20150731052617052015/C 270/483242015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150623383921T-324/15. sz. ügy: 2015. június 23-án benyújtott kereset – Volkswagen kontra OHIM – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
 ---documentbreak--- C2702015HU3810120150623HU00483813922015. június 23-án benyújtott kereset – Volkswagen kontra OHIM – Bagpax Cargo Systems (BAG PAX)
   (T-324/15. sz. ügy)2015/C 270/48A keresetlevél nyelve: német
      Felek

      Felperes: Volkswagen AG (Wolfsburg, Németország) (képviselő: U. Sander ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Bagpax Cargo Systems e.K. (Saarlouis, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: a „BAG PAX” közösségi szóvédjegy

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. április 23-án hozott határozata (R 1971/2014-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

            —

            a 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-223/03. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács)  2006. február 21-i  ítélete (a VAT and Duties Tribunal, Manchester előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – University of Huddersfield Higher Education Corporation kontra Gillan Beach Ltd (Hatodik HÉA-irányelv – A 2. cikk 1. pontja, a 4. cikk (1) és (2) bekezdése, az 5. cikk (1) bekezdése és a 6. cikk (1) bekezdése – Gazdasági tevékenység – Termékértékesítés – Szolgáltatásnyújtás – Kizárólagosan adóelőny szerzésére irányuló jogügyletek)

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/3

         A Bíróság (nagytanács) 2006. február 21-i ítélete (a VAT and Duties Tribunal, Manchester előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – University of Huddersfield Higher Education Corporation kontra Gillan Beach Ltd
   (C-223/03. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 2. cikk 1. pontja, a 4. cikk (1) és (2) bekezdése, az 5. cikk (1) bekezdése és a 6. cikk (1) bekezdése - Gazdasági tevékenység - Termékértékesítés - Szolgáltatásnyújtás - Kizárólagosan adóelőny szerzésére irányuló jogügyletek)
   (2006/C 131/04)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   VAT and Duties Tribunal, Manchester
   Az alapeljárás felei

      Felperes: University of Huddersfield Higher Education Corporation

      Alperes: Commissioners of Customs & Excise
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VAT and Duties Tribunal, Manchester – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) értelmezése – A hozzáadottérték-adó hatálya alá tartozó termékértékesítés, illetve szolgáltatásnyújtás fogalma – A gazdasági tevékenység fogalma – Kizárólagosan adóelőny elérésére irányuló bérleti szerződés, illetve a bérlet átruházására vonatkozó szerződés
   Rendelkező rész
   A felmerülthöz hasonló ügyletek termékértékesítésnek, illetve szolgáltatásnyújtásnak és gazdasági tevékenységnek minősülnek az 1995. április 10-i 95/7/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK (hatodik) tanácsi irányelv 2. cikkének 1. pontja, 4. cikkének (1) és (2) bekezdése, 5. cikkének (1) bekezdése és 6. cikkének (1) bekezdése értelmében, feltéve hogy teljesítik az említett fogalmak alapjául szolgáló objektív feltételeket, még abban az esetben is, ha azokat kizárólag adóelőny elérése céljából végzik bármilyen más üzleti cél nélkül.

      (1)  HL C 213., 2003.09.06.


title: T-80/13. sz. ügy: 2013. február 13-án benyújtott kereset — Syrian Lebanese Commercial Bank kontra Tanács

text:
               23.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/28

         2013. február 13-án benyújtott kereset — Syrian Lebanese Commercial Bank kontra Tanács
   (T-80/13. sz. ügy)
   2013/C 86/48
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A.L. (Bejrút, Libanon) (képviselők: P. Vanderveeren, L. Defalque és T. Bontinck ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2012. november 29-i 2012/739/KKBP tanácsi határozat 25. cikkét és annak I. mellékletének B. táblázatát, amennyiben a felperes e melléklet 34. pontjában szerepel;

               —

               semmisítse meg a 2012. november 29-i 1117/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikkét, mivel ennek következtében a felperes a 36/2012/EU rendelet II. mellékletében továbbra is szerepel a 2012. január 23-i 55/2012 tanácsi végrehajtási rendelet 1. cikke és e rendelet mellékletének 27. pontja értelmében;

               —

               szükség esetén semmisítse meg a 2012. november 30-i levélben foglalt tanácsi határozatot;

               —

               a Tanácsot kötelezze a kereset költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a megfelelő és pontos indokolás hiányán alapul, mivel a Tanács megelégedett homályos és általános megfontolások ismertetésével, anélkül hogy megjelölte volna azokat a különös és konkrét indokokat, amelyek miatt úgy ítéli meg, hogy a felperesnek korlátozó intézkedések hatálya alá kell tartoznia.

               2.

               A második jogalap a védelemhez való jog, a tisztességes eljáráshoz való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésén alapul a megtámadott jogi aktusok elfogadására vonatkozó eljárás kontradiktórius jellegének hiánya, valamint a büntetés természetét és terjedelmét igazoló bizonyítékok benyújtásának Tanács általi hallgatólagos elutasítása következtében.

               3.

               A harmadik jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul a szíriai rezsimnek nyújtott pénzügyi támogatásban történő felperesi közreműködést illetően, mivel a Tanács a megtámadott jogi aktusok elfogadását megelőzően és azóta sem bizonyította az említett rezsim finanszírozásában történő felperesi részvételt.

               4.

               A negyedik jogalap a Tanács által elfogadott korlátozó intézkedések jogellenességének a Tanács által lefolytatott vizsgálata során elkövetett hibákon alapul, mivel a Tanács nem vizsgálta meg a korlátozó intézkedések alapjául szolgáló információk és bizonyítékok relevanciáját és megalapozottságát, mielőtt azokat elfogadta volna.


title: T-579/11. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 12-i ítélete – Akhras kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – A pénzeszközök befagyasztása – A védelemhez való jog – Indokolási kötelezettség – Nyilvánvaló értékelési hiba – Az élethez való jog – A tulajdonhoz való jog – A magánélet tiszteletben tartásához való jog – Arányosság”)

text:
               30.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/23

      A Törvényszék 2015. február 12-i ítélete – Akhras kontra Tanács
      (T-579/11. sz. ügy) (1)

      ((„Közös kül- és biztonságpolitika - A pénzeszközök befagyasztása - A védelemhez való jog - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba - Az élethez való jog - A tulajdonhoz való jog - A magánélet tiszteletben tartásához való jog - Arányosság”))
      (2015/C 107/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Tarif Akhras (Homsz, Szíria) (képviselők: S. Ashley, S. Millar, S. Jeffrey, A. Irvine solicitorok, D. Wyatt QC és R. Blakeley barrister)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők kezdetben: M. Bishop, F. Naert és M.-M. Joséphidès, később: M. Bishop és M.-M. Joséphidès meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: E. Paasivirta és F. Castillo de la Torre, később: F. Castillo de la Torre és D. Gauci meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/273/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. szeptember 2-i 2011/522/KKBP tanácsi határozat (HL L 228., 16. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 442/2011/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. szeptember 2-i 878/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 228., 1. o.; helyesbítés: HL L 245., 22. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/273/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. szeptember 23-i 2011/628/KKBP tanácsi határozat (HL L 247., 17. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 442/2011/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. október 13-i 1011/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 269., 18. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2011/273/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. december 1-jei 2011/782/KKBP tanácsi határozat (HL L 319., 56. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 16., 1. o.), a 2011/782 határozat végrehajtásáról szóló, 2012. március 23-i 2012/172/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 87., 103. o.), a 36/2012 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2012. március 23-i 266/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 87., 45. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2011/782 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. november 29-i 2012/739/KKBP tanácsi határozat (HL L 330., 21. o.), a 2012/739 határozat végrehajtásáról szóló, 2013. április 22-i 2013/185/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 111., 77. o.; helyesbítés: HL L 127., 44. o.), a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló, 2013. április 22-i 363/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 111., 1. o.; helyesbítés: HL L 127., 27. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2013. május 31-i 2013/255/KKBP tanácsi határozat (HL L 147., 14. o.), a 2013/255 határozat végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 2014/730/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 301., 36. o.), valamint a 36/2012 rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 1105/2014/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 301., 7. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/273/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. szeptember 2-i 2011/522/KKBP tanácsi határozatot, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 442/2011/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. szeptember 2-i 878/2011/EU tanácsi rendeletet, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2011/273/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. szeptember 23-i 2011/628/KKBP tanácsi határozatot, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 442/2011/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. október 13-i 1011/2011/EU tanácsi rendeletet, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2011/273/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. december 1-jei 2011/782/KKBP tanácsi határozatot, valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendeletet, amennyiben e jogi aktusok Tarif Akhrasra vonatkoznak.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A felek maguk viselik a jelen eljárás során felmerült saját költségeiket.

                  4)

                  T. Akhras maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről az ideiglenes intézkedés iránti eljárás során felmerült költségeket.

         (1)  HL C 6., 2012.1.7.


title: C-85/11. sz. ügy: 2011. február 24-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Írország

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/10

         2011. február 24-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Írország
   (C-85/11. sz. ügy)
   2011/C 145/14
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: R. Lyal meghatalmazott)

      Alperes: Írország

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy Írország — mivel megengedi, hogy nem adóalanyok is HÉA-csoport (egyetlen HÉA-alany) tagjai legyenek — nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 9. és 11. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               Írországot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Adókönnyítés és az esetleges visszaélések elkerülése végett a HÉA-irányelv megengedi a tagállamoknak, hogy két vagy ennél több adóalanyt együttesen egyetlen adóalanyként kezeljenek. A Bizottság azt állítja, hogy az irányelv nem engedi meg, hogy ilyen csoportban nem adóalanyok is részt vegyenek, és így nem adóalanyokra is kiterjesszék az adóalanyok jogait és kötelezettségeit. Ennélfogva az irányelvvel ellentétes az ír szabályozás, amely megengedi, hogy nem adóalanyok is HÉA-csoportban vegyenek részt.

