title: C-347/13. sz. ügy: Az Amtsgerichts Rüsselsheim (Németország) által 2013. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Erich Pickert kontra Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/3

         Az Amtsgerichts Rüsselsheim (Németország) által 2013. június 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Erich Pickert kontra Condor Flugdienst GmbH
   (C-347/13. sz. ügy)
   2013/C 274/06
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgerichts Rüsselsheim

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Erich Pickert

      Alperes: Condor Flugdienst GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Közvetlenül a helyfoglalással érintett járat vonatkozásában kell-e felmerülnie a rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülménynek?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: a tervezett járat lebonyolítására szánt légi jármű hány korábbi oda vissza útja bír jelentőséggel valamely rendkívüli körülmény szempontjából? Van-e időbeli korlát a korábbi oda vissza járatok során felmerült rendkívüli körülmények figyelembevétele tekintetében?
               És ha igen, miként kell ezen időbeli korlátot megszabni?

               3.

               Amennyiben a korábbi oda-vissza utak során felmerülő rendkívüli körülmények is jelentőséggel bírnak valamely későbbi járat szempontjából: az üzemeltető légifuvarozónak csak a rendkívüli körülmény elkerülésére kell-e a rendelet 5. cikkének (3) bekezdése szerinti ésszerű intézkedéseket megtenni, vagy a hosszabb késés elkerülésére is?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-437/10. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 22-i végzése — Gap granen & producten kontra Bizottság

text:
               15.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/17

         A Törvényszék 2014. január 22-i végzése — Gap granen & producten kontra Bizottság
   (T-437/10. sz. ügy) (1)

   2014/C 78/34
   Az eljárás nyelve: holland
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 317., 2010.11.20.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. június 16. a C-138/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Dán Királyság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 83/183/EGK irányelv – Tartózkodási hely áthelyezése egyik tagállamból a másikba – Gépjárművek nyilvántartási adója – Adómentesség)

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/17

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. június 16.
   a C-138/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Dán Királyság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 83/183/EGK irányelv - Tartózkodási hely áthelyezése egyik tagállamból a másikba - Gépjárművek nyilvántartási adója - Adómentesség)
   (2005/C 217/33)
   Az eljárás nyelve: dán
   A C-138/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: R. Lyal és T. Fich) kontra Dán Királyság (meghatalmazottak: J. Molde és A. Rahbøl Jacobsen) ügyben, az EK 226. cikk alapján 2004. március 15-én benyújtott tagállami kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, K. Lenaerts (előadó), J. N. Cunha Rodrigues, Juhász E. és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: H. von Holstein hivatalvezető-helyettes, 2005. június 16-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság kötelezi az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

      (1)  HL C 168., 2004.06.26.


               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/5

         D. Gratsias tanácsokba történő beosztása
   2010/C 317/11
   A Törvényszék teljes ülése 2010. október 26-án úgy határozott, hogy tekintettel D. Gratsias bíró hivatalba lépésére, a következők szerint módosítja a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló, a 2010. szeptember 20-i teljes ülésen hozott határozatát.
   A 2010. október 26-tól a bolgár bíró hivatalba lépésének időpontjáig terjedő időszakra a következő tanácsokba a következők szerint osztja be a bírákat:

                     Öt bíróból álló kibővített első tanács:

               J. Azizi tanácselnök, E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen és D. Gratsias bírák.

                     Öt bíróból álló kibővített harmadik tanács:

               Czúcz O. tanácselnök, E. Cremona, I. Labucka, S. Frimodt Nielsen és D. Gratsias bírák.

                     Három bíróból álló harmadik tanács:

                           Czúcz O. tanácselnök;

                           I. Labucka bíró;

                           D. Gratsias bíró.


title: T-235/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 6-i ítélete — Timehouse kontra OHIM (Egy csipkézett szélű karóra formája) ( „Közösségi védjegy — Térbeli védjegy bejelentése — Egy csipkézett szélű karóra formája — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               13.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/16

         A Törvényszék 2011. július 6-i ítélete — Timehouse kontra OHIM (Egy csipkézett szélű karóra formája)
   (T-235/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Térbeli védjegy bejelentése - Egy csipkézett szélű karóra formája - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 238/24
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Timehouse GmbH (Eystrup, Németország) (képviselő: V. Knies ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: B. Schmidt meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egy karóra formájából álló térbeli megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelem tárgyában 2010. március 11-én hozott határozata (R 0942/2009-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Timehouse GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31.


title: T-74/11. sz. ügy: 2011. február 1-jén benyújtott kereset — Omnis Group kontra Bizottság

text:
               26.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/10

         2011. február 1-jén benyújtott kereset — Omnis Group kontra Bizottság
   (T-74/11. sz. ügy)
   2011/C 95/16
   Az eljárás nyelve: román

      Felek

      Felperes: Omnis Group Srl (Bukarest, Románia) (képviselő: D.-A.-F. Tarara ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék adjon helyt az alperes által a COMP/39.784 — Omnis/Microsoft ügyben 2010. december 1-jén hozott határozat megsemmisítésére irányuló jelen keresetnek;

               —

               a Törvényszék utalja vissza az ügyet határozathozatal végett a Bizottsághoz;

               —

               másodlagosan a Törvényszék maga határozzon az ügyben és adjon helyt a felperes panaszának.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetében a felperes az EUMSZ 263. cikkével összhangban az alperes által a COMP/39.784 — Omnis/Microsoft ügyben 2010. december 1-jén hozott határozat megsemmisítését kéri, amely határozat elutasította a felperesnek a Microsoft állítólagos versenyellenes magatartásával kapcsolatos panaszát.
   Keresete alátámasztására a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               1.

               Az első jogalap azon tényhez kapcsolódik, hogy a Microsoft társaság EAS/ERP (Entreprise Application Software/Entreprise Resource Planning) piacon elkövetett visszaélései vizsgálatának az alperes általi megtagadása megalapozatlan indokoláson nyugszik.

               2.

               A második jogalap azon a tényen alapul, hogy az alperes tévesen értékelte az ügy jelentőségét, és azon jogellenes és megalapozatlan következtetésre jutott, miszerint a felperes által felvetett kérdés nem releváns az Európai Unió számára.

               3.

               A harmadik jogalap azon a tényen alapul, miszerint az alperesnek a felperes panaszát elutasító határozata jogellenes és megalapozatlan, mivel megsérti a felperes jogait.

               4.

               A negyedik jogalap szerint az alperes a Microsoft állításait alátámasztó dokumentumok hiányában hozta meg határozatát, és e határozatból adódóan a panasz tárgyát képező versenyellenes magatartás tovább folytatódik, és ekképpen akadályozza a felperes fejlődését.


title: C-62/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-176/13. sz., DTL Corporación kontra OHIM ügyben 2014. december 9-én hozott ítélete ellen a DTL Corporación, S. L. által 2015. február 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 146/14

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-176/13. sz., DTL Corporación kontra OHIM ügyben 2014. december 9-én hozott ítélete ellen a DTL Corporación, S. L. által 2015. február 11-én benyújtott fellebbezés
   (C-62/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 146/22)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbezők: DTL Corporación, S. L. (képviselő: A. Zuazo Araluze ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze – a 9. és 37. osztályba tartozó valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában – részben hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács 2013. január 24-i határozatát (R 661/2012-4. sz. ügy), amely elutasította a 8830821. sz. „Generia” közösségi védjegy lajstromozását megtagadó határozattal szemben benyújtott fellebbezést;

               —

               a Bíróság az OHIM-ot és az utóbbi támogatása érdekében a jelen fellebbezési eljárásba beavatkozó többi felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az uniós jog Törvényszék általi megsértése: a negyedik fellebbezési tanács 2013. január 24-i határozatában (R 661/2012-4. sz. ügy) megváltoztatta a felszólalási osztály azon határozatának indokolását, amely a 9. és 37. osztály vonatkozásában elutasította a 8830821. sz. „Generia” közösségi védjegy lajstromozása iránti kérelmet. A felszólalási osztály ugyanis az említett elutasítást a 9. és 37. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások, illetve a felszólalásban hivatkozott védjegy árujegyzékében szereplő, 7. osztályba tartozó áruk hasonlóságára alapította. A fellebbezési tanács a maga részéről az elutasítást helyben hagyta, viszont e határozatát a 9. és 37. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások, illetve a felszólalásban hivatkozott védjegy árujegyzékében szereplő, 40. osztályba tartozó szolgáltatások hasonlóságára alapította. Ezáltal a fellebbezési tanács határozata megsértette a közösségi védjegyről szóló 207/2009/EK tanácsi rendelet (1) 64. cikkének (1) bekezdését, mivel a felszólalásban hivatkozott védjegy árujegyzékében szereplő, 40. osztályba tartozó szolgáltatásokra nem hivatkoztak a bejelentett védjegy árujegyzékében szereplő, 9. és 37. osztályba tartozó árukkal és szolgáltatásokkal szemben (más osztályokba tartozó szolgáltatásokkal szemben ugyanakkor hivatkoztak rájuk). Ezenkívül a fellebbezési tanács megsértette a közösségi védjegyről szóló 207/2009/EK tanácsi rendelet 75. cikkét, mivel a jelen eljárásban fellebbezőként részt vevő felet nem hívta fel arra, hogy terjesszen elő észrevételeket az indokolás e módosítása kapcsán. A megtámadott ítélet szerint az eljárás jogszerű volt, ami az uniós jog megsértésének minősül (a közösségi védjegyről szóló 207/2009/EK tanácsi rendelet 64. cikkének (1) bekezdése és 75. cikke).

