title: C-690/15. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2017. május 10-i ítélete (a Cour administrative d'appel de Douai [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wenceslas de Lobkowicz kontra Ministère des Finances et des Comptes publics (Előzetes döntéshozatal — Az Európai Unió tisztviselője — Személyzeti szabályzat — Az Európai Unió intézményeinek szociális biztonsági rendszeréhez való kötelező csatlakozás — Valamely tagállamban szerzett, ingatlanból származó jövedelem — Valamely tagállam joga alapján általános szociális hozzájárulás, szociális levonás és kiegészítő hozzájárulások megfizetésére való kötelezés — E tagállam szociális biztonsági rendszerének finanszírozásában való részvétel)

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/9

         A Bíróság (nagytanács) 2017. május 10-i ítélete (a Cour administrative d'appel de Douai [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wenceslas de Lobkowicz kontra Ministère des Finances et des Comptes publics
   (C-690/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Az Európai Unió tisztviselője - Személyzeti szabályzat - Az Európai Unió intézményeinek szociális biztonsági rendszeréhez való kötelező csatlakozás - Valamely tagállamban szerzett, ingatlanból származó jövedelem - Valamely tagállam joga alapján általános szociális hozzájárulás, szociális levonás és kiegészítő hozzájárulások megfizetésére való kötelezés - E tagállam szociális biztonsági rendszerének finanszírozásában való részvétel))
   (2017/C 239/11)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour administrative d’appel de Douai

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Wenceslas de Lobkowicz

      Alperes: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló, az EU-Szerződéshez, EUM-Szerződéshez és EAK-Szerződéshez csatolt (7.) jegyzőkönyv 14. cikkét, valamint az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának az uniós intézmények közös szociális biztonsági rendszerére vonatkozó rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az Unió tisztviselője az adóilletősége szerinti tagállamban szerzett, ingatlanból származó jövedelmei alapján – ugyanezen tagállam szociális biztonsági rendszerének finanszírozására szolgáló – szociális hozzájárulás és szociális levonás fizetésére köteles.

      (1)  HL C 98., 2016.3.14.


title: F-44/12. sz. ügy: 2012. április 2-án benyújtott kereset — ZZ és ZZ kontra Bizottság

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/25

         2012. április 2-án benyújtott kereset — ZZ és ZZ kontra Bizottság
   (F-44/12. sz. ügy)
   2012/C 184/55
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és ZZ (képviselők: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal és S. Orlandi ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A Bizottságnál történő szolgálatba lépést megelőzően szerzett nyugdíjjogosultságok átvitelére vonatkozó, a felperesek átvitel iránti kérelmét követően hatályba lépő új általános végrehajtási rendelkezéseket figyelembe vevő számítás alapján megfogalmazott javaslatok megsemmisítése

      A felperesek kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felpereseknek a nyugdíjjogosultságaik átvitele iránti kérelmük időpontjában hatályban lévő általános végrehajtási rendelkezések és leszámítolási kamatlábak alkalmazása iránti panaszát elutasító határozatot;

               —

               amennyiben szükséges, semmisítse meg a Bizottságnál történő szolgálatba lépésüket megelőzően szerzett nyugdíjjogosultságaik jóváírásának számítására vonatkozó határozatokat;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-265/06. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. április 10-i ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Áruk szabad mozgása – EK 28. és EK 30. cikk – Az EGT-Megállapodás 11. és 13. cikke – Behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozások – Azonos hatású intézkedések – Gépjárművek – Színes fóliaréteg ragasztása az üvegezésre)

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. április 10-i ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-265/06. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Áruk szabad mozgása - EK 28. és EK 30. cikk - Az EGT-Megállapodás 11. és 13. cikke - Behozatalra vonatkozó mennyiségi korlátozások - Azonos hatású intézkedések - Gépjárművek - Színes fóliaréteg ragasztása az üvegezésre)
   (2008/C 128/08)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Caeiros, P. Guerra e Andrade és M. Patakia meghatalmazottak)

      Alperes: a Portugál Köztársaság (képviselők: L. Fernandes meghatalmazott és A. Duarte de Almeida ügyvéd)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 28. és az EK 30. cikk megsértése – Színes fóliaréteg személy- vagy haszongépjárművek üvegezésére történő ragasztását tiltó nemzeti szabályozás
   Rendelkező rész

               1)

               A Portugál Köztársaság – mivel a 2003. március 11-i 40/2003 törvényrendelet 2. cikkének (1) bekezdésében megtiltotta a gépjárművek üvegezésére színes fóliaréteg ragasztását – nem teljesítette az EK 28. cikkből és az EK 30. cikkből, valamint az 1992. május 2-i, az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 11. és 13. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 212., 2006.9.2.


title: F-26/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. március 9-i ítélete — N kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Kártérítési kereset — Elfogadhatóság — Lelki zaklatás — Gondoskodási kötelezettség — Nem vagyoni kár)

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/51

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. március 9-i ítélete — N kontra Parlament
   (F-26/09. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Kártérítési kereset - Elfogadhatóság - Lelki zaklatás - Gondoskodási kötelezettség - Nem vagyoni kár)
   2010/C 134/85
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: N (Brüsszel, Belgium) (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

      Alperes: Parlament (képviselők: K. Zejdová és R. Ignătescu meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Parlament arra történő kötelezése, hogy fizessen meg a felperesnek 12 000 euró összeget azon károk megtérítése jogcímén, amelyek a felperest egyrészt a vele szemben alkalmazott lelki és szakmai zaklatás folytán, másrészt pedig a független szerv által lefolytatott belső adminisztratív vizsgálat hiánya következtében érték

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezi az Európai Parlamentet, hogy fizessen meg N részére 2 000 euró kártérítést.

