title: T-444/12. sz. ügy: 2012. október 8-án benyújtott kereset — Novartis kontra OHIM — Tenimenti Angelini (LINEX)

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/24

         2012. október 8-án benyújtott kereset — Novartis kontra OHIM — Tenimenti Angelini (LINEX)
   (T-444/12. sz. ügy)
   2012/C 399/46
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Novartis AG (Basel, Svájc) (képviselő: M. Douglas ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Tenimenti Angelini SpA (Montalcino, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2012. augusztus 6-án az R 414/2011-4. sz. ügyben hozott határozatát; és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „LINEX” szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 8122863. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 1281035. sz. olasz „LINES PERLA” szóvédjegy az 5., 16. és 25. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában; a 245598. sz. „LINES LADY” olasz szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 311801. sz. olasz „LINES INTERVALLO” szóvédjegy az 5., osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 414841. sz. olasz „LINES IDEA” szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; az 584405. sz. olasz „LINES SETA” szóvédjegy az 5., 16. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 607537. sz. olasz „LINES SETA ALI” szóvédjegy az 5., 16. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 643382. sz. olasz „LINES SETA ULTRA” szóvédjegy az 5., 16. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 980294. sz. olasz „VELO” ábrás védjegy a 3., 5., és 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a 980295. sz. olasz „LINES” ábrás védjegy a 3., 5., és 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a MI2007C011896. sz. olasz védjegybejelentés a „LINES” ábrás védjegy tekintetében az 5., 16. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a LINES olasz közismert védjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               A 207/2009 tanácsi rendelet 76. cikke (1) bekezdésének megsértése; valamint

               —

               A 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-588/10. sz. ügy: 2010. december 29-én benyújtott kereset — Görög Köztársaság kontra Bizottság

text:
               19.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/18

         2010. december 29-én benyújtott kereset — Görög Köztársaság kontra Bizottság
   (T-588/10. sz. ügy)
   2011/C 89/41
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: I. Chalkias, E. Lefteriotou és X. Basakou)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2010. november 4-i bizottsági határozatot a Görög Köztársaság terhére pénzügyi korrekciókat előíró részében;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Görög Köztársaság keresetében az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2010. november 4-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2010) 755 számú dokumentummal történt, és a határozatot Európai Unió Hivatalos Lapjának L 288., 2010. november 5-i számában a 24. oldalon (HL L 288., 24. o.) tették közzé, 2010/668/EU számon) megsemmisítését kéri, a terhére pénzügyi korrekciókat előíró részében, a következő ágazatokban: a) közvetlen támogatások — szántóterületek, b) dohány, c) kölcsönös megfeleltetés, d) szárított szőlő, e) az Égei-tengeri szigetek, f) hústámogatások.
   A közvetlen támogatások–szántóterületek vonatkozásában előírt korrekciók tekintetében a felperes elsősorban arra hivatkozik, hogy nincs érvényes jogi alapja a régi iránymutatásoknak az új Közös Agrárpolitikára (KAP) és az új rendszerre — a támogatás egyszeri kifizetése — történő alkalmazásának, továbbá az új rendszerben nem kerültek meghatározásra az alapvető és a kiegészítő ellenőrzések oly módon, hogy alkalmazni lehessen a korrekciós átalányösszegeket.
   A felperes másodsorban azt a tényt hangsúlyozza, hogy a régi iránymutatásoknak az új KAP-ra történő alkalmazása súlyosan sérti az arányosság elvét.
   A felperes harmadsorban azt állítja, hogy a korrekció előírása, ráadásul több, mint megháromszorozott összeggel, sérti a bizalomvédelem elvét, mivel bírósági határozatok következtében nem volt lehetséges a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer — földrajzi információs rendszer (MePAR/FIR) megújítása/kiegészítése, és Görögország az EU-val akciótervet egyeztetett a MePAR/FIR kiegészítésére, amely tervet szigorúan tiszteletben tartottak.
   Negyedsorban a felperes a következőkre hivatkozik: a) a ténybeli körülmények hiányos és téves értékelése (a helyszíni ellenőrzések késedelmes végrehajtását és nem megfelelő minőségét illetően) és b) a 2006-ban, a kérelmek benyújtásának évében használt MePAR/FIR adatainak a Bizottság helyszíni ellenőrzése során teljesnek és hitelesnek minősített 2009-es MePAR/FIR adataival történő összehasonlításából az derül ki, hogy a különbségek és a hiányosságok elenyészők, és nem haladják meg a 2,5 %-ot.
   A dohányra vonatkozó korrekciót illetően a felperes elsősorban az 1290/2005/EK rendelet (1) 31. cikkének téves értelmezésére és alkalmazására hivatkozik, mivel az EU által hivatkozott kifogások egyáltalán nem jelentettek kockázatot az EMOGA számára.
   Másodsorban a felperes hangsúlyozza, hogy a jövedelemtámogatás kifizetésének feltételeit kimerítően és kizárólagosan sorolta fel a 2075/92/EGK rendelet (2) 5. cikke, következésképpen a Bizottság jogellenesen írta elő a 2848/1998/EK rendelet (3) 16. cikkének (1) bekezdésében a jövedelemtámogatás kifizetésének kiegészítő feltételeként a dohány leszállítását az elsődleges feldolgozó vállalkozás részére a betakarítás évét követő év április 30-áig (késedelmes dohányszállítás).
   Harmadsorban a felperes azt a tényt hangsúlyozza, hogy a 2848/1998/EK bizottsági rendelet 16. cikke (1) bekezdésének rendelkezése sérti az arányosság elvét, mivel néhány nap késedelem a dohányszállításban — amely nem a dohánytermelőknek róható fel, hanem a dohányt megszerző vállalkozásoknak — megfosztja a termelőt a teljes évi jövedelmétől, a jövedelemtámogatás csökkentésének szükséges fokozatossága nélkül, ugyanakkor sérti az EUMSZ 39. cikk (1) bekezdése b) pontját, valamint a 2075/92/EGK rendelet 3. cikkének (3) bekezdését.
   Negyedsorban a felperes azt állítja, hogy nem jogszerű a termelőket megfosztani a jövedelemtámogatástól a dohányszállítás néhány napos késedelme miatt, annál is inkább, mivel a vállalkozás olyan kivételes körülmények fennállására hivatkozott, amelyek nem tették lehetővé számára, hogy időben bemutassa a garancialeveleket, és részt vehessen a dohány szállításában.
   Ötödsorban a felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a termeltetési szerződések megszűnését nem engedélyezi a 2075/92/EGK rendelet és a 2848/98/EK rendelet.
   Hatodsorban a felperes a következőkre hivatkozik: a) a 2075/92/EGK rendelet 5. cikkének és 6. cikke (2) bekezdése második francia bekezdésének téves értékelése és alkalmazása a három elsődleges feldolgozó vállalkozás engedélyezése tekintetében, amelyek nem rendelkeztek saját felszereléssel (nem támogatható vállalkozások) és b) az a tény, hogy a Bizottság nem vette figyelembe — többek között — a Monada Epexergasias Kapnou Kentrikis Elladas, ATPL (közép-görögországi dohányfeldolgozó vállalat) adatait.
   A kölcsönös megfeleltetést illetően a felperes elsősorban arra hivatkozik, hogy nincs érvényes jogi alapja a szóban forgó ágazatban előírt korrekciónak.
   A felperes másodsorban azt állítja, hogy elfogadhatatlan az olyan dokumentumok rendelkezéseinek visszaható hatályú alkalmazása az ellenőrzés tárgyát képező 2005-ös évre, mint a 2006. június 9-i AGRI 64043 dokumentum.
   Harmadsorban a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a Szerződésben előírt együttműködési kötelezettséget, mivel 2005. volt az új rendszer alkalmazásának első éve, és mivel haladéktalanul és teljes egészében megfelelt az Európai Unió előírásainak, ez azzal a következménnyel jár, hogy — a méltányosság általános elvének is megfelelően — nem igazolhatók egyenesen 10 %-ot is elérő korrekciók a kötelezettségek új ágazatában.
   Negyedsorban a felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévedett a ténybeli körülmények értékelésében az Európai Unió által hivatkozott hat pontban is.
   A szárított szőlőt illetően a felperes elsősorban arra hivatkozik, hogy a jogellenes és igazolatlan korrekciók ténybeli tévedésen, a ténybeli körülmények, valamint az 1621/1999/EK rendelet (4) 3. cikke (2) bekezdése negyedik francia bekezdése rendelkezésének téves értékelésén alapulnak.
   Másodsorban a felperes azt a tényt hangsúlyozza, hogy a korrekció megötszörözése 2 %-ról 10 %-ra a mazsolaszőlő tekintetében a 2002-2003 időszaktól a 2003-2004 időszakig, és a korrekció több, mint megkétszerezése 10 %-ról 25 %-ra a 2003-2004 időszaktól a 2004-2005 időszakig, és a következő, 2005-2006 időszakig az átalánykorrekciókról szóló iránymutatások téves alkalmazásán és a ténybeli körülmények hiányos értékelésén alapul, és az arányosság elve nyilvánvaló megsértésének minősül, valamint az Európai Unió mérlegelési hatásköre túllépésének.
   Harmadsorban a felperes a következőkre hivatkozik: a) a korrekció megötszörözése a korinthoszi szőlő tekintetében a 2004-2005 időszakra vonatkozó 5 %-ról a 2005-2006 időszakra vonatkozó 25 %-ra az átalánykorrekciókról szóló iránymutatás téves értelmezésének és alkalmazásának minősül, valamint az arányosság elve nyilvánvaló megsértésének és az Európai Unió mérlegelési hatásköre túllépésének a korrekció előírását illetően, és b) 5 % előírása a 2004-2005 időszak tekintetében, amely időszak vonatkozásában semmiféle támogatás nem volt engedélyezett azon parcellák tekintetében, amelyek nem érték el a minimális hozamot, önkényes és nem igazolt.
   Negyedsorban a felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévedett a ténybeli körülmények értékelését illetően az Európai Unió által hivatkozott hat pont tekintetében is.
   Ötödsorban a felperes a ténybeli körülmények téves értékelésére hivatkozik az intézkedés kezelésére és ellenőrzésére vonatkozó követelmények feltételezett hiányosságait illetően.
   Az Égei-tengeri szigeteket illetően a felperes elsősorban az ítélt dolog erejére hivatkozik, tekintve, hogy a Bíróság a C-175/03. sz. ügyben 2005. október 27-én hozott ítéletében megsemmisítette az ugyanezen évek vonatkozásában ezen ágazatban előírt pénzügyi korrekciót, vagy egyébként az EUMSZ 264. cikk és 266. cikk megsértésére hivatkozik.
   A felperes másodsorban az 1258/1999/EK rendelet (5) 7. cikke (4) bekezdésének téves értelmezésére és alkalmazására hivatkozik, amely úgy rendelkezik, hogy a korrekciókat a 24 hónapos szabálynak megfelelően kell előírni, illetve, másodlagosan a lényeges eljárási szabályok megsértésére, illetve arra hivatkozik, hogy az Európai Uniónak az időbeli hatály okán nem volt hatásköre 2010-ben egy 2000. augusztus 17-i levélen alapuló korrekció előírására; azt állítja továbbá, hogy az 1999., a 2000. és a 2001. évek ellenőrzés rendszerének hiányosságaira vonatkozó korrekciók 2010-ben történő előírása sérti a jogbiztonság általános elvét, az ésszerű határidő elvét, valamint az Európai Unió fellépésének aktuális jellegét azon tény okán, hogy az eljárás kivételesen és indokolatlanul hosszú időtartamú volt.
   Végül, a hústámogatásokat illetően a felperes elsősorban a számlaelszámolási eljárás amiatti érvénytelenségére hivatkozik, hogy a Bizottságnak az időbeli hatály okán nem volt hatásköre pénzügyi korrekciók előírására, másodsorban pedig a felperes a ténybeli körülmények téves értékelésére, valamint az arányosság elvének megsértésére hivatkozik azon kockázat megbecsülését illetően, amely az Alapot fenyegette e sajátos problémák okán.