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: C-93/12. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2012. február 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/19

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2012. február 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov kontra Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia
   (C-93/12. sz. ügy)
   2012/C 133/34
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: ET Agrokonsulting-04-Velko Stoyanov

      Alperes: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” — Razplashtatelna agentsia

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió [Bíróságának] ítélkezési gyakorlatában kialakított tényleges érvényesülés elvét és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében rögzített hatékony bírói jogvédelem elvét, hogy azokkal ellentétes a közigazgatási eljárásról szóló törvény 133. cikkének (1) bekezdése szerintihez hasonló olyan nemzeti eljárásjogi rendelkezés, amely az Európai Unió közös agrárpolitikájának végrehajtásával összefüggő közigazgatási jogi jogviták tekintetében fennálló bírósági illetékességet kizárólag a megtámadott közigazgatási aktust hozó közigazgatási hatóság székhelyéhez köti, ha figyelembe vesszük, hogy e rendelkezés nincs tekintettel az ingatlanok fekvési helyére és a jogkereső lakóhelyére?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatában kialakított egyenértékűség elvét, hogy azzal ellentétes a közigazgatási eljárásról szóló törvény 133. cikkének (1) bekezdése szerintihez hasonló olyan nemzeti eljárásjogi rendelkezés, amely az Európai Unió közös agrárpolitikájának végrehajtásával összefüggő közigazgatási jogi jogviták tekintetében fennálló bírósági illetékességet kizárólag a megtámadott közigazgatási aktust hozó közigazgatási hatóság székhelyéhez köti, ha figyelembe vesszük a közigazgatási eljárásról szóló törvény módosításáról és kiegészítéséről szóló törvény átmeneti és záró rendelkezéseinek 19. §-át (amely a mezőgazdasági földterületekkel összefüggő belső jellegű közigazgatási jogi jogviták tekintetében fennálló bírósági illetékességre vonatkozik)?


title: C-300/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-103/14. sz., Frucona Košice a.s. kontra Európai Bizottság ügyben 2016. március 16-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2016. május 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/35

         A Törvényszék (második tanács) T-103/14. sz., Frucona Košice a.s. kontra Európai Bizottság ügyben 2016. március 16-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2016. május 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-300/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 260/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselő: L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, K. Walkerová, meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Frucona Košice a.s.

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) 2016. március 16-i, a Bizottsággal ugyanezen a napon közölt Frucona Košice kontra Bizottság ítéletét (T-103/14);

               —

               az első fokon előterjesztett keresetet saját maga bírálja el, és a keresetet mint jogilag megalapozatlant utasítsa el; valamint

               —

               a fellebbezési eljárásban ellenérdekű felet és az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         A Bizottság vagylagosan azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (második tanács) 2016. március 16-i, a Bizottsággal ugyanezen a napon közölt Frucona Košice kontra Bizottság ítéletét (T-103/14; valamint

               —

               az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez az első fokon előterjesztett második, illetve – a szükséges mértékben – harmadik és negyedik jogalap ismételt elbírálása érdekében; és

               —

               az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság szerint a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni az alábbi indokokkal, egyrészt a magánhitelezői teszt alkalmazhatóságát, másrészt pedig a magánhitelezői teszt alkalmazását illetően.
   A magánhitelezői teszt alkalmazhatóságát illetően a Bizottság három fellebbezési jogalapot hoz fel. Először is a vitatott határozat téves értelmezésére hivatkozik; másodszor a magánhitelezői teszt alkalmazhatósága kapcsán az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmezését érintő téves jogalkalmazásra; harmadszor pedig a res iudicata téves alkalmazására.
   A megtámadott ítélet szerint a magánhitelezői teszt akkor is alkalmazandó, ha a közigazgatási eljárás során a tagállam részletes érveket előadva arra hivatkozik, hogy az állami hatóság nem olyan megfontolások alapján járt el, mint amelyeket egy magán piaci szereplő venne figyelembe, amíg valamely érintett fél ennek az ellenkezőjét állítja. A Bizottság akként értelmezi az ítélkezési gyakorlatot, hogy a tagállam álláspontja a magánhitelezői teszt alkalmazhatósága szempontjából alapvető jelentőségű.
   A magánhitelezői teszt alkalmazását illetően a Bizottság két fellebbezési jogalapot hoz fel. Először is a magánhitelezői teszt alkalmazásával kapcsolatban az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésére hivatkozik. Másodszor, a Bizottság szerint a Törvényszék tévesen értelmezte az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti állítólagos állami támogatás gondos és pártatlan vizsgálatára irányuló kötelezettséget.
   A Törvényszék azt követeli a Bizottságtól, hogy hivatalból rekonstruálja egy mintaszerű, ésszerű és teljes körűen tájékozott hipotetikus magánhitelező magatartását. Ráadásul e követelmény attól függetlenül fennáll, hogy az érintett tagállam ténylegesen mit tett vagy nyilatkozott. A Bizottság akként értelmezi az ítélkezési gyakorlatot, hogy az nem azt követeli a Bizottságtól, hogy azokat a bizonyítékokat és információkat, amelyeket egy ésszerű magánhitelező a mérlegelésének lefolytatása előtt összegyűjtött volna, saját maga gyűjtse össze, ha a kérdéses állami hatóság ezt nem tette meg. A Bizottság feladata inkább annak ellenőrzésére korlátozódik, hogy az állami hatóság a magatartása és a döntésének meghozatalakor ténylegesen rendelkezésére álló bizonyítékok és információk alapján szubjektíve úgy járt el, mint ahogy azt az állami hatósághoz lehető legközelebbi helyzetben lévő magánhitelező tette volna a kérdéses intézkedés odaítélésére irányuló döntésének meghozatala során.


title: T-111/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 29-i ítélete — Portugália kontra Bizottság ( „ERFA — Pénzügyi támogatás csökkentése — A portugál gazdasági hálózat korszerűsítését célzó operatív program — Pontos és ellenőrizhető kötelező erejű célkitűzések — Jogos bizalom” )

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/16

         A Törvényszék 2012. március 29-i ítélete — Portugália kontra Bizottság
   (T-111/10. sz. ügy) (1)

   (ERFA - Pénzügyi támogatás csökkentése - A portugál gazdasági hálózat korszerűsítését célzó operatív program - Pontos és ellenőrizhető kötelező erejű célkitűzések - Jogos bizalom)
   2012/C 138/28
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes meghatalmazott, segítője: N. Mimoso Ruiz, P. Moura Pinheiro és J. Silva Martins ügyvédek)

      Alperes: Bizottság (képviselők: kezdetben A. Steiblytė és G. Braga de Cruz, később A. Steiblytė és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Regionális és Fejlesztési Alapból (ERFA) eredetileg a gazdasági hálózat korszerűsítését célzó operatív program CCI: 1994 PT 16 1 PO 004 (x-FEDER ref. 94.12.09.004) keretében Portugália javára az ERFA támogatás jóváhagyásáról szóló, 1994. március 4-i C(94)464/3 bizottsági határozattal odaítélt támogatást csökkentő, 2009. december 21-i C(2009) 10624 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 113., 2010.5.1.


title: C-334/05. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. június 12-i ítélete – Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL (Fellebbezés – Közösségi védjegy – 40/94/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Összetéveszthetőség – A Limoncello della Costiera Amalfitana és a shaker szóelemeket magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése – A LIMONCHELO nemzeti szóvédjegy jogosultjának felszólalása)

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. június 12-i ítélete – Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) kontra Shaker di L. Laudato & C. Sas, Limiñana y Botella, SL
   (C-334/05. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Összetéveszthetőség - A „Limoncello della Costiera Amalfitana’ és a „shaker’ szóelemeket magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése - A LIMONCHELO nemzeti szóvédjegy jogosultjának felszólalása)
   (2007/C 170/07)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Fellebbező: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Montalto és P. Bullock, meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Shaker di L. Laudato & C. Sas (képviselők: F. Sciaudone ügyvéd), Limiñana y Botella SL
   Tárgy
   Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (harmadik tanács) a T-7/04. sz., Shaker di L. Laudato & C. Sas kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2005. június 15-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezte az OHIM második tanácsának 2003. október 24-i határozatát (R 933/2002-2. sz. ügy), amely elutasította a felszólalási osztálynak a „LIMONCHELO” nemzeti szóvédjegy jogosultjának felszólalása alapján a „Limoncello della Costa Amalfitana” ábrás védjegy 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában történő lajstromozását részben elutasító határozata elleni fellebbezést
   Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-7/04. sz., Shaker kontra OHIM – Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker) ügyben 2005. június 15-én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az ügyet határozathozatalra visszautalja az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához.

