201806290401986262018/C 249/383042017TC24920180716HU01HUINFO_JUDICIAL20180529313111T-304/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 29-i ítélete – Sata kontra EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Az 5000 európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja] — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Egyenlő bánásmód — A megfelelő ügyintézés elve — Indokolási kötelezettség”)
 ---documentbreak--- C2492018HU3110120180529HU0038311311A Törvényszék 2018. május 29-i ítélete – Sata kontra EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (5000)
   (T-304/17. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — Az 5000 európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 59. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja] — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja] — Egyenlő bánásmód — A megfelelő ügyintézés elve — Indokolási kötelezettség”)”2018/C 249/38Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Németország) (képviselő: M.-C. Simon ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kína) (képviselők: S. Fröhlich és M. Hartmann ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Zhejiang Rongpeng Air Tools és a Sata közötti törlési eljárással kapcsolatban 2017. március 8-án hozott határozata (R 655/2016-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék a keresetet elutasítja.

            2)

            A Törvényszék a Sata GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (
         1
      )	HL C 231., 2017.7.17.


201806290231986792018/C 249/192872018CJC24920180716HU01HUINFO_JUDICIAL20180309131312C-287/18. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fusignano Due Srl kontra Ministero dello Sviluppo Economico
 ---documentbreak--- C2492018HU1320120180309HU0019132131A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fusignano Due Srl kontra Ministero dello Sviluppo Economico
   (C-287/18. sz. ügy)2018/C 249/19Az eljárás nyelve: olasz
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Fusignano Due Srl

      Alperes: Ministero dello Sviluppo Economico

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A Bíróság állapítsa meg, hogy úgy kell-e értelmezni a 2009/28/EK irányelv (
         1
      ) 3. cikke (3) bekezdésének a) pontját – a bizalomvédelem általános elvének és az irányelv által a megújuló energiaforrásokból előállított energia termelésének ösztönzése tekintetében létrehozott szabályozás teljes rendszere fényében is –, hogy az kizárja az olyan nemzeti szabályozásnak az uniós joggal való összeegyeztethetőségét, amely lehetővé teszi az olasz kormány számára, hogy az későbbi végrehajtási rendeletekben rendelkezzen a korábban megállapított ösztönző díjszabás csökkentéséről vagy egyenesen megszüntetéséről?
   (
         1
      )	A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009 L 140., 16. o.)


201806290451986282018/C 249/571992017TC24920180716HU01HUINFO_JUDICIAL20180531454513T-199/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. május 31-i végzése – QD kontra EUIPO
 ---documentbreak--- C2492018HU4530120180531HU0057453451A Törvényszék 2018. május 31-i végzése – QD kontra EUIPO
   (T-199/17. sz. ügy) (
         1
      )2018/C 249/57Az eljárás nyelve: angolA negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.
   (
         1
      )	HL C 161., 2017.5.22.


201806290591986512018/C 249/329002016TC24920180716HU01HUINFO_JUDICIAL20180601262721T-900/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. június 1-jei ítélete – Casual Dreams kontra EUIPO – López Fernández (Dayaday) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Dayaday európai uniós ábrás védjegy bejelentése — DAYADAY és dayaday korábbi nemzeti ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése] — Jóhírnév — A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)
 ---documentbreak--- C2492018HU2610120180601HU0032261272A Törvényszék 2018. június 1-jei ítélete – Casual Dreams kontra EUIPO – López Fernández (Dayaday)
   (T-900/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Dayaday európai uniós ábrás védjegy bejelentése — DAYADAY és dayaday korábbi nemzeti ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése] — Jóhírnév — A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása”)”2018/C 249/32Az eljárás nyelve: spanyol
      Felek

      Felperes: Casual Dreams, SLU (Manrèse, Spanyolország) (képviselő: A. Tarí Lázaro ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő kezdetben: S. Palmero Cabezas, később J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Casual Dreams és López Fernández közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. október 6-án hozott határozata (R 375/2016-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

            1)

            A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsának 2016. október 6-án hozott határozatát (R 375/2016-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

            2)

            A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a saját, valamint a Casual Dreams, SLU részéről felmerült költségek viselésére, ideértve a fellebbezési tanács előtti eljárásban felmerült költségeket is.

      (
         1
      )	HL C 95., 2017.3.27.


201807130152003562018/C 268/076712016CJC26820180730HU01HUINFO_JUDICIAL201806076611C-671/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2018. június 7-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Inter-EnvironnemeBrüsszel ASBL és társai kontra Région de Bruxelles-Capitale („Előzetes döntéshozatal — Környezet — 2001/42/EK irányelv — A 2. cikk a) pontja — A »tervek és programok« fogalma — 3. cikk — Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata — A brüsszeli [Belgium] európai negyeddel kapcsolatos regionális városrendezési szabályozás”)
 ---documentbreak--- C2682018HU610120180607HU00076161A Bíróság (második tanács) 2018. június 7-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Inter-EnvironnemeBrüsszel ASBL és társai kontra Région de Bruxelles-Capitale
   (C-671/16. sz. ügy) (
         1
      )
   „(„Előzetes döntéshozatal — Környezet — 2001/42/EK irányelv — A 2. cikk a) pontja — A »tervek és programok« fogalma — 3. cikk — Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata — A brüsszeli [Belgium] európai negyeddel kapcsolatos regionális városrendezési szabályozás”)”2018/C 268/07Az eljárás nyelve: francia
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Inter-EnvironnemeBrüsszel ASBL, Groupe d’Animation du Quartier Européen de la Ville de Bruxelles ASBL, Association du Quartier Léopold ASBL, Brusselse Raad voor het Leefmilieu ASBL, Pierre Picard, David Weytsman

      Alperes: Région de Bruxelles-Capitale

      Rendelkező rész

   A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének a) pontját, 3. cikkének (1) bekezdését és 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy az ingatlanprojektek megvalósítása tekintetében bizonyos előírásokat tartalmazó, az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, regionális városrendezési rendelet az ezen irányelv értelmében vett, a környezetre valószínűleg jelentős hatást gyakorló „tervek és programok” fogalmába tartozik, és következésképpen azzal kapcsolatban környezeti hatásvizsgálatot kell végezni.
   (
         1
      )	HL C 78., 2017.3.13.


201807270322024652018/C 285/133112017CJC28520180813HU01HUINFO_JUDICIAL20170529111111C-311/17. sz. ügy: Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2017. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jeannine Wieczarkowiecz kontra TUIfly GmbH
 ---documentbreak--- C2852018HU1110120170529HU0013111111Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2017. május 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Jeannine Wieczarkowiecz kontra TUIfly GmbH
   (C-311/17. sz. ügy)2018/C 285/13Az eljárás nyelve: német
      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Jeannine Wieczarkowiecz

      Alperes: TUIfly GmbH
   A Bíróság 2018. május 8-i végzésével elrendelte az ügynek a Bíróság nyilvántartásából való törlését.


title: C-458/18. sz. ügy: Az Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgária) által 2018. július 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GVC Services (Bulgaria) EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelnapraktika” – Sofia

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/8

      Az Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgária) által 2018. július 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GVC Services (Bulgaria) EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelnapraktika” – Sofia
      (C-458/18. sz. ügy)
      (2018/C 341/09)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen Sad Sofia-grad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GVC Services (Bulgaria) EOOD

         Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelnapraktika” – Sofia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/96/EU irányelv (1) I. melléklete A. részének ab) pontjával összefüggésben értelmezett 2. cikke a) pontjának i. alpontját, hogy „az Egyesült Királyság joga alapján alapított társaságok” megfogalmazás a Gibraltáron alapított társaságokra is vonatkozik?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2011/96/EU irányelv I. melléklete B. részének összefüggésében értelmezett 2. cikke a) pontjának iii. alpontját, hogy „az Egyesült Királyságban: corporation tax” fogalom a Gibraltáron fizetendő társasági adóra is vonatkozik?