      (1)  HL L 78., 1. o.


title: F-105/13. sz. ügy: 2013. október 22-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra Számvevőszék

text:
               18.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 15/21

         2013. október 22-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra Számvevőszék
   (F-105/13. sz. ügy)
   2014/C 15/32
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselők: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal és D. Abreu Caldas ügyvédek)

      Alperes: Számvevőszék

      A jogvita tárgya és leírása

   A Számvevőszék 2012. december 13-i határozatának megsemmisítése, amelyben úgy döntött, hogy nem fordul a Bírósághoz azzal a kéréssel, hogy vizsgálja meg, hogy S., aki a határozat meghozatala időpontjában a Számvevőszék tagja volt, már nem felel meg a megkívánt feltételeknek, vagy nem tesz eleget a hivatalából eredő kötelezettségeknek, amelyben továbbá nem döntött a felperesek panaszairól, valamint egyetlen olyan intézkedést sem hozott, amellyel nyilvánosan elismerte volna, hogy a felperesek lelki zaklatásnak és szenvedésnek voltak kitéve, helyreállította volna becsületüket, szavahihetőségüket és méltóságukat, illetve megtérítette volna az őket ért vagyoni és nem vagyoni kárt.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a Számvevőszék mint kinevezésre jogosult hatóság 2012. december 13-i határozatát, amelyben nem döntött a felperesek panaszairól, továbbá egyetlen olyan intézkedést sem hozott, amellyel nyilvánosan elismerte volna, hogy a felperesek lelki zaklatásnak és szenvedésnek voltak kitéve, helyreállította volna becsületüket, szavahihetőségüket és méltóságukat, illetve megtérítette volna az őket ért vagyoni és nem vagyoni kárt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Számvevőszéket a költségek viselésére.


title: C-560/07. sz. ügy: A Tallinna Halduskohus (Észt Köztársaság) által 2007. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balbino AS kontra EV Põllumajandusministeerium és Maksu- ja Tollameti Põhja maksu- ja tollikeskus

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/20

         A Tallinna Halduskohus (Észt Köztársaság) által 2007. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balbino AS kontra EV Põllumajandusministeerium és Maksu- ja Tollameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   (C-560/07. sz. ügy)
   (2008/C 64/31)
   Az eljárás nyelve: észt
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tallinna Halduskohus.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Balbino AS

      Alperesek: EV Põllumajandusministeerium és Maksu- ja Tollameti Põhja maksu- ja tollikeskus
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes–e az Európai Unió jogával, különösen a 60/2004/EK bizottsági rendeletnek (1) a 832/2005/EK bizottsági rendelet (2) (3) preambulumbekezdésével, valamint az 1972/2003/EK bizottsági rendelet (3) 4. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. cikkének (1) bekezdésével, ha valamely piaci szereplő többletkészletének mennyiségét úgy határozzák meg, hogy a többletkészletből (átvihető készlet címén) automatikusan levonják a piaci szereplő tevékenysége a 2004. május 1-jét megelőző – nem több mint négy – évének május 1-jén meglévő, 1,2-del felszorzott átlagos raktárkészletét?
               Igenlő válasz esetében, befolyásolná-e a választ, ha az átmeneti készlet és a többletkészlet mennyiségének meghatározásakor figyelembe lehetne venni a piaci szereplő által termelt, feldolgozott és értékesített mennyiségek növekedését, az adott mezőgazdasági termék érésidejét, a raktárkészlet kialakulásához szükséges időt, valamint a piaci szereplőtől független egyéb körülményeket is?

               2)

               Összhangban áll-e az Európai Unió jogának, különösen az 1972/2003/EK bizottsági rendeletnek a céljával, valamely piaci szereplőnek valamely mezőgazdasági termékből 2004. május 1-jén meglévő teljes raktárkészletét a piaci szereplő többletkészletének minősítik?

               3)

               Kizárja-e az Európai Unió joga, és különösen az 1972/2003/EK bizottsági rendelet 4. cikke, valamint a 60/2004/EK bizottsági rendelet 6. cikke, hogy ha valamely piaci szereplő az adott mezőgazdasági termék vonatkozásában 2004. május 1-je előtt kevesebb mint egy évvel kezdte meg tevékenységét, e piaci szereplő maga bizonyítsa, hogy az adott mezőgazdasági termékből 2004. május 1-jén birtokában lévő raktárkészlet mennyisége az adott mezőgazdasági termékből rendes körülmények között termelt, értékesített vagy más módon visszterhesen vagy ingyenesen átadott vagy megszerzett raktárkészlet mennyiségének felel meg?
               Igenlő válasz esetében befolyásolná-e a választ, ha a hatóság a piaci szereplő átmeneti készletének és többletkészletének meghatározásakor – a piaci szereplőre háruló bizonyítási tehertől függetlenül – köteles lenne a piaci szereplő által az adott mezőgazdasági termék vonatkozásában benyújtott nyilatkozat alapján figyelembe venni az utóbbi által termelt, feldolgozott és értékesített mennyiségek növekedését, valamint a 2004. május 1-je után keletkezett raktárkészletét?

               4)

               Összhangban áll-e az 1972/2003/EK bizottsági rendelet, valamint a 60/2004/EK bizottsági rendelet céljával a többletkészlet utáni díjfizetés, ha bár többletkészletet állapítanak meg a piaci szereplőnél 2004. május 1-jén, az utóbbi bizonyítja, hogy a többletkészlet 2004. május 1-jét követő értékesítésekor nem tett szert árkülönbségből eredő tényleges haszonra?

               5)

               Értelmezhető-e a 60/2004/EK bizottsági rendelet 6. cikkének (3) bekezdése – amelynek értelmében többek között a cukor, az izoglükóz és a gyümölcscukorból meglévő többletkészletek meghatározásánál figyelembe veszik a tároló létesítmények befogadóképességét – úgy, hogy ha valamely piaci szereplő tároló létesítményeinek befogadóképessége a csatlakozást megelőző évben megnőtt, a piaci szereplő tevékenységének a 2004. május 1-jét megelőző éveiben, valamint a 2004. május 1-jét követő két évben a gazdasági tevékenységétől, valamint a mezőgazdasági termék feldolgozottságának mértékétől és az érintett raktárkészlettől függetlenül alacsonyabban határozzák meg a 2004. május 1-jén az adott mezőgazdasági termékből a piaci szereplő birtokában lévő többletkészletet?

               6)

               Az 1972/2003/EK bizottsági rendelet 10. cikke kizárja-e, hogy adómegállapító határozat útján követeljék a piaci szereplőtől a többletkészletre kivetett díjat, ha az adómegállapító határozatot, bár a rendelet időbeli hatálya alatt – 2007. április 30-án – bocsátották ki, a nemzeti jog szerint az kizárólag a bizottsági rendelet hatályának megszűnését követően vált hatályossá a piaci szereplő tekintetében, és a nemzeti jog nem ír elő határidőt a raktárkészletre kivetett díj vonatkozásában?

      (1)  A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. január 14-i 60/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 9., 2004.1.15., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 42. kötet, 125. o).

      (2)  A Cseh Köztársaságban, Észtországban, Cipruson, Lettországban, Litvániában, Magyarországon, Máltán, Lengyelországban, Szlovéniában és Szlovákiában a cukorból, izoglükózból és gyümölcscukorból felhalmozott többletkészletek meghatározásáról szóló, 2005. május 31-i 832/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 138., 2005.6.1., 3. o.).

      (3)  A mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 293., 2003.11.10., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.).


title: C-102/05. sz. ügy: A Regeringsrätten 2004. október 15-i végzésével Skatteverket kontra A és B ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/19

         A Regeringsrätten 2004. október 15-i végzésével Skatteverket kontra A és B ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-102/05. sz. ügy)
   (2005/C 106/37)
   Az eljárás nyelve: svéd
   A Regeringsrätten (Svédország) 2004. október 15-i végzésével, amely 2005. február 28-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Skatteverket kontra A és B ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Regeringsrätten a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Ellentétes-e tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgás szabadságáról szóló rendelkezésekkel, ha olyan helyzetben, mint a jelen ügy tényállása, A-t és B-t kedvezőtlenebbül adóztatják az X-től kapott osztalék tekintetében azért, mert X leányvállalata, Y nem Svédországban, hanem Oroszországban folytat üzleti tevékenységet?

