title: C-639/11. sz. ügy: 2011. december 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/16

         2011. december 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-639/11. sz. ügy)
   2012/C 73/29
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wilms, G. Zavvos és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság — mivel új vagy korábban más tagállamban nyilvántartásba vett olyan személyi gépjárművek esetén, amelyeknek a kormányberendezése a jobb oldalon található, a nyilvántartásba vételt attól teszi függővé, hogy a kormánykereket helyezzék át a bal oldalra — nem teljesítette a kormányberendezésekre vonatkozó típusjóváhagyás tekintetében a 70/311/EGK irányelv (1) 2a. cikkéből, a gépjárművekre vonatkozó EK-típusjóváhagyás tekintetében a 2007/46/EK keretirányelv (2) 4. cikkének (3) bekezdéséből, valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés 34. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság azt kifogásolja, hogy a Lengyel Köztársaság megsértette a 70/311/EGK egyedi irányelv 2a. cikkét, a 2007/46/EK keretirányelv 4. cikkének (3) bekezdését, valamint az EUMSZ 34. cikket.
   A Lengyel Köztársaságban az utakon jobb oldali közlekedés van. A lengyel jogszabályok szerint a gépjármű nyilvántartásba vételéhez olyan tanúsítvány szükséges, amely szerint a jármű a műszaki vizsgának eleget tett. Az infrastrukturális miniszter rendeletei (3) szerint azonban az olyan járművek, amelyeknek a kormánykereke a jobb oldalon van, eleve nem tesznek eleget a műszaki vizsgának (azaz úgy tekintik, hogy műszaki állapotuk nem felel meg az érvényes műszaki követelményeknek). Ennek következtében a jobb oldalon kormánykerékkel rendelkező személyi gépjárműveket, amelyek olyan tagállamokban, ahol bal oldali közlekedés van, úgymint Nagy-Britannia, Írország, Málta és Ziprus, típusjóváhagyással rendelkeznek, Lengyelországban nem veszik nyilvántartásba. A lengyel hatóságok nem veszik figyelembe azt sem, hogy az ilyen járműveket más tagállamokban, ahol jobb oldali közlekedés van, előzetesen nyilvántartásba vették.
   A Bizottság szerint az, hogy nem lehetséges Lengyelországban olyan (új vagy használt) személyi gépjárműveket nyilvántartásba venni, amelyeket — elsősorban az uniós jogban biztosított szabad mozgás lehetőségével élő polgárok — olyan tagállamokból hoznak be Lengyelországba, ahol bal oldali közlekedés van, a közúti forgalom biztonságának biztosításában rejlő nyomós közérdek követelményével nem igazolható.
   Amennyiben Lengyelországban korlátozás nélkül használhatók olyan nem ezen országban nyilvántartásba vett járművek, amelyeknek a kormányberendezése a jobb oldalon található, a nyilvántartásba vételük tilalma a megjelölt célkitűzés eléréséhez nem megfelelő, és semmi esetre sem arányos eszköz.
   Éppen az ilyen gépjárművek olyan utakon való tartós használata, ahol jobb oldali közlekedés van, gyakorlat megszerzéséhez vezet, és a közúti forgalom biztonsága tekintetében nem jelent nagyobb veszélyt, mint az ilyen járművel való alkalomszerű/ideiglenes közlekedés. Ezenkívül rendelkezésre állnak más kevésbé korlátozó eszközök is — például egy további tükör elhelyezése —, amelyek jobb oldali forgalomban megkönnyítik az előzést olyan járművekkel, amelyeknek a kormánykereke a jobb oldalon található.

      (1)  A gépjárművek és pótkocsijuk kormányberendezésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. június 8-i 70/311/EGK tanácsi irányelv (HL L 133., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 1. kötet, 90. o.).

      (2)  A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (HL L 263., 1. o.).

      (3)  A 2002. december 31-i rendelet 9. §-ának (2) bekezdése, az infrastrukturális miniszter 2003. december 16-i rendelete I. mellékletének 5.1. pontja, valamint a 2003. december 16-i rendeletet hatályon kívül helyező és annak helyébe lépő 2009. szeptember 18-i infrastrukturális miniszteri rendelet I. mellékletének 6.1. pontja.


title: C-15/11. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2011. január 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Leopold Sommer kontra Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

text:
               9.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/3

         A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2011. január 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Leopold Sommer kontra Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien
   (C-15/11. sz. ügy)
   2011/C 113/04
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof (Ausztria)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Leopold Sommer

      Alperes: Landesgeschäftsstelle des Arbeitsmarktservice Wien

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Alkalmazandó-e a harmadik országok állampolgárai tanulmányok folytatása, diákcsere, javadalmazás nélküli gyakorlat, illetve önkéntes szolgálat céljából történő beutazásának feltételeiről szóló, 2004. december 13-i 2004/114/EK tanácsi irányelv (a továbbiakban: diákokról szóló irányelv) (1) Ausztriában egy bolgár diákra a Bulgária csatlakozásáról szóló szerződés „A jegyzőkönyv (2) 20. cikkében hivatkozott lista: átmeneti intézkedések – Bulgária” című VI. melléklete „A személyek szabad mozgása” című 1. pontja 14. bekezdésének első vagy harmadik albekezdésére tekintettel?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: ellentétes-e az uniós joggal, különösen a diákokról szóló irányelv 17. cikkével az olyan nemzeti szabályozás, amely, mint az Ausländerbeschäftigungsgesetz-nek az alapügyben releváns rendelkezései, a foglalkoztatási engedélynek a munkáltató számára a már több mint egy éve az ország területén tartózkodó (a diákokról szóló irányelv 17. cikkének (3) bekezdése) diák foglalkoztatása céljából történő kiadása előtt minden esetben a munkaerő-piaci helyzet vizsgálatát írja elő, és emellett a külföldi foglalkoztatottak egy meghatározott maximális létszámának átlépése esetén a foglalkoztatási engedély kiadását további feltételektől teszi függővé?

      (1)  HL L 375., 12. o.

      (2)  Jegyzőkönyv a Bolgár Köztársaság és Románia Európai Unióba történő felvételének feltételeiről és részletes szabályairól – VI. melléklet: A jegyzőkönyv 20. cikkében hivatkozott lista: átmeneti intézkedések – Bulgária – 1. A személyek szabad mozgása (HL L 157., 107. o.)


title: T-564/10. sz. ügy: A Törvényszék 2014. június 26-i ítélete – Quimitécnica.com és de Mello kontra Bizottság (Verseny — Kartellek — A foszfáttartalmú takarmányok európai piaca — Bírságok — Részletekben történő megfizetés — Bankgarancia létrehozását előíró bizottsági határozat — Indokolási kötelezettség — Arányosság)

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/22

         A Törvényszék 2014. június 26-i ítélete – Quimitécnica.com és de Mello kontra Bizottság
   (T-564/10. sz. ügy) (1)

   ((Verseny - Kartellek - A foszfáttartalmú takarmányok európai piaca - Bírságok - Részletekben történő megfizetés - Bankgarancia létrehozását előíró bizottsági határozat - Indokolási kötelezettség - Arányosság))
   2014/C 261/43
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperesek: Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA (Lordelo, Portugália) és José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA (Lisszabon, Portugália) (képviselők: J. Calheiros és A. de Albuquerque ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Mongin, V. Bottka és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazottak, segítőjük: Marques Mendes ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 101. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárással (COMP/38.866 – „foszfáttartalmú takarmány”-ügy) kapcsolatos, 2010. július 20-i C (2010) 5004 végleges bizottsági határozat által a felperesekre kiszabott bírság megfizetéséről szóló 2010. október 8-i, állítólagosan a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője levelében foglalt határozat azon részének megsemmisítése iránti kérelem, amelyben az említett levél hosszú lejáratú „AA” minősítéssel rendelkező banknál bankgarancia létrehozását írja elő annak érdekében, hogy helyt adjon a bírság részletekben történő megfizetése iránti kérelemnek.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Quimitécnica.com – Comércio e Indústria Química, SA és a José de Mello – Sociedade Gestora de Participações Sociais, SA maguk viselik a saját költségeiket, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 55., 2011.2.19.


title: T-65/14. sz. ügy: 2014. január 28-án benyújtott kereset – Bank Refah Kargaran kontra Tanács

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/43

         2014. január 28-án benyújtott kereset – Bank Refah Kargaran kontra Tanács
   (T-65/14. sz. ügy)
   2014/C 135/55
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (képviselő: J.-M. Thouvenin ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2013. november 15-i 1154/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet a felperesre vonatkozó részében;

               —

               semmisítse meg a 2013. november 15-i 2013/661/KKBP tanácsi határozatot a felperesre vonatkozó részében;

               —

               nyilvánítsa a 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendeletet alkalmazhatatlanná a felperes tekintetében;

               —

               nyilvánítsa a 2010/413/KKBP határozatot alkalmazhatatlanná a felperes tekintetében;

               —

               másodlagosan, 2014. január 20-tól számítottan semmisítse meg a jelen kérelmek első két francia bekezdésében említett végrehajtási rendeletet és határozatot;

               —

               kötelezze a Tanácsot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az EUMSZ 296. cikk szerinti indokolási kötelezettség megsértésén alapul, amennyiben a felperesnek a korlátozó intézkedésekkel érintett személyek és szervezetek listájára való felvételére vonatkozó végrehajtási rendelet nem jelöli meg kifejezetten azt a jogi alapot, amely alapján azt meghozták.

               2.

