title: C-669/11. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2011. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société ED et F Man Alcohols kontra Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/5

         A Conseil d'État (Franciaország) által 2011. december 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société ED et F Man Alcohols kontra Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)
   (C-669/11. sz. ügy)
   2012/C 89/08
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérő fél: Société ED et F Man Alcohols

      Ellenérdekű fél: Office national interprofessionnel des fruits, des légumes, des vins et de l'horticulture (VINIFLHOR)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az 1995. február 22-i 360/95/EK bizottsági rendelet (1) 5. cikkének (5) bekezdésében előírt, a pályázó által az alkohol birtokában lévő intervenciós hivataloknak nyújtott teljesítési biztosítékból az előírt határidőn belül nem exportált alkohol hektolitere után elvesző 12,08 ecu, valamint az odaítélt alkohol exportálásának késedelme esetén a 2000. július 25-i 1623/2000/EK tanácsi rendelet (2) 91. cikke (12) bekezdésében előírt exportálás biztosítását célzó biztosíték összege 15 %-ának minden esetben történő elvesztése, valamint a fennmaradó összeg késedelmi naponként 0,33%-kal való csökkentése közigazgatási szankciót képeznek-e vagy más jellegű intézkedést?

               2.

               Pusztán az, hogy a gazdasági szereplő megsérti az intervenciós hivatalok birtokában lévő, a Bizottság által pályázat keretében neki odaítélt boreredetű alkohol exportálásának határidejét, olyan jogsértést képez-e, amelynek eredményeként a Közösségek általános költségvetése vagy a Közösségek által kezelt költségvetések kárt szenvednek vagy szenvednének az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (3) 1. cikke értelmében?

               3.

               Ami az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom horizontális tanácsi rendelet és az 1995. február 22-i 360/95/EK ágazati bizottsági rendelet rendelkezéseinek esetleges összefüggéseit illeti:

                           —

                           Feltéve, hogy a 2. pontban szereplő kérdésre a válasz igenlő, az exportálás késedelme esetén a garancia visszatartásának az 1995. február 22-i ágazati rendeletben előírt rendszere alkalmazandó-e, kizárva az uniós jog által előírt minden más intézkedési vagy szankciórendszert? Vagy ellenkezőleg, kizárólag az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet által előírt intézkedés és közigazgatási szankciórendszer alkalmazandó-e? Vagy az 1995. február 22-i és 1995. december 18-i rendelet rendelkezéseit együttesen kell-e alkalmazni a végrehajtandó intézkedések és szankciók meghatározása érdekében, és ha igen, hogyan?

                           —

                           Feltéve, hogy a 2. pontban szereplő kérdésre a válasz nemleges, az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom horizontális tanácsi rendelet rendelkezései tiltják-e a garanciának az 1995. február 22-i 360/95/EK bizottsági rendelet 5. cikkének (5) bekezdésében előírt visszatartását, mivel az 1995. december 18-i horizontális rendelet azzal, hogy rögzíti a Közösségeket érő pénzügyi kár feltételét, ilyen kár hiányában gátolja a korábbi vagy későbbi ágazati mezőgazdasági rendelet által előírt intézkedés vagy szankció alkalmazását?

               4.

               Feltéve, hogy figyelemmel a fenti kérdésekre adott válaszokra, a garancia visszatartása olyan szankció, amelyet alkalmazni lehet abban az esetben, ha a pályázó túllépi az exportálási határidőt, a 170/94/EK és 171/94/EK pályázatokra az 1995. február 22-i 360/95/EK módosított bizottsági rendelet által meghatározott exportálási határidő túllépésénél a garancia visszatartásának számítására lehet-e, és igenlő válasz esetén milyen módon lehet visszaható hatállyal alkalmazni a 2000. július 25-i 1623/2000/EK tanácsi rendelet 91. cikke (12) bekezdésének rendelkezéseit, annak ellenére, hogy egyrészt az utóbbi rendelet kifejezetten nem módosította, és nem helyezte hatályon kívül a 360/95/EK rendelet 5. cikkének kifejezetten a 170/94/EK és 171/94/EK pályázatokat szabályozó rendelkezéseit, csak a 1993. február 12-i 377/93/EK bizottsági rendelet (4) rendelkezéseit, amelyik meghatározta az intervenciós hivatalok birtokában lévő, desztillációból származó alkoholra vonatkozó pályázatok közös szabályait, és a teljesítési biztosítékok felszabadításának módjai tekintetében utalt az 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendeletre (5), amelytől az 1995. február 22-i 360/95/EK módosított bizottsági rendelet rendelkezései kifejezetten eltérnek, másrészt pedig annak ellenére, hogy az 1623/2000/EK rendelet a borpiac közös szervezésének 1999-es reformja után született, és hogy az lényegesen módosította e téren a pályázatokat, valamint a nyújtott garanciák rendszerét, mind azok tárgyát, mind pedig összegüket, valamint elveszítésük és felszabadításuk módjait illetően, továbbá törli Brazíliát azon harmadik országok listájáról, amelyekbe az odaítélt alkoholnak az üzemanyag-ágazatban való kizárólagos felhasználás céljából történő exportálása engedélyezett?

      (1)  Az intervenciós hivatalok birtokában lévő boreredetű alkohol értékesítésének egyszerű odaítélés útján exportra való megnyitásáról szóló, 1995. február 22-i 360/95/EK bizottsági rendelet (HL L 41., 14. o.).

      (2)  A piaci mechanizmusokra tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2000. július 25-i 1623/2000/EK bizottsági rendelet (HL L 194., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 30. kötet, 182. o.).

      (3)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.).

      (4)  Az intervenciós hivatalok által birtokolt, a 822/87/EGK tanácsi rendelet 35., 36. és 39. cikke szerinti desztillációból származó alkohol értékesítésének részletes szabályainak meghatározásáról szóló, 1993. február 12-i 377/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 43., 6. o.).

      (5)  A mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet (HL L 205., 5. o.; magyar különkiadás 3. fejezet, 6. kötet, 186. o.).


title: A Bíróság ítélete (2014. november 24.) az E-27/13. számú, Sævar Jón Gunnarsson kontra Landsbankinn hf. ügyben (Hitelek árindexálása – 87/102/EGK irányelv – Fogyasztói hitelmegállapodások – 93/13/EGK irányelv – Tisztességtelen feltételek – Kötelező feltételek)

text:
               4.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/7

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2014. november 24.)
   az E-27/13. számú,
   Sævar Jón Gunnarsson kontra Landsbankinn hf. ügyben
   (Hitelek árindexálása – 87/102/EGK irányelv – Fogyasztói hitelmegállapodások – 93/13/EGK irányelv – Tisztességtelen feltételek – Kötelező feltételek)
   (2015/C 183/08)
   Az E-27/13. számú, Sævar Jón Gunnarsson kontra Landsbankinn hf. ügyben – a reykjavíki körzeti bíróság (Héraðsdómur Reykjavíkur) által a Bírósághoz az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke szerint benyújtott KÉRELEM a fogyasztói hitelről szóló, 1986. december 22-i 87/102/EGK irányelv és a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK irányelv értelmezéséről – a Carl Baudenbacher elnök és előadó-bíró, Per Christiansen és Páll Hreinsson bírák alkotta Bíróság 2014. november 24-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               Ha egy hitelmegállapodást fogyasztói árindexhez kötnek, a 87/102/EGK irányelvvel nem összeegyeztethető, hogy a hitel teljes költségét és a teljes hiteldíjmutatót 0 %-os infláció alapján számolják, ha a hitelmegállapodás idején az infláció ismert mértéke nem 0 %. A nemzeti bíróságok feladata az ügy minden körülményét figyelembe véve értékelni az ilyen helytelen információ jogi következményeit és kijavítási lehetőségeit, feltéve, hogy a 87/102/EGK irányelv által biztosított védelem szintje – ahogy azt a Bíróság értelmezi – nem csökken.
               Amennyiben az előterjesztő bíróság a szóban forgó, a fogyasztói hitel törlesztőrészleteinek indexálására vonatkozó szerződéses feltételeket nem tartja a 93/13/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése értelmében kötelező érvényű törvényi vagy rendeleti rendelkezéseket tükrözőeknek, a következő kérdésekre az alábbi válaszok adhatóak:

               2.

               A 93/13/EGK irányelv általában véve nem tiltja a hitelek indexálására vonatkozó szerződéses feltételeket a szolgáltató és a fogyasztó közötti szerződésekben. Az előterjesztő bíróságnak kell értékelnie, hogy a szóban forgó feltétel tisztességtelen-e. Az értékelés során figyelembe kell venni a Bíróságnak a „tisztességtelen feltétel” fogalmára vonatkozó értelmezését.

               3.

               A 93/13/EGK irányelv nem korlátozza egy EGT-állam mérlegelési jogát arra nézve, hogy jogszabály vagy közigazgatási szabályozás segítségével meghatározza azokat a tényezőket, amelyek változást okozhatnak az előre meghatározott indexekben, például az izlandi fogyasztói árindexben, továbbá az e változások mérésére szolgáló módszereket, feltéve, hogy a szerződésben kifejezetten leírják azokat.

               4.

               Az illetékes nemzeti bíróságnak kell meghatároznia, hogy egy adott szerződéses feltétel a 93/13/EGK irányelv 3. cikkének értelmében egyedileg megtárgyalt szerződési feltétel-e.

               5.

               Az illetékes nemzeti bíróságnak kell meghatároznia, hogy egy, a hitel törlesztőrészletei indexálásához kapcsolódó szerződéses feltételt olyannak kell-e tekinteni, mint amelyet egyértelműen és átfogóan leírtak-e a fogyasztó számára. Az erre vonatkozó értékelésnek figyelembe kell vennie a szóban forgó szerződéses feltételek pontos szövegezését és minden más jelentős körülményt, ideértve a nemzeti bíróság által megfogalmazott 4. kérdés a) és b) pontjában szereplő körülményeket is, továbbá az árindexálásra vonatkozó nemzeti jogalkotást.

