title: C-171/17. sz. ügy: 2017. április 5-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/5

         2017. április 5-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Magyarország
   (C-171/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/07)
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Bottka V. és H. Tserepa-Lacombe, meghatalmazottak)

      Alperes: Magyarország

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság arra kéri a Bíróságot, hogy

               —

               állapítsa meg, hogy a Magyarország által bevezetett és fenntartott, a 2011. évi CC. törvény és az azt végrehajtó 356/2012. (XII. 13.) Korm. rendelet által szabályozott, nemzeti mobilfizetési rendszer, amely monopóliumot hoz létre, a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. részére biztosított kizárólagos jogok révén, és megakadályozza a nagykereskedői mobilfizetési piacra történő belépést, amely korábban nyitva állt a verseny előtt, valamint szükségtelen és aránytalan módon került bevezetésre, ellentétes

                           —

                           elsősorban a 2006/123/EK (1) irányelv 15. cikkének (2) bekezdése d) pontjával és a 16. cikkének (1) bekezdésével,

                           —

                           másodsorban az EUMSZ 49. és 56. cikkeivel;

               —

               kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A nemzeti mobilfizetési rendszerről szóló, 2011. április 1-jei CC. törvény (a továbbiakban: „Törvény”) 2013. április 1-jei hatállyal [de kötelező jelleggel csak 2014. július 2.-től] megváltoztatta a mobilfizetési szolgáltatások jogi keretét. A Törvény a következő területeken határoz meg központosított mobil értékesítésű szolgáltatásokat: a) parkolási közszolgáltatás; b) közút közlekedési célú rendelkezésre bocsátása; c) állami vállalat által biztosított személyszállítás; d) állami szervezet által nyújtott egyéb szolgáltatás. Ezek közül, a gyakorlatban eddig csupán a parkolási közszolgáltatás területén és a közút közlekedési célú rendelkezésre bocsátása területén (e-matrica és HU-GO) valósult meg a mobilfizetés lehetősége Magyarországon. Ennek ellenére, jelen eljárás mind a négy törvény által szabályozott területre vonatkozik.
   A Bizottság álláspontja szerint, a parkolási közszolgáltatás tekintetében, a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. lényegében ugyanazt a tevékenységet folytatja, mint a korábbi rendszerben a mobilfizetési szolgáltatók, de azzal a különbséggel, hogy kizárólagos jogot élvez a parkolási üzemeltetőkkel való szerződéskötésre és a díjai szabályozottak. Ugyanez érvényes a közút közlekedési célú rendelkezésre bocsátása terén is, mert a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. az egyetlen szolgáltató, amely szerződéses kapcsolatban áll a közszolgáltatás nyújtójával és közvetlenül értékesítheti az úthasználati jogosultságot. Ennek eredményeképpen mindkét területen a többi mobilfizetési szolgáltató és mobil rádiótelefon szolgáltató csak viszonteladóként tevékenykedhet.
   Tehát a nemzeti mobilfizetési rendszer bevezetése és a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. részére biztosított kizárólagos jogok megakadályozzák a nagykereskedői mobilfizetési piacra (tehát a parkolási vagy egyéb közszolgáltatás nyújtójával való szerződéses kapcsolat révén más viszonteladó mobilfizetési szolgáltatók felé nyújtott szolgáltatás piacára) történő belépést (mind a magyarországi, mind a külföldi vállalkozások számára), amely korábban nyitva állt a verseny előtt. Tehát, a Bizottság véleménye szerint, a nemzeti mobilfizetési rendszerre vonatkozó szabályok összességükben hátrányos megkülönböztetést valósítanak meg, és sértik a letelepedés szabadságát (a 2006/123/EK irányelv 15. cikkének és az EUM-Szerződés 49. cikkének megsértése). Ugyanakkor ezek a szabályok sértik a szolgáltatásnyújtás szabadságát is (a 2006/123/EK irányelv 16. cikkének és az EUM-Szerződés 56. cikkének megsértése), mivel a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. részére biztosított kizárólagos jogok korlátozzák a határon átnyúló szolgáltatás nyújtását. Az egyéb központosított mobil értékesítésű szolgáltatásoknál, ahol a mobilfizetés lehetősége még nem valósult meg Magyarországon, a Törvény ugyanilyen kizárólagos jogot ír elő a Nemzeti Mobilfizetési Zrt. részére, és ez a jogi elemzés ugyanúgy helytálló.
   A letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadsága, az EUM-Szerződés és a 2006/123/EK irányelv vonatkozó rendelkezéseivel összhangban, csak akkor korlátozható, amennyiben az megkülönböztetés nélkül és közérdekből történik, valamint megfelel a szükségesség és arányosság követelményeinek is. A Bizottság véleménye szerint, a Magyarország által felhozott érvek nem alkalmasak a Törvény által bevezetett korlátozások indokolására, mivel nem felelnek meg a szükségesség és arányosság követelményeinek

      (1)  A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 36. o.)


title: C-491/06. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. május 8-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Danske Svineproducenter kontra Justitsministeriet (91/628/EGK irányelv – Az állatok szállítás közbeni védelme – Átültetés – Mérlegelési mozgástér – A sertésfélék közé tartozó háziállatok – Nyolc óra időtartamot meghaladó szállítás – A jármű egyes szintjeinek minimális magassága – Rakodási sűrűség)

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. május 8-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Danske Svineproducenter kontra Justitsministeriet
   (C-491/06. sz. ügy) (1)

   (91/628/EGK irányelv - Az állatok szállítás közbeni védelme - Átültetés - Mérlegelési mozgástér - A sertésfélék közé tartozó háziállatok - Nyolc óra időtartamot meghaladó szállítás - A jármű egyes szintjeinek minimális magassága - Rakodási sűrűség)
   (2008/C 158/06)
   Az eljárás nyelve: dán
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Vestre Landsret
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Danske Svineproducenter

      Alperes: Justitsministeriet

      A következő részvételével: Den Europæiske Dyre- og Kødhandelsunion (UECBV)
   Tárgy
   A Vestre Landsret előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Az 1995. június 29-i 95/29/EK tanácsi irányelvvel (HL L 148., 52. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 17. kötet, 466. o.) módosított, az állatok szállítás közbeni védelméről, valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. november 19-i 91/628/EGK tanácsi irányelv (HL L 340., 17. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 12. kötet, 133. o.) melléklete 2. pontja b) alpontjának, 47. pontja D. részének és 48. pontja 3. alpontja harmadik franciabekezdésének értelmezése – Minimális magasság és rakodási sűrűség a sertésszállító járművek minden egyes szintjén, ha a szállítás meghaladja a nyolc órát
   Rendelkező rész

               1)

               Egy olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben szereplő, amely az állatok rekeszeinek magassága vonatkozásában számszerűsített adatokat tartalmaz a célból, hogy a szállítók az 1995. június 29-i 95/29/EK tanácsi irányelvvel módosított, az állatok szállítás közbeni védelméről, valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. november 19-i 91/628/EGK tanácsi irányelvben foglaltaknál pontosabb előírásokra támaszkodhassanak, a tagállamoknak az EK 249. cikkben biztosított mérlegelési mozgásterébe tartozhat, azzal a feltétellel, hogy e szabályozás, amely tiszteletben tartja az állatok szállítás közbeni védelmének e módosított irányelv által követett célkitűzését, az arányosság elvének megsértésével nem akadályozza az ezen módosított irányelv által hasonlóképpen követett, az élőállat-kereskedelem technikai akadályainak felszámolására és a piaci szervezetek zavartalan működésére irányuló célkitűzések megvalósítását. A nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy szóban forgó szabályozás tiszteletben tartja-e ezen elveket.

               2)

               A 95/29 irányelvvel módosított 91/628/EGK tanácsi irányelv melléklete VI. fejezete 47. pontjának D. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok jogosultak olyan nemzeti szabályok bevezetésére, amelyek szerint a 8 óra időtartamot meghaladó szállítási műveletek esetében a 100 kg-os sertések tekintetében legalább 0,50 m2 területet kell állatonként biztosítani.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: C-303/08. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2008. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Metin Bozkurt kontra Land Baden-Württemberg

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/6

         A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2008. július 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Metin Bozkurt kontra Land Baden-Württemberg
   (C-303/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/09)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesverwaltungsgericht (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Metin Bozkurt

      Alperes: Land Baden-Württemberg

      Egyéb fél: Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Valamely tagállam rendes munkaerőpiacához tartozó török munkavállaló házastársát a házasság felbontását követően is megilleti-e az 1/80 EGK-Törökország társulási tanácsi határozat (1/80 határozat) 7. cikke első mondatának második franciabekezdése alapján családtagként szerzett munkavállalási és tartózkodási jog?
               Az 1. kérdésre adott igenlő válasz esetén:

               2)

               Visszaélésnek tekintendő-e az 1/80 EGK-Törökország társulási tanácsi határozat (1/80 határozat) 7. cikke első mondatának második franciabekezdéséből fakadóan a korábbi feleségtől eredő tartózkodási jogra való hivatkozás, ha a korábbi feleséget a török állampolgár a jogállás megszerzését követően megerőszakolta és bántalmazta, és tettét kétévi szabadságvesztéssel büntették?


title: T-224/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. február 20-i ítélete — Caventa kontra OHIM — Anson’s Herrenhaus (BERG) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A BERG közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi Christian Berg közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/22

         A Törvényszék 2013. február 20-i ítélete — Caventa kontra OHIM — Anson’s Herrenhaus (BERG)
   (T-224/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A BERG közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi Christian Berg közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 108/58
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Caventa AG (Rekingen, Svájc) (képviselők: kezdetben J. Krenzel, később T. Stein és A. Segler, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselők: kezdetben R. Manea, később D. Walicka, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Anson’s Herrenhaus KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: O. Löffel és P. Lange, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának az Anson’s Herrenhaus KG és Caventa AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. február 10-én hozott határozata (R 1494/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Caventa AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 194., 2011.7.2.


