title: T-433/05. sz. ügy:  2005. november 18-án  benyújtott kereset – Sanchez Ferriz kontra Bizottság

text:
               11.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 36/35

         2005. november 18-án benyújtott kereset – Sanchez Ferriz kontra Bizottság
   (T-433/05. sz. ügy)
   (2006/C 36/73)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Carlos Sanchez Ferriz (Brüsszel, Belgium) (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)

      Alperes: Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a 2004-es időszakban előléptetett tisztviselők listáját (1) abban a részben, amennyiben e lista nem tartalmazza a felperes nevét, illetve ehhez kapcsolódóan az e listára vonatkozó határozatot előkészítő iratokat is;

               —

               az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az előmeneteli pontoknak a 2004-es időszakban, különösen az előléptetési bizottság ajánlásait követően történt odaítélését;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, aki a Bizottság tisztviselője, keresetében a 2004-es időszakban történő előléptetését megtagadó határozatot vitatja. Keresetének alátámasztására előadja, hogy a megtámadott határozat elfogadásakor a 2001. július 1-től2002. december 31-ig tartó időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentése még nem került véglegesen megállapításra. A felperes ezen kívül úgy véli, hogy az „elsőbbségi pontok”-nak a tisztviselők előléptetési besorolása céljából történő odaítélésével a Bizottság akkor is túlzott jelentőséget tulajdonított a korábbi értékelési időszakokban elő nem léptetett tisztviselők „múltjának”, noha azok elérték az előléptetéshez szükséges pontszámot. A felperes a pontok odaítélését is általános kritikával illeti, amely álláspontja szerint sérti az érdemek – előléptetés során történő – összehasonlító vizsgálatát.
   Mindezek alapján a felperes hivatkozik a személyzeti szabályzat 45. cikkének, az általános végrehajtási szabályoknak, illetve az értékelésre és előléptetésre vonatkozó bizottsági igazgatási útmutató megsértésére, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának, az önkényes eljárás tilalmának, az indokolási kötelezettségnek, a bizalomvédelem elvének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésére is.

      (1)  A Közigazgatási Tájékoztató (Informations administratives) 130. számában 2004. november 30-án közzétett lista


title: T-414/07. sz. ügy: 2007. november 19-én benyújtott kereset – Euro-Information kontra OHIM (Három háromszöggel ellátott kártyát tartó kéz ábrázolása)

text:
               26.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/45

         2007. november 19-én benyújtott kereset – Euro-Information kontra OHIM (Három háromszöggel ellátott kártyát tartó kéz ábrázolása)
   (T-414/07. sz. ügy)
   (2008/C 22/85)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Franciaország) (képviselők: P. Greffe és M. Chaminade ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               az OHIM első fellebbezési tanácsa 2007. szeptember 6-i határozatának (R 290/2007-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezése abban a részében, amelyben az a 9., 35., 36., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások egy része vonatkozásában elutasította az 5 225 776. sz. közösségi védjegybejelentést;

               —

               az 5 225 776. sz. közösségi védjegybejelentés lajstromozása valamennyi kérelmezett áru és szolgáltatás vonatkozásában.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: három fekete háromszöggel ellátott kártyát tartó kéz ábrázolásából álló ábrás védjegy a 9., 35., 36., 38. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában (lajstromszám: 5 225 776. sz.).

      Az elbíráló határozata: A lajstromozás részleges elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A felperes úgy érvel, hogy az OHIM fellebbezési tanácsa által a megtámadott határozatban megállapítottakkal ellentétben azon védjegy alkotóelemei, amelynek a lajstromozását részlegesen elutasították, megkülönböztetőek és önkényesek a kérelmezett áruk és szolgáltatások tekintetében, következésképpen az alkotóelemek kombinációja szintén megkülönböztetőnek és önkényesnek tekintendő.


title: A T-313/99. sz. ügy törlése

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/54

         A T-313/99. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 300/107)

      (Az eljárás nyelve: holland)

   2004. október 5-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága kibővített második tanácsának elnöke elrendelte a T-313/99. sz. Veka B. V. kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 63., 2000.3.4.


title: T-378/13. sz. ügy: 2013. július 23-án benyújtott kereset — Apple and Pear Australia és Star Fruits Diffusion kontra OHIMI — Carolus C. (English pink)

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/49

         2013. július 23-án benyújtott kereset — Apple and Pear Australia és Star Fruits Diffusion kontra OHIMI — Carolus C. (English pink)
   (T-378/13. sz. ügy)
   2013/C 260/88
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Ausztrálisa) és Star Fruits Diffusion (Caderousse, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Belgium)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               elsődlegesen változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsának 2013. május 29-én az R 1215/2011-4. sz. ügyben hozott határozatát oly módon, hogy a határozat minősítse megalapozottnak a felperesek által a fellebbezési tanács elé terjesztett fellebbezést, és következésképpen adjon helyt a felperesek felszólalásának;

               —

               másodlagosan helyezze teljes egészében hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2013. május 29-én az R 1215/2011-4. sz. ügyben hozott határozatát; és

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Carolus C.

      Az érintett közösségi védjegy: az „English pink” szóvédjegy a 31. osztályba tartozó áruk vonatkozásában –8 610 768. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „PINK LADY” szóvédjegy és a „Pink Lady” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegyek a 16., 29., 30., 31. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               Az ítélt dolog elvének megsértése;

               —

               A jogbiztonság, a megfelelő ügyintézéshez való jog és a bizalomvédelem alapelvének megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 75. cikkének megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 76. cikkének megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-469/11. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 8-i ítélete — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kártérítési kereset — Uniós közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlat elutasítása — Elévülési idő — Kezdet — A távolságra tekintettel megállapított határidő alkalmazása)

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/20

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. november 8-i ítélete — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE kontra Európai Bizottság
   (C-469/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Kártérítési kereset - Uniós közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlat elutasítása - Elévülési idő - Kezdet - A távolságra tekintettel megállapított határidő alkalmazása)
   2013/C 9/32
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (képviselő: N. Korogiannakis dikigoros)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizotttság (képviselők: E. Manhaeve és M. Wilderspin meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék T-409/09. sz., Evropaïki Dynamiki kontra Bizottság ügyben 2011. június 22-én hozott végzése ellen benyújtott fellebbezés, amelyben részben mint elfogadhatatlant, részben mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a felperes közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatát elutasító bizottsági határozat következtében a felperes által állítólagosan elszenvedett károk megtérítése iránti kártérítési keresetet — Keresetindítási határidő — A távolságra tekintettel megállapított határidő

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 331., 2011.11.12


title: T-335/13. sz. ügy: 2013. június 19-én benyújtott kereset — BT Limited Belgian Branch kontra Bizottság

text:
               24.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/12

         2013. június 19-én benyújtott kereset — BT Limited Belgian Branch kontra Bizottság
   (T-335/13. sz. ügy)
   2013/C 245/15
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BT Limited Belgian Branch (Diegem, Belgium) (képviselők: T. Leeson solicitor és C. Stockford barrister)

      Alperes: Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a felperessel 2013. április 19-én közölt, a felperes ajánlatát a DIGIT/R2/PR/2011/039 számú meghívásos eljárás keretében elutasító és a szerződést más ajánlattevőnek odaítélő határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére;

               —

               másodlagosan jelöljön ki egy független szakértőt a másik ajánlattevő ajánlatának az ajánlattételhez szükséges dokumentációval történő összeegyeztethetőségének megállapítására, és függessze fel a határozathozatalt a kijelölt szakértő jelentésének benyújtásáig, majd semmisítse meg az Informatikai Főigazgatóság (DIGIT) határozatát és a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               Abban az esetben, ha a DIGIT aláírja a Közigazgatási rendszerek közötti transzeurópai telematikai szolgáltatások — Új generáció (TESTA-ng) szerződést, rendelje el, hogy a Bizottság a felperesnek a DIGIT jogtalan határozata okán elszenvedett kár megtérítésére fizessen kártérítést.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a DIGIT által az átláthatóság elvének és a költségvetési rendelet (1) 113. cikkében foglalt indokolási kötelezettség és az EUMSZ 296. cikk állítólagos megsértésére alapított jogalap. Mivel — az ajánlatkérő a más ajánlattevőre vonatkozó értékelő jelentésének túlzott összevonása eredményeként — a BT-nek nem volt lehetősége ellenőrizni, hogy az ajánlatkérő méltányosan értékelte-e a sikeres ajánlattevő ajánlatát.
               A felperes állítja továbbá, hogy a DIGIT először nem indokolta kellőképpen, hogy miért vonta össze a más ajánlattevőre vonatkozó értékelő jelentés jelentős részét, másodszor pedig, hogy ahol a DIGIT indokolással szolgál, azon indokok elfogadhatatlanok.

               2.

               A második, a DIGIT-nek a közbeszerzési eljárásokra alkalmazandó, az ajánlatok értékelésére vonatkozó értékelési módszere által általános elvek — az átláthatóság és a tisztességes és egyenlő bánásmód elvét is ideértve — állítólagos megsértésére alapított jogalap. Különösen mivel i. a DIGIT értékelési kritériumai nem kerültek előzetesen közzétételre és ii. szokatlan szerkezete jogosulatlan előnyt biztosított más ajánlattevőnek.

               3.