         (1)  A különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 2011. november 11-i 2011/96/EU tanácsi irányelv (HL 2011. L 345., 8. o.).


title: T-273/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 13-i ítélete – Quadri di Cardano kontra Bizottság („Közszolgálat – Szerződéses alkalmazottak – Külföldi munkavégzési támogatás – A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Tízéves referencia-időszak – Az alkalmazási hely szerinti állam állampolgársága – Tartózkodási hely az alkalmazási hely szerinti államban – Álláshelyek egy nemzetközi szervezetnél – Munkaerő-kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló szerződés”)

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/14

      A Törvényszék 2018. július 13-i ítélete – Quadri di Cardano kontra Bizottság
      (T-273/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak – Külföldi munkavégzési támogatás - A személyzeti szabályzat VII. melléklete 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Tízéves referencia-időszak - Az alkalmazási hely szerinti állam állampolgársága - Tartózkodási hely az alkalmazási hely szerinti államban - Álláshelyek egy nemzetközi szervezetnél - Munkaerő-kölcsönzés keretében történő munkavégzésre irányuló szerződés”))
      (2018/C 341/25)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Spanyolország) (képviselők: kezdetben N. de Montigny és J.-N. Louis ügyvédek, később N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben T. Bohr és M. Mensi, később T. Bohr és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Bizottság „Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető” Hivatalának (PMO) a felperestől az INEA-hoz való belépése során a külföldi munkavégzési támogatást megtagadó 2016. július 19-i határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Alessandro Quadri di Cardanót kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 221., 2017.7.10.


title: C-461/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített nyolcadik tanács) T-431/12. sz., Distillerie Bonollo és társai kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2018. május 3-án hozott ítélete ellen a Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd által 2018. július 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/8

      A Törvényszék (kibővített nyolcadik tanács) T-431/12. sz., Distillerie Bonollo és társai kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2018. május 3-án hozott ítélete ellen a Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd által 2018. július 13-án benyújtott fellebbezés
      (C-461/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 341/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (képviselők: K. Adamantopoulos és P. Billiet ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke által a T-431/12. sz. ügyben 2018. május 3-án hozott ítéletet; és

                  —

                  kötelezze a Törvényszék előtti eljárás felpereseit a fellebbező részéről mind a jelen fellebbezéssel, mind pedig a T-431/12. sz. ügyben a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező a fellebbezésének alátámasztása érdekében egyetlen jogalapra hivatkozik. Eszerint a megtámadott ítélet meghozatalakor nyilvánvalóan tévesen alkalmazták a jogot, amikor megállapították, hogy az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: alaprendelet) 11. cikkének (9) bekezdése, amely rendelet alapján fogadták el a 626/2012 rendeletet, (2) nem teszi lehetővé az uniós intézmények számára, hogy az érintett termék számtanilag képzett rendes értékét vegyék alapul részleges időközi dömpingellenes felülvizsgálat során a dömpingkülönbözet kiszámításakor, amennyiben az uniós intézmények e célból az eredeti dömpingellenes vizsgálat során ehelyett a tényleges belföldi értékesítéseket vették alapul.

                  1.

                  A fellebbező először is előadja, hogy (1) a számtanilag képzett rendes érték nem minősül eltérő módszernek a rendes értéknek a tényleges belföldi értékesítésekre való hivatkozással történő megállapításához képest, mivel mindkettő módszer célja az, hogy az adott ügy sajátos jellemzőjére tekintettel a legpontosabban határozzák meg a rendes értéket, és hogy az időben kivetítsék a költség-/áradatokat. Az alaprendelet 2. cikkének (1)–(6) bekezdése valóban számos olyan körülményről rendelkezik, amelyek a dömpingkülönbözet kiszámítása céljából eseti alapon a tényleges belföldi értékesítések figyelembevételével szemben a számtanilag képzett rendes érték használatát indokolják. Az uniós intézmények arra vonatkozó diszkrecionális jogkörének korlátozása, hogy a részleges időközi felülvizsgálat során a számtanilag képzett rendes értéket használják, amennyiben ugyanezen célból korábbi vizsgálatok során a tényleges belföldi értékesítéseket vették alapul, megfosztaná az uniós intézményeket attól, hogy igénybe vehessék az alaprendelet 2. cikkében felsorolt különböző alternatív lehetőségeket. Tekintettel arra, hogy a természetes úton, illetve szintetikusan előállított borkősav költsége között lényeges különbségek vannak, a 626/2012 rendeletben Argentínát illetően az analóg rendes érték képzése leginkább azon tényt tükrözte, hogy az argentin analóg gyártó természetes úton állít elő borkősavat, amely módszer anyagilag költségesebb, mint a fellebbező által alkalmazott szintetikus módszer.

                  2.

                  Másodszor a fellebbező a jogalapjának alátámasztására előadja, hogy az eredeti dömpingellenes vizsgálat során az exportőrök két kategóriáját különböztették meg: az együttműködő exportőröket, úgymint a fellebbező, akik az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján piacgazdasági elbánásban részesültek; és együtt nem működő exportőröket, akik nem részesültek piacgazdasági elbánásban, és akik esetében az uniós intézmények az alaprendelet 18. cikke alapján a „rendelkezésre álló legjobb információk” módszerét alkalmazták. A részleges időközi felülvizsgálat során, amelynek eredményeképpen fogadták el a 626/2012 rendeletet, az uniós intézmények az együttműködő gyártókkal, így a fellebbezővel szemben megtagadták a piacgazdasági elbánást, és esetükben a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján Argentínára, a Bizottság által kiválasztott analóg országra hivatkozással állapították meg. Az e kategóriába tartozó exportőrök nem voltak jelen az eredeti vizsgálat során. Ennélfogva, még ha az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdését úgy alakították is volna ki, hogy az megakadályozza az uniós intézményeket abban, hogy az időközi részleges felülvizsgálat során számtanilag képzett rendes értékeket használjanak a tényleges belföldi értékesítésekkel szemben, amiről nincs szó, ez még mindig nem akadályozná meg az uniós intézményeket abban, hogy számtanilag képzett rendes értéket használjanak egy új kategóriába tartozó, szorosan együttműködő, de piacgazdasági elbánásban nem részesülő exportőrök vonatkozásában, amely kategória első alkalommal az időközi részleges felülvizsgálat során merült fel.

                  3.

                  Végül a megtámadott ítélet számos megállapítása ellentétes az EU-nak és a WTO-nak a rendes érték kiszámítására, valamint az árak tisztességes összehasonlításának biztosítására és az exportőrök védelemhez való jogának tiszteletben tartására vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlatával.

         (1)  HL 2009. L 343., 51. o.; helyesbítések: HL 2010. L 7., 22. o.; HL 2016. L 44., 20. o.

         (2)  A Kínai Népköztársaságból származó borkősav behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 349/2012/EU végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2012. június 26-i 626/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2012. L 182., 1. o.)


title: C-618/17. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. június 22-i végzése (a Tribunal d'Instance de Limoges [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BNP Paribas Personal Finance SA kontra Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux

text:
               24.9.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 341/11

      A Bíróság elnökének 2018. június 22-i végzése (a Tribunal d'Instance de Limoges [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BNP Paribas Personal Finance SA kontra Roger Ducloux, Marie Josée Ducloux
      (C-618/17. sz. ügy) (1)

      (2018/C 341/17)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22.


title: C-439/18. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2018. július 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OH kontra Agencia Estatal de la Administración Tributaria

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/5

      A Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spanyolország) által 2018. július 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OH kontra Agencia Estatal de la Administración Tributaria
      (C-439/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/05)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Galicia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OH

         Alperes: Agencia Estatal de la Administración Tributaria

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló európai keretmegállapodás – az 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (1) – 4. szakaszának (1) és (2) bekezdésében, valamint a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (átdolgozott szöveg) 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 14. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésekkel valamely kollektív szerződésben foglalt azon rendelkezés, illetve azon munkáltatói gyakorlat, amely szerint a javadalmazás és az előmenetel szempontjából az éves számításban vertikális munkaidő-beosztással rendelkező részmunkaidős munkavállaló szolgálati idejét úgy kell számítani, hogy csak a [tényleges] munkavégzés idejét kell figyelembe venni?

         (1)  Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (HL 1998. L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.).

         (2)  A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 204., 23. o.).


title: T-502/18. sz. ügy: 2018. augusztus 22-én benyújtott kereset – Pharmadom kontra EUIPO – IRF (MediWell)

text:
               15.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 373/15

      2018. augusztus 22-én benyújtott kereset – Pharmadom kontra EUIPO – IRF (MediWell)
      (T-502/18. sz. ügy)
      (2018/C 373/17)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pharmadom (Boulogne-Billancourt, Franciaország) (képviselő: M-P. Dauquaire ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: IRF s.r.o. (Pozsony, Szlovákia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: MediWell európai uniós ábrás védjegy – 15 078 645. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. június 8-án hozott határozata (R 6/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a felszólalási osztály határozatát;

                  —

                  tagadja meg a bejelentett védjegy lajstromozását;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-480/18. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2018. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS „PrivatBank”

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/5

      Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2018. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AS „PrivatBank”
      (C-480/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/07)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AS „PrivatBank”

         A másik fél az eljárásban: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e a [2007/64/EK] irányelv (1) 2. cikkének (2) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy [a lett pénzügyi és tőkepiaci] bizottság hatáskörrel rendelkezik a pénzforgalmi szolgáltatást igénybe vevők azon panaszainak vizsgálatára is, amelyek nem euróban vagy valamely tagállam nemzeti pénznemében teljesített fizetési szolgáltatásokkal kapcsolatosak, és következésképpen [a fizetési szolgáltatásokról és az elektronikus pénzről szóló] törvény megsértésének megállapítására és szankciók alkalmazására?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az irányelv 20. cikkének (1) és (5) bekezdését, valamint 21. cikkének (2) bekezdését, hogy e rendelkezések biztosítják annak lehetőségét, hogy az illetékes hatóság felügyeletet gyakoroljon és szankciókat is alkalmazzon a nem euróban vagy az euroövezeten kívüli tagállam pénznemében teljesített pénzforgalmi szolgáltatásokkal kapcsolatban?

                  3)

                  Az illetékes hatóság rendelkezik-e felhatalmazással az irányelv 20. és 21. cikkében előírt felügyeleti feladatok, valamint az irányelv 80–82. cikke szerinti panasztételi eljárások szempontjából a fizető fél és a pénzforgalmi szolgáltató közötti, az irányelv 75. cikke által hivatkozott jogviszonyokból fakadó jogviták rendezésére, meghatározva azt, hogy ki a nem teljesített vagy a hibásan teljesített műveletért felelős személy?