               A második jogalap a jogi alap hiányán alapul, amennyiben a vitatott végrehajtási rendelet jogi alapja a 267/2012/EU rendelet (1) amelyet a felperes vonatkozásában alkalmazhatatlannak kell nyilvánítani, mivel egyrészt azt az EUMSZ 296. cikkben foglalt indokolási kötelezettség, valamint az EUMSZ 215. cikk megsértésével hozták meg, másrészt annak 23. cikke (2) bekezdésének d) pontja – amely a felperes a 267/2012 rendelet IX. mellékletében foglalt listára való felvétele jogalapjának minősül – sérti a Szerződéseket és az Európai Unió Alapjogi Chartáját.

               3.

               A harmadik, negyedik, ötödik és hatodik jogalap i) téves jogalkalmazáson, ii) ténybeli hibán és nyilvánvaló mérlegelési hibán, iii) a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésén, illetve iv) az arányosság elvének megsértésén alapul.

               4.

               A hetedik jogalap azon alapul, hogy a 2010/413 határozat (2) 20. cikke (1) bekezdésének c) pontját, amely a felperesre kiszabott szankció jogi alapjául szolgál, alkalmazhatatlanná kell nyilvánítani, mivel e rendelkezés ellentétes a Szerződésekkel, az Alapjogi Chartával és az arányosság elvével. A felperes úgy érvel, hogy a korlátozó intézkedésekkel érintett személyek és szervezetek listájára való felvételre vonatkozó határozatot következésképpen meg kell semmisíteni.

               5.

               A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a vitatott szankció 2014. január 20-tól jogellenessé vált, mivel a Tanács ekkor elismerte, hogy Irán már nem folytat olyan nukleáris tevékenységet, amely a szankció alapjául szolgálhatna. A felperes arra hivatkozik, hogy a szankció következésképpen tárgytalanná vált.

      (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 88., 1. o.).

      (2)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.).


title: F-85/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék első tanácsának 2007. október 9-i ítélete – Bellantone kontra Számvevőszék (Közszolgálat – Tisztviselők – Tisztviselővé kinevezett ideiglenes alkalmazott – Felmondási idő az alkalmazás megszűnésekor – Távozási díj – Napidíj – Anyagi kár)

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/42

         A Közszolgálati Törvényszék első tanácsának 2007. október 9-i ítélete – Bellantone kontra Számvevőszék
   (F-85/06. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Tisztviselővé kinevezett ideiglenes alkalmazott - Felmondási idő az alkalmazás megszűnésekor - Távozási díj - Napidíj - Anyagi kár)
   (2007/C 283/75)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Gerardo Bellantone (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: T. Bontinck és J. Feld ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Számvevőszéke (képviselők: T. Kennedy, J.-M. Steiner és G. Corstens meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a Számvevőszék főtitkárának a tisztviselővé kinevezett, volt ideiglenes alkalmazott felperes kiegészítő felmondási időt helyettesítő maradványösszeg, távozási díj és napidíj fizetése végett benyújtott panaszát elutasító 2006. március 30-i határozatának megsemmisítése iránti, másrészt kártérítési kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               G. Bellantone maga viseli a saját költségei háromnegyed részét.

               3)

               Az Európai Közösségek Számvevőszéke a saját költségein túlmenően viseli G. Bellantone költségeinek egynegyedét.

      (1)  HL C 237., 2006.9.30., 18. o.


title: C-562/16. sz. ügy: Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2016. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter kontra TUIfly GmbH

text:
               13.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/13

         Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2016. november 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Peter Roßnagel, Alexandre Schröter kontra TUIfly GmbH
   (C-562/16. sz. ügy)
   (2017/C 046/16)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Peter Roßnagel, Alexandre Schröter

      Alperes: TUIfly GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 261/2004/EK rendelet (1) 4. cikke (3) bekezdésének hatálya alá tartozó tényállásnak minősül-e egy másik járatra történő átfoglalás?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Olyan átfoglalásra is alkalmazni kell-e e rendelkezést, amelyet nem a légifuvarozó, hanem egyedül az utazásszervező hajtott végre?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-240/14. P. sz. ügy: A Törvényszék 2016. február 26-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB („Fellebbezés — Közszolgálat — Az EBB személyi állománya — A munkaviszony szerződéses jellege — Az EBB díjazási és bérfejlesztési rendszerének reformja — Indokolási kötelezettség — Elferdítés — Téves jogalkalmazás”)

text:
               4.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/24

         A Törvényszék 2016. február 26-i ítélete – Bodson és társai kontra EBB
   (T-240/14. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Az EBB személyi állománya - A munkaviszony szerződéses jellege - Az EBB díjazási és bérfejlesztési rendszerének reformja - Indokolási kötelezettség - Elferdítés - Téves jogalkalmazás”))
   (2016/C 118/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Jean-Pierre Bodson (Luxembourg, Luxemburg); Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Franciaország); Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Franciaország); Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxemburg); Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxemburg); Manuel Sutil (Luxembourg); Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxemburg) és Henry von Blumenthal (Bergem, Luxemburg) (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank (képviselők: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams és G. Nuvoli meghatalmazottak, segítőjük: P.-E. Partsch ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (harmadik tanács) 2014. február 12-i Bodson és társai kontra EBB ítélete (F-73/12, EBHT-KSZ, EU:F:2014:16) ellen annak hatályon kívül helyezése iránt benyújtott fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               J.-P. Bodson és a többi felperes, akiknek neveit a melléklet tartalmazza, maguk viselik saját költségeiket, valamint kötelesek viselni az Európai Beruházási Bank (EBB) részéről a jelen eljárás keretében felmerült költségeket.

      (1)  HL C 223., 2014.7.14.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács) 2004. október 14-én a C-339/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 1999/22/EK irányelv – Vadon élő állatok állatkertben tartásáról – Előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/22

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2004. október 14-én
   a C-339/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 1999/22/EK irányelv - Vadon élő állatok állatkertben tartásáról - Előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)
   (2004/C 300/44)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-339/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Schieferer és M. van Beek) kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (meghatalmazott: M. Lumma) ügyben, az EK 226. cikk alapján 2003. augusztus 1-jén benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai J. N. Cunha Rodrigues (előadó), a negyedik tanács elnökeként eljáró bíró, Juhász E. és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel az indokolással ellátott véleményben meghatározott határidőn belül – Bréma, Hamburg, Hessen, Baden-Württemberg, Alsó-Szászország, Berlin, Schleswig-Holstein és Türingia kivételével – az egyes landokban nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a vadon élő állatok állatkertben tartásáról szóló, 1999. március 22-i 1999/22/EK tanácsi irányelvnek, a Németországi Szövetségi Köztársaság az irányelv alapján fennálló kötelezettségeit nem teljesítette.

               2)

               A Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 226., 2003.9.20.


title: C-157/17. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2017. március 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/27

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2017. március 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-157/17. sz. ügy)
   (2017/C 168/35)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Többi résztvevő: Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, Loyens en Loeff NV

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e az EK 56. cikkel (jelenleg EUMSZ 63. cikk), ha azért, mert nem köteles beszedni a holland osztalékadót, valamely nem holland illetőséggel rendelkező befektetési alapnak nem térítik vissza azt a holland osztalékadót, amelyet a holland illetőséggel rendelkező társaságoktól kapott osztalékaira vetettek ki, miközben visszatérítik az osztalékadót a holland illetőséggel rendelkező azon adóalany befektetési vállalkozásnak, amely a holland osztalékadó beszedése mellett évente osztalékot fizet részvényeseinek vagy más befektetőinek?

               2)

               Ellentétes-e az EK 56. cikkel (jelenleg EUMSZ 63. cikk), ha megtagadják a nem holland illetőséggel rendelkező befektetési alaptól a holland osztalékadó visszatérítését – amelyet biztosítanak a holland adóalany befektetési vállalkozásnak –, ha ez a befektetési alap ezáltal kevéssé lesz vonzó a hollandiai lakóhellyel vagy illetőséggel rendelkező befektetők számára?


title: C-408/09. sz. ügy: A Município de Barcelos (Portugália) által 2009. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Municípió de Barcelos kontra portugál állam

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/14

         A Município de Barcelos (Portugália) által 2009. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Municípió de Barcelos kontra portugál állam
   (C-408/09. sz. ügy)
   2010/C 134/22
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Município de Barcelos

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Municípió de Barcelos.

      Alperes: a portugál állam.
   A Bíróság (hetedik tanács) 2010. február 12-i végzésével megállapította a Município de Barcelos által előterjesztett kérdés megválaszolására vonatkozó hatáskörének nyilvánvaló hiányát.


               28.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/38

         (2006/C 261/76)
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 249., 2006.10.14.

   Korábbi közzétételek

      HL C 237., 2006.9.30.

      HL C 224., 2006.9.16.

      HL C 212., 2006.9.2.

      HL C 190., 2006.8.12.

      HL C 178., 2006.7.29.

