7.14.


title: T-380/08. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 13-i ítélete — Hollandia kontra Bizottság ( „A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Kartellel kapcsolatos végleges bizottsági határozat egyes bizalmas részeihez történő hozzáférés iránti kérelem — A hozzáférés megtagadása — Indokolási kötelezettség — Konkrét és egyedi vizsgálat lefolytatásának kötelezettsége — Az egyén magánszférájának és becsületének védelmével kapcsolatos kivétel — Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmével kapcsolatos kivétel — Vizsgálatok céljának védelmével kapcsolatos kivétel — Nyomós közérdek — Jóhiszemű együttműködés” )

text:
               26.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/16

         A Törvényszék 2013. szeptember 13-i ítélete — Hollandia kontra Bizottság
   (T-380/08. sz. ügy) (1)

   (A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Kartellel kapcsolatos végleges bizottsági határozat egyes bizalmas részeihez történő hozzáférés iránti kérelem - A hozzáférés megtagadása - Indokolási kötelezettség - Konkrét és egyedi vizsgálat lefolytatásának kötelezettsége - Az egyén magánszférájának és becsületének védelmével kapcsolatos kivétel - Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmével kapcsolatos kivétel - Vizsgálatok céljának védelmével kapcsolatos kivétel - Nyomós közérdek - Jóhiszemű együttműködés)
   2013/C 313/28
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Holland Királyság (képviselők: C. Wissels, M. de Mol és M. de Ree meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet és P. Costa de Oliveira meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A C(2006) 4090 végleges bizottsági határozat (COMP/F/38.456 — „bitumen (Hollandia)”-ügy) egyes bizalmas részeihez való hozzáférést megtagadó, 2008. június 30-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Holland Királyság maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 285., 2008.11.8.


title: T-117/10. sz. ügy: 2010. március 5-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság

text:
               5.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/32

         2010. március 5-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság
   (T-117/10. sz. ügy)
   2010/C 148/57
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: P. Gentili avvocato dello Stato, G. Palmieri avvocato dello Stato)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Európai Regionális Fejlesztési Alapból a POR Puglia 1. célkitűzés (2000–2006) operatív program részére meghatározott támogatás egy részének törléséről szóló, 2009. december 22-i C(2009) 10350 bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Olasz Köztársaság az Európai Unió Törvényszéke előtt megtámadta az Európai Regionális Fejlesztési Alapból a POR Puglia 1. célkitűzés (2000–2006) operatív program részére meghatározott támogatás egy részének törléséről szóló, 2009. december 22-i, 2009. december 23-án közölt C(2009) 10350 bizottsági határozatot.
   Kérelmének alátámasztására az Olasz Köztársaság a következő jogalapokra hivatkozik:

               Első jogalap. Az 1260/99 rendelet (1) 39. cikke (2) bekezdése c) pontjának és (3) bekezdésének, valamint a 438/2001 rendelet (2) 4. cikkének megsértése. A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a közösségi ellenőrök az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésében és végrehajtásában ezen ellenőrzések által nem jelzett egyes szabálytalanságokból az első szintű ellenőrzések során rendszerbeli hiányosságok fennállására következtettek. Jóllehet a megtámadott határozat nem cáfolta meg ténybelileg a Regione által tett ellentétes értelmű következtetéseket, amelyek kizárták a rendszerbeli hiányosságokat, a határozat ennek ellenére 10 %-os átalánykorrekciót alkalmazott a 1260/99 rendelet 39. cikke értelmében, mintha az első szintű tartományi ellenőrző rendszerek nem felelnének meg a 438/2001 rendelet 4. cikkében előírtaknak. Ily módon a Bizottság a partnerség elvét is megsértette.

               Második jogalap. Az 1260/99 rendelet 39. cikke (2) bekezdése c) pontjának és (3) bekezdésének, valamint a 438/2001 rendelet 10. cikkének megsértése. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a második jogalap analóg az elsővel, de a 438/2001 rendelet 10. cikkében előírt második szintű ellenőrzésekre vonatkozik, amelyeket a közösségi könyvvizsgálat is rendszerbelileg hiányosnak ítélt az egyes mintákban talált, nem jelzett szabálytalanságok okán, annak ellenére, hogy a Regione mindezen hiányosságokat analitikusan vitatta, ténybeli és jogi érvekkel, amelyeket a megtámadott határozat nem cáfolt meg.

               Harmadik jogalap. Az indokolási kötelezettség megsértése, valamint az 1260/99 rendelet 39. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése. A megtámadott határozat megsérti az indokolási kötelezettséget, mivel azon következtetést, miszerint 10 %-os átalánykorrekciót igazoló rendszerbeli hiányosságok álltak fenn, arra a helyzetre alapozza, amelyet az ellenőrök 2007-ben és 2008-ban tapasztaltak, míg teljes mértékben figyelmen kívül hagyja azokat a mennyiségi és minőségi előrelépéseket, amelyeket a Regione 2009. végéig dokumentált, továbbá az ellenőrök állításaival szembeni, az előző jogalapokban hivatkozott ellentétes értelmű következtetéseket. A Bizottság azon következtetése tehát, miszerint súlyos veszély fenyegette az Alapot, nem került megindokolásra.

               Negyedik jogalap. Az 1260/99 rendelet 12. cikkének, a 438/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének és az EUMSZ 258. cikk megsértése, valamint az alperes hatáskörének hiánya. A felperes szerint a Bizottság meghatározó jelentőséget tulajdonított a közbeszerzésekre vonatkozó szabályozás feltételezett megsértése nem létező relevanciájának. Az 1260/99 rendelet 12. cikkének és a 438/1999 rendelet 4. cikkének helyes olvasatából azonban kitűnik, hogy e szabályozás szisztematikus megsértései nem vezethetnek közvetlenül átalánykorrekcióhoz, hanem jogsértési eljárásnak kell indulnia, az 1260/99 rendelet 32. cikke (3) bekezdése f) pontja értelmében a kifizetések felfüggesztése mellett a jogsértés által érintett intézkedések jogcímén.

      (1)  A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.)

      (2)  A strukturális alapok keretében nyújtott támogatások irányítási és ellenőrzési rendszerei tekintetében az 1260/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2001. március 2-i 438/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 63., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 132. o.)


title: T-614/15. sz. ügy: 2015. október 29-én benyújtott kereset – Azur Space Solar Power kontra OHIM (Fekete vonal ábrázolása)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/64

         2015. október 29-én benyújtott kereset – Azur Space Solar Power kontra OHIM (Fekete vonal ábrázolása)
   (T-614/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/86)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Németország) (képviselő: J. Nicodemus ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: ábrás védjegy (fekete vonal ábrázolása) tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi védjegy – 1 201 652. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. szeptember 2-án hozott határozata (R 3233/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-376/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 2-i végzése – Oberösterreichische Landesbank kontra ESZT

text:
               26.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/28

         A Törvényszék 2017. március 2-i végzése – Oberösterreichische Landesbank kontra ESZT
   (T-376/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 202/44)
   Az eljárás nyelve: német
   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 343., 2016.9.19.