                  4)

                  Az illetékes hatóságnak az irányelv 20. és 21. cikkében előírt felügyeleti feladatainak ellátása, vagy az irányelv 80–82. cikkében előírt panasztételi eljárás lefolytatása során figyelembe kell-e vennie azon választottbírósági határozatot, amely a pénzforgalmi szolgáltató és e szolgáltatást igénybe vevő között felmerült jogvitát rendezi?

         (1)  A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 319., 1. o.).


title: C-496/18. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. és társai kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/9

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft. és társai kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (C-496/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/11)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: HUNGEOD Közlekedésfejlesztési, Földmérési, Út- és Vasúttervezési Kft., SIXENSE Soldata, Budapesti Közlekedési Zrt.

         Alperes: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Másik fél: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikk (1) bekezdését, 47. cikkét, a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2007/66/EK (1) irányelve (2007. december 11.) (2), (25), (27) és (36) preambulum-bekezdését, valamint a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a Tanács 92/13/EGK (2) irányelve (1992. február 25.) 1. cikk (1) és (3) bekezdését, és ezekkel összefüggésben a jogbiztonság általános uniós jogi alapelvét, valamint az ajánlatkérők döntéseivel szemben igénybe vehető gyors és hatékony közbeszerzési jogorvoslattal támasztott követelményt, hogy ezekkel ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a hatályba lépése előtt megkötött közbeszerzési szerződéssel kapcsolatban a hatályba lépése előtt elkövetett közbeszerzési jogsértés kivizsgálására irányadó korábbi tagállami szabályozásban előírt jogvesztő jogorvoslati határidők lejártát kővetően általában is felhatalmazást ad az általa előírt határidőn belül az általa létrehozott, erre hatáskörrel rendelkező (monitoring)hatóság számára az adott közbeszerzési jogsértés kivizsgálásának kezdeményezésére és érdemi vizsgálatára, és ennek eredményeként a jogsértés és közbeszerzési szankció megállapítására, továbbá a szerződés semmissége és következményeinek alkalmazására?

                  2)

                  Az 1. kérdésben hivatkozott jogszabályi és alapelvi rendelkezések vonatkoztathatók-e a közbeszerzési szerződés elnyerésében érdekeltek jogorvoslati – szubjektív, alanyi – jogának tényleges érvényesülésén kívül, a tagállami jog által létrehozott, a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok jogorvoslati eljárás kezdeményezési és lefolytatásának jogára is?

                  3)

                  Következik-e a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK (3) irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, Európai Parlament és a Tanács 2014/25/EU (4) irányelv 99. cikk (l)–(2) bekezdéséből, hogy a tagállami jog által a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok számára a tagállami jognak – az uniós közbeszerzési pénzügyi érdekek védelme miatt – lehetősége van általában is a korábbi törvényi szabályozás alapján már lejárt jogvesztő határidők ellenére új törvényi szabályozással felhatalmazást adni a hatályba lépése előtt elkövetett közbeszerzési jogsértések kivizsgálására és eljárás kezdeményezésére, valamint lefolytatására?

                  4)

                  Az 1. és 3. kérdésben részletezett, (monitoring)hatóságok számára biztosított vizsgálati jogkör uniós joggal való összeegyeztethetőségének – az 1. kérdésben hivatkozott jogszabályi és alapelvi rendelkezésekre figyelemmel – megítélésében van-e jelentősége annak, hogy a közbeszerzési jogsértés elkövetésének időpontjában a közbeszerzési jogsértés kivizsgálására milyen jogi, szabályozási, technikai vagy szervezeti hiányosságok vagy egyéb akadályok miatt nem került sor?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikk (1) bekezdését, 47. cikkét, a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2007/66/EK irányelve (2007. december 11.) (2), (25), (27) és (36) preambulum-bekezdését, valamint a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a Tanács 92/13/EGK irányelve (1992. február 25.) 1. cikk (1) és (3) bekezdését, és ezekkel összefüggésben a jogbiztonság általános uniós jogi alapelvét, valamint az ajánlatkérők döntéseivel szemben igénybe vehető gyors és hatékony közbeszerzési jogorvoslattal támasztott követelményt, továbbá az arányosság elvét, hogy még akkor is, ha a tagállami jog által a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok számára biztosítható ezen elvekre tekintettel az 1–4. kérdésekben foglalt hatáskör, a nemzeti bíróság mérlegelheti a jogsértés elkövetése, a korábbi jogorvoslati határidő jogvesztő lejárta és a jogsértés kivizsgálására indított eljárás között eltelt időtartamok észszerűségét és arányosságát, és ennek levonhatja a támadott közigazgatási határozat érvénytelenségére vonatkozó vagy egyéb, a tagállami jog által biztosított jogkövetkezményeket?

         (1)  HL 2007, L 335., 31. o.

         (2)  HL 1992, L 76., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 315. o.

         (3)  A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004, L 134., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 19. o.)

         (4)  A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2014. február 26-i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014, L 94., 243. o.)


title: C-489/18. sz. ügy: A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Farmland Kft. kontra Földművelésügyi Miniszter

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/6

      A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Farmland Kft. kontra Földművelésügyi Miniszter
      (C-489/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/08)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Farmland Kft.

         Alperes: Földművelésügyi Miniszter

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az uniós joggal a 22/2010. (III.16.) FVM rendelet, a 34/2010. (IV.9.) FVM rendelet, a 25/2011. (IV.7.) VM rendelet és a 22/2011. (III.25.) VM rendelet olyan szabályozása, amely kizárólag a tagállami jogszabályok által előírt ún. „jogszerű földhasználó” kritériumrendszerére és az ebből következő ún. „földhasználati lap” hiányára alapozva utasítja el a mezőgazdasági termelő támogatási kérelmét, ha egyébként az uniós termelő megfelelt a támogatások igénylésére vonatkozó egyéb kritériumoknak, illetve bizonyítani tudja, hogy az igényelt területek rendelkezésére álltak, azaz azokat kezelte és hasznosította?

                  2)

                  Az első kérdésre adott negatív válasz esetén megköveteli-e az uniós jog, hogy a 73/2009/EK (1) tanácsi rendelet 124. cikkében szereplő ún. „rendelkezésre állás” egyéb bizonyítékait a tagállami kifizető ügynökség számításba vegye a támogatási kérelem elbírálása során?

                  3)

                  Az első kérdésre adott negatív válasz esetén az uniós jog szempontjából milyen jogkövetkezményekkel jár, azaz hogyan értelmezendő, illetve értékelendő az Egységes kérelemben az 1122/2009/EK (2) bizottsági rendelet 12. cikkének e) pontja szerint megkövetelt „mezőgazdasági termelő nyilatkozata arról, hogy ismeri a szóban forgó támogatási rendszerre vonatkozó feltételeket” egy olyan speciális tagállami szűkítő rendelkezésre nézve, mint a „jogszerű földhasználó” kritériumrendszere?

                  4)

                  Az első kérdésre adott negatív válasz esetén az uniós jog szempontjából milyen jogkövetkezményekkel jár, azaz hogyan értelmezendő, illetve értékelendő az Egységes kérelemben a tagállam által előírt olyan nyilatkozattételi kötelezettség, amely a „jogszerű földhasználó” kritériumrendszerének való megfelelésre, vagy az adott speciális tagállami szűkítő rendelkezéshez kapcsolódó adminisztratív feltételek fennállására vonatkozik?

         (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009, L 30., 16. o.)

         (2)  A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (HL 2009, L 316., 65. o.)


title: C-497/18. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Budapesti Közlekedési Zrt. kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/10

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Budapesti Közlekedési Zrt. kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (C-497/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/12)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Budapesti Közlekedési Zrt.

         Alperes: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Másik fél: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikk (1) bekezdését, 47. cikkét, a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2007/66/EK (1) irányelve (2007. december 11.) (2), (25), (27) és (36) preambulum-bekezdését, valamint az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a Tanács 89/665/EGK (2) irányelve (1989. december 21.) 1. cikk (1) és (3) bekezdését, és ezekkel összefüggésben kifejezetten a jogbiztonság általános uniós jogi alapelvét, valamint az ajánlatkérők döntéseivel szemben igénybe vehető gyors és hatékony közbeszerzési jogorvoslattal támasztott követelményt, hogy ezekkel ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a hatályba lépése előtt megkötött közbeszerzési szerződéssel kapcsolatban a hatályba lépése előtt elkövetett közbeszerzési jogsértés kivizsgálására irányadó korábbi tagállami szabályozásban előírt jogvesztő jogorvoslati határidők lejártát követően általában is felhatalmazást ad az általa előírt határidőn belül az általa létrehozott, erre hatáskörrel rendelkező (monitoring)hatóság számára az adott közbeszerzési jogsértés kivizsgálásának kezdeményezésére, és ennek eredményeként a jogsértés és közbeszerzési szankció megállapítására, továbbá a közbeszerzési szerződés semmissége és következményeinek alkalmazására?

