title: C-694/15. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vigilanza Privata Turris Srl kontra Questore di Napoli

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/23

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vigilanza Privata Turris Srl kontra Questore di Napoli
   (C-694/15. sz. ügy)
   (2016/C 106/24)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vigilanza Privata Turris Srl

      Alperes: Questore di Napoli

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               [Az Európai Unió Bírósága Bizottság kontra Olaszország ítélete (C-465/2005, EU:C:2007:781), amelyben a Bíróság] kimondta, hogy az olasz állam megsértette az EK-Szerződés 43. és 49. cikkében foglalt elveket (a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága), mivel előírja, hogy

                           a)

                           személy- és vagyonőri tevékenység csak az Olasz Köztársaságnak előzetesen tett hűségeskü esetén gyakorolható;

                           b)

                           a személy- és vagyonvédelmi tevékenységet a másik tagállamban letelepedett szolgáltatásnyújtók csak a prefetto által kibocsátott, korlátozott területi hatályú engedéllyel gyakorolhatják, anélkül hogy figyelembe kellene venni azokat a kötelezettségeket, amelyek e szolgáltatásnyújtókra a származási tagállamban már vonatkoznak;

                           c)

                           az említett engedélynek korlátozott területi hatálya van, és kiadása az adott területen már működő személy- és vagyonvédelmi vállalkozások számának és jelentőségének figyelembevételével történik;

                           d)

                           a személy- és vagyonvédelmi vállalkozásoknak minden olyan megyében rendelkezniük kell telephellyel, ahol tevékenységüket gyakorolják;

                           e)

                           a vállalkozások alkalmazottainak egyénileg is engedéllyel kell rendelkezniük a személy- és vagyonvédelmi tevékenység gyakorlására, anélkül hogy figyelembe kellene venni a származási tagállamban már végrehajtott ellenőrzéseket és vizsgálatokat;

                           g)

                           a személy- és vagyonvédelmi vállalkozásoknak az engedélyhez minimális és/vagy maximális alkalmazotti létszámmal kell rendelkezniük;

                           h)

                           e vállalkozásoknak biztosítékot kell letétbe helyezniük a letéti és hitelpénztárnál;

                           i)

                           a személy- és vagyonvédelmi szolgáltatások árai a prefetto által kiadott engedélyben kerülnek megállapításra egy előre meghatározott ingadozási sávon belül[,]
                           önmagában kizár[hat]ja-e a közbiztonságért felelős megyei hatóság (Questore) arra vonatkozó hatáskörét, hogy a megtámadottakhoz hasonló előírásokat határozzon meg a szolgáltatások vonatkozásában[, amelyek] bizonyos szolgáltatásokra vonatkozó műveletek tekintetében az alkalmazott személyek minimális létszámát (két fő) írják elő;

               2)

               még ha új kérdésről is van szó, az mutat-e olyan hasonlóságokat, amelyek az EK-Szerződés hivatkozott 43. és 49. cikkével összefüggésben ugyanarra a megoldásra vezetnek?


title: C-208/14. sz. ügy: Az Audiencia Provincial Navarra (Spanyolország) által 2014. április 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonia Valdivia Reche kontra Banco de Valencia S.A.

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/6

         Az Audiencia Provincial Navarra (Spanyolország) által 2014. április 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Antonia Valdivia Reche kontra Banco de Valencia S.A.
   (C-208/14. sz. ügy)
   2014/C 223/08
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Audiencia Provincial Navarra

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Antonia Valdivia Reche

      Alperes: Banco de Valencia S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A 93/13 irányelv (1) 6. cikke a 29 %-os késedelmi kamatot rögzítő feltétel tisztességtelen jellegének megállapítása esetén arra kötelezi-e a nemzeti bíróságot, hogy e feltételt nyilvánítsa érvénytelennek, a kikötött kamatláb mérséklésének lehetősége nélkül, annak ellenére, hogy az alperes fogyasztók egyike ezt kifejezetten kérte?

      (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


title: T-211/11. sz. ügy: 2011. április 11-én benyújtott kereset — Timab Industries és CFPR kontra Bizottság

text:
               18.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/18

         2011. április 11-én benyújtott kereset — Timab Industries és CFPR kontra Bizottság
   (T-211/11. sz. ügy)
   2011/C 179/31
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Timab Industries (Dinard, Franciaország) és Cie financière et de participation Roullier (Saint-Malo, Franciaország) (képviselők: N. Lenoir ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek az EUMSZ 101. cikknek és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikknek a takarmányozási foszfátok európai pacán létrehozott kartellel kapcsolatban való alkalmazására vonatkozó egyes bizottsági dokumentumokhoz való hozzáférés megtagadásáról szóló, 2011. február 1-jei bizottsági határozat (COMP/38.866. sz. ügy) megsemmisítését kérik.
   Keresetük alátámasztására három jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével kapcsolatos, amiatti téves jogalkalmazáson és nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul, hogy a kért dokumentumok nem vélemények, hanem határozatok, amelyekre vonatkozóan nincs bizonyítva, hogy a közzétételük súlyosan veszélyeztetné a döntéshozatali eljárást.

               2.

               A második jogalap az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első franciabekezdésével kapcsolatos, amiatti téves jogalkalmazáson és nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul, hogy a kért dokumentumok semmilyen olyan kényes üzleti adatot nem tartalmaznak, amelyet e jellege miatt ne lehetne akár csak részlegesen közzétenni.

                           —

                           A harmadik jogalap az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik franciabekezdésével kapcsolatos, amiatti téves jogalkalmazáson és nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul, hogy a Bizottság az ellenőrzések, vizsgálatok és könyvvizsgálatok veszélyeztetésére hivatkozik.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2011/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: A T-174/03. sz. ügy törlése

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/60

         A T-174/03. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 262/111)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. július 6-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróság első tanácsának elnöke elrendelte a T-174/03. sz., Franco Cozzani kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 184., 2003.8.2.


title: C-542/12. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. május 8-i végzése — (a Tribunale di Pordenone (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Fidenato Giorgio elleni büntetőeljárás (Az eljárási szabályzat 99. cikke — 2002/53/EK irányelv — A mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzéke — A közös jegyzékbe felvett, géntechnológiával módosított szervezetek (GMSZ) — 1829/2003/EK rendelet — 20. cikk — Létező termékek — 2001/18/EK irányelv — 26a. cikk — A géntechnológiával módosított szervezetek nem szándékos előfordulásának az elkerülésére irányuló intézkedések)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/52

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. május 8-i végzése — (a Tribunale di Pordenone (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Fidenato Giorgio elleni büntetőeljárás
   (C-542/12. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 99. cikke - 2002/53/EK irányelv - A mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzéke - A közös jegyzékbe felvett, géntechnológiával módosított szervezetek (GMSZ) - 1829/2003/EK rendelet - 20. cikk - Létező termékek - 2001/18/EK irányelv - 26a. cikk - A géntechnológiával módosított szervezetek nem szándékos előfordulásának az elkerülésére irányuló intézkedések)
   2013/C 225/93
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Pordenone (Olaszország)

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Fidenato Giorgio

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Pordenone — A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.) értelmezése — Az európai közös fajtajegyzékben szereplő GMSZ-ek termesztését a géntechnológiával módosított szervezetek más növényi kultúrákban való nem szándékos előfordulásának (az együttes jelenlét elve) az elkerülésére irányuló engedélyezési eljárás alá rendelő nemzeti szabályozás.

      Rendelkező rész

   Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az olyan géntechnológiával módosított szervezetek termesztése, mint a MON 810 kukoricafajták, nem tartozhat nemzeti engedélyezési eljárás alá, ha e fajták felhasználását és forgalmazását a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK rendelet 20. cikke alapján engedélyezték, és e fajtákat felvették az 1829/2003 rendelettel módosított, a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékéről szóló, 2002. június 13-i 2002/53/EK tanácsi irányelvben előírt, mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékébe. A 2008. március 11-i 2008/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 26a. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé valamely tagállamnak, hogy általános jelleggel megtiltsa ilyen géntechnológiával módosított szervezeteknek a területén történő termesztését az együttes jelenlétre vonatkozó olyan intézkedések elfogadásáig, amelyek a géntechnológiával módosított szervezetek más növényi kultúrákban való nem szándékos jelenlétét kívánják megakadályozni.