title: T-156/10. sz. ügy: 2010. április 6-án benyújtott kereset — Confederación de Cooperativas Agrarias de España és CEPES kontra Bizottság

text:
               5.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/46

         2010. április 6-án benyújtott kereset — Confederación de Cooperativas Agrarias de España és CEPES kontra Bizottság
   (T-156/10. sz. ügy)
   2010/C 148/75
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Madrid, Spanyolország), Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Madrid, Spanyolország) (képviselők: M. Araujo Boyd és M. Muñoz de Juan ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék állapítsa meg, hogy az e keresetben előadott megsemmisítési jogalapok elfogadhatók és megalapozottak;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozat 1. cikkét;

               —

               másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozat 4. cikkét, és

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset az üzemanyagár emelkedését követően a mezőgazdasági szektor javára szóló spanyol intézkedésekre vonatkozó, 2009. december 15-i bizottsági határozat (C 22/2001. sz. támogatás) ellen irányul. E határozat megállapítja, hogy az október 10-i Real Decreto-Ley 10/2000 de medidas urgentes de apoyo a los sectores agrario, pesquero y del transporte (1) (a mezőgazdasági, halászati és közlekedési ágazatot támogató sürgősségi intézkedésekről szóló királyi törvényrendelet) által előírt, Spanyolország által 2000. szeptember 29-én bejelentett meghatározott, a mezőgazdasági szektor javára szóló támogatások a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásoknak minősülnek, és elrendeli azok visszatérítését.
   Az említett intézkedések szerepeltek a 2001. november 11-i első bizottsági határozatban (a továbbiakban: eredeti határozat), amely megállapította, hogy „a 10/2000 királyi törvényrendeletben foglalt, a mezőgazdasági szövetkezetek javára szóló intézkedések […] nem minősülnek az EK-Szerződés 87. cikke (1) bekezdésének értelmében vett támogatásnak”. Ezen eredeti határozatot az indokolás hiánya miatt a T-146/03. sz. ügyben 2006. december 12-én hozott ítélet (2) megsemmisítette, mivel a Bizottság a határozatában nem vette kellően figyelembe azon hatást, amelyet a társaságokétól különböző adók kifejthettek a szövetkezetekre vonatkozó adószabályokra. Ezt követően, és az eljárás megindításáról szóló új határozat elfogadása nélkül, a Bizottság 2009. december 15-én elfogadta a megtámadott határozatot.
   A felperesek öt megsemmisítési jogalapra hivatkoznak:

               —

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az eljárásban érdekelt felek meghallgatáshoz való jogát, mivel anélkül fogadta el a megtámadott — az eredeti határozatban foglalt következtetésektől élesen különböző következtetéseken alapuló — határozatot, hogy újra megindította volna a hivatalos eljárást, vagy az érdekelt feleknek lehetőséget adott volna észrevételeik előterjesztésére.

               —

               A második jogalapban azt kifogásolják, hogy a Bizottság túllépte a T-146/03. sz. ügyben hozott ítéletben foglalt felhatalmazást, amely a megfelelő indokolásnak kizárólag az eredeti határozat egyes részeit érintő hiányát szankcionálta. E részek kijavítása helyett a Bizottság az eredeti határozat olyan részeit is felülvizsgálta, amelyet a Bíróság nem vitatott. A Bizottság e magatartása sérti a jogbiztonság elvét és az érdekelt felek jogos bizalmát.

               —

               Harmadszor a felperesek vitatják az intézkedés állami támogatásnak való minősítését, mivel úgy vélik, hogy nem elegendő azt állítani, hogy azon mezőgazdasági szövetkezetek, amelyeknek nem a tagjai végzik a tevékenység 100 %-át (tiszta segélyszövetkezeti modell) a társaságokétól eltérő adókötelezettségeik miatt „előnyt” élveznek, figyelmen kívül hagyva, hogy a szövetkezetek és a tőketársaságok sem ténylegesen, sem jogilag nincsenek hasonló helyzetben. Ezenkívül, ha elfogadható is ezen összehasonlítás — jóllehet nem az —, a szövetkezetekre vonatkozó adószabályok nem előnyt, hanem a spanyol adórendszer felépítésével és jellegével igazolható különbségeket jelentenek, ahogy azt a Bizottság eredeti határozata megállapította, és amit e kérdésben a 2006. december 12-i ítélet nem vitatott.

               —

               Negyedik jogalapként és másodlagosan a felperesek úgy vélik, hogy a Bizottság indokolása nem elégséges, és hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjára tekintettel tévedett az intézkedés összeegyeztethetőségének vizsgálata során, valamint hogy az említett intézkedést összeegyeztethetőnek kellett volna nyilvánítani.

               —

               Végül a felperesek vitatják a megtámadott határozatban foglalt visszatérítés elrendelését.

      (1)  Boletín Oficial del Estado, október 7., 241/2000. sz., 34614. o.

      (2)  EBHT 2006., II-98. o.


title: C-399/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 22-i ítélete (a Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marie Landtová kontra Česká správa sociálního zabezpečení (Munkavállalók szabad mozgása — Szociális biztonság — Két tagállam között az Európai Unióhoz való csatlakozásukat megelőzően megkötött, szociális biztonságról szóló egyezmény — A megszerzett biztosítási idők figyelembevételére illetékes tagállam — Öregségi nyugdíj — Kizárólag valamely tagállam azon állampolgárainak juttatott ellátáskiegészítés, akik e tagállamban rendelkeznek lakóhellyel)

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/6

         A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 22-i ítélete (a Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marie Landtová kontra Česká správa sociálního zabezpečení
   (C-399/09. sz. ügy) (1)

   (Munkavállalók szabad mozgása - Szociális biztonság - Két tagállam között az Európai Unióhoz való csatlakozásukat megelőzően megkötött, szociális biztonságról szóló egyezmény - A megszerzett biztosítási idők figyelembevételére illetékes tagállam - Öregségi nyugdíj - Kizárólag valamely tagállam azon állampolgárainak juttatott ellátáskiegészítés, akik e tagállamban rendelkeznek lakóhellyel)
   2011/C 232/09
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Marie Landtová

      Alperes: Česká správa sociálního zabezpečení

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Nejvyšší správní soud — Az EK 12. cikk, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.) 3. cikke (1) bekezdésének, 7. cikke (2) bekezdése c) pontjának, 10. és 46. cikkének, valamint III. melléklete A. része 6. pontjának értelmezése — Öregségi nyugdíj — A megszerzett biztosítási idő figyelembe vételére illetékes tagállam meghatározására — A közösségi szabályozás két tagállam által az Európai Unióhoz történő csatlakozásuk előtt kötött szociális biztonsági megállapodásra gyakorolt hatásai

      Rendelkező rész

               1.

               Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint a 2006. április 5-i 629/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet III. melléklete A. része 6. pontjának — a rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontjával együttesen értelmezett — rendelkezéseivel nem ellentétes az olyan nemzeti szabály, mint amely az alapeljárásban szerepel, és amelynek értelmében az öregségi ellátást ki kell egészíteni, amennyiben annak a Cseh Köztársaság és a Szlovák Köztársaság között 1992. október 29-én megkötött, a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság 1992. december 31-i kettéválása utáni helyzet rendezésére szánt intézkedésekre vonatkozó kétoldalú megállapodás 20. cikke alapján meghatározott összege alacsonyabb, mint az az összeg, amelyet akkor nyújtottak volna, ha az öregségi nyugdíjat a Cseh Köztársaság jogszabályai alapján számították volna ki.

               2.

               A 629/2006 rendelettel módosított 1408/71 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének és a 10. cikkének együttesen értelmezett rendelkezéseivel ellentétes az alapeljárásban szereplő olyan nemzeti szabály, amely kizárólag a Cseh Köztársaság területén lakóhellyel rendelkező cseh állampolgárok tekintetében teszi lehetővé az öregségi ellátás kiegészítésének nyújtását, ám ennek az uniós jog szempontjából nem szükségszerű következménye az, hogy az e két feltételnek megfelelő személytől megvonják az említett kiegészítést.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-162/10 sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 15-i ítélete (High Court of Ireland (Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Phonographic Performance (Ireland) Ltd kontra Ireland, Attorney General (Szerzői és szomszédos jogok — 2006/115/EK irányelv — 8. és 10. cikk — A „felhasználó” és a „nyilvánossághoz közvetítés” fogalma — Hangfelvételeknek szállodai szobákban elhelyezett televízió- illetve rádiókészülékek segítségével történő közvetítése)

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 15-i ítélete (High Court of Ireland (Írország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Phonographic Performance (Ireland) Ltd kontra Ireland, Attorney General
   (C-162/10 sz. ügy) (1)

   (Szerzői és szomszédos jogok - 2006/115/EK irányelv - 8. és 10. cikk - A „felhasználó” és a „nyilvánossághoz közvetítés” fogalma - Hangfelvételeknek szállodai szobákban elhelyezett televízió- illetve rádiókészülékek segítségével történő közvetítése)
   2012/C 133/05
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Ireland

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Phonographic Performance (Ireland) Ltd

      Alperes: Ireland, Attorney General

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — High Court of Ireland — A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról szóló, 2006. december 12-i 2006/115 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 28. o.) 8. cikke (2) bekezdésének és 10. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezése — Műsorsugárzás és hangfelvételeknek a nyilvánossághoz történő közvetítése — A művészek és előállítók egyszeri méltányos díjazáshoz való joga — A „felhasználó” és a „nyilvánossághoz közvetítés” fogalma — Szállodai szobákban televízió- illetve rádiókészülékek elhelyezése, amelyekhez a szállodaüzemeltetők sugárzott jelet továbbítanak.

