title: T-471/12. sz. ügy: 2012. október 29-én benyújtott kereset — Meta Group kontra Bizottság

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/39

         2012. október 29-én benyújtott kereset — Meta Group kontra Bizottság
   (T-471/12. sz. ügy)
   2013/C 9/71
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Meta Group (Róma, Olaszország) (képviselők: A. Bartolini, V. Coltelli és A. Formica ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a felperes által 2012. augusztus 20-án kézhez vett, a Bizottság Vállalkozáspolitika és Ipar Főigazgatósága 2012. augusztus 2-i, az „Industrial Innovation and Mobility Industries” egység igazgatója által aláírt 939970. sz. terhelési értesítést, amely az 517557 IRE6 INNOVATION COACH, az 517539 IRE6 MARIS, az 517548 IRE6 RIS MAZOVIA, a 030583 CONNECT-2-IDEAS, az 039982 EASY, a 014660 RIS MALOPOLSKA, az 517529 IINNSOM, a 014637 RIS TRNAVA és a 014668 RIS WS FP5-FP6 kifizetési szerződések visszatéríttetési eljárásának megindítás[ára] vonatkozik, amelyet Dr Carlo Pettinelli igazgató írt alá, és amellyel a „fenti megállapodás tárgyát képező 345 451,03 euró összeg visszatéríttetéséről” szóló bizottsági határozatot a felperessel közölték; továbbá, amennyiben szükséges:

               —

               semmisítse meg a Bizottság Vállalkozáspolitika és Ipar Főigazgatósága 2012. június 1-jei, az „Industrial Innovation and Mobility Industries” egység igazgatója által aláírt 660283. sz. terhelési értesítést, amely ugyanerre a tárgyra vonatkozik, és amelyet a felperes azon visszatéríttetési eljárásra vonatkozó belső intézkedésként ugyancsak vitatott, amely a fenti bekezdésben hivatkozott rendelkezés elfogadásához vezetett;

               —

               semmisítse meg a 2012. szeptember 27-i, a követelt összegnek a felperesnek projektekre kapott támogatással kapcsolatos hitelegyenlegéből való beszámítás révén történő visszatéríttetésére vonatkozó terhelési értesítést;

               —

               semmisítse meg a 2012. szeptember 27-i, a felperes hitelegyenlegéből való beszámítás révén történő visszatéríttetésére vonatkozó terhelési értesítést;

               —

               semmisítse meg a 2012. október 10-i„Budget Execution (general budget and EDF)” bizottsági terhelési értesítést, amellyel a hitelegyenlegéből való beszámítás révén történő további összesen 294 290,59 euró összeg visszatéríttetését a felperessel közölték;

               —

               semmisítse meg az összes ezeket megelőző és követő, akár ezekhez kapcsolódó vagy kiegészítő intézkedéseket;

               —

               és ennek megfelelően

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy fizessen 294 290,59 euró összeget, továbbá az elszenvedett kárral felmerülő 54 705,97 euró összeget.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset „az Európai Unió ötödik és hatodik kutatási és technológiafejlesztési keretprogramjának” keretében a felperes ás a Bizottság között létrejött támogatási megállapodásokra vonatkozik.

               1.

               Az első, a támogatási megállapodás 1.1. cikkének, valamint az ésszerűség elvének megsértésére és nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap:

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatosan arra hivatkozik, hogy bizonyította, hogy a saját munkatársai javadalmazása teljesen megfelel a piaci áraknak és az önálló vállalkozó „kvázi-beosztottak”, illetve hasonló munkát végző alkalmazottak javadalmazásával. Többek között a kérdéses projektekkel kapcsolatos tevékenységet végző nemzetközi szakértők „folyamatos és összehangolt szerződéses viszonyain” alapuló foglalkoztatás teljesen jogszerű.

               2.

               A második jogalap, amely azon elv megsértésére vonatkozik, miszerint a közigazgatási eljárásnak arányosnak kell lennie, illetve a gondos ügyintézés elvének, az átláthatóság elve megsértésére, illetve arra vonatkozik, hogy a kritériumokat előzetesen meg kell határozni:

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatosan arra hivatkozik, hogy az a tény, hogy számos olyan kritérium létezik, amely a javadalmazás kiszámítási módszerének meghatározására használható, ahhoz kellett volna, hogy vezessen, hogy a Bizottság a magánszemélyekre legkedvezőbb kritériumot fogadja el. Amikor kiderült, hogy nagy eltérések vannak az olasz, illetve az európai piacon az ugyanazon szolgáltatásokért fizetendő díjak között, a Bizottság akkor járt volna el megfelelően, ha azt a megoldást választja, amely a legkisebb hátrányt okozza.

               3.

               A harmadik, azon elv megsértésére vonatkozó — amelyet a felperes a nyilvánvaló ellentmondásra és egyenlőtlen bánásmódra alapít — jogalap, miszerint a közigazgatási intézkedésnek ésszerűnek kell lennie:

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatosan arra hivatkozik, hogy miközben a vitatott visszatéríttetési intézkedésben nyújtott igazolás szerint a támogatható költségek kiszámítására alkalmazott módszer jogellenes, nyilvánvaló ellentmondásra világít rá a Bizottság által korábban elfogadott határozataihoz képest, amelyekben a Bizottság által kifogásolt módszert pozitívan értékelte.

               4.

               A negyedik, a jogos bizalom, a jóhiszeműség elvének, valamint a megsértésére, a szerzett jogok védelme, valamint a jogbiztonság elvének, továbbá a gondossági kötelezettség megsértésére alapított jogalap:

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatosan arra hivatkozik, hogy a Bizottság magatartása a felperesben jogos bizalmat keletkeztetett, annyiban, amennyiben a Bizottság azon döntése, miszerint az ECOLINK + projektre vonatkozó támogatást „egy nemrégiben készített könyvvizsgálói jelentésben foglalt figyelemreméltó megállapításokban kidolgozott megoldásnak megfelelően” kell megkötni, és azon döntése, hogy az e megállapodás ezt követő módosításában a részvényesekre nézve „a szerződéshez csatolt módszert kell használni, és az ezzel kapcsolatos költségeket fel kell tüntetni a társaság könyvelésében”, azt mutatja, hogy arra lehet, következtetni, hogy a Bizottság valójában ebben a szakaszban kifejezte, hogy elfogadja a META által javasolt költségszámítási módszert.

               5.

               Az ötödik, a nem megfelelő indokolásra, valamint arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a felek meghallgatáshoz való jogára vonatkozó szabályt, a gondos ügyintézés elvére, a támogatási megállapodásokban lefektetett eljárásokat, illetve a közigazgatási magatartási kódexet.


title: C-18/14. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. június 25-i ítélete (a College van Beroep voor het Bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA és társai kontra De Nederlandsche Bank NV és De Nederlandsche Bank NV kontra CO Sociedad de Gestión y Participación SA és társai (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jogszabályok közelítése — Az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítás — 92/49/EGK irányelv — 15., 15a. és 15b. cikk — A befolyásoló részesedés megszerzésének és az ilyen részesedés növelésének prudenciális értékelése — A tervezett részesedésszerzés jóváhagyása korlátozáshoz vagy követelményhez kötésének lehetősége)

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/11

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. június 25-i ítélete (a College van Beroep voor het Bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CO Sociedad de Gestión y Participación SA és társai kontra De Nederlandsche Bank NV és De Nederlandsche Bank NV kontra CO Sociedad de Gestión y Participación SA és társai
   (C-18/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Jogszabályok közelítése - Az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosítás - 92/49/EGK irányelv - 15., 15a. és 15b. cikk - A befolyásoló részesedés megszerzésének és az ilyen részesedés növelésének prudenciális értékelése - A tervezett részesedésszerzés jóváhagyása korlátozáshoz vagy követelményhez kötésének lehetősége))
   (2015/C 279/13)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré, De Nederlandsche Bank NV

      Alperesek: De Nederlandsche Bank NV, CO Sociedad de Gestión y Participación SA, Depsa 96 SA, INOC SA, Corporación Catalana Occidente SA, La Previsión 96 SA, Grupo Catalana Occidente SA, Grupo Compañia Española de Crédito y Caución SL, Atradius NV, Atradius Insurance Holding NV, J. M. Serra Farré, M. A. Serra Farré, J. Serra Farré

      Rendelkező rész

               1)

               A 2007. szeptember 5-i 2007/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 73/239/EGK irányelv, valamint a 88/357/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. június 18-i 92/49/EGK tanácsi irányelvet (harmadik nem életbiztosítási irányelv) úgy kell értelmezni, hogy az említett irányelvvel nem ellentétes az, hogy valamely tagállam – olyan helyzetben, amikor az illetékes nemzeti hatóság ugyanezen említett irányelv 15b. cikkének (2) bekezdése alapján érvényesen ellenezheti a tervezett részesedésszerzést – nemzeti jogszabályai alapján e hatóságot felhatalmazza arra, hogy a tervezett részesedésszerzés jóváhagyását – akár saját kezdeményezésére, akár a részesedést szerezni kívánó személy által vállalt kötelezettségek átvételével – korlátozásokhoz vagy követelményekhez kösse, feltéve hogy a részesedést szerezni kívánó személy említett irányelv szerinti jogai nem sérülnek.