      (1)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet

      (2)  A nyersdohány piacának közös szervezéséről szóló, 1992. június 30-i 2075/92/EGK tanácsi rendelet

      (3)  A nyersdohányágazatban a jövedelemtámogatási rendszer, a termelési kvóták és a termelői csoportoknak nyújtandó külön támogatás tekintetében a 2075/92/EGK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak meghatározásáról szóló, 1998. december 22-i 2848/98/EK bizottsági rendelet

      (4)  Az egyes szárított szőlőféleségek előállítására termesztett szőlőfajták termesztéséhez nyújtott támogatás tekintetében a 2201/96/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 1999. július 22-i 1621/1999/EK bizottsági rendelet

      (5)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17-i 1258/1999/EK tanácsi rendelet


title: T-379/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 15-i ítélete — Electric Bike World kontra OHIM — Brunswick (LIFECYCLE) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A LIFECYCLE közösségi szóvédjegy bejelentése — LIFECYCLE korábbi nemzeti szóvédjegy — A lajstromozás fellebbezési tanács általi részleges megtagadása — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Indokolási kötelezettség — A 207/2009/EK rendelet 75. cikke)

text:
               30.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 352/15

         A Törvényszék 2013. október 15-i ítélete — Electric Bike World kontra OHIM — Brunswick (LIFECYCLE)
   (T-379/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A LIFECYCLE közösségi szóvédjegy bejelentése - LIFECYCLE korábbi nemzeti szóvédjegy - A lajstromozás fellebbezési tanács általi részleges megtagadása - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Indokolási kötelezettség - A 207/2009/EK rendelet 75. cikke)
   2013/C 352/27
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Electric Bike World Ltd (Southampton, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Malynicz barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Brunswick Corp. (Lake Forest, Illinois, Egyesült Államok)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Brunswick Corp. és az Electric Bike World Ltd. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. május 16-án hozott határozata (R 2308/2011-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Electric Bike World Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 355., 2012.11.17.


title: T-559/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. május 18-i végzése – Ackermann Saatzucht és társai kontra Parlament és Tanács („Megsemmisítés iránti kereset — 511/2014/EU rendelet — A genetikai erőforrásokhoz való hozzáféréssel és a hasznosításukból származó hasznok igazságos és méltányos megosztásával kapcsolatban a felhasználókra vonatkozó, a Nagojai Jegyzőkönyv szerinti, az Unióban alkalmazandó megfelelési szabályok — A személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               13.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/13

         A Törvényszék 2015. május 18-i végzése – Ackermann Saatzucht és társai kontra Parlament és Tanács
   (T-559/14. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - 511/2014/EU rendelet - A genetikai erőforrásokhoz való hozzáféréssel és a hasznosításukból származó hasznok igazságos és méltányos megosztásával kapcsolatban a felhasználókra vonatkozó, a Nagojai Jegyzőkönyv szerinti, az Unióban alkalmazandó megfelelési szabályok - A személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 228/16)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG (Irlbach, Németország) és a végzés mellékletében felsorolt egyéb felperesek (képviselők: P. de Jong, P. Vlaemminck és B. Van Vooren ügyvédek)

      Alperesek: Európai Parlament (képviselők: L. Visaggio, J. Rodrigues és R. Van de Westelaken meghatalmazottak), és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Moore és M. Simm meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A genetikai erőforrásokhoz való hozzáféréssel és a hasznosításukból származó hasznok igazságos és méltányos megosztásával kapcsolatban a felhasználókra vonatkozó, a Nagojai Jegyzőkönyv szerinti, az Unióban alkalmazandó megfelelési szabályokról szóló, 2014. április 16-i 511/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 150., 59. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elfogadhatatlanság miatt elutasítja.

               2)

               Az European Seed Association (ESA) által előterjesztett beavatkozási kérelemről nem szükséges határozni.

               3)

               Az Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG és a mellékletben felsorolt többi felperes maguk viselik a saját költségeiket, valamint az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa részéről felmerülő költségeket.

      (1)  HL C 388., 2014.11.3.


title: C-490/12. sz. ügy: Debreceni Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2012. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Gálóczhi-Tömösváry Róbert kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/3

         Debreceni Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2012. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Gálóczhi-Tömösváry Róbert kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (C-490/12. sz. ügy)
   2013/C 79/06
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gálóczhi-Tömösváry Róbert

      Alperes: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikke értelmezhető- e oly módon, hogy az csupán a jogtalan, megalapozatlan (unjustified) elbocsátásokkal szembeni jogorvoslati lehetőséget kívánja biztosítani?

               2.

               Jelenti-e azt, hogy a munkáltató az elbocsátás során köteles annak indokait írásban közölni a munkavállalóval, az elbocsátás nem történhet indokolatlanul (unjustified)?

               3.

               Az indokok közlésének mellőzése eredményezi-e önmagában az intézkedés jogellenességét, vagy esetleges munkaügyi vita során a munkáltató az okokat utólag megjelölheti-e?


title: T-344/14. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 17-i ítélete – Lidl Stiftung kontra OHIM (Deluxe) ( „Közösségi védjegy — A Deluxe közösségi ábrás védjegy bejelentése — Viszonylagos kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               16.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/15

         A Törvényszék 2014. december 17-i ítélete – Lidl Stiftung kontra OHIM (Deluxe)
   (T-344/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A Deluxe közösségi ábrás védjegy bejelentése - Viszonylagos kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 056/20)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Németország) (képviselő: M. Kefferpütz és A. Wrage ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Deluxe ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2014. március 6-án hozott határozata (R 1223/2013-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Lidl Stiftung & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 235., 2014.7.21.


title: C-391/10. sz. ügy: 2010. augusztus 3-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               9.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/16

         2010. augusztus 3-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-391/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 274/24
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Braun és L. de Schietere de Lophem meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a tőzsdén jegyzett társaságokban az egyes részvényesi jogok gyakorlásáról szóló, 2007. július 11-i 2007/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis e rendelkezéseket a Bizottsággal nem közölte — nem teljesítette a szóban forgó irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2007/36/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2009. augusztus 3-án lejárt. Márpedig a jelen kereset indításakor az alperes még nem fogadta el az irányelv átültetéséhez szükséges intézkedéseket, vagy legalábbis arról nem értesítette a Bizottságot.