               2)

               Van-e jelentősége annak, hogy A és B az Oroszországban folytatott üzleti tevékenység megkezdése vagy megváltoztatása előtt vagy azt követően szerzett X-ben részesedést?


title: T-368/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Rubinetteria Cisal kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca — Az EUMSZ 101. cikknek és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Az áremelések összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje — A jogsértés fogalma — A 2002. évi engedékenységi közlemény — Együttműködés — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — A bírság összegének kiszámítása — A fizetőképesség hiánya” )

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/24

         A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Rubinetteria Cisal kontra Bizottság
   (T-368/10. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca - Az EUMSZ 101. cikknek és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Az áremelések összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje - A jogsértés fogalma - A 2002. évi engedékenységi közlemény - Együttműködés - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - A bírság összegének kiszámítása - A fizetőképesség hiánya)
   2013/C 325/39
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Olaszország) (képviselők: M. Pinnarò és P. Santer ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis és L. Malferrari meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az elsődlegesen az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.092 — „fürdőszobai szerelvények és felszerelések”-ügy) 2010. június 23-án hozott C(2010) 4185 végleges bizottsági határozat felperest érintő részében való megsemmisítése, és másodlagosan a vele szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Rubineteria Cisal SpA viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: T-238/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 30-i ítélete — Sniace kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Adósság-átütemezési megállapodások — A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Indokolási kötelezettség” )

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/48

      A Törvényszék 2011. november 30-i ítélete — Sniace kontra Bizottság
      (T-238/09. sz. ügy) (1)

      (Állami támogatások - Adósság-átütemezési megállapodások - A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Indokolási kötelezettség)
      (2012/C 25/92)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Sniace, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: F. J. Moncholí Fernández és S. Rating ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: C. Urraca Caviedes meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A C 5/2000 (korábbi NN 118/97), Spanyolország által a Torrelavegában (Cantabria) lévő Sniace, SA vállalkozás javára végrehajtott intézkedésről és az 1999/395/EK határozat módosításáról szóló, 2009. március 10-i 2009/612/EK bizottsági határozat (HL L 210., 4. o.) megsemmisítése iránti kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Sniace, SA maga viseli a saját költségeit, továbbá köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

         (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: T-237/09. sz. ügy: 2009. június 17-én benyújtott kereset — Région Wallonne kontra Bizottság

text:
               15.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 193/27

         2009. június 17-én benyújtott kereset — Région Wallonne kontra Bizottság
   (T-237/09. sz. ügy)
   2009/C 193/43
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Région Wallonne (képviselők: J.-M. De Backer, A. Lepièce, I.-S. Brouhns ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a belgiumi nemzeti kiosztási tervről szóló, 2009. március 27-i bizottsági határozatot, amennyiben e határozat elutasítja a 116. számú létesítmény tekintetében a 2008 — 2012 időszakra vonatkozó kibocsátási egységek kiosztását, és engedélyezze a nemzeti kiosztási terv V. a. melléklete szerinti éves részletekben történő kiosztást;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Belgium által a 2008-tól és 2012-ig tartó időszakra vonatkozóan közölt, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kiosztására vonatkozó nemzeti tervről szóló, 2009. március 27-i bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amely határozattal a Bizottság megtagadta a „nemzeti kibocsátásiegység-kiosztási terv” táblának a 116. számú létesítményre vonatkozó kibocsátási egységek kiosztása révén történő helyesbítését.
   Keresete alátámasztására a felperes az alábbiakon alapuló négy jogalapra hivatkozik:

               —

               2216/2004/EK bizottsági rendelet (1) 44. cikke (2) bekezdésének megsértése annyiban, amennyiben a Bizottság olyan indokokra hivatkozott, amelyeket az alkalmazandó rendelkezés nem írt elő;

               —

               a megtámadott határozatra vonatkozó indokolási kötelezettség megsértése, mivel e határozat nem teszi lehetővé annak megállapítását, hogy Belgium „nemzeti kibocsátásiegység-kiosztási terve” táblájának a 116. számú létesítmény tekintetében történő helyesbítése mennyiben nem a Belgium által közölt, és előzőleg a Bizottság által jóváhagyott, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kiosztására vonatkozó nemzeti terven alapszik;

               —

               a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvének megsértése, amennyiben a megtámadott határozat ellentétes a Bizottság által jóváhagyott üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kiosztására vonatkozó belga nemzeti tervvel;

               —

               a közösségi ügyekben való jóhiszemű eljárás és gondos ügyintézés elvének megsértése, amennyiben a Bizottság a hat hónapnál korábban hozott első határozatával ellentétes határozatot hozott.

      (1)  A 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 280/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti kibocsátásforgalmi-jegyzékek egységesített és biztonságos rendszeréről szóló, 2004. december 21-i 2216/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 386., 1. o.)


title: T-580/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. április 21-i ítélete – Real Express kontra OHIM – MIP Metro (real) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A real közösségi ábrás védjegy bejelentése — real és Real mark korábbi nemzeti ábrás védjegyek — A felszólalás elutasítása — A 2868/95/EK rendelet 19. szabályának (1) bekezdése — A 2868/95 rendelet 20. szabályának (1) bekezdése”)

text:
               15.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 198/38

         A Törvényszék 2015. április 21-i ítélete – Real Express kontra OHIM – MIP Metro (real)
   (T-580/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A real közösségi ábrás védjegy bejelentése - real és Real mark korábbi nemzeti ábrás védjegyek - A felszólalás elutasítása - A 2868/95/EK rendelet 19. szabályának (1) bekezdése - A 2868/95 rendelet 20. szabályának (1) bekezdése”))
   (2015/C 198/52)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Real Express Srl (Románia) (képviselő: C. Anitoae ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Rajh és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: J.-C. Plate és R. Kaase ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Real Express SRL és MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. szeptember 16-án hozott határozata (R 1519/2012-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Real Express SRL–t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


title: C-238/08. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2008. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Google France kontra CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, az UNICIS franchise-vevő Tiger

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/27

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2008. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Google France kontra CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, az „UNICIS” franchise-vevő Tiger
   (C-238/08. sz. ügy)
   (2008/C 209/41)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour de cassation (chambre commerciale, financière et économique) (Franciaország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Google France

      Alperesek: CNRRH, Pierre-Alexis Thonet, Bruno Raboin, az „UNICIS” franchise-vevő Tiger
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A felhasználó által az olyan kulcsszónak az interneten ellenszolgáltatás fejében történő reklámszolgáltatásra vonatkozó szerződés útján történő lefoglalása, amely az e szóra vonatkozó keresés esetén olyan linket jelenít meg, amely az e felhasználó által üzemeltetett, árukat és szolgáltatásokat kínáló webhelyre vezet, és amely harmadik személy javára lajstromozott védjeggyel azonos vagy ahhoz hasonló megjelölést alkalmaz a védjegyjogosult engedélye nélkül a védjegy árujegyzékében szereplő árukkal vagy szolgáltatásokkal azonos vagy azokhoz hasonló áruk vagy szolgáltatások megjelölésére, sérti-e önmagában a védjegyjogosultnak az 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (1) 5. cikke szerinti kizárólagos jogait?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, hogy az ellenszolgáltatás fejében reklámszolgáltatást nyújtó szolgáltató, amely bejelentett védjegyekkel azonos vagy azokhoz hasonló kulcsszavakat bocsát a hirdetők rendelkezésére, és reklámszerződés alapján e kulcsszavak felhasználásával olyan promóciós linkek létrehozását és kiemelt helyen történő megjelenítését szervezi, amelyek a védjegy lajstromában szereplő árukkal azonos vagy azokhoz hasonló árukat kínáló webhelyekre vezetnek, olyan módon használja e védjegyeket, amellyel szemben a védjegyjogosult felléphet?

               3)

               Feltételezve, hogy az ilyen használat nem minősül olyannak, amellyel szemben a védjegyjogosult az irányelv vagy a [közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi] rendelet (2) értelmében felléphet, az ellenszolgáltatás fejében reklámszolgáltatást nyújtó szolgáltató a 2000. június 8-i 2000/31 irányelv (3) 14. cikke értelmében az információs társadalommal összefüggő olyan szolgáltatást nyújtó szolgáltatónak minősül-e, amely a szolgáltatás igénybe vevője által küldött információk tárolásából áll, és ily módon a felelőssége nem állapítható meg, amíg a védjegyjogosult nem tájékoztatta a megjelölésnek a hirdető általi jogosulatlan használatáról?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17 fejezet, 1 kötet, 92. o.).

      (2)  HL L 11., 1. o; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.