      (1)  HL C 63., 2013.3.2.


title: C-449/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2008. április 3-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/22

         A Bíróság elnökének 2008. április 3-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-449/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 142/39)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24.


title: C-125/17. sz. ügy: A Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) által 2017. március 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Luigi Bisignani kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

text:
               3.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/17

         A Commissione tributaria provinciale di Roma (Olaszország) által 2017. március 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Luigi Bisignani kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (C-125/17. sz. ügy)
   (2017/C 213/21)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Luigi Bisignani

      Alperes: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 63. cikkével és 65. cikkével összefüggésben az EUMSZ 64. cikkel, valamint a 2011. február 15-i 2011/16/EU tanácsi irányelvvel (1) – amennyiben azok a nemzeti jogszabályok részére lehetővé teszik az 1993. december 31-én hatályban lévő korlátozások fenntartását a harmadik országokba irányuló vagy onnan származó tőkemozgások tekintetében a tagállamok lehetséges bevételkiesésének megelőzése és az adójogszabályokkal feltehetően ütköző vagy azokkal visszaélő ügyletek szabálytalan vagy jogellenes jellegének bizonyítása érdekében, valamint a szubszidiaritás és az arányosság Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt elve alapján a lakóhely vagy a tőkebefektetés helye alapján különbséget tesznek az adózók között – az a nemzeti szabályozás, amely a 2013. augusztus 6-i 97. sz. törvény (Legge europea 2013, 2013. évi európai törvény) 9. cikke (1) bekezdésének c) és d) pontja értelmében legalábbis a mindkét fél által javasolt értelmezés szerint véglegesen hatályon kívül helyezte (és nem átfogalmazta) az 1990. augusztus 4-i 227. sz. törvénnyel módosításokkal törvénnyé alakított, 1990. június 28-i 167. sz. decreto-legge (rendelettörvény) 4. és 5. cikkében meghatározott és büntetett adójogsértés tényállását, ráadásul anélkül, hogy különbséget tenne az uniós tagállamok közötti, valamint az ezen államok és a kedvező adózású államok vagy területek közötti tőkemozgás különböző esetei között?

      (1)  Az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről és a 77/799/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. február 15-i 2011/16/EU tanácsi irányelv (HL 2011. L 64., 1. o.)


title: T-277/11. sz. ügy: 2011. május 30-án benyújtott kereset — Hotel Reservation Service Robert Ragge kontra OHIM — Promotora Imperial (iHotel)

text:
               13.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/19

         2011. május 30-án benyújtott kereset — Hotel Reservation Service Robert Ragge kontra OHIM — Promotora Imperial (iHotel)
   (T-277/11. sz. ügy)
   2011/C 238/35
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Köln, Németország) (képviselő: M. Koch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának az R 832/2010-1. sz. ügyben 2011. február 24-én hozott határozatát oly módon, hogy adjon helyt az alapkérelemnek, és a B 1458571.sz. felszólalást helyezze hatályon kívül; kötelezze a felszólalót a felszólalási eljárásban és a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére; ezt meghaladó részében tartsa hatályban a határozatot;

               —

               a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt mint alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „iHotel” szóvédjegy, a 35., 39., 41., 42. és 43. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában — 6912877. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Promotora Imperial, SA

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „i-hotel” közösségi szóvédjegy, a 16., 41. és 43. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye. A felperes szerint a fellebbezési tanács tévedett, amikor azt állapította meg, hogy az érintett áruk és szolgáltatások, valamint az ütköző védjegyek hasonlóak.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).


title: C-92/14. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2014. július 3-i végzése (a Judecătoria Câmpulung [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran kontra SC Suport Colect SRL (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 93/13/EGK irányelv és 2008/48/EK irányelv — Időbeli és tárgybeli alkalmazhatóság — Románia Európai Unióhoz történő csatlakozását megelőzően megvalósult tényállás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — Az uniós jog végrehajtása — Hiány — A hatáskör nyilvánvaló hiánya — EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/33

         A Bíróság (hatodik tanács) 2014. július 3-i végzése (a Judecătoria Câmpulung [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran kontra SC Suport Colect SRL
   (C-92/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 93/13/EGK irányelv és 2008/48/EK irányelv - Időbeli és tárgybeli alkalmazhatóság - Románia Európai Unióhoz történő csatlakozását megelőzően megvalósult tényállás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Az uniós jog végrehajtása - Hiány - A hatáskör nyilvánvaló hiánya - EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
   2014/C 315/53
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Judecătoria Câmpulung

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Alperes: SC Suport Colect SRL

      Rendelkező rész

   A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv, valamint a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv nem alkalmazható az alapeljárás tekintetében.
   Továbbá, egyrészt az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Judecătoria Câmpulung (Románia) 2014. február 25-i határozatával előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés megválaszolására; másrészt az ugyanezen bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdés nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 142., 2014.5.12.


title: C-120/06. P. sz. ügy: A T-69/00. sz., Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM) és Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) kontra az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben  2005. december 14-én  hozott ítélet ellen a Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM) és Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) által  2006. február 27-én  benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/6

         A T-69/00. sz., Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM) és Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) kontra az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. december 14-én hozott ítélet ellen a Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM) és Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) által 2006. február 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-120/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 108/10)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Fellebbezők: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM) és Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc. (FIAMM Technologies) (képviselők: I. Van Bael, F. Di Gianni és A. Cevese ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2005. december 14-i ítéletét;

               —

               amennyiben lehetségesnek ítéli, döntsön érdemben, elismerve a felpereseknek az alperesek jogszerű vagy jogszerűtlen magatartásából eredő kára megtérítésének jogát;

               —

               mindenképpen kötelezze az alpereseket a jelen és az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére;

               —

               másodlagosan állapítson meg méltányos kártalanítást a felperesek javára az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás ésszerűtlen elhúzódása okán;

               —

               hozza meg a méltányosság alapján szükségesnek ítélt egyéb intézkedéseket.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek azt állítják, hogy a megtámadott ítéletből teljesen hiányzik az egyik hivatkozott fő érvre vonatkozó indokolás, tehát a jelen ügyet jellemző sajátos ténybeli körülmények között jogosultak a Kereskedelmi Világszervezet Fellebbezési Testülete által elfogadott határozatra a kártérítési kereset tekintetében a Közösség jogellenes magatartásának bizonyítása céljából hivatkozni.


title: C-2/08. sz. ügy: A Corte Suprema di Cassazione által 2008. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Fallimento Olimpiclub Srl

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/14

         A Corte Suprema di Cassazione által 2008. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Fallimento Olimpiclub Srl
   (C-2/08. sz. ügy)
   (2008/C 79/26)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte suprema di cassazione
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Amministrazione dell'economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Alperes: Fallimento Olimpiclub Srl
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   „Ellentétes-e a közösségi joggal a jogerő (res iudicata) elvét megállapító olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazása, mint az olasz polgári törvénykönyv (Codice civile) 2909. §-a, amennyiben annak alkalmazása a közösségi joggal ellentétes eredményt szentesít, akadályozva a közösségi jog alkalmazását az állami támogatások területén kívüli jogterületeken is (ezzel kapcsolatban lásd a Bíróságnak a C-119/05. sz., Lucchini-ügyben 2007. július 18-án hozott ítéletét), különösképpen a HÉA és a jogosulatlan adómegtakarítás végett elkövetett joggal való visszaélés területén, különös tekintettel arra – [a Corte suprema di cassazione] ítélkezési gyakorlatával kialakított értelmezés szerinti – nemzeti jogi kritériumra, amely szerint adójogi jogvitákban a más ügyben hozott jogerős határozat, amennyiben az abban foglalt megállapítás más ügyekkel közös, alapvető pontra vonatkozik, akkor is kötelező érvénnyel bír ezen alapvető pont vonatkozásában, ha azt más adóidőszakkal kapcsolatban hozták?”


               11.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/2

         Kevin O'Higgins tanácsokba történő beosztása
   (2008/C 260/02)
   Az Elsőfokú Bíróság teljes ülése 2008. szeptember 17-én úgy határozott, hogy – tekintettel K. O'Higgins bíró hivatalba lépésére – a következők szerint módosítja a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló, 2007. szeptember 25-i és 2008. július 8-i teljes ülésen hozott határozatait.
   A 2008. szeptember 17-től2008. szeptember 30-ig, majd a 2008. október 1-jétől2010. augusztus 31-ig terjedő időszakra a beosztás a következő:
   az öt bíróból álló kibővített harmadik tanács:
   J. Azizi tanácselnök, E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen és K. O'Higgins bírák.
   az öt bíróból álló kibővített negyedik tanács:
   Czúcz O. tanácselnök, E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen és K. O'Higgins bírák.
   a három bíróból álló negyedik tanács:
   Czúcz O. tanácselnök;
   I. Labucka bíró;
   K. O'Higgins bíró.


title: C-50/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-173/11. sz., Kurt Hesse és Lutter & Partner GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. november 27-én hozott ítélete ellen Kurt Hesse által 2015. február 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/33

         A Törvényszék (első tanács) T-173/11. sz., Kurt Hesse és Lutter & Partner GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. november 27-én hozott ítélete ellen Kurt Hesse által 2015. február 6-án benyújtott fellebbezés
   (C-50/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 138/45)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Kurt Hesse (képviselő: M. Krogmann ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke által a T-173/11 sz. ügyben 2014. november 27-én hozott ítéletet;

               —

               helyezze hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács R 0306/2010-4. sz. fellebbezési ügyben 2011. január 11-én hozott határozatát, és utasítsa el az 5 7 23  432. sz. közösségi védjegybejelentés ellen 2007. február 16-án benyújtott felszólalást.
               másodlagosan a Bíróság

               —

               utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé,

         a fellebbező kéri továbbá, hogy a Bíróság

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezését a következő jogalapokra alapítja:

               1.

               A Törvényszék tévesen hagyta figyelmen kívül a közösségi védjegyrendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti, az áruk hasonlóságára vonatkozó tényezőket.
               A fellebbező vitatja a Törvényszék megállapítását, amely szerint helytálló a fellebbezési tanács azon álláspontja, hogy egyrészt a „hordozható navigációs készülékek, különösen a műholdas navigációs készülékek”, másrészt a felszólalási eljárásban hivatkozott védjeggyel megjelölt áruk hasonlóak. A Törvényszék lényeges tényezőket – így az érintett áruk jellegét, előállítását, értékesítését, forgalmazási módját és értékesítési helyeit – hagyott figyelmen kívül a hasonlóság értékelése során. A fellebbező szerint az összes releváns tényező teljes mértékben és megfelelő súllyal történő figyelembevétele esetén azt a következtetést kellett volna levonni, hogy az áruk nem hasonlóak.