      HL C 165., 2006.7.15.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: C-356/11. sz. ügy: A Korkein hallinto oikeus (Finnország) által 2011. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — O, S

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/36

         A Korkein hallinto oikeus (Finnország) által 2011. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — O, S
   (C-356/11. sz. ügy)
   2011/C 269/74
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein hallinto oikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: O, S

      Beavatkozó: Maahanmuuttovirasto

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az EUMSZ 20. cikkel biztos megélhetés hiányában a tartózkodási engedély valamely harmadik országbeli állampolgártól való megtagadása, ha a családi viszonyok úgy alakulnak, hogy a harmadik országbeli állampolgár házastársa felügyeleti jogot gyakorol egy uniós polgár gyermek felett, akinek a harmadik országbeli állampolgár nem szülője, és aki felett az felügyeleti jogot sem gyakorol?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: másként ítélendő-e meg az EUMSZ 20. cikk hatása akkor, ha a tartózkodási engedéllyel nem rendelkező harmadik országbeli állampolgár, annak házastársa és az uniós polgár gyermek, aki felett a házastárs felügyeleti jogot gyakorol, együtt élnek?


title: T-128/06. sz. ügy:  2006. április 28-án  benyújtott kereset – Japan Tobacco kontra OHIM – Torrefacção Camelo (CAMELO ábrás védjegy)

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/21

         2006. április 28-án benyújtott kereset – Japan Tobacco kontra OHIM – Torrefacção Camelo (CAMELO ábrás védjegy)
   (T-128/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/51)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Japan Tobacco Inc. (Tokió, Japán) (képviselők: A. Ortiz López, S. Ferrandis González és E. Ochoa Santamaría ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Torrefacção Camelo Lda
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság a második fellebbezési tanács R 669/2003-2. sz. ügyben 2006. február 22-én hozott határozatának visszavonásával módosítsa azt oly módon, hogy állapítsa meg a 40/94 rendelet 8. cikke (5) bekezdésében foglalt tilalom alkalmazásának szükségességét az adott ügyben, és következésképpen a Japan Tobacco által előterjesztett érveket figyelembe véve határozzon a 1469121. számú közösségi védjegybejelentés elutasításáról;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Torrefacção Camelo L da

      Az érintett közösségi védjegy: Ábrás elemeket (teve, piramisok, pálmák) és a CAFÉ TORREFACTO CAMPO MAIOR CAMELO CAFÉ ESPECIAL PURO Torrefacção Camelo L da CAMPO MAIOR-PORTUGAL nevet tartalmazó védjegy a 30. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (1469121. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés:„CAMEL” nemzeti szó- és ábrás védjegyek a 22. és 34. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalás elfogadása.

      A fellebbezési tanács határozata: A felszólalási osztály határozatának hatályon kívül helyezése.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének téves alkalmazása, valamint bizonyításfelvételi hibák és a rendelet 74. és 79. cikkének megsértése.


title: T-219/14. sz. ügy: 2014. április 2-án benyújtott kereset – Regione autonoma della Sardegna kontra Bizottság

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/49

         2014. április 2-án benyújtott kereset – Regione autonoma della Sardegna kontra Bizottság
   (T-219/14. sz. ügy)
   2014/C 175/68
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Regione autonoma della Sardegna (képviselők: T. Ledda, S. Sau, G. Roberti, G. Bellitti és I. Perego ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg teljes egészében vagy részben a megtámadott határozatot, amennyiben az:

                           —

                           a közszolgáltatás 2012. augusztus 7-i 15. sz. regionális törvénnyel történt ellentételezését és a Saremar részvényeseinek közgyűlése által 2012. június 15-én elhatározott tőkejuttatást állami támogatásnak minősítette;

                           —

                           megállapította, hogy ezek az intézkedések nem összeegyeztethetők a belső piaccal, és elrendelte azok visszatéríttetését;

               —

               az EUMSZ 277. cikk alapján nyilvánítsa jogellenesnek és alkalmazhatatlannak a 2012/21/EU határozat 4. cikkének f) pontját, valamint a közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló európai uniós keretszabály (2011) 9. pontját;

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset az Európai Bizottságnak a Regione Sardegna által a Saremar javára végrehajtott SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C). sz. támogatási intézkedésekről szóló, 2014. január 22-i határozata ellen irányul. Ez a határozat a belső piaccal ellentétesnek nyilvánítja a felhasználók számára a megfizethetőség maximalizálására irányuló, a Szardínia és a kontinens közötti, 2011-ben és 2012-ben működtetett kabotázzsal összefüggő általános érdekű szolgáltatás nyújtásának biztosítása céljából a felperes által a Saremar javára biztosított támogatást.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az alperes a tények téves értékelésével és az indokolás hiányával megsértette az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, amennyiben – amellett, hogy nem helytállóan határozta meg a Saremar közszolgáltatási kötelezettségeit – nem szorítkozott valamely nyilvánvaló hiba értékelésére, hanem a tagállami határozatok érdemi részébe, ily módon pedig gazdasági és szociálpolitikai döntéseibe is beavatkozott;

               2.

               Az alperes megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését és az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, mivel megállapította, hogy a jelen ügyben nem teljesülnek az Altmark-ügyben hozott ítéletben előírt követelmények. A Bizottság e tekintetben tévesen értékelte a tényeket és határozatát nem indokolta, amennyiben többek között úgy vélte, hogy a piac rendelkezik a Regione által meghatározott közszolgáltatási követelmények teljesítéséhez megfelelő és elegendő biztosítékokkal;

               3.

               Az alperes megsértette továbbá az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, valamint a 2005/824/EK és 2012/21/EU határozatokat, továbbá tévesen értékelte a tényeket és határozatát nem indokolta, amennyiben i. úgy vélte, hogy a 2005/824/EK határozatot időbeli hatálya alapján nem lehet alkalmazni; ii. mindenesetre azt a következtetést vonta le, hogy az említett határozatokban megállapított elvek a jelen ügyben nem teljesülnek;

               4.

               Az alperes megsértette az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, tévesen értékelte a tényeket, és határozatát nem indokolta, amennyiben a Saremar társaságot a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás szerinti nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősítette;

               5.

               Az alperes megsértette az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, mivel tévesen értékelte a tényeket és a jogot, amennyiben úgy vélte, hogy nem teljesülnek az intézkedés összeegyeztethetőségének a közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló európai uniós keretszabályban (2011) előírt feltételei;

               6.

               Az alperes végezetül megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, valamint tévesen értékelte a tényeket és a jogot, amennyiben a Saremar társaság Regione Sardegna általi feltőkésítésének jellegét illetően úgy vélte, hogy az előnyt jelent a Saremar számára, ekként pedig nem felel meg a piacgazdasági befektető elvének.


title: C-238/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 7-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               24.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/12

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 7-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-238/04. sz. ügy)
   (2004/C 190/20)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: O. Beyet és A. Whelan, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 7-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Francia Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy azáltal, hogy nem ültette át megfelelően a 95/51/EK (1) és a 96/19/EK (2) irányelvek által módosított, a távközlési szolgáltatások piacának versenyéről szóló, 90/388/EGK (3) irányelv 1. cikkét és 2. cikkének (3) bekezdését, a Francia Köztársaság elmulasztotta az említett irányelv, valamint a Szerződés 249. cikke (korábbi 189. cikk) harmadik bekezdése alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A francia jogrendszerben felmerül a közösségi joggal való összeegyeztethetőség problémája a kábelszolgáltatók távközlési szolgáltatásnyújtásával kapcsolatos engedélyek feltételeinek vonatkozásában.
   A telefonszolgáltatások nyújtásával kapcsolatban ugyanis a francia szabályozás azt a kötelezettséget vezeti be, hogy a kábelhálózaton történő telefonos szolgáltatásnyújtás engedélyének megadása előtt konzultálni kell az érintett településsel, illetve települések csoportjával. Ez a kötelezettség több problémát vet fel a 96/19/EK irányelvvel módosított 90/388 irányelv 2. cikkének (3) bekezdése vonatkozásában, nevezetesen, hogy nem átlátható a konzultációs eljárás, az önkormányzatoknak véleményük megfogalmazása során aránytalan mérlegelési jogkörük van, bizonytalan az eljárás tárgyilagossága abból a tényből adódóan, hogy kapcsolatok vannak egyes önkormányzatok és szolgáltatók között, a többi távközlési szolgáltatás nyújtójára nem alkalmazandó eljárás diszkriminatív jellegű, és fennáll a különböző kábelszolgáltatók közötti hátrányos megkülönböztetés veszélye.
   Az a rendszer, amely szerint a kábelszolgáltatóknak rendszeresen tájékoztatniuk kell a hálózatuk elhelyezkedése szerinti valamennyi települést, az ő tekintetükben egy további kötelezettséget hoz létre a szolgáltatásnyújtás szabadságának általános rendszerével szemben, amely a többi távközlési szolgáltatásnyújtóra vonatkozik. Mivel ezt az eltérő bánásmódot semmilyen objektív tény sem indokolja, a francia rendszer e tekintetben diszkriminatív és ellentétes a 95/51/EK és a 96/19/EK irányelvvel módosított 90/388/EGK irányelv 1. cikkének és 2. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseivel.

      (1)  A 90/388/EGK irányelv módosításáról, tekintettel a kábeltelevízió hálózatoknak a már liberalizált távközlési szolgáltatások nyújtására való felhasználási korlátainak eltörléséről szóló, 1995. október 18-i 95/51/EK bizottsági irányelve (HL L 256., 1995.10.26., 49. o.)

      (2)  A távközlési piacokon történő teljes verseny megvalósítására vonatkozóan a 90/388/EGK irányelv módosításáról szóló, 1996. március 13-i 96/19/EK bizottsági irányelv.