               3)

               A költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 296., 2005.11.26.


title: C-138/07. sz. ügy: A Hof van beroep te Antwerpen (Belgium) által 2007. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Belga állam kontra N. V. Cobelfret

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/14

         A Hof van beroep te Antwerpen (Belgium) által 2007. március 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Belga állam kontra N. V. Cobelfret
   (C-138/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/22)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van beroep te Antwerpen (Belgium)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Belga állam

      Alperes: N. V. Cobelfret
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Összeegyeztethető-e a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/435/EGK tanácsi irányelv (1) 4. cikkével egy olyan szabályozás – mint amilyen a véglegesen adózott jövedelmek belga rendszere – amelynek alapján a figyelembe veendő osztalékok az anyavállalat adóalapjához első lépcsőben hozzászámításra kerülnek, a kifizetett osztalékok összege pedig egy következő lépcsőben a W.I.B. 205. cikkének (2) bekezdése alapján az anyavállalat adóalapjából csak annyiban kerül levonásra (95 %-ban), amennyiben az anyavállalatnak adóköteles nyeresége van, figyelembe véve, hogy az adózott jövedelmek végleges összegéből történő levonás ilyen korlátozása ahhoz vezet, hogy az anyavállalatnak a kifizetett osztalék után egy későbbi adózási időszakban adót kell fizetnie, ha nem vagy nem elégséges adóköteles nyeresége volt abban az adózási időszakban, amikor az osztalék kifizetésre került, de azt mindenképpen eredményezi, hogy az adózási időszakban keletkezett adójogi veszteséget jogosulatlanul elhasználják, és következésképpen az a kifizetett osztalékok összegének erejéig – amelyek adójogi veszteség hiányában 95 %-ban amúgy is mentesek lennének az adó alól – már nem átvihető?

      (1)  HL 1990., L 225., 6. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 147. o.


title: T-336/07. sz. ügy: 2007. szeptember 10-én benyújtott kereset – Telefónica és Telefónica de España kontra Bizottság

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/55

         2007. szeptember 10-én benyújtott kereset – Telefónica és Telefónica de España kontra Bizottság
   (T-336/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/100)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperesek: Telefónica, S.A. és Telefónica de España, S.A. (Madrid, Spanyolország) (képviselők: F.-E. González Díaz és S. Sorinas Jimeno, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság elsődlegesen, az EK-szerződés 230. cikke alapján, állapítsa meg az Európai Közösségek Bizottságának a COMP/38.784 – Wanadoo España kontra Telefónica ügyben 2007. július 4-én hozott határozatának semmisségét;

               —

               másodlagosan, az EK-szerződés 229. cikke alapján, törölje vagy csökkentse az említett határozatban rá kiszabott bírságot;

               —

               mindkét esetben az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Jelen kereset egy, az EK-szerződés 82. cikkének való megfelelési eljárással kapcsolatos (COMP/38.784. sz. – Wanadoo España kontra Telefónica) ügyben 2007. július 4-én hozott azon határozat ellen irányul, amelyben a Bizottság a Telefónica, S.A.-ra, a Telefónica de España-val egyetemlegesen, 151 875 000 euró összegű bírságot szabott ki az EK 82. cikk megsértése miatt, állítólagos árrést szűkítő gyakorlatuk (árprés) miatt.
   Kérelmeik alátámasztásaként a felperesek arra hivatkoznak, hogy:

               —

               azáltal, hogy a határozatot olyan tényállási elemekre alapították, amelyeket vele nem közöltek a közigazgatási eljárás során, és amelyekkel kapcsolatban nem állt módjában álláspontját kifejteni, megsértették a védekezéshez való jogukat,

               —

               az alperes több különböző nyilvánvaló értékelési hibát vétett a következőkkel kapcsolatban:

                           —

                           három különböző nagykereskedelmi piac meghatározása egyetlen egységes nagykereskedelmi piac megállapítása helyett az ADSL-hozzáférést illetően, amely magában foglalja mind a helyi hurkokat, mind az országos, illetve a regionális hozzáférést, vagy másodlagosan legalább ez utóbbi kettőt,

                           —

                           a felperesek állítólagos erőfölénye az érintett piacokon, mind a nagykereskedelmi, mind a kiskereskedelmi termékek piacán,

                           —

                           az EK 82. cikk alkalmazása állítólagos visszaélésszerű magatartására. Először is, a Bizottság az említett cikket egy olyan helyzetre alkalmazza, amikor de facto olyankor nem kötnek szerződést, amikor a szóban forgó nagykereskedelmi termékek nem képeznek „alapvető infrastruktúrát”, ellentmondva ezzel az Oscar Bronner ügyben hozott ítéletnek. Másodsorban, mégha el is ismerhető a 82. cikk alkalmazhatósága a felperesek magatartására, quod non, a határozat figyelmen kívül hagyja az Industrie des Poudres Sphériques ügyben hozott ítéletet, miszerint ahhoz, hogy az árrés szűkítését (árprést) jogellenesnek lehessen minősíteni, előzetesen bizonyítani kell, hogy a termék árának emelkedése túlzott mértékű, vagy azt, hogy a végtermék ára(zása) felfaló jellegű,

                           —

                           az állítólagos visszaélésszerű magatartás és annak hatása a piacra: először is, mivel az összehasonlítás tárgyát képező nagykereskedelmi piacokat tévesen választja ki, másodszor pedig, mert többek között jelentős számítási hibákat vét és mulasztásokat követ el mind az „időszakról időszakra vonatkozó”, mint a „diszkontált cash flow” teszt alkalmazásánál. Ezek a hibák önmagukban és együtt is érvénytelenné teszik a határozatban szereplő módszert és számításokat. A határozat nem bizonyítja kielégítő módon a magatartás állítólagos negatív hatásait a versenyre.

                           —

                           a Bizottság ultra vires eljárása, illetve mindenesetre a szubszidiaritás, az arányosság, a jogbiztonság, a jóhiszemű együttműködés és a hatékony közigazgatás elveinek megsértése azáltal, hogy beavatkozott ott, ahol azt a nemzeti távközlést szabályozó szerv – amelyet maga az európai jogalkotás hozott létre, és amely az előbbi által rá ruházott feladatoknak és hatáskörnek megfelelően járt el a közösségi hatásköri szabályokon alapuló jogszabály értelmében – ezt már megtette.

         A bírság eltörlését, illetve összegének csökkentését illetően a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság megsértette a Szerződés 85. és 86. cikkének (jelenlegi 81. és 82. cikkének) végrehajtásáról szóló 17/62/EGK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdését, valamint az 1/2003/EK tanácsi rendelet 23. cikkének (2) bekezdését azáltal, hogy úgy vélte, hogy a jogsértést szándékosan vagy súlyos gondatlansággal követték el, illetve azáltal, hogy a jogsértést „jellegzetes visszaélésnek” minősítette.


title: A Bíróság végzése ( 2014. augusztus 29. ) az E-8/13. számú, Abelia kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben (Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozatának megsemmisítése iránti kereset – A Bíróság előtti megfelelő képviselet – Állami támogatás – Az állami iskolák létesítményeit bérbe adók számára nyújtott állítólagos támogatás – A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elutasító határozat – Jogi érdek – Érdekelt féli jogállás – Versenykapcsolat)

text:
               19.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/34

         A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE
   (2014. augusztus 29.)
   az E-8/13. számú,
   Abelia kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben
   (Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozatának megsemmisítése iránti kereset – A Bíróság előtti megfelelő képviselet – Állami támogatás – Az állami iskolák létesítményeit bérbe adók számára nyújtott állítólagos támogatás – A hivatalos vizsgálati eljárás megindítását elutasító határozat – Jogi érdek – Érdekelt féli jogállás – Versenykapcsolat)
   (2015/C 92/08)
   Az E-8/13. számú, az Akademiet Bergen AS, Akademiet Drammen AS, Akademiet Sandnes AS, Akademiet Oslo AS, Akademiet VGS Molde AS és Akademiet VGS Ålesund AS által támogatott Abelia kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben, az állami iskolák létesítményeit bérbe adók számára nyújtott állítólagos állami támogatással szóló, 2013. április 24-i 160/13/COL. sz. EFTA felügyeleti hatósági határozat megsemmisítésére vonatkozó KERESET tárgyában a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó bíró) bírókból álló Bíróság 2014. augusztus 29-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következőképpen szól:
   A Bíróság:

               1.

               A keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               Kötelezi a felperest az alperesnél felmerült költségek megfizetésére.


title: C-142/07. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo n o 22 de Madrid (Spanyolország) által 2007. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ecologistas en Acción-CODA kontra Ayuntamiento de Madrid

text:
               9.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/4

         A Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid (Spanyolország) által 2007. március 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ecologistas en Acción-CODA kontra Ayuntamiento de Madrid
   (C-142/07. sz. ügy)
   (2007/C 129/06)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Juzgado Contencioso-Administrativo no 22 de Madrid (Spanyolország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Ecologistas en Acción-CODA

      Alperes: Ayuntamiento de Madrid
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A környezeti hatásvizsgálat előírt eljárásának az 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelvvel módosított 85/377/EGK tanácsi irányelvből (1) eredő követelményei alkalmazhatók-e városi utakat érintő kivitelezési projektekre, a projekt jellegére és kiterjedésére, valamint a nagy népsűrűséggel rendelkező területek vagy történelmi, kulturális vagy régészeti jelentőségű tájak érintettségére figyelemmel?

               2)

               A környezeti hatásvizsgálat előírt eljárásának az 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelvvel (2) módosított 85/377/EGK tanácsi irányelvből eredő követelményei alkalmazhatók-e a jelen közigazgatási kereset tárgyát képező projektekre, tekintettel a projektek, valamint kivitelezésük módjának jellegére, jellemzőikre, kiterjedésükre, környezetre gyakorolt hatásukra, a népsűrűségre, költségvetésükre és az ugyanilyen tevékenységekkel járó globális projekthez viszonyított esetleges felosztásukra?

               3)

               Az Európai Közösségek Bíróságának (harmadik tanács) a C-332/04. sz. ügyben 2006. március 16-án hozott ítéletében (3), konkrétan a 69-88. pontokban megállapított követelményeket alkalmazni kell-e a jelen eljárás tárgyát képező projektekre, tekintettel a projektek, valamint kivitelezésük módjának jellegére, jellemzőikre, kiterjedésükre, környezetre gyakorolt hatásukra, költségvetésükre és az ugyanilyen tevékenységekkel járó globális projekthez viszonyított esetleges felosztásukra, és e projekteket alá kellett volna-e vetni a környezeti hatásvizsgálat előírt eljárásának?