               6.

               A 93/13/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amikor a nemzeti bíróság egy adott feltételt a 93/13/EGK irányelv értelmében tisztességtelennek tart, a bírságnak biztosítania kell, hogy ez a kitétel nem kötelezi a fogyasztót, feltéve, hogy a szerződés fennmaradhat a tisztességtelen feltétel nélkül is, amennyiben a nemzeti jog előírásaival összhangban a szerződés érvényességének ilyen jellegű fennmaradása jogilag lehetséges.


title: C-133/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete (a Fővárosi Bíróság — Magyar Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uzonyi József kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve (Mezőgazdaság — Közös agrárpolitika — Támogatási rendszerek — 1782/2003/EK rendelet — 143ba. cikk — Elkülönített cukortámogatás — Nyújtás — Az új tagállamok határozata — Feltételek — Tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok)

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/9

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete (a Fővárosi Bíróság — Magyar Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uzonyi József kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (C-133/09. sz. ügy) (1)

   (Mezőgazdaság - Közös agrárpolitika - Támogatási rendszerek - 1782/2003/EK rendelet - 143ba. cikk - Elkülönített cukortámogatás - Nyújtás - Az új tagállamok határozata - Feltételek - Tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok)
   2010/C 317/16
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Uzonyi József

      Alperes: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fővárosi Bíróság — A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.) 143ba. cikke (1) bekezdésének értelmezése — A tagállamok kötelezettsége arra, hogy az elkülönített cukortámogatás megítéléséről tárgyilagos és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján döntsenek — Az ilyen támogatást kizárólag a közvetlenül a cukorgyárral cukorrépa-szállítási szerződést kötő mezőgazdasági termelők számára fenntartó nemzeti szabályozás.

      Rendelkező rész

   A 2006. február 20-i 319/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet 143ba. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amilyen az alapeljárásban irányadó, amely a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorgyártónak e szállítási joggal rendelkező integrátor útján cukorrépát beszállító mezőgazdasági termelőt kizárja az elkülönített cukortámogatásban való részesülésből, míg e szabályozás elkülönített támogatást nyújt a szállítási joggal rendelkező, a cukorrépát közvetlenül a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek, valamint a szállítási joggal nem rendelkező, a cukorrépát valamely termelői csoport tagjaként az ezen, szállítási joggal rendelkező csoport útján a cukorgyártónak beszállító mezőgazdasági termelőnek.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: T-9/13. sz. ügy: 2013. január 8-án benyújtott kereset — National Iranian Gas Company kontra Tanács

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/23

         2013. január 8-án benyújtott kereset — National Iranian Gas Company kontra Tanács
   (T-9/13. sz. ügy)
   2013/C 79/41
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: The National Iranian Gas Company (Teherán, Irán) (képviselők: E. Glaser és S. Perrotet ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2012. október 15-i 2012/635/KKBP tanácsi határozat 1. cikkének 8. pontját annyiban, amennyiben módosítja a 2010/413/KKBP határozat 20. cikkének c) pontját;

               —

               semmisítse meg a 2012. október 15-i 2012/635/KKBP tanácsi határozatot annyiban, amennyiben az NIGC társaságot felveszi a 2010/413/KKBP határozat II. mellékletében szereplő azon szervezetek jegyzékébe, amelyekkel szemben pénzeszközök befagyasztására irányuló intézkedéseket alkalmaznak;

               —

               teljes egészében helyezze hatályon kívül a 2012. október 15-i 945/2012 tanácsi végrehajtási rendeletet, mivel az NIGC társaságot felveszi a 267/2012 rendelet IX. mellékletében szereplő azon szervezetek jegyzékébe, amelyekkel szemben pénzeszközök befagyasztására irányuló intézkedéseket alkalmaznak;

               —

               nyilvánítsa ki, hogy a National Iranian Gas Company tekintetében nem alkalmazandó a 267/2012 rendelet, illetve a 2012/35/KKBP és a 2012/635/KKBP határozat azon rendelkezéseivel módosított 2010/413/KKBP határozat, amelyek bevezetik, majd módosítják a 2010/413/KKBP határozat 20. cikkének c) pontját, és felveszik a felperest a II. mellékletben szereplő jegyzékbe;

               —

               és másodlagosan abban az esetben, ha a 2012. október 15-i 2012/635/KKBP határozat 1. cikkének 8. pontját nem semmisítik meg annyiban, amennyiben módosítja a 2010/413/KKBP határozat 20. cikkének c) pontját, nyilvánítsa ki, hogy az nem alkalmazandó a National Iranian Gas Company tekintetében;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalapot a 2010/413/KKBP határozatnak (1) a 2012/35/KKBP (2) és a 2012/635/KKBP (3) határozattal bevezetett és módosított 20. cikke (1) bekezdése c) pontjának az alkalmazhatatlanságára, valamint a 2012. október 15-i 2012/635/KKBP tanácsi határozat 2010/413/KKBP határozat 20. cikkének c) pontját módosító 1. cikke 8. pontjának a jogellenességére alapítja, mivel e határozatok pontatlan és nem meghatározott kifejezéseken alapulnak, amelyek sértik a tulajdonhoz való jogot és az arányosság elvét.

               2.

               A második jogalapot eljárási szabálytalanságra, és a Tanács azon hatáskörének a hiányára alapítja, hogy az EUMSZ 215. cikk alapján egyedül járjon el.

               3.

               A harmadik jogalapot az indokolási kötelezettség megsértésére alapítja, mivel a Tanács bizonytalan, pontatlan és ellenőrizhetetlen elemekre támaszkodott.

               4.

               A negyedik jogalapot a felperes alapjogainak a megsértésére alapítja, mivel a felperest megfosztották a hatékony bírói jogvédelemhez való jogától és a tulajdonhoz való jogától, mivel a megtámadott határozatot elégtelenül indokolták, ami nem tette lehetővé, hogy a felperes hatékony védelemről gondoskodhasson, és hogy a Törvényszék a bírósági felülvizsgálatát elvégezhesse. A felperes azzal érvel, hogy nem volt hozzáférése a Tanács előtti iratainak elemeihez.

               5.

               Az ötödik jogalapot a felperessel szembeni bizonyítéknak a hiányára alapítja, mivel a Tanács egyszerű állításokra támaszkodott.

               6.

               A hatodik jogalapot téves jogalkalmazásra alapítja, mivel a Tanács abból a tényből, hogy a felperes állami vállalkozás, arra a következtetésre jutott, hogy pénzügyi támogatást nyújt az iráni kormánynak.

               7.

               A hetedik jogalapot a tények anyagi pontatlanságára alapítja, mivel a felperes nincs állami tulajdonban, és nem állami ügyvezetés alá tartozik, valamint a felperes nem nyújt pénzügyi támogatást az iráni kormánynak.

               8.

               A nyolcadik jogalapot nyilvánvaló mérlegelési hibára és az arányosság elvének a megsértésére alapítja, mivel a felperes tulajdonhoz való jogának és a gazdasági tevékenység gyakorlásához való jogának a korlátozása aránytalan a kitűzött céllal. A felperes azzal érvel, hogy a pénzeszközeinek a befagyasztása nem éri el a kitűzött célt, mivel nem játszik közre az iráni kormánynak tulajdonított nukleáris program végrehajtásában.

               9.

               A kilencedik jogalapot a 945/2012 végrehajtási rendelet (4) jogalapjának a hiányára alapítja.

               10.

               A tizedik jogalapot arra alapítja, hogy a 945/2012 végrehajtási rendeletet hatáskör hiánya és elégtelen indokolás mellett hozták.

      (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.) helyesbített változata.

      (2)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. január 23-i 2012/35/KKBP tanácsi határozat (HL L 19., 22. o.) helyesbített változata.

      (3)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. október 15-i 2012/635/KKBP tanácsi határozat (HL L 282., 58. o.).

      (4)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. október 15-i 945/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 282., 16. o.).


title: C-399/05. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. július 18-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 93/38/EGK irányelv – Közbeszerzési eljárások a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban – Hőerőmű építése és üzembe helyezése – Jelentkezés elfogadásának feltételei)

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. július 18-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-399/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 93/38/EGK irányelv - Közbeszerzési eljárások a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban - Hőerőmű építése és üzembe helyezése - Jelentkezés elfogadásának feltételei)
   (2007/C 211/08)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Patakia és X. Lewis meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: D. D. Tsagkaraki és V. Christianos meghatalmazottak)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/38/EGK tanácsi irányelv (HL L 199., 84. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 194. o.) 4. cikke (2) bekezdésének megsértése – Két olyan vállalkozás jelentkezésének elfogadása, amelyek nem feleltek meg sem a pályázati kiírás, sem az egyes szerződésekre vonatkozó dokumentáció feltételeinek – Hőerőmű építése és üzembe helyezése Lavrióban
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2006.1.28.


title: C-147/15. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2016. július 28-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Città Metropolitana di Bari, korábban Provincia di Bari kontra Edilizia Mastrodonato Srl (Előzetes döntéshozatal — Környezetvédelem — Hulladékkezelés — 2006/21/EK irányelv — A 10. cikk (2) bekezdése — Bányatérségek nem ásványinyersanyag-kitermelésből származó hulladékkal való feltöltése — Az említett hulladék lerakása vagy hasznosítása)

text:
               26.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 350/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2016. július 28-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Città Metropolitana di Bari, korábban Provincia di Bari kontra Edilizia Mastrodonato Srl
   (C-147/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Környezetvédelem - Hulladékkezelés - 2006/21/EK irányelv - A 10. cikk (2) bekezdése - Bányatérségek nem ásványinyersanyag-kitermelésből származó hulladékkal való feltöltése - Az említett hulladék lerakása vagy hasznosítása))
   (2016/C 350/08)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Città Metropolitana di Bari, korábban Provincia di Bari