      (3)  HL L 192., 1990.7.24., 10. o.


title: T-317/04. sz. ügy: A Dán Királyság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. augusztus 3-án benyújtott kereset

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/47

         A Dán Királyság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. augusztus 3-án benyújtott kereset
   (T-317/04. sz. ügy)
   (2004/C 262/89)
   Az eljárás nyelve: dán
   A Dán Királyság, képviseli: Jørgen Molde meghatalmazott, segíti: Peter Biering és Kim Lundgaard Hansen ügyvédek, 2004. augusztus 3-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2004. május 19-én hozott határozatát, amely Dániának a TV2/Danmark javára tett intézkedéseire vonatkozik;

               —

               vagylagosan: semmisítse meg a Bizottság 2004. május 19-én hozott határozatát, amely Dániának a TV2/Danmark javára tett intézkedéseire vonatkozik, a határozat 2. cikkét illetően;

               —

               vagylagosan: semmisítse meg a Bizottság 2004. május 19-én hozott határozatát, amely Dániának a TV2/Danmark javára tett intézkedéseire vonatkozik, a határozat 2., 3. és 4. cikkét illetően; és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság a megtámadott határozatban megállapította a TV2/DANMARK-nak 1995. és 2000. közt nyújtott, licencdíjak és más intézkedések formájában megnyilvánuló támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségét, 628,2 millió DKK kivételével, amely a Bizottság véleménye szerint tiltott állami támogatásnak minősül, és amelyet a Dán Királyság köteles visszafizettetni a TV2/DANMARK A/S társasággal.
   A dán kormány keresete alátámasztásául arra hivatkozik, hogy a Bizottság 2004. május 19-i határozata

               —

               lényeges eljárási szabályokat sért;

               —

               sérti az EK 295. cikket, az EK 87. cikk (1) bekezdésének és az EK 86. cikk (2) bekezdésének állami támogatásokra vonatkozó előírásait, valamint a tagállamokban történő közcélú műsorszolgáltatás rendszeréről szóló jegyzőkönyvet;

               —

               sérti a 659/1999 tanácsi rendeletet (1) és a 80/723 bizottsági irányelvet (2).

         A dán kormány megsemmisítésre irányuló kereseti kérelmének alátámasztásául arra hivatkozik, hogy

               —

               megsértették a kontradiktórius eljárás elvét, ami a kormány saját védelmének lehetőségeit és ezáltal a Bizottság által levont következtetéseket érintette;

               —

               a TV2-nek 1997-es felszámolásáig juttatott licencdíj-nyereség és a TV2-Fonden útján juttatott reklámbevételek nem minősülnek állami támogatásnak, mert nem az EK 87. cikk értelmében vett állami forrásokról van szó;

               —

               a TV2-nek az 1995. és 2000. közti időszakban képzett saját tőkéje a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséből fakadó ésszerű nyereség, és így nincs szó „túlkompenzációról”, amely az EK-Szerződéssel ellentétes állami támogatásnak minősülhetne;

               —

               a Bizottság rosszul számolta a „túlkompenzáció” mértékét;

               —

               a TV2-nek juttatott finanszírozás akkor sem minősülne állami támogatásnak, ha az meghaladná közszolgálati kötelezettségek teljesítésének nettó költségét, mivel a finanszírozást ténylegesen nem használták fel a TV2 kereskedelmi tevékenységének kereszttámogatására, és következésképpen nem torzíthatja a versenyt; és

               —

               ha meg is kell állapítani, hogy a TV2 állami forrásokat kapott, akkor meg kell állapítani, hogy a támogatást a piaci befektető elvével összhangban juttatták, és mint ilyen, nem képez állami támogatást.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.).

      (2)  A tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló, 1980. június 25-i 80/723/EGK bizottsági irányelv (HL L 195., 35. o.).


title: C-132/14. sz. ügy: 2014. március 21-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/24

         2014. március 21-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-132/14. sz. ügy)
   2014/C 175/30
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: I. Liukkonen és L. Visaggio meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               semmisítse meg az 850/98/EK és az 1224/2009/EU tanácsi rendelet, valamint az 1069/2009/EK, a 1379/2013/EU és a 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának változása miatt szükségessé váló módosításáról szóló, 2013. december 17-i 1385/2013/EU tanácsi rendeletet (1);

               —

               az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Parlament az 1385/2013/EU rendelet megsemmisítését kéri, amelyet a Tanács az EUMSZ 349. cikk mint jogalap alapján fogadott el.
   A Parlament vitatja a Tanács e jogalapválasztását, mivel az EUMSZ 349. cikken nem alapulhat jogosan valamennyi elfogadott intézkedés, hanem közülük csak néhány, azok, amelyek az uniós jog Mayotte-ra való alkalmazásától eltéréseket biztosítanak. Márpedig a megtámadott rendelet a közös halászati politika, valamint a közegészség védelme alá tartozó területekre is vonatkozik, anélkül hogy ezen intézkedések speciálisan Mayotte gazdasági és társadalmi strukturális helyzetén alapuló okokból fakadnának.
   A Parlament szerint a szóban forgó jogi aktust az általa szabályozott különböző tárgyaknak megfelelően együttesen az EUMSZ 43. cikk (2) bekezdése, 168. cikk (4) bekezdésének b) pontja és 349. cikk alapján kellett volna elfogadni, és nem kizárólag ez utóbbi cikk alapján.

      (1)  HL L 354., 86. o.


title: C-640/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-382/15. sz., Greenpeace Energy eG kontra Európai Bizottság ügyben 2016. szeptember 26-án hozott végzése ellen a Greenpeace Energy eG által 2016. december 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               6.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/19

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-382/15. sz., Greenpeace Energy eG kontra Európai Bizottság ügyben 2016. szeptember 26-án hozott végzése ellen a Greenpeace Energy eG által 2016. december 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-640/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 038/25)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Greenpeace Energy eG (képviselők: D. Fouquet, S. Michaels, J. Nysten, Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-382/15. sz., Greenpeace Energy eG ügyben 2016. szeptember 26-án hozott végzését,

               —

               az ügyet újbóli határozathozatalra utalja vissza a Törvényszék elé, és

               —

               az alperest kötelezze valamennyi eljárási költség viselésére, ideértve az ügyvédi és utazási költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezésének alátámasztása érdekében a következő 5 jogalapra hivatkozik:

               1.

               A Törvényszék nyilvánvalóan azon az állásponton van, hogy az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdésének harmadik fordulata azt feltételezi, hogy a rendeleti jellegű jogi aktusok, amelyek e rendelkezés értelmében megtámadhatók, általános hatályúak legyenek. E jogi felfogást azonban, tekintettel éppen a rendelkezés szövegére és keletkezésének történetére, többek között az uniós jogalkotó szándékaira, jogilag hibásnak kell tekinteni.

               2.

               A Törvényszék láthatólag abból indul ki, hogy az olyan jogi aktusok általi közvetlen érintettség követelménye esetén, amelyek nem vonnak maguk után végrehajtási intézkedéseket, két külön kritériumról van szó, amelyek külön vizsgálatnak vannak alávetve. A jelen ügyben azonban nem erről van szó, mivel egyrészt e rendelkezés értelmében sem az Egyesült Királyság, sem az Európai Bizottság részéről nem szükséges további végrehajtási intézkedéseket hozni, másrészt pedig a támogatás nyújtása azonnali hatásokkal jár a piacra nézve, azaz a fellebbező tekintetében közvetlenül érezhetők a versenyhatások.

               3.

               A Törvényszék kifogásolja, hogy a fellebbező nem kellően fejtette ki a közvetlen és személyében való érintettségét. A Törvényszék azonban figyelmen kívül hagyta az előadott információkat, illetve legalábbis nem megfelelően mérlegelte azokat.

               4.

               A Törvényszék láthatólag azon az állásponton van, az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdésének második fordulata szerinti egyéniesíthetőséget a Plaumann-ügyben kialakított ítélkezési gyakorlat alapján már akkor el kell vetni, ha lehetnek olyan más vállalkozások, amelyeket a fellebbezőhöz hasonlóan érintettek a támogatás nyújtása által kiváltott versenyhatások. A különösen a C-309/89. sz. Codorniu-ügyben kialakított ítélkezési gyakorlatra tekintettel azonban ez téves jogalkalmazást jelent, és egyúttal megszorító értelmezésnek tűnik. A fellebbező utal továbbá a keresetlevélben kifejtett tényállásra, amely fejtegetések világossá teszik a kellő egyéniesíthetőséget, de amelyeket a Törvényszék nyilvánvalóan nem vagy nem megfelelően mérlegelt.

               5.