      Rendelkező rész

               1.

               Az a szállodaüzemeltető, aki a szállodai szobákban televízió- illetve rádiókészülékeket biztosít, amelyekhez sugárzott jelet továbbít, a bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról szóló, 2006. december 12-i 2006/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdése értelmében olyan „felhasználónak” minősül, aki „nyilvánossághoz közvetíti” a sugárzott hangfelvételeket.

               2.

               Az a szállodaüzemeltető, aki a szállodai szobákban televízió- illetve rádiókészülékeket biztosít, amelyekhez sugárzott jelet továbbít, a 2006/115 irányelv 8. cikkének (2) bekezdése alapján köteles a műsorsugárzó által fizetett díjazáson felül méltányos díjat fizetni a sugárzott hangfelvételek közvetítéséért.

               3.

               Az a szállodaüzemeltető, aki a szállodai szobákban nem televízió-, illetve rádiókészülékeket biztosít, amelyekhez sugárzott jelet továbbít, hanem egyéb berendezést, valamint e berendezésen lejátszható, illetve meghallgatható, analóg vagy digitális formátumú hangfelvételeket bocsát rendelkezésre, a 2006/115 irányelv 8. cikkének (2) bekezdése értelmében olyan „felhasználónak” minősül, aki „nyilvánossághoz közvetíti” a hangfelvételeket. Ennélfogva köteles az említett hangfelvételek közvetítéséért e rendelkezés értelmében vett „méltányos díjat” fizetni.

               4.

               A 2006/115 irányelv 10. cikke (1) bekezdésének a) pontja, amely megengedi az ezen irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében foglalt, méltányos díjazásra vonatkozó jog korlátozását, „magáncélú felhasználás” esetén nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy az említett irányelv 8. cikkének (2) bekezdése értelmében a hangfelvétel „nyilvános közvetítését” megvalósító szállodaüzemeltetőt mentesítsék a méltányos díj fizetésére vonatkozó kötelezettség alól.

      (1)  HL C 161., 2010.6.19.


title: C-192/12. PPU. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2012. június 28-i ítélete (a Korkein oikeus (Finnország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Melvin West ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárások — Szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kiadott európai elfogatóparancs — 28. cikk — További átadás — Európai elfogatóparancsok „láncolata” — Harmadik európai elfogatóparancs végrehajtása ugyanazon személlyel szemben — A „végrehajtó tagállam” fogalma — Hozzájárulás az átadáshoz — Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás)

text:
               25.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/7

         A Bíróság (második tanács) 2012. június 28-i ítélete (a Korkein oikeus (Finnország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Melvin West ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
   (C-192/12. PPU. sz. ügy) (1)

   (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárások - Szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kiadott európai elfogatóparancs - 28. cikk - További átadás - Európai elfogatóparancsok „láncolata” - Harmadik európai elfogatóparancs végrehajtása ugyanazon személlyel szemben - A „végrehajtó tagállam” fogalma - Hozzájárulás az átadáshoz - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás)
   2012/C 258/11
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein oikeus

      Az alapeljárás felei

   Melvin West

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Korkein oikeus — Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.) 28. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs — A „végrehajtó tagállam” fogalma további átadás esetén — „A” tagállam állampolgára, akit e tagállam szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából átadott „B” tagállamnak, majd e büntetés kitöltése után „B” tagállam szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából átadott „C” tagállamnak — „D” tagállam európai elfogatóparancs alapján „C” tagállamhoz intézett kérelme az érintett személy „D” tagállamnak szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából történő átadása iránt.

      Rendelkező rész

   A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 28. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha valamely személlyel szemben egymást követő európai elfogatóparancsok alapján több átadást foganatosítanak a tagállamok között, e személynek az őt utoljára átadó tagállamtól eltérő tagállamnak való további átadása kizárólag annak a tagállamnak a hozzájárulásától függ, amely ezen utolsó átadást foganatosította.

      (1)  HL C 184., 2012.6.23.


title: T-402/10. sz. ügy: 2010. szeptember 9-én benyújtott kereset — Villeroy & Boch — Belgium kontra Bizottság

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/53

         2010. szeptember 9-én benyújtott kereset — Villeroy & Boch — Belgium kontra Bizottság
   (T-402/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 301/85
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Villeroy & Boch — Belgium (Brüsszel, Belgium) (képviselők: O. Brouwer és J. Blockx ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot a Villeroy & Boch — Belgium N.V./S.A.-ra vonatkozó részében;

               —

               másodlagosan: a Törvényszék csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a COMP/39.092 — fürdőszoba-felszerelések ügyben az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének a szerelvény-, zuhanykabin- és szaniterkerámia-piacon való megsértéséről szóló, 2010. június 23-i C(2010) 4185 végleges európai bizottsági határozat részleges megsemmisítését kéri.
   Keresete alátámasztására hét jogalapot hoz fel:

               —

               az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének, valamint az állandó ítélkezési gyakorlat megsértése azáltal, hogy a Bizottság jogsértő módon indult ki egységes és folyamatos jogsértésből;

               —

               az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettség megsértése, mivel az egységes és folyamatos jogsértésnek való minősítés indokolása elégtelen és hiányos;

               —

               az indokolási kötelezettség megsértése a belga piac tekintetében felrótt jogsértésben való vélt felperesi részvétellel kapcsolatban, illetve bizonyítékok hiánya azzal kapcsolatban, hogy a felperes a belga piacon e jogsértésben részt vett;

               —

               a felperes és anyavállalata egyetemleges kötelezése a bírság megfizetésére sérti az Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikkének (1) bekezdésébe foglalt nulla poena sine lege elvét, a Charta 49. cikkének (3) bekezdése szerinti — 48. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett — „bűnnel azonos büntetés” elvét, valamint az 1/2003/EK rendelet 23. cikkét;

               —

               a bírság összegének téves megállapítása, mivel olyan forgalomra vonatkozik, amely nincs összefüggésben a felrótt jogsértéssel;

               —

               az eljárás aránytalan elhúzódása miatti bírságcsökkentés — Charta 41. cikkét sértő — indokolatlan megtagadása;

               —

               az 1/2003 rendelet 23. cikke (3) bekezdésének megsértése a bírságösszeg — jogsértés súlyához mért — téves megállapítása miatt és az „elrettentési tényező” téves megállapítása, valamint a bírság összegének abszolút értelemben vett aránytalansága.


title: C-186/05. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2007. október 4-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmére vonatkozó állami monopólium – A magánszemélyek általi behozatal tilalma)

text:
               8.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/4

         A Bíróság (hatodik tanács) 2007. október 4-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság
   (C-186/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Alkoholtartalmú italok kiskereskedelmére vonatkozó állami monopólium - A magánszemélyek általi behozatal tilalma)
   (2007/C 297/05)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: L. Ström van Lier és S. Pardo Quintillán meghatalmazottak)

      Alperes: Svéd Királyság (képviselő: K. Wistrand meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozó: Finn Köztársaság (képviselő: E. Bygglin meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 28. és 30. cikk megsértése – Az alkoholtartalmú italok kiskereskedelmének állami monopóliumára vonatkozó nemzeti szabályozás, amely magánszemélyek számára megtiltja az ilyen italok közvetlen behozatalát
   Rendelkező rész

               1)

               Az alkoholtartalmú italoknak a magánszemélyek által kiválasztott független kereskedelmi közvetítők vagy kereskedelmi szállítmányozók közvetítésével történő behozatalának megtiltásával a Svéd Királyság megszegte az EK 28. cikk értelmében rá háruló kötelezettséget anélkül, hogy e tilalmat az EK 30. cikk alapján igazoltnak lehetne tekinteni.

               2)

               A Bíróság a Svéd Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2005.7.9.


title: T-811/16. sz. ügy: 2016. november 18-án benyújtott kereset – Di Bernardo kontra Bizottság

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/49

         2016. november 18-án benyújtott kereset – Di Bernardo kontra Bizottság
   (T-811/16. sz. ügy)
   (2017/C 030/57)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Danilo Di Bernardo (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék
   határozzon úgy, hogy

               —

               megsemmisíti az EPSO/AST-SC/03/15 versenyvizsga-bizottság 2016. augusztus 10-i azon határozatát, amely kizárta a felperest erről a versenyvizsgáról;

               —

               mindenképpen a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a versenyvizsga-bizottság által a felperes szakmai tapasztalatának értékelése tekintetében elkövetett, különböző nyilvánvaló értékelési hibákra alapított jogalap.

               2.