               4)

               Az 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelvvel módosított 85/377/EGK tanácsi irányelvből eredő, az ezen eljárás tárgyát képező projektek környezeti hatásvizsgálatával kapcsolatos kötelezettségeket a gyakorlatban a spanyol hatóságok teljesítették-e – amint azt a közigazgatási határozat állítja – vagy sem, konkrétan a határozathoz csatolt tanulmányok és tájékoztatók formájában, jóllehet formálisan a projektet nem vetették az említett irányelvben foglalt környezeti hatásvizsgálat előírt eljárása alá?

      (1)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (magyar nyelvű különkiadás 15. kötet 1. fejezet 248. o.).

      (2)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 85/337/EGK irányelv módosításáról szóló 1997. március 3-i 97/11/EK tanácsi irányelv (HL L 73., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. kötet 3. fejezet 151. o.).

      (3)  EBHT 2006., I-40. o.


title: F-115/07. sz. ügy: 2007. október 22-én benyújtott kereset – Balieu-Steinmetz és Noworyta kontra Parlament

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/48

         2007. október 22-én benyújtott kereset – Balieu-Steinmetz és Noworyta kontra Parlament
   (F-115/07. sz. ügy)
   (2007/C 315/92)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Marie-Thérèse Balieu-Steinmetz (Sanem, Luxemburg) és Lidia Noworyta (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék nyilvánítsa jogellenessé a kinevezésre jogosult hatóság által elfogadott, és 2004. május 1-jén hatályba lépett, a személyzeti szabályzat VI. mellékletének 3. cikkében előírt túlmunkáért járó átalánydíjazásra vonatkozó belső szabályzat első cikkét, amely a túlmunka-végzés rendszerességét feltételként írja elő;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2006. december 18-i határozatát, amelyben L. Noworyta 2006. július 6-i kérelmét kifejezetten elutasította, valamint 2006. november 13-i határozatát, amelyben M-T. Balieu-Steinmetz 2006. július 13-i kérelmét hallgatólagosan elutasította;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresetük alátámasztására a felperesek először az alapvető jogok, az általános elvek és az Európai Szociális Charta megsértésére hivatkoznak, melyek értelmében minden munkavállaló számára egyenlő munkafeltételeket kell biztosítani, különösen a munkaidő és az elvégzett túlmunkáért, illetve a különleges munkaidő-beosztás miatt járó kompenzáció vagy külön juttatás tekintetében.
   A felperes különösen arra helyez hangsúlyt, hogy a személyzeti szabályzat 56b. és 56c. cikkétől eltérően a személyzeti szabályzat VI. mellékletének 3. cikke a különleges munkakörülmények között teljesített túlmunkáért járó átalánydíjazás nyújtásának lehetőségét nem köti ahhoz a feltételhez, hogy a túlmunka végzésére rendszeresen kerüljön sor. A felperesek szerint a kinevezésre jogosult hatóság tévesen alkalmazta a jogot, mikor a túlmunkáért járó kompenzációra vonatkozó belső szabályokhoz ezt a feltételt is hozzáadta.
   A kinevezésre jogosult hatóság akkor is nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot, mikor kijelentette, hogy a 2004. május 1-je után felvett tisztviselők nem részesülhetnek ilyen díjazásban, holott ez a lehetőség kifejezetten szerepel az említett belső szabályok 1. cikkében.
   A felperesek továbbá azzal érvelnek, hogy a határozat, mely tőlük mindenféle túlmunkáért járó kompenzációt vagy külön juttatást megtagad, ellentétes a személyzeti szabályzat 56b. és 56c. cikkével, akárcsak az egyenlő bánásmód elvével.
   Végül a felperesek szerint a Parlament álláspontja nem egységes, mivel az Elnökségi Főigazgatóság főigazgatója azt állította, hogy a telefonközpontban senki sem végez rendszeresen túlmunkát, miközben a kinevezésre jogosult hatóság állítása szerint tanulmány készül, mely a szóban forgó szolgálatnál tapasztalt munkakörülmények összhangba hozatalának lehetőségeit éppen az általános/rendes munkaidőtől eltérően alkalmazott rendkívüli munkarend miatt vizsgálja.


title: C-55/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. április 25-i ítélete — Európai Bizottság kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés — 2003/96/EK irányelv — Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása — A fogyatékossággal élők által gépjárművekhez használt üzemanyag jövedékiadó–mentessége — A mentességnek az átmeneti időszak leteltét követő fenntartása — Megsértés)

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/7

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. április 25-i ítélete — Európai Bizottság kontra Írország
   (C-55/12. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2003/96/EK irányelv - Az energiatermékek és a villamos energia adóztatása - A fogyatékossággal élők által gépjárművekhez használt üzemanyag jövedékiadó–mentessége - A mentességnek az átmeneti időszak leteltét követő fenntartása - Megsértés)
   2013/C 171/13
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és W. Mölls meghatalmazottak)

      Alperes: Írország (képviselő: E. Creedon meghatalmazott)

      Tárgy

   Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.) megsértése — A fogyatékossággal élők által gépjárművekhez használt üzemanyag jövedékiadó–mentessége — A mentességnek az átmeneti időszak leteltét követő fenntartása

      Rendelkező rész

               1.

               Írország — mivel a 2004. április 29-i 2004/74/EK tanácsi irányelvvel módosított, az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében és II. mellékletében foglalt átmenti időszak 2006. december 31-i leteltét követően jövedékiadó-mentességet biztosított a fogyatékossággal élők által gépjárművekhez használt üzemanyagra — nem teljesítette az említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság Írországot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2012.3.24.


title: A Bíróság ítélete (első tanács)  2005. december 15.  A C-26/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 76/160/EGK irányelv – Fürdővizek minősége – Fürdőhelyek kijelölése – A 79/923/EGK irányelv – Mészhéjú állatok vizeinek minősége – Szennyezéscsökkentő program kialakítása)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. december 15.
   A C-26/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 76/160/EGK irányelv - Fürdővizek minősége - Fürdőhelyek kijelölése - A 79/923/EGK irányelv - Mészhéjú állatok vizeinek minősége - Szennyezéscsökkentő program kialakítása)
   (2006/C 48/08)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A C-26/04. sz. az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: G. Valero Jordana, kézbesítési cím: Luxembourg) kontra a Spanyol Királyság (meghatalmazott: E. Braquehais Conesa) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2004. január 20-án benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, K. Schiemann, N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (előadó) és E. Levits bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: R. Grass, 2005. december 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel nem fogadott el a mészhéjú állatok vizei szennyezésének csökkentésére irányuló programot a Ría de Vigo vonatkozásában, a Spanyol Királyság nem teljesítette a mészhéjú állatok vizeinek minőségi követelményeiről szóló 1979. október 30-i 79/923/EGK tanácsi irányelv 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ez meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Közösségek Bizottsága és a Spanyol Királyság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 71., 2004.3.20.


title: T-637/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. augusztus 28-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/57

         A Törvényszék 2015. augusztus 28-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO)
   (T-637/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 381/69)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 52., 2014.2.22.


title: T-194/07. sz. ügy: A Törvényszék 2013. április 26-i végzése — Cseh Köztársaság kontra Bizottság

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/40

         A Törvényszék 2013. április 26-i végzése — Cseh Köztársaság kontra Bizottság
   (T-194/07. sz. ügy) (1)

   2013/C 171/81
   Az eljárás nyelve: cseh
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 199., 2007.8.25.


title: C-107/09. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített harmadik tanács) T-211/04. sz., Government of Gibraltar és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 18-án hozott ítélete ellen a Spanyol Királyság által 2009. március 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/23

         Az Elsőfokú Bíróság (kibővített harmadik tanács) T-211/04. sz., Government of Gibraltar és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2008. december 18-án hozott ítélete ellen a Spanyol Királyság által 2009. március 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-107/09. sz. ügy)
   2009/C 141/42
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Spanyol Királyság (képviselők: N. Díaz Abad és J.M. Rodríguez Cárcamo, meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Government of Gibraltar, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság megfellebbezett ítéletét, és hozzon új ítéletet, amellyel az Egyesült Királyság által a gibraltári kormány társasági adóreformja tekintetében megvalósítani tervezett támogatási programról szóló, 2004. március 30-i 2005/261/EK bizottsági határozatot (1) a joggal összeegyeztethetőnek nyilvánítja;

               —

               a Bíróság az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az EK 299. cikk (4) bekezdésének megsértése, a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerinti értelmezés alapján. Először is, a megtámadott ítélet figyelmen kívül hagyja Gibraltár jogi státusát, ahogyan az a Bíróság ítélkezési gyakorlatából (2003. szeptember 23-i és 2006. szeptember 12-i ítélet) következik, mivel nem állapítja meg, hogy Gibraltárt a Spanyol Királyság az 1713. évi utrechti szerződéssel a brit koronának engedte át, és számos tévedést tartalmaz Gibraltár státusának meghatározásával kapcsolatban. Másrészt az Elsőfokú Bíróság ítélete az EK 299. cikk (4) bekezdését is sérti, amikor elismeri Gibraltár arra vonatkozó lehetőségét, hogy adóügyek terén elszakadjon az Egyesült Királyságtól, ami azt vonja maga után, hogy az Egyesült Királyság a továbbiakban ezen a területen nem felel a külkapcsolatokért Gibraltár vonatkozásában, és adóügyi szempontból gyakorlatilag új tagállammá alakítja át.