                  2)

                  Az 1. kérdésben hivatkozott jogszabályi és alapelvi rendelkezések vonatkoztathatók-e a közbeszerzési szerződés elnyerésében érdekeltek jogorvoslati – szubjektív, alanyi – jogának tényleges érvényesülésén kívül, a tagállami jog által létrehozott, a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok jogorvoslati eljárás kezdeményezési és lefolytatásának jogára is?

                  3)

                  Következik-e a közbeszerzésről és a 2004/18/EK (3) irányelv hatályon kívül helyezéséről (2014. február 26.) szóló Európai Parlament és a Tanács 2014/24/EU (4) irányelv 83. cikk (l)–(2) bekezdéséből, hogy a tagállami jog által a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok számára a tagállami jognak – az uniós közbeszerzési pénzügyi érdekek védelme miatt – lehetősége van általában is a korábbi törvényi szabályozás alapján már lejárt jogvesztő határidők ellenére új törvényi szabályozással felhatalmazást adni a hatályba lépése előtt elkövetett közbeszerzési jogsértések kivizsgálására és eljárás kezdeményezésére, valamint lefolytatására?

                  4)

                  Az 1. és 3. kérdésben részletezett, (monitoring)hatóságok számára biztosított vizsgálati jogkör uniós joggal való összeegyeztethetőségének – az 1. kérdésben hivatkozott jogszabályi és alapelvi rendelkezésekre figyelemmel – megítélésében van-e jelentősége annak, hogy a közbeszerzési jogsértés elkövetésének időpontjában a közbeszerzési jogsértés kivizsgálására milyen jogi, szabályozási, technikai vagy szervezeti hiányosságok vagy egyéb akadályok miatt nem került sor?

                  5)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikk (1) bekezdését, 47. cikkét, a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, az Európai Parlament és a Tanács 2007/66/EK irányelve (2007. december 11.) (2), (25), (27) és (36) preambulum-bekezdését, valamint az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, a Tanács 89/665/EGK irányelve (1989. december 21.) 1. cikk (1) és (3) bekezdését, és ezekkel összefüggésben kifejezetten a jogbiztonság általános uniós jogi alapelvét, valamint az ajánlatkérők döntéseivel szemben igénybe vehető gyors és hatékony közbeszerzési jogorvoslattal támasztott követelményt, továbbá az arányosság elvét, hogy még akkor is, ha a tagállami jog által a közbeszerzési jogsértés észlelésére és kivizsgálásának kezdeményezésére hivatalból jogosult, közérdekvédelmi feladatot ellátó (monitoring)hatóságok számára biztosítható ezen elvekre tekintettel az 1–4. kérdésekben foglalt hatáskör, a nemzeti bíróság mérlegelheti a jogsértés elkövetése, a korábbi jogorvoslati határidő jogvesztő lejárta és a jogsértés kivizsgálására indított eljárás között eltelt időtartamok észszerűségét és arányosságát, és ennek levonhatja a támadott közigazgatási határozat érvénytelenségére vonatkozó vagy egyéb, a tagállami jog által biztosított jogkövetkezményeket?

         (1)  HL 2007, L 335., 31. o.

         (2)  HL 1989, L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.

         (3)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlament és tanácsi irányelv (HL 2004, L 134., 114. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.)

         (4)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014, L 94., 65. o.)


title: C-499/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-429/13. sz., Bayer CropScience AG kontra Európai Bizottság ügyben 2018. május 17-én hozott ítélete ellen a Bayer CropScience AG által 2018. július 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/12

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-429/13. sz., Bayer CropScience AG kontra Európai Bizottság ügyben 2018. május 17-én hozott ítélete ellen a Bayer CropScience AG által 2018. július 27-én benyújtott fellebbezés
      (C-499/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 381/13)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Bayer CropScience AG (képviselők: K. Nordlander advokat, C. Zimmermann avocat, A. Robert advocate, M. Zdzieborska Solicitor)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Association générale des producteurs de maïs et autres céréales cultivées de la sous-famille des panicoïdées (AGPM), The National Farmers’ Union (NFU), Association européenne pour la protection des cultures (ECPA), Rapool-Ring GmbH Qualitätsraps deutscher Züchter, European Seed Association (ESA), Agricultural Industries Confederation Ltd, Svéd Királyság, Union nationale de l'apiculture française (UNAF), Deutscher Berufs- und Erwerbsimkerbund eV, Österreichischer Erwerbsimkerbund, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life), Buglife – The Invertebrate Conservation Trust, Stichting Greenpeace Council

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-429/13. sz. ítéletét;

                  —

                  adjon helyt a keresetnek, és a fellebbezőt érintő részében semmisítse meg a 485/2013 rendeletet; (1)

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze azon költségek viselésére, amelyek az elsőfokú eljárásban és a fellebbezési eljárásban az Európai Bizottság és a fellebbező részéről merültek fel.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező úgy érvel, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a következő esetekben:
      Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék jogilag tévesen állapította meg, hogy a korábbi tudományos ismeretek bizonyossági fokának erősödését az 1107/2009 rendelet (2) 21. cikkének (1) bekezdése szerinti a „új” tudományos ismeretnek lehet minősíteni.
      Második fellebbezési jogalap: a Törvényszék jogilag tévesen értelmezte az 1107/2009 rendelet 21. cikkének (3) bekezdését annak megállapításával, hogy az EFSA-nak nem kellett volna a kockázatértékelését a felülvizsgálat idején hatályban lévő hivatalos iránymutatásra alapoznia.
      Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az 1107/2009 rendelet 21. cikke (3) bekezdésének alkalmazása során.
      Negyedik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel nem határozta meg az állítólagos kockázat bekövetkezésével kapcsolatos tudományos bizonyosság megfelelő fokát, amelyre az óvintézkedések alkalmazásához szükség van.
      Ötödik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy nem alkalmazta az óvintézkedések elfogadása előtt elvégzendő alapos és pontos kockázatértékelés mércéit.
      Hatodik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azzal, hogy tévesen határozta meg az óvintézkedések elfogadása előtt elvégzendő hatásvizsgálat terjedelmét, és figyelmen kívül hagyta annak követelményeit.

         (1)  Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a klotianidin, a tiametoxam és az imidakloprid hatóanyag jóváhagyási feltételei, valamint az e hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerrel kezelt vetőmagok használatának és értékesítésének tilalma tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. május 24-i 485/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2013. L 139., 12. o.; helyesbítés: HL 2014. L 196., 45. o.)

         (2)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.)


title: C-500/18. sz. ügy: A Tribunalul Specializat Cluj (Románia) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AU kontra Reliantco Investments LTD, Reliantco Investemnts Limassol Sucursala Bucureşti

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/13

      A Tribunalul Specializat Cluj (Románia) által 2018. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AU kontra Reliantco Investments LTD, Reliantco Investemnts Limassol Sucursala Bucureşti
      (C-500/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/14)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Specializat Cluj

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AU

         Alperesek: Reliantco Investments LTD, Reliantco Investemnts Limassol Sucursala Bucureşti

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2004/39/[EK] irányelv (1) 4. cikke (1) [bekezdésének] 12. pontjában meghatározott „lakossági ügyfél” fogalom értelmezése során a nemzeti bíróság ugyanazokat az értelmezési szempontokat alkalmazhatja-e vagy kell-e alkalmaznia, amelyek a fogyasztónak a 93/13/EGK irányelv (2) 2. cikke b) pontja értelmében vett fogalmát határozzák meg?

                  2)

                  Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén a 2004/[39/EK] irányelv értelmében vett „lakossági ügyfél” az alapeljáráshoz hasonló jogvitában mely feltételek mellett hivatkozhat fogyasztói minőségére?

                  3)

                  Közelebbről, nagyszámú ügyletnek a 2004/[39/EK] irányelv értelmében vett „lakossági ügyfél” által viszonylag rövid időn belül történő teljesítése és jelentős pénzeszköznek a 2004/39/[EK] irányelv 4. cikke [(1) bekezdésének] 17. pontjában meghatározott pénzügyi eszközökbe történő befektetése releváns szempont jelent-e az ugyanezen irányelv értelmében vett „lakossági ügyfél” fogyasztói minőségének értékelése tekintetében?

                  4)

                  Saját joghatóságának megállapítása során, mivel köteles az adott esettől függően meghatározni, hogy az 1215/2012/EU rendelet (3) 17. cikke (1) bekezdésének c) pontja vagy 7. cikkének 2. pontja a releváns, a nemzeti bíróság figyelembe veheti-e vagy figyelembe kell-e vennie a felperes által a 93/13/EGK irányelv értelmében tisztességtelennek vélt feltételek kikötésének orvoslásaként hivatkozott anyagi jogi alapot – kizárólag szerződésen kívüli felelősség –, amelyek tekintetében az alkalmazandó anyagi jogot a 864/2007/EK rendelet („Róma II” rendelet) (4) értelmében kell megállapítani, vagy pedig a felperes esetleges fogyasztói minősége irrelevánssá teszi kérelmének anyagi jogi alapját?

         (1)  A pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 263. o.)

         (2)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.)

         (3)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.)