               A második, másodlagosan felhozott és a megtámadott határozat elégtelen indokolására, valamint a versenyvizsga-bizottság által megállapított kiválasztási szempontok felperessel való közlésének hiányára alapított jogalap.


title: T-405/13. sz. ügy: 2013. augusztus 8-án benyújtott kereset — Comptoir d'Épicure kontra OHIM — A-Rosa Akademie (da rosa)

text:
               28.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/4

         2013. augusztus 8-án benyújtott kereset — Comptoir d'Épicure kontra OHIM — A-Rosa Akademie (da rosa)
   (T-405/13. sz. ügy)
   2013/C 284/06
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Le Comptoir d'Épicure (Párizs, Franciaország) (képviselő: S. Arnaud ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: A-Rosa Akademie GmbH (Rostock, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) 2013. május 22-i határozatát (R 1195/2012-5. sz. ügy);

               —

               az OHIM-ot és az A-Rosa Akademie-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az Európai Uniót megjelölő, a „da rosa” szóelemeket tartalmazó nemzetközi ábrás védjegy a 29., 30. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — az Európai Uniót megjelölő 1 047 095. sz. nemzetközi védjegy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A-Rosa Akademie GmbH.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „aROSA” közösségi, nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek, valamint az „aROSA Lust und Schiff” szóelemeket tartalmazó nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               az indokolás ellentmondásosságára és a hatáskör túllépésére alapított első jogalap;

               —

               a 207/2009 rendelet 5. cikkének, 34. cikke (1) bekezdésének és 35. cikkének megsértésére alapított második jogalap;

               —

               a 207/2009 rendelet 42. cikke (2) bekezdésének, a 2868/95 rendelet 22. szabályának és a 207/2009 rendelet 78. cikke (1) bekezdésének megsértésére alapított harmadik jogalap;

               —

               az általános jogelvek, a jogszabályi hierarchia megsértésére és nyilvánvaló értékelési hibára alapított negyedik jogalap;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított ötödik jogalap;

               —

               az Európai Jogok Európai Egyezménye 6. cikkének, a 207/2009 rendelet 75. cikkének és a 2868/95 rendelet 22. szabálya (2) és (3) bekezdésének megsértésére alapított hatodik jogalap;

               —

               az érintett vásárlóközönség megállapítását és a megjelölések értékelését érintő nyilvánvaló hibára alapított hetedik jogalap;

               —

               nyolcadik jogalap: a korábbi védjegy megkülönböztető képessége a 39., 43. és 44. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában.


title: C-272/09. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2011. december 8-i ítélete — KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — Az ipari rézcsövek piaca — Bírságok — A piac mérete, a jogsértés időtartama és az együttműködés mint figyelembe vehető tényezők — Tényleges bírósági jogorvoslat)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/4

         A Bíróság (második tanács) 2011. december 8-i ítélete — KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA kontra Európai Bizottság
   (C-272/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - Az ipari rézcsövek piaca - Bírságok - A piac mérete, a jogsértés időtartama és az együttműködés mint figyelembe vehető tényezők - Tényleges bírósági jogorvoslat)
   2012/C 32/06
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: KME Germany AG, korábban KM Europa Metal AG, KME France SAS, korábban Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, korábban Europa Metalli SpA (képviselők: M. Siragusa avvocato, A. Winckler ügyvéd, G. Rizza avvocato, T. Graf advokat, M. Piergiovanni avvocato)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: E. Gippini Fournier és J. Bourke, meghatalmazottak, C. Thomas solicitor)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-127/04. sz., KME Germany és társai kontra Bizottság ügyben 2009. május 6-án hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/E-1/38.240 — „ipari rézcsövek”-ügy) 2003. december 16-án hozott 2004/421/EK bizottsági határozatban (HL L 125., 50. o.) a fellebbezőkkel szemben kiszabott bírság csökkentése iránti keresetet — Az árak megállapítása és a piacok felosztása — A piacra gyakorolt tényleges hatás — A bírságok összegének kiszámítására vonatkozó iránymutatás

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a KME Germany AG-t, a KME France SAS-t és a KME Italy SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 220., 2009.9.12.


title: T-303/94. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 4-i végzése — de Jong kontra Tanács és Bizottság

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/50

         A Törvényszék 2010. március 4-i végzése — de Jong kontra Tanács és Bizottság
   (T-303/94. sz. ügy)
   2010/C 134/80

      Az eljárás nyelve: holland

   A nyolcadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.


title: A C-86/04. sz. ügy törlése

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/17

         A C-86/04. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 19/39)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. október 14-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-86/04. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxembourgi Nagyhercegség ügy törlését.

      (1)  HL C 85., 2004.4.3.


title: C-453/10 sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. március 15-i ítélete (Okresný súd Prešov (Szlovákia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič kontra S.O.S. financ, spol. s r.o. (Fogyasztóvédelem — Fogyasztóihitel-szerződés — A teljeshiteldíj-mutató téves megjelölése — A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok és a tisztességtelen szerződési feltételek hatása a szerződés egészének érvényességére)

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/7

         A Bíróság (első tanács) 2012. március 15-i ítélete (Okresný súd Prešov (Szlovákia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič kontra S.O.S. financ, spol. s r.o.
   (C-453/10 sz. ügy) (1)

   (Fogyasztóvédelem - Fogyasztóihitel-szerződés - A teljeshiteldíj-mutató téves megjelölése - A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok és a tisztességtelen szerződési feltételek hatása a szerződés egészének érvényességére)
   2012/C 133/11
   Az eljárás nyelve: szlovák

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Okresný súd Prešov

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Jana Pereničová, Vladislav Perenič

      Alperes: S.O.S. financ, spol. s r.o.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Okresný súd Prešov — A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.) 4. cikke (1) bekezdésének és 6. cikke (1) bekezdésének értelmezése, valamint a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 22. o.) (a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv) értelmezése — Uzsorakamatot tartalmazó fogyasztóihitel-szerződés — A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok és a tisztességtelen szerződési feltételek hatása a szerződés egészének érvényességére.

      Rendelkező rész

               1.

               A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy annak értékelése során, hogy az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között kötött, egy vagy több tisztességtelen feltételt tartalmazó szerződés az említett feltételek kihagyásával is teljesíthető-e, az eljáró bíróság nem támaszkodhat kizárólag arra, hogy az érintett szerződés egészének semmissé nyilvánítása a felek valamelyike, a jelen esetben a fogyasztó számára esetleg kedvező. Az említett irányelvvel nem ellentétes azonban az, ha valamely tagállam az uniós jog tiszteletben tartásával előírja, hogy az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között kötött, egy vagy több tisztességtelen feltételt tartalmazó szerződés a maga egészében semmis, amennyiben ez a fogyasztó fokozottabb védelmét biztosítja.

               2.

               Az olyan — az alapeljárásban szereplőhöz hasonló — kereskedelmi gyakorlatot, amely hitelszerződésben a valósnál alacsonyabb mértékű teljeshiteldíj-mutató megjelöléséből áll, „megtévesztőnek” kell minősíteni a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv) 6. cikkének (1) bekezdése értelmében, amennyiben ténylegesen vagy valószínűsíthetően arra készteti az átlagos fogyasztót, hogy olyan ügyleti döntést hozzon, amelyet egyébként nem hozott volna meg. A nemzeti bíróságnak kell megvizsgálnia, hogy ez az eset áll-e fenn az alapeljárásban. Az ilyen kereskedelmi gyakorlat tisztességtelen jellegének megállapítása többek között egy olyan elemet képez, amelyre a hatáskörrel rendelkező bíróság a 93/13 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a fogyasztó számára nyújtott kölcsön költségeire vonatkozó szerződési feltételek tisztességtelen jellegére vonatkozó értékelését alapíthatja. Az ilyen megállapítás azonban nem gyakorol közvetlen hatást a megkötött szerződés érvényességének a 93/13 irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szempontjából történő értékelésére.

      (1)  HL C 328., 2010.12.04.


title: C-345/12. sz. ügy: 2012. július 19-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               22.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/26

         2012. július 19-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-345/12. sz. ügy)
   2012/C 287/50
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Montaguti és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság — mivel nem írta elő azon kötelezettséget, hogy az épületek eladásakor vagy bérbe adásakor az energiateljesítményre vonatkozó igazolást adjanak az épületek energiateljesítményéről szóló, 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. és 10. cikkében előírt rendelkezésekkel és feltételekkel összhangban — nem teljesítette az ezen irányelvnek az épületek energiahatékonyságáról szóló, 2010. május 19-i 2010/31/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 29. cikkével összefüggésben értelmezett 7. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, és 10. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság — mivel nem jelentette be a 2002/91/EK irányelv 9. cikkét átültető valamennyi intézkedést — nem teljesítette az ezen irányelvnek az épületek energiahatékonyságáról szóló, 2010. május 19-i 2010/31/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 29. cikkével összefüggésben értelmezett 15. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2002/91/EK irányelv átültetésének határideje 2006. január 4-án lejárt. Ezen irányelv 7-9. cikke átültetésének határideje 2009. január 4-én járt le, és a Bizottság szerint a 2010/31/EU irányelv 28. cikke, amely megengedi, hogy a tagállamok elhalasszák az energiateljesítménye vonatkozó igazolás szolgáltatására vonatkozó követelmény alkalmazását, nem vonatkozik a 2002/91/EK irányelv 7. cikkének (1) bekezdése alapján már kibocsátott vagy kibocsátásra kerülő igazolásokra.
   A jelen kereset benyújtásának időpontjában az alperes még nem fogadta el az irányelv átültetéséhez szükséges valamennyi intézkedést.

      (1)  HL 2003 L 1., 65. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 168. o.

      (2)  HL 2010 L 153., 13. o.


title: F-109/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2007. november 22-i ítélete – Dittert kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – Érdempontok – Hiányos személyi akta – Az érdempontok kihagyása az ún. Sysper elektronikus előmeneteli aktából – Műszaki üzemzavar – A* előléptetési bizottság – A felettes által javasoltnál alacsonyabb előmeneteli pontszám megítélése)

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/31

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2007. november 22-i ítélete – Dittert kontra Bizottság
   (F-109/06. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - Érdempontok - Hiányos személyi akta - Az érdempontok kihagyása az ún. „Sysper’ elektronikus előmeneteli aktából - Műszaki üzemzavar - A* előléptetési bizottság - A felettes által javasoltnál alacsonyabb előmeneteli pontszám megítélése)
   (2008/C 8/54)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Daniel Dittert (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: B. Cortese és C. Cortese ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és K. Herrmann)
   Az ügy tárgya
   Közszolgálat – A kinevezésre jogosult hatóság által hozott azon határozat megsemmisítése, amelyben a Bizottság a felperes főigazgatóságán előléptethető tisztviselők névsorából tévedésből kifelejtett, a Bizottság tisztviselőjeként dolgozó felperesnek az e főigazgatóság által kértnél kevesebb érdempontot ítélt meg, amely pontszám nem volt elegendő a felperesnek a 2005-ös előléptetési időszak során történő előléptetéséhez.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Közösségek Bizottságának Daniel Dittert számára a 2005-ös előléptetési időszak során történő előléptetéshez szükséges számú érdempontnál kevesebb érdempontot odaítélő határozatát.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti az Európai Közösségek Bizottságának a 2005. november 23-i 85–2005. sz. Közigazgatási Tájékoztatóban megjelent, a 2005-ös előléptetési időszak során előléptetett tisztviselők névsorát tartalmazó határozatát, annak José Maria Carpi Badía nevét nem tartalmazó részében.