      (3)  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) (HL L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).


title: T-358/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 4-i végzése – Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat – A határozat címzettjei között nem szereplő, azonban annak indokolásában említett vállalkozás által benyújtott kereset – Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya – Elfogadhatatlanság )

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/42

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 4-i végzése – Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans kontra Bizottság
   (T-358/06. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A határozat címzettjei között nem szereplő, azonban annak indokolásában említett vállalkozás által benyújtott kereset - Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya - Elfogadhatatlanság’)
   (2008/C 223/71)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV (Rosmalen, Hollandia) (képviselők: M. Smeets és A. Van den Oord ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Bouquet és A. Nijenhuis meghatalmazottak, segítőik: F. Wijckmans, F. Tuytschaever és L. Gyselen ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.456 Bitumen – Hollandia-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott 2007/534/EK bizottsági határozat részleges megsemmisítése, illetve másodlagosan a Heijmans NV és a Heijmans Infrastructuur BV társaságokkal szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránti kereset.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV-t kötelezi a saját költségei, valamint a Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: C-274/06. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. február 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – EK 56. cikk – Az energiaágazatban működő társaságok részvénytulajdonosainak szavazati jogát korlátozó nemzeti rendelkezés – Köztestületekrealkalmazandó korlátozás)

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. február 14-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-274/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - EK 56. cikk - Az energiaágazatban működő társaságok részvénytulajdonosainak szavazati jogát korlátozó nemzeti rendelkezés - Köztestületekrealkalmazandó korlátozás)
   (2008/C 79/06)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és R. Vidal Puig meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Aband meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 56. cikk megsértése – Olyan nemzeti rendelkezés, amely az energiaágazatban működő társaságok esetében bizonyos körülmények fennállásakor előírja a szavazati jog korlátozását
   Rendelkező rész

               1)

               A Spanyol Királyság – mivel olyan intézkedéseket tartott hatályban, mint a 2003. december 30-i 62/2003 törvény 94. cikkével módosított, a pénzügyi, közigazgatási és szociális intézkedésekről szóló 1999. december 29-i 55/1999 törvény 27. sz. kiegészítő rendelkezése, amelyek az energiaágazatban működő spanyol vállalkozásokban korlátozzák a köztestületek szavazati jogát – nem teljesítette az EK 56. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: C-196/13. sz. ügy: 2013. április 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/9

         2013. április 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-196/13. sz. ügy)
   2013/C 207/16
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Alcover San Pedro és D. Recchia meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeket azáltal, hogy nem tett meg minden szükséges intézkedést az Európai Közösségek Bírósága C-135/05. sz., 2007. április 26-án hozott ítéletében foglaltak teljesítéséhez, amely ügyben megállapításra került, hogy az Olasz Köztársaság nem teljesítette a 75/442/EGK irányelv (1) — amelyet a 91/156/EGK irányelv (2) módosított — 4., 8. és 9. cikkéből, a veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi irányelv (3) 2. cikkének (1) bekezdéséből, valamint a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (4) 14. cikkének a)–c) pontjából eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen a Bizottságnak 256 819,2 euró kényszerítő bírságot a C-135/05. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítésének minden egyes késedelmi napja után, a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjától kezdődően a C-135/05. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak teljesítéséig;

               —

               a Bíróság kötelezze az Olasz Köztársaságot, hogy fizessen átalányösszeget a Bizottságnak, amelynek összege 28 089,6 euró napi tétel és a C-135/05. sz. ügyben hozott ítélet kihirdetésének napjától a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjáig fennálló jogsértés napjai számának szorzata;

               —

               a Bíróság kötelezze az Olasz Köztársaságot az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 91/156/EGK irányelvvel módosított 75/442/EGK irányelv 4, 8 és 9. cikkének, valamint a veszélyes hulladékokról szóló, 91/689/EGK irányelv 2. cikke (1) bekezdésének megsértését tekintve az olasz hatóságok által továbbított információk alapján még legalább 218 engedély nélküli hulladéklerakó található Olaszország területén valamennyi olasz régióban. E tekintetben jogellenes jellegük miatt a 218 engedély nélküli hulladéklerakó nem tartja tiszteletben a fent említett rendelkezéseket.
   A hulladéklerakókról szóló 1999/31/EK irányelv 14. cikkének a)–c) pontját tekintve az olasz hatóságok által szolgáltatott információk alapján még 5 olyan hulladéklerakó található, amelyhez a vonatkozó rendezési tervet nem nyújtották be, illetve nem hagyták jóvá, mindazonáltal nem zárható ki a fent említett rendelkezéseknek a hatáskörrel rendelkező hatóság általi megsértése.
   A javasolt szankció (kényszerítő bírság és átalányösszeg) arányos lenne a jogsértés súlyával és időtartamával, tekintetben véve a szankció elrettentő hatása biztosításának szükségességét is.

      (1)  A hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 194., 39. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.)

      (2)  A hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. március 18-i 91/156 EGK tanácsi irányelv (HL L 78., 32. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 3. o.)

      (3)  A veszélyes hulladékokról szóló, 1991. december 12-i 91/689/EGK tanácsi irányelv (HL L 377., 20. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 78. o.)

      (4)  A hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (HL L 182., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.)


title: T-223/11. sz. ügy: 2011. április 20-án benyújtott kereset — Siemens kontra Bizottság

text:
               2.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/17

         2011. április 20-án benyújtott kereset — Siemens kontra Bizottság
   (T-223/11. sz. ügy)
   2011/C 194/27
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Siemens AG (München, Németország) (képviselők: J. Risse, R. Harbst és H. Haller ügyvédek)

      Alperes: Európai Atomenergia-Közösség (képviseli: az Európai Bizottság)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az alperest 16 114 147 euró és a német alapkamatnál 8 százalékponttal magasabb kamat 2011. április 20-ától esedékes megfizetésére;

               —

               kötelezze az alperest, hogy térítse meg a felperes részére a jelen eljárás miatt felmerült ügyvédi költségek egészét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperessel kötött szerződés értelmében a felperes jogosult a felmerült többletköltségek megtérítését követelni.

               2.

               A második — másodlagos — jogalap, amely arra hivatkozik, hogy a költségtérítésre a szerződésre irányadó német jog, pontosabban a német polgári törvénykönyv (BGB) 313. §-a alkalmazandó.


title: A T-161/17. sz. ügyre vonatkozóan a Hivatalos Lapban megjelent közlemény helyesbítése (HL C 151., 2017.5.15.)

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/57

         A T-161/17. sz. ügyre vonatkozóan a Hivatalos Lapban megjelent közlemény helyesbítése
   (
         Az Európai Unió Hivatalos Lapja C 151., 2017. május 15.
      )
   (2017/C 231/74)
   A T-161/17. sz. Le Pen kontra Parlament ügyben megjelent közlemény szövege helyesen a következő:

      2017. március 11-én benyújtott kereset – Le Pen kontra Európai Parlament
      (T-161/17. sz. ügy)
      (2017/C 151/49)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Franciaország) (képviselők: M. Ceccaldi és J.-P. Le Moigne ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament főtitkárának 2017. január 6-i, „az Európai Parlament tagjainak statútumára vonatkozó végrehajtási intézkedésekről” szóló módosított 2008. május 19-i és július 9-i európai parlamenti elnökségi 2009/C 159/01 határozat 33., 43., 62., 67. és 68. cikke értelmében meghozott, a parlamenti támogatás keretében jogtalanul felvett összegek miatt a felperessel szemben 41 554 euró összegben fennálló követelést megállapító és a behajtást indokoló határozatát, amely megbízza az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőt, hogy az intézmény számvitelért felelős tisztviselőjével együttműködésben ezen összeget a végrehajtási intézkedések 68. cikke, valamint a költségvetési rendelet 66. 78., 79. és 80. cikke alapján hajtsa be;

                  —

                  semmisítse meg a 2017. január 11-i 2017–22. számú terhelési értesítést, amely tájékoztatta a felperest arról, hogy a Főtitkár 2017. január 6-i határozata értelmében 41 554 euró összegű követelést állapítottak meg vele szemben, továbbá a jogalap nélkül kifizetett összegeknek az európai parlamenti képviselők statútuma alkalmazási szabályainak 68. cikke, valamint a költségvetési rendelet 78., 79. és 80. cikke alapján történő visszaköveteléséről;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet az eljárás összes költségének viselésére;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet arra, hogy M. Le Pen részére a megtérítendő összegek megtérítése címén fizessen meg 50 000 eurót.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott jogi aktusok alaki jogszerűségét érintő hibákra alapított jogalap. Ez a jogalap öt részből áll.

                              —

                              Az első, amely alapján a képviselőket érintő pénzügyi döntésekkel kapcsolatos hatáskör az Európai Parlament elnökségét illeti és nem a Főtitkárt.

                              —

                              A második, amely alapján az Európai Parlament elnöksége nem módosíthatja hatásköre jellegét és mértékét. Márpedig a Főtitkár nem igazolja a Parlamenti Elnökség elnökének semmilyen rendszeres megbízását, amely számára a megtámadott jogi aktusok elfogadására és közzétételére felhatalmazást ad valamely képviselőt érintő pénzügyi kérdések rendezését illetően.

                              —

                              A harmadik, amely szerint a megtámadott jogi aktusokból hiányzik a megfelelő indokolás és önkényes jellegűek.

                              —

                              A negyedik, a lényeges eljárási szabályok megsértésén alapul.

                              —

                              Az ötödik, az ügy iratainak az Európai Unió Főtitkára általi személyes vizsgálatának hiányán alapul.

                  2.

                  A második, a megtámadott jogi aktusok anyagi jogszerűségét érintő hibákra alapított jogalap. Ez a jogalap hat részből áll.

                              —

                              Az első, a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvének megsértésén alapul.

                              —

                              A második, megtámadott jogi aktusokat alátámasztó tények hiányán alapul.

                              —

                              A harmadik, amely alapján a megtámadott jogi aktusok hatásköri visszaélésem alapulnak.