         (4)  A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11 i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma II” rendelet) (HL 2007. L 199., 40. o.; helyesbítés: HL 2016. L 39., 63. o.)


title: C-503/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-23/17. sz., Barnett kontra Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) ügyben 2018. május 16-án hozott ítélete ellen Inge Barnett által 2018. július 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/14

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-23/17. sz., Barnett kontra Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB) ügyben 2018. május 16-án hozott ítélete ellen Inge Barnett által 2018. július 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-503/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 381/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Inge Barnett (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB)

         A fellebbező(k) kérelmei

      A fellebbező elsődlegesen azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. május 16-i Barnett kontra EGSZB ítéletét (T-23/17, EU:T:2018:271);

                  —

                  semmisítse meg az EGSZB által a 2015. szeptember 22-i Barnett kontra EGSZB ítéletben (F-20/14, EU:F:2015:107) foglaltak teljesítése érdekében 2016. március 21-én hozott határozatot;

                  —

                  az EGSZB-t kötelezze a költségek viselésére.

            A fellebbező másodlagosan azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. május 16-i Barnett kontra EGSZB ítéletét (T-23/17, EU:T:2018:271);

                  —

                  semmisítse meg az EGSZB által a 2015. szeptember 22-i Barnett kontra EGSZB ítéletben (F-20/14, EU:F:2015:107) foglaltak teljesítése érdekében 2016. március 21-én hozott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EGSZB-t a fellebbezőt ért vagyoni kár címén 207 994,14 euró összegű kártérítés megfizetésére, a fizetendő összeg esedékességének időpontjától kezdődően az EKB fő refinanszírozási műveleteire alkalmazott kamatláb 3,5 százalékponttal növelt értékén kiszámított késedelmi kamattal növelve, valamint a fellebbezőt ért nem vagyoni kár címén 25 000 euró összeg megfizetésére;

                  —

                  az EGSZB-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék több tekintetben is tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy az EGSZB a Közszolgálati Törvényszék ítéletében foglaltak teljesítése érdekében szorítkozhatott arra, hogy a fellebbező pályázatát azon állítólagos szolgálati érdekre tekintettel vizsgálja meg újból, amelyet a fellebbező pályázatát elutasító első határozat meghozatalát követően három évvel azonosítottak, és amely 2016. március 21-ig nem volt ismert a felek számára. Ezen állítólagos szolgálati érdek, amely azért törli a fellebbezőt a kedvezményezettek listájáról, mert a fellebbező állítólag nélkülözhetetlen a szervezeti egység megfelelő működéséhez, semmilyen kapcsolatban nincs az EGSZB alkalmazandó általános végrehajtási rendelkezéseivel. Ezenkívül e feltételezett szolgálati érdekre anélkül hivatkoztak, hogy konzultáltak volna a paritásos bizottsággal. Márpedig e paritásos szerv 2013-ban jelezte, hogy amennyiben az intézkedés két kedvezményezettje közül valamelyik eláll, javasolni fogja, hogy a szolgálati érdeket figyelembe véve a fellebbezőnek nyújtsák ezen előnyt.
      A fellebbező előadja továbbá, hogy a Törvényszék megsértette az Közszolgálati Törvényszék ítéletének jogerejét.
      Végül a megtámadott ítélet meghozatalakor a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a megtámadott határozat elfogadásához szükséges jogi alap hatályon kívül helyezése ellenére az EGSZB továbbra is hatáskörrel rendelkezik arra, hogy a fellebbező pályázatára válaszolva határozatot hozzon. A Törvényszék e jogalapra válaszolva egyébként elferdítette a fellebbező által felhozott, hatáskör hiányára vonatkozó kifogás alátámasztására hivatkozott érveket.


title: C-525/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-86/17. sz., Le Pen kontra Európai Parlament ügyben 2018. június 19-én hozott ítélete ellen Marion Le Pen által 2018. augusztus 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/15

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-86/17. sz., Le Pen kontra Európai Parlament ügyben 2018. június 19-én hozott ítélete ellen Marion Le Pen által 2018. augusztus 9-én benyújtott fellebbezés
      (C-525/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 381/16)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Marion Le Pen (képviselő: R. Bosselut ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság semmisítse meg a Törvényszék által a T-86/17. sz. ügyben 2018. június 19-én hozott ítéletet.

            Következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a Parlament Főtitkára által a módosított, „az európai parlamenti képviselők statútumának alkalmazási szabályairól szóló”, 2008. május 19-i és július 9-i 2009/C 159/01 európai parlamenti elnökségi határozat alapján 2016. december 5-én hozott, a felperessel szemben 298 497,87 euró összegű követelést megállapító határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a 2016. december 6-i 2016–1560. számú terhelési értesítést, amely tájékoztatta a felperest arról, hogy a Főtitkár 2016. december 5-i határozata értelmében a jogalap nélkül kifizetett összegeknek az európai parlamenti képviselők statútuma alkalmazási szabályainak 68. cikke, valamint a költségvetési rendelet 78., 79. és 80. cikke alapján történő visszakövetelésére vonatkozó követelést állapítottak meg vele szemben;

                  —

                  a jogszabályoknak megfelelően rendelkezzen a felperes részére a vizsgálat következtetéseit megelőző alaptalan vádaskodásból, a jóhírnevén esett sérelemből, és a megtámadott határozat által a magán és a politikai életében okozott jelentős zavarból eredő nem vagyoni kárának megtérítése céljából megítélendő összegről;

                  —

                  a jogszabályoknak megfelelően rendelkezzen a felperes részére eljárási költségek jogcímén megítélendő összegről;

                  —

                  a Parlamentet kötelezze az összes költség viselésére;

                  —

                  az ügy érdemének elbírálását megelőzően szólítsa fel a Parlamentet, hogy mutassa be CG adminisztratív aktáját, CG-nek a Parlament strasbourgi és brüsszeli székházába történő belépéseire és az onnan történő kilépéseire vonatkozó kimutatást, a névtelen levelet, amelynek nyomán megindult a vitatott eljárás, valamint az OLAF által a felperessel és asszisztensével kapcsolatban vezetett aktáját.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalap az uniós jognak a Törvényszék általi megsértésén, téves jogalkalmazáson és a lényeges eljárási szabályok megsértésén alapul. A felperes teljes mértékben indokolta, hogy az eljárás során a felmerült új tények miatt új bizonyítékokat nyújtott be. E bizonyítékok azon bizonyítékokat egészítették ki, amelyeket a felperes a Parlament Főtitkárához korábban már benyújtott. A Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogkörrel rendelkezett, amely alapján figyelembe kellett volna vennie e bizonyítékokat annak elbírálása érdekében, hogy sor került-e asszisztensi munkavégzésre vagy sem, és a visszafizettetés megalapozott volt-e vagy sem. Ezenkívül e bizonyítékok közül egyesek a Parlament birtokában voltak, de ezt a felperes elől eltitkolták.
      A második jogalap a védelemhez való jog és a lényeges eljárási szabályok Törvényszék általi megsértésén alapul. Az, hogy a Parlament főtitkára nem hallgatta meg a felperest és nem továbbították számára az iratanyagot, megvalósítja a felperest megillető, az európai parlamenti képviselők statútuma alkalmazási szabályaiból, az Unió Alapjogi Chartájából, az EJEE 6. cikkéből és az alapvető jogelvekből eredő védelemhez való jogának, a bármilyen – akár igazgatási – határozat meghozatala előtti maghallgatásához való jognak, a fegyveregyenlőség és a tisztességes eljárás elvének, a pártatlan bíróhoz való jognak és az igazságszolgáltatás megtagadása tilalmának megsértését. A Törvényszék ráadásul nem tért ki a Főtitkár határozatának hiányos indokolására sem.
      A harmadik jogalap az uniós jognak a Törvényszék általi megsértésén, helytelen jogalkalmazáson és a tényállás jogilag téves minősítésén, a tényeket és a bizonyítékok elferdítésén, a fumus persecutionis hátrányosan megkülönböztető jellegén, valamint a bizalomvédelem és a jogszerűség elvének megsértésén alapul.
      A negyedik jogalap a hatáskörrel való visszaélésen alapul, mivel a megtámadott ítélet a Parlament Főtitkárának magatartását támasztotta alá, akinek valódi és végső célja az volt, hogy ártson a felperesnek és pártjának.


title: T-525/18. sz. ügy: 2018. szeptember 4-én benyújtott kereset – ENGIE Global LNG Holding és társai kontra Bizottság

text:
               5.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/44

      2018. szeptember 4-én benyújtott kereset – ENGIE Global LNG Holding és társai kontra Bizottság
      (T-525/18. sz. ügy)
      (2018/C 399/59)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: ENGIE Global LNG Holding Sàrl (Luxembourg, Luxemburg), Engie Invest International SA (Luxembourg), ENGIE (Courbevoie, Franciaország) (képviselők: B. Le Bret és M. Struys ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  elsődlegesen, semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  másodlagosan, semmisítse meg az említett határozat 2. cikkét, amennyiben az elrendeli a támogatás visszatéríttetését;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Luxemburg által az ENGIE javára végrehajtott SA.44888 (2016/C) (ex 2016/NN) állami támogatásról szóló, 2018. június 20-i bizottsági határozat ellen irányuló keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Első jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot az állami támogatás fogalma azon első kritériumának alkalmazása során, amely az állami beavatkozás fennállására vonatkozik.