               3)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi saját, valamint a felperes költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 281., 2006.11.18., 47. o.


title: C-441/09. sz. ügy: 2009. november 11-én benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/27

         2009. november 11-én benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság
   (C-441/09. sz. ügy)
   2010/C 24/50
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Triantafyllou és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy

               —

               az Osztrák Köztársaság megsértette a hozzáadottértékadó-rendszerről szóló irányelv (1) III. mellékletével összefüggésben értelmezett 96. és 98. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel egyes, nem emberi vagy állati fogyasztásra szánt élelmiszer készítésére felhasznált élőállatok, különösen lovak értékesítésére, importjára és Közösségen belüli beszerzésére kedvezményes adómértéket alkalmazott;

               —

               az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság álláspontja szerint az osztrák forgalmiadójog sérti a hozzáadottérték-adóról szóló irányelv III. mellékletével összefüggésben értelmezett 96. és 98. cikkét, mivel egyes élőállatok (különösen lovak) értékesítésére abban az esetben is kedvezményes adómértéket alkalmaz, ha ezeket az állatokat nem élelmiszer-előállításra szánják.
   Az „élő állatoknak” a hozzáadottérték-adóról szóló irányelv III: mellékletének 1. pontjában szereplő fogalma nem önálló kategória, hanem pusztán olyan állatokat foglal magában, amelyeket általában emberi vagy állati fogyasztásra szánt élelmiszerként történő felhasználás céljából tenyésztenek. Ezt az értelmezést támasztja alá e rendelkezés spanyol, francia, angol, olasz, holland, portugál, valamint svéd nyelvi változata is. Továbbá mivel e rendelkezés kivételt állapít meg, az állandó ítélkezési gyakorlat szerint megszorítóan kell értelmezni.
   Különösen a lófélék családjába tartozó állatok esetében áll egyértelműen előtérben az igás- vagy hátasállatként történő használat (nem pedig az emberi vagy állati fogyasztásra szánt élelmiszerként történő felhasználás).

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).


title: C-150/10. sz. ügy: A Tribunal de Première Instance de Bruxelles (Belgium) által 2010. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) kontra Beneo Orafti SA

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/21

      A Tribunal de Première Instance de Bruxelles (Belgium) által 2010. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB) kontra Beneo Orafti SA
      (C-150/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/30)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de Première Instance de Bruxelles (Belgium)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

         Alperes: Beneo Orafti SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A 493/2006/EK bizottsági rendelet (1) 9. cikke alapján valamely cukorgyártó vállalkozásnak kiosztott átmeneti kvóták kivételt képeznek-e a 320/2006/EK tanácsi rendeletben (2) és a végrehajtásra vonatkozó szabályokról szóló 968/2006/EK bizottsági rendeletben (3) létrehozott, a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer alól, tekintettel arra, hogy:

                              a)

                              ezek a kvóták nem képezik a szerkezetátalakítás címén ideiglenesen fizetendő összeg kifizetésének tárgyát,

                              b)

                              nem részesülnek szerkezetátalakítási támogatásban, és

                              c)

                              nem számítanak kvótának a 320/2006/EK tanácsi rendelet szerint, abban az értelemben, ahogy a kvóta fogalmát a fenti rendelet 2. cikkének 6. pontja meghatározza?

                  2.

                  Még a fenti kérdésre adott nemleges válasz esetén is igaz-e, hogy az átmeneti kvóták teljesen különállóak, a rendes alapkvótáktól függetlenek, tekintettel arra, hogy:

                              a)

                              az átmeneti kvóták kiosztására a 493/2006/EK bizottsági rendelet 9. cikke és nem a 318/2006/EK tanácsi rendelet (4) 7. cikke alapján került sor,

                              b)

                              az átmeneti kvóták kiosztásának feltételei eltérnek a rendes alapkvóták kiosztásának feltételeitől,

                              c)

                              az átmeneti kvóták olyan átmeneti intézkedések, amelyek célja, hogy megkönnyítsék a Közösség régi cukorpiaci rendszerének átalakulását az új cukorpiaci rendszere felé, és ezért főszabály szerint csak a 2006/2007-es gazdasági évben alkalmazhatóak?

                  3.

                  A fenti két kérdés valamelyikére (vagy mindkét kérdésre) adandó igenlő válasz esetén valamely cukorgyártó vállalkozás, amely szerkezetalakítási támogatást kért a 2006/2007-es gazdasági évre a 320/2006 tanácsi rendelet 3. cikkének megfelelően, jogosult-e a 2006/2007-es gazdasági évre vonatkozó átmeneti kvótára a 493/2006/EK rendelet 9. cikke alapján?

                  4.

                  A fenti kérdésre adandó nemleges válasz esetén az alkalmazott szankció állhat-e az engedélyezett szerkezetátalakítási támogatás egy részének visszaköveteléséből és az átmeneti kvóta behajtásából? Hogyan kell számolni a 968/2006/EK bizottsági rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében előírt visszakövetelés és 27. cikkében előírt szankció összegét egy olyan cukorgyártó vállalkozás esetében, amely szerkezetalakítási támogatást kapott (a 2006/2007-es gazdasági év címén), és használta az átmeneti kvótáját (amelyre semmilyen szerkezetátalakítási támogatást nem kapott)? A fenti összegnek és a szankció összegének a számítása során figyelembe kell-e venni az alábbi tényezők mindegyikét, illetve valamelyikét:

                              a)

                              a szóban forgó cukorgyártó vállalkozás által a termelő-berendezéseinek leszerelése során viselt költségeket?

                              b)

                              a szóban forgó cukorgyártó vállalkozás által a rendes alapkvóta szerinti termelés abbahagyása miatt elszenvedett veszteségeket?

                              c)

                              azt a tényt, hogy az átmeneti kvóta egyszeri és átmeneti intézkedés, amely kizárólag a 2006/2007-es gazdasági évre engedélyezi a termelést, azonban nem vonatkozik a többi gazdasági évre (kivéve a cukor átmeneti kvótáját)?

                              d)

                              a visszakövetelés összegének azon számítása, amely a fenti a)–c) pontokban felsorolt tényezőket figyelmen kívül hagyja, tekinthető-e az arányosság elve megsértésének?

                  5.

                  A fenti kérdésektől függetlenül, mikor válnak a szerkezetátalakítási terv alapján vállalt kötelezettségek hatályosakká, azaz a kérelmezőre nézve kötelező erejűekké?

                              a)

                              Annak a gazdasági évnek a kezdetén, amelyre a kérelmező benyújtotta a szerkezetátalakítási támogatás iránti igényét?

                              b)

                              Akkor, amikor kérelmet a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósághoz benyújtotta?

                              c)

                              A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság azon hivatalos értesítésétől fogva, amelyben a kérelmet teljesnek minősítette?

                              d)

                              A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság azon hivatalos értesítésétől fogva, amelyben a kérelmet szerkezetátalakítási támogatásra alkalmasnak minősítette?

                              e)

                              A hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóság azon hivatalos értesítésétől fogva, amelyben a szerkezetátalakítási támogatás engedélyezéséről szóló döntéséről tájékoztat?

                  6.

                  A fenti [1-2.] kérdésekre (vagy mindkét kérdésre) adandó igenlő válasz esetén valamely cukorgyártó vállalkozás, amely átmeneti kvótát kapott a 2006/2007-es gazdasági évre, akkor is jogosult használni ezeket a kvótákat a gazdasági évben, ha a rendes alapkvótáira vonatkozóan szerkezetátalakítási támogatást kapott a 2006/2007-es gazdasági évtől kezdődően?

                  7.

                  A fenti [1-2. és 6. ] kérdés[…re […]adandó nemleges válasz esetén a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága jogosult-e arra, hogy a szerkezetátalakítási tervben foglalt kötelezettségek figyelmen kívül hagyása esetén egyszerre alkalmazza a 968/2006/EK bizottsági rendelet 26. és 27. cikkében előírt szerkezetátalakítási támogatás visszakövetelését, és az ott előírt szankciót a 967/2006/EK bizottsági rendelet (5) 4. cikkében foglaltaknak megfelelően a kvótán felüli cukortermelésre vonatkozó többlet összeg kiszabásával, vagy a szankcióknak ez a halmozása sérti a „non bis in idem” elvet, az arányosság elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét?

         (1)  A cukorágazat piacának közös szervezését érintő reform keretében átmeneti intézkedések megállapításáról, valamint az 1265/2001/EK és a 314/2002/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. március 27-i 493/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 89., 11. o.)

         (2)  A Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer megállapításáról és a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló 1290/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. február 20-i 320/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 58., 42. o.)

         (3)  A Közösségen belül a cukoripar szerkezetátalakítására szolgáló ideiglenes rendszer megállapításáról szóló 320/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 27-i 968/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 176., 32. o.)