      Alperes: Edilizia Mastrodonato Srl

      Rendelkező rész

   Az ásványinyersanyag-kitermelő iparban keletkező hulladék kezeléséről és a 2004/35/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. március 15-i 2006/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak következtében nem kell a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv előírásait a nem ásványinyersanyag-kitermelésből származó hulladékkal végzett bányafeltöltésre irányuló tevékenységre alkalmazni, amennyiben e tevékenység az említett hulladék hasznosításának minősül, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 205., 2015.6.22.


title: T-208/04. sz. ügy: Dominique Hardy által 2004. június 7-én az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/25

         Dominique Hardy által 2004. június 7-én az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-208/04. sz. ügy)
   (2004/C 239/56)
   Az eljárás nyelve: francia
   Dominique Hardy, lakóhely: Coudeville-plage (Franciaország), képviseli Jean-François Péricaud, ügyvéd, 2004. június 7-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               elsődlegesen állapítsa meg az Európai Közösség felelősségét Hardy felé, mivel jogellenes módon fogadta el, majd a hajózási ügynökök számára hátrányosan alkalmazta a Közösségi Vámkódex 5. cikkét;

               másodlagosan állapítsa meg az Európai Közösség felelősségét Hardy felé, mivel elfogadta, jóllehet törvényesen, majd alkalmazta a Közösségi Vámkódex 5. cikkét, mely rendkívüli és különleges kárt okozott számára;

               kötelezze egyetemlegesen a Tanácsot és a Bizottságot, hogy fizessenek meg Hardynak 60 510 eurót, másodlagosan 47 829 eurót mindkét esetben a jelen kereset benyújtásától számított, törvényes kamattal növelt összegben;

               kötelezze egyetemlegesen a Tanácsot és a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes állítása szerint a Bizottság által a francia állam elleni tagállami mulasztás megállapítása iránti eljárás kezdeményezését követően, Franciaország, abból a célból, hogy a francia törvényt a 2913/92 rendelet (1) 5. cikkével összhangba hozza, hatályon kívül helyezte a hajózási ügynökök testületének, melynek a felperes is tagja, a vámhatóság előtti eljárásra vonatkozó kizárólagos jogát. A felperes szerint, a kizárólagos jog eltörlése a 2913/92 rendelet 5. cikke alkalmazásának közvetlen következménye, és így közvetlenül felróható az Európai Közösségnek.
   Elsődlegesen, a felperes érvelése szerint, a 2913/92 rendelet 5. cikk elfogadása jogellenes cselekmény, amely megalapozza a Közösség felelősségét.
   Először a felperes állítja, hogy ez a cikk tévesen értelmezi az EK-Szerződés 45. cikkének eltérést megállapító rendelkezéseit, mivel a hajózási ügynöki foglalkozás, a vámra vonatkozó jogi szabályozás alkalmazásában, a közhatalom gyakorlásához kapcsolódó tevékenység.
   A felperes hivatkozik a jogbiztonság és a jogos feltevés védelme elvének sérelmére. A felperes állítja egyrészt, hogy a 2913/92 rendelet a „vámhatóság előtti képviselet” fogalmára vonatkozik, amely különbözik a „vámhatóság előtti eljárástól”, ez utóbbit ténylegesen a hajózási ügynökök gyakorolják. E cikk analógián alapuló értelmezése a felperes szerint ellentétes a jogbiztonság elvével. Másrészt a felperes hivatkozik a jogos feltevés elvének téves értelmezésére, amely az átmeneti intézkedések hiányából, és abból fakad, hogy a francia hajózási ügynökök voltak az egyedüliek a Közösségben, akik állandóan ki voltak zárva a korábbi liberalizációs intézkedésekből.
   A felperes hivatkozik továbbá az egyenlőség és az arányosság elvének az átmeneti intézkedések hiányából eredő sérelmére. A felperes hivatkozik végül a tulajdon tiszteletben tartásához fűződő jog megsértésére, mivel a kizárólagos jog megszüntetése a tevékenységüket át nem ruházhatóvá teszi, ami ezáltal értékét veszti.
   Másodsorban, a felperes állítása szerint, a Közösség feltétlen felelősségét az elszenvedett kár rendkívüli és különleges jellege alapozza meg. A felperes szerint a kár rendkívüli, mivel a tevékenység gazdasági értékének és a haszonnak az elvesztése meghaladja a szokásos gazdasági kockázatot, és különleges, mert a hajózási ügynökök a gazdasági szereplőktől élesen elkülönülő kategóriát alkotnak.

      (1)  A Tanács 1992. október 12-i 2913/92/EGK rendelete a Közösségi Vámkódex létrehozásáról (HL L 302., 1. o.)


title: T-475/15. sz. ügy: 2015. augusztus 12-én benyújtott kereset – L’Oréal kontra OHIM – LR Health & Beauty Systems (LR)

text:
               5.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/35

         2015. augusztus 12-én benyújtott kereset – L’Oréal kontra OHIM – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (T-475/15. sz. ügy)
   (2015/C 328/32)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: L’Oréal (Párizs, Franciaország) (képviselő: R. Dissmann ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: felperes

      A vitatott védjegy: az „LR”szóelemet magában foglaló közösségi ábrás védjegy – 11 047 578 sz. közösségi védjegy

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. május 21-én hozott határozata (R 1143-2014/1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részlegesen helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben annak 2. pontjában a fellebbezési tanács elutasítja a felperes által a beavatkozó fél korábbi védjegyei használatának igazolására vonatkozóan benyújtott kérelmet mint késedelmest;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a Törvényszék előtti eljárás, valamint a fellebbezési tanács előtti fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 57. cikke (2) és (3) bekezdésének a 2868/95 rendelet 40. szabályával összefüggésben történő megsértése.


title: C-375/12. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Tribunal administratif de Grenoble [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Margaretha Bouanich kontra Direction départementale des finances publiques de la Drôme (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem  — EUMSZ 63. cikk  — A tőke szabad mozgása  — EUMSZ 49. cikk  — Letelepedés szabadsága  — Természetes személyek jövedelemadója  — A közvetlen adók jövedelemarányos korlátozására vonatkozó rendelkezés  — A kettős adóztatás elkerülése érdekében kötött kétoldalú adóegyezmény  — Másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaság által fizetett, már forrásadóval terhelt osztalék adóztatása  — Az e másik tagállamban fizetett adónak a felső adókorlát számításakor történő teljes vagy részleges figyelembevételének hiánya  — EUMSZ 65. cikk  — Korlátozás  — Igazolás)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/5

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. március 13-i ítélete (a Tribunal administratif de Grenoble [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Margaretha Bouanich kontra Direction départementale des finances publiques de la Drôme
   (C-375/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - EUMSZ 63. cikk - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 49. cikk - Letelepedés szabadsága - Természetes személyek jövedelemadója - A közvetlen adók jövedelemarányos korlátozására vonatkozó rendelkezés - A kettős adóztatás elkerülése érdekében kötött kétoldalú adóegyezmény - Másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaság által fizetett, már forrásadóval terhelt osztalék adóztatása - Az e másik tagállamban fizetett adónak a felső adókorlát számításakor történő teljes vagy részleges figyelembevételének hiánya - EUMSZ 65. cikk - Korlátozás - Igazolás))
   2014/C 135/05
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Grenoble

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Margaretha Bouanich

      Alperes: Direction départementale des finances publiques de la Drôme

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunal administratif de Grenoble – Az EUMSZ 49. cikk, az EUMSZ 63. cikk és az EUMSZ 65. cikk értelmezése – Természetes személyek jövedelemadójáról szóló nemzeti szabályozás, amely meghatározza az adóalany által fizetendő közvetlen adók arányának felső határát – Úgynevezett „adópajzs” mechanizmus – Kétoldalú adóegyezmény – Másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaság által fizetett, már forrásadóval terhelt osztalék adóztatása – A forrásadó összegének a felső adókorlát számításakor történő részleges figyelembevétele – E szabályozásnak az adórendszer koherenciájának szükségességén, valamint az adóztatási joghatóságnak a tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztásán, vagy egyéb nyomós közérdeken alapuló igazolása.

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 49. cikket, az EUMSZ 63. cikket és az EUMSZ 65. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely tagállamnak az a szabályozása, amelynek értelmében ha az e tagállamban illetőséggel rendelkező azon személy, aki egy másik tagállamban székhellyel rendelkező társaság részvényeseként olyan osztalékban részesül, amely mindkét államban adóköteles, és a kettős adóztatás úgy kerül szabályozásra, hogy az illetőség szerinti államban be kell számítani az osztalékot fizető társaság székhelye szerinti államban megfizetett adó összegének megfelelő összegű adójóváírást, a különböző közvetlen adóknak az egy év során megszerzett jövedelmek bizonyos százalékára való korlátozására vonatkozó rendelkezés nem, vagy csak részben veszi figyelembe az osztalékot fizető társaság illetősége szerinti tagállamban megfizetett adót.

      (1)  HL C 319., 2012.10.20.


title: C-207/07. sz. ügy: 2007. április 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               23.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 140/15

         2007. április 19-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-207/07. sz. ügy)
   (2007/C 140/24)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – február 24-i 4/2006. királyi törvényerejű rendelet egyetlen cikke második bekezdésének 1. pontjával, amely a szénhidrogén ágazatról szóló, október 27-i 34/1998. törvény tizenegyedik kiegészítő rendelkezésének harmadik bekezdése 1. pontjában megállapított, a Comisión Nacional de Energía (nemzeti energia bizottság) tizennegyedik feladatát akképpen módosította, hogy egyes, az energiaágazatban meghatározott szabályozott tevékenységet végző vállalakozásokban történő bizonyos részesedés megszerzését, valamint az ilyen tevékenysége folytatása szempontjából értékes eszközök megszerzését a Comisión Nacional de Energía előzetes jóváhagyásától tette függővé – nem teljesítette az EK-Szerződés 56. és 43. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A kereset tárgyát képező spanyol szabályozás az alábbi ügyleteket teszi a Comisión Nacional de Energía (a CNE) előzetes jóváhagyásától függővé:

                           —

                           bármely jogalany által a jegyzett tőke 10 %-át meghaladó részesedésszerzés vagy más jelentős befolyást biztosító részesedés megszerzése olyan társaságban, amely vagy saját maga, vagy az ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó más társaság révén az energiaágazatban meghatározott tevékenységet végez;

                           —

                           az ilyen tevékenységek folytatása szempontjából értékes eszközök megszerzése.