               A harmadik, a DIGIT-nek a más ajánlattevő ajánlata vonatkozásában az értékelő jelentésben foglalt megjegyzései és az adott vonatkozó pontszámai állítólagos összeegyeztethetetlenségére alapított jogalap. Ezen ellentmondás érvénytelenné teszi a határozatot, mivel semmissé teszi a határozat indokolását.

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a DIGIT elfogadta egy másik ajánlattevő ajánlatát, jóllehet a rendellenesen alacsony árajánlat a közbeszerzési eljárásból történő kizárásához kellett volna, hogy vezessen. E tekintetben a felperes állítja, hogy e kifogását nem ássa alá a DIGIT azon kifogása, hogy azon ajánlatot a rendellenesen alacsony áru ajánlatok alapján bírálta el. Az alkalmazandó jogszabályokra történő általános hivatkozás nem helyettesíti annak kellő indokolását, hogy — vizsgálata alapján — a DIGIT mégis miért döntött úgy, hogy nem zárja ki azon ajánlatot a közbeszerzési eljárásból.
               Jogalapja másodlagos részeként a felperes állítja, hogy a másik ajánlattevő által az ajánlatában javasolt ár valószerűtlen, és nem minősülhet az ajánlati követelményeknek megfelelő ajánlatnak E tekintetben a BT független szakértő kijelölését kéri a Bíróságtól annak megállapítására, hogy a szóban forgó ajánlat ténylegesen összeegyeztethető-e bizonyos dokumentációkkal.

               5.

               Az ötödik, a határozat azon tény okán való semmisségére alapított jogalap, hogy a szerződésnek az említett dokumentumban kiszámított értéke nincs kellően indokolva.

               6.

               A hatodik a DIGIT-nek a vitatott határozat elfogadására vonatkozó hatáskörének hiányára alapított jogalap, mivel nem rendelkezik az előírt átruházott hatáskörrel.

      (1)  Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 2002 L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.)


title: C-569/13. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 10-i ítélete (a Förvaltningsrätten i Malmö [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bricmate AB kontra Tullverket (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Kereskedelempolitika — A Kínából származó kerámialapok behozatalára kivetett dömpingellenes vám — 917/2011/EU végrehajtási rendelet — Érvényesség — 1225/2009/EK rendelet — A 3. cikk (2), (3), (5) és (6) bekezdése, 17. cikk, és a 20. cikk (1) bekezdése — A kár és az okozati összefüggés megállapítása — Ténybeli és nyilvánvaló mérlegelési hibák — Gondossági kötelezettség — A mintába felvett importőr által szolgáltatott információk vizsgálata — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog)

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 10-i ítélete (a Förvaltningsrätten i Malmö [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bricmate AB kontra Tullverket
   (C-569/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Kereskedelempolitika - A Kínából származó kerámialapok behozatalára kivetett dömpingellenes vám - 917/2011/EU végrehajtási rendelet - Érvényesség - 1225/2009/EK rendelet - A 3. cikk (2), (3), (5) és (6) bekezdése, 17. cikk, és a 20. cikk (1) bekezdése - A kár és az okozati összefüggés megállapítása - Ténybeli és nyilvánvaló mérlegelési hibák - Gondossági kötelezettség - A mintába felvett importőr által szolgáltatott információk vizsgálata - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog))
   (2015/C 363/05)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Förvaltningsrätten i Malmö

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bricmate AB

      Alperes: Tullverket

      Rendelkező rész

   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés vizsgálata nem állapított meg egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintené a Kínai Népköztársaságból származó kerámialapok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2011. szeptember 12-i 917/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet érvényességét.

      (1)  HL C 15., 2014.1.18.


title: C-538/14. sz. ügy: 2014. november 26-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Finnország

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/15

         2014. november 26-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Finnország
   (C-538/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/17)
   Az eljárás nyelve: finn

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Koskinen és D. Martin meghatalmazottak)

      Alperes: Finn Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság nem teljesítette a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdéséből és 13. cikkéből eredő kötelezettségeit azáltal, hogy nem jelölt ki olyan szervet, amely az ezen irányelv 13. cikkében előírt feladatok munkaügyi vonatkozásában történő ellátásáért lenne felelős és nem biztosította e feladatok tényleges végrehajtását,

               —

               a Bíróság a Finn Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2000/43/EK irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében ezen irányelv hatálya kiterjed a munkaügyre is. A 13. cikk alapján minden tagállamnak ki kell jelölnie egy vagy több olyan szervet, amelyek feladata annak ösztönzése, hogy a személyek faji vagy etnikai származáson alapuló megkülönböztetés nélküli egyenlő bánásmódjának elve megvalósuljon, valamint biztosítania kell azt, hogy a kijelölt szervek közül legalább egynek kiterjedjen a hatásköre arra, hogy az e rendelkezésben említett ügyek és feladatok tekintetében munkaügyben eljárjon. Mivel a finn jogban nincs a 2000/43/EK irányelv 13. cikkében említett feladatok munkaügy tekintetében való végrehajtására kijelölt szerv, a Finn Köztársaság nem teljesítette az ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdése és 13. cikke alapján őt terhelő kötelezettségeket.

      (1)  HL L 180., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 20. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-450/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. október 27-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               18.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/7

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. október 27-én a Francia Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-450/04. sz. ügy)
   (2004/C 314/13)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: C. O'Reilly és A.-M. Rouchaud-Joët meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. október 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Francia Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis nem közölte ezeket a rendelkezéseket a Bizottsággal, a Francia Köztársaság elmulasztotta az irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésének határideje 2002. december 2-án lejárt.

      (1)  HL L 149., 2001.6.2., 34. o.


title: C-453/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. szeptember 25-i ítélete (a Verwaltungsgericht Gießen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hakan Er kontra Wetteraukreis (Az EGK-Törökország társulási megállapodás – A Társulási Tanács 1/80 határozata – A 7. cikk első bekezdésének második francia bekezdése – Török munkavállaló nagykorú gyermekének tartózkodáshoz való joga – Munkaviszony hiánya – Szerzett jogok elvesztésének feltételei)

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/12

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. szeptember 25-i ítélete (a Verwaltungsgericht Gießen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hakan Er kontra Wetteraukreis
   (C-453/07. sz. ügy) (1)

   (Az EGK-Törökország társulási megállapodás - A Társulási Tanács 1/80 határozata - A 7. cikk első bekezdésének második francia bekezdése - Török munkavállaló nagykorú gyermekének tartózkodáshoz való joga - Munkaviszony hiánya - Szerzett jogok elvesztésének feltételei)
   (2008/C 301/22)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Gießen
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Hakan Er

      Alperes: Wetteraukreis
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verwaltungsgericht Gießen – A társulás fejlesztéséről szóló, 1980. szeptember 19-i 1/80 EGK-Törökország társulási tanácsi határozat (1/80 határozat) 7. cikke első mondata második franciabekezdésének és az 1970. november 23-án aláírt, az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulást létrehozó megállapodásban előírt átmeneti időszakra vonatkozó kiegészítő jegyzőkönyv (amelyet a Közösség nevében az 1972. december 19-i 2760/72/EGK tanácsi rendelet [HL L 293., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 11. kötet, 41. o.] kötött meg, hagyott jóvá és erősített meg) 59. cikkének értelmezése – Valamely tagállam területére családegyesítés keretében, kiskorúként belépett török állampolgár tartózkodási joga – Tartózkodási jog elvesztése – Rendszeres kereső tevékenység hiánya az érintett nagykorúvá válását követően
   Rendelkező rész
   Valamely török állampolgár, aki gyermekként engedélyt kapott arra, hogy családegyesítés keretében valamely tagállam területére költözzön, és az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló megállapodással létrehozott társulási tanács által elfogadott, a társulás fejlesztéséről szóló, 1980. szeptember 19-i 1/80 határozat 7. cikke első bekezdésének második francia bekezdése értelmében jogosult a választása szerinti bármely munkaviszonyban történő szabad munkavállalásra, akkor sem veszíti el az e jogából levezetett, az ebben az államban való tartózkodási jogát, ha a 23 éves kort elérve, az iskola 16 éves korban való befejezését követően egyszer sem folytatott keresőtevékenységet, és bár részt vett a keresőtevékenység megkezdésének elősegítését célzó állami programokon, azokat sosem fejezte be.

      (1)  HL C 297., 2007.12.8.


title: T-659/16. sz. ügy: 2016. szeptember 16-án benyújtott kereset – LG Electronics kontra EUIPO (Second Display)

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/59

         2016. szeptember 16-án benyújtott kereset – LG Electronics kontra EUIPO (Second Display)
   (T-659/16. sz. ügy)
   (2016/C 402/70)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: LG Electronics, Inc. (Szöul, Dél-Korea) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy:„Second Display” európai uniós szóvédjegy – 14 362 248. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. június 10-én hozott határozata (R 106/2016-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felperes részéről az EUIPO első fellebbezési tanácsa előtti eljárás során felmerült költségeket is.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 75. cikkével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: C-395/15. sz. ügy: A Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spanyolország) által 2015. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mohamed Daouidi kontra Bootes Plus S.L.

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/19

         A Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spanyolország) által 2015. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mohamed Daouidi kontra Bootes Plus S.L.
   (C-395/15. sz. ügy)
   (2015/C 354/22)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mohamed Daouidi

      Alperesek: Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial y Ministerio Fiscal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a hátrányos megkülönböztetésnek az Európai Unió Alapjogi Chartája (1) 21. cikke (1) bekezdésében megállapított általános tilalmát, hogy a cikk tilalmának és védelmének hatálya alá tartozhat az addig az időpontig szakmailag megfelelőnek tekintett munkavállaló pusztán azon tény miatt történő elbocsátására vonatkozó munkáltatói döntés, hogy munkahelyi baleset következtében átmenetileg – határozatlan ideig – munkaképtelen helyzetben volt, és a társadalombiztosítás alapján egészségügyi és anyagi ellátásban részesült?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 30. cikkét, hogy a nyilvánvalóan önkényes és tényleges ok nélküli felmondással érintett munkavállalónak nyújtott védelmet a nemzeti jogszabályokban minden olyan felmondás tekintetében elő kell írni, amely alapvető jogot sért?

               3)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 3., 15., 31. cikkének, 34. cikke (1) bekezdésének, valamint 35. cikke (1) bekezdésének (az egyiknek, többnek vagy az összesnek) a hatálya és/vagy védelme alá tartozik-e az a munkáltatói döntés, amely az addig szakmailag megfelelőnek tekintett munkavállaló pusztán azon tény miatt való elbocsátására irányul, hogy munkahelyi baleset következtében átmenetileg – határozatlan ideig – munkaképtelen helyzetben volt, és a társadalombiztosítás alapján egészségügyi és anyagi ellátásban részesült?

               4)

               Abban az esetben, ha a fenti három kérdésre (vagy közülük valamelyikre) igenlő választ kell adni és a Bíróság azt az értelmezést adná, hogy az a munkáltatói döntés, amely az addig szakmailag megfelelőnek tekintett munkavállaló pusztán azon tény miatt való elbocsátására irányul, hogy munkahelyi baleset következtében átmenetileg – határozatlan ideig – munkaképtelen helyzetben volt, és a társadalombiztosítás alapján egészségügyi és anyagi ellátásban részesült, az Európai Unió Alapjogi Chartája valamely rendelkezésének vagy rendelkezéseinek hatálya és/vagy védelme alá tartozik, a nemzeti bíróság a magánszemélyek közötti jogvita megoldására alkalmazhatja-e ezeket akár azért, mert – attól függően, hogy „jogról” vagy „elvről” van szó – horizontális hatállyal rendelkeznek, vagy akár „az uniós joggal összhangban való értelmezés elvének” alkalmazása okán?
               Amennyiben az első négy kérdésre nemleges választ kell adni, megfogalmazódik egy ötödik kérdés:

               5)

               A „fogyatékosságon alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés” – mint a 2000/78 irányelv (2) 1. 2. és 3. cikkében foglalt megkülönböztetési indok – fogalmába tartozik-e az a munkáltatói döntés, amely az addig szakmailag megfelelőnek tekintett munkavállaló pusztán azon tény miatt való elbocsátására irányul, hogy munkahelyi baleset következtében átmenetileg – határozatlan ideig – munkaképtelen helyzetben volt?

      (1)  HL 2000. C 364., 1. o.

      (2)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 79. o.).


title: C-633/15. sz. ügy: A First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2015. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – London Borough of Ealing kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/6

         A First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Egyesült Királyság) által 2015. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – London Borough of Ealing kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
   (C-633/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/05)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: London Borough of Ealing

      Alperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A héairányelv (1) 133. cikkének második albekezdése alapján alkalmazhatja-e az Egyesült Királyság közintézményekre a hivatkozott cikk d) pontjában szereplő feltételt i. olyan körülmények között, amikor a vonatkozó ügyletek adókötelesek voltak az Egyesült Királyságban 1989. január 1-jén, de ezen időpontban más sporttal kapcsolatos szolgáltatások mentesültek az adó alól, és ii. olyan körülmények között, amikor a vonatkozó ügyleteknek nem biztosítottak a nemzeti jog alapján adómentességet azt megelőzően, hogy az Egyesült Királyság alkalmazni kívánta a 133. cikk d) pontjában szereplő feltételt?

               2)

               A fenti első kérdésre adandó igenlő válasz esetén alkalmazhatja-e az Egyesült Királyság a héairányelv 133.cikkének d) pontjában szereplő feltételt közjogi nonprofit jellegű szervezetekre anélkül, hogy ugyanakkor alkalmazná e feltételt a közintézménynek nem minősülő nonprofit jellegű szervezetekre is?

               3)

               A fenti második kérdésre adandó igenlő válasz esetén kizárhatja-e az Egyesült Királyság az összes közjogi nonprofit jellegű szervezetet a 132. cikk (1) bekezdésének m) pontjában szereplő adómentesség hatálya alól anélkül, hogy minden egyes esetben megvizsgálná, hogy az adómentesség biztosítása eredményezheti-e a verseny torzulását a héaalany üzleti vállalkozások kárára?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.).


title: C-412/11. sz. ügy: 2011. augusztus 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               8.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 298/16

         2011. augusztus 5-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-412/11. sz. ügy)
   2011/C 298/29
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-P. Keppenne és H. Støvlbæk meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség az első vasúti csomag átültetése érdekében elfogadott intézkedések elégtelensége miatt nem teljesítette a módosított 91/440/EGK irányelv (1) 6. cikkének (3) bekezdéséből és II. mellékletéből, valamint a 2001/14/EK irányelv (2) 14. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit,

               —

               a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság a szóban forgó nemzeti rendelkezéseket annyiban kifogásolja, amennyiben azok azt írják elő, hogy közlekedési zavarok esetén a menetvonal-elosztást a société nationale des chemins de fer luxembourgeois (CFL, a luxemburgi nemzeti vasúttársaság), nem pedig független szervezet végzi. A CFL ily módon alapvető funkciók ellátásában vesz részt, ami nem garantálja a más üzemeltetők infrastruktúráihoz való méltányos és hátrányos megkülönböztetéstől mentes hozzáférést.
   A luxemburgi hatóságok által felhozott kifogásokra válaszul a Bizottság elsősorban azt hangsúlyozza, hogy pontatlan a luxemburgi hatóságok azon állítása, amely szerint közlekedési zavarok esetén a menetvonalak újbóli elosztására nem kerül sor. Amikor a menetrendet már nem lehet betartani, a CFL a vonatokat késéssel indítja, ami a menetvonalak újbóli elosztását jelenti. A Bizottság másodsorban kifogásolja azt az állítást, amely szerint a 2001/14/EK irányelv 29. cikke az általános szabálytól eltérő lex specialist képez, és amely lehetővé teszi a menetvonalak zavarok esetén történő CFL általi újbóli elosztásának igazolását.

      (1)  A közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2001. február 26-i 2001/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 75., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 376. o.).

      (2)  A vasúti infrastruktúra-kapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról szóló, 2001. február 26-i 2001/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 75., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 404. o.).


title: T-232/05. sz. ügy: Trévor Hutchings által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 15-én benyújtott kereset

text:
               17.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 229/24

         Trévor Hutchings által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. június 15-én benyújtott kereset
   (T-232/05. sz. ügy)
   (2005/C 229/54)
   Az eljárás nyelve: francia
   Trévor Hutchings (lakóhelye: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Xavier Martin Membiela, Albert Coolen és Étienne Marchal ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg) 2005. június 15-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1)

               semmisítse meg a felperes besorolását a B*4-es besorolási fokozat 1-es fizetési fokozatában megállapító bizottsági határozatot;

               2)

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes vitatja a Bizottságnak azt a határozatát, amellyel az a felperest – a Bizottság első felvételi ajánlatában szereplő B3-as (B*7-es) besorolási fokozat helyett – B*4-es besorolási fokozatban vette fel. A felperes hivatkozik annak a jogelvnek a megsértésére, miszerint a törvényesen létrejött megállapodások a felek számára törvényerővel rendelkeznek, a Bizottság ugyanis egyoldalúan módosította a felvételi szerződésének egy lényeges elemét.
   A felperes hivatkozik továbbá az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalma és a bizalomvédelem elvének sérelmére, valamint a pályázati felhívás megsértésére.


title: C-123/10. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2011. október 20-i ítélete (az Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Waltraud Brachner kontra Pensionsversicherungsanstalt (Szociálpolitika — A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén — 79/7/EGK irányelv — 3. cikk, (1) bekezdés és 4. cikk, (1) bekezdés — A nyugdíj évenkénti nemzeti korrekciós rendszere — A nyugdíjak 2008-as évre vonatkozó rendkívüli emelése — A kompenzációs pótlék küszöbe alatti összegű nyugdíjak ezen emelésből történő kizárása — E küszöb 2008-as évre vonatkozó rendkívüli emelése — Azon nyugdíjasok kompenzációs pótlékból való kizárása, akiknek a jövedelme, beleértve a velük közös háztartásban élő házastársak jövedelmét, meghaladja az említett küszöböt — Az irányelv hatálya — A nők közvetett hátrányos megkülönböztetése — Igazolás — Hiány)

text:
               10.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 362/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2011. október 20-i ítélete (az Oberster Gerichtshof (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Waltraud Brachner kontra Pensionsversicherungsanstalt
   (C-123/10. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén - 79/7/EGK irányelv - 3. cikk, (1) bekezdés és 4. cikk, (1) bekezdés - A nyugdíj évenkénti nemzeti korrekciós rendszere - A nyugdíjak 2008-as évre vonatkozó rendkívüli emelése - A kompenzációs pótlék küszöbe alatti összegű nyugdíjak ezen emelésből történő kizárása - E küszöb 2008-as évre vonatkozó rendkívüli emelése - Azon nyugdíjasok kompenzációs pótlékból való kizárása, akiknek a jövedelme, beleértve a velük közös háztartásban élő házastársak jövedelmét, meghaladja az említett küszöböt - Az irányelv hatálya - A nők közvetett hátrányos megkülönböztetése - Igazolás - Hiány)
   2011/C 362/09
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Waltraud Brachner

      Alperes: Pensionsversicherungsanstalt

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberster Gerichtshof — A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv (HL 1979, L 6., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 215. o.) 4. cikkének az értelmezése — Nyugdíjvalorizáció — Nők közvetett hátrányos megkülönböztetése — A minimáljövedelemnél kisebb nyugdíjban részesülő és főként nőkből álló személyek csoportja tekintetében a magasabb nyugdíjakhoz viszonyítva alacsonyabb valorizációs tényezőt előíró nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

               1.

               A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a nyugdíj olyan évenkénti korrekciós rendszere, mint amelyről az alapügyben szó van, ezen irányelv hatálya alá tartozik, és ezért vonatkozik rá a hátrányos megkülönböztetés ezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdésében kimondott tilalma.

               2.

               A 79/7 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a kérdést előterjesztő bírósághoz benyújtott statisztikai adatok figyelembevételével és ezzel ellentétes elemek hiányában e bíróság megalapozottan gondolja úgy, hogy e rendelkezéssel ellentétes az olyan nemzeti előírás, amely ahhoz vezet, hogy a nyugdíjas nőket a nyugdíjas férfiaknál jelentősen nagyobb arányban zárja ki a rendkívüli nyugdíjemelésből.

               3.

               A 79/7 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha azon vizsgálat keretében, amelyet a kérdést előterjesztő bíróságnak a második kérdés megválaszolásához kell elvégeznie, arra a következtetésre kell jutnia, miszerint a nyugdíjas nőknek a nyugdíjas férfiakénál valóban jelentősen nagyobb arányát érinthette hátrányosan a kisnyugdíjaknak az alapügyben szóban forgó korrekciós rendszer által előírt rendkívüli emelésből történő kizárása, e hátrány nem igazolható azzal, hogy a munkavállaló nők hamarabb részesülnek nyugdíjban, hogy hosszabb ideig kapják azt, sem azzal a körülménnyel, hogy a kompenzációs pótlék küszöbe ugyanezen 2008-as évre vonatkozóan szintén rendkívüli emelés tárgyát képezte.

      (1)  HL C 148., 2010.6.5.


title: F-108/14. sz. ügy: 2014. október 10-én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/46

         2014. október 10-én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-108/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/60)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes nyugdíjjogosultságának jóváírásáról szóló, a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 11. és 12. cikke új általános végrehajtási rendelkezéseinek alapján a nyugdíjjogosultságnak az uniós nyugdíjrendszerbe történő átvitelére vonatkozó határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék nyilvánítsa jogellenesnek a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdése általános végrehajtási rendelkezéseinek 9. cikkét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2014. január 16-i határozatot, amelyben a Bizottság úgy döntött, hogy a felperes szolgálatba lépés előtt szerzett nyugdíjjogosultságait azoknak az Európai Unió intézményei nyugdíjrendszerébe történő átvitele keretében a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének 2011. március 3-i általános végrehajtási rendelkezései alapján írja jóvá;

               —

               Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot a költségek viselésére.


title: F-87/11. sz. ügy: 2011. szeptember 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra FRONTEX

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/45

         2011. szeptember 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra FRONTEX
   (F-87/11. sz. ügy)
   2011/C 347/83
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. A. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (FRONTEX)

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes ideiglenes alkalmazotti szerződésének meghosszabbítását mellőző határozat megsemmisítése

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Közszolgálati Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a FRONTEX ügyvezető igazgatójának 2010. december 16-i határozatát;

               —

               az Ügynökséget kötelezze a költségek viselésére.


title: F-96/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék  2006. március 21-i  végzése – Marenco kontra Bizottság

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/35

         A Közszolgálati Törvényszék 2006. március 21-i végzése – Marenco kontra Bizottság
   (F-96/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 108/65)

      Az eljárás nyelve: francia

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 10., 2006.1.14.


title: C-309/06. sz. ügy: A House of Lords (Egyesült Királyság) által 2006. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Marks & Spencer plc kontra Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise

text:
               28.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/10

         A House of Lords (Egyesült Királyság) által 2006. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Marks & Spencer plc kontra Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
   (C-309/06. sz. ügy)
   (2006/C 261/18)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   House of Lords.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Marks & Spencer plc.

      Alperes: Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Amennyiben a hatodik HÉA-irányelv (1) 28. cikke (2) bekezdésének a) pontja (az 1992-es 92/77 irányelv általi módosítás előtt és után egyaránt) alapján egy tagállam a nemzeti HÉA jogszabályaiban bizonyos meghatározott termékértékesítések illetve szolgáltatásnyújtások tekintetében az előzetesen megfizetett adó visszatérítésével járó adómentességeket fenntartotta, az ilyen termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást végző kereskedő rendelkezik-e a közösségi jog alapján közvetlenül végrehajtható joggal a nulla százalékos adókulcs szerinti adózásra?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén, amennyiben a hatodik HÉA-irányelv 28. cikke (2) bekezdésének a) pontja (az 1992-es, a 92/77 irányelv általi módosítás előtt és után egyaránt) alapján egy tagállam a nemzeti HÉA jogszabályaiban bizonyos meghatározott termékértékesítések illetve szolgáltatásnyújtások tekintetében az előzetesen megfizetett adó visszatérítésével járó adómentességeket fenntartotta, azonban a nemzeti jogszabályait tévesen értelmezte, melynek következtében a nemzeti jogszabályok értelmében az előzetesen megfizetett adó visszatérítésével járó mentességek alá eső termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást az általános adókulcs alapján adóztatta, alkalmazhatók-e erre az esetre a közösségi jog általános elvei, beleértve az adóügyi semlegesség elvét is, ezáltal az ilyen termékértékesítést vagy szolgáltatásnyújtást végző kereskedő részére jogot engedve a termékértékesítés illetve szolgáltatásnyújtás tekintetében tévesen kivetett összegek visszaigénylésére?

               3)

               Az első vagy második kérdésre adandó igenlő válasz esetén, az egyenlő bánásmód és az adóügyi semlegesség közösségi jogi elvei alkalmazhatók-e elvileg, amely azzal az eredménnyel járna, hogy az elvek sérülnének, ha a kérdéses kereskedő számára az általa végzett termékértékesítés illetve szolgáltatásnyújtás tekintetében tévesen kivetett adó teljes összegét nem térítik vissza az alábbi körülmények esetén:

                           (i)

                           a kereskedő a teljes összeg visszatérítése esetén jogalap nélkül gazdagodna;

                           (ii)

                           a nemzeti szabályozás szerint a túlfizetett adót nem lehet visszatéríteni olyan mértékben, amennyiben a visszatérítés a kereskedő jogalap nélküli gazdagodáshoz vezetne, de

                           (iii)

                           a nemzeti jogszabály a (ii) pontban hivatkozotthoz hasonló rendelkezést nem ír elő a „visszatérítést igénylő kereskedő” általi igények esetében? (A „visszatérítést igénylő kereskedő” olyan adóalany, aki adott elszámolási időszakban az illetékes nemzeti hatóságok részére HÉA-befizetést nem teljesít, ugyanakkor adóvisszatérítést kap, mivel az adott időszakban, az általa levonható HÉA összege meghaladja az általa teljesített termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás után befizetendő HÉA összegét.)

               4)

               A harmadik kérdésre adandó választ befolyásolja-e az, hogy áll-e rendelkezésre bizonyíték abban a tekintetben, hogy a túlfizetett felszámított adó visszatérítésére, valamint az előzetesen megfizetett adó levonása útján további összegekre igényt tartó (mely az előzetesen megfizetett adó túlzott mértékű bevallásából ered) kereskedőkkel kapcsolatos bánásmód közötti különbségtétel okozott-e bármilyen vagyoni kárt vagy hátrányt az előbbi kereskedő tekintetében, és ha igen, hogyan?

               5)

               Amennyiben a harmadik kérdésben felvázolt körülmények között az egyenlő bánásmód és az adóügyi semlegesség közösségi jogi elvei alkalmazandóak és egyébként sérülnének, a közösségi jog megkívánja, illetve megengedi-e a nemzeti bíróság számára, hogy a bánásmódbeli különbséget oly módon orvosolja, hogy a kereskedőnek a túlfizetett adó visszatérítésére irányuló igényét jóváhagyja, amely által a kereskedő jogalap nélkül gazdagodna; illetve megkívánja vagy megengedi-e a nemzeti bíróság számára azt, hogy valamely más jogorvoslatot nyújtson (és ha igen, melyiket)?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: T-339/10. és T-532/10. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2013. január 29-i ítélete — Cosepuri kontra EÉBH ( „Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Ingajárat Olaszországban és Európában — Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés másik ajánlattevőnek való odaítéléséről szóló határozat — Szerződésen kívüli felelősség — A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — A nyertes ajánlattevő ajánlata — A hozzáférés megtagadása — Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmére vonatkozó kivétel” )

text:
               9.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/15

         A Törvényszék 2013. január 29-i ítélete — Cosepuri kontra EÉBH
   (T-339/10. és T-532/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Ingajárat Olaszországban és Európában - Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés másik ajánlattevőnek való odaítéléséről szóló határozat - Szerződésen kívüli felelősség - A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A nyertes ajánlattevő ajánlata - A hozzáférés megtagadása - Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmére vonatkozó kivétel)
   2013/C 71/22
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bologna, Olaszország) (képviselő: F. Fiorenza ügyvéd)

      Alperes: Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EÉBH) (képviselők: D. Detken és S. Gabbi meghatalmazottak, segítőik: J. Stuyck és A.-M. Vandromme ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Olaszországban és Európában ingajárat szolgáltatására irányuló, CFT/EFSA/FIN/2010/01. sz. közbeszerzési eljárásra (HL 2010/S 51-074689. sz.) vonatkozó megsemmisítés iránti kérelem és kártérítési kérelem (T-339/10. sz. ügy), valamint az EÉBH 2010. szeptember 15-i azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely megtagadta a felperes hozzáférését a szóban forgó ajánlati felhívás keretében a nyertes ajánlattevő ajánlatához (T-532/10. sz. ügy).

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Cosepuri Soc. Coop. pA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: C-420/07. sz. ügy: Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) (Egyesült Királyság) által 2007. szeptember 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Meletis Apostolides kontra David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams

text:
               8.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/20

         Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) (Egyesült Királyság) által 2007. szeptember 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Meletis Apostolides kontra David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams
   (C-420/07. sz. ügy)
   (2007/C 297/34)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) (Egyesült Királyság)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Meletis Apostolides

      Alperes: David Charles Orams, Linda Elizabeth Orams
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               E kérdésben

                           —

                           a „kormány ellenőrzése alatt álló terület” kifejezés a Ciprusi Köztársaság azon területére vonatkozik, amely terület fölött a Ciprusi Köztársaság kormánya tényleges ellenőrzést gyakorol; és

                           —

                           az „északi terület” kifejezés a Ciprusi Köztársaság azon területére vonatkozik, amely terület fölött a Ciprusi Köztársaság kormánya nem gyakorol tényleges ellenőrzést.

                     Kizárja-e a közösségi vívmányok alkalmazásának a Ciprus Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló 2003. évi csatlakozási okmányhoz csatolt 10. jegyzőkönyv 1. cikkének (1) bekezdésében az északi terület tekintetében előírt felfüggesztése a Ciprusi Köztársaságnak a kormány ellenőrzése alatt álló területen ítélkező bírósága által az északi területen található ingatlanra vonatkozóan hozott ítélet tagállami bíróság általi elismerését és végrehajtását, ha az ilyen elismerést és végrehajtást a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 4. kötet, 42. o., a továbbiakban: 44/2001 rendelet) alapján kérik, amely rendelet a közösségi vívmányok részét képezi?

               2.

               Feljogosítja vagy kötelezi-e a 44/2001 rendelet 35. cikkének (1) bekezdése a tagállami bíróságot egy másik tagállam bíróságai által olyan ingatlanra vonatkozóan hozott ítélet elismerésének és végrehajtásának megtagadására, amely ingatlan ez utóbbi tagállam területének olyan részén található, amely fölött ez utóbbi tagállam kormánya nem gyakorol tényleges ellenőrzést? Közelebbről nem ütközik-e az ilyen ítélet a 44/2001 rendelet 22. cikkébe?

               3.

               Megtagadható-e a 44/2001 rendelet 34. cikkének 1. pontja alapján valamely tagállam kormányának ellenőrzése alatt álló területen ítélkező tagállami bíróság olyan ingatlanra vonatkozó ítéletének elismerése és végrehajtása, amely ingatlan ezen állam olyan területén található, amely terület fölött e kormány nem gyakorol tényleges ellenőrzést, arra hivatkozással, hogy az ítélet ténylegesen nem hajtható végre ott, ahol az ingatlan található, bár a tagállam kormányának ellenőrzése alatt álló területen végrehajtható?

               4.

               Ha

                           —

                           az alperes ellen mulasztási ítéletet hoztak;

                           —

                           az alperes ezt követően eljárást kezdeményezett a származási bíróság előtt a mulasztási ítélet megtámadására; de

                           —

                           kérelme a teljes körű és tisztességes tárgyalást követően sikertelen maradt azon az alapon, hogy nem terjesztett elő megalapozott védekezést (amely a nemzeti jog értelmében az ilyen ítélet hatályon kívül helyezéshez szükséges),

                     ellenezheti-e ez az alperes az eredeti mulasztási ítélet vagy a hatályon kívül helyezés tárgyában hozott ítélet végrehajtását a 44/2001 rendelet 34. cikkének 1. pontja alapján arra hivatkozással, hogy az eljárást megindító iratot nem kézbesítették részére megfelelő időben és módon ahhoz, hogy védelméről az eredeti mulasztási ítélet meghozatala előtt gondoskodhasson? Jelentőséggel bír-e, ha a tárgyalás csak az alperes keresettel szembeni védekezésének vizsgálatára terjedt ki?

               5.

               A 44/2001 rendelet 34. cikkének 2. pontjában rögzített, arra vonatkozó vizsgálat alkalmazása során, hogy „az eljárást megindító iratot vagy azzal egyenértékű iratot nem kézbesítették az alperes részére megfelelő időben ahhoz, hogy védelméről gondoskodhasson”, mely tényezők relevánsak az értékelésben? Így különösen:

                           (a)

                           Ha a kézbesítés ténylegesen eljuttatta az iratot az alpereshez, relevánsak-e az alperes vagy ügyvédeinek cselekményei (vagy mulasztásai) a kézbesítés megtörténte után?

                           (b)

                           Bírnak-e egyáltalán jelentőséggel, és ha igen, milyen jelentőséggel bírnak az alperes vagy ügyvédeinek cselekményei, nehézségei?

                           (c)

                           Releváns-e, hogy az alperes ügyvédje felléphetett volna az eljárásban a mulasztási ítélet meghozatala előtt?

      (1)  HL L 12, 1. o.


title: T-156/16. sz. ügy: 2016. április 6-án benyújtott kereset – CFA Institute kontra EUIPO – Ernst és Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/60

      2016. április 6-án benyújtott kereset – CFA Institute kontra EUIPO – Ernst és Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)
      (T-156/16. sz. ügy)
      (2016/C 211/74)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: S. Rohlfing és G. Engels ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Dietmar Ernst (Nürtingen), Joachim Häcker (Nürtingen)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

         A vitatott védjegy: a „CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 9 569 658. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2016. január 26-án hozott határozata (R 9/2015-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  adjon helyt a felperes által a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő többi fél 9 569 658. sz. védjegybejelentésével szemben benyújtott felszólalásnak;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  amennyiben a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő többi fél beavatkozik az eljárásba, kötelezze őket a felperes által az EUIPO előtti eljárásban valamint a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-266/17. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. május 17 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rhein-Sieg-Kreis kontra Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/18

         Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. május 17 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rhein-Sieg-Kreis kontra Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH
   (C-266/17. sz. ügy)
   (2017/C 283/25)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Panaszos: Rhein-Sieg-Kreis

      Ellenérdekű felek: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH BVR, Busverkehr Rheinland GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1370/2007/EK rendelet (1) 5. cikkének (2) bekezdése alkalmazandó-e olyan szerződésekre, amelyek a rendelet 5. cikke (1) bekezdésének első mondata értelmében nem a 2004/17/EK (2) vagy 2004/18/EK (3) irányelvekben meghatározott szolgáltatási koncessziós szerződések formájában készültek?
               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

               2)

               Amennyiben egy egyedi illetékes hatóság az 1370/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint közvetlenül ítél oda egy közszolgáltatási szerződést egy belső szolgáltatónak, ellentétes-e e hatóságnak a belső szolgáltató vállalkozás további tagjaival közös ellenőrzési jogkörével, ha egy bizonyos földrajzi területen a személyszállítás területén való beavatkozás hatásköre (az 1370/2007/EK rendelet 2. cikkének b) és c) pontja) az egyedi illetékes hatóság és egy integrált személyszállítási közszolgáltatást nyújtó hatóságcsoport között megosztott, például a közszolgáltatási szerződés belső szolgáltatónak történő odaítélésére vonatkozó hatáskör az egyedi hatóságnál marad, a díjszabás feladatát azonban átruházzák egy közlekedési célszövetség számára, amelyhez az egyedi hatóság mellett a földrajzi területén illetékes további hatóságok is tartoznak?

               3)

               Amennyiben egy egyedi illetékes hatóság az 1370/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése szerint közvetlenül ítél oda egy közszolgáltatási szerződést egy belső szolgáltatónak, ellentétes-e a hatóságnak a belső szolgáltató további tagjaival közös ellenőrzési jogkörével, ha a létesítő okirata alapján a közszolgáltatási szerződés elfogadásával, módosításával vagy megszüntetésével kapcsolatos határozatok esetében csak az a tag rendelkezik szavazati joggal, amely maga vagy amelynek közvetett vagy közvetlen tulajdonosa az 1370/2007/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján közszolgáltatási szerződést ítél oda a belső szolgáltatónak?

               4)

               Lehetséges-e az 1370/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának b) pontja alapján, hogy a belső szolgáltató más illetékes helyi hatóságok számára is nyújt az illetékességi területükön személyszállítási közszolgáltatásokat (ideértve a szomszédos helyi illetékes hatóságok területére belépő kimenő útvonalakat vagy egyéb kisegítő elemeket), ha ezeket nem szervezett versenytárgyalási eljárásokban ítélik oda?

               5)

               Lehetséges-e az 1370/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése második mondatának b) pontja alapján, hogy a belső szolgáltató az őt megbízó hatóság illetékességi területén kívül más fenntartóknak is nyújt személyszállítási közszolgáltatásokat, olyan közszolgáltatási szerződések alapján, amelyek az 1370/2007/EK rendelet 8. cikke (3) bekezdése átmeneti rendelkezéseinek hatálya alá tartoznak?

               6)

               Milyen időpontban kell teljesülniük az 1370/2007/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdése szerinti feltételeknek?

      (1)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315., 1. o.)

      (2)  A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról] szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 134., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 19. o.)

      (3)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.; helyesbítés: HL 2014. L 339., 14. o.)


title: C-27/16. sz. ügy: Az Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgária) által 2016. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Angel Marinkov kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/12

         Az Administrativen sad – Sofia-grad (Bulgária) által 2016. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Angel Marinkov kontra Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina
   (C-27/16. sz. ügy)
   (2016/C 111/15)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad – Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Angel Marinkov

      Alperes: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott szöveg) (1) 1[4]. cikke (1) bekezdésének c) pontját és a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (2) 3. cikke (1) bekezdésének c) pontját, hogy azok kellően pontosak és egyértelműek, és ezért alkalmazhatók a közszolgálatból elbocsátott köztisztviselő jogi helyzetére, ha:

                           a)

                           az elbocsátásra az elbocsátott személy és más köztisztviselők – mind férfiak, mind nők – által betöltött azonos állások (funkciók) számának csökkentése miatt került sor;

                           b)

                           az elbocsátásra a nemzeti jog egyik semleges rendelkezése alapján került sor;

                           c)

                           az elbocsátás említett esetében a nemzeti jogszabályok nem írnak elő kritériumokat és értékelési kötelezettséget az elbocsátás által esetlegesen érintett összes személy tekintetében, és a konkrét személy elbocsátása indokolásának kötelezettségét sem?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/54 irányelv 1[4]. cikke (1) bekezdésének c) pontját, valamint a 2000/78 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontját az Alapjogi Charta 30. és 47. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben, hogy azok lehetővé tesznek az Európai Unió működéséről szóló szerződés 157. cikkének (3) bekezdése szerinti olyan nemzeti intézkedést, mint a hátrányos megkülönböztetéssel szembeni védelemről szóló törvénynek (Zakon za zashtita ot diskriminatsia) a köztisztviselőkről szóló törvény (Zakon za darzhavnia sluzhitel) 106. cikke (1) bekezdésének 2. pontjával összefüggésben értelmezett 21. cikke, ha ez utóbbi rendelkezések a köztisztviselő közszolgálatból való elbocsátásának az első előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésben említett esetében (a közszolgálati jogviszony megszüntetése férfiak és nők által egyaránt betöltött azonos állások számának csökkentése miatt) az elbocsátáshoz való jog részeként kifejezetten nem rögzítenek kiválasztási kötelezettséget és kritériumokat, amelyeket a közigazgatási és ítélkezési gyakorlat csak akkor ismer el, ha az elbocsátásra jogkörrel rendelkező hatóság saját mérlegelési mozgásterén belül konkrét eljárást és kritériumokat hagyott jóvá, míg ezzel szemben valamely munkavállaló állami alkalmazásból való elbocsátásának azonos esetében sor került az említett hatóság elbocsátáshoz való jogának részeként kiválasztási kötelezettség és a kiválasztás körében alkalmazandó kritériumok normatív rögzítésére?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/54 irányelv 1[4]. cikke (1) bekezdésének c) pontját, valamint a 2000/78 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontját az Alapjogi Charta 30. és 47. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben, hogy a köztisztviselő közszolgálatból való elbocsátása indokolatlan, és ezért nem egyeztethető össze az említett rendelkezésekkel önmagában amiatt, hogy a közigazgatási hatóság nem végzett kiválasztást, és nem alkalmazott objektív kritériumokat, illetve nem indokolta a konkrét személy elbocsátásáról szóló döntését, amennyiben e személy ugyanolyan állást töltött be, mint más személyek – férfiak és nők egyaránt –, és az elbocsátásra semleges rendelkezés alapján került sor?

               4)

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/54 irányelv 18. és 25. cikkét az Alapjogi Charta 30. cikkével összefüggésben, hogy tiszteletben tartották az arányosság elvét, és az említett rendelkezések lehetővé tesznek olyan nemzeti jogszabályokat, amelyek jogellenes elbocsátás esetére jóvátételt írnak elő, az egyenlő bánásmód uniós jogi elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megsértése esetén is alkalmazandók, a jóvátétel maximális időtartamát hat hónapban határozzák meg, valamint a betöltött álláshoz tartozó alapilletményben rögzítik annak mértékét, azonban csak ha és amennyiben az adott személy munkanélküli, vagy alacsonyabb díjazásban részesül, azzal a feltétellel, hogy az adott személy azonos állásba történő újrabeosztáshoz való joga külön áll fenn, és nem képezi az adott tagállam nemzeti joga szerinti jóvátételhez való jogának részét?

      (1)  HL L 204, 23. o..

      (2)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: T-363/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. május 13-i ítélete – Harper Hygienics kontra OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A CLEANIC intimate közösségi ábrás védjegy bejelentése — A CLINIQUE korábbi közösségi szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró okok — Összetéveszthetőség — Az áruk és a szolgáltatások hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”)

text:
               29.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/30

         A Törvényszék 2015. május 13-i ítélete – Harper Hygienics kontra OHIM – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (T-363/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A CLEANIC intimate közösségi ábrás védjegy bejelentése - A CLINIQUE korábbi közösségi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró okok - Összetéveszthetőség - Az áruk és a szolgáltatások hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”))
   (2015/C 213/52)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Harper Hygienics S.A. (Varsó, Lengyelország) (képviseli kezdetben: R. Rumpel, később: D. Rzążewska és G. Pietras ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Clinique Laboratories, LLC (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviseli kezdetben: V. von Bomhard, ügyvéd és K. Hughes, solicitor, később: K. Hughes)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának a Clinique Laboratories, LLC és a Harper Hygienics S.A. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. április 29-én hozott határozata (R 606/2012-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Harper Hygienics S.A. viseli saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és a Clinique Laboratories, LLC részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 274., 2013.9.21.


title: A C-382/03. sz. ügy törlése

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/15

         A C-382/03. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 201/33)
   2004. május 11-i végzésével az Európai Közösségek Bírósága elrendelte a C-382/03. sz. Ryanair Ltd. kontra Aer Rianta cpt. ügy (a Supreme Court, Dublin előzetes döntéshozatal iránti kérelme) törlését.

      (1)  HL C 275., 2003.11.15.


title: C-203/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. október 17-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB kontra Naturvårdsverket (2003/87/EK irányelv — Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere — Többletkibocsátási bírság — A többletkibocsátás fogalma — Az előző évi kibocsátásokat fedező megfelelő mennyiségű egységnek az irányelv által előírt határidőn belüli átadási kötelezettsége elmulasztásának tekintés — A vis maioron kívüli kimentési ok hiánya az át nem adott egységek tényleges rendelkezésre állása esetén — A bírság összege változtatásának lehetetlensége — Arányosság)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/12

         A Bíróság (második tanács) 2013. október 17-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB kontra Naturvårdsverket
   (C-203/12. sz. ügy) (1)

   (2003/87/EK irányelv - Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere - Többletkibocsátási bírság - A többletkibocsátás fogalma - Az előző évi kibocsátásokat fedező megfelelő mennyiségű egységnek az irányelv által előírt határidőn belüli átadási kötelezettsége elmulasztásának tekintés - A vis maioron kívüli kimentési ok hiánya az át nem adott egységek tényleges rendelkezésre állása esetén - A bírság összege változtatásának lehetetlensége - Arányosság)
   2013/C 367/20
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Högsta domstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB

      Alperes: Naturvårdsverket

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Högsta domstolen — Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.) 16. cikke (3) és (4) bekezdésének értelmezése — Az irányelv által előírt szankciók — Bírságfizetési kötelezettség, amely azt az üzemeltetőt terheli, aki minden év április 30-ig nem ad át a kibocsátásait fedező megfelelő mennyiségű egységet, és amely akkor is fennáll, ha az átadás elmulasztásának oka gondatlanság, adminisztrációs hiba vagy műszaki probléma — A bírság mellőzésének vagy összege csökkentésének lehetősége vagy lehetetlensége

      Rendelkező rész

               1.

               Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (3) és (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, ha mentesül az e cikk által előírt többletkibocsátási bírság kiszabása alól az olyan üzemeltető, amely legkésőbb a tárgyév április 30-ig nem adta át az előző évi kibocsátásainak megfelelő szén-dioxid-egyenértékegységeket, akkor is, ha ezen időpontban rendelkezik megfelelő mennyiségű kibocsátási egységgel;

               2.

               A 2003/87 irányelv 16. cikkének (3) és (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a nemzeti bíróság az arányosság elve alapján nem mérsékelheti az e rendelkezés által előírt átalánybírság összegét.

      (1)  HL C 184., 2012.6.23.


title: T-18/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 15-i ítélete – Łaszkiewicz kontra OHIM – Cables y Eslingas (PROTEKT) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A PROTEKT közösségi ábrás védjegy bejelentése — PROTEK korábbi spanyol szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A 207/2009 rendelet 75. cikke)

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/39

         A Törvényszék 2014. július 15-i ítélete – Łaszkiewicz kontra OHIM – Cables y Eslingas (PROTEKT)
   (T-18/13. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A PROTEKT közösségi ábrás védjegy bejelentése - PROTEK korábbi spanyol szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A 207/2009 rendelet 75. cikke))
   2014/C 292/48
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Lengyelország) (képviselő: J. Gwiazdowska ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Cables y Eslingas, SA (Cerdanyola del Valles, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Cables y Eslingas, SA és Grzegorz Łaszkiewicz közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. október 24-én hozott határozata (R 701/2011–4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Grzegorz Łaszkiewiczet kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2013.4.13.


title: C-347/10. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2012. január 17-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A. Salemink kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (A migráns munkavállalók szociális biztonsága — 1408/71/EGK rendelet — A Hollandia mentén húzódó kontinentális talapzaton található gázfúrószigeten alkalmazott munkavállaló — Kötelező biztosítás — A munkaképtelenségi ellátás folyósításának megtagadása)

text:
               10.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/3

         A Bíróság (nagytanács) 2012. január 17-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A. Salemink kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (C-347/10. sz. ügy) (1)

   (A migráns munkavállalók szociális biztonsága - 1408/71/EGK rendelet - A Hollandia mentén húzódó kontinentális talapzaton található gázfúrószigeten alkalmazott munkavállaló - Kötelező biztosítás - A munkaképtelenségi ellátás folyósításának megtagadása)
   2012/C 73/04
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A. Salemink

      Alperes: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rechtbank Amsterdam — Az EUMSZ 45. és EUSZ 355. cikknek, valamint a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.) I. és II. címének az értelmezése — A kötelező nemzeti egészségbiztosítási rendszer alkalmazásának mellőzése a Hollandiában letelepedett munkáltató által a kontinentális talapzat holland részén található gázfúró szigeten foglalkoztatott, lakóhellyel más tagállamban rendelkező munkavállaló esetében

      Rendelkező rész

   Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontját és az EK 39. cikket akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes, hogy egy munkavállaló, akit valamely tagállam mentén húzódó kontinentális talapzaton található létesítményen alkalmaznak, a szociális biztonságra vonatkozó nemzeti jogszabályok értelmében nem kötelezően biztosított e tagállamban azon egyetlen oknál fogva, hogy nem e tagállamban, hanem egy másik tagállamban rendelkezik lakóhellyel.

      (1)  HL C 246., 2010.9.11.


title: C-25/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-510/11. sz., Gino Trevisanato kontra Európai Bizottság ügyben 2011. december 13-án hozott végzése ellen Gino Trevisanato által 2012. január 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/10

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-510/11. sz., Gino Trevisanato kontra Európai Bizottság ügyben 2011. december 13-án hozott végzése ellen Gino Trevisanato által 2012. január 17-én benyújtott fellebbezés
   (C-25/12. P. sz. ügy)
   2012/C 65/20
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Gino Trevisanato (képviselő: L. Sulfaro ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében semmisítse meg a Törvényszék hetedik tanácsa által a T-510/11. sz. ügyben 2011. december 13-án hozott végzést, és állapítsa meg a felperes által az Európai Bizottsággal szemben az EUMSZ 265. cikk harmadik bekezdése alapján 2011. szeptember 29-én benyújtott, mulasztás megállapítása iránti kérelmek elfogadhatóságát, valamint azt, hogy a Törvényszék hatáskörrel rendelkezik azok elbírálására;

               —

               a fent említett kereseti kérelmeknek való helyt adás következtében elsődlegesen döntsön érdemben és az ítélkezési gyakorlatnak megfelelően a keresetről, valamint a pervesztes felet kötelezze a költségek viselésére, illetve vagylagosan pedig utalja vissza az ügyet a Törvényszékhez a megfelelő ítélet meghozatala céljából.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
   A fellebbező mindenekelőtt azzal érvel, hogy a végzés kulcsfontosságú ténybeli tévedést tartalmazott a fellebbező által előterjesztett kérelem eltorzítása miatt. A fellebbező ugyanis — a végzésben kimondottaktól eltérően — nem azt kérte a Törvényszéktől, hogy állapítsa meg azt, hogy a Bizottság jogellenes mulasztást követett el azzal, hogy az EUMSZ 258. cikk szerinti, indokolással ellátott vélemény formájában nem foglalt állást a csoportos létszámcsökkentésről szóló 98/59/EK irányelvnek (1) az olasz jogrendbe való nem megfelelő átültetésére vonatkozóan. Kérelme viszont arra irányult, hogy a Törvényszék állapítsa meg azt, hogy jogellenesen mulasztott a Bizottság, amely hatáskörrel rendelkezik arra, hogy meghatározza és a felperessel közölje — a négy évvel az elbocsátást követően — a 2011. július 11-i kérelemben megismételt azon kérdésre vonatkozó, jogilag kötelező álláspontját, hogy a csoportos létszámcsökkentésről szóló 98/59/EK irányelv szerinti védelem megilleti-e az olaszországi vezető tisztségviselőket, amely jogot Olaszországban az IBM általi ilyen jellegű felmondás áldozatává vált felperestől az olasz bíróság megtagadott.
   A Törvényszék továbbá tévesen állapította meg saját hatáskörének hiányát a C-199/94. P. és C-200/94. P. sz., Pevasa és Inpesca egyesített ügyekben 1995. október 26-án hozott ítéletből eredő ítélkezési gyakorlat alapján. Az említett ítélkezési gyakorlat a jelen ügyben nem releváns, mivel a jelen ügyben szereplő tényállás jelentősen eltér az említett végzés alapjául szolgáló tényállástól.
   Végül, a Törvényszék — azzal, hogy a keresetet nem közölte az ellenérdekű féllel, annak összefoglalását nem tette közzé a Hivatalos Lapban, és mellőzte a főtanácsnok véleményének kikérését — megsértette saját eljárási szabályzatát és az Alapjogi Charta 47. cikkét.

      (1)  HL L 225., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 327. o., helyesbítve: HL L 59., 2007. 2. 27., 84. o.


title: T-476/16. sz. ügy: 2016. augusztus 25-én benyújtott kereset – Adama Agriculture és Adama France kontra Bizottság

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/48

         2016. augusztus 25-én benyújtott kereset – Adama Agriculture és Adama France kontra Bizottság
   (T-476/16. sz. ügy)
   (2016/C 402/57)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Adama Agriculture BV (Amszterdam, Hollandia) és Adama France (Sèvres, Franciaország) (képviselők: C. Mereu és M. Grunchard ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a kérelmet elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot (1) és állapítsa meg, hogy (i) az izoproturon hatóanyag jóváhagyását meg kell újítani, vagy másodlagosan (ii) utalja vissza az alpereshez az izoproturon jóváhagyásának meghosszabbítására vonatkozó értékelést, és a növényvédő szerekről szóló rendeletben és annak végrehajtási rendeleteiben szereplő valamennyi releváns határidőt függessze fel annak érdekében, hogy az izoproturon megújításával kapcsolatos új döntés meghozatalára megfelelő időkeretet lehessen kidolgozni; és

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek arra hivatkoznak, hogy az alperes a megtámadott határozat elfogadásával megsértette az Európai Unió által biztosított jogokat és jogelveket. Azzal érvelnek, hogy a megtámadott határozat jogellenes, mivel sérti az Európai Unió működéséről szóló szerződést (a továbbiakban: EUMSZ) és az Unió másodlagos jogát az alábbi öt okból:

               1.

               Nyilvánvaló mérlegelési hibára alapított, első jogalap: a megtámadott határozat (8),(9) és (10) preambulumbekezdése értelmében az izoproturon jóváhagyását elutasították, mivel i) fennáll a felszín alatti vizekben az izoproturon releváns metabolitjainak való expozíció veszélye, ii) kockázatot jelent a madarakra, az emlősökre és a vízi élőlényekre, valamint mivel iii) az izoproturon 2. kategóriájú, reprodukciót károsító anyagként való besorolására tettek javaslatot. A megtámadott határozat alapjául szolgáló valamennyi aggályt azonban vagy eljárási, vagy pedig érdemi hiányosságok jellemzik, és nem veszik figyelembe a felperesek által szolgáltatott információkat.

               2.

               Az 1272/2008/EK CLP-rendeletben (2) – ultra vires jogi aktusban – meghatározott eljárás megsértésére alapított, második jogalap: az alperes az izoproturon reprodukciót károsító anyagként való besorolására tett javaslattal és azáltal, hogy e javaslatra hivatkozva indokolta az izoproturon jóváhagyása meghosszabbításának megtagadását, megsértette mind az 1272/2008 rendeletet, mind pedig az 1107/2009/EK rendeletet, (3) és ezáltal túllépte hatáskörét.

               3.

               A védelemhez való jog és a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított, harmadik jogalap: a magatartásával a referens tagállam, az EFSA és a Bizottság külön-külön és együtt is megsértette a felperesek meghallgatáshoz való jogát, és védelemhez való jogát, megakadályozva, hogy tisztességes eljárásban részesüljenek. Különösen, a felperesek annak ellenére, hogy rendszeresen és proaktív módon igyekeztek kapcsolatot tartani a referens tagállammal és az EFSA-val, nem kaptak megfelelő időben visszajelzést. Ezt meghaladóan a felperesek által tett észrevételeket nem vették figyelembe.

               4.

               A hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének és az egyenlő bánásmód elvének megsértésre alapított, negyedik jogalap: jóllehet a Bizottság az izoproturon tekintetében (nyilvánvaló mérlegelési hiba és eljárási hiba miatt) szigorú megközelítést alkalmazott, ezt hasonló helyzetekben és hasonló aggályokra okot adó anyagokkal kapcsolatos korábbi döntések esetében nem tette, ami sérti az egyenlő bánásmód elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

               5.

               Az arányosság elvének megsértésére alapított, ötödik jogalap: a Bizottság, mivel nem választott kevésbé szigorú, de ugyanazon célok elérésére alkalmas intézkedéseket (például az 1107/2009 rendelet 6. cikke értelmében a tagállami szinten értékelendő feltételektől függő jóváhagyást vagy az uniós szintű, megerősítő információk közlésétől függő jóváhagyást), és ehelyett betiltotta az izoproturont, megsértette az arányosság elvét.

      (1)  Az izoproturon hatóanyag jóváhagyása megújításának a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti megtagadásáról, valamint az 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet módosításáról szóló, (EU) bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2016. L 145, 7. o.)

      (2)  Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról, a 67/548/EGK és az 1999/45/EK irányelv módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 353, 1. o.).

      (3)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309, 1. o.).


title: C-105/04. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2006. szeptember 21-i ítélete – Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied kontra Technische Unie BV, az Európai Közösségek Bizottsága, CEF City Electrical Factors BV, CEF Holdings Ltd (Fellebbezés – Kartellek – Holland elektrotechnikai piac – Nagykereskedők nemzeti szövetsége – Megállapodások és összehangolt magatartások kollektív kizárólagossági rendszer és árrögzítés tárgyában – Bírságok)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/4

         A Bíróság (első tanács) 2006. szeptember 21-i ítélete – Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied kontra Technische Unie BV, az Európai Közösségek Bizottsága, CEF City Electrical Factors BV, CEF Holdings Ltd
   (C-105/04. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Kartellek - Holland elektrotechnikai piac - Nagykereskedők nemzeti szövetsége - Megállapodások és összehangolt magatartások kollektív kizárólagossági rendszer és árrögzítés tárgyában - Bírságok)
   (2006/C 294/07)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Fellebbező: Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (képviselők: E. Pijnacker Hordijk és M. De Grave ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Technische Unie BV (képviselők: P Bos és C. Hubert ügyvédek), az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Wils és H. Gilliams ügyvédek), CEF City Electrical Factors BV, CEF Holdings Ltd (képviselők: J. Stuyck, C. Vinken-Geijselaers és M. Poelman ügyvédek)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (első tanács) a T-5/00. és T-6/00. sz., Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie kontra Bizottság ügyben 2003. december 16-án hozott ítélete [EBHT 2003., II-5761. o.] ellen benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság elutasította az EK-Szerződés 81. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (IV/33.884 – Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied és Technische Unie [FEG és TU] ügy) 1999. október 26-án hozott 2000/117/EK bizottsági határozat (HL L 39, 1. o) megsemmisítése iránti keresetet.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-5/00. és T-6/00. sz., Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied et Technische Unie kontra Bizottság ügyben 2003. december 16-án hozott ítéletét hatályon helyezi azon részében, amely szerint az Elsőfokú Bíróság az ésszerű eljárási határidő elve megsértésére vonatkozó jogalap vizsgálata keretében elmulasztotta annak vizsgálatát, hogy a közigazgatási eljárás egésze – a kifogásközlést megelőző szakaszt is beleértve – az Európai Közösségek Bizottságának felróható rendkívüli elhúzódása sérthette-e a Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied jövőbeni védekezési lehetőségét.

               2)

               A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részben elutasítja.

               3)

               A Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied által az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott keresetet annyiban, amennyiben az az ésszerű eljárási határidő elve megsértésére vonatkozó jogalap tekintetében részben megalapozott, elutasítja.

               4)

               A Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied-et, mivel pervesztes lett az ésszerű eljárási határidő elve megsértésére vonatkozó– a Bíróság által egyébként elutasított – jogalap kivételével minden kérdésben, kötelezi a jelen eljárás költségeinek viselésére. Az elsőfokú eljárással kapcsolatos költségeket, amelyről a T-5/00. és T-6/00. sz., Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied et Technische Unie kontra Bizottság ügyben 2003. december 16-án hozott ítélet határozott, továbbiakban is a Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied viseli a hivatkozott ítélet rendelkező részének 2. pontjában meghatározottak szerint.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: F-41/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. március 26-i ítélete – CW kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Értékelő jelentés — Nyilvánvaló értékelési hibák — Hatáskörrel való visszaélés — Lelki zaklatás — Egyetlen érdempontot odaítélő határozat)

text:
               11.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/43

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2015. március 26-i ítélete – CW kontra Parlament
   (F-41/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelő jelentés - Nyilvánvaló értékelési hibák - Hatáskörrel való visszaélés - Lelki zaklatás - Egyetlen érdempontot odaítélő határozat))
   (2015/C 155/63)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: CW (képviselő: C. Bernard-Glanz ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: M. Dean és J. Steele meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes 2012. évre vonatkozó értékelő jelentésének és annak a határozatnak a megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperesnek a 2012. évre csak egy érdempontot ad

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               CW maga viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Parlament részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 235., 2014.7.21., 34. o.


title: C-101/07. sz. ügy: A T-217/03. és T-245/03. sz., FNCBV és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben az Elsőfokú Bíróság által 2006. december 13-án hozott ítélet ellen a Coop de France Bétail et Viande (korábban Fédération nationale de la coopération bétail et viande, FNCBV) által 2007. február 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/25

         A T-217/03. és T-245/03. sz., FNCBV és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben az Elsőfokú Bíróság által 2006. december 13-án hozott ítélet ellen a Coop de France Bétail et Viande (korábban Fédération nationale de la coopération bétail et viande, FNCBV) által 2007. február 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-101/07. sz. ügy)
   (2007/C 95/46)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Coop de France Bétail et Viande (korábban Fédération nationale de la coopération bétail et viande, FNCBV) (képviselő: M. Ponsard ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: a Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), a Fédération nationale bovine (FNB), a Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), és a Jeunes agriculteurs (JA), az Európai Közösségek Bizottsága és a Francia Köztársaság
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. december 13-i ítéletét;

               —

               állapítsa meg, hogy a fellebbező szövetségekkel szemben nincs helye bírság kiszabásának;

               —

               másodlagosan csökkentse a bírságok összegét;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát az Elsőfokú Bíróság előtt indított ideiglenes intézkedés iránti, illetve a főeljárással, továbbá a Bíróság előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező hat jogalapra hivatkozik fellebbezése alátámasztására. Az öt első jogalapban – amelyek a megtámadott ítélet megsemmisítésére irányulnak – a fellebbező először az Elsőfokú Bíróság által elkövetetett hibára hivatkozik, mivel nem ismerte el, hogy a Bizottság megsértette a védelemhez való jogot azzal, hogy a kifogásközlésben nem tüntette fel a bírságok kiszámításánál alkalmazott módszert, másodszor az Elsőfokú Bíróság elferdítette a 2001. október 24-i megállapodás titkos meghosszabbítására vonatkozó bizonyítékokat, harmadszor az Elsőfokú Bíróság jogban való tévedésére, mivel az utóbbi azt állapította meg, hogy a fellebbező a vágóhidak és a tenyésztők közötti általános megállapodásra utalva csatlakozott a megállapodás folytatásához, anélkül, hogy pontosan bizonyította volna a fellebbezőnek a hivatkozott megállapodás folytatásához való hozzájárulását, negyedszer – abban az esetben, ha elfogadjuk, hogy a fenti hozzájárulás bizonyításra került – az Elsőfokú Bíróság által vétett azon hibára, hogy a megállapodást versenyellenesnek minősítette anélkül, hogy megvizsgálta volna azon általános jogi és gazdasági hátteret, amelyben a megállapodás létrejött, valamint annak esetleges hatásait, valamint ötödször az indokolási kötelezettség megsértésére, valamint a megtámadott ítélet a forgalomnak a 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésében előírt 10 %-os felső határ szempontjából a fellebbező tagjai – és nem csupán a fellebbező – forgalmának figyelembe vételére vonatkozó indokolásának ellentmondásosságára.
   Hatodik jogalapjában végül – amely másodlagosan a vele szemben kiszabott bírság csökkentésére vonatkozik – a fellebbező arra hivatkozik, hogy amennyiben a Bíróság elutasítja a fenti jogalapokat, még mindig helye van a kiszabott bírság összege csökkentésének, mivel e bírság a fellebbező forgalma 20 %-ának, és nem 10 %-ának felel meg, amely megsérti a 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésében foglaltakat.