         (4)  A cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2006. február 20-i 318/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 58., 1. o.),

         (5)  A kvótán felüli cukortermelésre vonatkozóan a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2006. június 29-i 967/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 176., 22. o.)


title: C-549/16. sz. ügy: A Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Olaszország) által 2016. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano kontra Palais Kaiserkron Srl

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/19

         A Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Olaszország) által 2016. október 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano kontra Palais Kaiserkron Srl
   (C-549/16. sz. ügy)
   (2017/C 030/23)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

      Alperes: Palais Kaiserkron Srl

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 401. cikkét, hogy a hozzáadottérték-adó és az (1986. április 26-i 131. sz. DPR mellékletét képező táblázat 1. része 5. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, az ingatlan tárgyi eszközökre vonatkozó bérleti szerződések esetén felszámított) bejegyzési illeték halmozottan kivethető, vagy ez utóbbi adó forgalmi adó jellegű?

      (1)  HL 2006 L 347., 1. o.


title: C-582/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-437/11. sz., Golden Balls Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen az Intra-Presse által 2013. november 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/9

         A Törvényszék (első tanács) T-437/11. sz., Golden Balls Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen az Intra-Presse által 2013. november 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-582/13. P. sz. ügy)
   2014/C 24/16
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Intra-Presse (képviselők: P. Péters advocaat, T. de Haan avocat, M. Laborde avocate)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM); Golden Balls Ltd

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a T-437/11. sz. ügyben 2013. szeptember 16-án hozott ítéletét;

               —

               utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé azért, hogy az hozzon új határozatot az Intra-Presse által a 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (5) bekezdése alapján indított keresete tárgyában;

               —

               a költségekről egyelőre ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott ítéletet az alábbi okok miatt hatályon kívül kell helyezni.
   Először is, a Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontját az érintett közönség meghatározásával, a védjegyek közötti fogalmi hasonlóság mértékének megállapításával, amelyet „intellektuális fordítási folyamattal”, „fordítással kezdéssel”, illetve „előzetes lefordítással” egészített ki. Másodszor, a Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdését azzal, hogy nem végzett átfogó értékelést és nem vizsgálta meg a fellebbező korábbi védjegy jóhírének relevanciáját és az esetleges kapcsolat fennállását.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78, 1. o.)


title: C-645/15. sz. ügy: A Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Németország) által 2015. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde kontra Freistaat Bayern

text:
               7.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/5

         A Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Németország) által 2015. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde kontra Freistaat Bayern
   (C-645/15. sz. ügy)
   (2016/C 090/08)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

      Alperes: Freistaat Bayern

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: KHV-irányelv) I. melléklete 7. pontjának c) alpontját, hogy a szabályozás hatálya meglévő, négy- vagy több sávos utak kiszélesítésére is kiterjed?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Speciálisabb és ezért előnyben részesítendő-e a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontjának c) alpontja a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontjának b) alpontjához képest?

               3.

               Az első vagy második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Azt feltételezi-e a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontjának b) alpontjában szereplő „gyorsforgalmi út” fogalma, hogy az érintett útszakasz esetében a nemzetközi forgalmú nagy utakról szóló európai megállapodás értelmében vett nemzetközi forgalmú nagy útról van szó?

               4.

               Az első, második vagy harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Alkalmazandó-e a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontjának b) alpontja szerinti „építés” fogalma olyan útkiszélesítésre, amelynek esetében nem változik lényegesen az út meglévő nyomvonala?

               5.

               A negyedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Feltételez-e a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontjának b) alpontjában szereplő „építés” fogalma valamilyen minimális hosszt az érintett útszakasz esetében? Igenlő válasz esetén e tekintetben egybefüggő útszakaszt kell-e alapul venni? Igenlő válasz esetén egybefüggő 2,6 kilométernél, illetve – amennyiben össze kell adni több nem egybefüggő útszakasz hosszát – összesen 4,4 kilométernél hosszabb-e a minimális hossz?

               6.

               Az ötödik kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Alkalmazandó-e a KHV-irányelv I. melléklete 7. pontja b) alpontjának második fordulata (gyorsforgalmi utak építése) a nemzetközi forgalmú nagy utakról szóló európai megállapodás értelmében vett beépített területen belüli útkiszélesítési intézkedésre?

      (1)  HL L 26., 1. o.


title: T-57/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. október 20-i ítélete — Alfastar Benelux kontra Tanács ( „Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — A Tanács Főtitkárságának személyi számítógépeivel, nyomtatóival és perifériás eszközeivel kapcsolatos műszaki karbantartásra irányuló, valamint help-desk és helyi segítségnyújtási szolgáltatások nyújtása — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Indokolási kötelezettség” )

text:
               3.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/16

         A Törvényszék 2011. október 20-i ítélete — Alfastar Benelux kontra Tanács
   (T-57/09. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - A Tanács Főtitkárságának személyi számítógépeivel, nyomtatóival és perifériás eszközeivel kapcsolatos műszaki karbantartásra irányuló, valamint help-desk és helyi segítségnyújtási szolgáltatások nyújtása - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Indokolási kötelezettség)
   2011/C 355/26
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Alfastar Benelux (Ixelles, Belgium) (képviselő: N. Keramidas ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Balta, M. Vitsentzatos és M. Robert meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyfelől a Tanács 2008. december 1-jei, az Alfastar Benelux és a Siemens IT Solutions and Services SA által létrehozott Alfastar-Siemens vállalkozás-csoportnak az UCA/218/07 sz., a Tanács Főtitkárságának személyi számítógépeivel, nyomtatóival és perifériás eszközeivel kapcsolatos műszaki karbantartásra irányuló, valamint help-desk és helyi segítségnyújtási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési eljárásban (HL 2008/S 91-122796) benyújtott ajánlatát elutasító, valamint a szerződést egy másik ajánlattevőnek odaítélő határozatának megsemmisítése, másfelől kártérítési kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a Tanács 2008. december 1-jei, az Alfastar Benelux és a Siemens IT Solutions and Services SA által létrehozott vállalkozás-csoportnak az UCA/218/07 sz., a Tanács Főtitkárságának személyi számítógépeivel, nyomtatóival és perifériás eszközeivel kapcsolatos műszaki karbantartásra irányuló, valamint help-desk és helyi segítségnyújtási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatát elutasító, valamint a szerződést egy másik ajánlattevőnek odaítélő határozatát.

               2.

               A Törvényszék a kártérítési kérelmet elutasítja.

               3.

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: T-291/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. március 25-i ítélete – Deutsche Bank kontra OHIM (Passion to Perform) (Közösségi védjegy  — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás  — Passion to Perform szóvédjegy  — Reklámjelmondatból álló védjegy  — Feltétlen kizáró okok  — A megkülönböztető képesség hiánya  — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja  — Egyenlő bánásmód)

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/33

         A Törvényszék 2014. március 25-i ítélete – Deutsche Bank kontra OHIM (Passion to Perform)
   (T-291/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - Passion to Perform szóvédjegy - Reklámjelmondatból álló védjegy - Feltétlen kizáró okok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Egyenlő bánásmód))
   2014/C 142/41
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Deutsche Bank AG (Frankfurt, Németország) (képviselők: R. Lange, T. Götting és G. Hild ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: I. Harrington meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Passion to Perform szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2012. április 24-én hozott határozata (R 2233/2011–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Deutsche Bank AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 273., 2012.9.8.


title: T-424/05. sz. ügy:  2005. november 16 –án  benyújtott kereset – Olasz Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/23