               2.

               A Bizottság álláspontja szerint a vitatott szabályozás összeegyeztethetetlen az EK-Szerződés 56. cikkével az alábbi indokok miatt:

                           —

                           az energiaágazatban tevékenységet végző vállalkozásokban történő részesedésszerzés vagy az ilyen tevékenységek folytatása szempontjából értékes eszközök megszerzése az EK 56. cikk értelmében „tőkemozgásnak” minősülnek;

                           —

                           a CNE előzetes hozzájárulása az EK 56. cikk által elvben tiltott, a tőke szabad mozgása „korlátozásának” minősül;

                           —

                           a hivatkozott korlátozás a Szerződés alapján nem igazolható.

               3.

               Pontosabban a Bizottság álláspontja szerint a vitatott szabályozás nem igazolható az energiaellátás biztonsága garantálásának célkitűzésével az alábbi indokok miatt:

                           —

                           a vitatott intézkedés nem megfelelő az energiaellátás biztonsága garantálására, mivel más, alkalmasabb eszközök is léteznek erre;

                           —

                           mindenesetre a vitatott intézkedés aránytalan, mivel az előzetes jóváhagyás nem korlátozódik a részesedésszerzéssel érintett társaság ügyvezetése vagy eszközök kezelése körében bizonyos meghatározott aktusokra;

                           —

                           a CNE lehetősége a jóváhagyás megtagadására, illetve annak feltételekhez kötésére nem függ objektív és kellően meghatározott szempontoktól, amelyek hatékony bírói felülvizsgálat tárgyát képezhetnék.

         A Bizottság álláspontja szerint a vitatott szabályozás továbbá a letelepedés szabadságának az EK 43. cikkel ellentétes korlátozásának minősül, amely – a fentiekben az EK 56. cikk kapcsán már említett indokok miatt – szintén nem igazolható az energiaellátás biztonsága garantálásának célkitűzése alapján.


title: C-389/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-749/14. sz., Chung-Yuan Chang kontra EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA) ügyben 2016. május 12-én hozott ítélete ellen a BSH Hausgeräte GmbH, korábban BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH által 2016. július 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/6

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-749/14. sz., Chung-Yuan Chang kontra EUIPO – BSH Hausgeräte (AROMA) ügyben 2016. május 12-én hozott ítélete ellen a BSH Hausgeräte GmbH, korábban BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH által 2016. július 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-389/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 078/09)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: BSH Hausgeräte GmbH, korábban BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (képviselő: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Peter Chung-Yuan Chang
   2016. november 15-i végzésével a Bíróság (hetedik tanács) megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.


title: C-147/12. sz. ügy: A Hovrätten för Nedre Norrland (Svédország) által 2012. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB kontra 1. Frank Koot, 2. Evergreen Investments B.V.

text:
               26.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/25

         A Hovrätten för Nedre Norrland (Svédország) által 2012. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB kontra 1. Frank Koot, 2. Evergreen Investments B.V.
   (C-147/12. sz. ügy)
   2012/C 151/40
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hovrätten för Nedre Norrland

      Az alapeljárás felei

   Felperes: ÖFAB, Östergötlands Fastigheter AB
   Alperesek:

               1.

               Frank Koot

               2.

               Evergreen Investments B.V.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkének (3) bekezdését, hogy kártérítési jogvitákban e rendelkezések mindenre kiterjedő kivételt jelentenek a 2. cikk szerinti főszabály alól?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti „jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyek” fogalmát, hogy ez a rendelkezés magában foglalja a valamely vállalkozás vezető tisztségviselője ellen a hitelező által indított eljárást, amennyiben annak célja a vezető tisztségviselő felelősségének megállapítása a vállalkozás tartozásaiért, ha a vezető tisztségviselő nem tette meg azokat a hivatalos intézkedéseket, amelyek a vállalkozás pénzügyi helyzetének ellenőrzését szolgálják, hanem helyette tovább működtette a vállalkozást, és további adósságokkal terhelte azt?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti „jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyek” fogalmát, hogy ez a rendelkezés magában foglalja a valamely vállalkozás tulajdonosa ellen a hitelező által indított eljárást, amennyiben annak célja a tulajdonos felelősségének megállapítása a vállalkozás tartozásaiért, ha a részvényes tovább folytatja az üzleti tevékenységet annak ellenére, hogy az üzletmenet tőkehiányban szenved és a vállalkozás köteles megindítani a felszámolást?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti „jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyek” fogalmát, hogy ez a rendelkezés magában foglalja a valamely vállalkozás tulajdonosa ellen a hitelező által indított eljárást akkor, ha a tulajdonos kötelezettséget vállalt a társaság tartozásainak megfizetésére?

               5.

               A harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a felmerülő kár Hollandiában vagy Svédországban keletkezhetett-e akkor, ha a vezető tisztségviselő Hollandiában rendelkezik lakóhellyel, az igazgatóság kötelezettségszegései pedig egy svéd vállalkozáshoz kapcsolódnak?

               6.

               A negyedik és az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a felmerülő kár Hollandiában vagy Svédországban keletkezhetett-e, ha a tulajdonos Hollandiában rendelkezik lakóhellyel, a vállalkozás pedig svéd?

               7.

               Amennyiben a rendelet 5. cikkének (1) bekezdése és 5. cikkének (3) bekezdése bármelyik bemutatott helyzetre alkalmazandó, akkor van-e jelentősége e cikk alkalmazása szempontjából annak, hogy a követelést az eredeti hitelezőről egy másik személyre ruházták át?

      (1)  HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o., HL 2011. L 124., 47. o.


title: T-22/16. sz. ügy: 2016. január 25-én benyújtott kereset – Comprojecto-Projectos e Construções és társai kontra EKB

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/37

         2016. január 25-én benyújtott kereset – Comprojecto-Projectos e Construções és társai kontra EKB
   (T-22/16. sz. ügy)
   (2016/C 106/43)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperesek: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda (Lisszabon, Portugália), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisszabon), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisszabon) és Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisszabon) (képviselő: M.A. Ribeiro ügyvéd)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg az EUMSZ 265. cikk alapján, hogy az Európai Központi Bank azáltal, hogy elmulasztotta megvizsgálni a felperesek által 2015. november 27-én előterjesztett panaszt, igazolatlanul elmulasztotta a határozathozatalt annak ellenére, hogy erre kérték.

               —

               másodlagosan az EUMSZ 263. és 264. cikk alapján semmisítse meg az Európai Központi Bank határozatát.

               —

               az EUMSZ 340. cikk és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének (3) bekezdése alapján kötelezze az Európai Központi Bankot arra, hogy 4 199 780,43 euró összegben fizessen kártérítést a felperesek számára, a tényleges kifizetésig terjedő időszakra vonatkozó törvényes késedelmi kamatokkal együtt.

               —

               az Európai Központi Bankot kötelezze a költségek viselésére, az eljárási szabályzat 134. cikkének (1) bekezdésével összhangban.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következő jogalapokra hivatkoznak:

               1.

               Az Európai Központi Bankhoz benyújtott azon panasznak a határozathozatal elmulasztása útján történő megalapozatlan elutasítása, amelyet a felperesek 2015. november 27-én terjesztettek elő azt kérve, hogy az Európai Központi Bank járjon el a Banco de Portugal által végrehajtott bizonyos jogellenes és jogalap nélküli cselekedetekkel kapcsolatban.

               2.

               Pártatlanság, átláthatóság, integritás, hatáskör, hatékonyság és felelősség hiánya, a törvény előtti egyenlőség elvének a megsértése (az Alapjogi Charta 20. cikkének a megsértése).

               3.

               Alapvető eljárásjogi követelmények megsértése, a Szerződések és a végrehajtásukra vonatkozó jogszabályok megsértése, hatáskörrel való visszaélés.

               4.

               Az IC Millenium/Bcp-vel szembeni kedvező és megkülönböztetett bánásmód a pénzügyi rendszer pénzmosás céljaira való felhasználása, valamint a tőke szabad mozgását érintő uniós kötelezettségek elmulasztása tekintetében.

               5.

               A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK („a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv”) 11. cikke (3) bekezdésének a megsértése.


title: F-136/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. december 7-i végzése – Probst kontra Bizottság (Közszolgálat — Díjazás — Külföldi munkavégzési támogatás — A személyzeti szabályzat VII. mellékletének 4. cikke — Korábbi parlamenti asszisztens — A Bizottság azon határozata, amely a személyi állománynak szóló tájékoztatás közzétételének időpontjától kezdve biztosítja a korábbi parlamenti asszisztenseknek a külföldi munkavégzési támogatást — Megsemmisítést kimondó ítéletek — Új és lényeges tények — Korlátozott időbeli hatály — Jogerő — Jogerőssé vált közigazgatási határozatok — Egyenlő bánásmód)

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/100

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. december 7-i végzése – Probst kontra Bizottság
   (F-136/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Díjazás - Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. mellékletének 4. cikke - Korábbi parlamenti asszisztens - A Bizottság azon határozata, amely a személyi állománynak szóló tájékoztatás közzétételének időpontjától kezdve biztosítja a korábbi parlamenti asszisztenseknek a külföldi munkavégzési támogatást - Megsemmisítést kimondó ítéletek - Új és lényeges tények - Korlátozott időbeli hatály - Jogerő - Jogerőssé vált közigazgatási határozatok - Egyenlő bánásmód))
   (2016/C 048/115)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Norbert Probst (Genval, Belgium) (képviselő: D. de Abreu Caldas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben J. Currall és T. S. Bohr meghatamalmazottak, később T. S. Bohr meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   A felperesnek visszaható hatállyal külföldi munkavégzési támogatást biztosító bizottsági határozat annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben a visszaható hatály 2013. szeptember 1-jére korlátozódik, mivel a felperes azt állítja, hogy a Bizottságnak e támogatást attól kezdve kellett volna neki biztosítania, hogy 1999. július 1-jén felvették őt a Bizottsághoz.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2)