               2.

               A tények elferdítése és a közösségi védjegyrendelet 8. cikkének (5) bekezdése szerinti jóhírnéven alapuló védelemre vonatkozó téves jogalkalmazás
               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor tényként fogadta el a fellebbezési tanács azon álláspontját, hogy „Carrera” védjegy a széles vásárlóközönség jelentős része előtt ismert. Így különösen a fellebbezési tanács a szakértői vélemény egyetlen szempontjára alapította az álláspontját. A fellebbezési tanács és a Törvényszék a szakértői vélemény lényeges megállapításait – tévesen –„érdektelennek” ítélte, és annak további lényeges megállapításait teljes mértékben figyelmen kívül hagyta. Következésképpen a Törvényszék határozata jelentősen elferdített tényeken és bizonyítékokon alapul.

               3.

               A közösségi védjegyrendelet 8. cikke (5) bekezdésének értelmében vett „imázsátvételre” vonatkozó téves megállapítás
               A fellebbező szerint a Törvényszék tévesen fogadta el a fellebbezési tanács azon álláspontját, mely szerint a fellebbező által bejelentett „Carrera” védjegy javára „imázsátvétel” áll fenn. A fellebbezési tanács álláspontja szerint a bejelentett védjeggyel megjelölt összes áru „beépíthető a gépjárművekbe, és azokban használható”. Ebből következően „társadalmi szokásról” van szó, amely alapján egybeesik egymással egyrészt a bejelentett védjegyek, másrészt a gépjárművek használata. Valójában pusztán az a tény, hogy a bejelentett védjeggyel megjelölt áruk a gépjárművekbe beépíthetők és azokban használhatók semmilyen „társadalmi szokást” nem alapoz meg, és az „imázsátvételt” sem eredményezhet. Ebben a tekintetben, a fellebbező szerint, a fellebbezési tanács és a Törvényszék a határozatában nem adott világos és követhető indokolást.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: C-220/06. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2006. december 18-i ítélete (Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Spanyolország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia kontra Administración General del Estado (Közbeszerzések – A postai szolgáltatások liberalizációja – 92/50/EGK irányelv és 97/67/EK irányelv – EK 43. cikk, EK 49. cikk és EK 86. cikk – Nemzeti jogszabály, amely a közigazgatási szervek számára lehetővé teszi, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével egy állami tulajdonban álló társasággal, azaz az érintett tagállam egyetemes postai szolgáltatójával, a fenntartott és a nem fenntartott postai szolgáltatások nyújtására vonatkozó megállapodásokat kössön)

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/15

         A Bíróság (első tanács) 2006. december 18-i ítélete (Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Spanyolország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia kontra Administración General del Estado
   (C-220/06. sz. ügy) (1)

   (Közbeszerzések - A postai szolgáltatások liberalizációja - 92/50/EGK irányelv és 97/67/EK irányelv - EK 43. cikk, EK 49. cikk és EK 86. cikk - Nemzeti jogszabály, amely a közigazgatási szervek számára lehetővé teszi, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével egy állami tulajdonban álló társasággal, azaz az érintett tagállam egyetemes postai szolgáltatójával, a fenntartott és a nem fenntartott postai szolgáltatások nyújtására vonatkozó megállapodásokat kössön)
   (2008/C 51/25)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Spanyolország
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Alperes: Administración General del Estado
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo A 2002/39/EK irányelvvel (HL L 176., 21. o. magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 4. kötet 316. o.) módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 15., 1998.1.21., 14. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 3. kötet 71. o.) értelmezése – Különösen postai szolgáltatások nyújtására, a nem az egyetemes szolgáltatók részére fenntartott szolgáltatásokat is beleértve, irányuló szerződés megkötése a közbeszerzésre vonatkozó szabályok mellőzésével egy közigazgatási szerv és egy állami tőkével rendelkező társaság között.
   Rendelkező rész

               1)

               A közösségi jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes valamely tagállam olyan jogszabálya, amely a közigazgatási szervek számára lehetővé teszi, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében fenntartott postai szolgáltatások nyújtásával bízzanak meg egy olyan nyilvánosan működő részvénytársaságot, amelynek a tőkéje teljes egészében állami tulajdonban van, és amely ebben az államban az egyetemes postai szolgáltató.

               2)

               A 2001. szeptember 13-i 2001/78/EK bizottsági irányelvvel módosított, a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami jogszabály, amely lehetővé teszi, hogy a közigazgatási szervek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével, a 97/67 irányelv értelmében nem fenntartott postai szolgáltatások nyújtásával egy olyan nyilvánosan működő részvénytársaságot bízzanak meg, amelynek tőkéje teljes egészében az állam tulajdonában van, és amely ebben az államban az egyetemes postai szolgáltató, amennyiben azok a megállapodások, amelyekre ez a jogszabály vonatkozik

                           —

                           elérik a 2001/78 irányelvvel módosított 92/50 irányelv 7. cikkének (1) bekezdésében meghatározott releváns értékhatárt és

                           —

                           ezen irányelv 1. cikk a) pontja értelmében írásbeli, visszterhes szerződésnek minősülnek.

                     aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               3)

               Az EK 43., az EK 49. és az EK 86. cikket valamint az egyenlő bánásmód elvét, az állampolgárság alapján való hátrányos megkülönböztetés tilalmát és az átláthatóság elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami jogszabály, amely lehetővé teszi, hogy a közigazgatási szervek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok mellőzésével, a 97/67 irányelv értelmében nem fenntartott postai szolgáltatások nyújtásával egy olyan nyilvánosan működő részvénytársaságot bízzanak meg, amelynek tőkéje teljes egészében az állam tulajdonában van, és amely ebben az államban az egyetemes postai szolgáltató, amennyiben azok a megállapodások, amelyekre ez a jogszabály vonatkozik

                           —

                           nem érik el 2001/78 irányelvvel módosított 92/50 irányelv 7. cikke (1) pontjában meghatározott releváns értékhatárt és

                           —

                           valójában nem minősülnek egyoldalú közigazgatási aktusnak, amely csak az egyetemes postai szolgáltató terhére ír elő kötelezettségeket, amelyek érzékelhetően eltérnek e társaság kereskedelmi ajánlatának szokásos feltételeitől,

                     amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálni.

      (1)  HL C 178., 2006.7.29.


title: C-231/11. P.–C-233/11. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. április 10-i ítélete – Európai Bizottság kontra Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (Fellebbezés — Verseny — Kartell — A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca — A bírság megfizetésére vonatkozó egyetemleges kötelezettség — A vállalkozás fogalma — A személyes felelősségnek és a büntetések és joghátrányok egyéniesítésének elve — A Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogköre — A ne ultra petita elve — Az arányosság és az egyenlő bánásmód elve)

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. április 10-i ítélete – Európai Bizottság kontra Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA
   (C-231/11. P.–C-233/11. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartell - A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca - A bírság megfizetésére vonatkozó egyetemleges kötelezettség - A vállalkozás fogalma - A személyes felelősségnek és a büntetések és joghátrányok egyéniesítésének elve - A Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogköre - A ne ultra petita elve - Az arányosság és az egyenlő bánásmód elve))
   2014/C 175/02
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: az Európai Bizottság (képviselők: A. Antoniadis, R. Sauer és N. von Lingen meghatalmazottak), Siemens Transmission & Distribution Ltd (C-232/11. P.), Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (C-233/11. P.) (képviselők: H. Wollmann és F. Urlesberger Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd Siemens Transmission & Distribution SA Nuova Magrini Galileo SpA (képviselők: H. Wollmann és F. Urlesberger Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: A. Antoniadis, R. Sauer és N. von Lingen meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (második tanács) T-122/07–T-124/07. sz., Siemens Österreich és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. március 3-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélet tárgya elsődlegesen az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.899 – „gázszigetelt kapcsolóberendezések”-ügy) 2007. január 24-én hozott C (2006) 6762 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem, valamint másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság csökkentése iránti kérelem volt.

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszéke T-122/07–T-124/07. sz., Siemens Österreich és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. március 3-án hozott ítélete rendelkező részének 2) pontját annyiban, amennyiben az megsemmisíti az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.899 – „gázszigetelt kapcsolóberendezések”-ügy) 2007. január 24-én hozott C(2006) 6762 végleges bizottsági határozat 2. cikkének j) és k) pontját.

               2)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi a Törvényszék T-122/07–T-124/07. sz., Siemens Österreich és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. március 3-án hozott ítélete rendelkező részének 3) pontjának első francia bekezdését.

               3)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi a Törvényszék T-122/07–T-124/07. sz., Siemens Österreich és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. március 3-án hozott ítélete rendelkező része 3) pontjának másodiktól negyedik francia bekezdését annyiban, amennyiben az a bírság azon összegei részarányainak rögzítésével jár, amelynek megfizetésére az első fokú eljárás felpereseit egyetemlegesen kötelezték.

               4)

               A Bíróság elutasítja a fellebbezések ezt meghaladó részét.