      (1)  HL L 184., 17. o.


title: C-324/15. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. március 15-i ítélete – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA kontra New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Holland Királyság, Európai Bizottság (Fellebbezés — 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) — Az 57. cikk f) pontja — Engedélyezés — Különösen veszélyes anyagok — Nyilvántartás — Azonos mértékű aggodalom — Hexahidro-metilftálsav-anhidrid, hexahidro-4-metilftálsav-anhidrid, hexahidro1-metilftálsav-anhidrid és hexahidro-3-metilftálsav-anhidrid)

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/6

         A Bíróság (első tanács) 2017. március 15-i ítélete – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA kontra New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Sitre Srl, Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Holland Királyság, Európai Bizottság
   (C-324/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - 1907/2006/EK rendelet (REACH-rendelet) - Az 57. cikk f) pontja - Engedélyezés - Különösen veszélyes anyagok - Nyilvántartás - Azonos mértékű aggodalom - Hexahidro-metilftálsav-anhidrid, hexahidro-4-metilftálsav-anhidrid, hexahidro1-metilftálsav-anhidrid és hexahidro-3-metilftálsav-anhidrid))
   (2017/C 151/07)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: New Japan Chemical (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek), REACh ChemAdvice GmbH (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek), Sitre Srl (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek), Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselők: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere és T. Zbihlej, meghatalmazottak, segítőjük: J. Stuyck advocaat), Holland Királyság (képviselők: C. Schillemans és M. Bulterman, meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: D. Kukovec és K. Mifsud-Bonnici, meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Hitachi Chemical Europe GmbH-t és a Polynt SpA-t kötelezi a saját költségein felül az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               A Holland Királyság és az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

               4)

               A New Japan Chemical és a REACh ChemAdvice GmbH maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.


title: C-116/05. sz. ügy: A tribunal de commerce de Nancy 2005. február 14-i határozatával az Ets Dhumeaux et Cie SA – Société d'études et de Commerce „SEC” kontra ALBV SA, ALBV SA kontra TRAGEX GEL SA – Institut d'expertise vétérinaire „IEV”, ALBV SA kontra CIGMA International SA és ALBV SA kontra Me Gustin es-qualités de curateur de TRAGEX GEL SA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/14

         A tribunal de commerce de Nancy 2005. február 14-i határozatával az Ets Dhumeaux et Cie SA – Société d'études et de Commerce „SEC” kontra ALBV SA, ALBV SA kontra TRAGEX GEL SA – Institut d'expertise vétérinaire „IEV”, ALBV SA kontra CIGMA International SA és ALBV SA kontra Me Gustin es-qualités de curateur de TRAGEX GEL SA ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-116/05. sz. ügy)
   (2005/C 115/26)
   Az eljárás nyelve: francia
   A tribunal de commerce de Nancy (Franciaország) 2005. február 14-i végzésével, amely 2005. március 10-én érkezett a Bíróság Hivatalához, az Ets Dhumeaux et Cie SA – Société d'études et de Commerce „SEC” kontra ALBV SA, ALBV SA kontra TRAGEX GEL SA – Institut d'expertise vétérinaire „IEV”, ALBV SA kontra CIGMA International SA és ALBV SA kontra Me Gustin es-qualités de curateur de TRAGEX GEL SA ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A tribunal de commerce de Nancy a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               —

               ha a marhahús visszatérítésre jogosító kiviteléhez az illetékes hatósági állatorvos által e hús darabolóüzemének mindennapos vizsgálata alapján kiadott hivatalos egészségügyi tanúsítvány szükséges, akként kell-e értelmezni a bizalomvédelem elvét, hogy e tanúsítvány jogosultja (a köztes vásárló, az exportőr) joggal várhatja el azt, hogy az a termék feltüntetett származásának megfeleljen úgy, hogy az e hatóságok hatáskörében elkövetett minden tévedést, hibát vagy hanyagságot az e jogosultakat terhelő rendes kereskedelmi kockázatot meghaladónak kell tekinteni, és ezért ennek anyagi és egyéb következményeit közvetlenül az érintett tagállamnak kell viselnie, többek között az EMOGA útján?

               —

               ha a marhahús kereskedelméhez az illetékes hatósági állatorvos által e hús darabolóüzemének mindennapos vizsgálata alapján kiadott hivatalos egészségügyi tanúsítvány és származási bizonyítvány szükséges, az e hatóságok hatáskörében elkövetett, bíróság által megállapított, pontatlan tanúsítvány vagy bizonyítvány kiállítását eredményező, és az üzemeltetőnek vagy az exportőrnek kárt okozó hiba, mulasztás vagy hanyagság vis maiornak minősül-e?


title: T-375/07. R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2008. január 7-i végzése – Pellegrini kontra Bizottság ( Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – A Közösség szerződésen kívüli felelőssége – A Bizottság tétlensége – A keresetben követelt kártérítés előzetes megfizetése – A fumus boni juris hiánya )

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/39

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2008. január 7-i végzése – Pellegrini kontra Bizottság
   (T-375/07. R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - A Közösség szerződésen kívüli felelőssége - A Bizottság tétlensége - A keresetben követelt kártérítés előzetes megfizetése - A fumus boni juris hiánya’)
   (2008/C 64/64)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Rosario Maria Pellegrini (Genova, Olaszország) (képviselő: L. Sulfaro ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Az ügy tárgya
   Arra vonatkozó kérelem, hogy a Bizottságot kötelezzék a felperes által állítólag amiatt elszenvedett vagyoni kár előzetes megtérítésére, hogy az említett intézmény nem gondoskodott a pénzügyi közvetítők tevékenységét szabályozó közösségi jogi rendelkezések teljes körű alkalmazásáról és helyes értelmezéséről.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-528/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. március 16-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Globo (Bimbo)

text:
               10.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/21

         A Törvényszék 2016. március 16-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Globo (Bimbo)
   (T-528/15. sz. ügy) (1)

   (2016/C 165/27)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 381., 2015.11.16.


title: C-363/15. P. és C-364/15. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2016. július 21-i végzése – Louis Vuitton Malletier SA kontra Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (Fellebbezés – Közösségi védjegy – Okafogyottság)

text:
               5.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 454/10

      A Bíróság (első tanács) 2016. július 21-i végzése – Louis Vuitton Malletier SA kontra Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG
      (C-363/15. P. és C-364/15. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - Közösségi védjegy - Okafogyottság))
      (2016/C 454/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Louis Vuitton Malletier SA (képviselők: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi és N. Parrotta avvocati)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: P. Bullock és D. Hanf meghatalmazottak), Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG (képviselők: T. Boddien és A. Nordemann Rechtsanwälte)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A keresetről nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Nanu-Nana Handelsgesellschaft mbH für Geschenkartikel & Co. KG viseli a saját költségeit a C-363/15. P. és a C-364/15. P. sz. ügyekben.

                  3)

                  A Louis Vuitton Malletier SA viseli a saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) költségeit a C-363/15. P. és a C-364/15. P. sz. ügyekben.

         (1)  HL C 414., 2015.12.14.


title: T-111/12. sz. ügy: 2012. március 7-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/24

         2012. március 7-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-111/12. sz. ügy)
   2012/C 126/46
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: A. Rubio González)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kohéziós Alapokból a következő projektekhez odaítélt támogatás csökkentéséről szóló, 2011 december 22-i C(2011) 9990 bizottsági határozatot: „A Comunidad Autónoma de Extramadura hulladékainak kezelése — 2001” (CCI no 2001.ES.16.C.PE.043); „Víztisztítás és vízellátás a Duero vízgyűjtő medencéjében — 2001” (CCI no 2000.ES.16.C.PE.070); „A Comunidad Autónoma de Valencia hulladékainak kezelése — 2011 — II. Csoport” (CCI no 2001.ES.16.C.PE.026) és „A Bierzo Bajo szanálása és víztisztítása” (CCI no 2000.ES.16.C.PE.036);

               —

               az alperes intézményt kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a T-109/12. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben hivatkozottakkal lényegében azonos jogalapokra hivatkozik.
   Elsősorban az arányosságnak a Kohéziós Alapok létrehozásáról szóló, 1994. május 16-i 1164/94/EK tanácsi rendelet II. melléklete H. cikkében előírt elve alkalmazása indokolásának hiányára hivatkozik, mivel a Bizottság a tagállamoknak az alapok koordinációs bizottságának ülésén 2007. november 28-án bemutatott, „A közbeszerzésekre vonatkozó pénzügyi korrekciókról szóló iránymutatásra” történő hivatkozásra szorítkozott, jóllehet ebben az indokolás semmiféle olyan elemzése nem található, amely igazolná a korrekció olyan magas százalékos arányainak rögzítését, mint amelyek e dokumentumban szerepelnek.


title: C-147/10. sz. ügy: High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division által 2010. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — British Sugar plc kontra Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               5.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/19

         High Court of Justice (England & Wales) Chancery Division által 2010. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — British Sugar plc kontra Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs
   (C-147/10. sz. ügy)
   2010/C 148/29
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Az alapeljárás felei

      Felperes: British Sugar plc

      Alperes: Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Érvénytelen-e az 1193/2009/EK bizottsági rendelet (1), tekintettel a C-5/06. és C-23/06–C 36/06. sz., Zuckerfabrik Jülich AG kontra Hauptzollamt Aachen egyesített ügyekben 2008. május 8-án hozott ítéletre (EBHT 2008., I-3231. o.), illetve a C-175/07.–C-184/07. sz., SAFBA egyesített ügyekben 2008. október 6-án hozott végzésre (EBHT 2008., I-142. o.)?

               2.

               Érvénytelen-e egyébként az 1193/2009/EK bizottsági rendelet, tekintettel elfogadásának jogalapjára, nevezetesen a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendeletre (2)?

               3.

               A cukortermelési illetékek 2002/2003-as, 2003/2004-es, 2004/2005-ös és 2005/2006-os gazdasági években történt túlfizetésére tekintettel fizetendő kompenzáció kiszámítása során az alkalmazandó átváltási árfolyam és az átváltási időpont olyan kérdés-e, amelyet a közösségi jog alapján kell meghatározni? Amennyiben igen, úgy értelmezhető-e akként az 1193/2009/EK bizottsági rendelet 6. cikke, hogy kompenzációt az akkor érvényes valutaárfolyam alapján kell fizetni, amikor a túlfizetett illetéket eredetileg kiszámították? Amennyiben igen, érvényes-e az 1193/2009/EK bizottsági rendelet 6. cikke?

               4.

               A kamatokhoz kapcsolódóan:

                           i.

                           Kizárja-e a közösségi jog a felperesével azonos helyzetben lévő személyt abból, hogy az érvénytelen bizottsági rendelet következtében túlfizetett összegek után járó kamatot visszakövetelje a termelési illetékek beszedésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságtól akkor, ha a termelési illetékek beszedésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság számára kizárt a részére visszafizetendő megfelelő összegek után járó kamatok visszakövetelése a Bizottságtól?

                           ii.

                           Amennyiben a fenti (i) pontban feltett kérdésre igenlő választ kell adni, a saját forrásokról szóló közösségi szabályozás (a 2000/597/EK, Euratom tanácsi határozat (3) és a végrehajtásáról szóló 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (4)) helyes értelmezése a jelen ügy körülményei között kizárja-e a termelési illetékek beszedésére hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság számára a részére visszafizetendő összegek utáni kamatok Bizottságtól való visszakövetelését?

                           iii.

                           Amennyiben a fenti (i) pontban feltett kérdésre nemleges választ kell adni, kizárja-e a közösségi jog a nemzeti bíróságokat vagy nemzeti hatóságokat abból, hogy mérlegelési jogkörükben eljárva ne ítéljenek meg kamatot akkor, ha valamely felperessel azonos helyzetben lévő személy részére kompenzációt ítélnek meg?

      (1)  Az 1762/2003/EK, az 1775/2004/EK, az 1686/2005/EK és a 164/2007/EK rendelet helyesbítéséről és a cukorágazatban termelési illetékként fizetendő összegeknek a 2002/2003-as, 2003/2004-es, 2004/2005-ös, 2005/2006-os gazdasági évekre történő megállapításáról szóló, 2009. november 3-i 1193/2009/EK bizottsági rendelet (HL L 321., 1. o.)

      (2)  HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 33. kötet, 17. o.

      (3)  Az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 2000. szeptember 29-i tanácsi határozat (HL L 253., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 200. o.)

      (4)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi határozat (HL L 130., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 169. o.)


title: C-235/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 4-én a Spanyol Királyság ellen benyújtott kereset

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/11

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 4-én a Spanyol Királyság ellen benyújtott kereset
   (C-235/04. sz. ügy)
   (2004/C 201/21)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli Van Beek és G. Valero Jordana meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 4-én keresetet nyújtott be Európai Közösségek Bíróságához a Spanyol Királyság ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy mivel az irányelv I. mellékletében felsorolt valamennyi madár, valamint az I. mellékletben nem említett vándormadarak védelme érdekében nem minősítette a mennyiségük és méretük szerint legalkalmasabb területeket különleges madárvédelmi területeknek, a Spanyol Királyság elmulasztotta a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv 4. cikk (1) és (2) bekezdései alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   A 79/409/EGK tanácsi irányelv (1) 4. cikk (1) és (2) bekezdései előírják a tagállamoknak azt, hogy az 1. mellékletben említett, és egyéb, rendszeresen előforduló vonuló fajok hatékony védelme érdekében fennmaradásuk és szaporodásuk biztosítására elterjedési területükön különleges madárvédelmi területté (KMT) minősítsenek területeket. Ez a kötelezettség legalább az e fajok védelme szempontjából a mennyiségük és méretük szerint legalkalmasabb valamennyi területre vonatkozik, figyelembe véve a fajok védelmi szükségleteit. A KMT-k szükséges számát az elérendő cél függvényében határozzák meg.
   A tagállamok rendelkeznek bizonyos mérlegelési jogkörrel az irányelv 4. cikkében felsorolt követelményeknek leginkább megfelelő területek meghatározásánál, de értékelésüket kizárólag madártani tudományos kritériumokra kell alapozniuk. Spanyolország esetében, a fontos madárélőhelyek (important bird areas-IBA) leltárát a spanyol ornitológiai társaság készítette el 1998-ban (SEO leltár/Birdlife 98) – amely adatokkal leginkább alátámasztott és az elérhető referenciák közül a legpontosabb – a jelentős fajok védelme és, különösen fennmaradásuk és szaporodásuk érdekében a legalkalmasabb területek meghatározása céljából. Ez a leltár kiegyensúlyozott madártani feltételeken alapul, amely lehetővé teszi az I. mellékletben felsorolt valamennyi faj és a vándormadarak védelmének biztosítására a legalkalmasabb területek megjelölését, és a kiemelt spanyolországi madárvédelmi területek azonosítását.
   A SEO leltár/Birdlife 98-ban található adatok és a Spanyol Királyság által kijelölt KMT-k közötti összehasonlítás – ami az autonóm közösségek által készített részletesebb vizsgálat szerint a spanyol terület egészére vonatkozik – arra enged következtetni, hogy a KMT-nek minősített területek száma és mérete kevesebb, mint amit a tudományos bizonyítékok legalkalmasabbként jelölnek meg az irányelv 4. cikke szerinti madarak megfelelő védelmének biztosítására.

      (1)  HL L 103., 1979.4.25., 1. o.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) ( 2005. október 25. ) a C-465/02 és C-466/02. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság, Dán Királyság kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben (Mezőgazdaság – A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzései és eredetmegjelölései –  Feta  elnevezés – 1829/2002/EK rendelet – Érvényesség)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   (2005. október 25.)
   a C-465/02 és C-466/02. sz., Németországi Szövetségi Köztársaság, Dán Királyság kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben (1)

   (Mezőgazdaság - A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzései és eredetmegjelölései - „Feta” elnevezés - 1829/2002/EK rendelet - Érvényesség)
   (2006/C 86/01)
   Az eljárás nyelve: német és dán
   A C-465/02 és C-466/02. sz. egyesített ügyekben, Németországi Szövetségi Köztársaság (meghatalmazott: W.-D. Plessing, segítője: M. Loschelder Rechtsanwalt), felperes a C-465/02. sz. ügyben, a Dán Királyság (meghatalmazottak: J. Molde és J. Bering Liisberg), felperes a C-466/02. sz. ügyben, támogatják: a Francia Köztársaság (meghatalmazottak: G. de Bergues és A. Colomb), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (meghatalmazott: C. Jackson) kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: J. L. Iglesias Buhigues és H. C. Støvlbæk, valamint A.-M. Rouchaud-Joët és S. Grünheid, támogatja: a Görög Köztársaság (meghatalmazottak: V. Kontolaimos és I.-K. Chalkias), az EK 230. cikke alapján 2002. december 30-án benyújtott megsemmisítés iránti keresete tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas és J. Malenovský tanácselnökök, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues (előadó), J. Klučka, U. Lõhmus és E. Levits bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: K. Sztranc tanácsos, 2005. október 25-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A kereseteket elutasítja.

               2)

               A Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a C-465/02. sz. ügy és a Dán Királyságot C-466/02. sz. ügy költségeinek viselésére.

               3)

               A Görög Köztársaság, a Francia Köztársaság és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maguk viselik költségeiket.

      (1)  HL C 55., 2003.3.8.


title: C-575/15. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 26-i végzése – Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — A ZARA szóvédjegy — Fuvarozási szolgáltatások — Tényleges használat — Megszűnés megállapítása iránti eljárás — A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja — A bizonyítékok elferdítése — Védelemhez való jog)

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/6

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 26-i végzése – Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   (C-575/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - A ZARA szóvédjegy - Fuvarozási szolgáltatások - Tényleges használat - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A bizonyítékok elferdítése - Védelemhez való jog))
   (2017/C 063/09)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (képviselő: C. Duch Fonoll ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo, meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az Industria de Diseño Textil, SA-t (Inditex) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 38., 2016.02.01.


title: C-560/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. február 9-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M kontra Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2004/83/EK irányelv — A harmadik országok állampolgárai, illetve a hontalan személyek menekültként való elismerésének feltételeire vonatkozó minimumszabályok — Kiegészítő védelem iránti kérelem — A menekült jogállás elismerése iránti kérelem elutasítását követően előterjesztett kiegészítő védelem iránti kérelem vizsgálatára vonatkozó nemzeti eljárás szabályszerűsége — A meghallgatáshoz való jog — Terjedelem — Szóbeli meghallgatáshoz való jog — A tanúk meghallgatásának indítványozásához és a tanúk kikérdezéséhez való jog)

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2017. február 9-i ítélete (a Supreme Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – M kontra Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General
   (C-560/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2004/83/EK irányelv - A harmadik országok állampolgárai, illetve a hontalan személyek menekültként való elismerésének feltételeire vonatkozó minimumszabályok - Kiegészítő védelem iránti kérelem - A menekült jogállás elismerése iránti kérelem elutasítását követően előterjesztett kiegészítő védelem iránti kérelem vizsgálatára vonatkozó nemzeti eljárás szabályszerűsége - A meghallgatáshoz való jog - Terjedelem - Szóbeli meghallgatáshoz való jog - A tanúk meghallgatásának indítványozásához és a tanúk kikérdezéséhez való jog))
   (2017/C 104/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court

      Az alapeljárás felei

      Felperes: M

      Alperesek: Minister for Justice and Equality, Ireland és az Attorney General

      Rendelkező rész

   A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről [helyesen: feltételeire] és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv keretében a meghallgatáshoz való jog főszabály szerint nem követeli meg, hogy abban az esetben, ha valamely olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, két külön és egymást követő eljárást ír elő a menekültstátusz megszerzése iránti, illetve a kiegészítő védelem iránti kérelmek vizsgálatára, a kiegészítő védelem kérelmezője számára biztosítsák a kérelméhez kapcsolódó szóbeli meghallgatásra vonatkozó jogot, és annak a jogát, hogy e meghallgatás alkalmával tanúk meghallgatását indítványozza, illetve tanúkat kérdezzen ki.
   Szóbeli meghallgatást kell tartani azonban abban az esetben, ha az illetékes hatóságok rendelkezésére álló információkhoz vagy a kiegészítő védelem iránti kérelem hátteréül szolgáló személyes vagy általános helyzethez kapcsolódó különleges körülmények ezt szükségessé teszik ahhoz, hogy e kérelmet az ügy teljes ismeretében lehessen megvizsgálni, amely feltétel teljesülését a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

      (1)  HL C 81., 2015.3.9.


title: C-193/10. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf által 2010. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KMB Europe BV kontra Hauptzollamt Duisburg

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/11

         A Finanzgericht Düsseldorf által 2010. április 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — KMB Europe BV kontra Hauptzollamt Duisburg
   (C-193/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 209/17
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: KMB Europe BV

      Alperes: Hauptzollamt Duisburg

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (1) I. melléklete szerinti Kombinált Nómenklatúra 8521 vámtarifaszámát a 2006. október 17-i 1549/2006/EK bizottsági rendelettel (2) összefüggésben, hogy az alá nem sorolható be az alábbiakban leírt MP3-/médialejátszókhoz hasonló készülék azért, mert a hanglejátszó funkció a meghatározó, vagy azért, mert e készülék azon képessége, hogy állóképeket megjelenítsen, illetve filmeket lejátsszon, kisméretű, kis képfelbontású és alacsony képfrekvenciájú képernyője miatt korlátozott?

      (1)  HL L 256., 1. o.

      (2)  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2006. október 17-i 1549/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 301., 1. o.)


title: C-510/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-151/07. sz., Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV kontra Európai Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV által 2011. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               10.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 362/13

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-151/07. sz., Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV kontra Európai Bizottság ügyben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen a Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV által 2011. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-510/11. P. sz. ügy)
   2011/C 362/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Kone Oyj, Kone GmbH, Kone BV (képviselők: T. Vinje solicitor, D. Paemen advocaat, A. Tomtsis dikigoros, A. Morfey solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét;

               —

               semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) hozott 2007. február 21-i C(2007) 512 végleges bizottsági határozat (a továbbiakban: határozat) 2. cikkének (2) bekezdését abban a részében, amelyben az bírságot szab ki a Kone Oyj és a Kone GmbH vállalkozásokkal szemben, továbbá vagy egyáltalán ne szabjon ki bírságot, vagy alacsonyabb összegű bírságot szabjon ki, mint amelyet a Bizottság a határozatában megállapított;

               —

               semmisítse meg határozat 2. cikkének (4) bekezdését abban a részében, amelyben az bírságot szab ki a Kone Oyj és a Kone BV vállalkozásokkal szemben, továbbá alacsonyabb összegű bírságot szabjon ki, mint amelyet a Bizottság a határozatában megállapított; és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek előadják, hogy a vitatott ítélet hatályon kívül helyezése az alábbiak miatt indokolt:

               A németországi jogsértés tekintetében a Törvényszék jogsértő módon állapította meg, hogy a Bizottság nem lépte túl nyilvánvalóan mérlegelési jogkörének korlátait, amikor a Kone szerepét értékelte a vizsgálati eljárás megindításában és határozatában megállapította a jogsértést. A Törvényszék téves jogalkalmazása azt eredményezte, hogy a Kone jogsértő módon nem részesült mentességben a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló 2002. évi közlemény (a továbbiakban: 2002. évi közlemény) alapján.

               A Törvényszék jogsértő módon ítélte úgy, hogy a 2002. évi közlemény Bizottság általi megsértése nem eredményezte a bizalomvédelem elvének megsértését.

               A hollandiai jogsértés tekintetében a Törvényszék jogsértő módon fogadta el, hogy a Bizottság az engedékenységi kérelemben megadott információ Kone általi minősítése miatt megtagadta, hogy a 2002. évi közlemény alapján csökkentse a Konéval szembeni bírságot. Ennek eredményeképpen a Törvényszék megerősítette a Bizottság határozatát annyiban, amennyiben az megtagadta, hogy a hollandiai kartell vonatkozásában csökkentse a Konéval szembeni bírságot.

               A Törvényszék jogsértő módon ítélte úgy, hogy a Bizottság — annak megállapításával, hogy a Kone által a hollandiai kartellel kapcsolatban szolgáltatott információk nem hasonlíthatók össze a ThyssenKrupp által a belgiumi kartellel kapcsolatban szolgáltatott információkkal — nem sértette meg az egyenlő bánásmód elvét.


title: C-134/11. sz. ügy: A Landgericht Hamburg (Németország) által 2011. március 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jürgen Blödel-Pawlik kontra HanseMerkur Reiseversicherung AG

text:
               18.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/8

         A Landgericht Hamburg (Németország) által 2011. március 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jürgen Blödel-Pawlik kontra HanseMerkur Reiseversicherung AG
   (C-134/11. sz. ügy)
   2011/C 179/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jürgen Blödel-Pawlik

      Alperes: HanseMerkur Reiseversicherung AG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK irányelv (1) 7. cikkét akkor is alkalmazni kell-e, ha az utazásszervező azért válik fizetésképtelenné, mert az utasoktól beszedett összegeket kezdettől fogva fennálló csalási szándékkal teljes mértékben nem rendeltetésszerűen használta fel, és az utazás lebonyolítását egyáltalán nem tervezte?

      (1)  HL L 158., 59. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 10. kötet, 132. o.


title: T-151/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 7-i ítélete — NVV és társai kontra Bizottság ( Verseny — Összefonódások — A vágásra szánt sertések és kocák felvásárlási piacai — Az összefonódást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat — Az érintett földrajzi piac meghatározása — A gondos eljárás kötelezettsége — Indokolási kötelezettség )

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/33

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 7-i ítélete — NVV és társai kontra Bizottság
   (T-151/05. sz. ügy) (1)

   („Verseny - Összefonódások - A vágásra szánt sertések és kocák felvásárlási piacai - Az összefonódást a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat - Az érintett földrajzi piac meghatározása - A gondos eljárás kötelezettsége - Indokolási kötelezettség”)
   2009/C 153/63
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperesek: Nederlandse Vakbond Varkenshouders (NVV) (Lunteren, Hollandia); Marius Schep (Lopik, Hollandia); és Nederlandse Bond van Handelaren in Vee (NBHV) (Hága, Hollandia) (képviselők kezdetben: J. Kneppelhout és M. van der Kaden, később: J. Kneppelhout ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők kezdetben: A. Whelan és S. Noë, később: A. Bouquet és S. Noë meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Sovion NV (Best, Hollandia) (képviselők: J. de Pree és W. Geursen ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság 2004. december 21-i (2004)D/206055 sz. határozatának megsemmisítése, amellyel a közös piaccal és az EGT-Megállapodással összeegyeztethetőnek minősített egy összefonódást (COMP/M.3605 ügy)

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Nederlandse Vakbond Varkenshouders-t (NVV), Marius Schepet és a Nederlandse Bond van Handelaren in Vee-t (NBHV) kötelezi a saját, valamint a Bizottság és a Sovion NV költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2005.7.9.


title: C-198/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. március 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 95/59/EK irányelv — A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adókon kívüli egyéb adók — A 9. cikk (1) bekezdése — A termékeik legmagasabb kiskereskedelmi árának a gyártók és az importőrök általi szabad meghatározása — A cigaretta kiskereskedelmi minimálárát, valamint a finomra vágott dohány kiskereskedelmi minimálárát előíró nemzeti szabályozás — Igazolás — A közegészség védelme — Az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezménye)

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. március 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-198/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 95/59/EK irányelv - A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adókon kívüli egyéb adók - A 9. cikk (1) bekezdése - A termékeik legmagasabb kiskereskedelmi árának a gyártók és az importőrök általi szabad meghatározása - A cigaretta kiskereskedelmi minimálárát, valamint a finomra vágott dohány kiskereskedelmi minimálárát előíró nemzeti szabályozás - Igazolás - A közegészség védelme - Az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezménye)
   2010/C 113/08
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls és R. Lyal meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság (képviselők: E. Riedl, J. Bauer és C. Pesendorfer meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv (HL L 291., 40. o., magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 283. o.) 9. cikke (1) bekezdésének megsértése — A dohánygyártmányok kiskereskedelmi minimálárának hatóságok általi meghatározása

      Rendelkező rész

               1.

               Az Osztrák Köztársaság — mivel olyan szabályzást fogadott el és tart hatályban, amely szerint államilag meghatározott a cigaretták és a cigaretták sodrására szánt finomra vágott dohány minimálára — nem teljesítette a 2002. február 12-i 2002/10/EK tanácsi irányelvvel módosított, a dohánygyártmányok fogyasztását érintő, a forgalmi adón kívüli egyéb adókról szóló, 1995. november 27-i 95/59/EK tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 197., 2008.8.2.


title: C-140/08. sz. ügy: A Tallinna Halduskohus (Észtország) által 2008. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rakvere Lihakombinaat AS kontra Põllumajandusminister és Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/13

         A Tallinna Halduskohus (Észtország) által 2008. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rakvere Lihakombinaat AS kontra Põllumajandusminister és Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   (C-140/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/23)
   Az eljárás nyelve: észt
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tallinna Halduskohus
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Rakvere Lihakombinaat AS

      Alperes: Põllumajandusminister és Maksu- ja Tolliameti Ida maksu- ja tollikeskus
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A mechanikus csontozás révén nyert, fagyasztott, a csontokról mechanikusan lefejtett csirkehúst (a csontokról mechanikusan lefejtett hús fogalmát elsőként az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) I. mellékletének 1.14. pontja határozta meg) a 2004. május 1-jei állapot szerint a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (2) I. melléklete szerinti 0207 14 10 KN-kód vagy 0207 14 99 KN-kód alá kell besorolni?

               2.

               Ha az 1.1. pontban foglalt kérdésben ismertetett terméket a 0207 14 10 KN-kód alá kell besorolni, akkor a következő kérdések tekintetében kérjük előzetes döntés meghozatalát:

                           2.1

                           Összeegyeztethetetlen-e az 1972/2003/EK bizottsági rendelet (3) 4. cikkének (1) és (2) bekezdésével, ha valamely piaci szereplő többletkészletének mennyiségét úgy határozzák meg, hogy a többletkészletből (átvihető készlet címén) automatikusan levonják a piaci szereplő tevékenysége a 2004. május 1-jét megelőző utolsó négy évének május 1-jén meglévő, 1,2-del felszorzott átlagos raktárkészletét?

                           2.2

                           Összhangban áll-e az 1972/2003/EK bizottsági rendelet céljával a többletkészlet utáni díjfizetés, ha bár többletkészletet állapítanak meg a piaci szereplőnél 2004. május 1-jén, az utóbbi bizonyítja, hogy a többletkészlet 2004. május 1-jét követő értékesítésekor nem tett szert árkülönbségből eredő tényleges előnyre?

      (1)  HL L 139., 2004. április 30., 55. o.; magyar nyelvű különkiadás: 3. fejezet, 45. kötet, 14. o.

      (2)  HL L 256.; magyar nyelvű különkiadás: 2. fejezet, 3. kötet, 382. o.

      (3)  A mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet; HL L 293., 2003. november 10., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás: 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.


title: T-108/14. sz. ügy: 2014. február 17-én benyújtott kereset – Burazer és társai kontra Európai Unió

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/37

         2014. február 17-én benyújtott kereset – Burazer és társai kontra Európai Unió
   (T-108/14. sz. ügy)
   2014/C 142/49
   Az eljárás nyelve: horvát

      Felek

      Felperesek: Drago Burazer (Zágráb, Horvátország), Nikolina Nežić (Zágráb), Blaženka Bošnjak (Sv. Ivan Zelina, Horvátország), Bosiljka Grbašić (Križevci, Horvátország), Tea Tončić (Pula, Horvátország), Milica Bjelić (Dubrovnik, Horvátország), Marijana Kruhoberec (Varaždin, Horvátország) (képviselő: Mato Krmek ügyvéd)

      Alperes: Európai Unió

      Kereseti kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               ítéletben állapítsa meg, hogy az Európai Unió köteles megtéríteni a felpereseknek azáltal okozott kárt, hogy az Európai Bizottság nem teljesítette a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés teljesítésének nyomon követésére vonatkozó, a Csatlakozási Okmány 36. cikkéből (VII. melléklet 1. pont) eredő kötelezettségét a bírósági végrehajtói szakmának a Horvát Köztársaság jogrendszerébe való bevezetése tekintetében;

               —

               a jelen ítélet jogerőssé válásáig függessze fel a kereseti összegre vonatkozó határozathozatalt;

               —

               a költségekről jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek az alábbi jogalapokra hivatkoznak.

               1.

               Az Európai Bizottság megsértette az Európai Unió tagállamai és a Horvát Köztársaság között, a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés (HL 2013. L 300., 7. o.]) szerves részét képező Csatlakozási Okmány 36. cikkét (VII. melléklet 1. pont) azáltal, hogy nem akadályozta meg a bírósági végrehajtói szakma létrehozatalára és szervezetére vonatkozó azon jogszabályok hatályon kívül helyezését, amelyet a Horvát Köztársaság az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalások során fogadott el. A Csatlakozási Okmány 36. cikke kötelezi a Bizottságot a Horvátország által a csatlakozási tárgyalások során tett valamennyi kötelezettségvállalás szoros nyomon követésére (monitoring), így következésképpen a Horvát Köztársaság által a bírósági végrehajtói szakma létrehozatalára és az e szakma teljeskörű gyakorlásához szükséges valamennyi feltételnek a horvát jogrendszerben legkésőbb 2012. január 1-jéig történő megteremtésére vonatkozóan tett jogi kötelezettségvállalás nyomon követésére. Az Európai Bizottság azonban nem jogosult arra, hogy jóváhagyja a Horvátország által tett ezen kötelezettségvállalás egyoldalú módosításait.

               2.

               E jogsértéssel az Európai Bizottság közvetlenül kárt okozott a bírósági végrehajtónak kinevezett felpereseknek, akiknek jogos bizalmuk fűződött ahhoz, hogy 2012. január 1-jén megkezdhetik működésüket.

               3.

               A Bizottság a kötelezettségszegés révén súlyosan és nyilvánvalóan túllépte a számára biztosított mérlegelési jogkör korlátait, és így a felperesek (kinevezett bírósági végrehajtók) jogos bizalmát megsértve jelentős vagyoni és nem vagyoni kárt okozott, amelyet az Unió EUMSZ 340. cikk második bekezdésének megfelelően köteles megtéríteni.


title: T-386/04. sz. ügy: Az Eridania Sadam S.p.A és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 27-én benyújtott kereset

text:
               20.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/28

         Az Eridania Sadam S.p.A és társai által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. szeptember 27-én benyújtott kereset
   (T-386/04. sz. ügy)
   (2004/C 284/55)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Eridania Sadam S.p.A és társai, képviseli és védi: Gualtiero Pittalis, Ivano Vigliotti, Gian Michele Roberti, Paolo Ziotti és Alessandra Franchi ügyvédek, 2004. szeptember 27-én keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a 2004. június 30-i 1216/2004/EK bizottsági rendelet 1. cikkének d) pontját, amely a fehércukor-készítmények 2004/2005-ös gazdasági évre szóló származtatott intervenciós árát Olaszország valamennyi területére vonatkozóan rögzíti;

               —

               másodlagosan mondja ki az EK 241. cikk alapján az 1260/2001/EK tanácsi rendelet 2. cikkének jogellenességét és alkalmazhatatlanságát, mivel az nem teszi lehetővé a Bizottság számára annak figyelembevételét, hogy léteznek nulla százalékos vámtételű és a származtatott intervenciós ár meghatározása céljából nem kontingentált behozatalok;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Jelen keresettel az Eridania Sadam S.p.A., az Italia Zuccheri S.p.A., a Zuccherificio del Molise S.p.A., a Cooperativa Produttori Bieticoli a.r.l. (Co.PRO.B) és a Societá Fondiaria Romagnola S.p.A. (SFIR) az EK 230. cikk negyedik albekezdése értelmében megtámadja a fehércukor-készítmények 2004/2005-ös gazdasági évre szóló intervenciós árának a rögzítéséről szóló (a fehércukor 2004/2005-ös gazdasági évre vonatkozó származtatott intervenciós árának a rögzítéséről szóló) 2004. június 30-i 1206/2004/EK bizottsági rendeletet (HL L 232., 2004.7.1., 25. o.).
   Keresetük alátámasztására a felperesek a következő jogalapokat jelölik meg:
   A felperesek elsősorban azt állítják, hogy a megtámadott rendelet több szempontból ellentétben áll a 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelet által megteremtett alapszabályozással. A felperesek nevezetesen azt róják föl, hogy a megtámadott határozat tévesen minősíti Olaszországot a cukorellátás szempontjából „veszteséges területnek”, és alkalmazza vonatkozásában ebből következően a származtatott árak rendszerét (regionalizálás).
   Ez az értékelés, amely a felperesek véleménye szerint a gazdasági helyzet pontatlan elemzésén alapul, a felperesek számára kárt okoz, mivel a származtatott árak bevezetése a termelési költség növekedéséhez vezet az Olaszország területén működő cukoripari üzemek számára. A felperesek szerint a Bizottság különösen elmulasztotta a belső olaszországi ellátás kiszámításánál figyelembe venni a balkáni államokból behozott nulla százalékos vámtételű fehércukor mennyiséget, amely jelentősen módosítja a piac közös szervezésének működési feltételeit és komoly, a regionalizálás alkalmazása következtében megerősödni látszó aránytalanságokat okoz az olasz piacon.
   A felperesek ezért úgy vélik, hogy a megtámadott rendelet 1. cikkének d) pontja már előfeltevéseit tekintve is elhibázott, és hatásaiban ellentétben állhat azokkal a közösségi alapelvekkel, amelyeken a közös agrárpolitika alapul, valamint a KPSZ cukor normáival, továbbá az arányosság és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével.
   Abban a valószínűtlen esetben, ha az Elsőfokú Bíróság nem adna helyt a megtámadott rendeletre elsődlegesen vonatkozó megsemmisítési kérelemnek, a felperesek másodlagosan azt kérik, hogy a Bíróság mondja ki az 1260/2001 rendelet 2. cikkének jogellenességét és alkalmazhatatlanságát, mivel az lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy a származtatott intervenciós árak meghatározásánál ne vegye figyelembe a nulla százalékos vámtételű és nem kontingentált behozatalok hatását a piacok alakulására.


title: T-167/04. sz. ügy: Az Asklepios Kliniken GmbH által 2004. május 13-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/16

         Az Asklepios Kliniken GmbH által 2004. május 13-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-167/04. sz. ügy)
   (2004/C 201/36)
   Az eljárás nyelve: német
   Az Asklepios Kliniken GmbH, székhely: Königstein-Falkenstein (Németország), képviseli K. Füsser Rechtsanwalt, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. május 13-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               állapítsa meg, hogy a Bizottság elmulasztotta az EK 88. cikk illetve a 659/1999/ EK rendelet 10. cikk (1) bekezdése és 13. cikk (1) bekezdése alapján fennálló kötelezettsége teljesítését, mivel a felperes 2003. január 20-án benyújtott panasza ellenére nem hozta meg a 659/1999/ EK rendelet 4. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdése szerinti határozatot.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes kizárólag magánkézben lévő, kórházak működtetésére specializálódott magánjogi társaság. 2003. januárja óta próbálja elérni, hogy a Bizottság meghozza a 659/1999/ EK rendelet 4. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdése szerinti határozatot a Németországi Szövetségi Köztársaságban az állami fenntartású kórházak javára nyújtott feltételezett támogatási gyakorlat tárgyában.
   A felperes előadja, hogy a magánkézben lévő kórházak lényegében az illetékes betegbiztosítási pénztárakkal illetve azok csúcsszervezeteivel kötött ellátási szerződések alapján folyósított összegekből, és esetleg az adott tartományban létező kórház-finanszírozási terv alapján kórházépítéshez nyújtott közvetlen támogatásokból kell, hogy gazdálkodjanak. Ezzel szemben az állami fenntartású kórházak arra is számíthatnak, hogy az esetükben gyakran előforduló működési veszteségeket rendszeresen a mindenkori állami fenntartó fedezi. A felperes álláspontja szerint ezek a juttatások az EK 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak minősülnek, amelyekre egyrészt vonatkozik az EK 88. cikk (3) bekezdésében foglalt bejelentési kötelezettség, másrészt viszont összeegyeztethetetlenek a közös piaccal.
   A felperes álláspontja szerint a kereset alapos, mivel a Bizottság – a felkérés időpontjától kezdve fennálló cselekvési kötelezettsége ellenére – hallgatott.


title: C-184/06. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2007. december 13-i ítélete – Spanyol Királyság kontra az Európai Unió Tanácsa (Halászat – 51/2006/EK rendelet – A fogási kvóták tagállamok közötti felosztása – A Spanyol Királyság csatlakozási okmánya – Az átmeneti időszak lejárta – A viszonylagos stabilitás követelménye – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Új halászati lehetőségek)

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/14

         A Bíróság (hatodik tanács) 2007. december 13-i ítélete – Spanyol Királyság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-184/06. sz. ügy) (1)

   (Halászat - 51/2006/EK rendelet - A fogási kvóták tagállamok közötti felosztása - A Spanyol Királyság csatlakozási okmánya - Az átmeneti időszak lejárta - A viszonylagos stabilitás követelménye - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Új halászati lehetőségek)
   (2008/C 51/22)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad meghatalmazott)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. De Gregorio Merino és A. Westerhof Löfflerova meghatalmazottak)

      Az alperes kérelmeit támogató beavatkozó: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: T. van Rijn és F. Jimeno Fernández meghatalmazottak)
   Tárgy
   A bizonyos halállományokra és halállománycsoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2006. évre történő meghatározásáról szóló, 2005. december 22-i 51/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 16., 1. o.) megsemmisítése – Hátrányos megkülönböztetés – A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 358., 59. o.; magyar nyelvű különkiadás 4. fejezet, 5. kötet, 460. o.) 20. cikke (2) bekezdésének alkalmazása
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 154., 2007.7.1.


title: T-173/07. sz. ügy: 2007. május 18-án benyújtott kereset – Reno Schuhcentrum kontra OHIM – Payless ShoeSource Worldwide (Payless ShoeSource)

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/30

         2007. május 18-án benyújtott kereset – Reno Schuhcentrum kontra OHIM – Payless ShoeSource Worldwide (Payless ShoeSource)
   (T-173/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/59)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Reno Schuhcentrum GmbH (Thaleischweiler-Fröschen, Németország) (képviselő: S. Schäffner ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Payless ShoeSource Worldwide, Inc. (Topeka, Amerikai Egyesült Államok)
   Kereseti kérelmek
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az OHIM első fellebbezési tanácsának az R. 1209/2005-1. sz. ügyben 2007. február 28-án hozott határozatát, amely elutasította a 731C 0000 186 163/1. sz. megszűnési eljárással (186 163. sz. – Payless ShoeSource közösségi védjegy) kapcsolatos fellebbezést;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés megállapítása iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A „Payless ShoeSource” közösségi ábrás védjegy a 25., 35. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében – 186 163. sz. védjegybejelentés.

      A közösségi védjegy jogosultja: Payless ShoeSource Worldwide, Inc.

      A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: Reno Schuhcentrum GmbH.

      A törlési osztály határozata: A megszűnés megállapítása iránti kereset részleges elutasítása, a védjegy fenntartása a 25. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A fellebbezési tanács határozata: A fennmaradó, a 25. osztályba tartozó áruk ellen benyújtott fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat lényeges eljárási szabálysértést tartalmaz a közösségi védjegyről szóló rendelet 74. cikke, illetve a bizonyítási teher vonatkozásában. A felperes szerint a megszűnés megállapítására irányuló eljárásban a tényleges használat tekintetében a bizonyítási teher a védjegyjogosultat terheli. A felperes továbbá úgy érvel, hogy az OHIM nem vizsgálhatja a tényeket hivatalból, a vizsgálata csak a felek által hivatkozott tényállás, bizonyítékok és érvek értékelésére, és a kérelem szerinti igényekre korlátozódhat. A felperes így arra hivatkozik, hogy a fellebbezési tanács 2006. október 18-i közleménye, amely felszólította a védjegyjogosultat, hogy terjessze elő bizonyos megerősített nyilatkozatok eredeti példányát, elfogadhatatlannak kell nyilvánítani, különösen mivel a fellebbezési tanács ezt megelőzően a védjegyjogosult által benyújtott bizonyítékokat nem találta elegendőnek a tényleges használat megállapításához.
   A felperes ezenfelül úgy érvel, hogy az említett eredeti példányok nem kerültek benyújtásra az előírt határidőn belül, és így a közösségi védjegyről szóló rendelet 74. cikkének (2) bekezdése értelmében azokat nem kell figyelembe venni.
   A felperes továbbá arra hivatkozik, hogy a fellebbezési tanács helytelenül értelmezte a tényleges használat fogalmát, megsértve ezzel a közösségi védjegyről szóló rendelet 15. cikkét.


title: C-387/15. sz. ügy: A Raad van State (Belgium) által 2015. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hilde Orleans és társai kontra Vlaams Gewest, beavatkozó: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/18

         A Raad van State (Belgium) által 2015. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hilde Orleans és társai kontra Vlaams Gewest, beavatkozó: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
   (C-387/15. sz. ügy)
   (2015/C 354/20)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Hilde Orleans, Rudi Van Buel és Marina Apers

      Alperes: Vlaams Gewest

      Beavatkozó: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A regionális RUP (területfejlesztési terv) olyan városrendezési előírásokat tartalmaz, amelyek kötelező jelleggel szabályozzák, hogy azon területek fejlesztésére (konkrétan tengeri kikötői és vízhez kötött létesítmények, logisztikai parkok, víziút-infrastruktúrák, valamint közlekedési és szállítási infrastruktúrák tekintetében), amelyeken olyan természeti értékek találhatók (egy természetes élőhelytípus területe vagy egy olyan faj élőhelye, amelynek számára az érintett különleges természetmegőrzési területet kijelölték), amelyek hozzájárulnak az érintett különleges természetmegőrzési területek megőrzésével kapcsolatos célkitűzésekhez, csak egy állandó élőhely (Natura 2000 területen kijelölt) természeti magterületeken történő kialakítása után és a flamand természetvédelmi hatóságnak a természeti magterületek tartós kialakításának sikerére vonatkozó előzetes véleményét – amelynek az említett rendelkezések végrehajtására vonatkozó városrendezési engedély megadása iránti kérelem részét kell képeznie – követően a flamand kormány által hozott határozat alapján van lehetőség.
   Figyelembe vehetők-e ezek a városrendezési előírások a természeti magterület azokban feltételezett pozitív jellegű fejlesztésével együtt az élőhelyirányelv (1) 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett esetleges jelentős hatások meghatározásakor és/vagy hatások vizsgálatának elvégzésekor, vagy e városrendezési előírások csak az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „kiegyenlítő intézkedéseknek” tekinthetők, amennyiben teljesülnek az utóbbi rendelkezés szerinti feltételek?

      (1)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).


title: T-169/17. sz. ügy: 2017. március 17-én benyújtott kereset – Ralph Pethke kontra EUIPO

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/40

         2017. március 17-én benyújtott kereset – Ralph Pethke kontra EUIPO
   (T-169/17. sz. ügy)
   (2017/C 151/52)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ralph Pethke (Alicante, Spanyolország) (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2016. október 17-i PERS-AFFECT-16-134 határozatot, amely a felperest 2016. október 17-i hatállyal az Operatív Főosztály vezetői álláshelyéről a felügyeletért felelős szerv egyik álláshelyére osztotta be újra, és tanácsossá minősítette őt vissza;

               —

               a jogellenesség folytán a felperest ért vagyoni és nem vagyoni kár jogcímén ítéljen meg kártérítést a felperesnek; valamint

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a fegyelmi eljárásra vonatkozó, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzatában (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) foglalt rendelkezések megsértése.
               A felperes azt állítja, hogy a főosztályvezetői álláshelyről egy előmeneteli kilátások nélküli tanácsosi álláshelyre történő visszaminősítés nem jogszerű újrabeosztásnak, hanem olyan fegyelmi visszaminősítésnek minősül, amely egyéb jogi alap hiányában fegyelmi eljárást feltételezett volna. Ezáltal az alperes az eljárása során megsértette a személyzeti szabályzat 86. cikkében és IX. mellékletében foglalt rendelkezéseket.

               2.

               Második jogalap: jogellenes újrabeosztás/hatáskörrel való visszaélés
               A felperes azt állítja, hogy nem teljesülnek a rendes újrabeosztás feltételei. Az újrabeosztást/visszaminősítést ugyanis nem indokolja szolgálati érdek, továbbá az annak igazolásaképpen előadott különböző (változó) indokok hatáskörrel való visszaélésre utalnak, valamint nem tartották tiszteletben a rendes újrabeosztáshoz megkövetelt egyenértékűségi elvet sem.

               3.

               Harmadik jogalap: az önkényes eljárás tilalmának és a felperes nemén alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértése
               A felperes úgy véli, hogy a nemén alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetésnek minősül az újrabeosztása/visszaminősítése, amelyre azért került sor, hogy a felső vezetésben növeljék a nők arányát.

               4.