               N. Probst maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 34., 2015.2.2.., 54. o.


title: C-65/13. sz. ügy: 2013. február 7-én benyújtott kereset — Európai Parlament kontra Európai Bizottság

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/17

         2013. február 7-én benyújtott kereset — Európai Parlament kontra Európai Bizottság
   (C-65/13. sz. ügy)
   2013/C 108/36
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: Tamás A. és J. Rodrigues meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg a Bizottságnak a 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet állásajánlatok és álláspályázatok közvetítése és az EURES újbóli kialakítása tekintetében történő végrehajtásáról szóló 2012. november 26-i végrehajtási határozatát;

               —

               a Bíróság kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai parlament keresete alátámasztására egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet a 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 38. cikkének megsértésére alapít. Szerinte a Bizottság a megtámadott határozat elfogadásával visszaélt az uniós jogalkotó által rá ruházott hatáskörrel.
   Ugyanis a fent hivatkozott rendelet 38. cikke kizárólag végrehajtási hatáskört biztosít a Bizottság számára, amelynek korlátait az EUMSZ 291. cikk határozza meg. A Parlament úgy véli, hogy ez utóbbi cikket úgy kell értelmezni, hogy nem teszi lehetővé olyan általános hatályú jogi aktusok elfogadását, amelyek kiegészítik a jogalkotási aktus egyes nem alapvető rendelkezéseit. Az alapszabályozást képező aktus nem alapvető rendelkezéseit kizárólag jogalkotási aktussal, illetve az EUMSZ 290. cikk értelmében vett felhatalmazás keretében alkotott aktussal lehet kiegészíteni.
   Márpedig a Bizottság által elfogadott, az EUMSZ 291. cikk értelmében vett végrehajtási aktusnak minősülő jogi aktus kiegészíti a 492/2011/EU rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseit. Emiatt a Parlament úgy véli, hogy bár a 492/2011/EU rendelet egyes nem alapvető rendelkezéseit ki kell egészíteni, a Bizottságnak — mivel nincs hatásköre az EUMSZ 290. cikk értelmében vett felhatalmazás keretében alkotott aktus elfogadására — a jogalkotó elé kellett volna terjesztenie az alapszabályozást képező aktus kiegészítésére vagy módosítására vonatkozó jogalkotási javaslatot.

      (1)  A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 141., 1. o.).


title: C-40/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-79/06. sz., Sachsa Verpackung kontra Bizottság ügyben 2011. november 16-án hozott ítélete ellen a Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH által 2012. január 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/17

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-79/06. sz., Sachsa Verpackung kontra Bizottság ügyben 2011. november 16-án hozott ítélete ellen a Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH által 2012. január 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-40/12. P. sz. ügy)
   2012/C 89/27
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH (képviselők: F. Puel és L. François-Martin ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének negyedik tanácsa által a T-79/06. sz. […] ügyben 2011. november 16-án hozott ítéletet, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy az a Bíróság utasításainak megfelelően határozzon, ideértve az arra vonatkozó utasításokat is, hogy az ésszerű határidőt meghaladó időmúlás a fellebbezőre nézve milyen pénzügyi következményekkel jár;

               —

               a Bíróság csökkentse a szankció összegét azon pénzügyi következmények figyelembevétele érdekében, amelyekkel az ésszerű határidőt meghaladó időmúlás a fellebbezőre nézve jár;

               —

               a Bíróság az eljárásban másik felet kötelezze mindkét eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezésének alátámasztására négy jogalapra hivatkozik.
   Első jogalapjával a fellebbező kiemeli, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor nem vonta le az abból eredő következményeket, hogy az Európai Unióról szóló szerződés, és különösen annak 6. cikke, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájának a Szerződésekkel azonos jogi értéket tulajdonít, 2009. december 1-jén hatályba lépett.
   Második jogalapjával a fellebbező úgy érvel, hogy a Törvényszék az 1/2003 rendelet (1) 23. cikke (2) bekezdésének és a 17. rendelet (2) 15. cikkének alkalmazását illetően nem indokolta meg megfelelően a határozatát.
   Harmadik jogalapjával a fellebbező kiemeli, hogy a Törvényszék nem gyakorolt bírósági felülvizsgálatot, és nem vizsgálta meg megfelelően a Bizottságnak a magatartás piacra gyakorolt hatására vonatkozó indokolását és érvelését.
   Negyedik jogalapjával a fellebbező másodlagosan arra hivatkozik, hogy a Törvényszék eljárási hibát követett el, mivel megsértette az EJEE 6. cikkében rögzített ésszerű határidőn belüli eljárás elvét és a hatékony bírói jogvédelem elvét. E jogalap keretében a fellebbező elsődlegesen a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezését, másodlagosan pedig a szankció összegének csökkentését kéri azon pénzügyi következmények figyelembevétele érdekében, amelyekkel az ésszerű határidőt meghaladó időmúlás a fellebbezőre nézve jár.

      (1)  Az [EK] 81. és [EK] 82. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  Az [EK 81.] és [EK 82.] cikk végrehajtásáról szóló első, 1962. február 6-i 17. tanácsi rendelet (HL 1962. 13., 204. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 3. o.).


title: C-356/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2007. május 11-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság

text:
               4.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/29

         A Bíróság elnökének 2007. május 11-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-356/06. sz. ügy) (1)

   (2007/C 183/52)

      Az eljárás nyelve: német

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 249., 2006.10.14.


title: C-356/15. sz. ügy: 2015. július 13-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/25

         2015. július 13-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-356/15. sz. ügy)
   (2015/C 302/32)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: D. Martin meghatalmazott)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a 2012. december 27-i programtörvény 23. és 24. cikkének elfogadásával a Belga Királyság nem teljesítette a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 11. és 12. cikkéből, valamint 76. cikkének (6) bekezdéséből és a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 5. cikkéből, valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság A1. határozatából eredő kötelezettségeit (3).

               —

               A Bíróság a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság úgy véli, hogy a 2012. december 27-i programtörvény 23. és 24. cikkének elfogadásával a Belga Királyság megsértette a 883/2004/EK rendelet 11., 12. és 76. cikkét, valamint a 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó 987/2009/EK rendelet 5. cikkét és a szociális biztonsági rendszerek koordinációjával foglalkozó igazgatási bizottság A1. határozatát, ugyanis nem ismerte el a kiküldött munkavállaló származási országából származó, a munkavállaló e tagállam szociális biztonsági rendszerének hatálya alá tartozását igazoló dokumentum kötelező jellegét.

      (1)  HL L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.

      (2)  HL L 284., 1. o.

      (3)  HL C 106., 2010.4.24., 1. o.


title: C-589/13. sz. ügy: Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2013. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F. E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/3

      Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2013. november 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — F. E. Familienprivatstiftung Eisenstadt
      (C-589/13. sz. ügy)
      (2014/C 71/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: F. E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

         Alperes: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az EK 56. cikket (jelenleg EUMSZ 63. cikket), hogy azzal ellentétes az olyan adóztatási rendszer, amely valamely osztrák magánalapítvány részesedések értékesítéséből származó tőkehozamaira és jövedelmeire vonatkozik, és amely a magánalapítványnak a belföldi egyszeri adóztatást biztosító „köztes adó” formájában történő adóztatását csak arra az esetre írja elő, ha valamely kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezmény alapján a magánalapítványi támogatás kedvezményezettje esetében a közvetlenül a támogatásokat terhelő tőkejövedelem-adó mentesítésére kerül sor?


title: C-494/10. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2012. május 7-i végzése (a Landgericht Essen (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Dr. Biner Bähr als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Hertie GmbH kontra HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1

text:
               7.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 200/10

         A Bíróság első tanácsa elnökének 2012. május 7-i végzése (a Landgericht Essen (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Dr. Biner Bähr als Insolvenzverwalter über das Vermögen der Hertie GmbH kontra HIDD Hamburg-Bramfeld B.V. 1
   (C-494/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 200/19
   Az eljárás nyelve: német
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29.


title: T-145/11. sz. ügy: 2011. március 14-én benyújtott kereset — Vagba kontra Tanács

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/24

         2011. március 14-én benyújtott kereset — Vagba kontra Tanács
   (T-145/11. sz. ügy)
   2011/C 130/49
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Gagbei Faussignaux Vagba (Abidjan, Elefántcsontpart) (képviselők: G. Collard és L. Aliot ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék állapítsa meg, hogy a felperest, Gagbei Faussignaux VAGBÁ-t érintő részében az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2011. január 15-én közzétett 2011. január 14-i 25/2011/EU tanácsi rendelet és 2011. január 14-i 2011/18/KKBP tanácsi határozat ténybelileg megalapozatlan,

               —

               következésképpen

                           —

                           semmisítse meg a 2011. január 14-i 25/2011/EU tanácsi rendeletet és a 2011. január 14-i 2011/18/KKBP tanácsi határozatot;

                           —

                           másodlagosan rendelje el, hogy Gagbei Faussignaux VAGBA nevét töröljék az említett rendelet és határozat mellékletében szereplő listákról.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes által hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek lényegében azonosak a T-137/11. sz., Guiai Bi Poin kontra Tanács ügy keretében hivatkozottakkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: C-640/15. sz. ügy: Court of Appeal (Írország) által 2015. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister for Justice and Equality kontra Tomas Vilkas

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/7

         Court of Appeal (Írország) által 2015. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister for Justice and Equality kontra Tomas Vilkas
   (C-640/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/06)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Minister for Justice and Equality

      Alperes: Tomas Vilkas

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A kerethatározat (1) 23. cikke biztosítja-e és/vagy lehetővé teszi-e, hogy új átadási időpontban több alkalommal is megegyezzenek?

