title: C-587/15. sz. ügy: A Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Litvánia) által 2015. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras kontra Gintaras Dockevičius és Jurgita Dockevičienė

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/17

         A Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Litvánia) által 2015. november 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras kontra Gintaras Dockevičius és Jurgita Dockevičienė
   (C-587/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/21)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

      Alperesek: Gintaras Dockevičius és Jurgita Dockevičienė

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2009/103 irányelv (1) 2. cikkét, 10. cikkének (1) és (4) bekezdését, valamint 24. cikkének (2) bekezdését, továbbá a belső szabályzat (2) 3. cikkének (4) bekezdését, 5. cikkének (1) és (4) bekezdését, 6. cikkének (1) bekezdését, és 10. cikkét, valamint a Charta 47. cikkét (együttesen vagy külön-külön, de az említett rendelkezések sérelme nélkül) úgy kell-e értelmezni, hogy ha:

                           —

                              valamely nemzeti biztosítási iroda (A iroda) kártérítést fizet annak a károsultnak, aki ezen iroda letelepedési helye szerinti tagállamban szenvedett közúti balesetet, mivel a károkozásért felelős másik tagállambeli állampolgár nem rendelkezett felelősségbiztosítással;

                           —

                              e kártérítés miatt átszállnak a károsult jogai A irodára, amely a kárrendezés során felmerült költségek megtérítését kéri a felelős személy származási országában lévő nemzeti biztosítási irodától (B iroda);

                           —

                              B iroda független vizsgálat lefolytatása vagy további információ kérése nélkül teljesíti az A iroda megtérítésre irányuló kérését;

                           —

                              B iroda bírósági eljárást indít az alperesek (a felelős személy és a gépjármű tulajdonosa) ellen a nála felmerült költségek megtérítésére,

                     akkor az említett eljárások felperese (B iroda) az alperessel (a felelős személy és a gépjármű tulajdonosa) szembeni igényt alapozhatja kizárólag arra, hogy az A irodának megfizette a költségeket, és a felperes egyáltalán nem köteles bizonyítani, hogy az alperes/felelős személy polgári jogi felelősségének megállapításához szükséges feltételek (vétkesség, jogellenes cselekmény, okozati összefüggés és a kár összege) teljesültek, és nem köteles bizonyítani, hogy a károsult kártérítése során a külföldi jogot megfelelően alkalmazták?

               2.

               A 2009/103 irányelv 24. cikke (1) bekezdése ötödik albekezdésének c) pontját és a belső szabályzat 3. cikkének (1) és (4) bekezdését (együttesen vagy külön-külön, de az említett rendelkezések sérelme nélkül) úgy kell-e értelmezni, miszerint az A iroda valamely károsult által elszenvedett kár megtérítésére vonatkozó végleges határozatának meghozatala előtt köteles világos és érthető módon (egyebek mellett a tájékoztatás nyelvére is tekintettel) tájékoztatni a felelős személyt és a gépjármű tulajdonosát (amennyiben a kettő nem ugyanaz) a kárigények rendezésének megkezdéséről és előrehaladásáról, és elegendő időt kell biztosítani arra, hogy az illető megjegyzést fűzzön a kártérítésről és/vagy a kártérítés összegéről meghozandó határozathoz, vagy az ellen kifogást emeljen?

               3.

               Amennyiben az 1. kérdésre nemleges válasz adandó (vagyis az alperesek [a felelős személy és a gépjármű tulajdonosa] kérheti a felperest [B iroda] bizonyíték bemutatására, illetőleg kifogást emelhet vagy kifejezheti kétségeit egyebek mellett a közúti baleset körülményeivel, a felelős személy polgári jogi felelősségére vonatkozó szabályozási rendszer alkalmazásával, a kár összegével és annak kiszámítási módjával szemben), a 2009/103 irányelv 2. cikkét, 10. cikkének (1) bekezdését és 24. cikkének (2) bekezdését, valamint a belső szabályzat 3. cikke (4) bekezdésének második albekezdését (együttesen vagy külön-külön, de az említett rendelkezések sérelme nélkül) úgy kell-e értelmezni, miszerint függetlenül attól, hogy B iroda a végleges határozat meghozatala előtt nem kérte A irodát, hogy nyújtson tájékoztatást a közúti baleset helyszíne szerinti országban alkalmazandó jogszabályok értelmezéséről és a kárrendezésről, A irodának minden esetben tájékoztatnia kell a fentiekről B irodát, amennyiben ez utóbbi ezt később kéri, valamint minden másról, ami B iroda számára az alperesekkel (a felelős személlyel és a gépjármű tulajdonosával) szembeni kártérítési igényét megalapozza?

               4.

               Amennyiben a 2. kérdésre igenlő válasz adandó (vagyis A iroda köteles tájékoztatni a felelős személyt és a gépjármű tulajdonosát a kárrendezési eljárásról és lehetőséget kell biztosítania, hogy a felelősséget vagy a kár nagyságát illetően kifogást emeljen), milyen következményekkel jár A iroda részéről a tájékoztatási kötelezettségének elmulasztása:

                           a)

                           B iroda azon kötelezettségére, hogy teljesítse az A iroda megtérítésre irányuló kérését;

                           b)

                           a felelős személynek és a gépjármű tulajdonosának azon kötelezettségére, hogy B iroda részére megtérítse az ezen irodánál felmerült költségeket?

               5.

               A belső szabályzat 5. cikkének (1) és (10) bekezdését úgy kell-e értelmezni, miszerint A iroda által a károsultnak fizetett kártérítés összegét az A iroda által viselt vissza nem térítendő kockázatnak kell tekinteni (kivéve, ha B iroda viseli ezt a kockázatot), és nem pedig az ugyanazon közúti balesetben érintett másik személy vagyoni kötelezettségének, tekintettel főként a jelen ügy körülményeire:

                           —

                              a kártérítési szerv (A iroda) eredetileg elutasította a károsult kártérítési igényét;

                           —

                              a károsult emiatt kártérítési keresetet indított;

                           —

                              az A irodával szemben indított keresetet az alsóbb szintű bíróságok mint megalapozatlant és kellőképpen nem bizonyítottat elutasították;

                           —

                              a károsult és A iroda csak egy magasabb szintű bíróságon jutott peren kívüli megegyezésre, amikor e bíróság figyelmeztetett arra, hogy peren kívüli megegyezés hiányában az ügyet ismételt vizsgálatra vissza kell utalni;

                           —

                              az A iroda a peren kívüli megegyezésről szóló döntését lényegében azzal indokolta, hogy így megelőzhetők az elhúzódó pereskedés miatt felmerülő további költségek;

                           —

                              jelen eljárások során egy bíróság sem állapította meg a közúti balesetben részes alperes felelősségét (vétkességét)?

      (1)  A gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 263., 11. o.)

      (2)  A 72/166/EGK tanácsi irányelvnek a gépjármű-felelősségbiztosítás ellenőrzésére vonatkozó alkalmazásáról szóló, 2003. július 28-i 2003/564/EK bizottsági határozat mellékletéhez függelékként csatolt, az Európai Gazdasági Térség tagállamai és más társult államok Nemzeti Irodái között a 2002. május 30-i megállapodással elfogadott az Irodák Tanácsának belső szabályzata (HL L 192., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 55. o.).


title: T-492/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 12-i ítélete — „Rauscher” Consumer Products kontra OHIM (tampon ábrázolása) (Közösségi védjegy — Higiénikus tampont ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               26.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/24

         A Törvényszék 2013. szeptember 12-i ítélete — „Rauscher” Consumer Products kontra OHIM (tampon ábrázolása)
   (T-492/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Higiénikus tampont ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 313/47
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes:„Rauscher” Consumer Products GmbH (Bécs, Ausztria) (képviselő: M. Stütz ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy higiénikus tampon ábrázolásából álló megjelölés közösségi ábrás védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2011. július 20-án hozott határozata (R 2168/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a „Rauscher” Consumer Products GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 355., 2011.12.3.


title: C-617/12. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. november 14-i végzése (a High Court of Justice, Chancery Division [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Astrazeneca AB kontra Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks (Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — Kiegészítő oltalmi tanúsítvány — 469/2009/EK rendelet — A 13. cikk (1) bekezdése — A „Közösségen belüli forgalomba hozatalra vonatkozó első engedély” fogalma — A svájci gyógyszerintézet [Swissmedic] által kiadott engedély — Automatikus elismerés Liechtensteinben — Az Európai Gyógyszerügynökség által kiadott engedély — A tanúsítvány érvényességének időtartama)

text:
               7.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 102/7

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2013. november 14-i végzése (a High Court of Justice, Chancery Division [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Astrazeneca AB kontra Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks
   (C-617/12. sz. ügy) (1)

   ((Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - Kiegészítő oltalmi tanúsítvány - 469/2009/EK rendelet - A 13. cikk (1) bekezdése - A „Közösségen belüli forgalomba hozatalra vonatkozó első engedély” fogalma - A svájci gyógyszerintézet [Swissmedic] által kiadott engedély - Automatikus elismerés Liechtensteinben - Az Európai Gyógyszerügynökség által kiadott engedély - A tanúsítvány érvényességének időtartama))
   2014/C 102/08
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Astrazeneca AB