               2.

               Az EK 87. cikk (1) bekezdésének megsértése, mivel az Elsőfokú Bíróság ítélete ezt oly módon értelmezi, amely megakadályozza, hogy a Közösség az OECD által elismert adóparadicsomok elleni küzdelem keretében alkalmazza. Az OECD szerint Gibraltár adóparadicsom. A megtámadott ítélet, amely szerint lehetetlen összehasonlítani a gibraltári vállalkozások és az egyesült királyságbeli vállalkozások tevékenységét, ellentétes az OECD elveivel, amelyek szerint a Gibraltárban általánosan alkalmazható intézkedések hátrányosak lehetnek az OECD-tagállamok — köztük az Egyesült Királyság — számára. Az EK 87. cikk (1) bekezdését az OECD-elvekkel összhangban kell értelmezni, következésképpen ez az összehasonlítás nem csupán lehetséges, de szükséges is.

               3.

               Az EKB 2004. július 16-i iránymutatásának megsértése az EK 87. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során. A Központi Bankok Európai Rendszere Gibraltárt — 37 más területhez hasonlóan — a fizetési mérlegre, a nemzetközi befektetési pozíciókra és a nemzetközi tartalékokra vonatkozó statisztikák tekintetében az Egyesült Királyság területén kívüli külön pénzügyi központnak tekinti. A gibraltári és az egyesült királyságbeli vállalkozások tevékenységének összehasonlítását akadályozó, megfellebbezett ítélet vizsgálata ellent mond ennek a meghatározásnak, amely szerint lehetséges ez az összehasonlítás, és az EK 87. cikk (1) bekezdésének alkalmazását vonja maga után, ezáltal megsért egy kötelező erejű közösségi jogi szabályt, az EKB 2004. július 16-i iránymutatását.

               4.

               Az EK 87. cikk (1) bekezdésének megsértése azon feltétel be nem tartása miatt, amely szerint a támogatást „tagállamok által vagy állami forrásból” kell nyújtani. Mivel Gibraltár az EK 299. cikk (4) bekezdése alapján olyan terület, amely nem része valamely tagállamnak, az ítélet azon megállapítása, miszerint az EK 87. cikk (1) bekezdése alkalmazása szempontjából kizárólag Gibraltár földrajzilag behatárolt területe tekinthető viszonyítási alapnak, Gibraltárt tagállamnak minősíti, mivel egyébként sohasem teljesülne az a feltétel, amely szerint a támogatást „tagállamok által vagy állami forrásból” kell nyújtani.

               5.

               A hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése, mivel az ítélet indokolatlanul alkalmazza az Azori-ítéletet olyan esetre, amely eltér az ebben az ítéletben foglalt esettől. Az Azori-ítélet és a megfellebbezett ítélettel elbírált ügy között két különbség van. Az Azori-szigetek egyrészt tagállami terület, ami Gibraltárra nem igaz, másrészt az Azori-ítélet társaságiadókulcs-csökkentésre vonatkozik, míg a Gibraltárra vonatkozó ügyben új, általános társaságiadó-rendszerről van szó.

               6.

               Az EK 87. cikk (1) bekezdésének megsértése, mivel az ítélet szerint a regionális szelektivitás szempontjából nem teljesülnek az állami támogatás feltételei. A Spanyol Királyság konkrétan úgy véli, hogy az ítélet téves jogalkalmazást tartalmaz, amikor úgy ítéli meg, hogy teljesül az Azori-ítéletben foglalt, a politikai autonómiára, az eljárási autonómiára és a gazdasági autonómiára vonatkozó három feltétel.

               7.

               Téves jogalkalmazás, amely a Spanyol Királyság által az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás során hivatkozott negyedik feltétel értékelésének és alkalmazásának elutasításából ered. Még ha az Azori-ítéletben foglalt három feltétel teljesültnek is minősül, akkor is meg kellett volna követelni a negyedik feltétel fennállását, amely az intézkedést hozó tagállam nemzeti adórendszerének keretén belüli harmonizációra vonatkozik.

               8.

               Az EK 87. cikk (1) bekezdésének megsértése, mivel az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy a tárgyi szelektivitás szempontjából nem teljesülnek az állami támogatásra vonatkozó feltételek. Még ha Gibraltárt olyan önálló viszonyítási alapnak is tekintjük, amely esetében teljesülnek az Azori-ítéletben foglalt feltételek, az ítélet akkor is sérti az EK 87. cikk (1) bekezdését a tárgyi szelektivitás vizsgálata tekintetében, mivel az Elsőfokú Bíróság elemzésében nem vette figyelembe azt, hogy a Gibraltár által bevezetni kívánt társaságiadó-reform olyan rendszert hozna létre, amelyben a Gibraltárban létező 29 000 társaságból 28 798-ra nullás adókulcs vonatkozna. Ezeknek a társaságoknak az intézkedés különösen kedvezne, és a megtámadott ítélet, mivel nem ezt mondja ki, sérti az EK 87. cikk (1) bekezdését. A Bizottság továbbá — az ítéletben foglalt állítással ellentétben — valójában meghatározta a közös adórendszert.

               9.

               Az ítélet nem megfelelő indokolása, mivel az ítélet nem vizsgálta a Spanyol Királyság által hivatkozott negyedik feltételt.

               10.

               Az ésszerű időn belüli határozathozatalra vonatkozó alapvető jog megsértése, mivel az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás gyakorlatilag kétszer olyan hosszú ideig tartott, mint egy átlagos ügy esetében, anélkül, hogy ezt bármi indokolta volna, és ez a körülmény lényeges hatással bírt a jogvitára.

               11.

               Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 77. cikke a) és b) pontjának megsértése, mivel az Elsőfokú Bíróság a felek meghallgatását követően hivatalosan nem függesztette fel az eljárást.

      (1)  HL L 85., 1. o.


title: C-84/13. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2014. július 3-i ítélete – Electrabel SA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Vállalkozások közötti összefonódás — A Bizottság határozata — Bírság fizetésére való kötelezés — A 4064/89/EGK rendelet 7. cikkének megsértése — A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése — A 14. cikk (3) bekezdése — A bírság összegének meghatározásakor figyelembe veendő kritériumok — A jogsértés időtartamának figyelembevétele — A törvény visszaható hatálya tilalmának elve — A 139/2004/EK rendelet alkalmazása — Indokolási kötelezettség)

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/6

         A Bíróság (tizedik tanács) 2014. július 3-i ítélete – Electrabel SA kontra Európai Bizottság
   (C-84/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Vállalkozások közötti összefonódás - A Bizottság határozata - Bírság fizetésére való kötelezés - A 4064/89/EGK rendelet 7. cikkének megsértése - A vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzése - A 14. cikk (3) bekezdése - A bírság összegének meghatározásakor figyelembe veendő kritériumok - A jogsértés időtartamának figyelembevétele - A törvény visszaható hatálya tilalmának elve - A 139/2004/EK rendelet alkalmazása - Indokolási kötelezettség))
   2014/C 292/07
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Electrabel SA (képviselők: M. Pittie és P. Honoré ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: C. Giolito, V. Di Bucci et A. Bouquet meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Electrabel SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 129., 2013.5.4.


title: T-334/17. sz. ügy: 2017. május 31-én benyújtott kereset – Cargolux Airlines kontra Bizottság

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/57

         2017. május 31-én benyújtott kereset – Cargolux Airlines kontra Bizottság
   (T-334/17. sz. ügy)
   (2017/C 239/70)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxemburg) (képviselők: G. Goeteyn Solicitor, E. Aliende Rodríguez lawyer és C. Rawnsley Barrister)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               amennyiben a Törvényszék helyt ad az első, a második, a harmadik és a negyedik jogalapnak, teljes egészében semmisítse meg az EUMSZ 101. cikk, az EGT-Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásról (AT.39258 – Airfreight) szóló, 2017. március 17-i C(2017) 1742 final bizottsági határozat 1. cikkének (1)–(4) bekezdését a Cargoluxot érintő részében;

               —

               amennyiben a Törvényszék helyt ad az ötödik jogalapnak,

                           —

                           semmisítse meg teljes egészében az 1. cikk (1) bekezdését, vagy amennyiben az 1. cikk (1) bekezdését nem semmisíti meg teljes egészében, semmisítse meg az 1. cikk (1) bekezdését: i. a biztonsági pótdíjat és a jutalékokat érintő részében; ii. a 2001. január 22. és a 2002 vége közötti időszakot érintő részében; és iii. a 2005. június 10-ét megelőző szokásos értelmezés szerinti kartelltevékenységben való részvételt megállapító részében;

                           —

                           semmisítse meg teljes egészében az 1. cikk (2) bekezdését, vagy amennyiben az 1. cikk (2) bekezdését nem semmisíti meg teljes egészében, semmisítse meg az 1. cikk (2) bekezdését: i. a biztonsági pótdíjat és a jutalékokat érintő részében; ii. a 2005. június 10-ét megelőző szokásos értelmezés szerinti kartelltevékenységben való részvételt megállapító részében;

                           —

                           semmisítse meg teljes egészében 1. cikk (3) bekezdését és az 1. cikk (4) bekezdését;

               —

               amennyiben a Törvényszék helyt ad a hatodik jogalapnak, semmisítse meg a vitatott határozat 1. cikkének (2) bekezdését és 1. cikkének (3) bekezdését, amennyiben azok annak megállapítására irányulnak, hogy a Cargolux érkező (azaz harmadik országokban található repülőtér és az Unión belüli vagy Izlandon, illetve Norvégiában található repülőtér közötti útvonalakhoz kapcsolódó) forgalomhoz kapcsolódó jogsértésben vett részt);

               —

               törölje el a Cargoluxra a 3. cikkben előírt pénzbírságot, és amennyiben a Törvényszék nem törli teljes egészében a bírságot, lényeges csökkentse annak mértékét a korlátlan hatásköre keretében;

               —

               hozza meg a szükséges intézkedéseket a 4. cikk vonatkozásában, e cikk Cargoluxot érintő részében;

               —

               a Bizottságot kötelezze a Cargolux részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság túllépett a hatáskörén.

                           —

                           A felperes állítja, hogy a Bizottság jogtalanul terjesztette ki hatáskörét az alábbi időpontokat megelőző bizonyítékokra támaszkodva: a) 2001. május 1. az EU és harmadik országok közötti útvonalak vonatkozásában; b) 2015. május 19. az EGT (nem uniós tagállamok) és harmadik országok közötti útvonalak vonatkozásában; és c) 2002. június 1. az EU és Svájc közötti útvonalak vonatkozásában, az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke megsértése megállapításának alátámasztására, az EGT-n belüli útvonalak vonatkozásában.

               2.

               A második, alapvető eljárási követelmények megsértésére, a védelemhez való jog megsértésére és nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság alapvető eljárási követelményeket, és a felperes védelemhez való jogát sértette meg, amikor az újbóli elfogadást megelőzően nem küldött meg új kifogásközlést.

                           —

                           A felperes állítja, hogy a Bizottság tévesen állapította meg, hogy nem volt köteles új kifogásközlés megküldésére a vitatott határozat újbóli elfogadását megelőzően, és így megsértette a felperes védelemhez való jogát.

               3.

               A harmadik, téves jogalkalmazásra és nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság a cél általi jogsértést elkövetésének megállapítása érdekében elmulasztotta a jogi és gazdasági háttér szükséges értékelését elvégezni.

               4.

               A negyedik, alapvető eljárási követelmények megsértésére, az indokolási kötelezettség megsértésére, a védelemhez való jog megsértésére és nyilvánvaló jogi és ténybeli értékelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság elmulasztotta az EUMSZ 101. cikk és az egyéb vonatkozó rendelkezések állítólagos megsértésének hatályát és jellemzőit kellő pontossággal meghatározni.

                           —

                           A felperes állítja, hogy az egységes és folyamatos jogsértés kiterjesztése visszafordíthatatlanul elhomályosítja a jogsértés hatályát, annak tartalmát meghatározhatatlanná téve.

               5.

               Az ötödik, nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amennyiben a Bizottság megállapításait nem támasztja alá bizonyítékokkal vagy jogilag megkövetelt módon nem bizonyítja azon tényeket, amelyekre megállapításait alapítja.

                           —

                           A felperes állítja, hogy a vitatott határozat ténybeli hibákat és téves értékelést tartalmaz az egységes és folyamatos jogsértést alkotó mindhárom összetevő (üzemanyagpótdíj, biztonsági pótdíj és a pótdíjak után fizetendő jutalék fizetése) tekintetében. A felperes szerint a Bizottság tévesen alkalmazta az egységes és folyamatos jogsértés fogalmát, mint átfogó kategóriát annak érdekében, hogy bizonyítékként sokféle tényre és összefüggésre hivatkozzon, jogszerű és jelentőséggel nem bíró magatartásokat is ideértve.

               6.

               A hatodik, téves jogalkalmazásra alapított jogalap, amennyiben a Bizottság tévesen állapítja meg hatáskörét a harmadik országokban található repülőterek és az EGT-ban lévő repülőterek közötti útvonalakat érintő, állítólagos versenyellenes összehangolás vonatkozásában, és tévesen alkalmazza a jogot, mivel az ilyen tevékenységek nem tartoznak az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének területi hatály alá.

               7.

               A hetedik, a bírságnak a Törvényszék korlátlan hatáskörére tekintettel történő felülvizsgálatára irányuló kérelem vonatkozásában fennálló nyilvánvaló értékelési hibára és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes állítja, hogy a Bizottság helytelenül állapította meg az eladások értékét, amennyiben tévesen vette figyelembe az érkező járatokat, és jelentősen túlértékelte az állítólagos jogsértés általános súlyát. A felperest illetően a Bizottság tévesen értékelte a jogsértés súlyát és időtartamát, és tévesen utasította el az enyhítő körülményeket.


title: T-448/10. sz. ügy: 2010. szeptember 23-án benyújtott kereset — Apple kontra OHIM — Iphone Media (IPH IPHONE)

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/36

         2010. szeptember 23-án benyújtott kereset — Apple kontra OHIM — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (T-448/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/63
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Apple, Inc. (Cupertino, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: M. Engelmann, barrister és J. Olsen, solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Iphone Media, SA (Sevilla, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 1084/2009-4. sz. ügyben 2010. július 21-én hozott határozatát;

               —

               Adjon helyt a felperes felszólalásának;

               —

               Másodlagosan a felperes azt kéri, hogy felszólalásának azon áruk és szolgáltatások tekintetében adjanak helyt, amelyek tekintetében bizonyítottan fennáll az összetévesztés veszélye és/vagy amelyek tekintetében fennáll annak a veszélye, hogy a bejelentett védjegy tisztességtelenül kihasználja a felperes védjegyének jóhírét vagy megkülönböztető képességét, illetve azokra nézve sérelmet okoz;

               —

               a Törvényszék a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: az „IPH IPHONE” ábrás védjegy a 16., 35., 38., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában — 5562822. sz. védjegybejelentés

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az „IPHONE” közösségi szóvédjegy a 9., 38.. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács elutasította a fellebbezést.

      Jogalapok: a felperes úgy véli, hogy a megtámadott határozat sérti a 207/2009/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 8. cikkének (5) bekezdését, mivel a fellebbezési tanács e cikkek rendelkezéseit tévesen alkalmazta a megtámadott védjegyre.


title: C-43/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-186/12. sz., Copernicus-Trademarks kontra EUIPO ügyben 2015. június 25-én hozott ítélete ellen a Copernicus-Trademarks Ltd által 2016. január 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/8

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-186/12. sz., Copernicus-Trademarks kontra EUIPO ügyben 2015. június 25-én hozott ítélete ellen a Copernicus-Trademarks Ltd által 2016. január 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-43/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 326/14)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Copernicus-Trademarks Ltd (képviselő: C. Röhl Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
   2016. június 14-i végzésével a Bíróság (nyolcadik tanács) megállapította, hogy a fellebbezés elfogadhatatlan.


title: F-10/12. sz. ügy: 2012. január 23-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/29

         2012. január 23-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-10/12. sz. ügy)
   2012/C 65/57
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. A. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperessel szemben a napidíj megállapítását megtagadó bizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2011. május 24-i bizottsági határozatot és a panaszát kifejezetten elutasító 2011. október 24-i határozatot, és kötelezze a Bizottságot napidíj fizetésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-156/06. sz. ügy:  2006. március 23-án  benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/32

         2006. március 23-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság
   (C-156/06. sz. ügy)
   (2006/C 131/60)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Maidani és K. Simonsson, meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: Svéd Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Svéd Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a pénzügyi konglomerátumhoz tartozó hitelintézetek, biztosítóintézetek és befektetési vállalkozások kiegészítő felügyeletéről, valamint a 73/239/EGK, a 79/267/EGK, a 92/49/EGK, a 92/96/EGK, a 93/6/EGK és a 93/22/EGK tanácsi irányelvek, illetve a 98/78/EK és 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek módosításáról szóló, 2002. december 16-i 2002/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), illetve nem értesítette a Bizottságot e rendelkezésekről – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit

               —

               kötelezze a Svéd Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésének határideje 2004. augusztus 11-én lejárt.

      (1)  HL L 35., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet., 4. kötet, 340. o.


title: C-418/07. sz. ügy: A Conseil d'Etat (Franciaország) által 2007. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Papillon kontra Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/18

         A Conseil d'Etat (Franciaország) által 2007. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Papillon kontra Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (C-418/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Conseil d'Etat (Franciaország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Société Papillon

      Alperes: Ministère du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Amennyiben az „adóintegrációs” rendszerből következő adókedvezmény a csoport anyavállalatára kivetett adó mértékét befolyásolja, amely vállalat összegezheti az integrált csoporthoz tartozó valamennyi társaság által elért nyereséget, illetve elszenvedett veszteséget, valamint a csoporton belüli ügyletek tekintetében adósemlegességet élvezhet, az az általános adókódex 223A. és azt követő cikkeiben meghatározott rendszerből következő korlátozás, amely szerint az anyavállalat nem vonhatja az integrált adócsoport körébe közvetett leányvállalatát, ha azt olyan leányvállalat közbeiktatásával irányítja, amely – mivel a Közösség más tagállamában rendelkezik székhellyel, illetve Franciaországban nem végez tevékenységet – nem alanya a francia társasági adónak, és így maga nem lehet tagja a csoportnak, ez a letelepedési szabadság korlátozását képezi-e az anyavállalat azon döntésének adózási következménye miatt, hogy közvetett leányvállalatát francia vagy inkább valamely más tagállamban alapított leányvállalaton keresztül irányítsa?

               2)

               Igenlő válasz esetében e korlátozás igazolható-e az adórendszer koherenciája fenntartásának szükségességével, különösen a csoporton belüli ügyletek adósemlegessé tételére irányuló mechanizmusokkal, figyelembe véve az olyan rendszer következményeit, amelynek keretében a más tagállamban székhellyel rendelkező leányvállalatot kizárólag a másik leányvállalat közvetett irányítására vonatkozó feltétel miatt kellene a csoporthoz tartozónak tekinteni, miközben, mivel nem alanya a francia adónak, szükségszerűen kizárt a csoportra alkalmazandó rendszerből, vagy bármely más nyomós közérdek alapján?


title: C-203/11. sz. ügy: A Grondwettelijk Hof (Belgium) által 2011. április 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — All Projects & Developments NV és társai

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/3

         A Grondwettelijk Hof (Belgium) által 2011. április 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — All Projects & Developments NV és társai
   (C-203/11. sz. ügy)
   2011/C 219/05
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Grondwettelijk Hof

      Az alapeljárás felei

   Felperesek:

               All Projects & Developments NV

               Bouw- en Coördinatiekantoor Andries NV

               Belgische Gronden Reserve NV

               Bouwonderneming Ooms NV

               Bouwwerken Taelman NV

               Brummo NV

               Cordeel Zetel Temse NV

               DMI Vastgoed NV

               Dumobil NV

               Durabrik NV

               Eijssen NV

               Elbeko NV

               Entro NV

               Extensa NV

               Flanders Immo JB NV

               Green Corner NV

               Huysman Bouw NV

               Imano BVBA

               Immpact Ontwikkeling NV

               Invest Group Dewaele NV

               Invimmo NV

               Kwadraat NV

               Liburni NV

               Lotinvest NV

               Matexi NV

               Novus NV

               Plan & Bouw NV

               7Senses Real Estate NV

               Sibomat NV

               Tradiplan NV

               Uma Invest NV

               Versluys Bouwgroep BVBA

               Villabouw Francis Bostoen NV

               Willemen General Contractor NV

               Wilma Project Development NV

               Woningbureau Paul Huyzentruyt NV

         Beavatkozók:

               Ministerraad

               Vlaamse regering

               Immo Vilvo NV

               PSR Brownfield Developers NV

               College van de Franse Gemeenschapscommissie

               Franse Gemeenschapsregering

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Önmagában véve vagy az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásoknak közszolgáltatással járó ellentételezés formájában megítélt állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2005. november 28-i 2005/842/EK bizottsági határozattal (1) összefüggésben úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107. és 108. cikkét, hogy e cikkek megkövetelik, hogy az Európai Bizottságot tájékoztassák a Flamand Régió telek- és ingatlanpolitikáról szóló, 2009. március 27-i rendeletének 3.1.3. és 3.1.10. cikke, 4.1.20. cikke 3. §-ának (2) bekezdése, valamint 4.1.21. és 4.1.23. cikke szerinti intézkedésekről e rendelkezések elfogadása vagy hatálybalépése előtt?

               2.

               A letelepedés szabadságára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára vagy a tőke szabad mozgására tekintettel kell-e vizsgálni az olyan szabályozást, amely azokra a magánszereplőkre, akiknek parcellázása vagy építési beruházása elér egy bizonyos minimális méretet, a jog szerint e parcellázás vagy építési beruházás legalább 10 és legfeljebb 20 százalékának megfelelő mértékű szociális kötelezettséget ró, amely in natura vagy meg nem valósított szociális parcellánként, illetve szociális lakásonként 50 000 euró megfizetésével teljesíthető, vagy e szabályozást a felsorolt szabadságok mindegyikére tekintettel vizsgálandó komplex szabályozásnak kell-e tekinteni?

               3.

               Alkalmazandó-e a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 2. cikke (2) bekezdésének a) és j) pontja a magánszereplők szociális lakások és apartmanok kialakítását szolgáló, szociális kötelezettségként a jog szerint a jogszabályban rögzített minimális méretet elérő beruházásra vonatkozó minden építési vagy parcellázási engedéllyel összefüggésben kirótt kötelező járulékára, minek körében a megvalósított szociális lakásokat előzetesen meghatározott maximális árakon szociális lakásépítő társaságok vásárolják meg, hogy azokat magánszemélyek széles körének adják bérbe, vagy azokat a szociális lakásépítő társaságok javára történő jogátruházás révén ugyanazon körbe tartozó magánszemélyek részére értékesítik?

               4.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/123 irányelv 15. cikke szerinti „értékelendő követelmények” fogalmát, hogy az magába foglalja a magánszereplők arra vonatkozó kötelezettségét, hogy szokásos tevékenységük mellett vagy annak részeként hozzájáruljanak a szociális lakásépítéshez, és a kialakított lakásokat maximális árakon részben állami hatóságokra vagy az azokon fennálló jogok átruházása révén átruházzák, jóllehet e magánszereplők nem rendelkeznek további kezdeményezési joggal a szociális lakások piacán?

               5.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén a nemzeti bíróságnak kell-e szankciókat fűznie, és ha igen, milyeneket,

                           a)

                           ahhoz a megállapításhoz, hogy a 2006/123 irányelv 15. cikke szerinti új értékelendő követelményt nem vizsgálták meg különleges módon ugyanezen irányelv 15. cikke (6) bekezdésének megfelelően, és

                           b)

                           ahhoz a megállapításhoz, hogy az ezen új követelménnyel kapcsolatos értesítést nem végezték el ugyanezen irányelv 15. cikke (7) bekezdésének megfelelően?

               6.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/123 irányelv 14. cikke szerinti „tiltott követelmények” fogalmát, hogy az nem csak az e cikkben ismertetett körülmények között tilt valamely nemzeti szabályozást, ha az a szolgáltatási tevékenység nyújtására való jogosultságot vagy annak gyakorlását valamely feltételnek való megfeleléshez köti, hanem akkor is, ha e szabályozás csupán azt írja elő, hogy az e feltételnek való meg nem felelés következményeként elmarad a jogszabályban előírt szolgáltatás teljesítésének pénzügyi ellentételezése, és nem kerül sor az e szolgáltatás gyakorlásának fejében nyújtott pénzügyi garancia visszafizetésére?

               7.

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/123 irányelv 14. cikkének 6. pontja szerinti „versengő gazdasági szereplők” fogalmát, hogy az alkalmazandó az olyan közintézményre, amelynek feladatai részben megegyezhetnek a szolgáltatók feladataival, ha e közintézmény az ugyanezen irányelv 14. cikkének 6. pontja szerinti határozatokat hoz, és egyúttal köteles egy lépcsőzetes rendszer utolsó lépcsőfokaként a szolgáltató által az őt terhelő szociális kötelezettség teljesítése céljából kialakított szociális lakásokat megvásárolni?

               8.

                           a)

                           Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/123 irányelv 4. cikkének 6. pontja szerinti „engedélyezési rendszer” fogalmát, hogy az alkalmazandó az olyan tanúsítványokra, amelyeket valamely közintézmény állít ki azt követően, hogy az eredeti építési vagy parcellázási engedély megadására már sor került, és amelyek szükségesek az ezen eredeti engedélyhez a jog szerint kötődő szociális kötelezettség teljesítése fejében járó egyes ellentételezések odaítélésére való jogosultság megszerzéséhez, és amelyek egyúttal szükségesek ahhoz, hogy jogosultság keletkezzen a szolgáltató által e közintézmény javára kötelezően nyújtandó pénzügyi garancia visszatéríttetésére?

                           b)

                           Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2006/123 irányelv 4. cikkének 6. pontja szerinti „engedélyezési rendszer” fogalmát, hogy az alkalmazandó arra a megállapodásra, amelyet valamely magánszereplő egy jogszabályi rendelkezés alapján a valamely közintézmény javára történő jogátruházás keretében az e magánszereplő által a jog szerint egy építési vagy parcellázási engedélyhez kötődő szociális kötelezettség in natura teljesítése érdekében kialakított szociális lakás értékesítése céljából e közintézménnyel köt, figyelemmel arra a körülményre, hogy e megállapodás megkötése az említett engedély végrehajthatóságának feltételét képezi?

               9.

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 49. és 56. cikket, hogy azok tiltják az olyan szabályozást, amelynek folytán a bizonyos méretet elérő beruházásra vonatkozó építési vagy parcellázási engedély megadásához a jog szerint egy szociális kötelezettség kötődik, amelynek lényege, hogy a beruházás bizonyos százalékának megfelelő mértékben szociális lakásokat kell kialakítani, amelyeket később maximalizált árakon egy közintézmény részére vagy az azokon fennálló jogok átruházása révén kell értékesíteni?

               10.

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikket, hogy az tiltja az olyan szabályozást, amelynek folytán a bizonyos méretet elérő beruházásra vonatkozó építési vagy parcellázási engedély megadásához a jog szerint egy szociális kötelezettség kötődik, amelynek lényege, hogy a beruházás bizonyos százalékának megfelelő mértékben szociális lakásokat kell kialakítani, amelyeket később maximalizált árakon egy közintézmény részére vagy az azokon fennálló jogok átruházása révén kell értékesíteni?

               11.

               Úgy kell-e értelmezni az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 1. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti „építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződés” fogalmát, hogy az alkalmazandó az olyan szabályozásra, amelynek folytán a bizonyos méretet elérő beruházásra vonatkozó építési vagy parcellázási engedély megadásához a jog szerint egy szociális kötelezettség kötődik, amelynek lényege, hogy a beruházás bizonyos százalékának megfelelő mértékben szociális lakásokat kell kialakítani, amelyeket később maximalizált árakon egy közintézmény részére vagy az azokon fennálló jogok átruházása révén kell értékesíteni?

               12.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 21., 45. és 49., 56. és 63. cikkét, valamint „az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről” szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 22. és 24. cikkét, hogy e cikkekkel ellentétes a Flamand Régió telek- és ingatlanpolitikáról szóló, 2009. március 27-i rendeletének 5. könyvével a „Lakhatás a saját régióban” cím alatt bevezetett olyan szabályozás, amelynek folytán a telkek és az azokon emelt épületek átruházása bizonyos, úgynevezett céltelepüléseken attól függ, hogy a vevő vagy bérlő igazolja-e az adott településhez fűződő — a rendelet 5.2.1. cikkének 2. §-a értelmében vett — megfelelő kapcsolatot?

      (1)  HL L 312., 67. o.

      (2)  HL L 376., 36. o.

      (3)  HL L 134., 114. o., magyar nyelvű különkiadás: 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.

      (4)  HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítve: HL 2009. L 274., 47. o.


               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/1

         2011/C 63/01
   Az Európai Unió Bíróságá utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 55., 2011.2.19.

      Korábbi közzétételek

      HL C 46., 2011.2.12.

      HL C 38., 2011.2.5.

      HL C 30., 2011.1.29.

      HL C 13., 2011.1.15.

      HL C 346., 2010.12.18.

      HL C 328., 2010.12.4.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: C-522/13. sz. ügy: A Juzgado Contencioso-Administrativo n °1 de Ferrol (Spanyolország) által 2013. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ministerio de Defensa, Navantia S.A. kontra Concello de Ferrol

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/25

         A Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol (Spanyolország) által 2013. október 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ministerio de Defensa, Navantia S.A. kontra Concello de Ferrol
   (C-522/13. sz. ügy)
   2013/C 367/44
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Ministerio de Defensa, Navantia S.A.

      Alperes: Concello de Ferrol

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 107. cikkével a NAVANTIA, S.L. számára biztosított ingatlanadó-mentesség, illetve összeegyeztethető-e az EUMSZ 107. cikkel az, hogy egy tagállam (Spanyolország) adómentességet biztosít egy olyan földterületre vonatkozóan (2825201QA5422N0001YG helyrajzi számon nyilvántartott ingatlan), amelynek tulajdonjogát átengedték egy teljes egészében állami tulajdonban lévő tőkével rendelkező magánvállalkozásnak (NAVANTIA, S.L.), és amelyen ez utóbbi olyan árukat értékesít és olyan szolgáltatásokat nyújt, amelyek a tagállamok közötti kereskedelem tárgyát képezhetik?


title: C-321/08. sz. ügy: 2008. július 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/38

         2008. július 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-321/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/62)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: W. Wils és E. Adsera Ribera meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) (1), vagy legalábbis azokról nem értesítette a Bizottságot – nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2005/29 irányelvnek a nemzeti jogba való átültetésére előírt határidő 2007. június 12-én lejárt.

      (1)  HL L 149., 22. o.


title: T-309/03. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. április 6-i  ítélete – Camós Grau kontra Bizottság ( Az Európai Csaláselleni Hivatal [OLAF] által az Európai-Latin-amerikai Kapcsolatok Intézetének [IRELA] igazgatása és finanszírozása tárgyában lefolytatott vizsgálat – Vizsgáló esetében felmerülő esetleges összeférhetetlenség – Eltávolítás a vizsgálócsoportból – Hatások a vizsgálat lefolytatására és a vizsgálati jelentés tartalmára – Zárójelentés a vizsgálatról – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Kártérítési kereset – Elfogadhatóság )

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. április 6-i ítélete – Camós Grau kontra Bizottság
   (T-309/03. sz. ügy) (1)

   („Az Európai Csaláselleni Hivatal [OLAF] által az Európai-Latin-amerikai Kapcsolatok Intézetének [IRELA] igazgatása és finanszírozása tárgyában lefolytatott vizsgálat - Vizsgáló esetében felmerülő esetleges összeférhetetlenség - Eltávolítás a vizsgálócsoportból - Hatások a vizsgálat lefolytatására és a vizsgálati jelentés tartalmára - Zárójelentés a vizsgálatról - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Kártérítési kereset - Elfogadhatóság”)
   (2006/C 131/71)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Manel Camós Grau (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J.-F. Pasquier és C. Ladenburger, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészről az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) 2002. október 17-i, az Európai-Latin-amerikai Kapcsolatok Intézetére (IRELA) vonatkozóan lefolytatott vizsgálatot lezáró jelentésének megsemmisítése iránti kérelem, és másrészről az e jelentés által állítólag okozott nem vagyoni és szakmai előmenetellel összefüggő károk megtérítése iránti kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bizottságot, hogy M. Camós Grau részére 10 000 eurót fizessen.

               2)

               A kérelmeket ezt meghaladó részükben elutasítja.

               3)

               A Bizottságot kötelezi az eljárás költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 275., 2003.11.15.


title: C-656/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-674/11. sz., TV2/Danmark A/S kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 24-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. december 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/27

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-674/11. sz., TV2/Danmark A/S kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 24-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. december 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-656/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 048/32)
   Az eljárás nyelve: dán

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: ved B. Stromsky, T. Maxian Rusche és L. Grønfeldt meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: TV2/Danmark A/S, Dán Királyság, Viasat Broadcasting UK Ltd

      A fellebbező kérelmei

   A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (nyolcadik tanács) T-674/11. sz., TV2/Danmark A/S kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 24-én hozott ítéletét annyiban, amennyiben az a Dánia által a TV2/Danmark javára végrehajtott intézkedésekről (C 2/03) szóló, 2011. április 20-i 2011/839/EU bizottsági határozatot (1) megsemmisítette annyiban, amennyiben e határozat megállapítja, hogy az 1995–1996-os évek reklámbevételei állami támogatásnak minősülnek.
   A Bíróság érdemben utasítsa el az elsőfokú eljárás felperesének másodlagosan előterjesztett harmadik kereseti kérelmét.
   A Bíróság az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező előadja, hogy a Törvényszék hibásan értelmezte az „állami forrásoknak” az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt fogalmát, ideértve az „ellenőrzés” fogalmát is, és nem adott megfelelő indokolást.
   A fellebbező által fellebbezésének alátámasztására előadott érvek lényeges pontjai a következők:

               —

               A Törvényszék hibát követett el, amikor a 210. és 211. pontban nem ismerte el, hogy a TV2 Reklame forrásai állami források, mivel a TV2 Reklame állami tulajdonban lévő társaság; a Törvényszék túlságosan szűken értelmezte az állami tulajdonban lévő vállalkozásoktól származó állami források fogalmára vonatkozó ítélkezési gyakorlatot.

               —

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a TV2 Reklame forrásai feletti állami ellenőrzés vizsgálata során túlságosan szűken értelmezte az „ellenőrzés” fogalmát. Hasonlóan tévedett a 215. pontban, amikor a TV2 Alap forrásai feletti állami ellenőrzés vizsgálata során is túlságosan szűken értelmezte az „ellenőrzés” fogalmát.

               —

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor tévesen értelmezte a PreussenElektra-ítéletet (C-379/98, ECLI:EU:C:2001:160). E téves értelmezésnek központi szerepe van a Törvényszéknek a vitatott határozat megsemmisítéséhez vezető érvelésében.

      (1)  HL 2011. L 340., 1. o.


title: T-248/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 24-i ítélete – HUP Uslugi Polska kontra OHIM – Manpower (I.T.@MANPOWER) ( Közösségi védjegy – Törlési eljárás – Az I.T.@MANPOWER közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztető képesség – Megkülönböztető képesség hiánya – Szokásossá vált megjelölések hiánya – A védjegy fogyasztók megtévesztésére alkalmas jellegének hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b)-d) és g) pontja, valamint 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja )

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/34

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 24-i ítélete – HUP Uslugi Polska kontra OHIM – Manpower (I.T.@MANPOWER)
   (T-248/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Az I.T.@MANPOWER közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Megkülönböztető képesség - Megkülönböztető képesség hiánya - Szokásossá vált megjelölések hiánya - A védjegy fogyasztók megtévesztésére alkalmas jellegének hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b)-d) és g) pontja, valamint 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja’)
   (2008/C 285/61)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: HUP Uslugi Polska sp. z o.o., korábban: MP Temporärpersonalgesellschaft mbH (Czeladz, Lengyelország) (képviselő: M. Ciresa, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Manpower Inc. (Milwaukee, Wisconsin, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: R. Moscona, V. Marsland, solicitorok és A. Bryson, barrister)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa által 2005. április 5-én az MP Temporärpersonal GmbH és a Manpower Inc. közötti törlési eljárás ügyében hozott határozat (R 124/2004-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a HUP Uslugi Polska sp. z o. o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2005.9.3.


title: T-543/15. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2015. december 17-i végzése – Lysoform Dr. Hans Rosemann és társai kontra ECHA („Ideiglenes intézkedés — REACH — Biocid termékek forgalmazása és felhasználása — Valamely társaságnak mint hatóanyag-forgalmazónak az 528/2012/EU rendelet 95. cikkének (1) bekezdésében előírt listára történő felvétele — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/19

         A Törvényszék elnökének 2015. december 17-i végzése – Lysoform Dr. Hans Rosemann és társai kontra ECHA
   (T-543/15. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés - REACH - Biocid termékek forgalmazása és felhasználása - Valamely társaságnak mint hatóanyag-forgalmazónak az 528/2012/EU rendelet 95. cikkének (1) bekezdésében előírt listára történő felvétele - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
   (2016/C 059/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlin, Németország), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim am Rhein, Németország), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Németország), Diversey Europe Operations BV (Utrecht, Hollandia) (képviselők: K. Van Maldegem, M. Grunchard és P. Sellar ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselők: C. Buchanan és W. Broere meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az O. társaságot mint hatóanyag-forgalmazót a biocid termékek forgalmazásáról és felhasználásáról szóló, 2012. május 22-i 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 167., 1. o.) 95. cikkének (1) bekezdésében előírt listára felvevő, 2015. június 17-i ECHA határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.