                              —

                              A negyedik, amely alapján a megtámadott jogi aktusok eljárási visszaélésen alapulnak.

                              —

                              Az ötödik, a megtámadott jogi aktusok hátrányosan megkülönböztető jellegén és a fumus persecutionis fennállásán alapul.

                              —

                              A hatodik, az OLAF függetlenségének hiányán alapul.


title: T-317/15. sz. ügy: 2015. június 18-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/21

         2015. június 18-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-317/15. sz. ügy)
   (2015/C 254/24)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: P. Gentili avvocato dello Stato, G. Palmieri meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EPSOAD/302/15 – Tanácsos az ellenőrzés területén (AD 5) versenyvizsga-kiírást;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-17/15. sz., Olasz Köztársaság kontra Bizottság ügyben (HL C 81., 2015.3.9., 27. o.) hivatkozottakkal.


title: T-112/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 12-i ítélete — Hitachi és társai kontra Bizottság (Verseny — Kartellek — A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca — Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — A piac felosztása — Védelemhez való jog — A jogsértés bizonyítása — Egységes és folyamatos jogsértés — Bírságok — A jogsértés súlya és időtartama — Elrettentő hatás — Együttműködés)

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/30

         A Törvényszék 2011. július 12-i ítélete — Hitachi és társai kontra Bizottság
   (T-112/07. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A gázszigetelt kapcsolóberendezésekre vonatkozó projektek piaca - Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - A piac felosztása - Védelemhez való jog - A jogsértés bizonyítása - Egységes és folyamatos jogsértés - Bírságok - A jogsértés súlya és időtartama - Elrettentő hatás - Együttműködés)
   2011/C 252/70
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Hitachi Ltd (Tokió, Japán); Hitachi Europe Ltd (Maidenhead, Egyesült Királyság) és Japan AE Power Systems Corp. (Tokió) (M. Reynolds, P. Mansfield és B. Roy solicitors, D. Arts ügyvéd, N. Green, QC, és S. Singla barrister)

      Alperes(ek): az Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: F. Arbault, később: X. Lewis, majd: P. Van Nuffel és J. Bourke, végül P. Van Nuffel, N. Khan és F. Ronkes Agerbeek, meghatalmazottak, segítőjük: J. Holmes barrister)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.899 — gázszigetelt kapcsolóberendezések ügy) a 2007. január 24-én hozott C(2006) 6762 végleges bizottsági határozatnak a felpereseket érintő részének megsemmisítése, és a felperesekkel szemben kiszabott bírság megsemmisítése, másodlagosan a megtámadott határozat 2. cikke felpereseket érintő részének megsemmisítése, harmadlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság törlése vagy csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a felpereseket kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 140., 2007.6.9.


title: C-48/10. sz. ügy: 2010. január 28-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/24

         2010. január 28-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-48/10. sz. ügy)
   2010/C 100/35
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: A. Alcover San Pedro)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság — mivel nem tette meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy az illetékes hatóságok a 6. és 8. cikk szerint kiadott engedélyek, illetve, ahol ez lehetséges, a feltételek ellenőrzése, és, ha szükséges, frissítése révén gondoskodjanak arról, hogy a meglévő létesítmények a 3., 7., 9., 10. és 13. cikk, a 14. cikk a) és b) pontjának és a 15. cikk (2) bekezdése követelményeinek megfelelően működjenek, legkésőbb 2007. október 30-án, a Közösség egyéb, különös jogszabályainak sérelme nélkül — nem teljesítette a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló, 2008. január 15-i 2008/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (IPPC irányelv) 5. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2008/1/EK irányelv értelmében azon kötelezettség teljesítésének határideje, hogy a meglévő létesítmények integrált környezetvédelmi engedélyek kiadása útján megfeleljenek az IPPC irányelv követelményeinek, 2007. október 30-án lejárt.
   Ezen időpontban Spanyolországban számtalan létesítmény működött tovább a hivatkozott engedély nélkül. Az e jogsértésre alapozott eljárás megindulásától kezdődően felgyorsult a környezetvédelmi engedélyek kiadásának folyamata, azonban anélkül, hogy e jogsértést megszüntették volna az indokolással ellátott véleményben kitűzött határidőn belül, illetve — a Bizottság rendelkezésére álló információk értelmében — a mai napig. A nemzeti hatóságoknak az indokolással ellátott véleményre adott válaszában szolgáltatott adatok értelmében az irányelv 5. cikke (1) bekezdéséből eredő kötelezettségek teljesítésére az indokolással ellátott véleményben kitűzött határidő lejártakor 533 létesítmény működött tovább az előírt IPPC engedély nélkül.
   E körülményekre tekintettel nyilvánvaló, hogy a Spanyol Királyság továbbra sem teljesíti a hivatkozott rendelkezésből eredő kötelezettségeit.

      (1)  HL L 24., 8. o.


title: C-116/10. sz. ügy: Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) által 2010. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-Duché de Luxembourg, Administration de l’enregistrement et des domaines kontra Pierre Feltgen (a Bacino Charter Company SA vagyonfelügyelője), Bacino Charter Company SA

text:
               1.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/33

         Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxemburg) által 2010. március 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — État du Grand-Duché de Luxembourg, Administration de l’enregistrement et des domaines kontra Pierre Feltgen (a Bacino Charter Company SA vagyonfelügyelője), Bacino Charter Company SA
   (C-116/10. sz. ügy)
   2010/C 113/52
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: État du Grand-Duché de Luxembourg, Administration de l'enregistrement et des domaines

      Alperesek: Pierre Feltgen (a Bacino Charter Company SA vagyonfelügyelője), Bacino Charter Company SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az olyan hajótulajdonos által nyújtott szolgáltatások, aki a hajót személyzettel együtt díjazás ellenében nyílt tengeren történő kedvtelési utazás céljára természetes személyek rendelkezésére bocsátja, mentesíthetők-e a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (1) 15. cikkének 5. pontja alapján az adó alól, amennyiben e szolgáltatások egyidejűleg minősülnek hajó-bérbeadási szolgáltatásnak és szállítási szolgáltatásnak?

      (1)  HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-326/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-158/03. sz., Industrias Químicas del Vallés, S.A. kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. június 28-án hozott ítélete ellen az Industrias Químicas del Vallés, S.A. által 2005. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/15

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-158/03. sz., Industrias Químicas del Vallés, S.A. kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. június 28-án hozott ítélete ellen az Industrias Químicas del Vallés, S.A. által 2005. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-326/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 271/29)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Az Industrias Químicas del Vallés, S.A. (képviseli: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas és J. Sabater Marontias ügyvédek) 2005. augusztus 26-án fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-158/03. sz. ügyben 2005. június 28-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               Nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak.

               2.

               Helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2005. június 28-án hozott ítéletét.

               3.

               Mérlegelje a metalaxilnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv (1) I. mellékletébe történő fel nem vételéről szóló, 2003. május 2-i 2003/308/EK bizottsági határozat (2) megsemmisítése iránt első fokon benyújtott keresetet.

               4.

               Vagy, másodlagosan, utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz határozathozatalra.

               5.

               Minden esetben kötelezze a Bizottságot a jelen eljárásból, az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásból és adott esetben az ideiglenes intézkedések iránti eljárásból eredő költségek összességének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Először, az Industrias Químicas del Vallés S.A. (IQV) azt állítja, hogy a Bizottságnak az egyetlen, teljes dossziét megküldő bejelentőnek a metalaxil értékelése iránt indított eljárástól való visszalépése következményeivel kapcsolatos problémára vonatkozó jogi véleménye elemzése során az Elsőfokú Bíróság nem megfelelően értékelte a végzésekben szereplő bizonyítékokat.

               2.

               Másodszor, az IQV azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság jogban való tévedést követett el, mivel kizárólag egy olyan dokumentum kivonata alapján nem vette figyelembe az IQV egyik jogalapját, amelyhez, ahogyan azt az Elsőfokú Bíróság is elismeri, az IQV-nek a közigazgatási eljárás során nem volt hozzáférése.

               3.

               Harmadszor, az IQV szerint az Elsőfokú Bíróság jogban való tévedést követett el, mivel a jelen ügyben tévesen értelmezte és alkalmazta az elővigyázatosság és az arányosság elvét, és mivel közegészségügyi érvekre hivatkozott, hogy megindokolja a Bizottság kezdetben megfellebbezett határozatát.

               4.

               Negyedszer, az IQV azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság jogban való tévedést követett el, amikor a jelen ügyben releváns jogszabályi keretet, különösen a 91/414/EGK irányelv és a növényvédő szerekben található aktív hatóanyagok értékelésének eljárásáról szóló 3600/92 rendelet rendelkezéseit értelmezte és alkalmazta. Az IQV elsősorban arra hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság: 1) összekeveri a „teljes dosszié” és a „kiegészítő információk” fogalmát; ii) tévesen értékelte azt, hogy ugyanazon hatóanyag több bejelentőjének esetében minden egyes bejelentőnek rendelkeznie kell egy teljes dossziéval; iii) tévesen értékelte a referens tagállam szerepét a tanulmány elkészítését követő szakaszban.

               5.