               2)

               Amennyiben igen, biztosítja e azt az alábbi esetek közül bármely esetben vagy valamennyi esetben: ha a keresett személy (2) bekezdés szerinti átadása a tagállamok bármelyikének hatókörén kívül eső elháríthatatlan akadály miatt egyszer már meghiúsult, amelynek következtében új átadási időpontban egyeztek meg, és nyilvánvaló, hogy ezek az akadályok

                           i.

                           továbbra is fennállnak; vagy

                           ii.

                           megszűntek, de ismételten felmerültek, vagy

                           iii.

                           megszűntek, de más akadályok merültek fel, amelyek miatt nem lehetséges vagy előreláthatóan nem lehetséges a keresett személy átadása a fent említett új átadási időpont alapján meghatározott határidőben?

      (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: C-445/05. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. június 14-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Werner Haderer kontra Finanzamt Wilmersdorf (Hatodik HÉA-irányelv – Adómentesség – A 13. cikk A. része (1) bekezdésének j) pontja – Magántanárok iskolai vagy felsőfokú oktatási tevékenysége – Felnőttképzési központok által szervezett tanfolyamok keretében nyújtott oktatás – A hallgatókkal való közvetlen szerződéses jogviszony hiánya)

text:
               4.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. június 14-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Werner Haderer kontra Finanzamt Wilmersdorf
   (C-445/05. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - Adómentesség - A 13. cikk A. része (1) bekezdésének j) pontja - Magántanárok iskolai vagy felsőfokú oktatási tevékenysége - Felnőttképzési központok által szervezett tanfolyamok keretében nyújtott oktatás - A hallgatókkal való közvetlen szerződéses jogviszony hiánya)
   (2007/C 183/15)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Werner Haderer

      Alperes: Finanzamt Wilmersdorf
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesfinanzhof – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke A. része (1) bekezdése j) pontjának értelmezése – Magántanárok oktatási tevékenységének adómentessége – Felnőttképzési központok által szervezett tanfolyamok keretében nyújtott oktatás.
   Rendelkező rész
   Az olyan körülmények között, mint amelyek az alapeljárásban felmerültek, valamely, független munkatárs jogállásával rendelkező magánszemélynek a felnőttképzési központban végzett, kisegítő iskolai órákból, valamint kerámia- és fazekas-tanfolyamokból álló tevékenységére kizárólag akkor alkalmazható a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke A. része (1) bekezdésének j) pontjában előírt mentesség, ha e tevékenység a tanár által saját számlájára és saját felelősségre végzett óraadásból áll, és iskolai vagy felsőfokú oktatásra vonatkozik. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak megállapítása, hogy az alapeljárásban felmerült esetben erről van-e szó.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: T-381/13. és T-382/13. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2015. december 16-i ítélete – Perfetti Van Melle kontra OHIM (DAISY és MARGARITAS) („Közösségi védjegy — A DAISY és a MARGARITAS közösségi szóvédjegyek bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A lajstromozás részleges megtagadása — Leíró jelleg hiánya — Megkülönböztető képesség — A 207/2009/EK 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”)

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/45

         A Törvényszék 2015. december 16-i ítélete – Perfetti Van Melle kontra OHIM (DAISY és MARGARITAS)
   (T-381/13. és T-382/13. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A DAISY és a MARGARITAS közösségi szóvédjegyek bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A lajstromozás részleges megtagadása - Leíró jelleg hiánya - Megkülönböztető képesség - A 207/2009/EK 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja”))
   (2016/C 048/50)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Olaszország) (képviselő: P. Testa, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a DAISY szómegjelölés és a MARGARITAS szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmekkel kapcsolatban 2013. április 10-én hozott két határozata (R 427/2012-1. sz. ügy, illetve R 430/2012-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2013. április 10-én hozott két határozatát (R 427/2012-1. sz. ügy, illetve R 430/2012-1. sz. ügy) azon részükben, amelyben elutasították a DAISY szómegjelölés és a MARGARITAS szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmeket a következő áruk vonatkozásában: „édességek, cukrászsütemények, cukorkaáruk, vajkaramella, mályvacukor, karamella, rágógumik, zselatin (édesség), medvecukor, nyalókák, tejkaramella, pasztillák, cukor, csokoládé, kakaó”.

               2)

               A Törvényszék az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 274., 2013.9.21.


title: C-364/10. sz. ügy: 2010. július 8-án benyújtott kereset — Magyar Köztársaság kontra Szlovák Köztársaság

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/5

         2010. július 8-án benyújtott kereset — Magyar Köztársaság kontra Szlovák Köztársaság
   (C-364/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/07
   Az eljárás nyelve: szlovák

      Felek

      Felperes: Magyar Köztársaság (képviselők: Fehér M. és Orgován E., meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: Szlovák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Szlovák Köztársaság azzal, hogy az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (a továbbiakban: 2004/38 irányelv) hivatkozva, annak rendelkezéseit azonban be nem tartva 2009. augusztus 21-én megtiltotta Sólyom László, a Magyar Köztársaság elnöke belépését a Szlovák Köztársaság területére, megsértette a 2004/38 irányelv és az EK 18. cikk (1) bekezdése alapján fennálló kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság az előző pontban foglaltakon túl állapítsa meg, hogy az uniós joggal, így különösen az EUSZ 3. cikk (2) bekezdéssel és az EUMSZ 21. cikk (1) bekezdéssel ellentétes a Szlovák Köztársaság által a kereset benyújtásáig képviselt azon álláspont, amely a 2004/38 irányelv alapján jogszerűnek tartja a Magyar Köztársaság képviseletét ellátó személy, így a Magyar Köztársaság elnöke belépésének megtiltását a Szlovák Köztársaság területére és ily módon fenntartja az ilyen jogsértés megismételt előfordulásának lehetőségét;

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy a Szlovák Köztársaság visszaélésszerűen alkalmazta az uniós jogot, amikor a 2004/38 irányelv alapján hatóságai 2009. augusztus 21-én megtagadták Sólyom László köztársasági elnök belépését a Szlovák Köztársaság területére;

               —

               feltéve, de meg nem engedve, hogy amennyiben — az előző pontokban foglalt kérelem alapjául szolgáló magyar álláspont ellenére — a Bíróság állásfoglalása az lenne, hogy a 2004/38 irányelv személyi hatályát konkrét nemzetközi jogi norma korlátozhatja, állapítsa meg az ilyen kivételek körét és hatályát;

               —

               a Bíróság kötelezze a Szlovák Köztársaságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Szlovák Köztársaság külügyminisztériuma 2009. augusztus 21-én szóbeli jegyzékben jelezte a Magyar Köztársaság külügyminisztériumának, hogy Sólyom László magyar köztársasági elnök aznapra tervezett látogatása kapcsán a Szlovák Köztársaság illetékes hatóságai a 2004/38 irányelv és az azt átültető nemzeti jogszabályok alapján úgy határoztak, hogy a megtiltják a magyar köztársasági elnök belépését a Szlovák Köztársaság területére.
   A Magyar Kormány álláspontja szerint a Szlovák Köztársaság Sólyom László köztársasági elnök belépésnek megtiltásával megsértette az EK 18. cikket és a 2004/38 irányelvet. A Magyar Kormány álláspontja szerint Sólyom László köztársasági elnök személyes magatartása sem általában, sem az adott konkrét látogatáshoz kapcsolódóan nem valósított meg olyan valódi, közvetlen és kellően súlyos veszélyt a társadalom valamely alapvető érdekére, ami indokolhatta volna bármilyen korlátozó intézkedés meghozatalát. Feltéve, de meg nem engedve, hogy volt olyan ok, amely a korlátozó intézkedést megalapozta, a Magyar Kormány álláspontja az, hogy a konkrét esetben a köztársasági elnök belépésének megtiltásában megnyilvánuló intézkedés nem felelt meg az arányosság követelményének és túllépte az elérni kíván célt, amely kevésbé korlátozó, a Szlovák Köztársaság rendelkezésére álló egyéb eszközzel is elérhető lett volna.
   A Szlovák Köztársaság a 2004/38 irányelv eljárási szabályait sem tartotta tiszteletben, minthogy a Sólyom László köztársasági elnök belépésének megtiltásáról szóló döntést nem foglalták az irányelvnek megfelelő határozatba és azt nem kézbesítették, a döntésről szóló szóbeli jegyzék a belépés megtiltásáról tartalmazott tájékoztatást, azonban ebben sem szerepel sem részletes indoklás, sem a jogorvoslati hatóság vagy bíróság megjelölése, sem pedig a jogorvoslatra nyitva álló határidő.
   A Magyar Kormány szerint a Szlovák Köztársaság részéről fennáll a jogsértés megismétlődésének veszélye, minthogy továbbra is fenntartotta azon álláspontját, hogy Sólyom László köztársasági elnök belépésének megtiltására jogszerűen került sor.
   A Magyar Kormány álláspontja szerint a Szlovák Köztársaság hatóságainak jogalkalmazása nem csak önmagában a 2004/38 irányelv megsértését jelentette, de egyúttal az irányelvre történő hivatkozás maga visszaélésszerű volt, amennyiben a Szlovák Köztársaság hatóságait nem az irányelvben foglalt indokok vezérelték, hanem kifejezetten politikai célkitűzéseket kívántak az irányelvre történő hivatkozás útján érvényesíteni. A Szlovák Kormány nyilatkozatai alapján megállapítható, hogy Sólyom László köztársasági elnök belépésének megtiltását a Szlovák Kormány részéről nem az uniós jogban, így a 2004/38 irányelvben megfelelő hivatkozási alapként elismert közbiztonsági vagy közrendi okok, hanem lényegében politikai, elsősorban belpolitikai indokok motiválták.
   A Magyar Kormány álláspontja szerint téves az eljárás során az Európai Bizottság által megfogalmazott azon álláspont, mely szerint a tagállamok államfőinek hivatalos látogatásaira nem az uniós jog, hanem a nemzetközi jog szabályai alkalmazandóak. A Magyar Kormány álláspontja az, hogy a 2004/38 irányelv feltétlen alkalmazást kíván minden személyi kör és minden típusú látogatás során, így mind hivatalos, mind magánlátogatás tekintetében. A 2004/38 irányelv kógens jelleggel, minden uniós polgárra kiterjedően erősíti meg, hogy az uniós polgár elsődleges jogból eredő közvetlen és egyéni alapjogosultsága a bármely állam területére történő belépés. Ugyancsak kógens jelleggel és taxatíve sorolja fel a 2004/38 irányelv azokat az eseteket, amelyekben az uniós polgár mozgásszabadságát korlátozni lehet. Az irányelv a főszabály alól sem az államfők, sem a tagállamok állampolgárainak más köre tekintetében nem tartalmaz olyan kivételt, amely az irányelv rendelkezéseinek hatályát lerontaná. Amennyiben a 2004/38 irányelvet megalkotó Tanács és Európai Parlament függővé kívánta volna tenni a mozgásszabadság gyakorlását a nemzetközi jogi normáktól — ideértve a nemzetközi szokásjogot is — úgy ezt az irányelv elfogadásakor minden bizonnyal megtette volna.
   A Magyar Kormány álláspontja szerint sem az írott nemzetközi jogban, sem a nemzetközi szokásjogban nem lelhető fel olyan hatályos nemzetközi jogi norma, amely a jelen ügyben alkalmazható volna. Még ha ilyen nemzetközi jogi norma létezne is, a tagállamok az Unióhoz való csatlakozásuk révén hatáskört ruháztak az Unióra a személyek szabad mozgására vonatkozó szabályok megalkotására vonatkozóan és kötelezettséget vállaltak arra, hogy az Unió jogi aktusait, az uniós jogot tiszteletben tartva gyakorolják e téren fennmaradó hatásköreiket. Amennyiben egy tagállam állampolgárának másik tagállamba történő átlépése tekintetében a nemzetközi jog bármely rendelkezése mégis korlátozhatja a 2004/38 irányelv személyi hatályát, úgy elengedhetetlen, hogy a Bíróság egyértelműen maghatározza e korlátozás körét és terjedelmét figyelemmel arra is, hogy ilyen kivételt, illetve derogációt a 2004/38 irányelv nem tartalmaz.