                  2.

                  Második jogalap: a Bizottság megsértette az előny fogalmát, amennyiben összekeverte az előny és a szelektivitás fogalmát, továbbá az általános szabályokkal egyenként összhangban lévő intézkedések összesített hatása alapján állapította meg a gazdasági előny fennállását, e hatást pedig a tényállás elferdítése alapján elemezte, továbbá több vonatkozásban tévesen alkalmazta a jogot és mérlegelési hibákat követett el.

                  3.

                  Harmadik jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és mérlegelési hibákat követett el azon két referenciakeret meghatározása során, amelyeket vagylagosan (általánosságban és szűk értelemben) vett figyelembe annak bizonyítása érdekében, hogy hátrányosan megkülönböztető eltérés állt fenn egyrészt a holdingtársaságok (az LNG Holding és a CEF), másrészt pedig az ENGIE-csoport javára.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és mérlegelési hibákat követett el az egyrészt a holdingtársaságok, másrészt pedig az ENGIE-csoport javára szóló eltérések és hátrányosan megkülönböztető bánásmód fennállásának mérlegelése során.

                  5.

                  Ötödik jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és mérlegelési hibákat követett el a joggal való visszaélésre vonatkozó luxemburgi szabály alkalmazásának mellőzéséből eredő szelektív előny minősítése során.

                  6.

                  Hatodik jogalap: a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a szóban forgó intézkedések egyedi támogatásként minősítése során.

                  7.

                  Hetedik jogalap: a Bizottság megsértette az Unió tagállamai közötti hatáskör-megosztást, valamint visszaélt az állami támogatások területén részére biztosított hatáskörrel annak érdekében, hogy beavatkozzék a közvetlen adóztatással kapcsolatos nemzeti politika területére tartozó általános intézkedésekbe.

                  8.

                  Nyolcadik jogalap: a Bizottság megsértette a felperesek eljárási jogait, továbbá nem teljesítette az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolási kötelezettséget.

                  9.

                  A másodlagosan felhozott kilencedik jogalap: az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) 16. cikkének megsértése, amennyiben a Bizottság az uniós jog általános elveinek megsértésével rendelte el a szóban forgó állítólagos támogatás visszatéríttetését.


title: T-574/18. sz. ügy: 2018. szeptember 28-án benyújtott kereset – Agrochem-Maks kontra Bizottság

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/93

      2018. szeptember 28-án benyújtott kereset – Agrochem-Maks kontra Bizottság
      (T-574/18. sz. ügy)
      (2018/C 427/122)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Agrochem-Maks d.o.o. (Zágráb, Horvátország) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2018/1019 bizottsági végrehajtási rendeletet; (1)

                  —

                  az alperest kötelezze a jelen eljárásban a saját költségeinek és a felperes részéről felmerülő költségeknek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az igazgatási szervekre háruló, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerinti indokolási kötelezettség állítólagos megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  A második, az 1107/2009/EK rendelet (2) 6. cikke f) pontjának, illetve II. melléklete 2.2. pontjának, valamint az arányosság elvének az állítólagos megsértésére alapított jogalap, azon hatóanyaggal kapcsolatos állítólagosan hiányos adatok tekintetében, amely hatóanyag jóváhagyását kérik.

                  3.

                  A harmadik, az elővigyázatosság elvének azon hiányos adatok/problémák tekintetében történő, állítólagosan téves alkalmazására alapított jogalap, amelyeket a kockázatértékelés céljából nem lehetett véglegesíteni.

                  4.

                  A negyedik, a vízi szervezetek tekintetében a magas kockázat meghatározásával összefüggésben az 1107/2009/EK rendelet 4. cikkének állítólagos megsértésére alapított jogalap.

         (1)  Az oxaszulfuron hatóanyag jóváhagyása megújításának a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti megtagadásáról, valamint az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról szóló, 2018. július 18-i (EU) 2018/1019 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2018. L. 183., 14. o.).

         (2)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.).


title: C-569/16. és C-570/16. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2018. november 6-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Stadt Wuppertal kontra Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Volker Willmeroth mint a TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK tulajdonosa kontra Martina Broßonn (C-570/16) (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Munkaidő-szervezés – 2003/88/EK irányelv – 7. cikk – A fizetett éves szabadsághoz való jog – A munkavállaló halála miatt megszűnő munkaviszony – A munkavállaló által ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltásának a munkavállaló örökösei részére történő kifizetését akadályozó nemzeti szabályozás – A nemzeti jognak az uniós joggal összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – A 31. cikk (2) bekezdése – Magánszemélyek közötti jogvitákban való felhívhatóság)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/2

      A Bíróság (nagytanács) 2018. november 6-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Stadt Wuppertal kontra Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Volker Willmeroth mint a TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK tulajdonosa kontra Martina Broßonn (C-570/16)
      (C-569/16. és C-570/16. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Munkaidő-szervezés - 2003/88/EK irányelv - 7. cikk - A fizetett éves szabadsághoz való jog - A munkavállaló halála miatt megszűnő munkaviszony - A munkavállaló által ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltásának a munkavállaló örökösei részére történő kifizetését akadályozó nemzeti szabályozás - A nemzeti jognak az uniós joggal összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A 31. cikk (2) bekezdése - Magánszemélyek közötti jogvitákban való felhívhatóság))
      (2019/C 16/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Stadt Wuppertal (C-569/16), Volker Willmeroth mint a TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth eK tulajdonosa (C-570/16)

         Alperesek: Maria Elisabeth Bauer (C-569/16), Martina Broßonn (C-570/16)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkét és az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügyek tárgyát képezi, amelynek alkalmazása keretében a munkaviszonynak a munkavállaló halála miatti megszűnése esetén az e rendelkezések alapján megszerzett, az e munkavállaló által a halálát megelőzően ki nem vett fizetett éves szabadsághoz való jog megszűnik, anélkül hogy az említett szabadság pénzbeli megváltásához való, olyan jog keletkezhetne, amely az említett munkavállaló örököseire öröklés útján átszállhat.

                  2)

                  Abban az esetben, ha az olyan nemzeti szabályozást, mint amely az alapügyek tárgyát képezi, nem lehetséges oly módon értelmezni, hogy a 2003/88 irányelv 7. cikkével és az Alapjogi Charta 31. cikkének (2) bekezdésével való összhang biztosított legyen, az elhunyt munkavállaló örököse és az e munkavállaló volt munkáltatója közötti jogvitában eljáró nemzeti bíróságnak az említett nemzeti szabályozás alkalmazását mellőznie kell, és gondoskodnia kell arról, hogy az elhunyt munkavállaló örököse e munkáltató terhére pénzbeli megváltásban részesüljön az említett rendelkezések alapján megszerzett, és az említett munkavállaló által a halálát megelőzően ki nem vett fizetett éves szabadságért. Ez a kötelezettség a nemzeti bíróság tekintetében a 2003/88 irányelv 7. cikke és az Alapjogi Charta 31. cikkének (2) bekezdése alapján fennáll abban az esetben, ha a jogvita az ilyen örökös, valamint decentralizált hatóságnak minősülő munkáltató között folyik, és az utóbbi rendelkezés alapján abban az esetben is, ha az örökös és magánszemélynek minősülő munkáltató közötti jogvitáról van szó.

         (1)  HL C 53., 2017.2.20


title: C-592/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. november 15-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteministeriet kontra Baby Dan A/S (Előzetes döntéshozatal – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – A 4421, 7326, 7318 15 90, 7318 19 00 és 9403 90 10 vámtarifaszámok és vámtarifaalszámok – Kifejezetten a gyermekbiztonsági rácsok rögzítéséhez tervezett eszköz – Dömping – A 91/2009/EK rendelet érvényessége – Egyes, Kínából származó vas vagy acél kötőelemek behozatala – A Kereskedelmi Világszövetség (WTO) dömpingellenes megállapodása – 384/96/EK rendelet – A 3. cikk (2) bekezdése és a 4. cikk (1) bekezdése – A közösségi iparág meghatározása)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/24

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. november 15-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Skatteministeriet kontra Baby Dan A/S
      (C-592/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - A 4421, 7326, 7318 15 90, 7318 19 00 és 9403 90 10 vámtarifaszámok és vámtarifaalszámok - Kifejezetten a gyermekbiztonsági rácsok rögzítéséhez tervezett eszköz - Dömping - A 91/2009/EK rendelet érvényessége - Egyes, Kínából származó vas vagy acél kötőelemek behozatala - A Kereskedelmi Világszövetség (WTO) dömpingellenes megállapodása - 384/96/EK rendelet - A 3. cikk (2) bekezdése és a 4. cikk (1) bekezdése - A közösségi iparág meghatározása))
      (2019/C 16/30)
      Az eljárás nyelve: dán

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vestre Landsret

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Skatteministeriet

         Alperes: Baby Dan A/S

         Rendelkező rész

                  1)

                  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrának a 2007. szeptember 20-i 1214/2007/EK bizottsági rendeletből és a 2008. szeptember 19-i 1031/2008/EK bizottsági rendeletből eredő változatát úgy kell értelmezni, hogy az olyan áru, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely mobil gyermekbiztonsági rács falhoz vagy ajtókerethez való rögzítését teszi lehetővé, nem tekinthető e rács részének, és azt a Kombinált Nómenklatúra 7318 15 90 vámtarifaalszáma alá kell besorolni.