               Ötödször, az IQV szerint az Elsőfokú Bíróság jogban való tévedést követett el, mivel úgy ítéli meg, hogy a Bizottság nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát, amikor megtagadta a határidő meghosszabbítását, hogy folytatni lehessen a metalaxil értékelését: ezen a ponton az Elsőfokú Bíróság téves premisszából kiindulva a Bizottsággal a szóban forgó területen egyeztetett határidők meghosszabbítása vonatkozásában ellentmondásos indokolással él.

               6.

               Hatodszor, az IQV úgy véli, hogy az Elsőfokú Bíróság ellentmondásos és túlzott indokolással élt, mivel a megfellebbezett határozatban nem szereplő indokolás alapján utasította el az IQV egyik jogalapját.

               7.

               Végezetül az IQV azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az eljárási szabályokat, mivel az előadó bíró tárgyalásra készített jelentésében részben figyelmen kívül hagyta az IQV írásbeli észrevételeit, és ezt az ítéletben nem indokolta.

      (1)  HL L 230., 1991.8.19., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.

      (2)  HL L 113., 2003.5.7., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 38. kötet, 495. o.


title: C-401/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-396/09. sz., Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht kontra Bizottság ügyben 2012. június 14-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2012. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               12.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/25

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-396/09. sz., Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht kontra Bizottság ügyben 2012. június 14-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2012. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-401/12. P. sz. ügy)
   2013/C 9/42
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Moore és K. Michoel)

      A többi fél az eljárásban: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Európai Bizottság, Holland Királyság, Európai Parlament

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-396/09. sz. ügyben 2012. június 14-én hozott ítéletét;

               —

               az elsőfokú eljárás felperesinek keresetét teljes egészében utasítsa el;

               —

               az elsőfokú eljárás felperesit egyetemlegesen kötelezze a Tanács jelen ügyben felmerülő költségeinek a megtérítésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Tanács véleménye szerint a Törvényszék fent említett ügyben hozott ítélete téves jogalkalmazáson alapul. A Törvényszék nem értelmezte és alkalmazta helyesen az úgynevezett „Nakajima”-ügy (1) és „Fediol”-ügy (2) ítélkezési gyakorlatát. Ezért a Törvényszék tévesen határozott úgy, hogy az 1367/2006/EK rendelet (3) jogszerűségét a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény (4) fényében vizsgálni lehet.
   Továbbá a Tanács azon a véleményen van, hogy azon választás, amely mellett a jogalkotó az 1367/2006 rendeletben döntött, mindenestre teljes mértékben összeegyeztethető az Aarhusi Egyezménnyel. E tekintetben helytelen az Aarhusi Egyezmény 9. cikke (3) bekezdésének Törvényszék általi értelmezése, mivel az nem veszi figyelembe a Szerződő Felek mérlegelési jogkörét.
   A Tanács ezért azt kéri, hogy a Törvényszék fent említett ügyben hozott ítéletét a Bíróság helyezze hatályon kívül, és ez ügyben hozzon olyan jogerős határozatot, amelyben a felperesek keresetét teljes egészében elutasítja.

      (1)  A Bíróság C-69/89. sz., Nakajima kontra Tanács ügyben 1991. május 7-én hozott ítélet (EBHT 1991., I-2069. o.).

      (2)  A Bíróság 70/87. sz., Fediol kontra Bizottság ügyben 1989. június 22-én hozott ítélet (EBHT 1989., 1781. o.).

      (3)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 264., 13. o.).

      (4)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, 1998. június 25-i Aarhusi Egyezmény, amelyet a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozat (HL L 124., 1. o.) hagyott jóvá.


title: C-471/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-227/01–T-229/01., T-265/01–T-266/01. és T-270/01. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/11

         Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-227/01–T-229/01., T-265/01–T-266/01. és T-270/01. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-471/09. P. sz. ügy)
   2010/C 37/13
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (képviselők: I. Sáenz-Cortabarría Fernández és M. Morales Isasi ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, az Európai Közösségek Bizottsága, és Comunidad Autónoma de la Rioja

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy:

               —

               a Bíróság nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a jelen fellebbezést,

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

               —

               adjon helyt az elsőfokon előterjesztett kereseti kérelemnek, konkrétan a megtámadott határozat 3. cikkének hatályon kívül helyezésére irányuló másodlagos kérelemnek,

               —

               másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé és adott esetben utasítsa az elutasított bizonyítási indítványoknak való helytadásra,

               —

               a Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére, valamint a beavatkozó felet, a Comunidad Autónoma de la Riojá-t az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság azt állapította meg, hogy a konkrét ügyben nem állnak fenn olyan kivételes körülmények, amelyek indokolnák a megtámadott azon adóügyi intézkedés rendszerességével kapcsolatos jogos bizalmat, amely megakadályozza a támogatások visszavonásának elrendelését, a 659/1999 rendelet (1) 14. cikke (1) bekezdésének megfelelően, a bizalomvédelem elvével kapcsolatban. A jogvita körülményeinek elferdítése és a kontradiktórius eljárás elvének megsértése. Az indokolással kapcsolatos joggyakorlat megsértése. Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta a bizonyítékok értékelésére vonatkozó eljárási szabályokat, amikor nem vette figyelembe az ügyet illetően a rendelkezésre álló okiratok tartalmát.
               Sem a vitatott adóügyi intézkedés és a 93/337 határozat (2) tárgyát képező intézkedés közötti formális eltérés, sem az a tény, hogy a Bizottság a 93/337 határozatban kifejezetten szereplőktől eltérően mással is indokolhatta volna a szelektivitási szempontot, sem a 93/337 határozatban szereplő összeférhetetlenségi nyilatkozat nem képez elegendő jogi indokot ahhoz, hogy az Elsőfokú Bíróság ne értékelje azon kivételes körülmény fennállását, amely alapján akár önmagában, akár a jelen ügy többi körülményével együttesen, a Bizottság nem rendelheti el a megtámadott határozatban említett támogatások visszafizetését.
               Annak megállapításával, hogy a megtámadott intézkedések a T-30/01–T-32/01., T-86/03–T/88/02. sz. egyesített ügyekben nem hasonlítanak az adóztatási mód és a jóváírás terjedelme miatt megtámadott adóügyi intézkedéshez, az Elsőfokú Bíróság elferdítette a peres felek közötti jogvita körülményeit, figyelmen kívül hagyta a kontradiktórius eljárás elvét, és nyilvánvaló módon megsértette az indokolásra vonatkozó meghatározott ítélkezési gyakorlatot.
               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a Bizottságnak az 1993. adóévre adott adómentességgel és/vagy adójóváírással kapcsolatos eljárása — az ügy iratai szerint, amelyeket az Elsőfokú Bíróság nem értékelt, megsértve ezzel az eljárási szabályokat — nem képez olyan kivételes körülményt, amely alátámasztaná a megtámadott adóügyi intézkedés rendszerességéhez fűződő jogos bizalmat, és amely megakadályozná a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdése szerinti támogatások visszafizettetését amiatt, hogy az ellentétes a bizalomvédelem elvével.

               2.

               Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdését az arányosság elvével kapcsolatban, ami nem teszi lehetővé a beruházásokra adott azon támogatások visszafizettetését, amelyek nem haladják meg a regionális támogatások felső határát.
               Az Elsőfokú Bíróság megsértette az arányosság általános alapelvét azzal, hogy nem értékelte azt, hogy a Bizottság megsértette az említett elvet, amikor — a baszkföldi regionális támogatások felső határát meghaladó összegek visszatérítése helyett — a beruházások 45 %-át kitevő adójóváírás formájában nyújtott összegek egészének visszatérítéséről rendelkezett.

               3.

               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta a bizonyításra vonatkozó eljárási szabályokat, és úgy döntött, hogy nem vesz fel bizonyítást a felperes által indítványozott egyes bizottsági dokumentumok bemutatásával kapcsolatban, amelyek — az Elsőfokú Bíróság által a felperes kérelmének elutasításához felhozott érvekre tekintettel — alapvető jelentőségűeknek tűnnek a felperes érdekeinek védelméhez. A tisztességes eljáráshoz való jog, a bizonyítékok egyenértékűségének (fegyveregyenlőség) elve, és a védelemhez való jog megsértése.
               Az Elsőfokú Bíróság azáltal, hogy nem vett fel bizonyítást az indítványozott bizonyíték tekintetében, megsértette a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogot abban az eljárásban, amelyikben az egyik fél a felperes, mivel elutasított egy olyan bizonyítékkal kapcsolatos bizonyítási indítványt, amely a felperes szempontjából alapvető jelentőségűnek tűnik, és ezáltal sérti annak védelemhez való jogát, hiszen kérelmét azzal az indokkal utasította el, hogy a felperes nem bizonyította — amit éppen az elmaradt bizonyítással akart volna megtenni, — hogy: bár a Bizottságnak az 1993. évi (adójóváírást is tartalmazó) adóügyi intézkedésekkel — amelyek a megtámadottal alapvetően azonosak — szemben érkezett, 1994-es bejelentéssel kapcsolatos kifejezett, végleges álláspontja, amely azt elutasította, nem is, de a Bizottság magatartása kivételes körülményt képezhet, hiszen e magatartáshoz az 1993-as adóügyi intézkedések rendszerességéhez fűződően kapcsolódhatott olyan jogos bizalom, amely az 1996-os, megtámadott adóügyi intézkedés elfogadásához vezetett.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)