      Alperes: Comptroller General of Patents, Designs and Trade Marks

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court – Egyesült Királyság – A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 152., 1.) 13. cikke (1) bekezdésének értelmezése – A forgalomba hozatalra vonatkozó első engedély fogalma – Liechtenstein által automatikusan elismert svájci engedély, amelyet nem az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK irányelvben meghatározott hatósági engedélyezési eljárás alapján adtak meg

      Rendelkező rész

   Az Európai Gazdasági Térség (EGT) összefüggései között a gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a svájci gyógyszerintézet (Swissmedic) által kiadott és Liechtensteinben automatikusan elismert hatósági engedélyt e gyógyszer Európai Gazdasági Térségen belüli forgalomba hozatalára vonatkozó első engedélynek kell tekinteni e rendelkezés értelmében, amennyiben ez az engedély megelőzi az ugyanezen gyógyszerre vonatkozóan az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) által, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben szereplő követelményeknek megfelelően az Európai Unió tagállamainak hatóságai által, vagy az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság által kiadott forgalombahozatali engedélyeket. E tekintetben nem releváns az a körülmény, hogy hasonló klinikai adatok alapján az Európai Gyógyszerügynökség a svájci hatóságtól eltérően ugyanezen klinikai adatok vizsgálatát követően megtagadta az ugyanezen gyógyszer forgalomba hozatalára vonatkozó engedély kiadását, sem pedig az, hogy a svájci gyógyszerintézet felfüggesztette a svájci engedélyt, és csak akkor állította azt vissza a későbbiekben, amikor az engedély jogosultja további adatokat nyújtott be hozzá.

      (1)  HL C 86., 2013.3.23.


title: C-453/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. január 21-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer kontra Landeshauptmann von Vorarlberg (Előzetes döntéshozatal — 883/2004/EK rendelet — 5. cikk — Az „egyenértékű ellátások” fogalma — Az Európai Gazdasági Térség két tagállamában nyújtott öregségi ellátás egyenértékűnek tekintése — A társadalombiztosítási járulékok összegének kiszámításához a más tagállamokban felvett öregségi ellátásokat figyelembe vevő nemzeti szabályozás)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/13

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. január 21-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer kontra Landeshauptmann von Vorarlberg
   (C-453/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 883/2004/EK rendelet - 5. cikk - Az „egyenértékű ellátások” fogalma - Az Európai Gazdasági Térség két tagállamában nyújtott öregségi ellátás egyenértékűnek tekintése - A társadalombiztosítási járulékok összegének kiszámításához a más tagállamokban felvett öregségi ellátásokat figyelembe vevő nemzeti szabályozás))
   (2016/C 098/15)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

      Alperes: Landeshauptmann von Vorarlberg

      Az eljárásban részt vesz: Rudolf Mathis

      Rendelkező rész

   A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy olyan körülmények között, mint amelyek az alapügyben felmerültek, az egyik tagállam foglalkoztatói nyugdíjrendszere által és a valamely más tagállam törvény által előírt, ugyanazon rendelet hatálya alá tartozó nyugdíjrendszere által nyújtott öregségi ellátások e rendelkezés értelmében egyenértékű ellátásoknak minősülnek, mivel mindkét ellátásfajta arra a közös célra irányul, hogy a biztosítottjaik számára a nyugdíjba menetelük előtti életszínvonaluknak megfelelő életszínvonal fenntartását biztosítsa.

      (1)  HL C 462., 2014.12.22.


title: C-246/17. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2017. május10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ibrahima Diallo kontra État belge

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/19

         A Conseil d'État (Belgium) által 2017. május10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ibrahima Diallo kontra État belge
   (C-246/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/24)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ibrahima Diallo

      Alperes: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 10. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy azt írja elő, hogy a tartózkodáshoz való jog megállapítására vonatkozó határozatot a hat hónapos határidőn belül kell meghozni és közölni, vagy úgy, hogy az lehetővé teszi, hogy a határozatot e határidőben hozzák meg, de a közlése később is megtörténhet? Ha a fent hivatkozott határozat később is közölhető, azt milyen határidőn belül kell megtenni?

               2)

               Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (1) bekezdését – annak 5. cikkével, a családegyesítési jogról szóló, 2003. szeptember 22-i 2003/86/EK [tanácsi] irányelv (2) 5. cikkének (4) bekezdésével és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7., 20., 21. és 41. cikkével összefüggésben – úgy kell-e értelmezni és alkalmazni, hogy az ez alapján elfogadott határozatot az általa előírt hat hónapos határidőn belül csak meghozni kell, anélkül, hogy bármiféle határidő vonatkozna a közlésére, és anélkül, hogy a tartózkodáshoz való jogra bármilyen hatása lenne annak, ha a közlésre e határidőn túl kerül sor?

               3)

               Az uniós polgár családtagja tartózkodáshoz való joga tényleges érvényesülésének biztosítása érdekében a tényleges érvényesülés elvébe ütközik-e, hogy a fent hivatkozott jogra vonatkozó határozat megsemmisítését követően a nemzeti hatóság számára ismét teljes egészében rendelkezésre áll az a hat hónapos határidő, amellyel az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (1) bekezdése alapján rendelkezett? Igenlő válasz esetén, milyen határidővel rendelkezik még a nemzeti hatóság a szóban forgó jog elismerését megtagadó határozatának megsemmisítését követően?

               4)

               Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5., 10. és 31. cikkével – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 8. és 13. cikkével, az Európai Unió Alapjogi Chartája 7., 24., 41. és 47. cikkével és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 21. cikkével összefüggésben – összeegyeztethető-e azon nemzeti ítélkezési gyakorlat és az olyan nemzeti rendelkezések, mint a loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, l’établissement, le séjour et l’éloignement des étrangers [a külföldiek beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló 1980. december 15-i törvény] 39/2. cikkének (2) bekezdése, 40., 40 bis, 42. és 43. cikke, és az arrêté royal du 8 octobre 1981 concernant l’accès au territoire, l’établissement, le séjour et l’éloignement des étrangers [a külföldiek beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló 1981. október 8-i királyi rendelet] 52. cikkének (4) bekezdése, amelyek ahhoz vezetnek, hogy e rendelkezések alapján a tartózkodáshoz való jogot megtagadó határozatot megsemmisítő, a Conseil du contentieux des étrangers (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság) által hozott ítéletnek megszakító és nem felfüggesztő hatálya van a 2004/38/EK irányelv 10. cikkében, az 1980. december 15-i törvény 42. cikkében és az 1981. október 8-i királyi rendelet 52. cikkében előírt hat hónapos jogvesztő határidő vonatkozásában?

               5)

               Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv megköveteli-e, hogy a 10. cikkének (1) bekezdésében előírt hat hónapos határidő túllépéséhez kapcsolódjon következmény, és ha igen, milyen következményt kell ahhoz kapcsolni? Ugyanezen 2004/38/EK irányelv megköveteli-e vagy lehetővé teszi-e, hogy e határidő túllépésének a következménye a kérelmezett tartózkodási kártya automatikus kiállítása legyen annak megállapítása nélkül, hogy a kérelmező ténylegesen megfelel az általa hivatkozott, tartózkodáshoz való jog élvezetéhez előírt feltételeknek?

      (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.)

      (2)  HL L 251., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 224. o.


title: C-44/08. sz. ügy: A Korkein oikeus (Finnország) által 2006. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry és társai kontra Fujitsu Siemens Computers Oy

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/13

         A Korkein oikeus (Finnország) által 2006. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry és társai kontra Fujitsu Siemens Computers Oy
   (C-44/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/20)
   Az eljárás nyelve: finn
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Korkein oikeus (Finnország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry, Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO ry, Uusi Insinööriliitto UIL ry (korábban Insinööriliitto IL ry), Metallityövien Liitto ry, Palvelualojen Ammattiliitto PAM ry, Suomen Ekonomiliitto – Finlands Ekonomförbund SEFE ry, Ammattiliitto SUORA ry, Suomen Valtiotieteilijöitten Liitto SVAL ry – Statsvetarnas Förbund i Finland rf, Sähköalojen Ammattiliitto ry, Tekniikan Akateemisten Liitto TEK ry és Toimihenkilöunioni TU ry

      Alperes: Fujitsu Siemens Computers Oy
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 98/59/EK irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdését, hogy az ott megállapított, a konzultációk „megfelelő időben” való megkezdésére vonatkozó kötelezettség, ha a munkáltató „csoportos létszámcsökkentéseket tervez”, megköveteli, hogy a konzultációkat megkezdjék, ha az üzleti tevékenységre vonatkozó stratégiai döntésekből vagy változtatásokból a csoportos létszámcsökkentések szükségessége következik? Vagy úgy kell-e értelmezni ezt a rendelkezést, hogy a konzultációk megkezdésére vonatkozó kötelezettség már akkor létrejön, amikor a munkáltató az üzleti tevékenységre vonatkozó ilyen intézkedéseket vagy változtatásokat tervez, mint például a gyártási kapacitás megváltoztatását vagy a gyártás összevonását, amelyek következményeként csoportos létszámcsökkentések szükségessége várható?