               Negyedik jogalap: az arányosság elvének megsértése
               A felperes azt kifogásolja, hogy a fegyelmi jellegű újrabeosztása aránytalan intézkedésnek minősül az EUIPO belső szervezeti átalakítása keretében.

               5.

               Ötödik jogalap: a megfelelő ügyintézéshez való jog és a gondossági kötelezettség megsértése – A felperes testi és lelki integritásának sérelme – Zaklatás
               Az ötödik jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a „kíméletlen” visszaminősítése sérti a testi és lelki integritását, és nem teljesíti a megfelelő ügyintézés egyetlen minimumkövetelményét sem.
               Az EUIPO cselekményei és mulasztásai folytán a felperesnek a vagyoni és nem vagyoni károkra alapított pénzbeli kártérítési igénye keletkezett.


title: F-132/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. január 20-i ítélete — Strack kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — A személyzeti szabályzat 17., 17a és 19. cikke — Iratok nyilvánosságra hozatala iránti kérelem — Szöveg közzétételének engedélyezése iránti kérelem — Információk a nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti felhasználásának engedélyezése iránti kérelem — Elfogadhatóság)

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/34

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2011. január 20-i ítélete — Strack kontra Bizottság
   (F-132/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 17., 17a és 19. cikke - Iratok nyilvánosságra hozatala iránti kérelem - Szöveg közzétételének engedélyezése iránti kérelem - Információk a nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti felhasználásának engedélyezése iránti kérelem - Elfogadhatóság)
   2011/C 72/54
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Guido Strack (Köln, Németország) (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és B. Eggers meghatalmazottak, segítőjük B. Wägenbaur ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — A Bizottság több határozatának megsemmisítése, amelyekben elutasította a felperes annak engedélyezése iránti kérelmeit, hogy egyrészt bizonyos iratokat nyilvánosságra hozhasson, másrészt panasszal élhessen a Bizottság (korábbi) tagjaival és alkalmazottaival szemben — Kártérítési kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék G. Strackot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 107., 2008.4.26., 44. o.


title: C-403/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-177/07. sz., Mediaset SpA kontra Európai Bizottság (támogatta: Sky Italia Srl) ügyben 2010. június 15-én hozott ítélete ellen a Mediaset SpA által 2010. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/8

         A Törvényszék (második tanács) T-177/07. sz., Mediaset SpA kontra Európai Bizottság (támogatta: Sky Italia Srl) ügyben 2010. június 15-én hozott ítélete ellen a Mediaset SpA által 2010. augusztus 6-án benyújtott fellebbezés
   (C-403/10. P. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/11
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Mediaset SpA (képviselők: K. Adamantopoulos, Dikigoros és G. Rossi ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Bizottság, Sky Italia Srl

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-177/07. sz. ügyben 2010. június 15-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság zárja le véglegesen a jogvitát oly módon, hogy megsemmisíti az Európai Bizottság elsőfokon megtámadott határozatát; illetve másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; továbbá

               —

               a Bíróság kötelezze az elsőfokú eljárás alperesét és beavatkozóját az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék két okból is tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy az olasz 350/2003 törvény 4. cikkének (1) bekezdésének hatálya, valamint a fellebbezőnek a (i) az EUMSz 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett szelektivitás, valamint (ii) hátrányos megkülönböztetés fogalma közötti különbségre — amely eltér a technológiasemlegesség fogalmától– vonatkozó jogalapja elfogadhatatlan. Következésképpen a Törvényszék nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy az olasz jogi szabályozást nem technológiasemlegesnek minősítette.

               2.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy az EUMSz 107. cikk (1) bekezdését alkalmazta azon feltevés alapján, hogy az olasz jogi szabályozás állítólagos „nem technológiasemleges” jellege szükségszerűen szelektív gazdasági előnyt biztosított a fellebbező részére. A Törvényszék továbbá tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy úgy ítélte meg, hogy az elsőfokú eljárás alperese helyesen állapította meg, hogy a Mediaset gazdasági előnnyel rendelkezett, miközben (ugyanúgy, mint az alperes) nem tudta jogilag meghatározni az absztrakt — és csak feltételezett — „közönségfejlesztés” és „alacsony költségen való belépés a piacra” Mediaset javára fennálló specifikus gazdasági előnyként való értékelését. A Törvényszék továbbá a Bíróság alapokmányának 36. cikkébe ütközően nem nyújtott megfelelő indokolást és nyilvánvalóan elferdítette a tényeket, és tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy a megtámadott határozatot ítéletének 62–68. és 74–79. pontjában tévesen és elferdítve értelmezte. A Törvényszék azzal is tévesen alkalmazta a jogot, hogy a megtámadott határozatban a Mediaset állítólagos előnyével kapcsolatos érvelését a sajátjával helyettesítette és a hivatkozott bizonyítékokat olyan módon értelmezte, hogy az ellentétes a megtámadott határozat (82)–(95) preambulumbekezdésének megfogalmazásával és az abban foglalt elemzéssel, továbbá elferdítette a bizonyítékokat. A Törvényszék ezenfelül a „közvetett kedvezményezett” fogalmának jelen ügyben történt alkalmazása és jogi besorolása tekintetében is tévesen alkalmazta a jogot.

               3.

               A Törvényszék azzal is tévesen alkalmazta a jogot, hogy egyáltalán nem értékelte egyrészt a kereset 93– 96. pontjában, másrészt 121– 129. pontjában az olasz jogi szabályozásnak az EUMSz 107. cikk (3) bekezdésének c) pontjával való megfelelőség értékelésével kapcsolatosan meghatározott elkülönülő jogalapokat. E tekintetben a Törvényszék nem nyújtott megfelelő indokolást. Ráadásul a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az az EUMSz 107. cikk (3) bekezdésének c) pontját alkalmazásával az olasz jogi szabályozást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította, annak következményeként és csupán azon indokból, hogy e szabályozás műholdas dekódereknek a támogatásban való részesüléséből állítólagosan kizárta és ezzel állítólag nem tartotta tiszteletben technológiasemlegesség elvét; továbbá azzal, hogy helyben hagyta azt, hogy az alperes a szóban forgó intézkedésnek az előfizetős televíziózás piacán kimutatható torzító hatásait egy megfelelő jogi, gazdasági és mérlegelési teszt révén a) az előfizetős televíziózás piacán fennálló verseny torzulását; valamint b) a gazdasági előny állítólagos hatékonyságát nem tudta jogilag értékelni. A torzulást a Bizottság csupán feltételezte, és megállapította, hogy az a közös piaccal összeegyeztethetetlen, mivel az állítólag nem technológiasemleges. Továbbá a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és téves indokolást nyújtott azzal, hogy a kereset harmadik jogalapját elutasította. A Törvényszék ugyanis nem csak, hogy helytelenül ismertette és értelmezte a megtámadott határozat ellentmondásos érvelésére vonatkozó jogalapot és annak érveit, hanem ráadásul nem is vizsgálta meg ezeket az érveket, ezért tévesen utasította el azokat mint megalapozatlanokat.

               4.

               Végül a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy a 659/1999 rendelet (1) 14. cikkét alkalmazta, mivel nem vette figyelembe, hogy a megtámadott határozatnak az állítólagos a fellebbező gazdasági előnyével kapcsolatos tévedései tulajdonképpen a jogbiztonság elvébe ütközően lehetetlenné tették, hogy az állítólagos állami támogatást visszafizesse. A megtámadott határozat ellen tehát nem lehetett hatékony és átlátható jogorvoslattal élni, továbbá nem tartalmazott megfelelő visszafizetési módszert. Ezen túlmenően a Törvényszék tévesen értelmezte a fellebbezőnek a fentiekre vonatkozó jogalapjait és tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a megtámadott határozat lehetővé tette az eredeti helyzet visszaállítását.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK rendelet (HL L 83., 1.o., magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. oldal)


title: C-33/10. sz. ügy: 2010. január 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Dán Királyság

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/16

         2010. január 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Dán Királyság
   (C-33/10. sz. ügy)
   2010/C 113/24
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Alcover San Pedro és H. Støvlbæk, meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: Dán Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Dán Királyság — azzal, hogy nem hozta meg az engedélyek 2007. október 30-ig történő ellenőrzését és szükség esetén frissítését biztosító intézkedéseket — nem teljesítette a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze a Dán Királyságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv 5. cikkének (1) bekezdése megköveteli a tagállamoktól, hogy meghozzák a meglévő létesítményekre vonatkozó engedélyezési és/vagy ellenőrzési eljárás 2007. október 30-ig történő lefolytatásához szükséges intézkedéseket. Az irányelv nem enged kivételt e határidő alól, és nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy e kötelezettség teljesítésének elmaradása esetén különleges körülményekre hivatkozzanak.
   E tekintetben nem elegendő, hogy Dániában intézkedéseket hoztak az irányelv 5. cikke (1) bekezdésének való megfeleléssel kapcsolatos valamennyi ügy 2009 végéig történő befejezésének biztosítására. A 2007. január 1-jei önkormányzati reformból eredő késedelem sem lehet releváns annak megítélésében, hogy Dánia teljesítette-e az 5. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit. A létesítmények működésének jogszerűvé tételére meghatározott határidő — amelyet már 2005. szeptember 22-én közöltek a tagállamokkal — 2007. október 30-án letelt. Dániának így több éve volt arra, hogy meghozza az irányelvnek való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.
   Dánia nem vitatja, hogy nem teljesítette a meglévő létesítményekre vonatkozó engedélyezési eljárással kapcsolatos kötelezettségeit. Dánia azt sem vitatja, hogy a nyolc dán létesítmény jelentős részét — az irányelv 5. cikkének (1) bekezdésével ellentétesen — az irányelv szerinti engedély nélkül üzemeltetik.

      (1)  HL 2008. L 24., 8. o.