               2)

               A 2007/44 irányelvvel módosított 92/49 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az illetékes nemzeti hatóságnak ahhoz, hogy ellenezhesse a szándékolt részesedésszerzést, nem kell előzetesen korlátozásokat és követelményeket szabnia a részesedést szerezni kívánó személy számára. Ha e hatóság úgy határoz, hogy a tervezett részesedésszerzés jóváhagyását korlátozásokhoz vagy követelményekhez köti, azok nem alapulhatnak olyan kritériumon, amely nem szerepel az említett irányelv 15b. cikkének (1) bekezdésében felsoroltak között, továbbá az ahhoz szükséges mértéket sem léphetik túl, hogy a szándékolt részesedésszerzés e kritériumoknak megfeleljen.

               3)

               A 2007/44 irányelvvel módosított 92/49 irányelv 15b. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétes az, hogy az illetékes nemzeti hatóság a vállalat vezetésével (Corporate Governance) kapcsolatos olyan követelményt szabjon, amely – mint az alapügyben – a szándékolt részesedésszerzés által érintett biztosítóintézetek felügyelőbizottságainak összetételére vonatkozik.
               A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata az alapügy összes körülményeinek figyelembevételével, hogy e követelmény szükséges-e ahhoz, hogy a szóban forgó részesedésszerzések meg tudjanak felelni az e rendelkezés szerinti kritériumoknak.

      (1)  HL C 112., 2014.4.14.


title: C-105/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. május 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               14.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/9

         A Bíróság elnökének 2006. május 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-105/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 249/23)

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 86., 2006.4.8.


title: T-516/10. sz. ügy: 2010. november 3-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/30

         2010. november 3-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság
   (T-516/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 13/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: E. Beillard, G. de Bergues és B. Cabouat meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a CCI 2000.FR.060.PC.001 (Franciaország — LEADER+) közösségi kezdeményezési programhoz az EMOGA Orientációs részlegéből odaítélt támogatás pénzügyi korrekcióinak alkalmazásáról szóló, 2010. augusztus 23-i C(2010) 5724 végleges bizottsági határozatot;

               —

               a Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes keresetével a CCI 2000.FR.060.PC.001 (Franciaország — LEADER+) közösségi kezdeményezési programhoz az EMOGA Orientációs részlegéből odaítélt támogatás pénzügyi korrekcióinak alkalmazásáról szóló, 2010. augusztus 23-i C(2010) 5724 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri. Ez a határozat úgy rendelkezik, hogy az EMOGA Orientációs részlegéből a 2001. augusztus 7-i C(2001) 2094 bizottsági határozat alkalmazásával a Franciaországban a LEADER+ közösségi kezdeményezési program címén eszközölt kiadásokra odaítélt támogatást a Bizottság 7 437 217,61 euróra csökkenti.
   Elsődlegesen a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozatot azon indokból kell megsemmisíteni, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta az 1260/1999 rendelet (1) 9. cikkének l) pontját és 32. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését. A Bizottság ugyanis úgy vélte, hogy a helyi akciócsoportok voltak a LEADER+ közösségi kezdeményezési program végső kedvezményezettjei. Márpedig e program végső kedvezményezettjei nem a helyi akciócsoportok, hanem a programgazdák voltak. Következésképpen a Bizottság állításával ellentétben a Bizottságnak nem kellett előfinanszíroznia a LEADER+ program végső kedvezményezettjei által eszközölt kiadásokat.
   Másodlagosan a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatot azért kell megsemmisíteni, mert a Bizottság megsértette a jogos bizalom elvét. Azzal ugyanis, hogy a 2005 áprilisában lefolytatott átvilágítást követően nem fogadott el semmiféle végkövetkeztetést, valamint a továbbiakban nem függesztette fel az érintett kiadásokat, a Bizottság magatartása a francia hatóságokat arra engedte következtetni, hogy a Bizottság nem vitatja a helyi akciócsoportok szerepének utóbbiak általi értelmezését, és hogy mindenesetre azoknak a kiadásokra vonatkozó bevallások kezelésével kapcsolatos rendszere nem tartalmazott olyan súlyos hiányosságokat, amelyek igazolták volna a pénzügyi korrekciót.
   Harmadlagosan a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozatot azért kell megsemmisíteni, mert a Bizottság a pénzügyi korrekciót kisebb összegben kellett volna, hogy megállapítsa. Először is a Bizottság tévedett az 5 %-os pénzügyi korrekció kiszámításához figyelembe vett támogatás összege tekintetében. Másodszor a Bizottság megsértette az 1260/1999 rendelet 39. cikkének (3) bekezdését azzal, hogy nem a megállapított hiányosságok pénzügyi következményeivel arányos pénzügyi korrekciót állapított meg.

      (1)  A strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.)


title: T-622/11. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-98/10. sz., Cervelli kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 12-én hozott végzése ellen Francesca Cervelli által 2011. december 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/37

         A Közszolgálati Törvényszék F-98/10. sz., Cervelli kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 12-én hozott végzése ellen Francesca Cervelli által 2011. december 2-án benyújtott fellebbezés
   (T-622/11. P. sz. ügy)
   2012/C 32/74
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Francesca Cervelli (Brüsszel, Belgium) (képviselő: J. García-Gallardo Gil–Fournier ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               érkeztesse a fellebbezést és nyilvánítsa azt elfogadhatónak;

               —

               adjon helyt a Francesca Cervelli nevében és javára a jogi képviselői által benyújtott fellebbezésnek

               —

               teljes egészében helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék 2011. szeptember 12-én hozott végzését;

               —

               utalja vissza az ügyet érdemi elbírálás végett a Közszolgálati Törvényszéknek.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés alátámasztása érdekében a fellebbező két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a tények értékelésében elkövetett nyilvánvaló hibán alapul annyiban, amennyiben a Közszolgálati Törvényszék megállapította, hogy a fellebbező nem hivatkozhat új tény, a Törvényszék T-473/04. sz., Asturias Cuerno kontra Bizottság ügyben 2007. június 19-én hozott ítéletének (az EBHT-ban nem tették közzé) felmerülésére. A fellebbező szerint ezen ítélet új tényt képez, mivel az ugyanolyan helyzetre vonatkozik, mint amilyenben a ő van, és mivel az ítélet elemzésének lényege objektív kérdést érint, nem pedig az ügy különös tényeire vonatkozik.

               2.

               A második jogalap a nyilvánvalóan téves jogalkalmazáson alapul, mivel a Közszolgálati Törvényszék abszolút elsőbbséget adott a kinevezésre jogosult hatóság autonómiájának elvén alapuló mérlegelési mozgástérnek a közszolgálat egységességének elvével szemben.


title: T-580/12. sz. ügy: 2012. december 27-én benyújtott kereset — Yaqub kontra OHIM (ATATURK)

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/21

         2012. december 27-én benyújtott kereset — Yaqub kontra OHIM (ATATURK)
   (T-580/12. sz. ügy)
   2013/C 79/37
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: J. Yaqub (Nottingham, Egyesült Királyság) (képviselő: J. Jenkins, Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Török Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács 2012. szeptember 17-i határozatát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: az „ATATURK” szóvédjegy a 3., 5., 25., 29., 30. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (4 633 434. sz. közösségi védjegy).

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Török Köztársaság.

      A törlés iránti kérelem indokolása: a törlési kérelem a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és f) pontjával együttesen értelmezett 52. cikkének (1) bekezdése szerinti kizáró okokon alapul.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a törlési kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezésnek helyt adott.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet megsértése.


title: T-343/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete –Hollandia kontra Bizottság ( „EMOGA — Garanciarészleg — A finanszírozásból kizárt kiadások — Gyümölcsök és zöldségek — A csomagolás nyomtatásával összefüggő költségek finanszírozásának kizárása — Az elismerési kritériumok termelői szervezet általi be nem tartása — Az érintett termelői szervezet valamennyi tagja részéről felmerült költségek kizárása — Arányosság” )

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/32

         A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete –Hollandia kontra Bizottság
   (T-343/11. sz. ügy) (1)

   (EMOGA - Garanciarészleg - A finanszírozásból kizárt kiadások - Gyümölcsök és zöldségek - A csomagolás nyomtatásával összefüggő költségek finanszírozásának kizárása - Az elismerési kritériumok termelői szervezet általi be nem tartása - Az érintett termelői szervezet valamennyi tagja részéről felmerült költségek kizárása - Arányosság)
   2013/C 325/53
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Holland Királyság (képviseli kezdetben: C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman és C. Schillemans, a későbbiekben C. Wissels, M. de Ree és C. Schillemans meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet és P. Rossi meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2011. április 15-i 2011/244/EU végrehajtási határozat (HL L 102., 33. o.) abban a részében történő megsemmisítése iránti kérelem, amelyben az kizár egyes, Hollandia által kifizetett kiadásokat

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Holland Királyság viseli a költségeket.