                  2)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdés vizsgálata nem állapított meg egyetlen olyan körülményt sem, amely befolyásolja a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i 91/2009/EK tanácsi rendelet érvényességét.

         (1)  HL C 424., 2017.12.11


title: T-793/14. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Tempus Energy és Tempus Energy Technology kontra Bizottság („Állami támogatások – Kapacitáspiac az Egyesült Királyságban – Támogatási program – Az EUMSZ 108. cikk (2) és (3) bekezdése – A kétség 659/1999/EK rendelet 4. cikkének (3) vagy (4) bekezdése értelmében vett fogalma – A 2014/2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás – Kifogást nem emelő határozat – A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya – Az érintett felek eljárási jogai”)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/35

      A Törvényszék 2018. november 15-i ítélete – Tempus Energy és Tempus Energy Technology kontra Bizottság
      (T-793/14. sz. ügy) (1)

      ((„Állami támogatások - Kapacitáspiac az Egyesült Királyságban - Támogatási program - Az EUMSZ 108. cikk (2) és (3) bekezdése - A kétség 659/1999/EK rendelet 4. cikkének (3) vagy (4) bekezdése értelmében vett fogalma - A 2014/2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatás - Kifogást nem emelő határozat - A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya - Az érintett felek eljárási jogai”))
      (2019/C 16/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Tempus Energy Ltd (Worcester, Egyesült Királyság) és Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Egyesült Királyság) (képviselők: kezdetben J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler és M. Kinsella, később J. Derenne, J. Blockx és C. Ziegler és végül J. Derenne és C. Ziegler ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier, R. Sauer, K. Herrmann és P. Němečková meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: kezdetben C. Brodie és L. Christie meghatalmazottak, segítőjük: G. Facenna QC, később S. Simmons, M. Holt, C. Brodie, és S. Brandon meghatalmazottak, segítőjük: G. Facenna QC, később M. Holt, C. Brodie, és S. Brandon és D. Robertson meghatalmazottak, segítőjük: G. Facenna QC, és végül S. Brandon meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A 2014. július 23-i azon C(2014) 5083 final bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amelyben a Bizottság nem emel kifogást az Egyesült Királyság kapacitáspiacára irányuló támogatási programmal szemben, mert az szerinte az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető a belső piaccal (2014/N-2. sz. állami támogatás) (HL 2014. C 348., 5. o.).

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a 2014. július 23-i azon C(2014) 5083 final bizottsági határozatot, amelyben a Bizottság nem emel kifogást az Egyesült Királyság kapacitáspiacára irányuló támogatási programmal szemben, mert az szerinte az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető a belső piaccal (2014/N-2. sz. állami támogatás).

                  2)

                  Az Európai Bizottság viseli a saját költségeit, valamint a Tempus Energy Ltd és a Tempus Energy Technology Ltd részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Az Egyesült Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 81., 2015.3.9.


title: C-648/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 15-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „BTA Baltic Insurance Company” AS, korábban „Balcia Insurance” SE kontra „Baltijas Apdrošināšanas Nams” AS (Előzetes döntéshozatal – Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás – 72/166/EGK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – A forgalomban való, a „gépjármű-felelősségbiztosítás” által feltételezett részvétel fogalma – Két, parkolóban álló gépjármű részvételével bekövetkezett baleset – A gépjármű utasa által a gépjármű ajtajának kinyitásával a szomszédos gépjárműben okozott vagyoni kár)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/25

      A Bíróság (hatodik tanács) 2018. november 15-i ítélete (az Augstākā tiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „BTA Baltic Insurance Company” AS, korábban „Balcia Insurance” SE kontra „Baltijas Apdrošināšanas Nams” AS
      (C-648/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás - 72/166/EGK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - A forgalomban való, a „gépjármű-felelősségbiztosítás” által feltételezett részvétel fogalma - Két, parkolóban álló gépjármű részvételével bekövetkezett baleset - A gépjármű utasa által a gépjármű ajtajának kinyitásával a szomszédos gépjárműben okozott vagyoni kár))
      (2019/C 16/31)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„BTA Baltic Insurance Company” AS, korábban „Balcia Insurance” SE

         Alperes:„Baltijas Apdrošināšanas Nams” AS

         Rendelkező rész

      A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a forgalomban való, az e rendelkezésben foglalt „gépjármű-felelősségbiztosítás” által feltételezett részvétel fogalma azt a helyzetet is magában foglalja, amikor a parkolóban álló gépjármű utasa a gépjármű ajtaját, annak kinyitása során, nekiütötte a mellette álló gépjárműnek, és abban kárt okozott.

         (1)  HL C 72., 2018.2.26


title: C-622/16. P-624/16. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2018. november 6-i ítélete – Scuola Elementare Maria Montessori Srl kontra Európai Bizottság, Olasz Köztársaság (C-622/16 P), Európai Bizottság kontra Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Olasz Köztársaság (C-623/16 P), Európai Bizottság kontra Pietro Ferracci, Olasz Köztársaság (C-624–16 P) (Fellebbezés – Állami támogatások – A belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttetésének lehetetlenségét kimondó határozat – Állami támogatás hiányát megállapító határozat – Az állami támogatás kedvezményezettjeinek versenytársai által indított, megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó, rendeleti jellegű jogi aktus – Közvetlen érintettség – A belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttethetősége „teljes lehetetlenségének” fogalma – Az „állami támogatás” fogalma – A „vállalkozás” és a „gazdasági tevékenység” fogalma)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/4

      A Bíróság (nagytanács) 2018. november 6-i ítélete – Scuola Elementare Maria Montessori Srl kontra Európai Bizottság, Olasz Köztársaság (C-622/16 P), Európai Bizottság kontra Scuola Elementare Maria Montessori Srl, Olasz Köztársaság (C-623/16 P), Európai Bizottság kontra Pietro Ferracci, Olasz Köztársaság (C-624–16 P)
      (C-622/16. P-624/16. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - Állami támogatások - A belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttetésének lehetetlenségét kimondó határozat - Állami támogatás hiányát megállapító határozat - Az állami támogatás kedvezményezettjeinek versenytársai által indított, megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó, rendeleti jellegű jogi aktus - Közvetlen érintettség - A belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttethetősége „teljes lehetetlenségének” fogalma - Az „állami támogatás” fogalma - A „vállalkozás” és a „gazdasági tevékenység” fogalma))
      (2019/C 16/04)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

      (C-622/16 P)

         Fellebbező: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (képviselők: E. Gambaro és F. Mazzocchi avvocati)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Grespan, P. Stancanelli és F. Tomat meghatalmazottak), Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: G. De Bellis és S. Fiorentino avvocati dello Stato)
      (C-623/16 P)

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: D. Grespan, P. Stancanelli és F. Tomat meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (képviselők: E. Gambaro és F. Mazzocchi avvocati), Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: G. De Bellis és S. Fiorentino avvocati dello Stato)
      (C-624/16 P)

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: D. Grespan, P. Stancanelli és F. Tomat meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Pietro Ferracci, Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: G. De Bellis és S. Fiorentino avvocati dello Stato)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének 2016. szeptember 15-i Scuola Elementare Maria Montessori kontra Bizottság ítéletét (T-220/13, nem tették közzé, EU:T:2016:484) annyiban, amennyiben a Törvényszék elutasította a Scuola Elementare Maria Montessori Srl által az S. A. 20829. számú (C 26/2010, ex NN 43/2010 [ex CP 71/2006]) állami támogatásról – A helyi ingatlanadó alól nem kereskedelmi célú jogalanyok által, meghatározott célokra használt ingatlanok után Olaszországban adott mentesség rendszeréről – szóló, 2012. december 19-i 2013/284/EU bizottsági határozat megsemmisítésére iránt azon az alapon indított keresetet, hogy az Európai Bizottság nem rendelte el az Imposta comunale sugli immobili (helyi ingatlanadó) alóli mentesség alapján nyújtott jogellenes támogatások visszatéríttetését.

                  2)

                  A Bíróság a C-622/16. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezést ezt meghaladóan elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság megsemmisíti a 2013/284 határozatot annyiban, amennyiben az Európai Bizottság nem rendelte el az Imposta comunale sugli immobili (helyi ingatlanadó) alóli mentesség alapján nyújtott jogellenes támogatások visszatéríttetését.

                  4)

                  A Bíróság a C-623/16. P. és a C-624/16. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezéseket elutasítja.

                  5)

                  A Scuola Elementare Maria Montessori Srl maga viseli a C-622/16. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezés keretében felmerült saját költségeinek felét, valamint az Európai Unió Törvényszékéhez a T-220/13. sz. ügyben benyújtott keresettel kapcsolatban maga viseli a felmerült saját költségeinek kétharmadát és köteles viselni a Bizottság részéről felmerült költségek kétharmadát.