      (2)  A baszkföldi befektetésekhez nyújtott pénzügyi (adó-)támogatások rendszeréről szóló, 1993. május 10-i határozat (HL L 134., 25. o.)


title: C-206/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. szeptember 10-i ítélete (a Thüringer Oberlandesgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) kontra Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH (Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatokban — Ivóvízellátásra és szennyvízelvezetésre irányuló közszolgáltatás — Szolgáltatási koncesszió — Fogalom — A kérdéses szolgáltatás hasznosításához kapcsolódó kockázatok áthárítása a nyertes ajánlattevőre)

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/20

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. szeptember 10-i ítélete (a Thüringer Oberlandesgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha) kontra Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (C-206/08. sz. ügy) (1)

   (Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatokban - Ivóvízellátásra és szennyvízelvezetésre irányuló közszolgáltatás - Szolgáltatási koncesszió - Fogalom - A kérdéses szolgáltatás hasznosításához kapcsolódó kockázatok áthárítása a nyertes ajánlattevőre)
   2009/C 267/34
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Thüringer Oberlandesgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Alperes: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

      A következők részvételével: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Thüringer Oberlandesgericht — A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 19. o.) 1. cikke (2) bekezdése a) és d) pontjának, valamint (3) bekezdése c) pontjának értelmezése — Közszolgáltatási koncesszió formájában történő közszolgáltatás nyújtására irányuló ajánlati felhívás az ivóvíz előállítása, szállítása és elosztása terén, illetve a szennyvízelvezetés és -kezelés terén — A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés és a közszolgáltatási koncesszió elhatárolásának kritériumai

      Rendelkező rész

   Az a tény, hogy egy szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződés esetében az ajánlatkérő szerv közvetlenül nem fizet díjat a nyertes ajánlattevő részére, hanem a nyertes ajánlattevő harmadik személyektől jogosult díjat szedni, elegendő ahhoz, hogy az ilyen szerződés a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikke (3) bekezdésének b) pontja értelmében „szolgáltatási koncessziónak” minősüljön, amennyiben a nyertes ajánlattevő az ajánlatkérő szerv által viselt működtetési kockázatot teljes egészében vagy legalább jelentős részben átvállalja, még akkor is, ha ez a kockázat a szolgáltatás szervezésének közjogi kialakítása miatt kezdettől fogva jelentősen korlátozott.

      (1)  HL C 247., 2008.9.27.


title: T-113/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. január 21-i ítélete — Bial-Portela kontra OHIM — Probiotical (PROBIAL) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A PROBIAL közösségi ábrás védjegy bejelentése — Bial korábbi nemzeti, nemzetközi és közösségi szó- és ábrás védjegyek, cégnév, kereskedelmi név és logo — Viszonylagos kizáró okok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint (4) és (5) bekezdése)

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/8

         A Törvényszék 2014. január 21-i ítélete — Bial-Portela kontra OHIM — Probiotical (PROBIAL)
   (T-113/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A PROBIAL közösségi ábrás védjegy bejelentése - Bial korábbi nemzeti, nemzetközi és közösségi szó- és ábrás védjegyek, cégnév, kereskedelmi név és logo - Viszonylagos kizáró okok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint (4) és (5) bekezdése)
   2014/C 61/13
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bial-Portela & Ca SA (São Mamede do Coronado, Portugália) (képviselők: B. Braga da Cruz és J. Pimenta ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Geroulakos meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Probiotical SpA (Novara, Olaszország) (képviselő: I. Kuschel ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Portela & Ca, SA és a Probiotical SpA. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. december 20-án hozott határozata (R 1925/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Bial-Portela & Ca SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 165., 2012.6.9.


title: C-502/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. október 18-i ítélete (a Raad van State (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Staatssecretaris van Justitie kontra Mangat Singh (2003/109/EK irányelv — Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása — Hatály — 3. cikk, (2) bekezdés, e) pont — Formálisan korlátozott engedélyen alapuló tartózkodás)

text:
               8.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 379/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. október 18-i ítélete (a Raad van State (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Staatssecretaris van Justitie kontra Mangat Singh
   (C-502/10. sz. ügy) (1)

   (2003/109/EK irányelv - Harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállása - Hatály - 3. cikk, (2) bekezdés, e) pont - Formálisan korlátozott engedélyen alapuló tartózkodás)
   2012/C 379/06
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Staatssecretaris van Justitie

      Alperes: Mangat Singh

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Raad van State — A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (HL 2004. L 16., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 272. o.) 3. cikke (2) bekezdése e) pontjának értelmezése — A „formálisan korlátozott tartózkodási engedély” fogalma — Határozatlan időre szóló tartózkodási engedély megszerzésére lehetőséget nem nyújtó, de korlátlan alkalommal meghosszabbítható tartózkodási engedély

      Rendelkező rész

   A harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv 3. cikke (2) bekezdésének e) pontját akként kell értelmezni, hogy a „formálisan korlátozott tartózkodási engedély” fogalma nem foglalja magában az olyan, határozott időre szóló tartózkodási engedélyt, amelyet személyek egy meghatározott csoportja javára állítanak ki, és amely érvényessége korlátlan gyakorisággal meghosszabbítható, anélkül hogy lehetőséget nyújtana a határozatlan időre szóló tartózkodási engedély megszerzésére, amennyiben ezen formális korlátozás nem akadályozza harmadik országok állampolgárainak az érintett tagállamban való huzamos tartózkodását, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: C-320/06. sz. ügy: 2006. július 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/26

         2006. július 20-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-320/06. sz. ügy)
   (2006/C 212/45)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Enegren és G. Rozet meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az Európai Közösség munkavállalóinak tájékoztatása és a velük folytatott konzultáció általános keretének létrehozásáról szóló, 2002. március 11-i 2002/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy mindenesetre nem közölte a Bizottsággal az említett rendelkezéseket – nem teljesítette a fenti irányelv 11. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2002/14/EK irányelv átültetésének határideje 2005. március 23-án lejárt.

      (1)  HL L 80., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 219. o.


title: C-479/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-20/08. és T-21/08. sz., Evets Corp. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) egyesített ügyekben 2009. szeptember 23-án hozott ítélete ellen az Evets Corp. által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/39

         Az Elsőfokú Bíróság (első tanács) T-20/08. és T-21/08. sz., Evets Corp. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) egyesített ügyekben 2009. szeptember 23-án hozott ítélete ellen az Evets Corp. által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-479/09. P. sz. ügy)
   2010/C 24/69
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Evets Corp. (képviselő: S. Ryan Solicitor)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság ítéletét;

               —

               állapítsa meg, hogy az igazolási kérelmet a 40/94 rendelet (1) 78. cikkének (2) bekezdésében megállapított határidőn belül nyújtották be;

               —

               utalja vissza az ügyeket az Elsőfokú Bíróság elé, hogy az visszautalhassa azokat a fellebbezési tanács elé, hogy ez utóbbi érdemben állást foglaljon abban a kérdésben, hogy bizonyítást nyert-e a szóban forgó védjegyek megújításához szükséges teljes gondosság;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a Bíróság és az Elsőfokú Bíróság előtt felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A fellebbezés egy, a 40/94/EK rendelet (közösségi védjegyrendelet) 78. cikkének (2) bekezdése alapján benyújtott igazolási kérelemre vonatkozik. A szóban forgó védjegyet a megújítási díjak megfizetésének elmulasztása miatt törölték.

               2.

               A védjegyjogosult harmadik személyre hárította a megújítási díjak megfizetésére vonatkozó kötelezettséget. A megújítási díjakat azonban tévedésből nem fizették ki időben.

               3.

               Az OHIM értesítette a törlésekről a védjegyjogosult jogszerűen meghatalmazott képviselőjét, aki nem volt azonos a megújítási díjak megfizetésével megbízott harmadik személlyel. A képviselő továbbította a törlésekről szóló értesítéseket a védjegyjogosultnak, aki azokat néhány nappal később kapta kézhez.

               4.

               Ezt követően a védjegyjogosult igazolási kérelmet nyújtott be a 78. cikk (2) bekezdés alapján. A kérelmet kevesebb, mint két hónappal azután nyújtotta be, hogy megkapta a törlésekről szóló értesítéseket, de több mint két hónappal azután, hogy a jogszerűen meghatalmazott képviselő megkapta azokat.

               5.

               A 78. cikk (2) bekezdése alapján a kérelmet a határidő elmulasztásának okát képező akadály elhárulásától számított két hónapon belül, írásban kell benyújtani. E fellebbezés keretében az a kérdés merül fel, hogy hogyan kell megállapítani a határidő kezdőnapját.

               6.

               A védjegyjogosult azt állítja, hogy az a nap releváns, amelyen megkapta az értesítést. Ő maga vállalta a felelősséget — harmadik személyen keresztül — a megújítási díjak megfizetéséért. Csak akkor fedezte fel a tévedést és volt lehetősége elhárítani az akadályt, amikor ténylegesen megkapta az értesítést.