title: T-177/07. sz. ügy: A Törvényszék 2010. június 15-i ítélete — Mediaset kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Távközlés — Digitális dekóderek megvásárlásához nyújtott támogatások — A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat — Az állami támogatás fogalma — A televíziós programok műholddal történő vételét lehetővé tevő dekóderek kizárása — Előny — Szelektív jelleg — Versenytorzítás — Indokolási kötelezettség” )

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/32

         A Törvényszék 2010. június 15-i ítélete — Mediaset kontra Bizottság
   (T-177/07. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Távközlés - Digitális dekóderek megvásárlásához nyújtott támogatások - A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét megállapító és visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat - Az állami támogatás fogalma - A televíziós programok műholddal történő vételét lehetővé tevő dekóderek kizárása - Előny - Szelektív jelleg - Versenytorzítás - Indokolási kötelezettség)
   2010/C 209/46
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mediaset SpA (Milánó, Olaszország) (képviselők: K. Adamantopoulos, G. Rossi, E. Petritsi és A. Nucara ügyvédek, D. O’Keeffe és P. Boyle solicitors)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: B. Martenczuk, G. Conte és E. Righini meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Sky Italia Srl (Róma, Olaszország) (képviselők kezdetben: F. E. González Díaz és D. Gerard ügyvédek, később: F. E. González Díaz ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Olasz Köztársaság által digitális dekóderek megvásárlásához nyújtott C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) állami támogatásról szóló 2007. január 24-i 2007/374/EK bizottsági határozat (HL L 147., 1. o.) megsemmisítése.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Mediaset SpA maga viseli saját, valamint a Bizottság és a Sky Italia Srl költségeit.

      (1)  HL C 170.., 2007.7.21.


title: T-619/14. sz. ügy: 2014. augusztus 14-én benyújtott kereset – Bionorica kontra Bizottság

text:
               17.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 409/48

         2014. augusztus 14-én benyújtott kereset – Bionorica kontra Bizottság
   (T-619/14. sz. ügy)
   2014/C 409/69
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Bionorica SE (Neumarkt, Németország) (képviselők: M. Weidner, T. Guttau és N. Hußmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az alperes az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o.; helyesbítés: HL 2007. L 12., 3. o.) 13. cikke (3) bekezdésének megsértésével elmulasztotta az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak a növényi anyagok tekintetében az egészségre vonatkozó állítások tudományos értékelésével való megbízását az 1924/2006/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdése szerint a növényi anyagokra engedélyezett állítások közösségi listájának, valamint az ezen állítások alkalmazására vonatkozó valamennyi szükséges feltétel elfogadása érdekében,

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egy jogalapra hivatkozik.
   Az 1924/2006/EK rendelet (1) 13. cikke (3) bekezdésének a megsértésére alapított jogalap
   A felperes véleménye szerint a Bizottság mulasztása sérti az 1924/2006 rendelet 13. cikkének (3) bekezdését, amely cikk 2010. január 31. feltüntetésével konkrét végrehajtási határidőt ír elő. A felperes azt kifogásolja, hogy a Bizottság e határidőn belül nem tett semmit. A felperes ezzel összefüggésben előadja, hogy a Bizottság nem jogosult arra, hogy a növényi anyagok tekintetében az egészségre vonatkozó állítások tudományos értékelését határozatlan időre felfüggessze. A felperes szerint az alperes mulasztása a jog uniós szintű feldarabolódásának kedvez, valamint ellentmond a rendelet európai szintű egységes szabályok létrehozására irányuló alapvető céljának.

      (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o.; helyesbítés: HL 2007. L 12., 3. o.).


title: C-410/05. sz. ügy: A Bíróság elnökének  2006. május 15-i  végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/29

         A Bíróság elnökének 2006. május 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-410/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 178/53)

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 36., 2006.2.11.


title: C-319/06. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2008. június 19-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – Munkavállalók kiküldetése – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – 96/71/EK irányelv – Közrendre vonatkozó rendelkezések – Heti pihenőidő – Kiküldetésre vonatkozó dokumentumok bemutatásának kötelezettsége a nemzeti hatóságok egyszerű kérelmére – Luxemburgban lakóhellyel rendelkező és az ellenőrzésekhez szükséges minden dokumentumot megőrző eseti megbízott kijelölésének kötelezettsége)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/4

         A Bíróság (első tanács) 2008. június 19-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-319/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Munkavállalók kiküldetése - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - 96/71/EK irányelv - Közrendre vonatkozó rendelkezések - Heti pihenőidő - Kiküldetésre vonatkozó dokumentumok bemutatásának kötelezettsége a nemzeti hatóságok egyszerű kérelmére - Luxemburgban lakóhellyel rendelkező és az ellenőrzésekhez szükséges minden dokumentumot megőrző eseti megbízott kijelölésének kötelezettsége)
   (2008/C 209/06)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Enegren és G. Rozet meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: C. Schiltz meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 49. és EK 50. cikk megsértése és a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 18., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 431. o.) 3. cikke (1) és (10) bekezdésének helytelen átültetése – Luxemburgban lakóhellyel rendelkező eseti megbízott megbízására vonatkozó kötelezettség, aki megőrzi az ellenőrzéshez szükséges valamennyi dokumentumot – A foglalkoztatási és munkakörülményekre vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazása, amelyek bizonyos esetekben meghaladják az irányelv követelményeit, bizonyos esetekben nem felelnek meg azoknak.
   Rendelkező rész

               1)

               A Luxemburgi Nagyhercegség,

                           —

                           mivel kijelentette, hogy a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv átültetéséről és a munkajog alkalmazása ellenőrzésének szabályozásáról szóló, 2002. december 20-i törvény 1. cikke (1) bekezdése 1., 2., 8. és 11. pontjának rendelkezései a nemzeti közrendre vonatkozó rendészeti rendelkezéseknek minősülnek;

                           —

                           mivel hiányosan ültette át a munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának rendelkezéseit;

                           —

                           mivel e 2002. december 20-i törvény 7. cikkének (1) bekezdésében a munkavállalókat Luxemburgba kiküldeni kívánó vállalkozások jogbiztonságának biztosítása érdekében szükségeshez képest nem kellő egyértelműséggel fogalmazta meg az illetékes nemzeti hatóságok általi ellenőrzéshez szükséges tájékoztatáshoz való hozzáférésre vonatkozó feltételeket; és

                           —

                           mivel az említett törvény 8. cikkében előírta, hogy az ellenőrzéshez szükséges dokumentumokat egy Luxemburgban lakóhellyel rendelkező eseti megbízottnál kell megőrizni,

                     nem teljesítette a 96/71 irányelv 3. cikkének (10) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdéséből, valamint az EK 49. és EK 50. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 224., 2006.9.16.


title: T-257/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. november 10-i végzése – Siegenia-Aubi és Noraa kontra Bizottság

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/32

         A Törvényszék 2014. november 10-i végzése – Siegenia-Aubi és Noraa kontra Bizottság
   (T-257/12. sz. ügy) (1)

   (2014/C 462/45)
   Az eljárás nyelve: német
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 227., 2012.7.28.


title: C-56/17. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bahtiar Fathi kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

text:
               10.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/26

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2017. január 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bahtiar Fathi kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
   (C-56/17. sz. ügy)
   (2017/C 112/36)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bahtiar Fathi

      Alperes: Predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az következik-e a 604/2013/EU rendelet (1) (12) preambulumbekezdésével és 17. cikkével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (1) bekezdéséből, hogy valamely tagállam anélkül hozhat a rendelet 2. cikkének d) pontja szerinti, az ezen tagállamban előterjesztett nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásának minősülő határozatot, hogy kifejezetten határozott volna e tagállam felelősségéről az ezen rendeletben megállapított feltételek alapján, ha a konkrét ügyben nem indokolt a rendelet 17. cikke szerinti eltérés?