      (1)  HL C 252., 2011.8.27.


title: T-147/09. sz. ügy: 2009. április 9-én benyújtott kereset — Trelleborg Industrie kontra Bizottság

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/41

         2009. április 9-én benyújtott kereset — Trelleborg Industrie kontra Bizottság
   (T-147/09. sz. ügy)
   2009/C 153/81
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Trelleborg Industrie SAS (Clermont Ferrand, Franciaország) (képviselők: J. Joshua Barrister és E. Aliende Rodríguez ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a vitatott határozat 1. cikkét annak felperesre vonatkozó részében, legalábbis annyiban, amennyiben az a felperes terhére bármilyen jogsértést állapít meg az 1999. június 21. előtti időszak vonatkozásában;

               —

               csökkentse a 2. cikkben a felperesre kiszabott bírságot a határozat nyilvánvaló hibáinak kijavításával;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39406 — „tengeri csövek”-ügy) meghozott, 2009. január 28-i C (2009) 428 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amennyiben az megállapítja az EGT tengeri cső ágazatában elkövetett egységes és folyamatos jogsértésben való részvételét, amely az ajánlati felhívások felosztására, az árak, a kvóták és az eladási feltételek rögzítésére, a piacok földrajzi alapon történő felosztására, valamint az árakra, az eladási mennyiségekre és a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó bizalmas információk cseréjére terjedt ki. Továbbá kéri a felperesekre kiszabott bírság csökkentését.
   A felperes keresete alátámasztására három jogalapra hivatkozik.
   Először is arra hivatkozik, hogy a Bizottság bírság kiszabására vonatkozó hatásköre az 1999. június 21-ét megelőzően elkövetett jogsértések tekintetében az 1/2003 rendelet 25. cikkének (1) bekezdése értelmében elévült; a felperes álláspontja szerint ugyanis a Bizottság nyilvánvaló ténybeli hibát vétett és tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a felperes egységes és folyamatos jogsértést követett el.
   Másodszor álláspontja szerint a Bizottságnak nem fűződik jogos érdeke a jogsértés megállapításához az 1997 májusával véget ért első időszak vonatkozásában.
   Harmadszor — másodlagosan — a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság jogellenesen hátrányosan megkülönböztető bánásmódban részesítette a határozat egy másik címzettjéhez képest a jogelőd társasága tevékenységéért való felelősség tekintetében, továbbá megsértette a meghallgatáshoz való jogot és az indokolási kötelezettséget.


title: T-367/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 3-i ítélete – Lengyelország kontra Bizottság („EMOGA — »Garancia« részleg — EMGA és EMVA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Vidékfejlesztés — Lengyelország által kifizetett kiadások — A 1257/1999/EK rendelet 33b. cikke — Az 1258/1999/EK rendelet 7. cikke — Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke — Vegyes pénzügyi korrekció — Indokolási kötelezettség”)

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/33

         A Törvényszék 2015. december 3-i ítélete – Lengyelország kontra Bizottság
   (T-367/13. sz. ügy) (1)

   ((„EMOGA - »Garancia« részleg - EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Vidékfejlesztés - Lengyelország által kifizetett kiadások - A 1257/1999/EK rendelet 33b. cikke - Az 1258/1999/EK rendelet 7. cikke - Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke - Vegyes pénzügyi korrekció - Indokolási kötelezettség”))
   (2016/C 027/38)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna és K. Straś meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Rossi és A. Szmytkowska meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2013. május 2-i 2013/214/EU bizottsági végrehajtási határozat (HL L 123., 11. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben a Bizottság a Lengyel Köztársaság által a részben önellátó mezőgazdasági üzemek részére nyújtott támogatás címén bejelentett kiadásokra 8 292 783,94 eurós és 71 610 559,39 eurós korrekciót alkalmaz.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.


title: C-96/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. június 16-i ítélete (a Tribunal de grande instance de Nanterre [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saint Louis Sucre, korábban Saint Louis Sucre SA kontra Directeur générale des douanes et droits indirects (Előzetes döntéshozatal — Mezőgazdaság — Cukor — Termelési illetékek — Visszatérítésre való jogosultság — Raktáron lévő, de nem exportált cukor — Jogalap nélküli gazdagodás — A vállalkozás szabadsága — Számítási módszer)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. június 16-i ítélete (a Tribunal de grande instance de Nanterre [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saint Louis Sucre, korábban Saint Louis Sucre SA kontra Directeur générale des douanes et droits indirects
   (C-96/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - Cukor - Termelési illetékek - Visszatérítésre való jogosultság - Raktáron lévő, de nem exportált cukor - Jogalap nélküli gazdagodás - A vállalkozás szabadsága - Számítási módszer))
   (2016/C 305/11)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Saint Louis Sucre, korábban Saint Louis Sucre SA

      Alperes: Directeur générale des douanes et droits indirects

      Rendelkező rész

               1)

               A cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) és (8) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy cukortermelő nem igényelheti megalapozottan az A és B kvóta alá eső olyan cukormennyiségek után megfizetett termelési illetékek visszatérítését, amelyek 2006. június 30-án még raktározás alatt álltak, mivel a termelési illetékek rendszerét ezen időpontot követően a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20-i 318/2006/EK tanácsi rendelet nem újította meg.

               2)

               A Bíróság által folytatott vizsgálat során nem merült fel olyan körülmény, amely a 2001/2002-es, a 2002/2003-as, a 2003/2004-es, a 2004/2005-ös és a 2005/2006-os gazdasági évre vonatkozó cukorágazati termelési illetékek, a 2001/2002-es és a 2004/2005-ös gazdasági év tekintetében alkalmazandó kiegészítő illeték kiszámításához szükséges együttható, valamint a cukorgyártók által a cukorrépa-eladóknak az illetékek maximális összege és a 2002/2003-as, a 2003/2004-es és a 2005/2006-os gazdasági évre kivetendő illetékösszeg közötti különbség alapján fizetendő összegek megállapításáról szóló, 2013. december 2-i 1360/2013/EU tanácsi rendelet érvényességére hatással lenne.

      (1)  HL C 146., 2015.5.4.


title: C-511/14. sz. ügy: A Tribunale civile di Bologna (Olaszország) által 2014. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pebros Servizi srl kontra Aston Martin Lagonda Limited

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/10

         A Tribunale civile di Bologna (Olaszország) által 2014. november 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Pebros Servizi srl kontra Aston Martin Lagonda Limited
   (C-511/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/10)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale civile di Bologna

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pebros Servizi srl

      Alperes: Aston Martin Lagonda Limited

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az alperes távollétében hozott olyan ítélet esetén, amelyben a távollévő jogalanyt anélkül marasztalták, hogy az kifejezetten elismerte volna a jogosultságot;
   a nemzeti jog feladata annak meghatározása, hogy az ilyen eljárásjogi magatartás az EU Hivatalos Lapjában 2004. április 30-án közzétett, 2004. április 21-i 805/2004/EK rendelet (1) értelmében vett nem vitatásnak minősül-e? Esetlegesen a nemzeti jog alapján a nem vitatott követelés jellegének tagadásával;
   vagy
   az alperes távollétében történő marasztalása pusztán annak jellege miatt az európai jog alapján nem vitatást eredményez, amelyből következően a nemzeti bíróság általi értékeléstől függetlenül a hivatkozott 805/2004/EK rendeletet kell alkalmazni?

      (1)  A nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról szóló, 2004. április 21-i 805/2004/EK rendelet (HL L 143, 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 38. o.).


title: T-433/10. P. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Allen és társai kontra Bizottság (Fellebbezés — A JET közös vállalkozás által foglalkoztatott személyi állomány — Az ideiglenes alkalmazottakétól eltérő jogállás alkalmazása — Vagyoni károk megtérítése — Keresetindítási határidő — Elkésettség — Ésszerű határidő)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/24

         A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Allen és társai kontra Bizottság
   (T-433/10. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A JET közös vállalkozás által foglalkoztatott személyi állomány - Az ideiglenes alkalmazottakétól eltérő jogállás alkalmazása - Vagyoni károk megtérítése - Keresetindítási határidő - Elkésettség - Ésszerű határidő)
   2012/C 32/48
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: John Allen (Horspath, Egyesült Királyság) és a többi 109 felperes, akiknek névsorát az ítélet melléklete tartalmazza (képviselők: K. Lasok QC és B. Lask barrister)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) F-103/09. sz., Allen és társai kontra Bizottság ügyben 2010. július 13-án hozott végzése (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, és e végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               John Allen és a többi 109 felperes, akiknek névsorát a melléklet tartalmazza, maguk viselik saját költségeiket, valamint a Bizottság részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 317., 2010.11.20.


title: T-26/14. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-14/12. sz., Schönberger kontra Számvevőszék ügyben 2013. november 5-én hozott ítélete ellen Peter Schönberger által 2014. január 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/26

         A Közszolgálati Törvényszék F-14/12. sz., Schönberger kontra Számvevőszék ügyben 2013. november 5-én hozott ítélete ellen Peter Schönberger által 2014. január 8-án benyújtott fellebbezés
   (T-26/14. P. sz. ügy)
   2014/C 93/45
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Peter Schönberger (képviselő: O. Mader ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Számvevőszéke

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-14/12. sz., Schönberger kontra Számvevőszék ügyben 2013. november 5-én hozott ítéletét;

               —

               adjon helyt a felperes elsőfokú kérelmeinek;

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: a Közszolgálati Törvényszék a fellebbező véleménye szerint elmulasztott határozni az első kereseti kérelme ügyében, amely alapján a 2011-es előléptetési évben az AD13 besorolási fokozatba való előléptetés vonatkozásában három álláshely állt rendelkezésre, amely tízzel kevesebb a személyzeti szabályzat által előírt ötéves átlagnál a 2007. és 2011. közötti időszak tekintetében.