               A Törvényszék láthatólag abból indul ki, hogy a valamely támogatás engedélyezésére vonatkozó bizottsági határozattal szemben a nemzeti bíróságok hatékony jogvédelmet tudnak biztosítani. Ez azt jelentené, hogy az uniós jogalkotó a tagállamok azon kötelezettségének előírásával, hogy megteremtsék a megfelelő jogorvoslati lehetőségeket (az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése), a tagállami bíróságokra akarja hagyni az uniós intézmények, úgymint az Európai Bizottság által hozott egyedi aktusok felülvizsgálatát. E felfogás azonban nem fogadható el sem a Bíróságnak az uniós aktusokra és a rendelkezésre álló keresetbenyújtási lehetőségekre vonatkozó ítélkezési gyakorlatára, sem pedig különösen a támogatásokra vonatkozó jogban a nemzeti bíróságok és az Európai Bizottság közötti hatáskörmegosztásra tekintettel, és ennek megfelelően téves jogalkalmazásnak tekintendő.


title: T-177/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. január 9-i  végzése – Finnország kontra Bizottság (Eljárási kérdések – Elfogadhatatlansági kifogás – Kötelező joghatással nem járó aktus – Az Európai Közösségek saját forrásai – A Szerződés megsértése miatt indult eljárás – Az 1150/2000/EK, Euratom rendelet 11. cikkében rögzített késedelmi kamat – Feltételes fizetésről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalás)

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. január 9-i végzése – Finnország kontra Bizottság
   (T-177/05. sz. ügy) (1)

   (Eljárási kérdések - Elfogadhatatlansági kifogás - Kötelező joghatással nem járó aktus - Az Európai Közösségek saját forrásai - A Szerződés megsértése miatt indult eljárás - Az 1150/2000/EK, Euratom rendelet 11. cikkében rögzített késedelmi kamat - Feltételes fizetésről szóló megállapodásra vonatkozó tárgyalás)
   (2006/C 74/39)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperes: Finn Köztársaság (képviselők: T. Pynnä és A. Guimaraes-Purokoski meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Wilms és P. Aalto meghatalmazottak.)
   Az ügy tárgya
   A Bizottságnak (Költségvetési Főigazgatóság) a 2005. február 28-i levélben, valamint a 2005. április 25-i megerősítő levélben foglalt azon határozata ellen benyújtott megsemmisítés iránti kérelem, amelyben elutasította, hogy a Finn Köztársasággal tárgyalásokat folytasson a Bizottság által az EK 226. cikk alapján a Szerződés megsértése miatt indult 2003/2180. sz. eljárásban a Finn Köztársaságtól követelt vámtartozás és az ennek megfizetése napjáig számítandó késedelmi kamatok feltételes megfizetéséről.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság elutasítja a keresetet mint elfogadhatatlant.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Finn Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 153., 2005.6.25


title: T-341/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava és társai kontra OHIM (TXAKOLI) ( „Közösségi védjegy — A TXAKOLI együttes közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — A 207/2009/EK rendelet 66. cikkének (2) bekezdése — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/21

         A Törvényszék 2011. május 17-i ítélete — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava és társai kontra OHIM (TXAKOLI)
   (T-341/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A TXAKOLI együttes közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - A 207/2009/EK rendelet 66. cikkének (2) bekezdése - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 186/39
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperesek: Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava (Amurrio, Spanyolország), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia (Leioa, Spanyolország), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria (Getaria, Spanyolország), (képviselők: J. Grimau Muñoz és J. Villamor Muguerza ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2009. június 4-i, a TXAKOLI szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozásának tárgyában hozott határozatával (R 197/2009-2. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Álava, a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Bizkaia és a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Txakoli de Getaria felpereseket kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 256., 2009.10.24.


title: C-5/06. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf  2006. január 2-i  végzésével a Jülich AG kontra Hauptzollamt Aachen ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/4

         A Finanzgericht Düsseldorf 2006. január 2-i végzésével a Jülich AG kontra Hauptzollamt Aachen ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-5/06. sz. ügy)
   (2006/C 74/10)
   Az eljárás nyelve: német
   A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) 2006. január 2-i végzésével, amely 2006. január 9-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Jülich AG kontra Hauptzollamt Aachen ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Finanzgericht Düsseldorf a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelet (1) 15. cikkét, hogy az exportálható többlet meghatározásakor kizárólag a cukorból, izoglukózból és inulinszirupból exportált azon mennyiségek vehetők figyelembe, amelyek után ténylegesen sor került export-visszatérítés nyújtására?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: érvénytelen-e a 2003. június 27-i 1140/2003/EK bizottsági rendelettel (2) módosított, a cukorágazatban a kvótarendszer alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. február 20-i 314/2002/EK bizottsági rendelet (3)?

               3)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelet 15. cikkét, hogy az exportálható többlet meghatározásakor, valamint a cukor esetében a tonnánkénti átlagos veszteség meghatározásakor minden exportált mennyiséget figyelembe kell venni, akkor is, ha e mennyiségek után az adott gazdasági évben nem nyújtottak export-visszatérítést?

               4)

               Az első, második vagy a harmadik kérdésre adott igenlő válasz esetén: érvénytelen-e 2003/2004-es gazdasági évre a cukorágazatban a termelési illeték összegének megállapításáról szóló, 2004. október 14-i 1775/2004/EK bizottsági rendelet (4)?

      (1)  HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 33. kötet, 17. o.

      (2)  HL L 160., 33. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 39. kötet, 172. o.

      (3)  HL L 50., 40. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 190. o.

      (4)  HL L 316., 64. o.


title: F-49/06. sz. ügy:  2006. május 9-én  benyújtott kereset – Nijs kontra Számvevőszék

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/26

         2006. május 9-én benyújtott kereset – Nijs kontra Számvevőszék
   (F-49/06. sz. ügy)
   (2006/C 154/61)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (képviselő: F. Rollinger ügyvéd)

      Alperes: Európai Számvevőszék
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperest 2005-ben elő nem léptető határozatát, valamint az összes ehhez kapcsolódó és/vagy ezt követően hozott határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék rendelje el a felperes által elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Számvevőszéket a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresetének alátámasztására a felperes mindenekelőtt az alábbiakra hivatkozik:

               1.

               a 2003. évi értékelési jelentése meghamisításának a 2004. évi értékelési eljárásra vonatkozó következményei;

               2.

               a személyi állomány jogbiztonsága, a tisztviselőket illető egyenlő bánásmód és a gondos ügyintézés elveinek az alperes által kidolgozott új értékelési rendszer felperesre való alkalmazása során történt megsértése;

               3.

               az a tény, hogy egyik munkatársát jogellenesen bízták meg ideiglenesen magasabb feladatkör ellátásával;

               4.

               az a tény, hogy egyik felettese feladatkörét jogellenesen gyakorolta;

               5.

               e felettes személyiségének elégtelen integritása;

               6.

               a hatáskör többrendbeli túllépése és az EK-Szerződés egyrendbeli megsértése.


title: T-413/07. sz. ügy: 2007. november 14-én benyújtott kereset – Bayern Innovativ kontra OHIM – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/24

         2007. november 14-én benyújtott kereset – Bayern Innovativ kontra OHIM – Life Sciences Partners Perstock (LifeScience)
   (T-413/07. sz. ügy)
   (2008/C 8/44)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Bayern Innovativ – Bayerische Gesellschaft für Innovation und Wissenstransfer mbH (Nürnberg, Németország) (képviselők: A. Beschorner, B. Glaser és C. Thomas ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Life Sciences Partners Perstock N.V. (Amszterdam, Hollandia)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanácsnak a 3 585 957 lajstromszámú „LifeScience” közösségi védjegyre vonatkozó 2007. augusztus 2-i R 1545/2006-1. sz. határozatát;

               —

               teljes egészében utasítsa el a beavatkozó B 795 270. sz. felszólalását;

               —

               utasítsa az OHIM-ot a 3 585 957 lajstromszámú „LifeScience” közösségi védjegy lajstromozására, ahogyan azt meghirdették;

               —

               kötelezze a másik felet az Elsőfokú Bíróság előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére, a beavatkozót pedig a fellebbezési tanács előtti közigazgatási eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a 16., 35., 36., 41. és 42. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó, egy spirális DNS-lánc, egy ovális és egy rács színes ábrájából álló, alatta az írott „LifeScience” szóelemeket tartalmazó közösségi ábrás védjegy – a 3 585 957. sz. bejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Life Sciences Partners Perstock N.V.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 35. és 36. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó, egy DNS-láncba burkolt meztelen nő ábrájából álló, és a „Life Sciences Partners” szóelemeket tartalmazó közösségi ábrás védjegy – a 2 136 026. sz. bejelentés

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-697/15. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Olaszország) által 2015. december 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MB Srl kontra Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/24

         A Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Olaszország) által 2015. december 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MB Srl kontra Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)
   (C-697/15. sz. ügy)
   (2016/C 106/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Az alapeljárás felei

      Felperes: MB Srl

      Alperes: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes e a bizalomvédelem és a jogbiztonság közösségi elvével az áruk szabad mozgásának, a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának az Európai Unió működéséről szóló szerződésben (EUMSZ) meghatározott alapelvével együtt, valamint az ezekből származó elvekkel, mint például az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalma, a kölcsönös elismerés, az [eredeti 15. o.] arányosság és az átláthatóság elveivel, amelyekről (legújabban) a 2014/24/EU irányelv (1) rendelkezik, a 2006. évi 163. sz. d.lgs. 87. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 86. cikkének (3a) bekezdéséből, valamint a 2008. évi 81. sz. d.lgs. 26. cikkének (6) bekezdéséből eredő, a Consiglio di Stato teljes ülése által a 2015. évi 3. és 9. sz. ítéletekben az egységes jogértelmezés érdekében a cod. proc. amm. 99. cikke alapján értelmezett olasz szabályozáshoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a vállalkozás munkavédelmi költségeinek az építési beruházás odaítélésére irányuló eljárásban benyújtott gazdasági ajánlatban történő elkülönített megjelölésének elmulasztása minden esetben az ajánlattevő társaság kizárását vonja maga után, abban az esetben is, ha az elkülönített megjelölés kötelezettségét sem a pályázati dokumentáció, sem az ajánlatok benyújtására szolgáló, mellékelt formanyomtatvány nem írja elő, valamint azon körülménytől függetlenül, hogy tartalma alapján az ajánlat tiszteletben tartja a vállalkozás minimális munkavédelmi költségeit?