               2.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Parlament maga viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni az N részéről felmerült költségek háromnegyedét.

               4.

               N maga viseli a saját költségeinek egynegyedét.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4., 51. o.


title: C-185/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 29-i ítélete — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2001/83/EK irányelv — 5. és 6. cikk — Törzskönyvezett gyógyszerkészítmények — Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — Forgalombahozatali engedély — Olyan tagállami szabályozás, amely mentesít az engedélyezett gyógyszerekhez hasonló, de alacsonyabb árú gyógyszerek forgalombahozatali engedélyének megszerzése alól)

text:
               26.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/3

         A Bíróság (harmadik tanács) 2012. március 29-i ítélete — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-185/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/83/EK irányelv - 5. és 6. cikk - Törzskönyvezett gyógyszerkészítmények - Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - Forgalombahozatali engedély - Olyan tagállami szabályozás, amely mentesít az engedélyezett gyógyszerekhez hasonló, de alacsonyabb árú gyógyszerek forgalombahozatali engedélyének megszerzése alól)
   2012/C 151/05
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Šimerdová és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: M. Szpunar meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.) 6. cikkének megsértése — Olyan tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi ezen állam piacán olyan gyógyszerek előzetes engedély nélküli forgalomba hozatalát, amelyek az engedélyezett gyógyszereknél alacsonyabb árral és azokhoz hasonló jellemzőkkel rendelkeznek.

      Rendelkező rész

               1.

               A Lengyel Köztársaság — mivel elfogadta és hatályban tartotta a 2007. március 30-i törvénnyel módosított, 2001. szeptember 6-i gyógyszertörvény (Prawo farmaceutyczne) 4. cikkét, amennyiben e jogi rendelkezés mentesít a forgalombahozatali engedély megszerzése alól olyan, külföldről származó gyógyszerek esetében, amelyeket ugyanolyan hatóanyagok, ugyanolyan adagolás és ugyanolyan forma jellemez, mint azokat a gyógyszereket, amelyek Lengyelországban forgalombahozatali engedélyt kaptak, feltéve különösen, hogy a behozott gyógyszerek ára az ilyen engedéllyel rendelkező gyógyszerek árához képest versenyképes — nem teljesítette a 2007. november 13-i 1394/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31.


title: T-343/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 21-i végzése — Etimine és Etiproducts kontra ECHA ( Megsemmisítés iránti kereset — REACH — A bórsav és a dinátrium-tetraborátok különös aggodalomra okot adó anyagként történő azonosítása — Közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság )

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/22

         A Törvényszék 2011. szeptember 21-i végzése — Etimine és Etiproducts kontra ECHA
   (T-343/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - REACH - A bórsav és a dinátrium-tetraborátok különös aggodalomra okot adó anyagként történő azonosítása - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 340/47
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Etimine SA (Bettembourg, Luxemburg) és AB Etiproducts Oy (Espoo, Finnország) (képviselik: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselik: M. Heikkilä és W. Broere meghatalmazottak, segítőik: J. Stuyck és A.-M. Vandromme ügyvédek)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselik: P. Oliver és E. Manhaeve meghatalmazottak, segítőjük: K. Sawyer barrister)

      Az ügy tárgya

   Az ECHA 2010. június 18-án közzétett azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely a bórsavat (EC-szám: 233-139-2) és a dinátrium-tetraborátokat (EC-szám: 215-540-4) a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 396., 1. o.) 57. cikkében szereplő kritériumoknak megfelelő anyagokként azonosítja, valamint ezen anyagokat feltünteti az említett rendelet XIV. mellékletébe felvenni javasolt anyagoknak az e rendelet 59. cikke alapján összeállított jelöltlistáján

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Etimine SA-t és az AB Etiproducts Oy-t kötelezi saját költségeik, valamint az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) részéről felmerült költségek viselésére.