               2.

               A második jogalap: a fellebbező arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítélet meghamisítja a felek álláspontjait annyiban, amennyiben a 2010. és 2014. közötti időszakot nyilvánítja a vitás ötéves időszaknak.

               3.

               A harmadik jogalap: a fellebbező előadja, hogy sérült a felperes védelemhez való joga, mivel nem adtak alkalmat számára arra, hogy a Közszolgálati Törvényszék által relevánsnak tartott ötéves időszakkal kapcsolatban állást foglaljon.

               4.

               A negyedik jogalap: a fellebbező hiányos indokolásra hivatkozik, mivel a megtámadott ítélet nem indokolja, hogy miért kell referencia-időszaknak tekinteni a 2010. és 2014. közötti ötéves időszakot.

               5.

               Az ötödik jogalap: a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék a szolgálati szabályzatot a jogalkotó azon világosan felismerhető szándékával ellentétesen értelmezi, amely szerint 2014-ben új ötéves időszakot kell kezdeni.

               6.

               A hatodik jogalap: a fellebbező itt arra hivatkozik, hogy a Közszolgálati Törvényszék megsértette a jogos bizalom elvét, amennyiben az ítéletét a személyzeti szabályzat olyan értelmezésére alapozta, amelyet az alperes kifejezetten elvetett.

               7.

               A hetedik jogalap: a fellebbező arra hivatkozik, hogy az egyenlő bánásmód elve hiányosan vagy nem az állandó ítélkezési gyakorlatnak megfelelően érvényesült.


title: T-400/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 12-i ítélete – GretagMacbeth kontra OHIM (24 négyzetből álló színkombináció) ( Közösségi védjegy – Színes közösségi védjegy bejelentése – 24 négyzetből álló színkombináció – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztetőképesség hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               10.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/29

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 12-i ítélete – GretagMacbeth kontra OHIM (24 négyzetből álló színkombináció)
   (T-400/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Színes közösségi védjegy bejelentése - 24 négyzetből álló színkombináció - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztetőképesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2009/C 6/59)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: GretagMacbeth LLC (New Windsor, New York, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: J. Weiser, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider, meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa által 2007. augusztus 30-án egy 24 négyzetből álló színkombináció közösségi védjegyként való bejelentése ügyében hozott határozat (R 30/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a GretagMacbeth LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: C-649/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-674/11. sz., TV2/Danmark A/S kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 24-én hozott ítélete ellen a TV2/Danmark A/S által 2015. december 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/23

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-674/11. sz., TV2/Danmark A/S kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 24-én hozott ítélete ellen a TV2/Danmark A/S által 2015. december 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-649/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 048/29)
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Fellebbező: TV2/Danmark A/S (képviselő: O. Koktvedgaard advokat)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Dán Királyság, Viasat Broadcasting UK Ltd

      A fellebbező kérelmei

               1.

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az a TV2 elsődleges kereseti kérelme tekintetében a Bizottság javára döntött, továbbá a jogvitában hozzon határozatot, és semmisítse meg a vitatott határozatot annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a vizsgált intézkedések az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó állami támogatásnak minősülnek. Másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újbóli vizsgálatra.

               2.

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az a TV2 másodlagos kérelmének második részét illetően a Bizottság javára döntött, továbbá a jogvitában hozzon határozatot, és semmisítse meg a vitatott határozatot annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy az előfizetési díjakból származó bevételek, amelyeket 1997-től 2002-ig a TV2 számára utaltak át, majd a régióknak utaltak tovább, a TV2 részére nyújtott állami támogatásnak minősülnek. Másodlagosan a jogvita e részét utalja vissza a Törvényszék elé újbóli vizsgálatra.

               3.

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben a TV2/Danmark A/S-t arra kötelezte, hogy viselje saját költségeit és a Bizottság költségeinek háromnegyedét; kötelezze a Bizottságot arra, hogy viselje a TV2-nek mind a Törvényszék, mind pedig a Bíróság előtti eljárással összefüggésben felmerült költségeit. Az ügynek a Törvényszék elé való visszautalása esetén a költségviselés tekintetében ennek megfelelő döntés szülessen a Törvényszék elé visszautalt ügynek a visszautalt része vonatkozásában.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A TV2 előadja, hogy a megtámadott ítélet azon része, amely elutasítja a TV2 első jogalapját és így a TV2 elsődleges kereseti kérelmét, ellentétes az állami támogatásnak az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt fogalmával, ezáltal az említett ítéletet téves jogalkalmazás jellemzi. A TV2 ennek alátámasztására a következő főbb érveket adja elő:

                           —

                           Az, hogy a megtámadott ítélet megtagadta annak elismerését, hogy a Rigsrevisionen (nemzeti számvevőszék) által végzett ellenőrzések elegendőek voltak ahhoz, hogy a negyedik Altmark-feltétel teljesüljön, ezen, a költségek összehasonlítását megkövetelő feltétel szigorú, szó szerinti alkalmazásán alapul. Ez jogilag hibás.

                           —

                           A Törvényszék által a megtámadott ítéletben megállapítottakkal ellentétben a TV2 közszolgáltatási kötelezettségeinek sajátos jellege és az Altmark-feltételek visszaható hatályú alkalmazása olyan helyzethez vezet, amelyben e feltételt célirányosan kellett volna alkalmazni: lásd különösen a Törvényszék 2008. február 12-i BUPA-ítéletében (T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29) foglalt elvet.

                           —

                           A Rigsrevisionen annak biztosítását célzó folyamatos ellenőrzései, hogy a TV2 egy jól vezetett vállalkozás, garantálták azt, hogy a negyedik Altmark-feltétel alapvető célkitűzése teljesüljön, és ezáltal a TV2-t magában foglaló ügy sajátos körülményeire tekintettel és a feltétel célirányos alkalmazásának fényében elegendőek voltak annak megállapításához, hogy a negyedik Altmark-feltétel teljesül.

               2.

               A TV2 előadja továbbá, hogy a megtámadott ítéletnek az ügy érdemére vonatkozó azon részét, amely elutasítja a TV2 másodlagos kereseti kérelmének második részét, téves jogalkalmazás jellemzi, mivel alapvető eljárási elveket sért. A TV2 ennek alátámasztására a következő főbb érveket adja elő:

                           —

                           Ellenkérelmében a Bizottság kijelentette, hogy egyetért a TV2-vel abban a kérdésben, hogy az előfizetési díjakból származó források, amelyeket az 1997-től 2002-ig tartó időszakban a TV2 a régióknak utalt tovább, nem minősülnek a TV2 részére nyújtott állami támogatásnak. A Törvényszék ezáltal a kereseten túlterjedően hozott határozatot, mivel megvizsgálta és elutasította a TV2 másodlagos kereseti kérelmének második részét. A megtámadott ítéletet ezért téves jogalkalmazás jellemzi.

                           —

                           Továbbá a Törvényszék az ügy érdemében saját érvelési vonalát követve döntött. A Törvényszéknek a megtámadott ítélet 165–174. pontjában foglalt megfontolásaival sem a TV2, sem a Bizottság nem érvelt, és azok a vitatott határozatban sem találhatók. A Törvényszék ezáltal túllépte a bírósági felülvizsgálati jogkörének határait.

                           —

                           Ugyanakkor a Törvényszék megsértette a meghallgatáshoz való jogot: lásd az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, mivel olyan jogalapokra és érvekre alapította határozatát, amelyekkel kapcsolatban az eljárás felei nem terjesztettek elő eljárási iratokat.

               3.

               Végül a TV2 előadja, hogy a megtámadott ítéletnek az ügy érdemére vonatkozó azon részét, amely elutasítja a TV2 másodlagos kereseti kérelmének második részét (165–174. pont), téves jogalkalmazás jellemzi, mivel az a dán jog egyértelműen helytelen értelmezésén alapul, és ellentétes az állami támogatásnak az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt fogalmával. A TV2 ennek alátámasztására a következő főbb érveket adja elő:

                           —

                           A Törvényszék megvizsgálja azt a tényt – és annak döntő jelentőséget tulajdonít –, hogy a TV2 azon feladatának ellátása keretében, hogy regionális műsorokat sugározzon, regionális programokat kapott a régióktól, és ennek fejében az előfizetési díjakból származó bevételek átutalása jelentette az e programokért való fizetséget. Ez nem vezethető le a Törvényszék előtti eljárás feleinek előadásaiból, és nyilvánvalóan ellentétes a dán joggal. A megtámadott ítélet 166., 167. és 171. pontjából levonható jogi kritérium ennélfogva lényegében teljesül.