      (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 94., 65. o.)


title: C-13/17. sz. ügy: A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. január 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fédération des entreprises de beauté kontra Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

text:
               27.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/6

         A Conseil d'État (Franciaország) által 2017. január 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fédération des entreprises de beauté kontra Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances
   (C-13/17. sz. ügy)
   (2017/C 095/12)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Fédération des entreprises de beauté

      Alperesek: Ministre des Affaires sociales et de la Santé, Ministre de l’éducation nationale, de l’enseignement supérieur et de la recherche, Ministre de l’économie et des finances

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A képzések egyenértékűségének tagállamok általi – a kozmetikai termékekről szóló, 2009. november 30-i 1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 10. cikkének (2) bekezdése alkalmazásával történő – elismerése csak az Európai Unión kívüli harmadik államokban kibocsátott képesítéseket érinti?

               2.

               A rendelet 10. cikke (2) bekezdésének rendelkezései feljogosítják-e a tagállamokat az orvostudományi, gyógyszerészeti vagy toxikológiai tudományokkal a rendelet értelmében „rokonnak” tekinthető tudományok, valamint a rendelet követelményeinek megfelelő képesítési szintek meghatározására?

               3.

               A második kérdésre adott igenlő válasz esetén, mely ismérvek alapján tekinthetők egyes tudományok „rokonnak” az orvostudományi, gyógyszerészeti vagy toxikológiai tudományokkal?

      (1)  HL L 342., 59. o.


title: T-406/12. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-54/11. sz., BG kontra Ombudsman ügyben 2012. július 17-én hozott ítélete ellen BG által 2013. március 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/44

         A Közszolgálati Törvényszék F-54/11. sz., BG kontra Ombudsman ügyben 2012. július 17-én hozott ítélete ellen BG által 2013. március 21-én benyújtott fellebbezés
   (T-406/12. P. sz. ügy)
   2013/C 156/82
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: BG (lakóhelye: Strasbourg, Franciaország) (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Ombudsman

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke F-54/11. sz., BG kontra Ombudsman ügyben 2012. július 17-én hozott ítéletét;

               —

               továbbá ennek következményeként adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmeknek, éspedig;

                           —

                           elsődlegesen az őt felmentő határozat hatálybalépésének időpontjára visszamenőlegesen helyezze vissza az A5 besorolási fokozatú és 2. fizetési fokozatú tanácsosi beosztásába, és ítélje meg neki az ezen időszak teljes tartamára járó pénzügyi jogosultságokat az EKB által alkalmazottnál két százalékponttal magasabb mértékű késedelmi kamatokkal együtt;

                           —

                           másodlagosan ítéljen meg neki az azon díjazásnak megfelelő összeget, amelyet az őt felmentő határozat 2010. augusztusi hatálybalépésének időpontja és a rá vonatkozó nyugdíjkorhatár 2040. júliusi elérése közötti időszakban kapott volna, továbbá rendelje el a nyugdíjjogosultságai kiigazítását;

                           —

                           mindenesetre ítéljen meg neki 65 000 eurós kártérítést az őt ért nem vagyoni kár címén;

                           —

                           kötelezze az elsőfokú eljárás alperesét valamennyi költség viselésére;

               —

               kötelezze az elsőfokú eljárás alperesét az elsőfokú és a fellebbviteli eljárás valamennyi költségének viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap — amely a megtámadott ítélet 68. pontjára vonatkozik — azon alapul, hogy a Közszolgálati Törvényszék elferdítette az ügy iratait, amikor a fegyelmi eljárásra vonatkozó előírások tiszteletben tartását, és különösen az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata IX. melléklete 25. cikkének megsértését vizsgálta, mivel hibásan értelmezte a „büntetőeljárás” fogalmát.

               2.

               A második jogalap — amely a megtámadott ítélet 102. és 103. pontjára vonatkozik — azon alapul, hogy a Közszolgálati Törvényszék nem megfelelően vizsgálta az indokolási kötelezettséget és elferdítette az ügy iratait, mivel arra a megállapításra jutott, hogy az Ombudsman nem sértette meg az indokolási kötelezettséget, holott eltért a fegyelmi tanács véleményétől.

               3.

               A harmadik jogalap — amely a megtámadott ítélet 115–130. pontjára vonatkozik — azon alapul, hogy a Közszolgálati Törvényszék nem vizsgálta a nyilvánvaló mérlegelési hiba fennállását és az arányosság elvének megsértését, továbbá elferdítette az ügy iratait, mivel arra a megállapításra jutott, hogy az Ombudsman nem sértette meg az arányosság elvét, amikor vele szemben a személyzeti szabályzatban szereplő szankciók közül a legsúlyosabbat alkalmazta.

               4.

               A negyedik jogalap — amely a megtámadott ítélet 139. és az követő pontjaira vonatkozik — azon alapul, hogy a Közszolgálati Törvényszék nem vizsgálta a férfiak és nők közötti egyenlőség elvének tiszteletben tartását és megsértette az indokolási kötelezettséget, amikor nem vizsgálta, hogy a fellebbezőt a terhessége folytán, amellyel a neki felrótt cselekmény összefüggött, érte-e közvetett hátrányos megkülönböztetés.


title: C-225/11. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. április 26-i ítélete (az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra Able UK Ltd (Héa — 2006/112/EK irányelv — Adómentességek — A 151. cikk (1) bekezdésének c) pontja — Az amerikai haditengerészet elavult hajóinak valamely tagállam területén való bontására irányuló ügylet)

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/13

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. április 26-i ítélete (az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs kontra Able UK Ltd
   (C-225/11. sz. ügy) (1)

   (Héa - 2006/112/EK irányelv - Adómentességek - A 151. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Az amerikai haditengerészet elavult hajóinak valamely tagállam területén való bontására irányuló ügylet)
   2012/C 174/17
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Alperes: Able UK Ltd

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) — A közös hozzáadottértékadó–rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi rendelet (HL L 347., 1. o.) 151. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmezése — Egyes, exportnak minősülő ügyletekre vonatkozó adómentességek — Az amerikai haditengerészet elavult hajóinak valamely tagállam területén való bontására irányuló ügylet

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 151. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely, Észak-atlanti Szerződést aláíró tagállamban végzett és az e Szerződést aláíró másik állam haditengerészete elavult hajóinak bontására irányuló olyan szolgáltatásnyújtás, mint amely az alapügy tárgya, e rendelkezés értelmében csak akkor héamentes

               —

               ha e szolgáltatást e másik állam közös védelmi feladatokban részt vevő fegyveres erőinek valamely egysége vagy azok polgári állománya számára nyújtják, és ha

               —

               ugyanezen szolgáltatást az érintett tagállam területén állomásozó vagy ott ideiglenesen tartózkodó ilyen fegyveres erők valamely egysége vagy azok polgári állománya számára nyújtják.

      (1)  HL C 211., 2011.7.16.


title: T-7/16. sz. ügy: A Törvényszék 2016. október 28 -i ítélete – LA TARTE TROPÉZIENNE kontra EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               12.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/22

         A Törvényszék 2016. október 28 -i ítélete – LA TARTE TROPÉZIENNE kontra EUIPO (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
   (T-7/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2016/C 462/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: LA TARTE TROPÉZIENNE (Cogolin, Franciaország) (képviselő: T. Cuche, ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: D. Hanf, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ európai uniós ábrás védjegyet megjelölő nemzetközi lajstromozással kapcsolatban 2015. október 26-án hozott határozata (R 720/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a LA TARTE TROPÉZIENNE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 90., 2016.3.7.


title: T-322/10. sz. ügy: 2010. július 30-án benyújtott kereset — Clasado kontra Bizottság

text:
               25.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/25

         2010. július 30-án benyújtott kereset — Clasado kontra Bizottság
   (T-322/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 260/35
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Clasado Ltd. (Milton Keynes, Egyesült Királyság) (képviselők: G.C. Facenna Barrister, M.E. Guinness és M.C. Hann Solicitorok)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a 2010. május 5-i 382/2010/EU (1) és 384/2010/EU (2) bizottsági rendeleteknek a felperes által a BimunoBT (BGOS) Prebiotic tekintetében engedélyezni kért, egészségre vonatkozó állításokkal kapcsolatos részeit; és

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Jelen keresetével a felperes az EUMSZ 263. cikk alapján a 2010. május 5-i 382/2010/EU és 384/2010/EU bizottsági rendeletek azon részeinek megsemmisítését kéri, amelyek megállapítják, hogy a felperes által a BimunoBT (BGOS) Prebiotic — az emberi immunrendszer erősítését és a gasztrointesztinális egészség megőrzését, valamint az utazási hasmenés veszélyének csökkentését célzó probiotikus étrendkiegészítő — tekintetében engedélyezni kért, egészségre vonatkozó állítások nem felelnek meg az 1924/2006/EK rendelet (3) követelményeinek, így nem engedélyezhetők.
   Keresetének alátámasztására a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               Először is a Bizottság a kérdéses rendeletek elfogadásával lényeges eljárási követelményt sértett, nevezetesen az 1924/2006/EK rendelet 16. cikkének (6) bekezdése és 17. cikke szerinti azon eljárást, amelyben a kérelmező, illetve bárki észrevételeket nyújthat be.

               Másodszor, így eljárva a Bizottság tévesen figyelmen kívül hagyta a 178/2002/EK rendelet (4) 38. cikkének (1) bekezdését is, amely azt hivatott biztosítani, hogy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság valamennyi tevékenységét az átláthatóság magas fokú figyelembevételével végezze.

               Ezenkívül a kérdéses rendeleteket, mivel azokban megállapításra került, hogy az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság által a felperes 2009. december 4-i kérelmeivel kapcsolatban tett kiegészítő észrevételek nem minősülnek az 1924/2006/EK rendelet 16. cikkében említett véleménynek, illetve a vélemény részének, téves jogalkalmazással fogadták el.