               2)

               Az irányelv 2. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében foglalt, a konzultációk során az információk megfelelő időben történő megadására való utalás figyelembevételével úgy kell-e értelmezni az irányelv 2. cikkének (1) bekezdését, hogy az ott megállapított, a konzultációk „megfelelő időben” való megkezdésére vonatkozó kötelezettség csoportos létszámcsökkentés „tervezése” esetén feltételezi, hogy a konzultációkat már akkor megkezdik, mielőtt a munkáltató tervei megértek volna annyira, hogy a 2. cikk (3) bekezdésének b) pontja szerinti információkat konkretizálni és a munkavállalókkal közölni tudja?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az irányelv 2. cikkének (1) bekezdését az irányelv 2. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben, hogy abban az esetben, ha a munkáltató egy másik vállalkozás által ellenőrzött vállalkozás, e munkáltatónak a munkavállalók képviselőivel konzultációk megkezdésére vonatkozó kötelezettsége akkor jön létre, amikor vagy a munkáltató vagy a munkáltatót ellenőrző anyavállalat az e munkáltatónál foglalkoztatott munkavállalók körében csoportos létszámcsökkentést tervez?

               4)

               Ha egy vállalatcsoporthoz tartozó leányvállalatban folytatandó konzultációkról van szó, és az irányelv 2. cikkének (1) bekezdésében rögzített, csoportos létszámcsökkentés „tervezése” esetén a konzultációk „megfelelő időben” történő megkezdésére vonatkozó kötelezettséget a 2. cikk (4) bekezdésének figyelembevételével kell megítélni, már akkor létrejön-e a konzultációk megkezdésére vonatkozó kötelezettség, amikor a vállalatcsoport vagy az anyavállalat vezetősége a csoportos létszámcsökkentést tervezi, ezeket a terveket azonban még nem konkretizálta meghatározott ellenőrzött leányvállalatnál foglalkoztatott munkavállalókra? Vagy csak abban a szakaszban keletkezik a leányvállalatnál a konzultációk megkezdésére vonatkozó kötelezettség, amikor a vállalatcsoport vagy az anyavállalat vezetősége a csoportos létszámcsökkentést kifejezetten az érintett leányvállalatnál tervezi?

               5)

               Ha a munkáltató más vállalkozás (az anyavállalat vagy a csoport vezetősége) által az irányelv 2. cikke (4) bekezdésének értelmében ellenőrzött vállalkozás (vállalatcsoporthoz tartozó leányvállalat), úgy kell-e értelmezni az irányelv 2. cikkét, hogy az ott előírt konzultációs eljárásnak le kell zárulnia, mielőtt az anyavállalat vagy a vállalatcsoport vezetősége a leányvállalatban történő csoportos létszámcsökkentés végrehajtásáról szóló döntést hoz?

               6)

               Ha az irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a leányvállalatban lefolytatandó konzultációs eljárásnak le kell zárulnia, mielőtt az anyavállalat vagy a vállalatcsoport vezetősége a csoportos létszámcsökkentéshez vezető döntést meghozza, úgy e tekintetben csak olyan döntés bír jelentőséggel, amelynek közvetlen következménye a csoportos létszámcsökkentés a leányvállalatban, vagy a konzultációs eljárásnak le kell zárulnia, mielőtt az anyavállalat vagy a vállalatcsoport vezetősége olyan üzemgazdasági vagy stratégiai döntést hoz, amelynek alapján a leányvállalatban csoportos létszámcsökkentés valószínű, azonban véglegesen még nem biztos?

      (1)  A csoportos létszámcsökkentésre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1998. július 20-i 98/59/EK irányelv.


title: C-180/11. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 15-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék (korábban Fővárosi Bíróság) (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bericap Záródástechnikai Bt kontra Plastinnova 2000 Kft (2004/48/EK irányelv — Bizonyítékok vizsgálatára vonatkozó szabályok valamely használati mintaoltalom megsemmisítése iránti kérelem ügyében eljáró nemzeti bíróság előtti jogvitában — A nemzeti bíróság hatásköre — A Párizsi Uniós Egyezmény — A TRIPS-megállapodás)

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/13

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 15-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék (korábban Fővárosi Bíróság) (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bericap Záródástechnikai Bt kontra Plastinnova 2000 Kft
   (C-180/11. sz. ügy) (1)

   (2004/48/EK irányelv - Bizonyítékok vizsgálatára vonatkozó szabályok valamely használati mintaoltalom megsemmisítése iránti kérelem ügyében eljáró nemzeti bíróság előtti jogvitában - A nemzeti bíróság hatásköre - A Párizsi Uniós Egyezmény - A TRIPS-megállapodás)
   2013/C 9/19
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Törvényszék (korábban Fővárosi Bíróság)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bericap Záródástechnikai Bt

      Alperes: Plastinnova 2000 Kft
   a Magyar Szabadalmi Hivatal részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fővárosi Bíróság — A Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó megállapodás 1 C. mellékletét képező, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás, az ipari tulajdon oltalmára létesült, 1883. március 20-án Párizsban aláírt egyezmény, valamint a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o) értelmezése — Bizonyítékok vizsgálatára vonatkozó szabályok valamely használati mintaoltalom megsemmisítése iránti kérelem ügyében eljáró nemzeti bíróság előtti jogvitában — A nemzeti bíróság hatásköre

      Rendelkező rész

   Amennyiben a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének és 3. cikke (2) bekezdésének rendelkezései, az ipari tulajdon oltalmáról szóló, 1883. március 20-án Párizsban aláírt és legutóbb 1967. július 14-én Stockholmban felülvizsgált és 1979. szeptember 28-án módosított egyezmény 2. cikke (1) bekezdésének és az 1994. április 15-én Marrakechben aláírt és a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozattal jóváhagyott, a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) létrehozásáról szóló egyezmény 1C. mellékletében szereplő, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás 41.1. és 41.2. cikkének fényében értelmezve, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló megsemmisítési eljárásokban nem alkalmazandók, e rendelkezések nem tekinthetők olyanoknak, mint amelyek akadályozzák azt, hogy az ilyen bírósági eljárásokban a bíróságok:

               —

               ne legyenek a felek által előterjesztett kérelmekhez és jognyilatkozatokhoz kötve, és hivatalból elrendelhessék a bizonyítékok szolgáltatatását, amennyiben azt szükségesnek ítélik;

               —

               ne legyenek kötve a megsemmisítési kérelemmel kapcsolatban hozott közigazgatási határozathoz, sem az e határozatban megállapított tényálláshoz, és

               —

               ne vizsgálhassák meg újból a korábbi megsemmisítési kérelem alkalmával már beterjesztett bizonyítékokat.

      (1)  HL C 232., 2011.8.6


title: F-127/05. sz. ügy: Az Közszolgálati Törvényszék 2006. június 19-i végzése – Nanbru kontra Parlament

text:
               12.8.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/38

         Az Közszolgálati Törvényszék 2006. június 19-i végzése – Nanbru kontra Parlament
   (F-127/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 190/73)

      Az eljárás nyelve: francia

   Az első tanács elnöke a létrejött egyezség nyomán elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: C-128/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 11-i ítélete (a Tribunal da Relação de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cruz & Companhia Lda kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mezőgazdaság — 3665/87/EGK rendelet — A 4. cikk (1) bekezdése és a 13. cikk — 2220/85/EGK rendelet — A 19. cikk (1) bekezdésének a) pontja — Export-visszatérítések — Export-visszatérítési előleg — Az előleg visszafizetésének biztosítékául nyújtott garancia feloldásának feltételei)

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 11-i ítélete (a Tribunal da Relação de Lisboa [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cruz & Companhia Lda kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL
   (C-128/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Mezőgazdaság - 3665/87/EGK rendelet - A 4. cikk (1) bekezdése és a 13. cikk - 2220/85/EGK rendelet - A 19. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Export-visszatérítések - Export-visszatérítési előleg - Az előleg visszafizetésének biztosítékául nyújtott garancia feloldásának feltételei))
   (2015/C 046/04)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cruz & Companhia Lda

      Alperesek: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL

      Rendelkező rész

   Az 1993. december 10-i 3403/93/EK bizottsági rendelettel módosított, a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikke (1) bekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy az exportőr által a számára folyósított export-visszatérítési előleg visszafizetésének biztosítékául nyújtott garanciát nem kell megszűntnek tekinteni, még akkor sem, ha megállapítható, hogy az exportőr benyújtotta a kiviteli nyilatkozat elfogadásával, és annak igazolásával kapcsolatos dokumentumokat, hogy a termékek az elfogadástól számított legfeljebb 60 napon belül elhagyták az Európai Unió vámterületét, továbbá az importáló harmadik országban történő vámkezelést hasonlóképpen igazolta, amennyiben a visszatérítés nyújtásának többi feltétele, különösen a termékek egészségügyileg megfelelő, a jogszabályi követelményeket kielégítő, kereskedelmi minőségére vonatkozóan az 1994. július 26-i 1829/94/EK bizottsági rendelettel módosított, a mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer alkalmazásának közös részletes szabályai megállapításáról szóló [helyesen: a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítések rendszerének alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló], 1987. november 27-i 3665/87/EGK bizottsági rendelet 13. cikkében előírt feltételek nem teljesülnek.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: C-10/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-67/15. sz., Polo Club kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2016. november 10-én hozott végzése ellen a Polo Club által 2017. január 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/2

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-67/15. sz., Polo Club kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2016. november 10-én hozott végzése ellen a Polo Club által 2017. január 11-én benyújtott fellebbezés
   (C-10/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 231/02)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Polo Club (képviselők: D. Masson ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   2017. június 1-jei végzésével a Bíróság (tizedik tanács) megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.


title: T-8/11. sz. ügy: 2011. január 7-én benyújtott kereset — Bank Kargoshaei és társai kontra Tanács

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/24

         2011. január 7-én benyújtott kereset — Bank Kargoshaei és társai kontra Tanács
   (T-8/11. sz. ügy)
   2011/C 72/41
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Company, Melli Agrochemical Company, Shomal Cement Co. (Teherán, Irán) (képviselők: L. Defalque és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2010. október 25-i 2010/644/KKBP tanácsi határozat (1) melléklete B részének 5. pontját, és az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet (2) VIII. melléklete B részének 5. pontját, és semmisítse meg a Tanács 2010. október 28-i levelében foglalt határozatot;

               —

               állapítsa meg, hogy a 2010. július 26-i tanácsi határozat (3) 20. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint a 961/2010/EU tanácsi rendelet 16. cikke (2) bekezdésének a) pontja jogellenes és nem alkalmazható a felperesekre;

               —

               a Tanácsot kötelezze a felperesek e keresettel kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztására a felperesek ugyanazokra a jogalapokra hivatkoznak, mint amelyekre a felperes hivatkozik a T-7/11. sz., Bank Melli Iran kontra Tanács ügyben.

      (1)  HL L 281., 81. o.

      (2)  HL L 281., 1. o.

      (3)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.)


               22.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 374/16

         A DB Schenker 2011. október 19-én benyújtott keresete az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen
   (E-14/11. sz. ügy)
   2011/C 374/11
   A Schenker North AB, a Schenker Privpak AB és a Schenker Privpak AS (együttesen: DB Schenker) 2011. október 19-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen. A DB Schenkert Jon Midthjell ügyvéd képviseli (Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Norvégia).
   A felperesek azt kérik az EFTA-Bíróságtól, hogy

               1.

               semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az nem teszi lehetővé a hozzáférést a 34250. sz. (Norvég Posta/Privpak) ügy dokumentumaihoz;

               2.

               rendelje el, hogy az alperes és a beavatkozók viseljék a költségeket.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A Schenker North AB, a Schenker Privpak AB és a Schenker Privpak AS – a felperesek – a Deutsche Bahn AG tulajdonában álló DB Schenker nemzetközi szállítmányozási és logisztikai csoporthoz tartoznak. A Schenker North AB a csoport szárazföldi, tengeri és vasúti üzleti tevékenységeit irányítja Norvégiában, Svédországban és Dániában, ideértve a Schenker Privpak AS és a Schenker Privpak AB leányvállalatokat is (együttesen: DB Schenker).

               —

               2010. július 14-én az EFTA Felügyeleti Hatóság határozatot fogadott el a 34250. sz. (Norvég Posta/Privpak) ügyben, melyben megállapította, hogy a Norvég Posta 2000 és 2006 között visszaélt a norvég B2C csomagkézbesítési piacon betöltött domináns helyzetével. A felperesek kártérítést követelnek a Norvég Postától a jogsértés okozta károkért. 2010. augusztus 3-án a felperesek a dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet nyújtottak be a dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok alapján, melyeket az EFTA Felügyeleti Hatóság 2008. június 27-i határozatában állapított meg.

               —

               2011. augusztus 16-án kelt levelében az EFTA Felügyeleti Hatóság elutasította a felperesek azon dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmét, amelyeket a Norvég Posta helyiségeiben gyűjtöttek a 2004. június 21–24. közötti vizsgálat során. A felperesek fellebbezni kívánnak az elutasítás ellen a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 36. cikke alapján.

         A felperesek szerint az EFTA Felügyeleti Hatóság megsértette a DB Schenker dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok 2. cikkének (1) bekezdése szerinti, dokumentumokhoz való hozzáférés jogát azáltal, hogy

               —

               helytelenül alkalmazta a dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti, magánéletre és a személyes integritásra vonatkozó kivételt,

               —

               helytelenül alkalmazta a dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok 4. cikke (2) bekezdése szerinti, kereskedelmi érdekekre, ellenőrzésekre és vizsgálatokra és a közzétételhez fűződő nyomós közérdekre vonatkozó kivételeket, és

               —

               megsértette a dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó szabályok 4. cikke (6) bekezdésében meghatározott, a dokumentumokhoz való részleges hozzáférés jogát.


title: T-500/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 22-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság ( EMOGA — Garanciarészleg — A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások — A citrusfélék feldolgozására biztosított támogatás — Az ellenőrzések hatékonysága — Arányosság )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/17

         A Törvényszék 2011. szeptember 22-i ítélete — Olaszország kontra Bizottság
   (T-500/09. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A közösségi finanszírozásból kizárt kiadások - A citrusfélék feldolgozására biztosított támogatás - Az ellenőrzések hatékonysága - Arányosság)
   2011/C 319/33
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: L. Ventrella és G. Palmieri ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: P. Rossi meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak a közösségi finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2009. szeptember 24-i 2009/721/EK bizottsági határozat (HL L 257., 28. o.) abban a részében történő megsemmisítése, amelyben az kizár az Olasz Köztársaság által a citrusfélék feldolgozásának ágazatában kifizetett egyes kiadásokat.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.


title: T-136/06. sz. ügy:  2006. május 5-én  benyújtott kereset – Sanabel Relief Agency Ltd kontra Tanács

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/30

         2006. május 5-én benyújtott kereset – Sanabel Relief Agency Ltd kontra Tanács
   (T-136/06. sz. ügy)
   (2006/C 165/59)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham, Egyesült Királyság) (képviselők: N. Garcia solicitor, S. Cox barrister)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2003. március 27-i 561/2003/EK tanácsi rendelettel és a 2006. február 10-i 246/2006/EK bizottsági rendelettel módosított, 2002. május 27-i 881/2002/EK tanácsi rendelet 2. cikkét és az I. mellékletben a felperesre tett utalást;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes által előterjesztett jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-135/06. sz., Al-Faqih kontra Tanács ügyben előterjesztettekkel.


title: T-312/05 sz. ügy: A kereset előterjesztésének időpontja: 2005 augusztus 9. – Európai Közösségek Bizottsága kontra E. Alexiadou

text:
               29.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/22

         A kereset előterjesztésének időpontja: 2005 augusztus 9. – Európai Közösségek Bizottsága kontra E. Alexiadou
   ((T-312/05 sz. ügy))
   (2005/C 271/44)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: Dimitrios Triantafyllou és Dimos Nikopoulos ügyvéd)

      Alperes: Effrosyni Alexiadou
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               kötelezze az alperest összesen 26 068,11 eurónak megfelelő összeg megfizetésére a Bizottság részére, amelyből 23 036,31 euró a főösszeg, 3 031,80 euró pedig a 2003. március 1-je és 2005. augusztus 31-e közötti időszakra vonatkozó késedelmi kamat;

               —

               kötelezze az alperest napi 3,31 euró kamat megfizetésére a tartozás maradéktalan kiegyenlítésének napjáig;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Európai Közösség, melyet az Európai Közösségek Bizottsága képvisel, egy konzorcium tagjaként megkötötte alperessel a G1ST-CT-2002-50227-PLASAMALEATHER sz. szerződést, amelynek tárgya egy, a vízhatlan bőrök hidegplazma-kezelésére vonatkozó különleges kutatási és műszaki fejlesztési projekt.
   A szerződés értelmében a Bizottság pénzügyi támogatást nyújt a szóban forgó projekt megvalósításához egy maximálisan 832 362 eurónak megfelelő összeg folyósításával. Ennek keretén belül a Bizottság a konzorcium vezetőjének közvetítésével összesen 23 036, 31 eurónak megfelelő előleget folyósított az alperesnek.
   Azonban, közvetlenül ezen összeg kézhezvétele után az alperes bejelentette a konzorcium vezetőjének, hogy felhagy a bőrtermékek gyártásával, valamint hogy úgy határozott, tevékenységét más irányba tereli, nem tudja biztosítani a projektben szereplő tevékenységek sikeres végrehajtását, és úgy véli, helyesebb lenne már a legelején felhagynia a projekttel.
   Ugyan több alkalommal is felszólítást kapott, az alperes nem térítette vissza az előleg összegét, noha, amint azt a konzorcium vezetője igazolta, nem vett részt a kutatási tevékenységben, ennek megfelelően e célból nem használta fel az előleg összegét.
   Keresetében a Bizottság a fent hivatkozott őt megillető, kamatokkal és járulékokkal terhelt összeg visszatérítését kéri.


title: T-43/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. március 20-i végzése – Donnici kontra Parlament ( „Kártérítési kereset — Európai parlamenti képviselők — A mandátumok vizsgálata — A Parlamentnek a valamely európai mandátumot érvénytelenné nyilvánító határozata — A Parlament határozatának bírósági ítélettel történő megsemmisítése — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset” )

text:
               26.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 159/26

         A Törvényszék 2014. március 20-i végzése – Donnici kontra Parlament
   (T-43/13. sz. ügy) (1)

   ((„Kártérítési kereset - Európai parlamenti képviselők - A mandátumok vizsgálata - A Parlamentnek a valamely európai mandátumot érvénytelenné nyilvánító határozata - A Parlament határozatának bírósági ítélettel történő megsemmisítése - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
   2014/C 159/35
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Beniamino Donnici (Castrolibero, Olaszország) (képviselők: V. Vallefuoco és J.-M. Van Gyseghem ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: N. Lorenz és S. Seyr meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes mandátumának vizsgálatáról szóló, 2007. május 24-i, a Bíróság által a C-393/07. és C-9/08. sz., Olaszország és Donnici kontra Parlament egyesített ügyekben 2009. április 30-án hozott ítélettel (EBHT 2009., I-3679. o.) megsemmisített parlamenti határozat elfogadása miatt a felperes által elszenvedett kár megtérítésére irányuló kártérítési kereset

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Beniamino Donnicit kötelezi a jelen eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 79., 2013.3.16.


title: C-443/06. sz. ügy: Supremo Tribunal Administrativo által 2006. október 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Erika Hollmann kontra Fazenda Pública

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/35

         Supremo Tribunal Administrativo által 2006. október 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Erika Hollmann kontra Fazenda Pública
   (C-443/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/75)
   Az eljárás nyelve: portugál
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Supremo Tribunal Administrativo.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Erika Hollmann.

      Alperes: Fazenda Pública

      Beavatkozó: Ministério Público
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Sérti-e az EK 12. cikk, az EK 18. cikk, az EK 39. cikk, az EK 43. cikk és az EK 56. cikk rendelkezéseit a 2001. december 27-i 109-B/2001. sz. törvénnyel módosított, 1988. november 30-i 442-A/88. sz. törvénnyel elfogadott CIRS 43. cikkének (2) bekezdése, amely szerint csak a Portugáliában illetőséggel rendelkező személyek esetében alkalmazandó az a szabály, hogy a tőkejövedelemnek csak 50 %-a képez adóalapot, míg az Európai Unió többi tagállamában illetőséggel rendelkező adózókat kizárja a fenti korlátozás hatálya alól?


title: C-146/09. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2009. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Prof. Dr. Claus Scholl kontra Stadtwerke Aachen AG

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/26

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2009. április 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Prof. Dr. Claus Scholl kontra Stadtwerke Aachen AG
   (C-146/09. sz. ügy)
   2009/C 153/49
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Prof. Dr. Claus Scholl

      Alperes: Stadtwerke Aachen AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a távollevők között kötött szerződések esetén a fogyasztók védelméről szóló, 1997. május 20-i 1997/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 6. cikke (3) bekezdése harmadik franciabekezdésének harmadik fordulatát, hogy az elállási jog a vezetékes villamosenergia- és gázszolgáltatásra kötött távértékesítési szerződésekre nem vonatkozik?

      (1)  HL L 144., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 3. kötet, 319. o.


title: C-286/06. sz. ügy: 2006. június 29-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/23

         2006. június 29-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-286/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/39)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæke és R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel megtagadta az Olaszországban megszerzett mérnöki szakmai képesítések elismerését, illetve mivel a valamely más tagállamban szakmai képesítést szerzett mérnökök esetében a közszolgálatban az előléptetéshez szükséges belső vizsgákra való bocsátást e képesítések felsőfokú elismerésétől tette függővé – nem teljesítette a legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelvből (1), és különösen annak 3. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottsághoz számos panasz érkezett arra vonatkozóan, hogy az illetékes spanyol hatóságok elutasítják az Olaszországban megszerzett mérnöki szakmai képesítések elismerése iránt az út-, csatorna- és kikötőépítő-mérnöki szakma Spanyolországban való gyakorlása céljából benyújtott kérelmeket.
   A 89/48/EGK irányelv 3. cikke alapján a spanyol hatóságok kötelesek lehetővé tenni valamely szabályozott szakma megkezdését vagy gyakorlását valamely tagállam azon állampolgára számára, aki valamely másik tagállamban e szakma gyakorlásához megkövetelt oklevéllel rendelkezik. A Bizottság által előterjesztett tényeknek megfelelően:

               (1)

               az út-, csatorna- és kikötőépítő-mérnöki szakma Spanyolországban „szabályozott szakma”;

               (2)

               a panaszosok tagállami állampolgárok;

               (3)

               a mérnöki szakma megkezdéséhez Olaszországban megkövetelt oklevél a „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile” együtt az „Abilitatione all'esecizio della professione di ingegnere”-vel. A panaszosok mindkét képesítéssel rendelkeznek, és ennélfogva jogosultak a mérnöki szakma gyakorlására Olaszországban; és

               (4)

               a „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile”-ből és az „Abilitatione all'esecizio della professione di ingegnere”-ből álló, „összetett képesítés” megfelel az irányelv 1. cikke a) pontjában szereplő „oklevél” fogalom minden előírásának.

         Következésképpen, a spanyol hatóságokat kötelesek lettek volna lehetővé tenni a panaszosok számára az út-, csatorna- és kikötőépítő-mérnöki szakma megkezdését. Mivel a Spanyol Királyság megtagadta tőlük a szakmában való elhelyezkedés lehetőségét, nem teljesítette az irányelv 3. cikkéből eredő kötelezettségeit.
   A Bizottság által előterjesztett tények alapján az is nyilvánvaló, hogy a spanyol hatóságok a közszolgálatban az előléptetéshez szükséges azon belső vizsgákon való részvétel jogát, amelyek esetében mérnöki oklevéllel kell rendelkezni, a Spanyolországon kívül megszerzett oklevelek esetében „elismertségüktől”, azaz a spanyol felsőfokú oklevéllel egyenértékűnek való elismeréstől teszik függővé. Ez a követelmény megnehezíti a közszolgálaton belüli előmenetelt, és így a mérnöki szakma gyakorlását azon tagállami állampolgárok számára, akik valamely másik tagállamban előírt szakmai oklevéllel rendelkeznek, és egyúttal ellentétes az irányelv 3. cikkével.

      (1)  HL 1989. L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.


title: C-74/12. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2012. július 4-i végzése — (a Giudice di Pace di Revere — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Abd Aziz Tam elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az alapjogvita leírásának hiánya — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               6.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 303/8

         A Bíróság (ötödik tanács) 2012. július 4-i végzése — (a Giudice di Pace di Revere — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Abd Aziz Tam elleni büntetőeljárás
   (C-74/12. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az alapjogvita leírásának hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2012/C 303/16
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Giudice di Pace di Revere

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Abd Aziz Tam

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Giudice di Pace di Revere — A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 348, 98. o.) 2., 4., 6., 7., 8., 15. és 16. cikkének, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésének értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely pénzbüntetés alkalmazását írja elő a területére jogellenesen belépett vagy ott jogellenesen tartózkodó külföldivel szemben — A jogellenes tartózkodás bűncselekményének elfogadhatósága — A pénzbüntetés legalább öt évre szóló azonnali kiutasítással vagy szabadságkorlátozó büntetéssel („parmanenza domiciliare”) való behelyettesítésének lehetősége — A tagállamokat az irányelv átültetésére előírt határidő alatt terhelő kötelezettségek

      Rendelkező rész

   A Giudice di Pace di Revere (Olaszország) által 2012. január 26-án előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 118., 2012.4.21


title: C-503/08. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2009. június 26-i végzése — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/31

         A Bíróság elnökének 2009. június 26-i végzése — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-503/08. sz. ügy) (1)

   2009/C 220/62

      Az eljárás nyelve: spanyol

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 6., 2009.1.10.


title: C-204/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2012. február 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Flachglas Torgau GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Aarhusi Egyezmény — 2003/4/EK irányelv — Környezeti információkhoz való hozzáférés — Jogalkotói minőségben eljáró szervek vagy intézmények — A hatóságok tanácskozásainak titkos jellege — Feltétel, mely szerint e titkos jelleget jogszabálynak kell előírnia)

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/2

         A Bíróság (nagytanács) 2012. február 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Flachglas Torgau GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-204/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Aarhusi Egyezmény - 2003/4/EK irányelv - Környezeti információkhoz való hozzáférés - Jogalkotói minőségben eljáró szervek vagy intézmények - A hatóságok tanácskozásainak titkos jellege - Feltétel, mely szerint e titkos jelleget jogszabálynak kell előírnia)
   2012/C 98/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Flachglas Torgau GmbH

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesverwaltungsgericht — A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 41., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.) 2. cikke 2. pontjának második mondatának és 4. cikke (2) bekezdése első mondata a) pontjának értelmezése — A jogalkotói minőségben eljáró legfelsőbb szövetségi hatóságokat az adatszolgáltatási kötelezettség alól felmentő nemzeti szabályozás, amely főszabályként előírja, hogy az adatszolgáltatás iránti kérelmet el kell utasítani, amennyiben az adatok közzététele sérti a tanácskozások titkos jellegét — A tagállamok azon hatáskörének korlátai, hogy a 2003/4/EK irányelvben előírt „hatóság” fogalmából kizárják a jogalkotói minőségben eljáró szerveket — A tanácskozások titkos jellegéhez kapcsolódó eltérések alkalmazásának feltételei

      Rendelkező rész

               1.

               A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke 2. pontja második bekezdésének első mondatát úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés által a tagállamok számára biztosított azon lehetőség, hogy „a jogalkotói minőségben eljáró szerveket vagy intézményeket” ne tekintsék hatóságoknak, alkalmazható a minisztériumokra, amennyiben részt vesznek a jogalkotási eljárásban, főként törvénytervezetek vagy vélemények előterjesztése révén, és e lehetőség nincs kötve az ezen irányelv 2. cikke 2. pontja második bekezdésének második mondatában meghatározott feltételek teljesítéséhez.

               2.

               A 2003/4 irányelv 2. cikke 2. pontja második bekezdésének első mondatát úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés által a tagállamoknak biztosított lehetőség, hogy a jogalkotói minőségben eljáró szerveket és intézményeket ne tekintsék hatóságnak, a szóban forgó jogalkotási folyamat lezárultával többé nem alkalmazható.

               3.

               A 2003/4 irányelv 4. cikke (2) bekezdése első albekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az általa előírt azon feltételt, miszerint a hatóságok tanácskozásainak titkosságát jogszabálynak kell előírnia, teljesültnek lehet tekinteni azon tény folytán, hogy az érintett tagállam nemzeti jogában van olyan szabály, amely általánosan úgy rendelkezik, hogy a hatóságok tanácskozásainak titkossága az e hatóság birtokában lévő környezeti információkhoz való hozzáférésre irányuló kérelem elutasítási okának tekinthető, amennyiben a nemzeti jog egyértelműen meghatározza a tanácskozás fogalmát, aminek vizsgálata a nemzeti bíróság feladata.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: T-354/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 11-i ítélete — TF1 kontra Bizottság ( Állami támogatások — A France Télévisions finanszírozása a televíziós előfizetési díj révén — A létező támogatások folyamatos felülvizsgálata — Megfelelő intézkedések meghozatalára vonatkozó javaslat — A Bizottság által elfogadott tagállami kötelezettségvállalások — Határozat, amelynek értelmében a támogatás összeegyeztethető a közös piaccal — Megsemmisítés iránti kereset — Kereset benyújtásának határideje — A megtámadott jogi aktus természete — Az eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — Védelemhez való jog — Indokolási kötelezettség — Az Altmark-ítélet )

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/31

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. március 11-i ítélete — TF1 kontra Bizottság
   (T-354/05. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatások - A France Télévisions finanszírozása a televíziós előfizetési díj révén - A létező támogatások folyamatos felülvizsgálata - Megfelelő intézkedések meghozatalára vonatkozó javaslat - A Bizottság által elfogadott tagállami kötelezettségvállalások - Határozat, amelynek értelmében a támogatás összeegyeztethető a közös piaccal - Megsemmisítés iránti kereset - Kereset benyújtásának határideje - A megtámadott jogi aktus természete - Az eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - Védelemhez való jog - Indokolási kötelezettség - Az Altmark-ítélet”)
   2009/C 113/62
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Franciaország) (képviselők: J.P. Hordies és C. Smits ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: C. Giolito, meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozók: A Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és A.-L. Vendrolini, meghatalmazottak) és a France Télévisions SA (Párizs, Franciaország), (képviselők: J.-P. Gunther és D. Tayar ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A France Télévisions részére nyújtott támogatásról szóló 2005. április 20-i C(2005)1166 végleges bizottsági határozat [E 10/2005 támogatás (ex C 60/1999) — Franciaország, műsorszolgáltatási díj] megsemmisítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Télévisions française 1 SA (TF1) társaságot kötelezi a saját, valamint a Bizottság és a France Télévisions SA társaság részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               A Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL 2005.12.10. C 315.


title: C-376/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2004. szeptember 2-án benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/23

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Belga Királyság ellen 2004. szeptember 2-án benyújtott kereset
   (C-376/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/40)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: M. Shotter, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. szeptember 2-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Belga Királyság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy azáltal, hogy nem hozta meg a szükséges törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket abból a célból, hogy megfeleljen az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (1), a Luxemburgi Nagyhercegség elmulasztotta a fenti irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését; és

               —

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv nemzeti jogrendszerbe történő átültetésére előírt határidő 2003. október 31-én lejárt.

      (1)  HL L 201., 2002.7.31., 37. o.


title: T-357/02. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 14-i ítélete — Freistaat Sachsen kontra Bizottság ( „Állami támogatások — A Szászország tartomány hatóságai által nyújtott támogatások — Coachinghoz, vásárokon és kiállításokon való részvételhez, együttműködéshez és formatervezéshez nyújtott támogatás — A támogatási programot részben a közös piaccal összeegyeztethetőnek, részben azzal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — A kis- és középvállalkozások javára szóló támogatási program — A mérlegelési jogkör gyakorlásának mellőzése — Indokolási kötelezettség” )

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/40

         A Törvényszék 2011. július 14-i ítélete — Freistaat Sachsen kontra Bizottság
   (T-357/02. RENV. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - A Szászország tartomány hatóságai által nyújtott támogatások - Coachinghoz, vásárokon és kiállításokon való részvételhez, együttműködéshez és formatervezéshez nyújtott támogatás - A támogatási programot részben a közös piaccal összeegyeztethetőnek, részben azzal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A kis- és középvállalkozások javára szóló támogatási program - A mérlegelési jogkör gyakorlásának mellőzése - Indokolási kötelezettség)
   2011/C 269/86
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Freistaat Sachsen (Németország) (képviselő: T. Lübbig ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Gross, V. Kreuschitz és T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Németország által tervezett támogatási programra — „Program kis- és középvállalkozásoknak — A szászországi vállalkozói teljesítőképesség javítása” — 1. (coaching), 4. (vásárokon és kiállításokon való részvétel), 5. (együttműködés) és 7. (formatervezés-támogatás) alprogramok — vonatkozó, 2002. szeptember 24-i 2003/226/EK bizottsági határozat (HL 2003, L 91., 13. o.) 2. cikke második bekezdésének, valamint 3. és 4. cikkének a megsemmisítése iránt benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Freistaat Sachsen (Németország) maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, mind a Törvényszék, mind a Bíróság előtti eljárás vonatkozásában.

      (1)  HL C 31., 2003.2.8.


title: T-683/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. február 2-i ítélete – Brammer kontra OHIM – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az EUROMARKER közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi EURIMARK közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/32

         A Törvényszék 2016. február 2-i ítélete – Brammer kontra OHIM – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (T-683/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az EUROMARKER közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi EURIMARK közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2016/C 098/42)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Brammer GmbH (Bécs, Ausztria) (képviselő: R. Kornfeld ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: G. Schneider és H. Kunz meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Luxemburg)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az Office Ernest T. Freylinger SA és a Brammer GmbH közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. október 8-án hozott határozata (R 1653/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. október 8-i határozatát (R 1653/2012-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben az azt állapította meg, hogy fennáll az összetéveszthetőség a bejelentett védjeggyel jelölt, a 38. osztályba tartozó „adatbank-szerverekhez való hozzáférés biztosítása közösségi védjegyek és formatervezési minták rendelkezésre állásának és leírásainak kereséséhez” megnevezésű szolgáltatások tekintetében.

               2)

               A keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Brammer GmbH és az OHIM maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 61., 2014.3.1.


title: T-270/13. sz. ügy: 2013. május 21-én benyújtott kereset — SACBO kontra Bizottság és TEN-T EA

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/46

         2013. május 21-én benyújtott kereset — SACBO kontra Bizottság és TEN-T EA
   (T-270/13. sz. ügy)
   2013/C 207/77
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Società per l'aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) (Grassobbio (BG), Olaszország) (képviselők: M. Muscardini avvocato, G. Greco avvocato)

      Alperes: a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala, Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot azon részében, amely bizonyos külső költségeket nem támogathatóaknak nyilvánított, ekként csökkentve az esedékes társfinanszírozás mértékét, és 158 517,54 euró összeg visszafizetését rendelte el annak minden jogkövetkezményével;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a Transzeurópai Közlekedési Hálózat Végrehajtó Hivatala (TEN-T EA) 2013. március 18-i, „a 2009-IT-91407-S-cselekvés lezárása — a »Bergamo-Orio al Serio repülőtér intermodális fejlesztésére vonatkozó tanulmány« — C(2010) 4456. sz. bizottsági határozat” (1) tárgyában hozott határozatának azon része ellen irányul, amely nem elszámolhatóaknak, ekként nem támogathatóaknak ítélte a már megvalósított 1., 2.1., 4., 5., 6. és 7. tevékenységekre vonatkozó költségeket, és elrendelte 158 517,54 euró visszafizetését.
   A felperes keresete alátámasztásául öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               A 2007. június 20-i 680/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikke (1) bekezdésének, valamint a 2010. június 24-i (2010)4456 bizottsági határozat III.4.2.2 és III.4.2.3 pontjának megsértésére alapított első jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben a támogatás nyújtásáról szóló határozat III.4.2.3 pontja szerinti „panaszeljárás” elmaradására hivatkozik.

               2.

               A 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 17. cikke (2) és (6) bekezdésének, az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának megsértésére, valamint a 2010. június 24-i (2010)4456 bizottsági határozat II.2.3 pontjának megsértésére alapított második jogalap
               A felperes e tekintetben az alábbiakra hivatkozik:

                           —

                           az indokolás ellentmondásos volta abban a pontban, amely kimondja, hogy indokolatlan volt a „szerződések megosztása”, másrészt viszont megállapítja, hogy a „szerződések tárgyai olyan mértékben kapcsolódnak egymáshoz”, hogy azoknak egyetlen, egységes szerződés-odaítélési eljárás tárgyát kellett volna képezniük;

                           —

                           az egységes közbeszerzési eljárás indokolatlan megosztására vonatkozó állítás téves volta, mivel az ellentmond a 2010. június 24-i (2010)4456 bizottsági határozatban foglaltaknak;

                           —

                           a szerződések vagy a projektek bármiféle felosztásának hiánya;

                           —

                           a 2004/17/EK irányelv küszöbérték alatti szerződésekre való alkalmazhatatlansága határokon átnyúló érdeklődés hiányában.

               3.

               A 2010. június 24-i (2010)4456 bizottsági határozat I.3.1 pontjának, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának, az EUMSZ 296. cikknek, valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított harmadik jogalap
               A felperes e tekintetben az alábbiakra hivatkozik:

                           —

                           az indokolás ellentmondásos volta, mivel az ellentétes a TEN-T EA-nak a stratégiai cselekvési tervet és az annak végrehajtásában elért eredményekről szóló jelentést elismerő és jóváhagyó aktusaiban foglaltakkal;

                           —

                           a SACBO által folytatott tevékenységek és a társfinanszírozás tárgyát képező tevékenységek egyezése.

               4.

               A 2004/17/EK irányelv 40. cikke (2) bekezdése b), c) és d) pontjának megsértésére alapított negyedik jogalap
               A felperes e tekintetben az alábbiakra hivatkozik:

                           —

                           A 2004/17/EK irányelv alkalmazhatatlansága a társfinanszírozás tárgyát képező szerződésekre, mivel azok„tanulmány készítésére” és„kutatásra” vonatkoznak;

                           —

                           A pályáztatás útján történő odaítélés megvalósíthatatlansága a társfinanszírozásról szóló határozat által előírt határidők következtében.

               5.

               Az arányosság elvének megsértésére vonatkozó ötödik jogalap
               A felperes úgy véli, hogy az alperes megsértette az arányosság elvét azzal, hogy a felrótt jogsértés tekintetében szigorúbb szabályokat alkalmazott a társfinanszírozás megvonásának esetére előírt szabályoknál.

      (1)  „Closure of Action no 2009-IT-91407-S — »STUDY FOR BERGAMO-ORIO AL SERIO AIRPORT DEVELOPMENT INTERMODALITY« — Commission Decision C(2010) 4456”.


title: C-18/16. sz. ügy: A Haarlemben ülésező Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2016. január 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/25

         A Haarlemben ülésező Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2016. január 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (C-18/16. sz. ügy)
   (2016/C 098/31)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   A Haarlemben ülésező Rechtbank Den Haag

      Az alapeljárás felei

      Felperes: K

      Alperes: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A befogadási irányelv (1) 8. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja összeegyeztethető–e a Charta (2) 6. cikkével:

               1)

               olyan helyzetben, amikor egy harmadik országbeli állampolgárt a befogadási irányelv 8. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja alapján őrizetbe vettek, és a menekültügyi eljárásokról szóló irányelv (3) 9. cikke alapján joga van a tagállamban maradni addig, amíg a menedékjog iránti kérelmét illetően nem hoznak elsőfokú határozatot, és

               2)

               figyelemmel a Chartához fűzött magyarázatokra (HL 2007. C 303., 2. o.), amelyek szerint a 6. cikkben előírt jogokra jogszerűen alkalmazható korlátozás mértéke nem haladhatja meg az Emberi Jogok Európai Egyezménye (EJEE) 5. cikke (1) bekezdésének f) pontja által megengedett korlátozást, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága által különösen a 2015. szeptember 22-i 62116/12. sz. Nabil és társai kontra Magyarország ítéletben az utóbbi rendelkezéshez fűzött értelmezésre, amely szerint a menedékkérő őrizetbe vétele ellentétes az EJEE fent hivatkozott rendelkezésével, amennyiben ezt az őrizetet nem kitoloncolás céljából rendelik el?

      (1)  A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 180., 96. o.).

      (2)  Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2007. C 303., 1. o.).

      (3)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 180., 60. o.).


title: C-48/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen  2006. január 30-án  benyújtott kereset

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/31

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Luxemburgi Nagyhercegség ellen 2006. január 30-án benyújtott kereset
   (C-48/06. sz. ügy)
   (2006/C 60/61)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: C. O'Reilly, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2006. január 30-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Luxemburgi Nagyhercegség ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a jogellenes be- és átutazáshoz, valamint a jogellenes tartózkodáshoz történő segítségnyújtás meghatározásáról szóló, 2002. november 28-i 2002/90/EK tanácsi irányelvnek (1), de legalábbis nem közölte azokat a Bizottsággal – nem teljesítette a fenti irányelvből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Luxemburgi Nagyhercegséget a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A 2002/90/EK irányelv átültetésének határideje 2004. december 4-én lejárt.

      (1)  HL L 328., 2002.12.5., 17.o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 64. o.


title: T-480/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — ATB Norte kontra OHIM — Bricocenter Italia (BRICOCENTER) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A BRICOCENTER közösségi ábrás védjegy bejelentése — Az ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro és CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro korábbi közösségi ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/27

         A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — ATB Norte kontra OHIM — Bricocenter Italia (BRICOCENTER)
   (T-480/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A BRICOCENTER közösségi ábrás védjegy bejelentése - Az ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro és CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro korábbi közösségi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 232/47
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ATB Norte, SL (Burgos, Spanyolország) (képviselők: kezdetben P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver és G. Marín Raigal, később F. Brandolini Kujman ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Montalto és G. Mannucci meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Olaszország) (képviselők: G. Ghidini, M. Mergati és C. Signorini ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az ATB Norte, SL és a Bricocenter Italia Srl közötti felszólalási eljárás tárgyában (R 1045/2008-4. sz. ügy) 2009. szeptember 28-án hozott határozatával szemben előterjesztett kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2009. szeptember 28-án hozott határozatát (R 1045/2008-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amely helyt adott a Bricocenter Italia Srl-nek a közösségi védjegybejelentésben érintett „reklámozás”, „kereskedelmi ügyletek” és „kereskedelmi adminisztráció” szolgáltatások vonatkozásában a fellebbezési tanácsnál előterjesztett fellebbezésének.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az ATB Norte, SL, a Bricocenter Italia és az OHIM maguk viselik a Törvényszék előtti eljárásban felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-411/15. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. január 12-i ítélete – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kartellek — A takarmányozási foszfátok európai piaca — Az értékesítési kvóták elosztása, az árak és az értékesítési feltételek összehangolása, valamint érzékeny kereskedelmi információk cseréje — A fellebbezőknek a vitarendezési eljárásból való kilépése — Korlátlan felülvizsgálati jogkör — Bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód védelme — Az eljárás észszerű időtartama)

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/3

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. január 12-i ítélete – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) kontra Európai Bizottság
   (C-411/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Kartellek - A takarmányozási foszfátok európai piaca - Az értékesítési kvóták elosztása, az árak és az értékesítési feltételek összehangolása, valamint érzékeny kereskedelmi információk cseréje - A fellebbezőknek a vitarendezési eljárásból való kilépése - Korlátlan felülvizsgálati jogkör - Bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód védelme - Az eljárás észszerű időtartama))
   (2017/C 063/04)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (képviselő: N. Lenoir avocate)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: C. Giolito és B. Mongin, meghatalmazottak, segítőjük: N. Coutrelis avocate)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Timab Industries-t, valamint a Cie financière et de participations Roullier-t (CFPR) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 320., 2015.9.28.


title: A Bíróság ítélete (2016. május 10.) az E-15/15 sz. és az E-16/15 sz., Franz-Josef Hagedorn kontra Vienna-LIFE Lebensversicherung AG valamint Rainer Armbruster kontra Swiss LIFE (Liechtenstein) AG egyesített ügyekben (2002/83/EK – 36. cikk – Az életbiztosítási szerződések átruházása – Elfogadhatóság – A „biztosítási szerződés” fogalma – A kötvény feltételeinek megváltozása)

text:
               2.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 66/29

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2016. május 10.)
   az E-15/15 sz. és az E-16/15 sz.,
   Franz-Josef Hagedorn kontra Vienna-LIFE Lebensversicherung AG valamint Rainer Armbruster kontra Swiss LIFE (Liechtenstein) AG egyesített ügyekben
   (2002/83/EK – 36. cikk – Az életbiztosítási szerződések átruházása – Elfogadhatóság – A „biztosítási szerződés” fogalma – A kötvény feltételeinek megváltozása)
   (2017/C 66/08)
   Az E–15/15. és E–16/15. számú, Franz-Josef Hagedorn kontra Vienna-LIFE Lebensversicherung AG és Rainer Armbruster kontra Swiss LIFE (Liechtenstein) AG egyesített ügyekben – a Liechtensteini Hercegség Legfelsőbb Bírósága (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján, az életbiztosításról szóló 2002. november 5-i, 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmezésével kapcsolatos KÉRELEM tárgyában, a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó bíró) bírákból álló Bíróság 2016. május 10-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következőképpen szól:

               1.

               A 2002/83/EK irányelv 36. cikkének (1) bekezdése nem érinti a jogügyleteket, például azokat, amelyek keretében meglévő, befektetési egységekhez kötött életbiztosítási kötvényt adásvételi szerződés útján egy személyről egy másikra ruháznak át úgy, hogy a biztosított kockázat, nevezetesen a biztosítási kötvény alapján biztosított személy nem változik. A befektetési egységekhez kötött életbiztosítási kötvény jogügylettel történő átruházása nem minősül a szerződési feltételek módosításának, kivéve, ha a biztosítási kötvény feltételeit is módosították, és ezáltal megváltozott a biztosítási szerződésben részes felek jogainak és kötelezettségeinek egyensúlya. A kérdést előterjesztő bíróság feladata az ügy tényeinek értékelése és annak megállapítása, hogy az érintett átruházások következtében megváltoztak-e a felperesek által megvásárolt, befektetési egységekhez kötött életbiztosítási kötvények szerződési feltételei.

               2.

               Ha megvalósult az irányelv értelmében vett „szerződési feltételek változása”, a kérdést előterjesztő bíróságnak azt kell mérlegelnie, hogy a második kötvénytulajdonos számára a kötelezettségvállalás helye szerinti EGT-állam hivatalos nyelvén egyértelmű, pontos és teljes körű írásbeli tájékoztatást adtak-e a III. melléklet (B) része b) pontjának 2. alpontjában felsorolt információkról.

               3.

               A biztosítóintézet tájékoztatási kötelezettsége szempontjából nincs jelentősége annak, hogy korábbi kötvénytulajdonos vállalkozás volt, az új kötvénytulajdonos pedig fogyasztó, kivéve, ha ez az eltérés vezetett a biztosítási szerződés feltételeinek módosításához.

               4.

               Az irányelv III. mellékletének (A) részében felsorol információk kizárólag a „biztosítóintézetről |való tájékoztatásra” és a „kötelezettségvállalásról való tájékoztatásra” vonatkoznak. Következetésképpen az irányelv alapján a biztosítóintézet tájékoztatási kötelezettsége szempontjából nem releváns, hogy az eredeti kötvénytulajdonos közölt-e magáról olyan információkat, amely alapján értékelni lehet a saját kockázatát vagy befektetői profilját.

               5.

               Az irányelveket vitathatatlan kötelező erővel, valamint a jogbiztonság követelményeinek teljesüléséhez szükséges konkrétsággal, pontossággal és egyértelműséggel kell átültetni az EGT-államok jogrendjébe. Továbbá a nemzeti bíróságok kötelesek az EGT-joggal összhangban értelmezni a nemzeti jogot. A Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján a Bíróság joghatósággal rendelkezik arra, hogy a nemzeti bíróságok kérésére tanácsadó véleményt és értelmezést adjon az EGT-megállapodásról. Miután a Bíróság meghozta ítéletét, a kérelmet előterjesztő bíróság feladata, hogy a Bíróság által pontosított tényezők alapján értelmezze a nemzeti jogot. Azokban az esetekben, amikor a nemzeti jog megfelelő értelmezése nem elegendő a vonatkozó EGT-szabály által elérni kívánt eredmény megvalósításához, a Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 31. cikkében előírt eljárás szerint a Bíróság elé lehet terjeszteni az ügyet.


title: T-541/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. november 26-i ítélete – Abertis Telecom és Retevisión I kontra Bizottság („Állami támogatások — Digitális televízió — A digitális földfelszíni televíziózásnak a Spanyolország távoli és kevésbé urbanizált területein történő kiépítésére nyújtott támogatás — A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben pedig összeegyeztethetetlennek minősítő határozat — Előny — Általános gazdasági érdekű szolgáltatás — Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja — Új támogatások — Indokolási kötelezettség”)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/41

         A Törvényszék 2015. november 26-i ítélete – Abertis Telecom és Retevisión I kontra Bizottság
   (T-541/13. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - Digitális televízió - A digitális földfelszíni televíziózásnak a Spanyolország távoli és kevésbé urbanizált területein történő kiépítésére nyújtott támogatás - A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetőnek, részben pedig összeegyeztethetetlennek minősítő határozat - Előny - Általános gazdasági érdekű szolgáltatás - Az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja - Új támogatások - Indokolási kötelezettség”))
   (2016/C 027/48)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Abertis Telecom, SA (Barcelona, Spanyolország) és Retevisión I, SA (Barcelona) (képviselők: kezdetben L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan és M. Reverter Baquer, később L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo és M. Reverter Baquer ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier, B. Stromsky és P. Němečková meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: SES Astra (Betzdorf, Luxembourg) (képviselők: F. González Díaz, F. Salerno, és V. Romero Algarra ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Spanyol Királyság által a digitális földfelszíni televíziózás távoli és kevésbé urbanizált területeken történő kiépítésére (Kasztília–La Mancha régión kívül) odaítélt SA.28599 (C 23/10 [korábbi NN 36/10, korábbi CP 163/09]) sz. állami támogatásról szóló, 2013. június 19-i 2014/489/EU bizottsági határozat (HL L 217., 52. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Abertis Telecom, SA és a Retevisión I, SA viselik a saját költségeiket, valamint ezenfelül az Európai Bizottság és az SES Astra részéről felmerülő költségeket.

      (1)  HL C 352., 2013.11.30.


title: C-158/13. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2013. március 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hamidullah Rajaby kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/11

         A Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2013. március 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hamidullah Rajaby kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (C-158/13. sz. ügy)
   2013/C 164/19
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Den Haag

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hamidullah Rajaby

      Alperes: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A jelen ügy körülményei között, ha az uniós joggal szembeni, a jövőre nézve következményekkel járó nyilvánvaló jogsértés tűnik fennállni, és ha a felek a közigazgatási eljárásban megvitatták a 343/2003 rendelet (1) 14. cikkének alkalmazhatóságát, arra azonban a bíróság előtt már nem tértek vissza, és a felperes a bíróság előtt arra már nem is hivatkozott kifejezetten, összeegyeztethető-e az uniós joggal, hogy a bíróság e kérdés hivatalból történő vizsgálatának nemzeti jogi tilalma folytán figyelmen kívül hagyja e kérdést?

               2.

               A 343/2003 rendelet 15. cikkének (2) bekezdése értelmében vett rászorultságról lehet-e beszélni már a jelen ügy körülményei között is, vagyis akkor, ha a családtagok esetében egy Afganisztánból származó, képzettség nélküli, két, jelenleg 5 ½ és 3 éves eltartott gyermeket kísérő fiatal nőről van szó, akinek gondoskodnia kell a gyermekekről, és akiknek ellátása és nevelése körében senki máshoz nem fordulhat a felperest mint férjét és a gyermekek apját kivéve, és az alperes ezenkívül menedékjog iránti kérelmét is elutasította, mert teljes mértékben hiteltelennek tekintette előadását, miközben ezen előadást alátámaszthatják a felperes által előadottak és a magával hozott (másolt) dokumentumok?

      (1)  Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.).


title: T-329/05. sz. ügy: A Törvényszék 2012. április 25-i ítélete — Movimondo Onlus kontra Bizottság ( „Választottbírósági kikötés — Az ECHO és humanitárius célú szervezetek közötti partnerségi keretmegállapodás — Támogatási megállapodások — A kifizetések felfüggesztése” )

text:
               9.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/16

         A Törvényszék 2012. április 25-i ítélete — Movimondo Onlus kontra Bizottság
   (T-329/05. sz. ügy) (1)

   (Választottbírósági kikötés - Az ECHO és humanitárius célú szervezetek közötti partnerségi keretmegállapodás - Támogatási megállapodások - A kifizetések felfüggesztése)
   2012/C 165/25
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale (Róma, Olaszország) (képviselők: kezdetben P. Vitali, G. Verusio, G. M. Roberti és A. Franchi, később P. Vitali, G. Verusio és A. Franchi ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Wilderspin és F. Moro meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EK 238. cikk alapján megfogalmazott kérelem a támogatási megállapodások szerinti összegek kifizetése érdekében, másodlagosan pedig a Bizottság 2005. július 17-i és 27-i két levelének megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionalét kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 257, 2005.10.15.


title: F-97/07. sz. ügy: 2007. szeptember 24-én benyújtott kereset – De Fays kontra Bizottság

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/45

         2007. szeptember 24-én benyújtott kereset – De Fays kontra Bizottság
   (F-97/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/82)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Chantal De Fays (Brüsszel, Belgium) (képviselők: P.-P. Gehuchten és Ph. Reyniers ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2007. június 21-i határozatát, valamint, amennyiben szükséges, a 2006. november 21-i határozatát;

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a felfüggesztést elrendelő intézkedés tárgyát képező illetmények jogszabályban előírt mértékű kamatokkal növelt összegének megfizetésére;

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes – a Bizottság tisztviselője, aki olyan betegségben szenved, amely állítólag szükségessé tette a munkából való távolmaradását – a kinevezésre jogosult hatóság azon határozatait vitatja, amelyek a 2006. október 19-ét követő távolmaradását jogosulatlannak minősítették, ennek alapján pedig alkalmazni rendelték vele szemben az Európai Közösségek tisztviselői személyzeti szabályzatának (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 60. cikkét.
   A felperes először arra hivatkozik, hogy a független orvos a személyzeti szabályzat 59. cikke alapján elrendelt eljárását a védelemhez való jog és a kontradiktórius eljárás elvének megsértésével folytatta le. Ezenkívül a független orvos jelentése nincs megfelelően indokolva, valamint nyilvánvaló értékelési hibában szenved.
   A felperes továbbá azt állítja, hogy az a határozat, amely a munkahelyen történő megjelenésre kötelezi őt, a tudományos ismeretek jelenlegi állása mellett sérti az elővigyázatosság elvét.