         2005. november 16 –án benyújtott kereset – Olasz Köztársaság kontra Európai Közösségek Bizottsága
   (T-424/05. sz. ügy)
   (2006/C 22/41)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Olasz Köztársaság által benyújtott kereset tárgya a Bizottság 2005. szeptember 6-i C(2005) 3302. sz. határozata.
   E határozatával a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította a 269/2003 törvényrendelet, később 326/2003 törvény 12. cikkében foglalt rendelkezéseket.
   Ezek lényegében arról rendelkeznek, hogy a befektetési alapok egyes fajtái és a VABT-k nettó üzleti eredményeit terhelő, a jövedelemadót helyettesítő adó mértéke 12,5 %-ról 5 %-ra csökken, amennyiben az alapok vagy a VABT-k a naptári év folyamán eszközeik értékének legalább kétharmadát az alapok működési napjainak legalább egy hatoda alatt, alacsonyan vagy átlagosan tőkésített, tőzsdére bevezetett társaságba fektették. Ezek ún. „specializált” alapok vagy VABT-k.
   A Bizottság álláspontja szerint szelektív intézkedésről van szó, amely kedvez egyrészt az alacsonyan vagy átlagosan tőkésített társaságoknak a többi társasággal szemben, mivel az alapok beruházásait feléjük irányítja, másrészt pedig a „specializált” alapoknak vagy VABT-knek a nem specializált alapokkal vagy VABT-kkel szemben, amennyiben magasabb jövedelem elérését teszi számukra lehetővé valamennyi tőkerészesedésen, mivel a jövedelmet csökkentett helyettesítő adónak veti alá. Továbbá olyan intézkedésről van szó, amely nincs kapcsolatban az általános adórendszerrel, és amely egyszerű működési támogatásban ölt formát. Végül pedig nem áll fenn olyan kivételes körülmény, amely az EK 87. cikk (3) bekezdése c) pontjának megfelelően igazolhatná a szóban forgó intézkedést.
   Az olasz kormány álláspontja szerint a megtámadott határozat először is eljárási hibában szenved, mivel az EK 88. cikk (2) bekezdésében foglalt eljárás megindításáról szóló határozat az „állami támogatások eljárásairól” szóló 659/99 rendeletben előírt, a Bizottság és az olasz közigazgatás közötti előzetes észrevétel-váltás nélkül került elfogadásra (első jogalap).
   Fennáll az indokolás hiánya is az olasz kormány által az eljárás folyamán felvetett alapvető kérdéssel kapcsolatban: a pénzügyi piacok összehangolásáról szóló irányelveket átültető olasz jogszabályok szerint a közös befektetési alapok és VABT-k egyszerű, részesedésekre osztott önálló vagyonként szerveződnek. Tehát közösségi jogi értelemben nem minősülnek vállalkozásnak. A Bizottság tudomásul vette ezt a helyzetet, ugyanakkor megjegyezte, hogy „bizonyos esetekben” e beruházási struktúrák vállalkozásnak tekintendők; a Bizottság ugyanakkor nem fejtette ki, hogy mely esetekben és milyen körülmények között öltenek az alapok és a VABT-k ilyen minőséget (második jogalap).
   A harmadik jogalap az EK 87. cikk megsértéséből ered, tekintettel arra a megállapításra, hogy az alapok és a VABT-k természetüknél fogva semmi esetre sem tekinthetők vállalkozásoknak közösségi jogi értelemben, mivel egyszerűen ingó értékek közös tulajdonformái. A feltételezett támogatás egyébként nem lenne szelektív, még ha ezen alapok és VABT-k vállalkozásnak is tekinthetők, mivel bármely érdekelt (a közös alapokat kezelő „szerződéses” társaságok vagy a VABT-k részesedéseinek értékesítői) is létrehozhatnak specializált struktúrákat a nem specializált struktúrák mellett, ily módon elérve az adócsökkentést.
   Negyedik jogalapjával a felperes kifogásolja, hogy a határozat szerint a feltételezett támogatás kedvezményezettjei az alacsonyan vagy átlagosan tőkésített, tőzsdére bevezetett társaságok, hiszen az adócsökkentés tényleges kedvezményezettjei ezzel ellentétben kizárólag a befektetési jegyek és a VABT-k részesedéseinek birtokosai, vagyis potenciálisan bármely érdekelt: az adócsökkentés ezért nem a vállalkozásokat érinti, és nem is szelektív. A Bizottság nem bizonyította, hogy az adócsökkentés a befektetési jegyek birtokosai vonatkozásában történő közvetlen alkalmazása a fenti társaságok nyereségének közvetett csökkentéséhez vezet.
   Ötödik jogalapjával az olasz kormány újból az EK 87. cikk megsértésére és az indokolás hiányára hivatkozik, mivel a Bizottság úgy vélte, hogy az intézkedés hatást gyakorol a Közösségen belüli versenyre annak ellenére, hogy gazdasági hatása teljesen jelentéktelen (maga a Bizottság szerint 2004-ben mintegy 1 100 000 euró). A Bizottság továbbá nem fejtette ki, miért lenne szó működési támogatásról, mivel a helyettesítő adó nem jelent működési költséget a kollektív beruházási eszközöket kezelő közvetítők számára. Az alacsonyan vagy átlagosan tőkésített társaságok megerősítésének célja pedig azt mutatja, hogy ezek vonatkozásában az intézkedés strukturális természetű.
   Hatodik jogalapjával a felperes vitatja a határozatot azon részében, amelyben az tagadja az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontjában foglalt eltérés alkalmazhatóságát. A kockázati tőke piacához a magasabban tőkésített vállalkozásokhoz képest nehezebben hozzáférő alacsonyan tőkésített társaságok vagyonalapjának tágítása a hivatkozott eltérést engedő rendelkezésből eredő gazdaságpolitikai cél.


title: T-654/14. sz. ügy: 2014. szeptember 8-án benyújtott kereset – Revolution kontra OHIM (REVOLUTION)

text:
               3.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 388/21

         2014. szeptember 8-án benyújtott kereset – Revolution kontra OHIM (REVOLUTION)
   (T-654/14. sz. ügy)
   2014/C 388/26
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Revolution LLC (Washington, Egyesült Államok) (képviselők: P. Roncaglia, F. Rossi és N. Parrotta, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2014. június 11-i határozatát (R 2143/2013-1. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a REVOLUTION szóvédjegy a 36. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában – 1 1 8 15  297. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-140/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Netherlands Maritime Technology Association kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Pénzügyi lízing keretében beszerzett bizonyos eszközök előrehozott értékcsökkenését lehetővé tevő spanyol szabályozás — Állami támogatás hiányát megállapító határozat — A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya — Komoly nehézségek — Az előzetes vizsgálat körülményei és időtartama — A vizsgálat nem megfelelő és hiányos jellege” )

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/34

         A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Netherlands Maritime Technology Association kontra Bizottság
   (T-140/13. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - Pénzügyi lízing keretében beszerzett bizonyos eszközök előrehozott értékcsökkenését lehetővé tevő spanyol szabályozás - Állami támogatás hiányát megállapító határozat - A hivatalos vizsgálati eljárás megindításának hiánya - Komoly nehézségek - Az előzetes vizsgálat körülményei és időtartama - A vizsgálat nem megfelelő és hiányos jellege”))
   (2015/C 034/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Netherlands Maritime Technology Association, korábban Scheepsbouw Nederland (Rotterdam, Hollandia) (képviselők: K. Struckmann ügyvéd és G. Forwood barrister)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Afonso, L. Flynn és P. Němečková meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Spanyol Királyság (képviselők: N. Díaz Abad és A. Sampol Pucurull abogados del Estado)

      Az ügy tárgya

   A pénzügyi lízing keretében beszerzett bizonyos eszközök előrehozott értékcsökkenését lehetővé tevő adórendszernek a Spanyol Királyság általi végrehajtására vonatkozó SA 34736 (12/N) állami támogatásról szóló 2012. november 20-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint megalapozatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Netherlands Maritime Technology Associationt kötelezi saját költségei, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

               3)

               A Spanyol Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-185/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. április 26-án benyújtott kereset

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/23

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. április 26-án benyújtott kereset
   (C-185/05. sz. ügy)
   (2005/C 182/43)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: B. Schima és F. Amato, a Jogi Szolgálat tagjai) 2005. április 26-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy
               mivel hatályban tartott egy olyan rendelkezést, mint az 1999. évi 344. sz. törvényerejű rendelet 9. cikkének (3) és (4) bekezdésében található rendelkezés, amely szerint egy olyan üzem üzemeltetője, ahol veszélyes anyagok találhatók, anélkül kezdheti meg az üzemeltetést, hogy a biztonsági jelentésről döntést hozó hatóság kifejezetten közölte volna az üzemeltetővel a biztonsági jelentés vizsgálatára vonatkozó következtetéseit,
               mivel hatályban tartott egy olyan rendelkezést, mint az 1999. évi 344. sz. törvényerejű rendelet 21. cikkének (3) bekezdésében található rendelkezés, amely szerint, ha azok az intézkedések, amelyeket az üzemeltető a súlyos balesetek megelőzése és enyhítése érdekében kíván tenni, nyilvánvalóan nem megfelelőek, a hatáskörrel rendelkező hatóság nem köteles megtiltani az üzemeltetés megkezdését,
               mivel nem fogadott el egy olyan, kötelezettséget tartalmazó jogszabályt, amely előírná, hogy a vizsgálatok lehetővé tegyék a szóban forgó üzemben alkalmazott műszaki, szervezeti vagy irányítási rendszerek tervezett és szisztematikus vizsgálatát, annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltető bizonyítani tudja, hogy megfelelő intézkedéseket tett az üzemben végzett különféle tevékenységekkel kapcsolatban a súlyos balesetek megelőzése érdekében, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltető bizonyítani tudja, hogy megfelelő eszközöket biztosított a súlyos balesetek következményeinek enyhítésére mind a helyszínen, mind azon kívül,
               és mivel nem fogadott el egy olyan jogszabályt, amely előírná, hogy a biztonsági jelentésben vagy más benyújtott jelentésben foglalt adatok és információk megfelelnek az üzemi körülményeknek,
               az Olasz Köztársaság megszegte a 96/82 irányelv (1) 9. cikkének (4) bekezdéséből, 17. cikkének (1) bekezdéséből és 18. cikke (1) bekezdésének első, második és harmadik franciabekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze az Olasz Köztársaság a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló 1996. december 9-i 96/82/EK tanácsi irányelv előírja, hogy valamely olyan üzem üzemeltetőjének, ahol veszélyes anyagok találhatók, biztonsági jelentést kell bemutatnia a hatáskörrel rendelkező hatóság számára. Az Olasz Köztársaság az irányelvet az 1999. augusztus 17-i 334. sz. törvényerejű rendelettel ültette át jogrendjébe.
   A Bizottság elsősorban azt állítja, hogy az üzemeltető az irányelv 9. cikke (4) bekezdése értelmében a hatáskörrel rendelkező hatóság kifejezett engedélye nélkül nem kezdhetné meg az üzemeltetést.
   A törvényerejű rendelet azonban lehetővé teszi, hogy az üzemeltető anélkül kezdhesse meg tevékenységét, hogy a biztonsági jelentésről döntést hozó hatóság kifejezetten közölte volna az üzemeltetővel a biztonsági jelentés vizsgálatára vonatkozó következtetéseit.
   Ahogyan az az irányelv 17. cikkének (1) bekezdéséből következik, a hatáskörrel rendelkező hatóság köteles megtiltani az üzemeltetést, ha azok az intézkedések, amelyeket az üzemeltető a súlyos balesetek megelőzése és enyhítése érdekében kíván tenni, nyilvánvalóan nem megfelelőek.
   Úgy tűnik azonban, hogy a törvényerejű rendelet a hatáskörrel rendelkező hatóságot mentesíti e kötelezettség alól.
   Végül, az irányelv 18. cikke (1) bekezdése értelmében a tagállamoknak olyan, kötelezettséget tartalmazó jogszabályt kell elfogadniuk, amely olyan vizsgálatokat ír elő, amelyek lehetővé teszik a szóban forgó üzemben alkalmazott műszaki, szervezeti vagy irányítási rendszerek tervezett és szisztematikus vizsgálatát, annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltető bizonyítani tudja, hogy megfelelő intézkedéseket tett az üzemben végzett különféle tevékenységekkel kapcsolatban a súlyos balesetek megelőzése érdekében, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az üzemeltető bizonyítani tudja, hogy megfelelő eszközöket biztosított a súlyos balesetek következményeinek enyhítésére mind a helyszínen, mind azon kívül. Továbbá, ugyancsak a 18. cikk (1) bekezdése értelmében, a tagállamoknak olyan jogszabályt kell elfogadniuk, amely előírja, hogy a vizsgálatok biztosítsák azt, hogy a biztonsági jelentésben vagy más benyújtott jelentésben foglalt adatok és információk megfelelnek az üzemi körülményeknek.
   A törvényerejű rendelet azonban nem ülteti át ezeket a rendelkezéseket, hanem csak egy későbbi végrehajtó rendelkezésre utal, amelyet azonban a mai napig nem fogadtak el.
   A fentiek fényében ezért a Bizottság azt állítja, hogy az Olasz Köztársaság megszegte az irányelv 9. cikkének (4) bekezdéséből, 17. cikkének (1) bekezdéséből és 18. cikke (1) bekezdésének első, második és harmadik franciabekezdéséből eredő kötelezettségeit.