               Továbbá a megsemmisíteni kért bizottsági rendeleteket a Clasadónak az Európai Unió Alapjogi Chartájának (5) 41. cikke szerinti meghallgatáshoz való jogának és jogos bizalmának megsértésével fogadták el.

               Végül a Bizottság megsértette a gondos ügyintézéshez való jogot is, amely a tagállamok alkotmányos hagyományainak egyik közös általános elve, valamint különösen az 1924/2006/EK rendelet 17. cikke szerinti döntéshozóként őt terhelő azon kötelezettségét, hogy az előtte lévő minden releváns iratot alaposan és pártatlanul vizsgálja meg.

      (1)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, nem a betegségek kockázatának csökkentésére, illetve a gyermekek fejlődésére és egészségére vonatkozó állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2010. május 5-i 382/2010/EU bizottsági rendelet (HL 2010. L 113., 1. o.).

      (2)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentéséről, illetve a gyermekek fejlődéséről és egészségéről szóló, egészségre vonatkozó egyes állítások engedélyezéséről, illetve engedélyezésének elutasításáról szóló, 2010. május 5-i 384/2010/EU bizottsági rendelet (HL 2010. L 113., 6. o.).

      (3)  Az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 404., 9. o.).

      (4)  Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2002. L 31., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 463. o.).

      (5)  Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2010. C 83., 389. o.).


title: T-769/16. sz. ügy: 2016. november 7-én benyújtott kereset – Picard kontra Bizottság

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/44

         2016. november 7-én benyújtott kereset – Picard kontra Bizottság
   (T-769/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/52)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Maxime Picard (Hettange-Grande, Franciaország) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a nyugdíjjogosultságait bizonyos részeit illetően idő előtt megállapító határozatot vagy a személyzeti szabályzat által előírt ilyen határozat elfogadásától való, a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 001 „Nyugdíj” részlege 4. egységének egyik vezetője által a felpereshez intézett üzenetből adódó tartózkodást, amely üzenet a felperes aznap feltett kérdésére válaszul rámutatott, hogy nyugdíjjogosultságai a II. besorolási fokozatba történő újrafelvételét követően 2014. június 1-jei hatállyal változtak meg, mivel 2014. június 1-jétől a rá vonatkozó nyugdíjkorhatár 66 évre és nyugdíjjárulékának mértéke 1,8 %-ra változott;

               —

               amennyiben szükséges, semmisítse meg a Bizottság Emberi Erőforrások Főigazgatósága E igazgatóságának igazgatója által 2016. július 26-án hozott határozatot annyiban, amennyiben az sérelmet okozó aktus hiányában mint elfogadhatatlant elutasítja a felperes 2016. április 1-jei, a határozattal vagy a határozat 2016. január 4-i üzenetből következő hiányával kapcsolatos panaszát;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, téves jogalkalmazásra és a tisztviselők személyzeti szabályzatának (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 109. cikke értelmében alkalmazandó 77. cikke (2) és (5) bekezdésének, valamint e személyzeti szabályzat XIII. melléklete 21. cikke (2) bekezdésének és 22. cikke (1) bekezdése második albekezdésének a 2016. január 4-i üzenet általi megsértésére alapított jogalapra hivatkozik, mivel e személyzeti szabályzat szerinti rendelkezések alkalmazása szempontjából a szolgálatba lépés időpontjaként 2014. június 1-jét vették figyelembe, azaz azon szerződés hatálybalépésének napját, amellyel a felperes az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 87. cikkének (4) bekezdése alapján a II. besorolási fokozatba lépett, noha 2008. július 1-jét kellett volna figyelembe venni, amely napon eredetileg, I. besorolási fokozatba tartozó szerződéses alkalmazottként a Bizottság szolgálatába lépett.
   E jogalap két részből áll:

               —

               Az első rész azon alapul, hogy a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 1. részlegének 4. egysége és a Bizottság Emberi Erőforrások Főigazgatósága – arra hivatkozva, hogy a 2014. május 19-i szerződés, amellyel a felperes a II. besorolási fokozatba lépett új volt és új felvételt alapozott meg – tévesen vélte úgy, hogy a XIII. melléklet 21. cikkének (2) bekezdése és 22. cikke (1) bekezdésének második albekezdése nem volt rá alkalmazandó, míg ezzel szemben a személyzeti szabályzat 77. cikkének (2) és (5) bekezdése alkalmazandó volt rá, noha a XIII. melléklet 21. és 22. cikke szerinti szolgálatbalépés időpontja az első felvétel időpontja.

               —

               A második rész a Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető Hivatal 1. részlegének 4. egysége és a Bizottság Emberi Erőforrások Főigazgatósága által egyaránt elkövetett azon hibán alapul, hogy – arra hivatkozva, hogy a 2014. május 19-i szerződés, amellyel a felperes a II. besorolási fokozatba lépett, megszakította pályafutásának folyamatosságát – úgy vélték, hogy a XIII. melléklet 21. cikkének (2) bekezdése és 22. cikke (1) bekezdésének második albekezdése nem volt rá alkalmazandó, míg ezzel szemben a személyzeti szabályzat 77. cikkének (2) és (5) bekezdése alkalmazandó volt rá, noha e szerződés a folyamatos pályafutásába illeszkedett, mivel annak célja és eredménye az ő újrabesorolása volt a feladatok pusztán formális megváltoztatásával.


title: C-266/14. sz. ügy: Az Audiencia Nacional (Spanyolország) által 2014. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) kontra Tyco Integrated Security S.L. és Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

text:
               25.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/19

         Az Audiencia Nacional (Spanyolország) által 2014. június 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.) kontra Tyco Integrated Security S.L. és Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
   (C-266/14. sz. ügy)
   2014/C 282/25
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Audiencia Nacional – Sala de lo Social

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)

      Alperesek: Tyco Integrated Security S.L. és Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a 2003/88/EK irányelv (1) 2. cikkét, hogy a munkanap kezdetén és végén egy olyan munkavállaló által utazással töltött idő, aki nincs egy állandó munkahelyhez rendelve, hanem naponta kell a lakóhelyétől a vállalkozás naponta eltérő ügyfeléhez, és egy, esetenként különböző másik ügyféltől a lakóhelyére utaznia (egy olyan útvonal vagy jegyzék szerint, amelyet a vállalkozás részére az előző napon határoz meg), amely ügyfelek mindig egy többé-kevésbé kiterjedt földrajzi területen belül találhatók, az alapügynek a jelen kérelem jogalapjai között kifejtett körülményei között, az irányelv említett cikkében foglalt fogalommeghatározás szerint „munkaidőnek” minősül, vagy épp ellenkezőleg, azt „pihenőidőnek” kell tekinteni?

      (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 381. o.)


title: C-286/06. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. október 23-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – 89/48/EGK irányelv – Munkavállalók – Oklevelek elismerése – Mérnökök)

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/3

         A Bíróság (második tanács) 2008. október 23-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-286/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 89/48/EGK irányelv - Munkavállalók - Oklevelek elismerése - Mérnökök)
   (2008/C 313/03)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: M. Muñoz Pérez meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.) 3. cikkének megsértése – Az Olaszországban megszerzett mérnöki szakmai képesítések elismerésének megtagadása Spanyolországban.
   Rendelkező rész

               1)

               A Spanyol Királyság,

                           —

                           mivel megtagadta a kizárólag Spanyolországban zajlott egyetemi képzés alapján Olaszországban megszerzett mérnöki szakmai képesítések elismerését, illetve

                           —

                           mivel a valamely más tagállamban szakmai képesítést szerzett mérnökök esetében a közszolgálatban az előmenetelhez szükséges belső vizsgákra való bocsátást e képesítések felsőfokú elismerésétől tette függővé,

                     nem teljesítette a 2001. május 14-i 2001/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelvből, és különösen annak 3. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: T-302/09. sz. ügy: 2009. július 30-án benyújtott kereset — CNIPT kontra Bizottság

text:
               10.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 244/10

         2009. július 30-án benyújtott kereset — CNIPT kontra Bizottság
   (T-302/09. sz. ügy)
   2009/C 244/16
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Comité national interprofessionnel de la pomme de terre (CNIPT) (Párizs, Franciaország) (képviselők: V. Ledoux és B. Néouze ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság teljes egészében semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Jelen keresettel a felperes a 2008. december 10-i C(2008) 7846 végleges bizottsági határozat (1) megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a francia mezőgazdasági szakmaközi szervezetek által kifejthető tevékenységek keretrendszere, amely tevékenységek a technikai segítségnyújtáshoz, a minőségi mezőgazdasági termékek előállításához és forgalmazásához, a kutatáshoz és fejlesztéshez, valamint a reklámozáshoz az elsődleges termelők és a mezőgazdasági termékek feldolgozása és forgalmazása terén tevékenykedő vállalkozások javára nyújtott támogatásokat foglalják magukban, és amely keretrendszert az e szakmaközi szervezetek tagjaitól beszedett, tárcaközi rendelettel kötelezővé tett önkéntes járulékokból (a továbbiakban: KÖJ) finanszíroznak, a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatásnak minősül.
   A felperes által felhozott jogalapok és fontosabb érvek lényegében azonosak a T-293/09. sz., CNIEL kontra Bizottság ügyben felhozottakkal, vagy azokhoz hasonlóak.
   A felperes továbbá a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére is hivatkozik, mivel a Bizottság általánosan és egységesen vizsgált meg több elkülönülő KÖJ-rendszert.