               5)

               A Bíróság a Siemens AG Österreich-et, a VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG-et, a Siemens Transmission & Distribution Ltd-t, a Siemens Transmission & Distribution SA-t és a Nuova Magrini Galileo SpA-t kötelezi a C-231/11. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

               6)

               A Bíróság a Siemens Transmission & Distribution Ltd-t kötelezi a C-232/11. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

               7)

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a C-233/11. P. sz. ügyben előterjesztett fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

               8)

               A Bíróság úgy határoz, hogy az első fokú eljárással kapcsolatos költségek megoszlása a Törvényszék T-122/07–T-124/07. sz., Siemens Österreich és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. március 3-án hozott ítélete rendelkező részének 5)–7) pontjában rögzítettekhez képest nem módosul.

      (1)  HL C 204., 2011.7.9.


title: F-38/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2016. április 29-i végzése – Zajdel-Syryczyńska kontra Bizottság

text:
               20.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/46

         A Közszolgálati Törvényszék 2016. április 29-i végzése – Zajdel-Syryczyńska kontra Bizottság
   (F-38/13. sz. ügy) (1)

   (2016/C 222/62)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20., 59. o.


title: C-324/14. sz. ügy: A Krajowa Izba Odwoławcza (Lengyelország) által 2014. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PARTNER Apelski Dariusz kontra Zarząd Oczyszczania Miasta

text:
               29.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 339/2

         A Krajowa Izba Odwoławcza (Lengyelország) által 2014. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PARTNER Apelski Dariusz kontra Zarząd Oczyszczania Miasta
   (C-324/14. sz. ügy)
   2014/C 339/03
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Az alapeljárás felei

      Felperes: PARTNER Apelski Dariusz

      Alperes: Zarząd Oczyszczania Miasta

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2004/18/EK irányelv) 2. cikkével összhangban értelmezett 48. cikkének (3) bekezdését, hogy ahol abban az szerepel, hogy a gazdasági szereplő „szükség esetén” egyéb szervezetek kapacitására is támaszkodhat, ott azt az esetet értik ezalatt, amikor a mindenkori gazdasági szereplő nem rendelkezik az ajánlatkérő szerv által megkövetelt képesítésekkel, és egyéb szervezetek kapacitására kíván támaszkodni? Vagy korlátozásként úgy kell értelmezni ezt a hivatkozást, miszerint a gazdasági szereplő csak „szükség esetén” támaszkodhat egyéb szervezetek kapacitásaira, hogy a gazdasági szereplő képesítésének közbeszerzési eljárásban való igazolása keretében csak kivételesen és nem főszabály szerint megengedett az ilyen hivatkozás?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 2004/18/EK irányelv 2. cikkével összhangban értelmezett 48. cikkének (3) bekezdését, hogy a gazdasági szereplő egyéb szervezetek kapacitásaira való támaszkodása „a velük fennálló kapcsolatának jogi jellegétől függetlenül”, valamint az ezen szervezet „erőforrásainak rendelkezésre állása” azt jelenti, hogy a gazdasági szereplő a szerződés teljesítése során semmilyen vagy csak nagyon laza és meghatározatlan kapcsolatban állhat e szervezettel, azaz a szerződést önállóan (egyéb szervezet részvétele nélkül) teljesíteni tudja, vagy hogy az ilyen részvétel többek között „tanácsadásból”, „konzultációból”, „oktatásból” állhat? Vagy úgy kell értelmezni a 2004/18/EK irányelv 48. cikkének (3) bekezdését, hogy annak a szervezetnek, akinek a kapacitásaira a gazdasági szereplő támaszkodik, valóban és személyesen teljesítenie kell a szerződést olyan mértékben, amilyen mértékben feltüntették kapacitásait?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a 2004/18/EK irányelv 2. cikkével összhangban értelmezett 48. cikkének (3) bekezdését, hogy az a gazdasági szereplő, aki rendelkezik ugyan saját, bár az ajánlatkérő részére általa feltüntetni kívántnál csekélyebb (például a teljes szerződés teljesítésére irányuló ajánlat benyújtásához nem elegendő) mértékű tapasztalattal, emellett támaszkodhat egyéb szervezetek kapacitásaira annak érdekében, hogy javítsa a kilátásait a közbeszerzési eljárásban?

               4)

               Úgy kell-e értelmezni a 2004/18/EK irányelv 2. cikkével összhangban értelmezett 48. cikkének (3) bekezdését, hogy az ajánlatkérő a szerződési hirdetményben vagy az ajánlattételhez szükséges dokumentációban meghatározhatja (vagy akár meg kell határoznia) azokat az elveket, amelyek értelmében a gazdasági szereplő egyéb szervezetek kapacitásaira támaszkodhat, például, hogy a másik szervezetnek milyen módon kell részt vennie a szerződés teljesítésében, hogy hogyan kötődhetnek egymáshoz a gazdasági szereplő és a másik szervezet képességei, vagy hogy a másik szervezet egyetemlegesen felel-e a gazdasági szereplővel a szerződés megfelelő teljesítéséért olyan mértékben, amilyenben a gazdasági szereplő a másik szervezet kapacitásaira hivatkozik?

               5)

               A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmód 2004/18/EK irányelv 2. cikkében szereplő elve lehetővé teszi-e valamely másik szervezet kapacitásaira való olyan hivatkozást az irányelv 48. cikkének (3) bekezdése szerint, amelynek keretében két vagy több olyan szervezet kapacitásait vonják össze, akik szakértelmük és tapasztalatuk tekintetében nem rendelkeznek az ajánlatkérő által elvárt kapacitásokkal?

               6)

               A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmód 2004/18/EK irányelv 2. cikkében szereplő elve ezáltal lehetővé teszi-e a 2004/18/EK irányelv 44. cikkének és 48. cikke (3) bekezdésének olyan értelmezését, hogy az eljárásban való részvétel céljából a gazdasági szereplő valódi képesítéseitől függetlenül csak formálisan kell teljesíteni az ajánlatkérő által a közbeszerzési eljárásban való részvétel tekintetében felállított feltételeket?

               7)

               A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmód 2004/18/EK irányelv 2. cikkében szereplő elve lehetővé teszi-e azt, hogy a gazdasági szereplő, amennyiben a szerződés egy része tekintetében elfogadható az ajánlat benyújtása, az ajánlat benyújtását követően, például a dokumentáció kiegészítése vagy pontosítása keretében adja meg azt, hogy a szerződés mely részére vonatkoznak az általa az eljárásban való részvétel feltételei teljesítésének igazolására bemutatott kapacitások?

               8)

               A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmód 2004/18/EK irányelv 2. cikkében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve lehetővé teszi-e azt, hogy a megtartott árverést érvénytelennek nyilvánítsák, és megismételjék az elektronikus árverést akkor, ha lényeges tekintetben nem megfelelően alkalmazták azt, ha például nem hívták fel részvételre a szabályszerű ajánlatokat benyújtó valamennyi gazdasági szereplőt?

               9)

               A gazdasági szereplőkkel való egyenlő és megkülönböztetés-mentes bánásmód 2004/18/EK irányelv 2. cikkében szereplő elve, valamint az átláthatóság elve lehetővé teszi-e azt, hogy a szerződést olyan gazdasági szereplőnek ítéljék oda, akinek az ajánlatára ilyen árverésen ítélik oda a szerződést anélkül, hogy ezt az árverést megismételnék, ha nem megállapítható az, hogy az elutasított gazdasági szereplő részvétele megváltoztatta volna az árverés eredményét?

               10)

               A 2004/18/EK irányelv rendelkezéseinek értelmezése során – annak ellenére, hogy még nem telt el az átültetésére rendelkezésre álló határidő – lehet-e értelmezési iránymutatásként fordulni a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseinek és preambulumbekezdéseinek tartalmához, amennyiben az rávilágít az uniós jogalkotó bizonyos feltételezéseire és szándékaira, és nem áll ellentétben a 2004/18/EK irányelv rendelkezéseivel?

      (1)  HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.


title: C-336/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2016. február 4-i ítélete (az Amtsgericht Sonthofen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sebat Ince elleni büntetőeljárás (Szolgáltatásnyújtás szabadsága — EUMSZ 56. cikk — Szerencsejátékok — Sportversenyekre vonatkozó fogadások tekintetében fennálló állami monopólium — Előzetes hatósági engedély — Piaci magánszereplők kizárása — Másik tagállamban letelepedett piaci szereplő javára történő fogadásgyűjtés — Büntetőjogi szankciók — Az uniós joggal ellentétes nemzeti rendelkezés — Kiszorítás — A piaci magánszereplők részére korlátozott számú koncesszió odaítélését előíró rendszerre való átállás — Az átláthatóság és a pártatlanság elve — 98/34/EK irányelv — 8. cikk — Műszaki szabályok — A szolgáltatásokra vonatkozó szabályok — Közlési kötelezettség)

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/5

         A Bíróság (első tanács) 2016. február 4-i ítélete (az Amtsgericht Sonthofen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sebat Ince elleni büntetőeljárás
   (C-336/14. sz. ügy) (1)

   ((Szolgáltatásnyújtás szabadsága - EUMSZ 56. cikk - Szerencsejátékok - Sportversenyekre vonatkozó fogadások tekintetében fennálló állami monopólium - Előzetes hatósági engedély - Piaci magánszereplők kizárása - Másik tagállamban letelepedett piaci szereplő javára történő fogadásgyűjtés - Büntetőjogi szankciók - Az uniós joggal ellentétes nemzeti rendelkezés - Kiszorítás - A piaci magánszereplők részére korlátozott számú koncesszió odaítélését előíró rendszerre való átállás - Az átláthatóság és a pártatlanság elve - 98/34/EK irányelv - 8. cikk - Műszaki szabályok - A szolgáltatásokra vonatkozó szabályok - Közlési kötelezettség))
   (2016/C 106/05)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Sonthofen

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Sebat Ince

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállam bűnüldöző hatóságai szankcionálják, hogy valamely piaci magánszereplő engedély nélkül sportfogadásokat közvetít valamely olyan másik piaci magánszereplő javára, aki e tagállamban nem rendelkezik sportfogadás-szervezési engedéllyel, egy másik tagállamban azonban jogosultja ilyen engedélynek, amennyiben az arra irányuló kötelezettség, hogy sportfogadás-szervezésre és -közvetítésre vonatkozó engedéllyel rendelkezzen, olyan állami monopolrendszer részét képezi, amelyről a nemzeti bíróságok megállapították, hogy az ellentétes az uniós joggal. Az ilyen szankció ellentétes az EUMSZ 56. cikkel akkor is, ha a piaci magánszereplő elméletileg szerezhet sportfogadás-szervezésre és -közvetítésre vonatkozó engedélyt, amennyiben az ilyen engedély odaítélésére vonatkozó eljárás megismerését nem biztosítják, és a sportfogadásra vonatkozó állami monopolrendszer, amelyet a nemzeti bíróságok az uniós joggal ellentétesnek nyilvánítottak, az ilyen eljárás elfogadása ellenére ténylegesen fennállt.

               2)

               Az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan tartományi jogszabály tervezete, amely valamely tagállam különböző tartományai tekintetében közös olyan szabályozás rendelkezéseit, amely már hatályát vesztette, az érintett tartomány szintjén hatályban tart, az említett 8. cikk (1) bekezdésében előírt közlési kötelezettség hatálya alá tartozik, amennyiben e tervezet az ezen irányelv 1. cikke értelmében vett technikai szabályokat tartalmaz, oly módon, hogy e kötelezettség elmulasztása azt eredményezi, hogy e technikai szabályok magánszemélyekkel szemben büntetőeljárás keretében nem érvényesíthetők. Nem kérdőjelezi meg az ilyen kötelezettséget az a körülmény, hogy az említett közös jogszabály tervezetét az említett irányelv 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően előzetesen közölték a Bizottsággal, és kifejezetten előírták a jogszabály hatálya meghosszabbításának lehetőségét, amellyel ugyanakkor nem éltek.

               3)

               Az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha valamely tagállam szankcionálja a területén engedély nélkül, valamely olyan másik piaci szereplő javára folytatott sportfogadás-közvetítést, aki valamely másik tagállamban sportfogadás-szervezésre való engedéllyel rendelkezik:

                           —

                           ha a sportfogadás-szervezésre való engedély kiállítását annak rendelik alá, hogy az említett gazdasági szereplő az alapügybelihez hasonló, koncesszió odaítélésére irányuló eljárás szerint koncessziót szerezzen, amennyiben a kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy ezen eljárás nem tartja tiszteletben az egyenlő bánásmód és az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint az azokból eredő átláthatósági kötelezettséget, és

                           —

                           amennyiben valamely olyan nemzeti rendelkezés hatálybalépése ellenére, amely koncesszió piaci magánszereplők részére való odaítélését teszi lehetővé, a sportfogadások szervezésére és közvetítésére irányuló állami monopolrendszert létrehozó rendelkezéseket, amelyekről a nemzeti bíróságok megállapították, hogy az uniós joggal ellentétesek, a gyakorlatban továbbra is alkalmazták.

      (1)  HL C 339., 2014.9.29.


title: C-509/06. P. sz. ügy: A T-330/01. sz., Akzo Nobel NV kontra Bizottság ügyben 2006. szeptember 27-én az Elsőfokú Bíróság által hozott ítélet ellen az Akzo Nobel NV által 2006. december 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/15

         A T-330/01. sz., Akzo Nobel NV kontra Bizottság ügyben 2006. szeptember 27-én az Elsőfokú Bíróság által hozott ítélet ellen az Akzo Nobel NV által 2006. december 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-509/06. P. sz. ügy)
   (2007/C 56/27)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Fellebbező: Akzo Nobel NV (képviselő: C. Swaak ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               semmisítse meg az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága által a T-330/01. sz. ügyben 2006. szeptember 27-én hozott ítéletét;

               —

               semmisítse meg a 2001. október 2-i C(2001) 2931 végleges bizottsági határozat 3. és 4. cikkét, és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság annak megállapításával, hogy a valamely közösségi vállalkozás által elkövetett jogsértés miatt nem csupán az anyavállalatok, hanem – és elsősorban – a vezető holdingtársaság is felelősségre vonható, amely a jogsértő vállalkozás két anyavállalata közül az egyikben rendelkezik közvetett részesedéssel, tévesen alkalmazta a jogot.

               2.

               AZ Elsőfokú Bíróság annak megállapításával, azon érvekre, amelyekre a Bizottság előtt lefolytatott közigazgatási eljárás során nem hivatkozott, a felperes nem hivatkozhat első alkalommal az Elsőfokú Bíróság előtt, tévesen alkalmazta a jogot.


title: F-49/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. december 2-i végzése — Pachtitis kontra Bizottság (Közszolgálat — Az EPSO/AD/77/06 nyílt versenyvizsga — Dokumentumokhoz való hozzáférés — Az előválogató teszt kérdéseihez való hozzáférés iránti kérelem — A teszt eredményének megsemmisítése — Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya — Okafogyottság)

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/35

      A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2013. december 2-i végzése — Pachtitis kontra Bizottság
      (F-49/12. sz. ügy)
      (Közszolgálat - Az EPSO/AD/77/06 nyílt versenyvizsga - Dokumentumokhoz való hozzáférés - Az előválogató teszt kérdéseihez való hozzáférés iránti kérelem - A teszt eredményének megsemmisítése - Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya - Okafogyottság)
      (2014/C 71/68)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Dimitros Pachtitis (Athén, Görögország) (képviselők kezdetben: P. Giatagantzidis és K. Kyriazi, később: P. Giatagantzidis és A. Féréti ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: J. Currall és I. Chatzigiannis, később: J. Currall és D. Triantafyllou meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozók: Görög Köztársaság (képviselők: E.-M. Mamouna és K. Boskovits meghatalmazottak)
      Svéd Királyság (képviselők: A. Falk és S. Johannesson meghatalmazottak)
      Európai adatvédelmi biztos (EDPS) (képviselő: H. Hijmans meghatalmazott)

         A végzés rendelkező része

                  1.

                  A Közszolgálati Törvényszéknek már nem kell határoznia a keresetről.

                  2.

                  D. Pachtitis és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

                  3.

                  A Görög Köztársaság, a Svéd Királyság és az európai adatvédelmi biztos mint beavatkozók maguk viselik saját költségeiket.


title: T-480/11. sz. ügy: 2011. szeptember 9-én benyújtott kereset — Technion — Israel Institute of Technology és Technion Research & Development kontra Bizottság

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/27

         2011. szeptember 9-én benyújtott kereset — Technion — Israel Institute of Technology és Technion Research & Development kontra Bizottság
   (T-480/11. sz. ügy)
   2011/C 340/55
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) és Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (képviselők: D. Grisay és D. Piccininno ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               fogadja el az Európai Unió működéséről szóló szerződés 263. cikkén alapuló jelen megsemmisítés iránti keresetet;

               —

               nyilvánítsa azt elfogadhatónak;

               —

               nyilvánítsa a keresetet megalapozottnak, és következésképpen:

                           —

                           mondja ki, hogy a Bizottság nem végezte el a hozzáférés iránti kérelemben szereplő dokumentumok konkrét és egyedi vizsgálatát;

                           —

                           mondja ki, hogy a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett az 1049/2001 rendelet 4. cikkében szereplő kivételek alkalmazása során,

                           —

                           mondja ki, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (6) bekezdése szerinti, a dokumentumokhoz való részleges hozzáférési jogot;

                           —

                           mondja ki, hogy a Bizottság megsértette az arányosság elvét, mivel nem hasonlította össze a hivatkozott kivételeket a közérdekkel;

               —

               ugyanezen az alapon semmisítse meg az Európai Bizottság Főtitkárának 2011. június 30-i határozatát;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, a hozzáférés iránti kérelemben szereplő dokumentumok konkrét és egyedi vizsgálatának elmulasztására, és ennélfogva a megtámadott határozat elégtelen indokolására alapított jogalap, amennyiben a Bizottság inkább bizonyos dokumentum-csoportra (az ellenőrzéssel kapcsolatos dokumentumokra) hivatkozott, mint az e dokumentumokban szereplő konkrét adatokra.

               2.

               A második, az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikkében szereplő kivételek alkalmazása során elkövetett nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított jogalap:

                           —

                           amennyiben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy azon dokumentumok nyilvánosságra hozatala, amelyekhez hozzáférést kértek, akadályozná az ellenőrzések lefolytatását, bár i. az ellenőrzési eljárás kizárólagos célja annak vizsgálata volt, hogy valamely szerződés teljesítési költségei támogathatók-e vagy sem, és ii. a kért dokumentumokban szereplő adatok tisztán ténybeli jellegűek;

                           —

                           amennyiben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a kért dokumentumok nyilvánosságra hozatala sértené a magánélethez való jogot és az egyén integritását, bár a felpereseknek szükségük volt e dokumentumokra ahhoz, hogy a kontradiktórius ellenőrzési eljárásban eredményesen élhessenek a jogaikkal.

               3.

               A harmadik, az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (6) bekezdése szerinti, a kért dokumentumokhoz való részleges hozzáférési jog figyelmen kívül hagyására alapított jogalap, mivel a Bizottság megtagadta azon dokumentumok konkrét és egyedi vizsgálatát, amelyekhez hozzáférést kértek.

               4.

               A negyedik, az arányosság elvének abból eredő megsértésére alapított jogalap, hogy a Bizottság nem hasonlította össze a hivatkozott kivételeket a közérdekkel, amennyiben a közérdek azt kívánja, hogy a felperesek megvizsgálhassák, hogy a Bizottság hogyan folytatja le az ellenőrzési eljárásait, és felvilágosíthassák a szerződő feleket az alaki követelményeknek való megfelelés érdekében követendő eljárásokról.

      (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. szeptember 15. a C-140/04. sz., (a Hof van Beroep te Antwerpen előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a United Antwerp Maritime Agencies NV kontra Belgische Staat, valamint a Seaport Terminals NV kontra Belgische Staat és United Antwerp Maritime Agencies NV ügyben (Vámunió – Behozatali vámtartozás keletkezése – Átmeneti megőrzés alatt álló áru – Az áruk vámfelügyelet alóli jogellenes elvonása – Vámtartozás adósa)

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. szeptember 15.
   a C-140/04. sz., (a Hof van Beroep te Antwerpen előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a United Antwerp Maritime Agencies NV kontra Belgische Staat, valamint a Seaport Terminals NV kontra Belgische Staat és United Antwerp Maritime Agencies NV ügyben (1)

   (Vámunió - Behozatali vámtartozás keletkezése - Átmeneti megőrzés alatt álló áru - Az áruk vámfelügyelet alóli jogellenes elvonása - Vámtartozás adósa)
   (2005/C 281/07)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-140/04. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Hof van Beroep te Antwerpen (Belgium) a Bírósághoz 2004. március 16-án érkezett, 2004. március 11-i határozatával terjesztett elő az előtte a United Antwerp Maritime Agencies NV és a Belgische Staat, illetve a Seaport Terminals NV és a Belgische Staat, valamint a United Antwerp Maritime Agencies NV között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (előadó), Juhász E. és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: D. Ruiz-Jarabo Colomer, hivatalvezető: M. M. Ferreira főtanácsos, 2005. szeptember 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 203. cikke (3) bekezdése negyedik francia bekezdését akként kell értelmezni, hogy az „áru átmeneti megőrzés alatti tartásából […] származó kötelezettségek teljesítésére kötelezett személy[nek]” azt kell tekinteni, aki az áruk kirakodását követően mozgatásuk, illetve raktározásuk biztosítása céljából azokat a birtokában tartja.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2005. április 14. a T-88/01. sz. Sniace, SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Állami támogatás – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – A felperest személyében érintő jogi aktus)

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/11

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2005. április 14.
   a T-88/01. sz. Sniace, SA kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Állami támogatás - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - A felperest személyében érintő jogi aktus)
   (2005/C 155/21)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A T-88/01. sz. a Sniace, SA (székhelye: Madrid [Spanyolország], képviselik: J. Baró Fuentes, Gómez de Liaño y Botella és F. Rodríguez Carretero ügyvédek) kontra az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: D. Triantafyllou és J. Buendía Sierra, kézbesítési cím: Luxemburg), támogatja: az Osztrák Köztársaság (meghatalmazottak: H. Dossi és M. Burgstaller, kézbesítési cím: Luxemburg), Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (székhelye: Heiligenkreuz im Lafnitztal [Ausztria]) és Burgenland tartomány (Ausztria) (képviseli: U. Soltész ügyvéd), ügyben, az Ausztria által a Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG részére nyújtott állami támogatásra vonatkozó, 2000. július 19-i 2001/102/EK bizottsági határozat (HL 2001. L 38., 33. o.) megsemmisítése iránti kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács), tagjai: P. Lindh elnök és García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi és M. E. Martins Ribeiro bírák, hivatalvezető: J. Palacio González vezető tisztviselő, 2005. április 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a felperest a saját és a Bizottság költségeinek viselésére.

               3)

               Az Elsőfokú Bíróság elrendeli, hogy a beavatkozók maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 186., 2001.6.30.


title: C-236/09. sz. ügy: A Cour constitutionnelle által 2009. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier kontra Conseil des ministres

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/28

         A Cour constitutionnelle által 2009. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier kontra Conseil des ministres
   (C-236/09. sz. ügy)
   2009/C 205/47
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionnelle

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier.

      Alperes: Conseil des ministres.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e a nők és férfiak közötti egyenlő bánásmód elvének az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hozzáférés, valamint azok értékesítése, illetve nyújtása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2004. december 13-i 2004/113/EK tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (2) bekezdése az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikkének (2) bekezdésével, közelebbről az egyenlőség e rendelkezés által biztosított elvével és hátrányos megkülönböztetés tilalmának e rendelkezés által biztosított elvével?

               2)

               Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén, abban az esetben is összeegyeztethetetlen-e az Európai Unióról szóló Szerződés 6. cikkének (2) bekezdésével az irányelv ugyanezen 5. cikkének (2) bekezdése, ha annak alkalmazhatósága kizárólagosan az életbiztosítási szerződésekre korlátozott?

      (1)  HL L 373., 37. o.


title: C-67/08. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Margarete Block kontra Finanzamt Kaufbeuren

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/19

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Margarete Block kontra Finanzamt Kaufbeuren
   (C-67/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/29)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Margarete Block

      Alperes: Finanzamt Kaufbeuren
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Még az 1999. évi öröklések tekintetében is lehetővé teszik-e az EK-Szerződés 73d. cikke (1) bekezdésének a) pontjában és (3) bekezdésében, illetve az EK 58. cikk (1) bekezdésének a) pontjában és (3) bekezdésében foglalt rendelkezések a spanyol öröklési illeték német öröklési illetékbe történő beszámításának kizárását az öröklési és ajándékozási illetékről szóló törvénynek (Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetz) – az értékbecslési törvény (Bewertungsgesetz) 121. §-ával összefüggésben értelmezett – 21. §-ának (1) bekezdése és 21. §-a (2) bekezdésének 1. pontja (tárgyi hatályú korlátozás) alapján

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az EK-Szerződés 73b. cikkének (1) bekezdését, illetve az EK 56. cikk (1) bekezdését, hogy a német öröklési illetékbe be kell számítani azt az öröklési illetéket, amelyet az Európai Unió valamely másik tagállama egy utoljára Németországban lakó örökhagyó e másik tagállamban lévő hitelintézetekkel szemben fennálló tőkekövetelésének egy szintén Németországban lakó örökös általi megszerzésére kiszab?

               3)

               Azt, hogy az érintett államok közül melyik köteles a kettős terhelést elkerülni, az alapján kell-e eldönteni, hogy a nemzeti adórendszerek különböző kapcsoló elvei közül melyik a megfelelő, és ha igen, akkor a kötelezett székhelyénél mint kapcsoló tényezőnél megfelelőbb-e a jogosult lakóhelye?


title: T-288/15. sz. ügy: 2015. május 29-én benyújtott kereset – Ezz és társai kontra Tanács

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/27

         2015. május 29-én benyújtott kereset – Ezz és társai kontra Tanács
   (T-288/15. sz. ügy)
   (2015/C 429/35)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Ahmed Abdelaziz Ezz (El-Gíza, Egyiptom), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kairó, Egyiptom), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (El-Gíza, Egyiptom), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (El-Gíza, Egyiptom) (képviselők: J. Lewis QC, B. Kennelly és J. Pobjoy barristers, J. Binns solicitor, J. Bellis és S. Rowe ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az egyiptomi helyzet tekintetében egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/172/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. március 20-i 2015/486/KKBP tanácsi határozatot (HL L 77., 16. o.) a felperesekre vonatkozó részében; valamint