      (1)  HL L 10., 1997.1.14., 13. o.


title: C-564/11. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2011. november 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia és társai kontra Comune di Pavia

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/14

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2011. november 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia és társai kontra Comune di Pavia
   (C-564/11. sz. ügy)
   2012/C 73/25
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Brescia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Como, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Cremona, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecco, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lodi, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Milano, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pavia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Varese

      Alperes: Comune di Pavia

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1), és különösen annak 1. cikke (2) bekezdésének a) és d) pontjával, 2. cikkével, 28. cikkével, valamint II. melléklete 8. és 12. kategóriájával ellentétes-e az a nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi két ajánlatkérő hatóság között írásbeli megállapodás megkötését a helyi területrendezési tervet alkotó, a nemzeti és regionális ágazati szabályozásban meghatározott aktusok elkészítésére irányuló tanulmányozás, valamint műszaki és tudományos tanácsadás tárgyában elméletileg alapvetően nem jövedelmező ellenszolgáltatás fejében, ha a feladatot ellátó hatóság gazdasági szereplői minőséget ölthet?

      (1)  HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.


title: C-546/11. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) által 2011. október 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Erik Toftgaard nevében eljáró Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Jogászok és közgazdászok dán szakszervezete) kontra Indenrigs- og Sundhedsministeriet

text:
               14.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/6

         A Højesteret (Dánia) által 2011. október 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Erik Toftgaard nevében eljáró Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Jogászok és közgazdászok dán szakszervezete) kontra Indenrigs- og Sundhedsministeriet
   (C-546/11. sz. ügy)
   2012/C 13/12
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Højesteret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Erik Toftgaard nevében eljáró Dansk Jurist- og Økonomforbund (DJØF — Jogászok és közgazdászok dán szakszervezete)

      Alperes: Indenrigs- og Sundhedsministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatási irányelv (1) 6. cikkének (2) bekezdését, hogy a tagállamok csak azt írhatják elő, hogy a foglalkoztatási szociális biztonsági rendszerekben a rendszerbe történő belépés, továbbá az ellátásra való jogosultság korhatárhoz kötése csak akkor nem jelent hátrányos megkülönböztetést, ha e szociális biztonsági rendszerek a nyugdíjra vagy rokkantsági ellátásra vonatkoznak?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatási irányelv 6. cikkének (2) bekezdését, hogy csak a rendszerbe történő belépést lehet korhatárhoz kötni, vagy úgy kell-e értelmezni a rendelkezést, hogy az e rendszerek szerinti ellátás kifizetésére való jogosultságot is lehet korhatárhoz kötni?

               3.

               Ha az 1. kérdésre nemleges válasz adandó:
               A 6. cikk (2) bekezdésében foglalt „foglalkoztatási biztonsági rendszer” fogalmába tartozhat-e a dán köztisztviselői törvény (Tjenestemandslov) 32. cikkének (1) bekezdésében foglalt rådighedsløn-rendszerhez (rendelkezése állási díj) hasonló olyan rendszer, amelynek értelmében egy köztisztviselő, a munkahelye megszűnésekor járó végkielégítés esetén, különös védelemként, három évig megtarthatja az akkori fizetését és ezt az időt is beszámítják a nyugdíjhoz szükséges szolgálati éveibe, feltéve, hogy rendelkezésre áll egy másik megfelelő állásra?

               4.

               Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatási irányelv 6. cikkének (1) bekezdését, hogy nem zárja ki a Tjenestemandslov 32. cikke (4) bekezdésének 2. pontjához hasonló olyan rendelkezést, amelynek értelmében munkahelyének megszűnése esetén nem jár rendelkezésre állási díj annak a köztisztviselőnek, aki már betöltötte az állami nyugellátás kifizetéséhez szükséges korhatárt?

      (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.)


title: T-138/10. sz. ügy: 2010. március 24-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/47

         2010. március 24-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-138/10. sz. ügy)
   2010/C 134/77
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: J. Rodríguez Cárcamo)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) a spanyolországi Valencia autonóm közösség 1. célkitűzésbe tartozó operatív programnak a C(1994) 3043/6, ERFA 94.11.09.011. sz. határozat értelmében nyújtott támogatás csökkentéséről szóló, 2010. január 28-i C(2010) 337. sz. bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság az 1994. november 25-i C(94) 30436. sz. határozatával az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) támogatást nyújtott Valencia régió operatív programjának, amely támogatás az 1994-1999 közötti időszakra szóló, az ERFA terhére legfeljebb 1 207 941 000 ECU összegig terjedő, 1. sz. célkitűzésbe tartozó spanyol régiókra vonatkozó, strukturális segítségnyújtásokra szolgáló közösségi támogatási keretrendszerbe illeszkedett. A jelen ügyben megtámadott határozat a szóban forgó 38 szerződés közül 23-ban szabálytalanságokat tár fel, és az eredetileg nyújtott támogatást 115 612 377,25 euróval csökkenti.
   Keresetének alátámasztására a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               —

               Az 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet (1) 24. cikkének a megsértése, amely az extrapolációs módszernek vitatott határozatban való alkalmazásából ered, mivel e rendelkezés nem teszi lehetővé, hogy az egyes intézkedések esetében megállapított szabálytalanságokat kiterjesszék az ERFA alapokból finanszírozott operatív programokba tartozó összes intézkedésre. Spanyolország szerint a Bizottság által a megtámadott határozatban alkalmazott kiigazításnak nincs jogi alapja, mivel a 4253688/EGK tanácsi rendelet 24. cikkének alkalmazása keretében történt nettó finanszírozási kiigazításokról szóló, 1997. október 15-i bizottsági iránymutatások a C-443/97. sz., Spanyolország kontra Bizottság ügyben 2000. április 6-án hozott ítélet (2) értelmében a tagállamokra nem váltanak ki joghatásokat. Másrészt az 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet 24. cikke csak azon támogatások csökkentését írja elő, amelyek vizsgálata szabálytalanság fennállását erősíti meg; ez az elv sérül a kiigazítások extrapoláció útján való alkalmazásának esetében.

               —

               Másodlagosan a jelenleg EU 4. cikk (3) bekezdésével (a jóhiszemű együttműködés elve) együttesen értelmezett, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet 24. cikkének a megsértése a kiigazítások extrapoláció útján való alkalmazása miatt, jóllehet az irányítási, ellenőrzési vagy könyvvizsgálati rendszer semmilyen elégtelenségét nem állapították meg a módosított szerződésekkel kapcsolatban, mivel az irányító szervek a spanyol jogszabályokat alkalmazták, amelyeket az Európai Unió Bírósága nem nyilvánította az európai uniós joggal ellentétesnek. A Spanyol Királyság szerint még akkor is, ha a Bizottság megállapítja a szabálytalanságok vagy az európai uniós jog konkrét megsértésének fennállását, a nemzeti jognak az irányító hatóságok általi tiszteletben tartása nem szolgálhat alapul az irányítási rendszer nem hatékony voltára alapozott extrapolációnak, amennyiben az e szervek által alkalmazott törvényt a Bíróság nem nyilvánította az európai uniós joggal ellentétesnek, és a Bizottság nem nyújtott be keresetet a tagállam ellen az EUMSZ 258. cikk alapján.

               —

               Másodlagosan az 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet 24. cikkének a megsértése a finanszírozási kiigazítások extrapoláció útján való alkalmazásához használt minták nem reprezentatív jellege miatt. A Bizottság az extrapoláció alkalmazása céljából a projektek nagyon alacsony számú (38 a 7862-ből) mintáját hozta létre, az operatív program összes tengelyének lefedése nélkül, a spanyol hatóságok által korábban visszavont kiadások belefoglalásával, a bevallott kiadásokra, és nem a nyújtott támogatásra támaszkodva, és olyan informatikai program alkalmazásával, amely e mintára 85 % alatti megbízhatósági szintet mutatott ki. Következésképpen a Spanyol Királyság úgy véli, hogy a minta nem teljesíti az ahhoz szükséges reprezentativitási feltételeket, hogy az az extrapoláció alapjául szolgálhasson.

               —

               Az 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikkének értelmében vett elévülés. A Spanyol Királyság végül úgy véli, hogy a spanyol hatóságok szabálytalanságok fennállásáról való értesítése (amelyre 2004 júliusában, míg a szabálytalanságok nagy részére 1997-ben, 1998-ban és 1999-ben került sor) a 2988/95 rendelet 3. cikkében előírt négyéves határidő alkalmazásában a szabálytalanságok elévülését idézi elő.

      (1)  A 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 374., 1. o.).

      (2)  EBHT 2000., I-2415. o.