                  6)

                  Az Európai Bizottság a saját költségeit illetően maga viseli az Európai Unió Törvényszékéhez a T-220/13. sz. ügyben benyújtott keresettel kapcsolatban felmerült költségek egyharmadát és a C-622/16. P–C-624/16. P. sz. ügyekben benyújtott fellebbezésekkel kapcsolatban felmerült költségeket, a Scuola Elementare Maria Montessori Srl költségeit illetően pedig köteles viselni az Európai Unió Törvényszékéhez a T-220/13. sz. ügyben benyújtott keresettel kapcsolatos költségek egyharmadát és a C-622/16. P. sz. ügyben felmerült költségek felét, valamint a C-623/16. P. sz. ügyben felmerült költségeket.

                  7)

                  Az Olasz Köztársaság maga viseli a C-622/16. P–C-624/16. P. sz. ügyekben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 38., 2017.2.6


title: C-534/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-577/15. sz., Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez kontra EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control, S. L. ügyben 2018. május 29-én hozott ítélete ellen Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez által 2018. augusztus 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/27

      A Törvényszék (első tanács) T-577/15. sz., Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez kontra EUIPO – Núcleo de comunicaciones y control, S. L. ügyben 2018. május 29-én hozott ítélete ellen Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez által 2018. augusztus 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-534/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 16/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez (képviselő: M. Esteve Sanz avocate)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Núcleo de comunicaciones y control, S. L.

         A felek kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elutasítja a Törvényszékhez benyújtott kereset első jogalapját, és részlegesen elutasítja az említett kereset harmadik jogalapját;

                  —

                  adjon helyt a Törvényszékhez benyújtott kereset első jogalapjában szereplő kérelmeknek, másodlagosan pedig az említett kereset harmadik jogalapjában szereplő kérelmeknek;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze arra, hogy fizesse meg a fellebbező részére a Törvényszék előtt és a jelen fellebbezés keretében felmerült valamennyi költséget.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés
            első jogalapja,
          amely hat részre oszlik, a megtámadott ítélet azon jogalapjai ellen irányul, amelyek elutasították a Törvényszékhez benyújtott kereset első, a 207/2009 rendelet (1) 63. cikke (1) bekezdésének, 64. cikke (1) bekezdésének és 76. cikke (1) bekezdésének az EUIPO fellebbezési tanácsnak határozatával történő megsértésére alapított jogalapját azzal az indokkal, hogy a fellebbezési tanács jogosan utasíthatta el a kereset indokait kifejtő, a fellebbező által az EUIPO fellebbezési tanácsához megfelelő időben benyújtott kiegészítő beadványt.
      E jogalap első részével a fellebbező a Bíróság alapokmánya 36. cikkének, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 81. cikkének megsértésére hivatkozik, amely az indokolási kötelezettség megsértéséből ered, mivel a Törvényszék nem határoz a fellebbező által a tárgyaláson felhozott, az EUIPO által az ellenkérelmében előadott érvelésre vonatkozó elfogadhatatlanságról.
      E jogalap második részével a fellebbező az alábbiakra hivatkozik: (i) a Bíróság alapokmánya 36. cikkének, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 81. cikkének megsértése, amely a megtámadott határozat azon okokkal kapcsolatos elégtelen indokolásának hivatalból történő megállapítására vonatkozó kötelezettség megsértéséből ered, amelyek miatt a tényleges használatnak a törlési osztályhoz benyújtott bizonyítékok felülvizsgálatára vonatkozó kérelmet nem vették figyelembe; (ii) a fellebbező védelemhez való jogának megsértése, amennyiben a megtámadott ítélet elfogadta az EUIPO keresetre vonatkozó ellenkérelmében kifejtett új indokolást ahelyett, hogy a fellebbezési tanács határozatinak elégtelen indokolását hivatalból figyelembe vette volna; (iii) a tények abból eredő elferdítése, hogy a Törvényszék kimondta, hogy a fellebbezési tanács megalapozottan utasította el a fellebbező által később benyújtott beadványt, noha a fellebbezési tanács azt nem utasította el.
      E jogalap harmadik részével a fellebbező a tényállás, és különösen a fellebbező által az EUIPO fellebbezési tanácsához benyújtott beadványban és kiegészítő beadványban foglalt tényállási elemek elferdítésére hivatkozik.
      E jogalap negyedik részével a fellebbező a 207/2009 rendelet 63. cikke (1) bekezdésének, 64. cikke (1) bekezdésének, 76. cikke (1) bekezdésének és 57. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkozik, amennyiben a Törvényszék e rendelkezéseket tévesen értelmezte azzal, hogy helyben hagyta az EUIPO fellebbezési tanácsának azon határozatát, hogy nem határoz a fellebbezőnek a fellebbezési tanács előtt megvitatott egyik kérelméről.
      E jogalap ötödik részével a fellebbező a 207/2009 rendelet 64. cikkének megsértésére hivatkozik, amennyiben a Törvényszék megállapította, hogy ha nem hozzák fel előtte kifejezetten, a korábbi védjegy tényleges használatának kérdése nem minősül olyan jogi kérdésnek, amelyet a fellebbezési tanácsnak az előtte folyamatban lévő jogvita eldöntése érdekében szükségképpen meg kell vizsgálnia.
      E jogalap hatodik részével a fellebbező a 207/2009 rendelet 60. és 64. cikkének, valamint a 2868/95 (2) rendelet 49. cikke (1) bekezdésének megsértésére hivatkozik az utóbbi két rendelkezéssel kapcsolatos ítélkezési gyakorlatnak a jelen ügyre történő alkalmazása keretében, amely rendelkezések az EUIPO fellebbezési tanácsai előtti fellebbezések elfogadhatóságát szabályozzák, mivel a jelen ügyben a fellebbezési tanács a fellebbezést nem nyilvánította elfogadhatatlannak, és még ha a fellebbezési tanács a fellebbezést elfogadhatatlannak is nyilvánította volna, e határozat sértette volna a fent említett cikkeket, mivel a fellebbező által benyújtott beadványok esetében egyik elfogadhatatlansági ok sem valósult meg.
      A fellebbezés
            második jogalapja
          a megtámadott ítélet azon jogalapja ellen irányul, amellyel részlegesen elutasították a fellebbező által a Törvényszékhez benyújtott keresetnek a 207/2009 rendelet 8. cikkének a fellebbezési tanács határozatával történő megsértésére alapított harmadik jogalapját.
      A jogalap első részével a fellebbező a Bíróság alapokmánya 36. cikkének, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 81. cikkének megsértésére hivatkozik a megtámadott ítélet elégtelen indokolására tekintettel, amely ítélet nem tartalmaz indokolást a tekintetben, hogy milyen jelentést tulajdonít az EUIPO törlési osztályának és fellebbezési tanácsának határozataiban azon áruk kapcsán kifejtett megállapításoknak, amelyek tekintetében a korábbi védjegyet lajstromozottnak kell tekinteni. A fellebbező továbbá úgy véli, hogy e megállapításokat elferdítették, mivel az a jelentés, amelyet a megtámadott ítélet tulajdonít nekik, ellentétben áll az említett határozatokban szereplő értékeléssel, valamint a felek állításaival és az ügyiratokhoz csatolt bizonyítékokkal.
      E jogalap második részével a fellebbező a 207/2009 rendelet 8. cikkének megsértésére hivatkozik, amennyiben a Törvényszék hasonlónak ítélte a vitatott védjeggyel érintett, 42. osztályba tartozó szolgáltatásokat és azon árukat, amelyek vonatkozásában a korábbi védjegyet lajstromozottnak tekintették.

         (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).

         (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995. L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1 kötet, 189. o).


title: C-342/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. november 14-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia kontra Comune di Padova (Előzetes döntéshozatal – A letelepedés szabadságának korlátozása – A Bíróság hatásköre – Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatósága – Kizárólag belső jellegű helyzet – A hamvakat tartalmazó urnák megőrzésére irányuló bármely jövedelemszerző tevékenységet megtiltó nemzeti szabályozás – Arányossági teszt – A nemzeti szabályozás koherenciája)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/18

      A Bíróság (harmadik tanács) 2018. november 14-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia kontra Comune di Padova
      (C-342/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A letelepedés szabadságának korlátozása - A Bíróság hatásköre - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatósága - Kizárólag belső jellegű helyzet - A hamvakat tartalmazó urnák megőrzésére irányuló bármely jövedelemszerző tevékenységet megtiltó nemzeti szabályozás - Arányossági teszt - A nemzeti szabályozás koherenciája))
      (2019/C 16/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Memoria Srl, Antonia Dall'Antonia

         Alperes: Comune di Padova

         Az eljárásban részt vesz: Alessandra Calore

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely még az elhunyt kifejezett akarata ellenére is megtiltja a hamvakat tartalmazó urna elhelyezője számára, hogy azt egy harmadik személy őrzésére bízza, és amely az urna elhelyezőjét arra kötelezi, hogy azt lakásában őrizze, kivéve ha azt egy önkormányzati temetőben helyezi el, illetve amely ezenfelül megtilt minden olyan, haszonszerzés céljából végzett tevékenységet, amelynek – akár nem kizárólagos – tárgya hamvakat tartalmazó urnák őrzése, jogcímtől és időtartamtól függetlenül.

         (1)  HL C 309., 2017.9.18