                           —

                           A megtámadott ítélet 166. és 167. pontjában, valamint 173. pontjának első mondatában a Törvényszék az állami támogatásra vonatkozó értékelésének részeként egy elméleti eshetőségre utal. Ezen eshetőség a gyakorlatban elképzelhetetlen, és az állami támogatásra vonatkozó értékelés keretében irreleváns. A TV2 ügyében a döntő tényező valójában az, hogy a TV2-nek semmilyen gazdasági előnye nem származott az azon előfizetési díjakból származó bevételekből, amelyeket átutalt. A közjog értelmében a TV2 köteles volt átutalni az előfizetési díjakból származó bevételeket a régióknak, és e kötelezettségnek valóban eleget is tett. A Törvényszék határozata ezért ellentétes az állami támogatásnak az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt fogalmával.


title: T-652/14. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2014. december 5-i végzése – AF Steelcase kontra OHIM ( „Ideiglenes intézkedés — Közbeszerzések — Bútorok szállítása és összeszerelése — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Fumus boni juris hiánya” )

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/24

         A Törvényszék elnökének 2014. december 5-i végzése – AF Steelcase kontra OHIM
   (T-652/14. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés - Közbeszerzések - Bútorok szállítása és összeszerelése - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Fumus boni juris hiánya”))
   (2015/C 056/34)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: AF Steelcase, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: N. Bambara és M. Paolacci)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: N. Bambara és M. Paolacci meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Lényegében a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) 2014. július 8-i azon határozata végrehajtásának felfüggesztésére irányuló ideiglenes intézkedés iránti kérelem, amely elutasította a felperes által az OHIM épületeibe szánt bútorok és berendezési tárgyak szállítására és összeszerelésére vonatkozó ajánlati felhívásra tett ajánlatot

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A költségekről jelenleg nem szükséges határozni.


title: T-6/11. P. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Bizottság kontra Vicente Carbajosa és társai ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Felvétel — Versenyvizsga–kiírás — Nyílt versenyvizsga — Az írásbeli vizsgára bocsátás megtagadása az előválogató teszt eredménye alapján — A hatásköröknek az EPSO és a versenyvizsga — bizottság közötti elosztása — A kontradiktórius eljárás elve” )

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/25

         A Törvényszék 2011. december 14-i ítélete — Bizottság kontra Vicente Carbajosa és társai
   (T-6/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - Versenyvizsga–kiírás - Nyílt versenyvizsga - Az írásbeli vizsgára bocsátás megtagadása az előválogató teszt eredménye alapján - A hatásköröknek az EPSO és a versenyvizsga - bizottság közötti elosztása - A kontradiktórius eljárás elve)
   2012/C 32/52
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és B. Eggers meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Isabel Vicente Carbajosa (Brüsszel, Belgium); Niina Lehtinen (Brüsszel); és Myriam Menchén (Brüsszel) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal és D. Abreu Caldas ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Fellebbezés az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (első tanács) az F-9/09. sz., Vicente Carbajosa és társai kontra Bizottság ügyben 2010. október 28-án hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen, ezen ítélet részleges hatályon kívül helyezése iránt.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének az F-9/09. sz., Vicente Carbajosa és társai kontra Bizottság ügyben 2010. október 28-án hozott ítéletét annyiban, amennyiben az megsemmisíti az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) azon határozatait, amelyekben Isabel Vicente Carbajosa-t az EPSO/AD/117/08 versenyvizsga, Niina Lehtinent és Myriam Menchént pedig az EPSO/AD/116/08 versenyvizsga tekintetében nem vették fel a teljes pályázat benyújtására felkért pályázók listájára.

               2.

               A Törvényszék megsemmisíti az EPSO azon határozatait, amelyekben I. Vicente Carbajosa-t az EPSO/AD/117/08 versenyvizsga, N. Lehtinent és M. Menchént pedig az EPSO/AD/116/08 versenyvizsga tekintetében nem vették fel a teljes pályázat benyújtására felkért pályázók listájára.

               3.

               I. Vicente Carbajosa, N. Lehtinen és M. Menchén, valamint a Bizottság maguk viselik a jelen eljárás során felmerült költségeiket.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: C-670/16. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Minden (Németország) által 2016. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tsegezab Mengesteab kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/28

         A Verwaltungsgericht Minden (Németország) által 2016. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tsegezab Mengesteab kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-670/16. sz. ügy)
   (2017/C 104/42)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Minden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Tsegezab Mengesteab

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Hivatkozhat-e a menedékkérő a felelősségnek az átvétel iránti megkeresés előterjesztésére nyitva álló határidő lejárta miatt a megkereső tagállamra történő átszállására (a 604/2013 rendelet (1) 21. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdése)?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Akkor is hivatkozhat-e a menedékkérő a felelősség átszállására, ha a megkeresett tagállam továbbra is kész átvenni őt?

               3)

               A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Levonható-e az a következtetés a megkeresett tagállam kifejezett, illetve hallgatólagos (a 604/2013 rendelet 22. cikkének (7) bekezdése) hozzájárulásából, hogy a megkeresett tagállam továbbra is kész átvenni a menedékkérőt?

               4)

               Lejárhat-e a 604/2013 rendelet 21. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerinti két hónapos határidő a 604/2013 rendelet 21. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti három hónapos határidő lejárta után, ha a megkereső tagállam a három hónapos határidő kezdetétől számított több mint egy hónap elteltével kéri az Eurodac adatbázisban való keresést?

               5)

               Már a menedékkérőként való jelentkezésről szóló igazolás első kiállításával, vagy csak a hivatalos menedékjog iránti kérelemről történő jelentéskészítéssel tekintendő benyújtottnak a nemzetközi védelem iránti kérelem a 604/2013 rendelet 20. cikkének (2) bekezdése értelmében? Különösen:

                           a)

                           A 604/2013 rendelet 20. cikkének (2) bekezdése szerinti formanyomtatványnak vagy jelentésnek minősül-e a menedékkérőként való jelentkezésről szóló igazolás?

                           b)

                           Az a hatóság-e a 604/2013 rendelet 20. cikkének (2) bekezdése szerinti illetékes hatóság, amelyik a formanyomtatvány átvételére vagy a jelentés elkészítésére rendelkezik hatáskörrel, vagy amelyik a menedékjog iránti kérelemről történő határozathozatalra rendelkezik hatáskörrel?

                           c)

                           Akkor is megérkezik-e a hatóságok által készített jelentés az illetékes hatósághoz, ha közölték vele a formanyomtatvány vagy a jelentés lényeges tartalmát, vagy ehhez továbbítani kell számára a jelentés eredeti példányát vagy másolatát is?

               6)

               A 604/2013 rendelet 21. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésének analógia útján történő alkalmazása alapján a felelősség megkereső tagállamra történő átszállásához vezethetnek-e az első menedékkérés, illetve a menedékkérőként való jelentkezéséről szóló igazolás első kiállítása és az átvétel iránti megkeresés előterjesztése közötti késedelmek, vagy pedig e késedelmek kötelessé tehetik-e a megkereső tagállamot arra, hogy gyakorolja a 604/2013 rendelet 17. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti felelősségátvállalási jogát?

               7)

               Ha a hatodik kérdésre a két alternatíva egyike tekintetében igenlő választ kell adni: milyen hosszú időtartam után kell az átvétel iránti megkeresés előterjesztésének túlzott késedelméből kiindulni?

               8)

               A 604/2013 rendelet 21. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti határidőn belül előterjesztettnek tekintendő-e az az átvétel iránti megkeresés, amelyben a megkereső tagállam csak a megkereső tagállamba történő beutazás időpontját, valamint a hivatalos menedékjog iránti kérelem benyújtásának időpontját tünteti fel, az első menedékkérés időpontját, illetve a menedékkérőként való jelentkezésről szóló igazolás első kiállításának időpontját azonban nem, vagy pedig az ilyen megkeresés „nem hatékony”?

      (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 180., 31. o.).


title: C-488/07. sz. ügy: Court of Session (Skócia), Edinburgh (Egyesült Királyság) által 2007. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Royal Bank of Scotland plc kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/9

         Court of Session (Skócia), Edinburgh (Egyesült Királyság) által 2007. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Royal Bank of Scotland plc kontra The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (C-488/07. sz. ügy)
   (2008/C 8/16)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Session (Skócia), Edinburgh.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Royal Bank of Scotland plc.

      Alperes: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 77/388/EGK hatodik HÉA irányelv (1) 19. cikke (1) bekezdésének második albekezdése értelmében a 17. cikk (5) bekezdése szerint az adóalany által levonható arányosított adót éves alapon százalékban kell megállapítani, és azt egész százalékegységre kell felkerekíteni, ahol ezt az arányt

                           a)

                           az adóalany üzleti tevékenységének a 17. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdésének a) vagy b) pontja szerinti részterületére határozzák meg; és/vagy

                           b)

                           az adóalany által felhasznált termékek vagy szolgáltatások összessége vagy egy része alapján, a 17. cikk (5) bekezdése harmadik albekezdése c) pontjának megfelelően határozzák meg; és/vagy

                           c)

                           az adóalany által a 17. cikk (5) bekezdésének első albekezdésében említett valamennyi ügylet céljára felhasznált valamennyi termékre és szolgáltatásra tekintettel, e cikk harmadik albekezdése d) pontjának megfelelően határozzák meg?