               7.

               Az Elsőfokú Bíróság viszont az OHIM azon álláspontját hagyta helyben, amely szerint a releváns nap az a nap volt, amelyen a védjegyjogosult jogszerűen meghatalmazott képviselője megkapta az OHIM által neki küldött értesítést. Az OHIM a 77. szabály rendelkezéseit vette alapul, amely szerint „Az OHIM által a szabályszerű képviseleti meghatalmazással rendelkező képviselőnek címzett értesítések vagy egyéb közlések ugyanolyan hatállyal bírnak, mintha azokat a képviselt személynek címezték volna.”

               8.

               A védjegyjogosult a jelen fellebbezésben a következőket adja elő:

                           i.

                           A 77. szabályban foglalt rendelkezésekben foglalt vélelem célja annak biztosítása, hogy az OHIM teljesítse értesítési kötelezettségeit azáltal, hogy a fél képviselőjének küld értesítést olyan ügyekre vonatkozóan, amelyekben a képviselő jogosult eljárni. Az OHIM-nak ezt követően nincsen egyéb kötelezettsége. De ez a szempont nem releváns a jelen ügyben.

                           ii.

                           A megújítási díjak megfizetésére vonatkozó határidők esetében a határidő „elmulasztásának okát képező akadály” akkor hárul el, ha maga a védjegyjogosult és/vagy a díjfizetéssel általa külön megbízott személy ténylegesen tudomást szerez a fizetés elmulasztásáról. Az ettől eltérő következtetés értelmétől fosztaná meg ezt a rendelkezést: konkrétan azért, mert a hivatásos képviselő mindig ismeri a releváns határidőket és ezt el is várják tőle, és így általában nincs is jelentősége annak, hogy az OHIM neki küld értesítést.

                           iii.

                           A megújítási díjak megfizetése olyan egyszerű pénzügyi művelet, amelyhez nem szükséges jogi képviselő. Így a fél maga megfizetheti a díjakat vagy más személyt is megbízhat ezzel. Ha valamely fél „képviselőjét”, aki az OHIM előtti eljárásban képviselte őt, nem bízták meg külön a megújítási díjak megfizetésével, akkor az ennek a képviselőnek a fizetés elmulasztásáról küldött értesítés nem releváns; ez nem a félnek címzett értesítés, és nem is minősíthető annak. Ez a képviselő jogilag nem felelős azért, hogy eljárjon az értesítéssel kapcsolatban (jóllehet szakmai udvariasságból továbbíthatja azt az ügyfelének).

                           iv.

                           Ilyen körülmények között, mint amilyenek a jelen ügyben fennállnak, a más célból meghatalmazott képviselő a megújítási díjak fizetése szempontjából nem minősül „szabályszerű képviseleti meghatalmazással rendelkező képviselőnek”. A részére címzett értesítés ezért nem tesz eleget a 77. szabálynak, és nem áll be az e rendelkezésben foglalt vélelem.

                           v.

                           Összefoglalóan: az a személy minősül relevánsnak, aki az adott kérdésben felelős eljárni. A kérelemre vonatkozó határidő csak akkor kezdődik meg, ha ez a személy tudomást szerez a mulasztásról.

                           vi.

                           Bár az Európai Szabadalmi Egyezmény rendelkezéseinek nincsen kötelező erejük a közösségi jogban, egyértelműen nagy jelentőséggel bírnak. Ha az Európai Szabadalmi Hivatal ugyanazzal a szöveggel kapcsolatban kialakított egy gyakorlatot, igen fontos, hogy azt ugyanúgy értelmezzék. Ha eltérően értelmezik, akkor valamelyik értelmezés téves. A fellebbező szerint az Európai Szabadalmi Hivatal párhuzamos döntései helyesek és az indokolásuk is az.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-70/14. sz. ügy: A Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugália) által 2014. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A. kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/23

         A Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugália) által 2014. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A. kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (C-70/14. sz. ügy)
   2014/C 135/27
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugália)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo, S.A.

      Alperes: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pesca, IP (IFAP)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Figyelemmel arra, hogy a Ministério da Agricultura, do Desenvolvimento Rural e das Pescas, IFAP – Instituto de Financiamento de Agricultura e Pescas, IP (a mezőgazdasági, vidékfejlesztési és halászati minisztérium mezőgazdasági és halászati finanszírozásokért felelős hivatala) úgy ítélte meg, hogy „export-visszatérítés alapjául csak azok a termékek szolgálhatnak, amelyek:

               —

               a „70%-os csirkék” elnevezésű termékeket jelölő 0207 12 10 9900 export-visszatérítési nómenklatúra kód alá tartoznak, amelyek esetében a sternum végek, a femur és a tibiasz még nincsenek teljesen elcsontosodva, vagy

               —

               a „65%-os csirkék” elnevezésű termékeket jelölő 0207 12 10 9190 export-visszatérítési nómenklatúra kód alá tartoznak, amelyek esetében a sternum végek, a femur és a tibiasz még nincsenek teljesen elcsontosodva”, és arra, hogy a társaság ténylegesen kitojt tojótyúkokat (a tojásrakási időszak végén levágott tojótyúkok, amely időpontban a csontvázuk teljesen elcsontosodott állapotban van) exportált, a „kitojt tojótyúkok” elnevezésű, a 2002. december 13-i 2319/2002/EK (1), a 2003. december 5-i 2180/2003/EK (2), a 2004. december 10-i 2199/2004/EK (3) és a 2005. december 15-i 2091/2005/EK (4) bizottsági rendelettel – amely rendeletek a mezőgazdasági termékek export-visszatérítési nómenklatúrájának 2003-as, 2004-es, 2005-ös, illetve 2006-os változatait tették közzé – módosított, 3846/87/EGK rendelet (5) I. mellékletében megjelölt, 0207 12 10 9900 és 0207 12 90 9190 termékkódokkal ellátott termék a „Más” árumegnevezés alá tartozik?

      (1)  HL L 325., 35. o.

      (2)  HL L 335., 1. o.

      (3)  HL L 380., 1. o.

      (4)  HL L 343., 1. o.

      (5)  A mezőgazdasági termékek export-visszatérítési nómenklatúrájának létrehozásáról szóló, 1987. december 17-i 3846/87/EGK bizottsági rendelet (HL L 366., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 7. kötet, 325. o.)


title: T-733/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. július 17-i végzése – European Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Parlament

text:
               28.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/51

         A Törvényszék 2015. július 17-i végzése – European Dynamics Luxembourg és Evropaïki Dynamiki kontra Parlament
   (T-733/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 320/70)
   Az eljárás nyelve: görög
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 16., 2015.1.19.


title: C-171/09. sz. ügy: 2009. május 13-án benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/30

         2009. május 13-án benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-171/09. sz. ügy)
   2009/C 153/58
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Peere és P. Dejmek meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a „politikai közszereplők” fogalmát, valamint az egyszerűsített ügyfél átvilágítási eljárások és az alkalmi vagy nagyon korlátozott alapon folytatott pénzügyi tevékenység alapján nyújtott mentesség technikai követelményeit illetően a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre vonatkozó végrehajtási intézkedések megállapításáról szóló, 2006. augusztus 1-jei 2006/70/EK bizottsági irányelvnek (1), vagy legalábbis azokat nem közölte a Bizottsággal — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2006/70/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2007. december 15-én lejárt. A jelen kereset benyújtásának időpontjáig az alperes nem fogadott el minden szükséges átültetési intézkedést, vagy legalábbis azokat még nem közölte a Bizottsággal.

      (1)  HL L 214., 29. o.


title: T-523/08. sz. ügy: 2008. december 1-jén benyújtott kereset – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat kontra OHIM – Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/46

         2008. december 1-jén benyújtott kereset – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat kontra OHIM – Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (T-523/08. sz. ügy)
   (2009/C 32/88)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Spanyolország) (képviselő: R. Bercovitz Álvarez, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokió, Japán)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott határozat 1. és 3. pontját, és ehelyett hozzon olyan határozatot, amelynek értelmében a nizzai osztályozás 3. osztályának valamennyi bejelentett áruja (beleértve a „szappanokat, illatszereket, illóolajokat, kozmetikai cikkeket, hajmosó szereket”) tekintetében engedélyezik a 3 291 234 sz. közösségi védjegybejelentésben foglalt védjegy lajstromozását, és a felszólalási eljárás költségeinek viselésére a MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd-et kötelezik;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest, valamint az eljárásban esetlegesen beavatkozóként vagy támogatóként fellépő feleket kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: világoszöld alapon rózsaszín, sárga közepű virágot megjelenítő, az AGATHA RUIZ DE LA PRADA feliratot tartalmazó ábrás védjegy a többek között a 3., 5., 14. és 21. osztályba tartozó áruk tekintetében – 3 291 234. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: fekete színű, fehér körvonallal szegélyezett fekete közepű virágot megjelenítő ábrás védjegy: brit védjegyek a 3. és 5. osztályba tartozó áruk tekintetében; és közösségi védjegy a 3. és 21. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezésnek részben helyt adott.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása.