title: T-825/14. sz. ügy: 2014. december 18-án benyújtott kereset – IREPA kontra Bizottság és Számvevőszék

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/45

         2014. december 18-án benyújtott kereset – IREPA kontra Bizottság és Számvevőszék
   (T-825/14. sz. ügy)
   (2015/C 065/62)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Istituto di ricerche economiche per la pesca e l’acquacoltura – IREPA Onlus (Salerno, Olaszország) (képviselő: F. Tedeschini ügyvéd)

      Alperesek: Európai Bizottság és az Európai Unió Számvevőszéke

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság 2014. szeptember 30-i 3241411395. sz. terhelési értesítését, amelyben azt kérte az IREPA-tól, hogy 2014. november 7-ig fizessen meg az Európai Bizottság banki folyószámlájára 4 58  347,35 euró összeget;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2010-re vonatkozó olasz adatgyűjtési programmal kapcsolatos visszatéríttetést megelőző tájékoztató levélre irányuló, 2013. július 12-i Ares (2013) 2644562. sz. határozatát, valamint az Európai Számvevőszék 2013. február 27-i kísérő jelentését;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2010-re vonatkozó olasz adatgyűjtési programmal kapcsolatos visszatéríttetést megelőző második tájékoztató levélre irányuló, 2014. augusztus 6-i Ares (2014) határozatát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a Bizottságnak a többek között a Számvevőszék következtetésein alapuló, továbbá a mind a közösségi, mind pedig a nemzeti kvóta visszatéríttetésére irányuló kérelem alapjául szolgáló, a halászati adatok gyűjtésére irányuló nemzeti programmal (2010. év) összefüggésben a személyzet és a külső segítségnyújtás tekintetében a felperesnél felmerült költségek jogszerűségével kapcsolatos kifogásaira irányul.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a „személyi kiadások” kifogásolásával kapcsolatos, valamint a halászati alapadatok gyűjtése és kezelése során felmerült tagállami kiadások tekintetében a 861/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2008. november 3-i 1078/08/EK bizottsági rendelet 1. mellékletének, továbbá az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének megsértésére és téves alkalmazására; valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére és téves alkalmazására alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a „Staff Costs”-ra vonatkozó összegek visszatéríttetésére irányuló kérelem jogszerűtlen, mivel az 1078/08/EK rendelet 1. mellékletében szereplő – általános és absztrakt – szabályozást a nemzeti program végrehajtására irányuló különös részletes szabályok tükrében kell értelmezni.

                           —

                           A felperes továbbá azzal érvel, hogy az Európai Bizottság a 2009. évi költségvetés keretében jóváhagyta a nemzeti programban előírt különös részletes szabályokat, ily módon pedig jogos bizalmat keletkeztetett ugyanezen szabályok 2010. évben is fennálló jogszerűségét illetően.

                           —

                           A kérdőívek segítségével végzett adatgyűjtéssel kapcsolatos feladatok elvégzésére irányuló pályázati eljárás kiírásának elmulasztására vonatkozó kifogás is jogellenes, amennyiben a 2004/18/EK irányelv 16. cikkének e) pontja kizárja a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó rendelkezések hatálya alól azokat a szolgáltatásnyújtásokat, amelyeknek tárgya „munkaviszony”.

               2.

               A második, a „külső segítségnyújtás költségeire”, továbbá az 1078/2008/EK rendeletnek, a 2004/18/EK irányelv 16. cikkének, valamint a halászati ágazatban az adatok gyűjtésére, kezelésére és felhasználására szolgáló közösségi keretrendszer létrehozásáról, valamint a közös halászati politika tekintetében a tudományos tanácsadás támogatásáról szóló, 2008. február 25-i 199/2008/EK tanácsi rendelet 14. cikkének megsértésére és téves alkalmazására; valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére és téves alkalmazására alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Società Studio Nouvelle S.r.l.-nek a feladattal való megbízására irányuló kiválasztási eljárás kiírásának elmulasztására vonatkozó kifogás sérti a 2004/18/EK irányelv 16. cikkének f) pontját, amely ezeket a szolgáltatásokat kizárja a közbeszerzésekre vonatkozó szabályozás hatálya alól. Az IREPA mindenesetre – a közbeszerzések alapjául szolgáló elvek tiszteletben tartásával – öt gazdasági szereplő meghívása révén versenypályázatot írt ki.

                           —

                           A felperes továbbá azzal érvel, hogy a 199/2008/EK rendelet 14. cikkének megsértése miatt jogellenesen kifogásolják a Studio Nouvelle S.r.l. által nyújtott szolgáltatásra irányulóan elvégzett ellenőrzésekkel kapcsolatos adatok hiányát, mert az említett cikk nem határozza meg pontosan az ellenőrzés részletes szabályait, amelyeket azonban az Európai Bizottság által jóváhagyott nemzeti terv tartalmaz, és ami ezzel kapcsolatban szintén jogos bizalmat keletkeztetett ezek jogszerűségét illetően.

                           —

                           A felperes szerint az államnál ténylegesen még fel nem merült költségeknek a visszatérítésre irányuló kérelemben történő feltüntetésére irányuló kifogás jogellenes, amennyiben a bejelentett összegeket a 2009–2010. évi nemzeti programban – az 1078/2008/EK rendelet 7., 10. és 11. cikkében foglaltak szerint – elszámolták, a 2008-ra vonatkozó programmal kapcsolatos dokumentumokra hivatkozva pedig maga a Bizottság hagyta jóvá a bejelentés e módját, ami ezzel kapcsolatban szintén jogos bizalmat keletkeztetett a kifizetést illetően.


title: T-501/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. február 15-i ítélete – Bodegas Franco-Españolas kontra OHIM – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto duoro (ROYAL) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A ROYAL közösségi szóvédjegy bejelentése – A ROYAL FEITORIA korábbi közösségi szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/35

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. február 15-i ítélete – Bodegas Franco-Españolas kontra OHIM – Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto duoro (ROYAL)
   (T-501/04. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A ROYAL közösségi szóvédjegy bejelentése - A ROYAL FEITORIA korábbi közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2007/C 82/78)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Bodegas Franco-Españolas, SA (székhelye: Logroño, Spanyolország) (képviselő: E. López Camba ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. García Murillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Duoro, SA (székhelye: Vila Nova de Gaia, Portugália) (képviselő: D. Martins Pereira ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. október 25-i, a Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Duoro, SA (Real Companhia Velha) és a Bodegas Franco-Españolas, SA közötti felszólalás tárgyában hozott határozata (R 513/2002-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2004. október 25-i határozatát (R 513/2002-1. sz. ügy)

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 45., 2005.2.19.


title: C-270/15. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. június 30-i ítélete – Belga Királyság kontra Bizottság (Fellebbezés — A szarvasmarhaféléket érintő fertőző szivacsos agyvelőbántalmak szűrővizsgálatának finanszírozásához a belga hatóságok által nyújtott támogatások — Szelektív előny — E támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat)

text:
               12.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 335/22

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. június 30-i ítélete – Belga Királyság kontra Bizottság
   (C-270/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - A szarvasmarhaféléket érintő fertőző szivacsos agyvelőbántalmak szűrővizsgálatának finanszírozásához a belga hatóságok által nyújtott támogatások - Szelektív előny - E támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat))
   (2016/C 335/29)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Belga Királyság (képviselők: C. Pochet és J.-C. Halleux meghatalmazottak, segítőjük: L. Van den Hende advocaat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: S. Noë és H. van Vliet meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Belga Királyság saját költségein kívül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 254., 2015.8.3.


title: C-133/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2009. október 6-i ítélete (Hoge Raad der Nederlanden — Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Intercontainer Interfrigo SC (ICF) kontra Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV (A szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló Római Egyezmény — A jogválasztás hiányában alkalmazandó jog — Árufuvarozási célú bérleti szerződés — Kapcsolóelvek — Elválaszthatóság)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/9

         A Bíróság (nagytanács) 2009. október 6-i ítélete (Hoge Raad der Nederlanden — Hollandia előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Intercontainer Interfrigo SC (ICF) kontra Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV
   (C-133/08. sz. ügy) (1)

   (A szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló Római Egyezmény - A jogválasztás hiányában alkalmazandó jog - Árufuvarozási célú bérleti szerződés - Kapcsolóelvek - Elválaszthatóság)
   2009/C 282/15
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden — Hollandia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Intercontainer Interfrigo SC (ICF)

      Alperes: Balkenende Oosthuizen BV, MIC Operations BV

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nderlanden Den Haag — A Rómában, 1980. június 19-én kelt, a szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló egyezmény 4. cikkének értelmezése — Az árufuvarozási szerződés fogalma — Elemek — Árufuvarozási célú bérleti szerződés — Választás hiányában alkalmazandó jog — Kapcsoló tényezők.

      Rendelkező rész

               1.

               A szerződéses kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 1980. június 19-én Rómában aláírásra megnyitott egyezmény 4. cikke (4) bekezdésének utolsó mondatát úgy kell értelmezni, hogy a 4. cikk (4) bekezdésének utolsó mondatában szereplő kapcsolóelv csak akkor alkalmazandó az egyszeri útra szóló árufuvarozási célú bérleti szerződéseken kívül más árufuvarozási célú bérleti szerződésre, ha a szerződés fő célja nem csupán a szállítóeszköz egyszerű rendelkezésre bocsátása, hanem kifejezetten árufuvarozás is.

               2.

               Ezen egyezmény 4. cikke (1) bekezdésének második mondatát úgy kell értelmezni, hogy a szerződés valamely részét akkor szabályozhatja a szerződés többi részére irányadótól eltérő jogszabály, ha annak tárgya önállónak tekintendő.
               Ha az árufuvarozási célú bérleti szerződésre az egyezmény 4. cikkének (4) bekezdésében előírt kapcsolóelvet alkalmazzák, e kapcsolóelvet kell alkalmazni a szerződés egészére, hacsak a szerződésnek a fuvarozásra vonatkozó része nem tekintendő önállónak a szerződés többi részéhez képest.

               3.

               Az egyezmény 4. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha a körülmények összességéből egyértelműen kiderül, hogy a szerződés szorosabban kapcsolódik valamely más országhoz, mint amelyet az egyezmény 4. cikke (2)-(4) bekezdésében előírt kapcsolóelvek valamelyike meghatároz, a bíróság feladata, hogy mellőzze e kapcsolóelveket, és annak az országnak a jogát alkalmazza, amelyhez a szerződés a legszorosabban kapcsolódik.

      (1)  HL C 158., 2008.6.21.


title: T-347/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 21-i végzése – Inox Mare kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Vámunió — A Bizottság azt megállapító határozata, hogy egy konkrét esetben nem igazolt a behozatali vámok visszafizetése — Egy másik gazdasági szereplő keresete — A közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/22

         A Törvényszék 2017. június 21-i végzése – Inox Mare kontra Bizottság
   (T-347/16. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Vámunió - A Bizottság azt megállapító határozata, hogy egy konkrét esetben nem igazolt a behozatali vámok visszafizetése - Egy másik gazdasági szereplő keresete - A közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”))
   (2017/C 269/31)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Inox Mare Srl (Rimini, Olaszország) (képviselő: R. Holzeisen ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Caeiros, J. Baquero Cruz és D. Nardi meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A behozatali vámok visszafizetése igazoltságának hiányát egy konkrét esetben (REM 02/14) megállapító C(2015) 9672 final bizottsági határozat megsemmisítése iránt benyújtott, az EUMSZ 263. cikkre alapított kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Inox Mare Srl maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 296., 2016.8.16.


title: T-246/99. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 20-i ítélete – Tirrenia di Navigazione és társai kontra Bizottság (Állami támogatások – Tengeri fuvarozás – Az EK 88. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindítását elrendelő határozat – Új állami támogatás – Létező támogatás)

text:
               4.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 183/31

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 20-i ítélete – Tirrenia di Navigazione és társai kontra Bizottság
   (T-246/99. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Tengeri fuvarozás - Az EK 88. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindítását elrendelő határozat - Új állami támogatás - Létező támogatás)
   (2007/C 183/60)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperesek: Tirrenia di Navigazione SpA, korábban Tirrenia di Navigazione SpA és Adriatica di Navigazione SpA (Nápoly, Olaszország); Caremar SpA (Nápoly, Olaszország); Toremar SpA (Livornó, Olaszország); Siremar SpA (Palermo, Olaszország); és Saremar SpA (Cagliari, Olaszország); (képviselők: kezdetben: A. Tizzano és G. Roberti, később G. Roberti, A. Franchi és G. Bellitti, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Triantafyllou, V. Di Bucci és E. De Persio, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Navigazione Libera del Golfo SpA (Nápoly, Olaszország) (képviselők: S. Ravenna és A. Abate, ügyvédek); Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messina, Olaszország) (képviselők: B. Castaldo és C. Forte, ügyvédek); Traghetti Pozzuoli Srl (Nápoly, Olaszország); Alilauro SpA (Nápoly, Olaszország); és Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Olaszország) (képviselő: E. Amato, ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Az olasz kormány által a Gruppo Tirrenia di Navigazionéhoz tartozó vállalkozásoknak nyújtott állami támogatásra vonatkozóan az EK 88. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindítását elrendelő 1999. augusztus 6-i bizottsági határozat (HL 1999., C 306., 2. o.) megsemmisítése iránti kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felperesek saját költségeiken felül kötelesek a Bizottság, valamint a Navigazione Libera del Golfo SpA, a Linee Lauro Srl, a Traghetti Pozzuoli Srl és az Alilauro SpA beavatkozók költségeit is viselni.

               3)

               Az Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA beavatkozó saját maga viseli költségeit.

      (1)  HL C 20., 2000.1.22.


title: F-16/12. sz. ügy: 2012. február 10-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/33

         2012. február 10-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-16/12. sz. ügy)
   2012/C 138/76
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: P. Nelissen Grade és G. Leblanc ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes beosztását egyoldalúan megváltoztató határozat megsemmisítése

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2012. február 1-jei határozatát, amely a felperest az A4 egység helyett a D5 egységbe osztja be;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy nem vagyoni kár jogcímén fizessen meg a felperesnek 3 000 eurót;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-404/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 19-i ítélete – Görögország kontra Bizottság ( Kohéziós Alap – Athéni nemzetközi repülőtér – Pénzügyi támogatás csökkentése – Az arányosság elve )

text:
               10.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/21

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. november 19-i ítélete – Görögország kontra Bizottság
   (T-404/05. sz. ügy) (1)

   („Kohéziós Alap - Athéni nemzetközi repülőtér - Pénzügyi támogatás csökkentése - Az arányosság elve’)
   (2009/C 6/42)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: M. Tassopoulou meghatalmazott, segítői: N. Korogiannakis és N. Keramidas ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Tryahntafyllou és A. Weimar meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A Kohéziós Alapból a 95/09/65/040. sz. projekthez (új athéni nemzetközi repülőtér Spatában) az 1996. május 24-i C (96) 1356 végleges bizottsági határozattal nyújtott támogatás csökkentéséről szóló, 2005. szeptember 1-jei C (2005) 3243 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2006.1.28.


title: T-16/07. sz. ügy: 2007. január 17-én benyújtott kereset – Torres kontra OHIM – Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/38

         2007. január 17-én benyújtott kereset – Torres kontra OHIM – Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENITEZ)
   (T-16/07. sz. ügy)
   (2007/C 82/86)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Miguel Torres, S.A. (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino és A. Castán Pérez-Gómez, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának az R0036/2006-2. sz. ügyben 2006. november 6-án hozott határozatát, és az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés.

      Az érintett közösségi védjegy: a „TORRE DE BENITEZ ”szóvédjegy a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében (2 438 018 sz. védjegybejelentési kérelem).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Torres ”nemzeti és nemzetközi szóvédjegyek a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében, és számos más közösségi, nemzeti és nemzetközi védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalás elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a szóban forgó védjegyek között fennáll az összetévesztés veszélye.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-249/16. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. június 15-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saale Kareda kontra Stefan Benkö (Előzetes döntéshozatal — Joghatóság a polgári és kereskedelmi ügyekben — 1215/2012/EU rendelet — A 7. cikk 1. pontja — A „szerződéssel kapcsolatos ügy” és a „szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződés” fogalma — Kölcsönszerződés egyetemleges adóstársai közötti visszkereset — A kölcsönszerződés teljesítési helyének meghatározása)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/16

         A Bíróság (harmadik tanács) 2017. június 15-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Saale Kareda kontra Stefan Benkö
   (C-249/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Joghatóság a polgári és kereskedelmi ügyekben - 1215/2012/EU rendelet - A 7. cikk 1. pontja - A „szerződéssel kapcsolatos ügy” és a „szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződés” fogalma - Kölcsönszerződés egyetemleges adóstársai közötti visszkereset - A kölcsönszerződés teljesítési helyének meghatározása))
   (2017/C 277/21)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Saale Kareda

      Alperes: Stefan Benkö

      Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy a kölcsönszerződés egyetemleges adóstársai közötti visszkereset az e rendelkezés értelmében vett, „szerződéssel kapcsolatos ügyek” körébe tartozik.

               2)

               Az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan, hitelintézet és két egyetemleges adóstárs között létrejött kölcsönszerződést, mint amely az alapügyben szerepel, az e rendelkezésben említett, „szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésnek” kell minősíteni.

               3)

               Az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a hitelintézet két egyetemleges adóstársnak nyújtott kölcsönt, a rendelkezés értelmében véve „a tagállam területén az a hely, ahol a szerződés szerint a szolgáltatást nyújtották, vagy kellett volna nyújtani”, eltérő megállapodás hiányában e hitelintézet székhelye, többek között az ezen adóstársak közötti visszkeresetet elbíráló bíróság illetékességének meghatározása szempontjából.

      (1)  HL C 305., 2016.8.22.


title: T-104/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 12-i végzése – SPM kontra Bizottság (Közös piacszervezés – Banán – Az AKCS-országokból származó banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések – 219/2006/EK rendelet – Megsemmisítés iránti kereset – Kereshetőségi jog – Elfogadhatatlanság)

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/29

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 12-i végzése – SPM kontra Bizottság
   (T-104/06. sz. ügy) (1)

   (Közös piacszervezés - Banán - Az AKCS-országokból származó banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések - 219/2006/EK rendelet - Megsemmisítés iránti kereset - Kereshetőségi jog - Elfogadhatatlanság)
   (2007/C 56/57)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Société des plantations de Mbanga SA (Douala, Kamerun) (képviselő: B. Doré ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és L. Visaggio, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A 0803 00 19 KN-kód alá tartozó, AKCS-országokból származó banán behozatalára vonatkozó vámkontingensnek a 2006. március 1-jétőldecember 31-ig terjedő időszakra történő megnyitásáról és kezeléséről szóló, 2006. február 8-i 219/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 38., 22. o.) megsemmisítése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Société des plantations de Mbanga SA (SPM) maga viseli saját költségeit, valamint a Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 131., 2006.6.3.


title: C-304/16. sz. ügy: A High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2016. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – American Express Co. kontra The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/33

         A High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2016. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – American Express Co. kontra The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (C-304/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: American Express Co.

      Alperesek: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury, Diners Club International Limited, MasterCard Europe S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az (EU) 2015/751 rendelet (1) (a továbbiakban: 2015/751 rendelet) 1. cikkének (5) bekezdésében és 2. cikkének 18. pontjában szereplő azon követelmény, miszerint a kártyaalapú készpénz-helyettesítő fizetési eszközöket társmárka-partnerrel vagy ügynök révén kibocsátó háromszereplős fizetésikártya-rendszer négyszereplős fizetésikártya-rendszernek tekintendő, csak annyiban alkalmazandó, amennyiben a társmárka-partner vagy ügynök a rendelet 2. cikkének 2. pontja és (29) preambulumbekezdése szerinti kibocsátóként jár el (azaz, amikor a társmárka-partner vagy ügynök és a fizető fél közötti szerződéses viszony áll fenn arra vonatkozóan, hogy a fizető félnek készpénz-helyettesítő fizetési eszközt szolgáltat a fizető fél kártyaalapú fizetési műveleteinek kezdeményezéséhez és feldolgozásához)?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén a rendelet 1. cikkének (5) bekezdése és 2. cikkének 18. pontja, amennyiben előírja, hogy az ilyen megállapodás négyszereplős fizetésikártya-rendszernek tekintendő, érvénytelen-e azért, mert:

                           a)

                           nem tartalmaz az EUMSZ 296. cikkel összhangban indokolást;

                           b)

                           nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul; és/vagy

                           c)

                           sérti az arányosság elvét?

      (1)  A kártyaalapú fizetési műveletek bankközi jutalékairól szóló, 2015. április 29-i (EU) 2015/751 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 123., 1. o.).


title: T-45/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 6-i végzése – Micronas kontra OHIM (3D-Panorama)

text:
               28.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/31

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 6-i végzése – Micronas kontra OHIM (3D-Panorama)
   (T-45/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 261/64)

      Az eljárás nyelve: német

   A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 93., 2005.4.16.


title: C-369/12. sz. ügy: A Curtea de Apel Brașov (Románia) által 2012. augusztus 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, Constantin Chițea és társai képviseletében kontra Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

text:
               10.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/5

         A Curtea de Apel Brașov (Románia) által 2012. augusztus 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, Constantin Chițea és társai képviseletében kontra Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov
   (C-369/12. sz. ügy)
   2012/C 343/04
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Brașov

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central, Constantin Chițea és társai képviseletében

      Alperes: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Brașov

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 51. cikke (1) bekezdésének második mondatát az Alapjogi Charta 20. cikkére is tekintettel úgy kell-e értelmezni, hogy az állami forrásból fizetett alkalmazottak ugyanazon jogokkal rendelkeznek, mint az állami irányítás alatt álló vagy az állami költségvetésből finanszírozott gazdasági társaságok alkalmazottai?

               2.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 51. cikke (1) bekezdésének második mondatát az Alapjogi Charta 20. cikkére is tekintettel úgy kell-e értelmezni, hogy az tiltja a hátrányos megkülönböztetést az állami forrásból fizetett alkalmazottak és az állami irányítás alatt álló vagy az állami költségvetésből finanszírozott gazdasági társaságok alkalmazottai között?

               3.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikke (1) bekezdésének második mondatában szereplő „[t]ulajdonától” kifejezést úgy kell-e értelmezni, hogy az a munkabérhez való jogot is magában foglalja?

               4.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikke (1) bekezdésének második mondatában szereplő „közérdekből” kifejezést úgy kell-e értelmezni, hogy az magában foglalja a „gazdasági válságot”?

               5.

               Az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatában szereplő „[a] tulajdon használat[a], az általános érdek által szükségessé tett mértékben” fordulatot úgy kell-e értelmezni, hogy az magában foglalja „a közszféra alkalmazottainak 25 %-os bércsökkentését”?

               6.

               Amennyiben a román állam a gazdasági válságra és az állami költségvetés kiegyensúlyozására hivatkozva 25 %-kal csökkenti az állami forrásból fizetett alkalmazottak díjazását, az utóbbit úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikke (1) bekezdésének második mondatával összhangban, hogy az állam utóbb kellő időben köteles lesz ezen alkalmazottak számára méltányos összegű kártalanítást fizetni az elszenvedett veszteségekért?


title: C-356/14. sz. ügy: A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft. kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/7

         A Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft. kontra Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (C-356/14. sz. ügy)
   2014/C 329/09
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft.

      Alperes: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A közösségi jog előírásai szerint fajtatisztának minősül-e egy szarvasmarhaféle tenyészállat, amelyet magát, illetve szüleit és nagyszüleit Holstein-fríz törzskönyvbe a hivatalos tagállami tenyésztőszervezet bejegyezte, függetlenül attól, hogy a felmenői milyen arányú genetikai vérhányaddal rendelkeznek?

               2)

               A 2005/379/EK (1) határozat hivatkozott rendelkezését akként kell-e értelmezni, hogy azon tenyészállatok, melyek származási igazolással rendelkeznek, és abban szerepel a 2. cikk (1) bekezdés a) pontjában rögzített mondat, fajtatiszta tenyészállatnak minősülnek, és ily módon a Közösségen belüli kereskedelemben való részvételük után exporttámogatás igénybevételére jogosítanak?

               3)

               A fentiek alapján elképzelhető-e az, hogy annak ellenére, hogy egy egyed rendelkezik a tagállami tenyészegyesület által kiállított származási igazolással, és abban a hivatkozott cím is feltüntetésre került, az adott egyed Közösségen belüli kereskedelme esetén mégsem jogosítja a kereskedőt exporttámogatás igénybevételére, mert az adott egyed a fenti tartalmi elemmel bíró okirat rendelkezése ellenére mégsem minősül fajtatiszta tenyészállatnak?

      (1)  A Bizottság határozata (2005. május 17.) a szarvasmarhafélék fajtatiszta tenyészállatairól, azok spermájáról, petesejtjeiről és embrióiról kiállított származási bizonyítványról és az abban feltüntetendő adatokról; HL L 125., 15. o.


title: C-397/12. P. sz. ügy: A Bíróság 2013. június 6-i végzése — Transport Schiocchet — Excursions SARL kontra az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — Nyilvánvalóan megalapozatlan és nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés — Az indokolás hiányára vonatkozó nem helytálló kifogás — Pontatlan jogalap — Az első fokon benyújtott kérelem újbóli vizsgálatára irányuló jogalap)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/50

         A Bíróság 2013. június 6-i végzése — Transport Schiocchet — Excursions SARL kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-397/12. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Nyilvánvalóan megalapozatlan és nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés - Az indokolás hiányára vonatkozó nem helytálló kifogás - Pontatlan jogalap - Az első fokon benyújtott kérelem újbóli vizsgálatára irányuló jogalap)
   2013/C 225/88
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Transports Schiocchet — Excursions SARL (képviselő: E. Deshoulières ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Karlsson és E. Dumitriu-Segnana meghatalmazottak), Európai Bizottság (N. Yerrell és J. Hottiaux meghatalmazottak)

      Tárgy

   Fellebbezés a Törvényszéknek (hetedik tanács) a T-203/11. sz., Schiocchet kontra Tanács és Bizottság ügyben 2012. június 18-án hozott végzésével szemben, amely végzéssel a Törvényszék az autóbusszal végzett nemzetközi személyszállítás közös szabályairól szóló, 1992. március 16-i 684/92/EGK tanácsi rendeletben (HL L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 306. o.) szereplő rendszer alkalmazása miatt állítólag elszenvedett kár megtérítése iránti kérelmet mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította — A kártérítési kereset előterjesztésének a feltételei — Valamely intézmény által elkövetett hiba

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja

               2.

               A Bíróság a Transports Schiocchet — Excursions SARL-t kötelezi a költségek viselésére

      (1)  HL C 331., 2012.10.27.


title: T-59/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 3-i végzése – De Nicola kontra EBB („Fellebbezés — Közszolgálat — Az EBB személyi állománya — Értékelés — Előmeneteli jelentés — 2012. évi értékelési időszak — Téves jogalkalmazás — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés”)

text:
               10.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/27

         A Törvényszék 2017. május 3-i végzése – De Nicola kontra EBB
   (T-59/16. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Az EBB személyi állománya - Értékelés - Előmeneteli jelentés - 2012. évi értékelési időszak - Téves jogalkalmazás - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés”))
   (2017/C 221/37)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (képviselő: G. Ferabecoli ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank (képviselők: kezdetben G. Nuvoli és F. Martin, később G. Nuvoli és G. Faedo meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (egyesbíró) 2015. december 18-i De Nicola kontra EBB ítélete (F-9/14, EU:F:2015:163) ellen benyújtott és ezen ítélet részleges hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Carlo De Nicola maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Beruházási Banknál a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 111., 2016.3.29.


title: T-53/17. sz. ügy: 2017. január 27-én benyújtott kereset – Austrian Power Grid AG kontra ACER

text:
               27.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/21

         2017. január 27-én benyújtott kereset – Austrian Power Grid AG kontra ACER
   (T-53/17. sz. ügy)
   (2017/C 095/30)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Austrian Power Grid AG (Bécs, Ausztria) (képviselők: H. Kristoferitsch és S. Huber ügyvédek)

      Alperes: Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynöksége által 2016. november 17-én hozott, az átvitelirendszer-irányítók által a kapacitásszámítási régiók meghatározására vonatkozó javaslatról szóló 06/2016. sz. határozat következő részeit:

                           —

                           a határozat 1. cikkét

                                       —

                                       az I. melléklet 1. cikke (1) bekezdésének c) pontjával;

                                       —

                                       az I. melléklet 2. cikke (2) bekezdésének e) pontjában szereplő „is” szóval és az „ajánlattételi övezet határaira vonatkozó kapacitásallokáció céljából az e dokumentum 5. cikkének (3) bekezdésében előírt követelmények teljesüléséig” szövegrésszel;

                                       —

                                       az I. melléklet 5. cikke (1) bekezdésének s) pontjával;

                                       —

                                       az I. melléklet 5. cikkének (3) bekezdésével;

                                       —

                                       az I. melléklet 3. sz. térképével összefüggésben;

                           —

                           a határozat 2. cikkét;

                           —

                           a IV. mellékletet;

                           —

                           az V. mellékletet;

               —

               az ACER-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az ACER nem rendelkezik hatáskörrel új ajánlattételi övezetek és kapacitásallokáció bevezetésére.

                           —

                           A felperes előadja, hogy az ACER nem rendelkezik hatáskörrel új ajánlattételi övezetek vagy kapacitásallokáció bevezetésére a CACM-rendelet (1) 15. cikkében meghatározott kapacitásszámítási régiók (CCR) meghatározására irányuló eljárásokban az ACER-rendelet (2) 8. cikkének (1) bekezdésén alapuló határozatokban. A felperes továbbá azzal érvel, hogy az arra történő hivatkozás, hogy a megtámadott határozat a 2. cikkében (amely önmagában jogellenes és e kereset tárgyát képezi) foglaltak szerint felülvizsgálható, nem orvosolhatja e hatáskörhiányt.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a vitatott határozat több szempontból sérti a 714/2009/EK rendeletet és a CACM-rendeletet.

                           —

                           A felperes előadja, hogy az ACER jogellenesen alkalmazta a szűk keresztmetszet jogi meghatározását, és hogy a német-osztrák rendszerösszekötő nem szűk keresztmetszetű, ily módon az nem képezheti kapacitásallokáció tárgyát.

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy a német és osztrák közös villamosenergia-piac felosztása éles ellentmondásban áll a 714/2009/EK (3) rendelet által elérni kívánt célokkal, és sérti azt az elvet, hogy a belső szűk keresztmetszet nem léphet át nemzeti határokat.

                           —

                           A felperes végül arra hivatkozik, hogy a határozat nélkülözi a ténybeli alapot, és az új ajánlattételi övezetek létrehozására vonatkozó jogszabályi kritériumokat visszaélésszerűen alkalmazza, különösen arra tekintettel, hogy a német-osztrák határ strukturálisan nem szűk keresztmetszetű, hogy az ACER nem vesz figyelembe alternatív ajánlattételi övezeteket, hogy kevésbé invazív technikai intézkedések is rendelkezésre álltak volna, hogy a vitatott határozat nincs figyelemmel a jövőbeli fejleményekre, hogy a határozat sérti azon előírást, miszerint az ajánlattételi övezeteknek állandó jellegűeknek kell lenniük, és hogy az ACER tévesen értékelte a hurokáramlások természetét.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a vitatott határozat sérti az Unió elsődleges jogát.

                           —

                           A felperes előadja, hogy a vitatott határozat sérti az arányosság elvét, mivel nem vettek figyelembe és nem fogadtak el kevésbé beavatkozó, ugyanakkor egyaránt alkalmas intézkedéseket.

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy a vitatott határozat sérti az alapvető szabadságokat, mivel a német és osztrák közös villamosenergia-piac mesterséges felosztása a villamosenergia-kereskedelem e két tagállam közötti mennyiségi korlátozását eredményezi. E tekintetben, amint azt a felperes állítja, a vitatott határozat sérti az EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikkben foglalt áruk szabad mozgását. Ezenkívül a felperes álláspontja szerint az átviteli kapacitásra vonatkozó megkötések, amelyek az ajánlattételi övezet és a kapacitásfelosztási mechanizmus bevezetéséből fakadnak, indokolatlanul korlátozzák a felperes szolgáltatásnyújtási szabadságát (EUMSZ 56. cikk).

                           —

                           Végül a felperes előadja, hogy a vitatott határozat sérti az uniós versenyjogot, mivel a német és osztrák közös villamosenergia-piacnak az ajánlattételi övezet és a kapacitáskiszámítási mechanizmus (CAM) bevezetése révén történő felosztása piacmegosztásnak minősül, amely sérti az EUMSZ 101. cikket.

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az ACER számos eljárásjogi követelményt megsértett a határozat meghozatala során.

                           —

                           Ebben az összefüggésben a felperes előadja, hogy az ACER, mivel tévesen a CACM-rendelet 15. cikkére alapította a határozatát, következésképpen helytelen eljárást alkalmazott az új ajánlattételi övezetek létrehozására és a CAM-ok bevezetésére.

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy az osztrák szabályozó hatóság, az E-Control által benyújtott arra irányuló kérelem, hogy módosítsák az „All TSOs CCR” címet viselő tervezetet, nem a CACM-rendelet 19. cikkének (12) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban folytatták le.

                           —

                           A felperes továbbá azt állítja, hogy az ACER túllépte a hatáskörét annak megállapításával, hogy a 2015 szeptemberében elfogadott, nem kötelező erejű 09/2015. sz. vélemény kötelező erővel bír. Ezenfelül, amint arra a felperes hivatkozik, mivel a kötelező jelleggel megállapított vélemény nem képezte konzultációs eljárás tárgyát, a kérelmező eljárási jogai alapjaiban sérültek.

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy az ACER-nek a vitatott határozat előkészítésére szolgáló iratai nem tartalmaztak műszaki tanulmányokat, elemzéseket és mélyreható értékeléseket. A felperes azt állítja, hogy az ügynökség jelentősen hiányos információkkal szolgált a felperes részére, és ezzel megsértette a felperesnek az Alapjogi Charta 41. cikke alapján fennálló arra irányuló jogát, hogy teljes körűen betekinthessen az ügy irataiba, az ügynökség pedig egyáltalán nem készített és/vagy vett igénybe műszaki szakvéleményt vagy elemzést annak érdekében, hogy a vitatott határozatot szilárd ténybeli alapra helyezze (ami egyúttal számos eljárásjogi hibához is vezetett).

                           —

                           Végül a felperes előadja, hogy a vitatott határozat olyan tényeken alapul, amelyeket nem pontosítottak kellőképpen, mivel az ügynökség különösen – de nem kizárólag – arra vonatkozóan nem tett észrevételeket, hogy létezik-e strukturálisan szűk keresztmetszet a német és osztrák közös villamosenergia-piacon, hogy azt hatékonyabban kell-e kezelni; hogy milyen mértékű hurokáramlás áll fenn és az milyen mértékben érinti a német-osztrák határt; milyen hatást fejtenek ki a hálózatbővítéshez és a hálózatbiztonság fejlesztéséhez kapcsolódó, jelenlegi és függőben lévő intézkedések; a többi tagállamon keresztül Ausztriába érkező villamos energia mekkora része halad tovább azt követően Németországba.

               5.

               Az ötödik, az indokolás hiányára alapított jogalap.

      (1)  A kapacitásfelosztásra és a szűk keresztmetszetek kezelésére vonatkozó iránymutatás létrehozásáról szóló, 2015. július 24-i (EU) 2015/1222 bizottsági rendelet (HL 2015. L 197, 24. o.).

      (2)  Az Energiaszabályozók Együttműködési Ügynökségének létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 211., 1. o.).

      (3)  A villamos energia határokon keresztül történő kereskedelme esetén alkalmazandó hálózati hozzáférési feltételekről és az 1228/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 714/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (HL 2009. L 211., 15. o.)


title: T-35/09. sz. ügy: 2009. január 26-án benyújtott kereset – Procaps kontra OHIM – Biofarma (PROCAPS)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/51

         2009. január 26-án benyújtott kereset – Procaps kontra OHIM – Biofarma (PROCAPS)
   (T-35/09. sz. ügy)
   (2009/C 69/112)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Procaps, SA (Barranquilla, Kolumbia) (képviselő: M. Vidal Quadras Trias de Bes, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Biofarma SAS (Neuilly sur Seine, Franciaország)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 867/2007-4. sz. ügyben 2008. november 24-én hozott határozatát, amelyet a feleknek 2008. november 25-én kézbesítettek.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a PROCAPS szóvédjegy az 5., 35., 39., 40. és 44. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében – 3 519 394. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: BIOFARMA, SAS.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a PROCAPTAN nemzeti és nemzetközi szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést részben elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása.


               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/1

         2011/C 55/01
   Az Európai Unió Bíróságá utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 46., 2011.2.12.

      Korábbi közzétételek

      HL C 38., 2011.2.5.

      HL C 30., 2011.1.29.

      HL C 13., 2011.1.15.

      HL C 346., 2010.12.18.

      HL C 328., 2010.12.4.

      HL C 317., 2010.11.20.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: C-429/06. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanyolország) által 2006. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comunidad Autónoma de la Rioja kontra Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/31

         A Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Spanyolország) által 2006. október 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Comunidad Autónoma de la Rioja kontra Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   (C-429/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/63)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Comunidad Autónoma de la Rioja.

      Alperes: Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Diputación Foral de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industría y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Az EK-Szerződés 87. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya által elfogadott, a társasági adóról szóló törvény 29. cikke (1) bekezdésének A) pontját, valamint 37. és 39. cikkeit módosító, a spanyol állam általános jogrendszerében előírtnál alacsonyabb adókulcsokat és az állami adójogi rendszerben nem létező adókedvezményeket megállapító, kizárólag a nevezett autonóm, államon belüli közigazgatási egység illetékességi körében alkalmazandó adójogi intézkedések szelektív jellegűek, következésképpen a hivatkozott rendelkezés értelmében állami támogatásnak minősülnek, tehát ezeket az EK 88. cikk (3) bekezdés értelmében a Bizottságnak előzetesen be kell jelenteni?


title: C-550/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) által a T-348/07. sz., Stichting Al-Aqsa kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2010. szeptember 9-én hozott ítélet ellen a Holland Királyság által 2010. november 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/3

         A Törvényszék (hetedik tanács) által a T-348/07. sz., Stichting Al-Aqsa kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2010. szeptember 9-én hozott ítélet ellen a Holland Királyság által 2010. november 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-550/10. P. sz. ügy)
   2011/C 46/05
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Holland Királyság (képviselők: C. M. Wissels és M. Noort meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Stichting Al-Aqsa, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-348/07. sz. ügyben hozott, megtámadott ítéletet, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé; valamint

               —

               az eljárásban a másik felet kötelezze a költségek viselésére

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék tévesen értelmezte a 2001/931/EK közös álláspont 1. cikke (4) és (6) bekezdését, valamint a 2580/2001 rendelet (1) 2. cikkének (3) bekezdését, amikor úgy vélte, hogy a Sanctieregeling Terrorisme 2003 (a terrorizmus elleni szankciókra vonatkozó 2003. évi miniszteri rendelet) hatályon kívül helyezését követően az ideiglenes intézkedés tárgyában hozott ítélet már nem szolgálhat alapul az Al-Aqsának a terrorcselekményekben részt vevő személyeknek, csoportoknak és szervezeteknek az Európai Unió által készített listára történő felvételéhez.

      (1)  A terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló, 2001. december 27-i 2580/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 344., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 207. o.).


title: C-161/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. március 3-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, korábban K. Fragkopoulos kai SIA OE kontra Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias (Áruk szabad mozgása — A mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedések — Korinthoszi mazsola — A termék minőségének védelmére irányuló nemzeti szabályozás — A különböző termelési területektől függő kereskedelmi korlátozások — Igazolás — Arányosság)

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/3

         A Bíróság (első tanács) 2011. március 3-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias (Görögország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, korábban K. Fragkopoulos kai SIA OE kontra Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
   (C-161/09. sz. ügy) (1)

   (Áruk szabad mozgása - A mennyiségi korlátozásokkal azonos hatású intézkedések - Korinthoszi mazsola - A termék minőségének védelmére irányuló nemzeti szabályozás - A különböző termelési területektől függő kereskedelmi korlátozások - Igazolás - Arányosság)
   2011/C 130/05
   Az eljárás nyelve: görög

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Symvoulio tis Epikrateias

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, korábban K. Fragkopoulos kai SIA OE

      Alperes: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias

      A következők részvételével: Ypourgos Georgias, Enosis Agrotikon Synaiterismon Aigialeias tou Nomou Achaïas

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Symvoulio tis Epikrateias — Az áruk szabad mozgása — Az export mennyiségi korlátozásai — Azonos hatású intézkedések — Nemzeti szabályozás, amely a mazsolatermő vidékeket a mazsola minősége alapján különbözteti meg — A B régióból származó, alacsonyabb minőségű mazsolaszőlő bevitelének, feldolgozásának és csomagolásának tilalma a magasabb minőségű A régióban — Az A régió meghatározott részéből származó magas minőségű mazsolaszőlő bevitelének, feldolgozásának és csomagolásának tilalma az A régióban — Az EK 29. cikkel és az EK 30. cikkel való összeegyeztethetőség

      Rendelkező rész

   Az EK 29. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben szereplő, amely a mazsola exportcélú bevitelének, tárolásának, feldolgozásának és csomagolásának feltétlen tilalmát írja elő mind az A régió két alrégiója között, mind pedig az A régió második alrégiója és a B régió között, mivel e szabályozás nem teszi lehetővé a követett jogszerű célkitűzés koherens módon történő elérését, és túllép az e célkitűzés megvalósításához szükséges mértéken.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: C-296/10. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. november 9-i ítélete (Amtsgericht Stuttgart (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bianca Purrucker kontra Guillermo Vallés Pérez (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban — 2201/2003/EK rendelet — Perfüggőség — A gyermek feletti felügyeleti jogra vonatkozó érdemi kereset és az ugyanezen gyermek feletti felügyeleti jogra vonatkozó ideiglenes intézkedés iránti kérelem)

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/15

         A Bíróság (második tanács) 2010. november 9-i ítélete (Amtsgericht Stuttgart (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Bianca Purrucker kontra Guillermo Vallés Pérez
   (C-296/10. sz. ügy) (1)

   (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban - 2201/2003/EK rendelet - Perfüggőség - A gyermek feletti felügyeleti jogra vonatkozó érdemi kereset és az ugyanezen gyermek feletti felügyeleti jogra vonatkozó ideiglenes intézkedés iránti kérelem)
   2011/C 13/25
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Stuttgart

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bianca Purrucker

      Alperes: Guillermo Vallés Pérez

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Amtsgericht Stuttgart — A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 388., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.) 19. cikke (2) bekezdésének az értelmezése — Valamely tagállam bíróságának a joghatósága a szokásos tartózkodási hellyel ezen államban rendelkező gyermek feletti felügyeleti jogra vonatkozó érdemi döntés tekintetében, miközben valamely másik tagállam bíróságát korábban keresték meg ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel az ugyanezen felek közti jogvita és ugyanezen gyermek feletti felügyeleti jog vonatkozásában — Az „elsőként megkeresett bíróság” fogalma

      Rendelkező rész

   A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 19. cikke (2) bekezdésének rendelkezései nem alkalmazandók, amennyiben a szülői felelősség rendezése iránt az elsőként megkeresett tagállami bíróságot csak az e rendelet 20. cikke szerinti ideiglenes intézkedés elrendelése céljából, míg az e rendelet értelmében az ügy érdemét tekintve joghatósággal rendelkező másik tagállambeli bíróságot később ugyancsak a szülői felelősség rendezése iránti kérelemmel keresik meg akár ideiglenes intézkedések, akár érdemi határozathozatal címén.
   Az, hogy valamely tagállami bíróság előtt ideiglenes intézkedés iránti eljárást kezdeményeznek, vagy hogy ilyen eljárásban határozatot hoznak, és az előterjesztett kérelemből vagy az elfogadott határozatból nem állapítható meg, hogy az ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel megkeresett bíróság a 2201/2003 rendelet értelmében rendelkezik-e joghatósággal, nem zárja ki szükségképpen azt, hogy — amint adott esetben e tagállam nemzeti joga lehetővé teszi — az ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel összefüggő olyan érdemi kérelem is létezik, amely a megkeresett bíróság e rendelet értelmében vett joghatóságának bizonyítására irányuló információkat tartalmaz.
   Amennyiben a később megkeresett bíróságnak a perfüggőségre hivatkozó félnél, az elsőként megkeresett bíróságnál és a központi hatóságnál történő tájékozódásra irányuló erőfeszítései ellenére a később megkeresett bíróság nem rendelkezik semmi olyan információval, amely alapján meghatározható lenne a másik bíróságnál előterjesztett kereset tárgya és jogalapja, továbbá amely bizonyítaná többek között e másik bíróság 2201/2003 rendelet szerinti joghatóságát, és amennyiben sajátos körülmények miatt a gyermek érdeke a később megkeresett bíróság tagállamától eltérő más tagállamokban elismerhető határozat meghozatalát követeli meg, ez utóbbi bíróság a feltett kérdéseire történő válaszok beérkezésére vonatkozó ésszerű várakozási idő elteltét követően köteles folytatni az eljárást az elé terjesztett kérelem tárgyában. Ezen ésszerű várakozási idő tartamát a gyermeknek a szóban forgó eljárás sajátos körülményei között fennálló alapvető érdekeire tekintettel kell meghatározni.

      (1)  HL C 221., 2010.8.14.


title: C-16/06. P. sz. ügy: A T-336/03. sz., Les Éditions Albert René SARL kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben  2005. október 27-én  hozott ítélet ellen a Les Éditions Albert René SARL által  2006. január 13-án  benyújtott fellebbezés

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/21

         A T-336/03. sz., Les Éditions Albert René SARL kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2005. október 27-én hozott ítélet ellen a Les Éditions Albert René SARL által 2006. január 13-án benyújtott fellebbezés
   (C-16/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 143/38)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Les Éditions Albert René SARL (képviselő: J. Pagenberg Rechtsanwalt)

      Többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és Orange A/S
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-336/03. sz. ügyben 2005. október 27-én hozott ítéletét;

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2003. július 14-i határozatát (R 559/2002-4. sz. ügy);

               —

               a Bíróság utasítsa el a MOBILIX, 671396. számon bejelentett védjegy lajstromozását valamennyi érintett áru és szolgáltatás tekintetében;

               —

               a Bíróság az OHIM-ot kötelezze az Elsőfokú Bíróság előtti és a Bíróság előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 40/94 rendelet 63. cikkét, valamint a közösségi igazgatási és eljárási jog általános szabályait, amennyiben megállapította, ellentétben a fellebbezési tanács megtámadott határozatával, hogy az OBELIX és MOBILIX ütköző védjegyek nem hasonlóak, vagyis a felperes érdekeivel ellentétes határozatot hozott egy olyan kérdésben, amelyet megfelelő módon nem terjesztettek elő, következésképpen túllépte hatáskörét, amennyiben egy, a jelen ügyhöz hasonló ügyben felülvizsgálta az OHIM fellebbezési tanácsának határozatait.
   A felperes azt állítja továbbá, hogy az Elsőfokú Bíróság, még ha jogosult lett is volna az ütköző védjegyek hasonlóságának kérdésében a felperes érdekeivel ellentétes határozatot hozni, mindenképpen megsértette a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, amennyiben helytelen jogi szempontokat alkalmazott annak megállapítása során, hogy az OBELIX és MOBILIX ütköző védjegyek nem hasonlóak, valamint annak megállapítása során, hogy az ütköző áruk és szolgáltatások egy része hasonló, más része nem.
   A felperes úgy véli továbbá, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 40/94 rendelet 74. cikkét, amikor figyelmen kívül hagyta, hogy az OBELIX védjegy közismert, és erőteljes megkülönböztető képességgel rendelkezik.
   A felperes azt állítja ezen túl, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 40/94 rendelet 63. cikkét, valamint saját eljárási szabályzatát, amikor elfogadhatatlannak nyilvánította a felperes fellebbezési tanács megtámadott határozatának hatályon kívül helyezése iránti kérelmét, amellyel arra hivatkozott, hogy a fellebbezési tanács nem alkalmazta a 8. cikk (5) bekezdését.
   A felperes ugyancsak azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette eljárási szabályzata 44. és 48. cikkét, amennyiben elfogadhatatlannak nyilvánította a felperes tárgyaláson előterjesztett másodlagos kereseti kérelmét, mellyel azt kérte, hogy az ügyet utalják vissza a fellebbezési tanács elé, hogy bizonyíthassa az OBELIX védjegy jó hírnevét.
   A felperes végül azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a 40/94 rendelet 63. cikkét és saját eljárási szabályzatát, különös tekintettel annak 135. cikke (4) bekezdésére, amennyiben az Elsőfokú Bíróság előtt benyújtott egyes beadványokat elfogadhatatlannak nyilvánított.


title: T-274/13. sz. ügy: 2013. május 17-én benyújtott kereset — Emadi kontra Tanács

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/48

         2013. május 17-én benyújtott kereset — Emadi kontra Tanács
   (T-274/13. sz. ügy)
   2013/C 207/80
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Hamid Reza Emadi (Teherán, Irán) (képviselő: T. Walter ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az iráni helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 359/2011/EU rendelet 12. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2013. március 11-i 206/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az Hamid Reza Emadit érinti;

               —

               kötelezze az alperest az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: a felperes védelemhez való jogának megsértése

                           —

                           A Tanács megsértette a felperes hatékony bírói jogvédelemhez való jogát és különösen az indokolási kötelezettséget azáltal, hogy a felperesnek a megtámadott végrehajtási rendelet mellékletébe történő felvételéhez nem szolgáltatott megfelelő indokolást;

                           —

                           A Tanács megsértette a felperes meghallgatáshoz való jogát azzal, hogy nem biztosította számára a 359/2011/EU rendelet (1) 12. cikkének (2) bekezdésében foglalt azon lehetőséget, hogy állást foglalhasson a szankciós listára történő felvételt illetően, valamint kezdeményezhesse a Tanács általi felülvizsgálatot.

               2.

               A második jogalap: a felperes szankciós listára történő felvétele jogalapjának hiánya

                           —

                           A Tanács által a felperes szankciós listára történő felvétele érdekében megjelölt indokok nem teszik lehetővé annak meghatározását, hogy a Tanács pontosan milyen jogalapra hivatkozik;

                           —

                           a Tanács nyilvánvalóan tévesen értékelte a tényeket, amikor a felperest felvette a vitatott végrehajtási rendelet mellékletében szereplő listára;

                           —

                           különösen nem igazolhatja a Tanács által a szankciós listában megjelölt egyetlen konkrét indok a felperes felvételét a szankciós listára.

               3.

               A harmadik jogalap: a ne bis in idem (kétszeres büntetés tilalma) elvének megsértése

                           —

                           A Tanács által a felperes szankciós listára történő felvételeként megjelölt egyetlen konkrét indok már a brit médiahatóság szankciójának tárgyát képezte;

                           —

                           a Tanács nem hivatkozik arra, hogy e szankció ellenére, illetve e szankciót követően további jogsértések történtek, amelyek igazolnák a szankciós listára történő felvételt.

               4.

               A negyedik jogalap: a felperesnek a műsorszolgáltatás, illetve a véleményalkotás szabadságához, a mozgásszabadsághoz, valamint a tulajdonhoz való alapvető jogának megsértése

                           —

                           A felperesnek a szankciós listára történő felvétele igazolatlan és aránytalan beavatkozás médiaszabadságba, valamint véleményalkotásának szabadságába, amely beavatkozás különösen arra irányul, hogy a felperest, illetve a műsorszolgáltatót — akinek a felperes dolgozik — az Európából kiinduló és oda irányuló közvetítés során akadályozza;

                           —

                           a felperesnek a szankciós listára történő felvétele további védett alapvető jogokba (tulajdonhoz való jog, foglalkozás szabadsága, mozgásszabadság) történő indokolatlan és aránytalan beavatkozást jelent.

      (1)  Az iráni helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2011. április 12-i 359/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 100., 1. o.)


title: C-218/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. március 18-i ítélete (a Hof van beroep te Brussel — Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A 3665/87/EGK rendelet — Export-visszatérítések — 5. cikk (3) bekezdés — Az elrendelés feltételei — Kivétel — A „vis maior” fogalma — Szállítás közben tönkrement termékek)

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/8

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. március 18-i ítélete (a Hof van beroep te Brussel — Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV kontra Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (C-218/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A 3665/87/EGK rendelet - Export-visszatérítések - 5. cikk (3) bekezdés - Az elrendelés feltételei - Kivétel - A „vis maior” fogalma - Szállítás közben tönkrement termékek)
   2010/C 134/13
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van beroep te Brussel — Belgium

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV

      Alperesek: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hof van beroep te Brussel — A mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1987. november 27-i 3665/87/EGK bizottsági rendelet (HL L 351., 1. o.) 5. cikke (3) bekezdésének értelmezése — Az export-visszatérítés kifizetésének feltételei — Kivétel — A fuvarozás során vis maior következtében megromlott termék.

      Rendelkező rész

   Az 1995. június 19-i 1384/95/EK bizottsági rendelettel módosított, a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1987. november 27-i 3665/87/EGK bizottsági rendelet 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szarvasmarhahús-szállítmánynak a kérdést előterjesztő bíróság által leírt feltételek melletti megromlása nem minősül az említett rendelkezés értelmében vett vis maiornak.

      (1)  HL C 220., 2009.9.12.


title: C-155/14. P sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2016. június 16-i ítélete – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, korábban AlzChem Trostberg GmbH kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — EK 81. cikk — Kartellek — A kalciumkarbidpor és -granulátumok piaca, valamint a magnéziumgranulátumok piaca az Európai Gazdasági Térség jelentős részén — Az árak rögzítése, a piacok felosztása és információcsere — Az anyavállalat felelőssége a leányvállalatai által elkövetett, versenyszabályokba ütköző jogsértésekért — Az anyavállalat által gyakorolt meghatározó befolyás — Megdönthető vélelem 100 %-os részesedés esetén — E vélelem megdöntésének feltétele — Kifejezett utasítás figyelmen kívül hagyása)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2016. június 16-i ítélete – Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, korábban AlzChem Trostberg GmbH kontra Európai Bizottság
   (C-155/14. P sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - EK 81. cikk - Kartellek - A kalciumkarbidpor és -granulátumok piaca, valamint a magnéziumgranulátumok piaca az Európai Gazdasági Térség jelentős részén - Az árak rögzítése, a piacok felosztása és információcsere - Az anyavállalat felelőssége a leányvállalatai által elkövetett, versenyszabályokba ütköző jogsértésekért - Az anyavállalat által gyakorolt meghatározó befolyás - Megdönthető vélelem 100 %-os részesedés esetén - E vélelem megdöntésének feltétele - Kifejezett utasítás figyelmen kívül hagyása))
   (2016/C 305/03)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: Evonik Degussa GmbH, AlzChem AG, korábban AlzChem Trostberg GmbH (képviselők: C. Steinle és I. Bodenstein Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: G. Meessen és R. Sauer, meghatalmazottak, segítőjük: A. Böhlke Rechtsanwalt)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az Evonik Degussa GmbH és az AlzChem AG viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 184., 2014.6.16.


title: T-343/14. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 29-i ítélete – Cipriani kontra EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — CIPRIANI európai uniós szóvédjegy — Rosszhiszeműség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Közismert személy nevéhez fűződő jog megsértésének hiánya — A 207/2009 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének a) pontja”)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/31

         A Törvényszék 2017. június 29-i ítélete – Cipriani kontra EUIPO – Hotel Cipriani (CIPRIANI)
   (T-343/14. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - CIPRIANI európai uniós szóvédjegy - Rosszhiszeműség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Közismert személy nevéhez fűződő jog megsértésének hiánya - A 207/2009 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének a) pontja”))
   (2017/C 277/45)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Arrigo Cipriani (Velence, Olaszország) (képviselők: A. Vanzetti, G. Sironi és S. Bergia ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Hotel Cipriani Srl (Velence, Olaszország) (képviselők: kezdetben C. Hoole solicitor, később T. Alkin, B. Brandreth barristers, W. Sandern, P. Cantrill, M. Pearce, A. Hall és A. Ward solicitors, végül B. Brandreth barrister, A. Poulter és P. Brownlow solicitors)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának az A. Cipriani és a Hotel Cipriani közötti törlési eljárással kapcsolatban 2014. március 14-én hozott határozata (R 224/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott keresete.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Arrigo Cipriani viseli a saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Hotel Cipriani Srl költségeit.

      (1)  HL C 261., 2014.8.11.


title: C-84/08. P. sz. ügy: A T-3/00. és T-337/04. sz., Athanasios Pitsiorlas kontra az Európai Unió Tanácsa és Európai Központi Bank egyesített ügyekben a 2007. november 27-én hozott ítélet ellen Athanasios Pitsiorlas által 2008. február 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/15

         A T-3/00. és T-337/04. sz., Athanasios Pitsiorlas kontra az Európai Unió Tanácsa és Európai Központi Bank egyesített ügyekben a 2007. november 27-én hozott ítélet ellen Athanasios Pitsiorlas által 2008. február 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-84/08. P. sz. ügy)
   (2008/C 285/25)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Fellebbező: Athanasios Pitsiorlas (képviselő: D. Papafilippou ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa és az Európai Központi Bank

      A Bíróság (második tanács) 2008. július 3-i végzésével a fellebbezést elutasította és Athanasios Pitsiorlast kötelezte a költségek viselésére.


title: C-217/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-16/16. sz., Mast-Jägermeister SE kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2017. február 9-én hozott ítélete ellen a Mast-Jägermeister SE által 2017. április 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/12

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-16/16. sz., Mast-Jägermeister SE kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2017. február 9-én hozott ítélete ellen a Mast-Jägermeister SE által 2017. április 25-én benyújtott fellebbezés
   (C-217/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 300/15)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Mast-Jägermeister SE (képviselő: C. Drzymalla ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2017. február 9-i T-16/16. sz. ítéletét, amellyel a keresetet elutasította és a felperest kötelezte a költségek viselésére;

               —

               abban az esetben, ha a Bíróság a fellebbezést megalapozottnak ismeri el, adjon helyt az elsőfokú eljárásban előadott első és harmadik jogalapnak.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezése a Törvényszék 2017. február 9-i T-16/16. sz. ítélete ellen irányul, amely valamely formatervezési mintának a bejelentési nap elismerése érdekében történő ábrázolására vonatkozó követelményekkel foglalkozott, különösen a 002683615-0001. sz. és 002683615-0002. sz. formatervezési minták (poharak) bejelentésére tekintettel.
   A Törvényszék megtámadott ítélete ellentétes a 6/2002 rendelet 36. és 38. cikkével összefüggésben értelmezett 46. cikkének (2) és (3) bekezdése szerinti szabályozással, mivel a Törvényszék úgy véli, hogy e szabályozás értelméből és céljából az következik, hogy a bejelentések nem tekintenők közösségi formatervezési minta bejelentésének, amennyiben a hivatal részéről a bejelentett formatervezési minta tartalmát illetően kétség vagy bizonytalanság áll fenn. A formatervezési minta bejelentője által a bejelentés napjának tulajdonított jelentőségből arra kell azonban következtetni, hogy a formatervezési minta ábrázolásával szemben nem kell magas szintű elvárásokat támasztani, és a 36. cikk (1) bekezdésének c) pontja a bejelentés napjának a 6/2002 rendelet szerinti elismeréséhez csupán a formatervezési minta ábrázolásának a többszörözésre való fizikai alkalmasságát követeli meg.
   A Törvényszék álláspontjával ellentétben a 2245/2002 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének c) pontjával és (2) bekezdésével együttesen értelmezett 4. cikke (1) bekezdésének e) pontjából sem következik más. Azáltal, hogy ott arról van szó, hogy a formatervezési minta ábrázolásának olyan minőségűnek kell lennie, hogy az összes olyan részlet egyértelműen megkülönböztethető legyen, amelyre mintaoltalmat igényelnek, e szabály csak a többszörözésre való fizikai alkalmasságra vonatkozik. Ez különösen annak tükrében van így, hogy a bejelentés tárgyát, vagyis azt, amire a mintaoltalmat igényli, egyedül a bejelentő határozza meg. Végső soron a formatervezési minta oltalma terjedelmének végső meghatározását egyébként is kizárólag a bitorlási perben eljáró bíróság végezheti el.
   Amennyiben a formatervezési minta lajstromozása az ábrázolása tekintetében jogbizonytalansághoz vezethetne, a lajstromozás megtagadható, nem tagadható meg azonban a bejelentés napjának elismerése, amely a Párizsi Egyezmény 4. bis cikke szerinti, az elsőbbséget megalapozó első bejelentés hatályára vonatkozó szabályozás alapján a bejelentő számára nagy jelentőséggel bír.
   A Törvényszék e vonatkozásban nem vette figyelembe a 46. cikk (2) bekezdése szerinti eltérő szabályozás félreérthetetlen szövegét. A 6/2002 rendelet 46. cikkének (2) bekezdése értelmében a bejelentés csak akkor nem minősül a formatervezési minta bejelentésének, ha a hiányok az ugyanezen rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerinti követelményekkel kapcsolatosak. A 36. cikk (1) bekezdése azonban a formatervezési minta ábrázolásával kapcsolatban csak azt írja elő, hogy annak alkalmasnak kell lennie a többszörözésre. Az összes többi hiba – különösen azon hibák, amelyek a 2245/2002 rendelet alkalmazásából adódhatnak – a 6/2002 rendelet 46. cikkének (3) bekezdése értelmében csak a bejelentés elutasítását eredményezheti, miután a bejelentés napját már elismerték. Ezt az alapozza meg, hogy a 46. cikk (3) bekezdése a 6/2002 rendelet 36. cikkének (5) bekezdésével együttesen értelmezett 45. cikkének (2) bekezdésére hivatkozik.


title: C-191/12. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2013. május 16-i ítélete (a Kúria (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (A jogalap nélkül fizetett hozzáadottérték-adó egésze visszatérítésének az elmulasztása — A héa-visszatérítést a héának egy harmadik félre történő áthárítása miatt kizáró nemzeti jogi szabályozás — A le nem vonható héa egy részét fedező támogatás formájában nyújtott kompenzáció — Jogalap nélküli gazdagodás)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/32

         A Bíróság (hetedik tanács) 2013. május 16-i ítélete (a Kúria (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (C-191/12. sz. ügy) (1)

   (A jogalap nélkül fizetett hozzáadottérték-adó egésze visszatérítésének az elmulasztása - A héa-visszatérítést a héának egy harmadik félre történő áthárítása miatt kizáró nemzeti jogi szabályozás - A le nem vonható héa egy részét fedező támogatás formájában nyújtott kompenzáció - Jogalap nélküli gazdagodás)
   2013/C 225/54
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kúria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Kúria Budapest — A közös hozzáadottértékadó-rendszerre vonatkozó uniós jog értelmezése — Az előzetesen megfizetett héa levonása — Állami forrásokból származó, termékbeszerzéshez nyújtott támogatás, amely egyúttal a beszerzések utáni le nem vonható héát is finanszírozza — Nemzeti jogszabály, amely azzal az indokkal zárja ki az adó-visszatérítést, hogy az adót harmadik személyre áthárították

      Rendelkező rész

   Úgy kell értelmezni a tagállam által az uniós jog szabályainak a megsértésével kivetett adó visszatérítésének az elvét, hogy az nem zárja ki azt, hogy e tagállam azzal az indokkal tagadja meg a hozzáadottérték-adó azon részének a visszatérítését, amelynek a levonását az uniós jogba ütköző nemzeti intézkedés megakadályozta, hogy az adó e részét fedezte az adóalanynak nyújtott, mind az Európai Unió, mind az említett állam által finanszírozott támogatás, feltéve hogy a hozzáadottértékadó-levonás megtagadásához kapcsolódó gazdasági terhet teljes mértékben semlegesítették, amit a nemzeti bíróságnak meg kell vizsgálnia.

      (1)  HL C 243., 2012.8.11.


title: T-178/11. sz. ügy: 2011. március 18-án benyújtott kereset — Voss of Norway kontra OHIM — Nordic Spirit (egy „palack” térbeli ábrázolása)

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/36

         2011. március 18-án benyújtott kereset — Voss of Norway kontra OHIM — Nordic Spirit (egy „palack” térbeli ábrázolása)
   (T-178/11. sz. ügy)
   2011/C 145/61
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Voss of Norway ASA (Oslo, Norvégia) (képviselők: F. Jacobacci és B. La Tella ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nordic Spirit AB (pubI) (Stockholm, Svédország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 785/2010-1. sz. ügyben 2011. január 12-én hozott határozatát;

               —

               A Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: egy „palackot” ábrázoló térbeli védjegy a 32. és 33. osztályba tartozó áruk tekintetében — 3156163. sz. közösségi védjegy

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A törlés iránti kérelem alapja: a törlés iránti kérelmet benyújtó fél kérelmét a 207/2009/EK tanácsi rendelet 7. cikkével összefüggő 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti feltétlen kizáró okokra, valamint arra alapította, hogy a közösségi védjegy jogosultja a 207/2009/EK tanácsi rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a megjelölést rosszhiszeműen jelentette be lajstromozásra.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a törlés iránti kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a közösségi védjegyet törölte

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 75. cikkének, 99. cikkének és 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, valamint a 2868/95/EK bizottsági rendelet 37. szabálya b) pontja iv. alpontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévedett i. az indokolásában, amikor azt a térbeli védjegyek érvényességének megállapítására vonatkozó új követelményre alapította, amellyel kapcsolatban a felperesnek nem volt alkalma észrevételeit előadni; ii. amikor a bizonyítási terhet a tisztességes tárgyalási elvek megsértésével rá hárította, iii. a közösségi védjegyrendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves értelmezése és alkalmazása miatt, és iv. a tények a célból történő jelentős elferdítése miatt, hogy a téves következtetést levonhassa.


title: T-718/15. sz. ügy: 2015. december 9-én benyújtott kereset – PTC Therapeutics International kontra EMA

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/37

         2015. december 9-én benyújtott kereset – PTC Therapeutics International kontra EMA
   (T-718/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/42)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: PTC Therapeutics International Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: M. Demetriou QC, C. Thomas Barrister, valamint G. Castle, B. Kelly és H. Billson Solicitors)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Gyógyszerügynökség 2015. november 25-i EMA/722323/2015. számú azon határozatát, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) alapján valamely gyógyszerre vonatkozó információhoz hozzáférést biztosított egy harmadik fél számára, amennyiben e határozat olyan kereskedelmi szempontból bizalmasnak minősülő információkra vonatkozik, amelyek hozzáférhetővé tétele sérti a felperes jogait, és ezért az uniós jog értelmében tilos ilyen határozatot hozni;

               —

               utalja vissza a megtámadott határozatot az EMA-nak, hogy az tegye további megfontolás tárgyává a bizalmas szakaszok felperessel konzultálva történő összeállítását; és

               —

               az EMA-t kötelezze az összes eljárási költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a szóban forgó dokumentumot az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése és/vagy 4. cikkének (3) bekezdése védelemben részesíti.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a szóban forgó egész dokumentum kereskedelmi szempontból bizalmasnak minősülő információnak minősül, amely az említett rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján védelem alatt áll.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a dokumentum hozzáférhetővé tétele sértené az EMA döntéshozatali eljárását.

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az EMA nem végezte el az összevetést a jog által megkövetelt módon.

               5.

               Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a jog által megkövetelt módon történő, megfelelő összevetés alapján azt a határozatot kellett volna hoznia az EMA-nak, hogy a dokumentum egyetlen részét sem teszi hozzáférhetővé.


title: T-916/16. sz. ügy: 2016. december 28-án benyújtott kereset – Winkler kontra Bizottság

text:
               13.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/28

         2016. december 28-án benyújtott kereset – Winkler kontra Bizottság
   (T-916/16. sz. ügy)
   (2017/C 046/33)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Bernd Winkler (Grange, Írország) (képviselő: A. Kässens ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az alperes 2016. szeptember 30-i, panaszt elutasító határozatát, és kötelezze az alperest arra, hogy hozzon határozatot a felperes 2011. szeptember 14-i kérelmének nyilvántartásba vételekor fennálló tőkeérték kiszámításáról;

               —

               másodlagosan kötelezze az alperest 19 920,39 euró összegű, a felperes nyugdíjszámlájára befizetendő kártérítésre.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első az észszerű határidő, a jogbiztonság és a tisztességes eljárás, valamint a tájékoztatás és a meghallgatás elvének megsértésére alapított jogalap.
               A felperes arra hivatkozik, hogy az alperes a kérelmének késedelmes feldolgozásával a megfelelően lefolytatandó közigazgatási eljárás összes elvét megsértette. A felperest a sérelmezett intézkedés meghozatala előtt meg sem hallgatták.

               2.

               A második, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés tilalma és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.
               A második jogalap keretében a felperes előadja, hogy egyéb, nála nem idősebb kollégák hasonló kérelmeit sokkal gyorsabban feldolgozták, noha szerinte nem áll fenn az ilyen eltérő bánásmódot igazoló objektív ok.

               3.

               A harmadik jogalap a bizalomvédelem megsértésén alapul.
               A felperes végső soron a kérelmének benyújtása és a tőkeérték végleges átvitele közötti időszakra vonatkozó kamatnak a kiszámított tőkeértékből történő levonását kifogásolja, amelyről a felperest korábban nem tájékoztatták.


title: C-75/15. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2016. január 21-i ítélete (a Markkinaoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Viiniverla Oy kontra Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (Előzetes döntéshozatal — A szeszes italok földrajzi árujelzőinek oltalma — 110/2008/EK rendelet — 16. cikk, b) pont — Idézés — Finnországban gyártott, „Verlados” megnevezés alatt forgalmazott almaborpárlat — Az oltalom alatt álló „Calvados” földrajzi árujelző)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/16

         A Bíróság (második tanács) 2016. január 21-i ítélete (a Markkinaoikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Viiniverla Oy kontra Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
   (C-75/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szeszes italok földrajzi árujelzőinek oltalma - 110/2008/EK rendelet - 16. cikk, b) pont - Idézés - Finnországban gyártott, „Verlados” megnevezés alatt forgalmazott almaborpárlat - Az oltalom alatt álló „Calvados” földrajzi árujelző))
   (2016/C 098/20)
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Markkinaoikeus

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Viiniverla Oy

      Alperes: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

      Rendelkező rész

               1)

               A szeszes italok meghatározásáról, megnevezéséről, kiszereléséről, címkézéséről és földrajzi árujelzőinek oltalmáról, valamint az 1576/89/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. január 15-i 110/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy annak értékelésekor, hogy az e rendelkezés értelmében vett „idézés” esete áll-e fenn, a nemzeti bíróságnak a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztó észlelését kell alapul vennie, és e fogalmat akként kell értelmezni, hogy az európai fogyasztóra vonatkozik, nem pedig kizárólag azon tagállam fogyasztójára, amelynek területén az oltalom alatt álló földrajzi árujelzőt idéző terméket előállítják.

               2)

               A 110/2008 rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy annak értékelésekor, hogy a „Verlados” megnevezés esetében a „Calvados” oltalom alatt álló földrajzi árujelző e rendelkezés értelmében vett, hasonló termékek tekintetében történő „idézéséről” van-e szó, a kérdést előterjesztő bíróságnak figyelembe kell vennie az e megnevezések között fennálló hangzásbeli és vizuális hasonlóságot, valamint az esetlegesen arra utaló tényezőket, hogy e hasonlóság nem véletlen körülmények folytán jött létre, ekként meg kell győződnie arról, hogy a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagos európai fogyasztónak a termék neve láttán az oltalom alatt álló földrajzi árujelzővel ellátott termék képe jut-e az eszébe referenciaképként.

               3)

               A 110/2008 rendelet 16. cikkének b) pontját akként kell értelmezni, hogy valamely, az említett rendelet III. mellékletében szereplő földrajzi árujelzőnek az előbbi rendelkezés értelmében „idézésnek” minősülő használata nem engedélyezhető még összetéveszthetőség hiányában sem.

      (1)  HL C 138., 2015.4.27.