               2)

               A fent hivatkozott 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése lehetővé teszi-e a tagállamok számára, hogy a 17. cikk (5) bekezdése értelmében az adóalany által levonható arányt a legközelebbi egész számtól eltérő számra kerekítsék fel?

      (1)  HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-281/13. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-229/11. és T-276/11. sz., Inglewood és társai kontra Parlament egyesített ügyekben 2013. március 13-án hozott ítélete ellen Lord Inglewood és társai által 2013. május 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/3

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-229/11. és T-276/11. sz., Inglewood és társai kontra Parlament egyesített ügyekben 2013. március 13-án hozott ítélete ellen Lord Inglewood és társai által 2013. május 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-281/13. sz. ügy)
   (2013/C 226/06)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbezők: Lord Inglewood és társai (képviselők: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Albreu Caldas ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság

                           —

                           helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke (negyedik tanács) T-229/11. és T-276/11. sz., Inglewood és társai kontra Parlament egyesített ügyekben 2013. március 13-án hozott ítéletét;

               —

               az újbóli határozathozatal keretében;

                           —

                           állapítsa meg a Parlament Elnöksége azon határozatának jogellenességét, amelyben a nyugdíjkorhatárt 60 évről 63 évre emelte, és eltörölte a kedvezményes nyugdíj formáit, a korkedvezményes nyugdíjat, illetve a nyugdíj egy részének tőkeként történő kifizetését;

                           —

                           semmisítse meg a megtámadott határozatokat;

                           —

                           kötelezze a Parlament az első- és másodfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők a Törvényszék azon ítélete ellen nyújtanak be fellebbezést, amelyben elutasította az Európai Parlament azon határozatai megsemmisítése iránti kereseteiket, amelyekben a Parlament megtagadta tőlük az önkéntes kiegészítő nyugdíj két formájának, a korkedvezményes nyugdíjnak, illetve a nyugdíj egy része tőkeként történő kifizetésének kedvezményét.
   A fellebbezők először is arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel a megtámadott határozatok sértik a megszerzett jogaikat, valamint a hivatalba lépésük alkalmával meghatározott és elfogadott feltételek szerinti várományaikat.
   Másodszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította a képviselők jogállásáról szóló szabályzat 27. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalapot, holott e rendelkezés szerint a megszerzett jogok és a várományok fennmaradnak. A 2009. április 1-jei határozat ugyanis sérti a fellebbezők megszerzett jogait, nevezetesen az ahhoz való jogaikat, hogy előrehozott nyugdíjat kérjenek, nyugdíjban 60 éves koruktól részesüljenek vagy nyugdíjuk egy részét tőkeként kifizessék.
   Harmadszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot akkor is, amikor úgy ítélte meg, hogy a képviselők jogállásáról szóló szabályzat nem alkalmazandó, mivel az általános hatályú 2009. április 1-jei határozatot követően lépett hatályba, miközben a keresetek tárgyát képező egyedi határozatokat ezen időpontot követően hozták meg.
   Negyedszer a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított jogalapot, holott a fellebbezők joggal bízhattak abban, hogy az általuk teljesített járulékfizetés időtartamának jelentős része tekintetében megállapított és alkalmazott feltételek szerint részesülnek nyugdíjban, sokkal inkább, mint akikre eltérést engedő szabályok vonatkoztak, nevezetesen azok, akik továbbra is hivatalban voltak, és a 2009. április 1-jei határozat 2009. július 14-i hatálybalépése előtt betöltötték 60. életévüket.
   Végül a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elutasította az arányosság elvének megsértésére alapított jogalapot, miután megállapította, hogy a tagok csupán 10 %-a viseli a pénzügyi válság következményeit, és az ideiglenesen létrehozott, megszüntetni tervezett alap előrelátható következményeit.


title: C-79/13. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. február 27-i ítélete (az Arbeidshof te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers kontra Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri képviselik: Selver Saciri és Danijela Dordevic, Sanela Saciri képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Denis Saciri képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (2003/9/EK irányelv — A menedékkérők tagállami befogadására vonatkozó minimumszabályok — A 13. cikk (1) bekezdése — A befogadás anyagi feltételei biztosításának határideje — A 13. cikk (2) bekezdése — A befogadás anyagi feltételeire vonatkozó intézkedések — Garanciák — A 13. cikk (5) bekezdése — A menedékkérők befogadása minimumfeltételeinek meghatározása és biztosítása — A nyújtott juttatás összege — 14. cikk — A befogadás anyagi feltételeinek módozatai — A befogadó intézmények megtelte — A nemzeti szociális védelmi rendszerekhez történő átirányítás — A befogadás anyagi feltételeinek pénzjuttatás formájában történő biztosítása)

text:
               14.4.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/14

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. február 27-i ítélete (az Arbeidshof te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers kontra Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri képviselik: Selver Saciri és Danijela Dordevic, Sanela Saciri képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Denis Saciri képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest
   (C-79/13. sz. ügy) (1)

   ((2003/9/EK irányelv - A menedékkérők tagállami befogadására vonatkozó minimumszabályok - A 13. cikk (1) bekezdése - A befogadás anyagi feltételei biztosításának határideje - A 13. cikk (2) bekezdése - A befogadás anyagi feltételeire vonatkozó intézkedések - Garanciák - A 13. cikk (5) bekezdése - A menedékkérők befogadása minimumfeltételeinek meghatározása és biztosítása - A nyújtott juttatás összege - 14. cikk - A befogadás anyagi feltételeinek módozatai - A befogadó intézmények megtelte - A nemzeti szociális védelmi rendszerekhez történő átirányítás - A befogadás anyagi feltételeinek pénzjuttatás formájában történő biztosítása))
   2014/C 112/16
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Arbeidshof te Brussel

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Alperesek: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri, képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Sanela Saciri, képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Denis Saciri, képviselik Selver Saciri és Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Arbeidshof te Brussel – A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelv (HL L 31., 13. o,; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 6. kötet, 101. o.) 13. cikke (1), (2) és (5) bekezdésének, valamint 14. cikke (1), (3), (5) és (8) bekezdésének értelmezése – Pénzbeli támogatás nyújtása – A tagállamok kötelezettségei – A menedékkérők szállásául szolgáló nemzeti befogadóintézmények megtelte

      Rendelkező rész

               1)

               A menedékkérők befogadása minimumszabályainak megállapításáról szóló, 2003. január 27-i 2003/9/EK tanácsi irányelv 13. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha valamely tagállam úgy döntött, hogy a befogadás anyagi feltételeit pénzjuttatások vagy kuponok formájában biztosítja, e juttatásokat a menedékjog iránti kérelem benyújtásának időpontjától kezdődően kell nyújtani ezen irányelv 13. cikke (1) bekezdése rendelkezéseinek értelmében, és e juttatások meg kell, hogy feleljenek az említett irányelv 13. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseiben rögzített minimumszabályoknak. E tagállamnak ügyelnie kell arra, hogy a befogadás anyagi feltételeit fedező pénzjuttatások teljes összege elegendő legyen a menedékkérők méltó és egészségüknek megfelelő, valamint alapszükségleteiket kielégítő életszínvonalának biztosításához, és különösen azt kell lehetővé tennie számukra, hogy szállással rendelkezzenek, adott esetben az ugyanezen irányelv 17. cikke szerinti különleges igényeket támasztó személyek érdekének védelmét figyelembe véve. A befogadásnak a 2003/9 irányelv 14. cikke (1), (3), (5) és (8) bekezdésében előírt anyagi feltételei nem kötik a tagállamokat, amennyiben úgy döntöttek, hogy e feltételeket kizárólag pénzjuttatások formájában biztosítják. Mindazonáltal e juttatások összege elegendő kell, hogy legyen ahhoz, hogy lehetővé tegye a kiskorú gyermekek számára, hogy szüleikkel lakjanak, oly módon, hogy fenn lehessen tartani a menedékkérők családi egységét.

               2)

               A 2003/9 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha a menedékkérők elszállásolására szánt intézmények telítettsége esetén a tagállamok a menedékkérőket az általános közellátási rendszerbe tartozó szervezetekhez irányítják, amennyiben e rendszer biztosítja a menedékkérők tekintetében az ezen irányelvben előírt minimumszabályok tiszteletben tartását.