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Tanács elmulasztotta megjelölni a megtámadott határozat megfelelő jogalapját. A felperesek azzal érvelnek, hogy az EUSZ 29. cikk nem képezi a megtámadott határozat megfelelő jogalapját.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felpereseket az Európai Unió Alapjogi Chartájának az EUSZ 2. és EUSZ 3. cikkel összefüggésben értelmezett 6. cikke, valamint 47. és 48. cikke alapján megillető jogokat, amikor abból a feltételezésből indult ki, hogy az Egyiptomban folytatott bírósági eljárások összhangban vannak az alapvető emberi jogokkal.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Tanács a felperesek jegyzékbe vétele tekintetében nem vette figyelembe az egyiptomi helyzet tekintetében egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. március 21-i 2011/172/KKBP (módosított) tanácsi határozat (HL L 76., 63. o.; helyesbítés: HL L 203., 113. o.) 1. cikkében, valamint az egyiptomi helyzet tekintetében egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. március 21-i 270/2011/EU (módosított) tanácsi rendelet (HL L 76., 4. o.) 2. cikkében előírt kritériumot. A felperesek arra hivatkoznak, hogy nem „azonosították” őket Egyiptom állami pénzeszközeinek hűtlen kezeléséért vagy az ott történt emberi jogi jogsértésekért „felelős személyekként”, vagy a megfelelő módon ekként azonosított személyekhez kapcsolódó személyekként.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felperesek védelemhez való jogát, valamint a megfelelő ügyintézéshez és a hatékony bírósági felülvizsgálathoz való jogot. A felperesek különösen azt állítják, hogy a Tanács elmulasztotta annak gondos és pártatlan megvizsgálását, hogy az újbóli jegyzékbe vétel igazolására szolgáló állítólagos indokok a felperesek által az újbóli jegyzékbe vételt megelőzően bemutatott érvekre tekintettel megalapozottak-e.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Tanács indokolatlanul és aránytalanul megsértette a felperesek alapvető jogait, köztük a tulajdon védelméhez és a jóhírnévhez való jogukat. A felperesek azzal érvelnek, hogy a Tanács nem bizonyította, hogy a felperesek pénzeszközeinek és gazdasági erőforrásainak a befagyasztása valamely jogszerű célhoz kapcsolódik vagy azt valamely jogszerű cél igazolja, és még kevésbé bizonyította azt, hogy a befagyasztás az ilyen céllal arányos.


title: T-306/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. január 16-i ítélete – Scippacercola és Terezakis kontra Bizottság ( Verseny – Erőfölénnyel való visszaélés – Az athéni nemzetközi repülőtér üzemeltetője által kivetett állítólagosan túlzott mértékű díjak – A panasz elutasítása – Közösségi érdek hiánya )

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/41

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. január 16-i ítélete – Scippacercola és Terezakis kontra Bizottság
   (T-306/05. sz. ügy) (1)

   („Verseny - Erőfölénnyel való visszaélés - Az athéni nemzetközi repülőtér üzemeltetője által kivetett állítólagosan túlzott mértékű díjak - A panasz elutasítása - Közösségi érdek hiánya’)
   (2008/C 51/76)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: Isabella Scippacercola és Ioannis Terezakis (Brüsszel, Belgium) (képviselők: A. Krystallidis és G. Stylianakis, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Hellström, A. Nijenhuis és F. Amato, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság 2005. május 2-i azon határozatának részleges megsemmisítése iránti kereseti kérelem, amely a Bizottság által az EK-Szerződés 81. és 82. cikke alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7-i 773/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.) 7. cikkének (2) bekezdése alapján került elfogadásra, és amely elutasította az athéni nemzetközi repülőtér (Spata) üzemeltetője és az Olympic Fuel Company által kivetett egyes díjakra vonatkozó COMP/D3/38469. sz. panaszt.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Isabella Scippacercola-t és Ioannis Terezakis-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 271., 2005.10.29.


title: F-102/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. január 21-i ítélete — Van Asbroeck kontra Parlament (Közszolgálat — Besorolási fokozatba való besorolás — A besorolásiosztály-váltási belső versenyvizsga tartalékvizsgájára a személyzeti szabályzat 2004. évi reformjának hatályba lépése előtt felvett pályázók — Kompenzációs támogatás — Az e kompenzációs támogatásból részesülő tisztviselők átsorolásáról szóló határozat)

text:
               15.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/19

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. január 21-i ítélete — Van Asbroeck kontra Parlament
   (F-102/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Besorolási fokozatba való besorolás - A besorolásiosztály-váltási belső versenyvizsga tartalékvizsgájára a személyzeti szabályzat 2004. évi reformjának hatályba lépése előtt felvett pályázók - Kompenzációs támogatás - Az e kompenzációs támogatásból részesülő tisztviselők átsorolásáról szóló határozat)
   2014/C 78/39
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Van Asbroeck (Dilbeek, Belgium) (képviselők: C. Bernard-Glanz és S. Rodrigues ügyvédek)

      Alperes: Parlament (képviselők: V. Montebello-Demogeot és S. Seyr meghatalmazotti minőségben, később: V. Montebello-Demogeot és M. Ecker, meghatalmazotti minőségben)

      Az ügy tárgya

   A felperest visszaható hatállyal az AST 5 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatába átsoroló határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit, és köteles viselni a Van Asbroeck részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 366., 12.11.24., 41. o.


title: C-37/13. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. június 25-i ítélete – Nexans SA, Nexans France kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — 1/2003/EK rendelet — Közigazgatási eljárás — Helyszíni vizsgálat — Helyszíni vizsgálatot elrendelő határozat — Indokolási kötelezettség — Kellően komoly bizonyítékok — Földrajzi piac)

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/5

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. június 25-i ítélete – Nexans SA, Nexans France kontra Európai Bizottság
   (C-37/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - 1/2003/EK rendelet - Közigazgatási eljárás - Helyszíni vizsgálat - Helyszíni vizsgálatot elrendelő határozat - Indokolási kötelezettség - Kellően komoly bizonyítékok - Földrajzi piac))
   2014/C 292/05
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Nexans SA, Nexans France (képviselők: M. Powell solicitor, J.-P. Tran-Thiet avocat, G. Forwood barrister és A. Rogers solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők): R. Sauer, J. Bourke és N. von Lingen, meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Nexans SA-t és a Nexans France SAS-t kötelezi a jelen fellebbezés költségeinek a viselésére.

      (1)  HL C 101., 2013.4.6.


title: C-260/12. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2013. május 16-i végzése — Volkswagen AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Suzuki Motor Corp. (Fellebbezés — Közösségi védjegy — Swift GTi szóvédjegy — A GTI nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek jogosultjának felszólalása — A felszólalás visszavonása — Okafogyottá vált fellebbezés — Okafogyottság)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/44

         A Bíróság (hetedik tanács) 2013. május 16-i végzése — Volkswagen AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Suzuki Motor Corp.
   (C-260/12. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Swift GTi szóvédjegy - A GTI nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek jogosultjának felszólalása - A felszólalás visszavonása - Okafogyottá vált fellebbezés - Okafogyottság)
   2013/C 225/75
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Volkswagen AG (képviselő: S. Risthaus, Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: G. Schneider meghatalmazott), Suzuki Motor Corp.

      Tárgy

   A Törvényszék (második tanács) T-63/09. sz., VOLKSWAGEN kontra OHIM — SUZUKI MOTOR (SWIFT GTi) ügyben 2012. március 21-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel a Törvényszék elutasította az OHIM második fellebbezési tanácsának a Volkswagen AG és a Suzuki Motor Corp. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. december 9-én hozott határozata (R 749/2007–2. sz. ügy) ellen benyújtott keresetet — SWIFT GTi szómegjelölés — A GTI szóvédjeggyel fennálló összetéveszthetőség — A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése

      Rendelkező rész

               1.

               A fellebbezésről nem szükséges határozni.

               2.

               A Bíróság a Volkswagen AG-t kötelezi a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 227., 2012.7.28.


title: C-288/14. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. június 30-i ítélete (a Tribunalul Timiș [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Silvia Ciup kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara (Előzetes döntéshozatal — A lojális együttműködés elve — Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve — A jogalap nélkül beszedett adó kamatokkal történő visszatérítésének szabályait megállapító nemzeti szabályozás — Az uniós jogból eredő, visszatérítés iránti ilyen jogokra vonatkozó bírósági határozatok végrehajtása — Öt évre elosztott visszatérítés — A visszatérítésnek valamely adó jogcímén beszedett pénzösszegek rendelkezésre állására vonatkozó feltételhez kötése — Végrehajtás lehetőségének hiánya)

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/4

         A Bíróság (második tanács) 2016. június 30-i ítélete (a Tribunalul Timiș [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Silvia Ciup kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara
   (C-288/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A lojális együttműködés elve - Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve - A jogalap nélkül beszedett adó kamatokkal történő visszatérítésének szabályait megállapító nemzeti szabályozás - Az uniós jogból eredő, visszatérítés iránti ilyen jogokra vonatkozó bírósági határozatok végrehajtása - Öt évre elosztott visszatérítés - A visszatérítésnek valamely adó jogcímén beszedett pénzösszegek rendelkezésre állására vonatkozó feltételhez kötése - Végrehajtás lehetőségének hiánya))
   (2016/C 335/04)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Timiș

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Silvia Ciup

      Alperes: Administrația Județeană a Finanțelor Publice (AJFP) Timiș – Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Timișoara

      Rendelkező rész

               1)

               A lojális együttműködés elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a tagállamok olyan rendelkezéseket fogadnak el, amelyek a Bíróság ítélete szerint az uniós joggal ellentétes, illetve a Bíróság ítéletéből következően az uniós joggal összeegyeztethetetlen adó visszatérítését kifejezetten ezen adóra vonatkozó olyan feltételektől teszik függővé, amelyek kedvezőtlenebbek a szóban forgó adó visszatérítésére egyébként alkalmazandó feltételeknél, aminek vizsgálata a jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               2)

               Az egyenértékűség elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a tagállamok kevésbé kedvező eljárási szabályokat írnak elő az uniós jog megsértésén alapuló adó-visszatérítés iránti kérelmekre, mint amelyeket a belső jog megsértésén alapuló hasonló jogorvoslatokra kell alkalmazni. A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy lefolytassa a szükséges vizsgálatokat annak biztosítása érdekében, hogy az előtte folyamatban lévő jogvitára alkalmazandó szabályozás vonatkozásában tiszteletben tartsák ezt az elvet.

               3)

               A tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügybelihez hasonló, az uniós jog alapján fizetendő és végrehajtható bírósági határozatban meghatározott összegek visszatérítésére vonatkozó olyan rendszer, amely ezen összegek öt évre elosztott visszatérítését írja elő, és amely az ilyen határozatok végrehajtását valamely másik adó címén beszedett összegek rendelkezésre állásának feltételéhez köti, anélkül hogy a jogalanynak lehetősége lenne arra, hogy kötelezettségei teljesítésére kényszerítse az illetékes hatóságot, ha azokat az önként nem teljesíti.

      (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: T-168/07. sz. ügy: 2007. május 16-án benyújtott kereset – Professional Tennis Registry kontra OHIM – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/27

         2007. május 16-án benyújtott kereset – Professional Tennis Registry kontra OHIM – Registro Profesional de Tenis (PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY)
   (T-168/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/55)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Professional Tennis Registry, Inc. (Hilton Head Island, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: M. Vanhegan, Barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Registro Profesional de Tenis, SL (Madrid, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az első fellebbezési tanács 2007. február 28-án a R 1050/2005-1. sz. ügyben hozott határozatának (1) bekezdését, amellyel elutasította a felperesnek a 16. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában tett 2 826 709. sz. közösségi védjegybejelentését;

               —

               az Elsőfokú Bíróság teljes egészében utasítsa el a felperes 2 826 709. sz. közösségi védjegybejelentésével szembeni felszólalást;

               —

               az Elsőfokú Bíróság rendelkezzen arról, hogy helyt adjanak a 2 826 709. sz. közösségi védjegybejelentésnek a 16., 25. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a felperesnek a fellebbezési tanács és az Elsőfokú Bíróság előtt felmerült költségei viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „PTR PROFESSIONAL TENNIS REGISTRY” ábrás védjegy a 16., 25. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (2 826 709. sz. bejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Registro Profesional de Tenis, SL.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „RPT Registro Profesional de Tenis, S.L” és az „RPT European Registry of Professional Tennis” nemzeti ábrás védjegyek a 41. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalás teljes egészében való elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési osztály határozatának részleges hatályon kívül helyezése és a védjegybejelentésnek a 16. és 41. osztályba sorolt áruk vonatkozásában való elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács akként határozott, hogy a felperes közösségi védjegybejelentése és a Registro Profesional de Tenis korábbi védjegyei között összetévesztésre alkalmas hasonlóság áll fenn. A fellebbezési tanács nem vette kellően figyelembe az összetett védjegyek esetén alkalmazandó elveket.


title: F-19/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. február 21-i ítélete – Semeraro kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Szakmai előmeneteli jelentés – 2004. évi értékelési időszak – A személyzeti szabályzat 43. cikke – Indokolási kötelezettség – Előléptetés – Tanúsítványi eljárás)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/69

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2008. február 21-i ítélete – Semeraro kontra Bizottság
   (F-19/06. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Szakmai előmeneteli jelentés - 2004. évi értékelési időszak - A személyzeti szabályzat 43. cikke - Indokolási kötelezettség - Előléptetés - Tanúsítványi eljárás)
   (2008/C 209/124)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Maria Magdalena Semeraro (Brüsszel, Belgium) (képviselő: L. I. Vogel ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és M. Velardo meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A kinevezésre jogosult hatóság 2005. november 8-i, a felperes által a 2004. évi szakmai előmeneteli jelentése ellen benyújtott panaszt elutasító határozatának megsemmisítése.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti M. Semeraro 2004. január 1-je és 2004. december 31-e közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentését.

               2)

               Az Európai Közösségek Bizottsága viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 108., 2006.5.6., 30. o.


title: T-121/05. sz. ügy: A Borax Europe Ltd. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. március 15-én benyújtott kereset

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/38

         A Borax Europe Ltd. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. március 15-én benyújtott kereset
   (T-121/05. sz. ügy)
   (2005/C 143/72)
   Az eljárás nyelve: angol
   A Borax Europe Ltd. (székhelye: Guildford [Egyesült Királyság], képviselik: D. Vandermeersch és K. Nordlander ügyvédek) 2005. március 15-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a határozatot;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes a Bizottság azon határozatát támadja, amelyben megtagadta a felperes hozzáférését bizonyos, a veszélyes anyagok osztályozására, csomagolására és címkézésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1967. június 27-i 67/548/EGK tanácsi irányelvnek (1) a műszaki fejlődéshez történő harmincadik hozzáigazításának előkészítésére vonatkozó dokumentumokhoz és hangfelvételekhez. Pontosabban a felperes kérelmezett hozzáférését a reproduktív toxicitás területe különleges szakértőinek a bórsav és borátok osztályozása tárgyában tartott ülésének hangfelvételeihez és jegyzőkönyveihez.
   Keresete alátámasztására a felperes előadja, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett, és megsértette az 1049/2001 rendelet (2) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 4. cikkének (3) bekezdését. A felperes szerint az alperes tévedett, amikor azt állította, hogy a dokumentumokhoz való hozzáférés aláásná a megkérdezett különleges szakértők megközelíthetetlenségét és külső nyomásnak tenné ki őket. A felperes azt állítja továbbá, hogy az alperes tévedett, amikor a Bizottság döntéshozatali eljárásának védelmére vonatkozó kivételt alkalmazta, és úgy döntött, hogy a nyilvánosságra hozatalhoz nem fűződik nyomós közérdek.
   A felperes végül az arányosság elvének megsértésére hivatkozik, amennyiben megtagadták a részleges hozzáférést a hanganyagokhoz.

      (1)  HL L 196.,1967. augusztus 16., 1. o.

      (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.)


title: T-269/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. június 22-i végzése – Gain Capital UK kontra EUIPO – Citigroup (CITY INDEX)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/53

         A Törvényszék 2016. június 22-i végzése – Gain Capital UK kontra EUIPO – Citigroup (CITY INDEX)
   (T-269/14. sz. ügy) (1)

   (2016/C 305/72)
   Az eljárás nyelve: angol
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 253., 2014.8.4.


title: C-18/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. július 13-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland kontra Fazenda Pública (Előzetes döntéshozatal — EUMSZ 56. cikk — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Korlátozások — Adójogszabályok — Beszedett kamatok adóztatása — A belföldi illetőségű pénzintézetek és a külföldi illetőségű pénzintézetek közötti eltérő bánásmód)

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/10

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. július 13-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland kontra Fazenda Pública
   (C-18/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 56. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Korlátozások - Adójogszabályok - Beszedett kamatok adóztatása - A belföldi illetőségű pénzintézetek és a külföldi illetőségű pénzintézetek közötti eltérő bánásmód))
   (2016/C 335/12)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal Administrativo

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Brisal – Auto Estradas do Litoral SA, KBC Finance Ireland

      Alperes: Fazenda Pública

      Rendelkező rész

   Nem ellentétes az EK 49. cikkel az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében forrásadót alkalmaznak a szolgáltatásnyújtás helye szerinti tagállamban külföldi illetőségű pénzügyi intézmények díjazására, miközben az e tagállamban belföldi illetőségű pénzügyi intézményeknek fizetett díjazás nem tartozik az ilyen adó hatálya alá, azzal a feltétellel, hogy a forrásadó külföldi illetőségű szolgáltatásnyújtókra való alkalmazását közérdeken alapuló nyomós ok igazolja, és az nem lépi túl az elérni kívánt cél megvalósításához szükséges mértéket.
   Ellentétes az EK 49. cikkel az alapügyben szóban forgóhoz hasonló nemzeti szabályozás, amely főszabály szerint előírja, hogy a külföldi illetőségű pénzügyi intézmények anélkül kötelesek forrásadót fizetni, hogy az érintett tagállam területén szerzett kamatjövedelmek után levonhatnák a szóban forgó pénzügyi tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó üzemi költségeket, míg a belföldi illetőségű pénzügyi intézmények számára biztosítják az ilyen levonás lehetőségét.
   A nemzeti bíróság feladata, hogy a nemzeti jog alapján megvizsgálja, hogy melyek azok az üzemi költségek, amelyeket a szóban forgó tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó költségnek lehet tekinteni.

      (1)  HL C 118., 2015.4.13.


title: T-497/11. sz. ügy: 2011. szeptember 19-én benyújtott kereset — Euro-Information kontra OHIM (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)

text:
               17.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 370/25

         2011. szeptember 19-én benyújtott kereset — Euro-Information kontra OHIM (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)
   (T-497/11. sz. ügy)
   2011/C 370/42
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Strasbourg, Franciaország) (képviselő: A. Grolée, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának 2011. július 7-i határozatát (R 370/2011-2. sz. ügy);

               —

               a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) kötelezze az OHIM előtti eljárás és a jelen eljárás keretében a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „EURO AUTOMATIC PAIEMENT” szóvédjegy a 9., 35., 36., 37., 38., 42. és 45. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a lajstromozást megtagadta.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel a bejelentett védjegy nem leíró jellegű.