               2)

               Az következik-e a 604/2013 rendeletnek a 2013/32/EU irányelv (2) (54) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 3. cikke (1) bekezdésének második mondatából, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között a rendelet 2. cikkének b) pontja szerinti nemzetközi védelem iránti kérelem tekintetében a rendelet 17. cikkének (1) bekezdése szerinti eltérés hiányában határozatot kell hozni, amelyben a tagállam kötelezi magát a kérelemnek a rendeletben megállapított feltételek szerinti vizsgálatára, és amelyet arra alapoznak, hogy a kérelmezőre alkalmazni kell a rendelet rendelkezéseit?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a 2013/32/EU irányelv 46. cikkének (3) bekezdését, hogy a bíróságnak a nemzetközi védelem megtagadásáról szóló határozattal szemben indított eljárásban az irányelv (54) preambulumbekezdése szerint döntenie kell arról, hogy a kérelmezőre alkalmazandók-e a 604/2013/EU rendelet rendelkezései, ha a tagállam kifejezetten nem határozott a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért való, a rendeletben megállapított feltételek szerinti felelősségéről? A 2013/32 irányelv (54) preambulumbekezdése alapján abból kell-e kiindulni, hogy amennyiben nem indokolt a 604/2013 rendelet 17. cikkének alkalmazása, és a 2011/95 irányelv (3) alapján a nemzetközi védelem iránti kérelmet az a tagállam vizsgálta meg, amelyben azt előterjesztették, az érintett jogállására akkor is kiterjed a rendelet hatálya, ha a tagállam kifejezetten nem határozott a rendeletben megállapított feltételek szerinti felelősségéről?

               4)

               Az következik-e a 2011/95/EU irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között „vallási okból” történő üldöztetésről van szó, ha a kérelmező nem nyilatkozott és nyújtott be dokumentumokat a vallás e rendelkezés szerinti fogalmába tartozó valamennyi olyan összetevő tekintetében, amelyek alapvető jelentőségűnek minősülnek az érintett meghatározott valláshoz tartozása szempontjából?

               5)

               Az következik-e a 2011/95/EU irányelv 10. cikkének (2) bekezdéséből, hogy fennállnak az irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti valláson alapuló üldöztetési okok, ha a kérelmező az alapeljárásban fennálló körülmények között azzal érvel, hogy vallási hovatartozása miatt üldözik, azonban nem nyilatkozott és nyújtott be dokumentumokat azon körülményekről, amelyek valamely személy meghatározott valláshoz tartozását jellemzik, és az üldöző számára indokolják annak feltételezését, hogy az érintett a hivatkozott valláshoz tartozik – ide tartoznak a vallási jellegű tevékenységek végzésével, illetve az azoktól való tartózkodással vagy a vallásos jellegű véleménynyilvánítással összefüggő körülmények –, vagy a vallásos hiten alapuló, illetve e hit által megkövetelt, átadott, illetve bemutatott személyes vagy közösségi magatartásformákról?

               6)

               Az következik-e a 2011/95/EU irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 18. és 10. cikkével, és a vallás irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti fogalmával összefüggésben értelmezett 9. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között

                           a.

                           a vallás uniós jog szerinti fogalma nem vonatkozik olyan cselekményekre, amelyeket a tagállamok nemzeti joga büntetendőnek minősít? A kérelmező származási országában büntetendő ilyen cselekmények minősülhetnek üldöztetésnek?

                           b.

                           A hittérítés tilalmával és ezen ország törvényi és rendeleti előírásainak alapját képező vallással ellentétes cselekmények tilalmával összefüggésben elfogadhatók-e a mások jogainak és szabadságának, valamint a kérelmező származási országa közrendjének védelme érdekében megállapított korlátozások? Az említett tilalmak mint olyanok az irányelv hivatkozott rendelkezései szerinti üldöztetésnek minősülnek-e, ha megsértésüket halálbüntetéssel szankcionálják, akkor is, ha a törvények nem kifejezetten valamely meghatározott vallás ellen irányulnak?

               7)

               Az következik-e a 2011/95/EU irányelvnek az irányelv 4. cikke (5) bekezdésének b) pontjával, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 10. cikkével, és a 2013/32/EU irányelv 46. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikkének (2) bekezdéséből, hogy az alapeljárásban fennálló körülmények között csak a kérelmező nyilatkozatai és az általa benyújtott dokumentumok alapján kerülhet sor a tények és körülmények értékelésére, de megengedhető a vallásnak az irányelv 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti fogalmába tartozó hiányzó összetevők bizonyításának előírása, ha

                           —

                           ezen adatok nélkül megalapozatlannak minősül a nemzetközi védelem iránti kérelem a 2013/32/EU irányelv 31. cikke (8) bekezdésének e) pontjával összefüggésben értelmezett 32. cikke szerint, és

                           —

                           a nemzeti jog előírja, hogy az illetékes hatóságnak meg kell határoznia a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásához releváns valamennyi körülményt, és az eljáró bíróságnak az elutasító határozat megtámadása esetén jeleznie kell azt, hogy az érintett nem kínált fel és terjesztett elő bizonyítékokat?

      (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.).

      (2)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 60. o.).

      (3)  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.).


title: F-45/16. sz. ügy: 2016. augusztus 17–én benyújtott kereset – ZZ kontra EBB

text:
               10.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/32

         2016. augusztus 17–én benyújtott kereset – ZZ kontra EBB
   (F-45/16. sz. ügy)
   (2016/C 371/36)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: B. Maréchal ügyvéd)

      Alperes: Európai Beruházási Bank (EBB)

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem, amelyet a felperes az – állítása szerint foglalkoztatási eredetű – teljes és állandó rokkantságának bejelentését követően állítólagosan elszenvedett.

      Kereseti kérelmek

   A kár vagy a kár egy részének a felperes részére való megtérítése, amennyiben a kár egy részét az EBB AXA Belgium biztosítása megtérítette volna;

               —

               a felperest ért, 150 000 euró összegű nem vagyoni kár megtérítése;

               —

               a felperest ért erős sokkhatás következtében kialakult egészségügyi problémákkal kapcsolatos, azon jövőbeli orvosi és pszichológia költségek megtérítése, amelyeket az EBB egészségbiztosítása nem térít meg;

               —

               a felperest ért erős sokkhatás következtében kialakult egészségügyi problémákkal kapcsolatos, azon orvosi és pszichológia költségek megtérítése, amelyeket az EBB egészségbiztosítása nem térít meg;

               —

               a jelen eljárással kapcsolatban a felperes részéről felmerült, ideiglenesen 30 000 euró összegű jogi költségek megfizetése.


title: C-169/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. november 17-i ítélete (a Corte costituzionale (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Presidente del Consiglio dei Ministri kontra Regione Sardegna (Szolgáltatásnyújtás szabadsága — EK 49. cikk — Állami támogatások — EK 87. cikk — A nem menetrend szerinti személyszállításra szolgáló légi járművek turisztikai célú leszállása, valamint a kedvtelési célú vízi járművek turisztikai célú kikötése esetén egy, a kizárólag a tartomány területén kívül adóilletőséggel rendelkező vállalkozásokat sújtó adót bevezető tartományi jogszabály)

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/6

         A Bíróság (nagytanács) 2009. november 17-i ítélete (a Corte costituzionale (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Presidente del Consiglio dei Ministri kontra Regione Sardegna
   (C-169/08. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtás szabadsága - EK 49. cikk - Állami támogatások - EK 87. cikk - A nem menetrend szerinti személyszállításra szolgáló légi járművek turisztikai célú leszállása, valamint a kedvtelési célú vízi járművek turisztikai célú kikötése esetén egy, a kizárólag a tartomány területén kívül adóilletőséggel rendelkező vállalkozásokat sújtó adót bevezető tartományi jogszabály)
   2010/C 24/09
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte costituzionale

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Presidente del Consiglio dei Ministri

      Alperes: Regione Sardegna

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Corte costituzionale — Az EK 49. cikk és az EK 87. cikk értelmezése — A légijárművek turisztikai célú leszállását terhelő adó megfizetésének kötelezettségét kizárólag a nem szardíniai adóilletőségű, a légi személy- vagy áruszállítást a vállalkozás fő tevékenységéhez viszonyítva kiegészítő jelleggel folytató vállalkozások számára előíró tartományi szabályozás — A szardíniai adóilletőségű, és ugyanezen tevékenységet folytató vállalkozások javára adómentesség formájában nyújtott állami támogatás

      Rendelkező rész

               1.

               Az EK 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes valamely regionális hatóság olyan adójogszabálya, mint Szardínia tartománynak a tartomány éves és többéves költségvetése elkészítésére vonatkozó rendelkezések — 2007. évi költségvetési törvény című, 2007. május 29-i 2. sz. törvénye 3. cikkének (3) bekezdése által módosított, Szardínia tartománynak a bevételekre, a kiadások újraminősítésére, a szociális és fejlesztési politikákra vonatkozó különféle rendelkezésekről szóló, 2006. május 11-i 4. sz. törvénye 4. cikkében előírt adójogszabály, amely a nem menetrend szerinti személyszállításra szolgáló légi járművek turisztikai célú leszállása, valamint a kedvtelési célú vízi járművek turisztikai célú kikötése esetén kizárólag azon vállalkozásokat sújtó tartományi adót vezet be, amelyeknek az adóilletősége a tartomány területén kívül található.

               2.

               Az EK 87. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely regionális hatóságnak a leszállást, illetve kikötést terhelő tartományi adót bevezető olyan adójogszabálya, amely mint az alapügyben szóban forgó, kizárólag a tartomány területén kívül adóilletőséggel rendelkező természetes és jogi személyeket sújtja, az ugyanezen a területen letelepedett vállalkozások javára nyújtott állami támogatási intézkedésnek minősül.

      (1)  HL C 171., 2008.7.5.