      (1)  HL C 114., 2013.4.20.


title: T-287/14. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2014. szeptember 4-i végzése – Schaeffler Technologies kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Állami támogatások — Megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés nemzeti támogatása — Állami támogatásokkal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárást megindító bizottsági határozat — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Fumus boni iuris”)

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/24

         A Törvényszék elnökének 2014. szeptember 4-i végzése – Schaeffler Technologies kontra Bizottság
   (T-287/14. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Állami támogatások - Megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés nemzeti támogatása - Állami támogatásokkal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárást megindító bizottsági határozat - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Fumus boni iuris”))
   (2014/C 431/41)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Németország) (képviselők: T. Volz és B. Wißmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és R. Sauer meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Azon határozat jogi hatásainak felfüggesztése iránti kérelem, amelyben a Bizottság állami támogatásokkal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárást indított a megújuló energiaforrásokról szóló német törvényre vonatkozóan.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-322/09. sz. ügy: 2009. augusztus 14-én benyújtott kereset — Al-Faqih és MIRA kontra Tanács és Bizottság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/47

         2009. augusztus 14-én benyújtott kereset — Al-Faqih és MIRA kontra Tanács és Bizottság
   (T-322/09. sz. ügy)
   2010/C 113/77
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Saad Al-Faqih és Movement for Islamic Reform in Arabia (London, Egyesült Királyság) (képviselők: J. Jones barrister és A. Raja solicitor)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság részben vagy teljes egészében semmisítse meg a 14/2005/EK bizottsági rendelettel (1), a 492/2007/EK bizottsági rendelettel (2) és az 1190/2005/EK bizottsági rendelettel (3) módosított 881/2002/EK tanácsi rendeletet (4), valamint semmisítse meg a 14/2005/EK bizottsági rendeletet, a 492/2007/EK bizottsági rendeletet és az 1190/2005/EK bizottsági rendeletet annyiban, amennyiben mindezek a rendeletek közvetlenül és személyében érintik a felpereseket; továbbá

               —

               kötelezze a Tanácsot és/vagy a Bizottságot a felperesek költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek a jelen keresettel az EK 230. cikk alapján a 2005. január 5-i 14/2005/EK bizottsági rendelettel, a 2007. május 3-i 492/2007/EK bizottsági rendelettel és a 2005. július 20-i 1190/2005/EK bizottsági rendelettel módosított, az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen és a továbbiakban: al-Kaida) hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet és/vagy a 14/2005/EK, a 492/2007/EK és az 1190/2005/EK bizottsági rendelet rájuk vonatkozó részében történő megsemmisítését kérik.
   A felpereseket felvették az ENSZ Szankcióbizottsága által összeállított, egységes szerkezetbe foglalt, az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló azon személyek és szervezetek listájára, amelyek pénzkészleteit és egyéb pénzügyi forrásait be kell fagyasztani. Ennek következményeként az Európai Bizottság elfogadta a 14/2005/EK bizottsági rendeletet és az 1190/2005/EK bizottsági rendeletet, amelyekkel felvették a felperesek neveit a 881/2002/EK tanácsi rendeletnek a pénzkészletek és a gazdasági források Európai Unióban történő befagyasztása hatálya alá tartozó személyek, csoportok és szervezetek listáját megállapító I. mellékletébe. A 492/2007/EK bizottsági rendelet később módosította az egyik felperes, S. Al-Faqih listára vételét.
   A felperesek keresetük alátámasztására a következő jogalapokra hivatkoznak.
   Azzal érvelnek, hogy a pénzkészleteiknek a vitatott szabályok alapján történt befagyasztása sérti alapvető emberi jogaikat, nevezetesen a meghallgatáshoz való jogukat és a hatékony bírósági jogorvoslathoz való jogukat, mivel a Tanács és/vagy a Bizottság egyáltalán nem tájékoztatta őket a 881/2002/EK tanácsi rendelet I. mellékletébe való felvételük okairól, illetve semmilyen olyan bizonyítékot nem kaptak, amely indokolná a velük szemben kiszabott korlátozó intézkedéseket. Ebből következően nem volt lehetőségük védekezni, illetve az európai uniós bíróság előtt megtámadni a listára való felvételről szóló határozatokat.
   A felperesek azt állítják továbbá, hogy megsértették a tulajdonukhoz való jogukat is, mivel az ezen joguknak a pénzeszközeik befagyasztásával okozott, határozatlan időre szóló korlátozása az említett alapvető emberi jogukba való aránytalan és megengedhetetlen beavatkozást jelent.

      (1)  Az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen: al-Kaida) hálózattal és a tálibokkal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről és a 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 42. alkalommal történő módosításáról szóló, 2005. január 5-i 14/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 5., 10. o.).

      (2)  Az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen: al-Kaida) hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről és a 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 75. alkalommal történő módosításáról szóló, 2007. május 3-i 492/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 116., 5. o.).

      (3)  Az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen: al-Kaida) hálózattal és a tálibokkal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről és a 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 48. alkalommal történő módosításáról szóló, 2005. július 20-i 1190/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 193., 27. o.).

      (4)  Az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida (helyesen: al-Kaida) hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről, valamint az egyes termékek és szolgáltatások Afganisztánba történő kivitelének tilalmáról, a repülési tilalom megerősítéséről és az afganisztáni Tálibánt illető pénzkészletek és egyéb pénzügyi források befagyasztásáról szóló, 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 27-i 881/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 139., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 294. o.).


title: C-352/11. sz. ügy: 2011. július 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/26

         2011. július 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-352/11. sz. ügy)
   2011/C 252/48
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wilms és A. Alcover San Pedro meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság — azáltal, hogy elmulasztott a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (IPPC-irányelv) 6. és 8. cikkének megfelelően engedélyeket kiadni, a meglévő engedélyeket újraértékelni, vagy szükség esetén azokat megújítani, és biztosítani azt, hogy valamennyi meglévő létesítmény az IPPC-irányelv 3., 7., 9., 10., 13. cikkében, 14. cikkének a) és b) pontjában, valamint 15. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményeknek megfelelően működjön — nem teljesítette az IPPC-irányelv 5. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az IPPC-irányelv (1) rendelkezései alapján az ezen irányelv értelmében vett „meglévő létesítményeknek”2007. október 30-ától engedéllyel kell rendelkezniük.
   A Bizottság számára rendelkezésre álló információk alapján az Osztrák Köztársaságban található e „meglévő létesítmények” nem mindegyike rendelkezik az irányadó időpontban a szükséges engedéllyel.

      (1)  A környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 24., 8. o.)


title: C-546/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-133/08., T-134/08., T-177/08. és T-242/09. sz., Ralf Schräder kontra Közösségi Növényfajta-hivatal egyesített ügyekben 2012. szeptember 18-án hozott ítélete ellen Ralf Schräder által 2012. november 28-án benyújtott fellebbezés

text:
               9.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/12

         A Törvényszék (második tanács) T-133/08., T-134/08., T-177/08. és T-242/09. sz., Ralf Schräder kontra Közösségi Növényfajta-hivatal egyesített ügyekben 2012. szeptember 18-án hozott ítélete ellen Ralf Schräder által 2012. november 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-546/12. P. sz. ügy)
   2013/C 38/15
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Ralf Schräder (képviselők: T. Leidereiter és W.-A. Schmidt ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO), Jørn Hansson

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) 2012. szeptember 18-án hozott ítéletét abban a részében, amely a T-242/09. sz. ügyben hozott határozatot és a költségekről szóló határozatot érinti;

               —

               adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előadott, a CPVO fellebbezési tanácsa 2009. január 23-i határozatának (A010/2007. sz. ügy) hatályon kívül helyezésére irányuló kérelemnek;

               —

               a CPVO-t kötelezze a fellebbezőnek a jelen eljárással, a T-133/08., T-134/08., T-177/08. és T-242/09. sz. egyesített ügyekben folytatott eljárással, és a CPVO fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban felmerült valamennyi költsége viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               I.

               A fellebbező első fellebbezési jogalapjával azt kifogásolja, hogy a Törvényszék tévesen indult ki abból, hogy egy közösségi növényfajta-oltalom érvénytelenségének megállapítása iránti kérelem elutasítására vonatkozó fellebbezési eljárásban a CPVO a tényállást nem vizsgálja hivatalból. A fellebbező ebben a fellebbezési tanács előtti eljárásra vonatkozó, a bizonyítási teherről és a bizonyítási eljárásról szóló szabályok megsértését és ebből következően a Törvényszék jogorvoslati felülvizsgálati kötelezettségének megsértését, valamint a fellebbező tisztességes eljáráshoz, gondos ügyintézéshez és hatékony jogorvoslathoz való jogának megsértését látja.

               II.

               A fellebbező második fellebbezési jogalapjával a Törvényszék azon megállapítását kifogásolja, miszerint a CPVO előtti eljárásban csak akkor lehet hely adni a bizonyításfelvétel iránti kérelemnek, ha a fél a szóban forgó előadása tekintetében valószínűsítő bizonyítékot szolgáltat. A fellebbező ezzel kapcsolatban a bizonyítási teherre és a bizonyításfelvételre vonatkozó szabályok megsértésére, a meghallgatáshoz való jog megsértésére, valamint — még a fellebbező terhére vélelmezett bizonyítási teher mellett is — a tények és bizonyítékok elferdítésére hivatkozik.

               III.

               A fellebbező harmadik fellebbezési jogalapjával azt kifogásolja, hogy a Törvényszék egy szerinte „hamis tényt”, azaz nem létező tényt „közismertnek” vélelmezett. A fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék megsértette a jogszerűség felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettségét, és elferdítette a tényeket és a bizonyítékokat.

               IV.

               A fellebbező negyedik fellebbezési jogalapjával azt kifogásolja, hogy a Törvényszék jogilag téves megállapításokat tett az indokolási és bizonyítási teherre vonatkozóan, mivel azt rótta fel a fellebbezőnek, hogy a növekedésszabályozók hatására irányuló állítását illetően nem szolgáltatott bizonyítékot. A fellebbező e tekintetben az ítélet ellentmondásosságára, a Törvényszék jogszerűségi felülvizsgálatának hiányára, valamint az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik.