      (1)  HL 2009. C 116., 14. o.


title: A tanácselnökök megválasztása

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/40

         A tanácselnökök megválasztása
   (2007/C 269/69)
   Az Elsőfokú Bíróság az eljárási szabályzat 15. cikkének megfelelően 2007. szeptember 20-án V. Tiili, J. Azizi, A.W.H. Meij, M. Vilaras, N.J. Forwood, M.E. Martins Ribeiro, Czúcz O. és I. Pelikánová bírót a három bíróból álló tanácsok, illetve az öt bíróból álló tanácsok elnökének választotta a 2007. szeptember 20-tól2010. augusztus 31-ig terjedő időszakra.


title: T-422/13. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 5-i ítélete –CPME és társai kontra Tanács („Dömping — Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatala — Intézkedések hatályvesztési felülvizsgálata — Az említett intézkedések meghosszabbítására vonatkozó bizottsági javaslat — A Tanácsnak a felülvizsgálati eljárásnak az ezen intézkedések bevezetése nélküli lezárására vonatkozó határozata — Megsemmisítés iránti kereset — Az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése — Jelentős kár megismétlődésének a valószínűsége — Az 1225/2009 rendelet 21. cikkének (1) bekezdése — Az Unió érdeke — Nyilvánvaló értékelési hibák — Indokolási kötelezettség — Kártérítési kereset”)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/19

         A Törvényszék 2017. április 5-i ítélete –CPME és társai kontra Tanács
   (T-422/13. sz. ügy) (1)

   ((„Dömping - Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatala - Intézkedések hatályvesztési felülvizsgálata - Az említett intézkedések meghosszabbítására vonatkozó bizottsági javaslat - A Tanácsnak a felülvizsgálati eljárásnak az ezen intézkedések bevezetése nélküli lezárására vonatkozó határozata - Megsemmisítés iránti kereset - Az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése - Jelentős kár megismétlődésének a valószínűsége - Az 1225/2009 rendelet 21. cikkének (1) bekezdése - Az Unió érdeke - Nyilvánvaló értékelési hibák - Indokolási kötelezettség - Kártérítési kereset”))
   (2017/C 161/26)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) (Brüsszel Belgium) és az ítélet mellékletében felsorolt 10 felperes (képviselők: L. Ruessmann ügyvéd és J. Beck solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Boelaert és J.-P. Hix, meghatalmazottak, segítőik: B. O’Connor solicitor és S. Gubel ügyvéd)

      A felpereseket támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, A. Demeneix és M. França, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: European Federation of Bottled Waters (EFBW) (Brüsszel, Belgium), Caiba, SA (Paterna, Spanyolország), Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB) (Anderlecht, Belgium), Danone (Párizs, Franciaország), Nestlé Waters Management & Technology (Issy-les-Moulineaux, Franciaország), Pepsico International Ltd (London, Egyesült Királyság) és Refresco Gerber BV (Rotterdam, Hollandia) (képviselő: E. McGovern barrister)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló, az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, valamint az Indonéziából és Malajziából származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálati eljárás megszüntetéséről szóló tanácsi végrehajtási rendeletre irányuló javaslat elutasításáról, amennyiben a javaslat végleges dömpingellenes vámot vetne ki az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára [helyesen: az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, valamint az Indonéziából és Malajziából származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálati eljárás megszüntetéséről szóló tanácsi végrehajtási rendeletre irányuló javaslatnak az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetését érintő részében történő elutasításáról] szóló, 2013. május 21-i 2013/226/EU tanácsi végrehajtási határozatnak (HL 2013. L 136., 12. o.) az abban a részében való részleges megsemmisítése iránti kérelem, amelyben e határozat megtagadta a végleges dömpingellenes vámnak az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó behozatalokra való kivetését, és megszüntette az e behozatalokra vonatkozó felülvizsgálati eljárást, valamint másrészt az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperesek által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, valamint az Indonéziából és Malajziából származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó hatályvesztési felülvizsgálati eljárás megszüntetéséről szóló tanácsi végrehajtási rendeletre irányuló javaslatnak az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetését érintő részében történő elutasításáról szóló, 2013. május 21-i 2013/226/EU tanácsi végrehajtási határozatot abban a részében, amelyben az elutasította az Indiából, Tajvanról és Thaiföldről származó behozatalra vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetését érintő javaslatot, és lezárta a polietilén-tereftalátok (PET) e három országból származó behozatalára vonatkozó felülvizsgálati eljárást.

               2)

               A Törvényszék elutasítja a kártérítés iránti kérelmeket.

               3)

               A Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), a Cepsa Química, SA, az Equipolymers Srl, az Indorama Ventures Poland sp. z o.o., a Lotte Chemical UK Ltd, az M & G Polimeri Italia SpA, a Novapet, SA, az Ottana Polimeri Srl, az UAB Indorama Polymers Europe, az UAB Neo Group és az UAB Orion Global pet maguk viselik saját költségeiket, kivéve az alábbi 5) pontban említett költségeket.

               4)

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

               5)

               Az European Federation of Bottled Waters (EFBW), a Caiba, SA, a Coca-Cola Enterprises Belgium (CCEB), a Danone, a Nestlé Waters Management & Technology, a Pepsico International Ltd és a Refresco Gerber BV a saját költségeiken túlmenően viselik a felperesek részéről a beavatkozásuk eredményeképpen felmerült költségeket is.

               6)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 325., 2013.11.9.


title: C-227/09. sz. ügy: A Tribunale ordinario di Torino (Olaszország) által 2009. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Antonino Accardo és társai kontra Comune di Torino

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/26

         A Tribunale ordinario di Torino (Olaszország) által 2009. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Antonino Accardo és társai kontra Comune di Torino
   (C-227/09. sz. ügy)
   2009/C 205/44
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale ordinario di Torino

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Antonino Accardo, Viola Acella, Antonio Acuto, Domenico Ambrisi, Paolo Battaglino, Riccardo Bevilacqua, Fabrizio Bolla, Daniela Bottazzi, Roberto Brossa, Luigi Calabro’, Roberto Cammardella, Michelangelo Capaldi, Giorgio Castellaro, Davide Cauda, Tatiana Chiampo, Alessia Ciaravino, Alessandro Cicero, Paolo Curtabbi, Paolo Dabbene, Mauro D'Angelo, Giancarlo Destefanis, Mario Di Brita, Bianca Di Capua, Michele Di Chio, Marina Ferrero, Gino Forlani, Giovanni Galvagno, Sonia Genisio, Laura Dora Genovese, Sonia Gili, Maria Gualtieri, Gaetano La Spina, Maurizio Loggia, Giovanni Lucchetta, Sandra Magoga, Manuela Manfredi, Fabrizio Maschio, Sonia Mignone, Daniela Minissale, Domenico Mondello, Veronnica Mossa, Plinio Paduano, Barbaro Pallavidino, Monica Palumbo, Michele Paschetto, Frederica, Peinetti, Nadia Pizzimenti, Gianluca Ponzo, Enrico Pozzato, Gaetano Puccio, Danilo Ranzani, Pergianni Risso, Luisa Rossi, Paola Sabia, Renzo Sangiano, Davide Scagno, Paola Settia, Raffaella Sottoriva, Rossana Trancuccio, Fulvia Varotto, Giampiero Zucca, Fabrizio Lacognata, Guido Mandia, Luigi Rigon, Daniele Sgavetti

      Alperes: Comune di Torino

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 1993. november 23-i 93/104/EK tanácsi irányelv (1) 5., 17. és 18. cikkeit akként kell-e értelmezni, hogy ezek — az alakszerű átültetéstől függetlenül, illetve az ezek alkalmazását meghatározott foglalkozási kategóriákra korlátozó nemzeti rendelkezésektől eltekintve — az állam jogrendjében közvetlenül alkalmazhatók egy olyan jogvita esetén, amelyben a szociális partnerek ezen irányelvnek megfelelő aktusa irányadó?

               2)

               A tagállami bíróságnak e közvetlen hatálytól függetlenül egyébként is, kötelessége-e, hogy a nemzeti jog értelmezésének paramétereként, azaz az esetlegesen felmerülő értelmezési kételyek eloszlatására irányuló vonatkozási alapént alkalmazzon egy még át nem ültetett irányelvet, vagy az átültetést követően egy olyan irányelvet, amelynek hatékony alkalmazhatóságát a nemzeti jogszabályok kizárni látszanak?

               3)

               A tagállami bíróság számára tilos-e valamely magatartás jogellenességét megállapító és a jogellenes magatartással okozott kár megtérítést elismerő határozat meghozatala, amikor e magatartást a szociális partnerek jóváhagyták, és e jóváhagyás összhangban van a közösségi joggal, még át nem ültetett irányelv formájában is?

               4)

               Az irányelv 17. cikkének (3) cikkét akként kell-e értelmezni, hogy ez önállóan, azaz a (2) bekezdéstől és a tevékenységek és foglalkozások ebben szereplő felsorolásától teljességgel függetlenül lehetővé teszi a szociális partnerek aktusának elfogadását, és a heti pihenőidő vonatkozásában eltérést engedő szabályok ez utóbbiak részéről történő bevezetését?

      (1)  HL L 307., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 197. o.


title: T-255/00. sz. ügy: A Törvényszék 2011. október 6-i végzése — Ciga és társai kontra Bizottság

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/44

         A Törvényszék 2011. október 6-i végzése — Ciga és társai kontra Bizottság
   (T-255/00. sz. ügy) (1)

   2011/C 347/79
   Az eljárás nyelve: olasz
   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 355., 2000.12.9.