               V.

               A fellebbező ötödik fellebbezési jogalapjával a Törvényszék azon megállapítását kifogásolja, miszerint egy Osteospermum-fajtának a „szár tartása” megnevezésű jellemzője tekintetében nem vagy nem mérvadó módon végezték el a fajta megkülönböztethetőségi vizsgálatát. Ezáltal megsértették a rendelet (1) 7. és 20. cikkét, elfogadhatatlan módon kiterjesztették a jogvita tárgyát, a határozat pedig sérti a véletlenszerű határozathozatal tilalmát. Ezen túlmenően azt kifogásolja, hogy megtagadták tőle a meghallgatáshoz való jogot.

               VI.

               Hatodik fellebbezési jogalapjával a fellebbező a Törvényszék azon megállapítását bírálja, miszerint egy növényfajta „szártartását” relatív szempontok alapján, azaz a vizsgálatban szereplő más növényekhez képest kell meghatározni. A fellebbező szerint ez a tények elferdítését, a rendelet megsértését, a jogvita tárgyának elfogadhatatlan kiterjesztését és a Törvényszéknek a jogszerűség átfogó vizsgálatára vonatkozó kötelezettsége megsértését jelenti. A határozat ezért ellentmondásos.

      (1)  A közösségi növényfajta-oltalmi jogokról szóló, 1994. július 27-i 2100/94/EK tanácsi rendelet (HL L 227., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 16. kötet, 390. o.).


title: T-664/15. sz. ügy: 2015. november 13-án benyújtott kereset – Borg kontra Parlament

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/77

         2015. november 13-án benyújtott kereset – Borg kontra Parlament
   (T-664/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/85)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jacob Borg (St. Julian’s, Málta) (képviselő: N. Pirc Musar ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament 2015. szeptember 15-i A(2015)8486 C. számú azon határozatát, amely elutasította a felperesnek az európai parlamenti képviselők utazási költségei, napidíjai, általános költségtérítései és személyzeti szabályzatok szerinti költségeire vonatkozó információkkal kapcsolatos egyes dokumentumokhoz való hozzáférés iránti megerősítő kérelmét;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 134. és 140. cikke értelmében a Parlamentet kötelezze a felperes költségeinek viselésére, ideértve az esetleges beavatkozók költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a 45/2001 rendelet (1) 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért személyes adatokra nem terjed ki közösségi szabályozás által biztosított védelem.

               2.

               A második, a 45/2001 rendelet 8. cikkének b) pontjával együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap, mivel a kért információkhoz való hozzáférést annak ellenére tagadta meg a Parlament, hogy a hozzáférhetővé tétel feltételei teljesültek.

               3.

               A harmadik, a 1049/2001 rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 1049/2001 rendelet 2. és 4. cikke szerinti, minden egyes dokumentum vizsgálatára vonatkozó általános kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, mivel a kért dokumentumokhoz való részleges hozzáférés megtagadását nem igazolta a Parlament.

               5.

               Az ötödik, az 1049/2001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdésének szerinti indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap, mivel a Parlament nem válaszolt a felperes valamennyi érvére.

      (1)  A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása [helyesen: kezelése] tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 8., 1.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 102. o.).

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-261/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. április 19-i ítélete – Spirig Pharma kontra EUIPO (Daylong) („Európai uniós védjegy — A Daylong európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/28

         A Törvényszék 2016. április 19-i ítélete – Spirig Pharma kontra EUIPO (Daylong)
   (T-261/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A Daylong európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2016/C 191/36)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Svájc) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: V. Melgar és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Daylong ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. március 24-én hozott határozata (R 2455/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Spirig Pharma AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: C-557/12. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2012. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH kontra ÖBB Infrastruktur AG

text:
               9.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/5

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2012. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH kontra ÖBB Infrastruktur AG
   (C-557/12. sz. ügy)
   2013/C 71/09
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Alperes: ÖBB Infrastruktur AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 101. cikket (EK 81. cikk, EKSZ 85. cikk), hogy bármely személy követelheti a kartell résztvevőitől azon kár megtérítését is, amelyet az a kartellen kívüli vállalkozás okozott, amely a megemelkedett piaci árak ürügyén saját árait a termékei tekintetében jobban megemeli annál, mint ahogy ezt a kartell hiányában tette volna (umbrella pricing), és így az Európai Unió Bírósága által megkövetelt hatékony érvényesülés elve megköveteli ezen igény nemzeti jog szerinti elismerését?


title: C-140/13. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2013. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Annett Altmann és társai kontra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/22

         A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2013. március 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Annett Altmann és társai kontra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
   (C-140/13. sz. ügy)
   2013/C 156/35
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Doris Anschütz, Heinz Anschütz, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Andrea Arnold, Klaus Arnold, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele, Karl-Heinz Aubele

      Alperes: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető az uniós joggal az, ha az olyan nemzeti eljárásjogi rendelkezés, mint a VwGO (Verwaltungsgerichtsordnung; közigazgatási bírósági rendtartás) 99. §-ában szereplő rendelkezés alkalmazása és értelmezése meghiúsíthatja a pénzügyi szolgáltató vállalkozások feletti felügyeletet gyakorló nemzeti hatóságokra vonatkozó, és az irányadó uniós jogi aktusokon (itt: a 2004/109/EK (1), a 2006/48/EK (2) és a 2009/65/EK (3) irányelveken) alapuló kötelező titoktartási kötelezettséget, amelyet megfelelően átültettek a nemzeti jogba, amint ez a Németországi Szövetségi Köztársaságban a hitelágazatról szóló törvény (Gesetz über das Kreditwesen) 9. §-a és az értékpapírok kereskedelméről szóló törvény (Wertpapierhandelsgesetz) 8. §-a révén megtörtént?

               2.

               Az olyan felügyeleti hatóság, mint a német Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (Pénzügyi Szolgáltatási Szövetségi Felügyelet), abban az esetben is hivatkozhat-e a többek között az uniós jog értelmében rá vonatkozó olyan titoktartási kötelezettségeire, mint amelyeket a hitelágazatról szóló törvény 9. §-a és az értékpapírok kereskedelméről szóló törvény 8. §-a is szabályoz, azzal a személlyel szemben, aki az információ szabadságáról szóló német törvény szerint meghatározott pénzügyi szolgáltatóra vonatkozó információkhoz való hozzáférésre irányuló kérelmet terjesztett elő, ha a pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó, de időközben tevékenységét fizetésképtelenség miatt megszüntető, és felszámolás alatt álló társaság üzleti koncepciója lényegében a befektetők tudatos megkárosításával járó nagymértékű befektetési csalásban állt, és az e társaságért felelős személyeket jogerősen többévi szabadságvesztésre ítélték?

      (1)  A szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 390., 38. o.)

      (2)  A hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 177., 1. o.)

      (3)  Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 302., 32. o.)


title: C-538/12. sz. ügy: 2012. november 26-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/38

         2012. november 26-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
   (C-538/12. sz. ügy)
   2013/C 26/71
   Az eljárás nyelve: szlovén

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, A. Tokár és D. Kukovec)

      Alperes: Szlovén Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Szlovén Köztársaság — mivel nem fogadta el mindazokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy átültesse a honvédelem és biztonság területén egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő szervek vagy ajánlatkérők által odaítélt szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról, valamint a 2004/17/EK (irányelv) (1) és a 2004/18/EK irányelv (2) módosításáról szóló, 2009. július 13-i 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (3), vagy legalábbis e rendelkezéseket nem közölte a Bizottsággal — nem teljesítette a fent hivatkozott irányelv 72. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Szlovén Köztársaságot az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától számított napi 7 038,72 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére;

               —

               a Szlovén Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésének határideje 2011. augusztus 21-én lejárt.

      (1)  HL L 134., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 19. o.

      (2)  HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.

      (3)  HL L 216., 76. o.


title: C-218/09. sz. ügy: A Hof van beroep te Brussel (Belgium) által 2009. május 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — I. SGS Belgium NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV és Centraal Beheer Achmea NV valamint II. Firme Derwa NV és Centraal Beheer Achmea NV kontra SGS Belgium NV és Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/17

         A Hof van beroep te Brussel (Belgium) által 2009. május 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — I. SGS Belgium NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV és Centraal Beheer Achmea NV valamint II. Firme Derwa NV és Centraal Beheer Achmea NV kontra SGS Belgium NV és Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (C-218/09. sz. ügy)
   2009/C 220/31
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van beroep te Brussel

      Az alapeljárás felei

               I.

                  Felperes: SGS Belgium NV

                  Alperesek: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

               II.

                  Felperesek: Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

                  Alperesek: SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1987. november 27-i 3665/87/EGK bizottsági rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése szerinti „vis maior” fogalmat, hogy a szabályszerűen csomagolt marha- és borjúhúsnak a fuvarozás során az előírt hőmérsékletet folyamatosan tartó hűtőkonténerben bekövetkező megromlása főszabály szerint vis maiornak minősül?

      (1)  HL L 351., 1. o.