               3.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: T-31/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (rózsaszínű, ibolyakék, homokszínű és sötétszürke négyzetminta) (Közösségi védjegy — Rózsaszínű, ibolyakék, homokszínű és sötétszürke négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/20

      A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (rózsaszínű, ibolyakék, homokszínű és sötétszürke négyzetminta)
      (T-31/11. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Rózsaszínű, ibolyakék, homokszínű és sötétszürke négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)
      (2012/C 331/35)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Németország) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger, ügyvédek)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben B. Schmidt, majd D. Walicka, meghatalmazottak)

         Tárgy

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a rózsaszínű, ibolyakék, homokszínű és sötétszürke színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás megjelölés bejelentésével kapcsolatban 2010. november 15-én hozott határozata (R 1284/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék V. Fraas GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: T-748/15. sz. ügy: 2015. december 21-én benyújtott kereset – Gauff kontra OHIM – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/26

         2015. december 21-én benyújtott kereset – Gauff kontra OHIM – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)
   (T-748/15. sz. ügy)
   (2016/C 078/36)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Gauff GmbH & Co. Engineering KG (Nürnberg, Németország) (képviselő: A. Molnar ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG (Frankfurt am Main, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: a „Gauff” közösségi szóvédjegy – 6 192 521. sz. közösségi védjegy

      Az OHIM előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. október 8-án hozott határozata (R 1350/2014-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               másodlagosan, utalja vissza az ügyet az OHIM-hoz a vitatott és helytelenül meg nem vizsgált szempontok további vizsgálata érdekében;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére a fellebbezési eljárásban felmerült költségeket is beleértve.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 53., 56., 57. és 76. cikkének megsértése;

               —

               a 2868/95 rendelet megsértése;

               —

               a meghallgatáshoz való jog megsértése;

               —

               az indokolási kötelezettség megsértése.


title: C-210/10. sz. ügy: A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2010. május 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Urbán Márton kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/7

         A Hajdú-Bihar Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) által 2010. május 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Urbán Márton kontra Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága
   (C-210/10. sz. ügy)
   2010/C 195/11
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Urbán Márton

      Alperes: Vám- és Pénzügyőrség Észak-alföldi Regionális Parancsnoksága

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK (1), és a 2135/98. EK Tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK Tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, az Európai Parlament és a Tanács 561/2006/EK (2) rendelete 19.cikk (1) és 19. cikk (4) bekezdésében foglalt arányosság követelményének megfelel-e az olyan szankciórendszer, mely a menetíró készülék adatrögzítő lapja használatára vonatkozó, a 3821/85/EGK Tanácsi Rendelet 13-16. cikkében rögzített valamennyi előírás megsértése esetére azonos összegű, 100 000.-Ft összegű bírság kiszabását írja elő kötelező erővel?

               2.

               Megfelel-e az arányosság követelményének az a szankciórendszer, amely az elkövetett jogsértés súlyához képest nem differenciál a bírság összegszerűségében?

               3.

               Megfelel-e az arányosság követelményének az a szankciórendszer, amely a jogsértők vonatkozásában semmilyen kimentési lehetőséget nem enged?

               4.

               Megfelel-e az arányosság követelményének az a szankciórendszer, amely az elkövetők személyi körülményei között nem tesz különbséget?

      (1)  A Tanács 3821/85/EGK rendelete (1985. december 20.) a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről; HL L 370., 8. o., magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 227. o.

      (2)  Az Európai Parlament és a Tanács 561/2006/EK rendelete (2006. március 15.) a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (EGT vonatkozású szöveg) — Nyilatkozat; HL L 102., 1. o.


title: C-407/06. sz. ügy: 2006. október 3-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/27

         2006. október 3-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-407/06. sz. ügy)
   (2006/C 281/43)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: B. Schima et J. Hottiaux, meghatalmazottak)

      Alperes: a Belga Királyság
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel nem fogadta el mindazon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyeinek ellenőrzéséről szóló 96/82/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. december 16-i 2003/105/EK tanácsi irányelv (1) rendelkezéseinek, illetve ezekről nem értesítette a Bizottságot – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze a Belga Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A 2003/105/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2005. június 30-án lejárt.

      (1)  HL L 345., 2003.12.31., 97. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 398. o.


title: C-358/13. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2013. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Markus D. elleni büntetőeljárás

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/8

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2013. június 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Markus D. elleni büntetőeljárás
   (C-358/13. sz. ügy)
   2013/C 325/13
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Markus D.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a 2004. március 31-i 2004/27/EK irányelvvel (1) módosított, 2001. november 6-i 2001/83/EK irányelv (2) 1. cikke 2. pontjának b) alpontját, hogy az e rendelkezés szerinti anyagok vagy azok kombinációi, amelyek csupán módosítják az ember valamely élettani funkcióját — tehát nem helyreállítják vagy javítják —, csak akkor tekinthetőek gyógyszernek, ha terápiás haszonnal rendelkeznek, vagy mindenesetre pozitív irányba módosítják a testi funkciókat? Ezáltal nem tartoznak az irányelv gyógyszerfogalmának hatálya alá azok az anyagok vagy azok kombinációi, amelyeket kizárólag — bódult állapotot okozó — pszichoaktív hatásuk miatt fogyasztanak, és eközben mindenesetre az egészségre veszélyes hatással járnak?

      (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló 2001/83/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. március 31-i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 136., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 262. o.)

      (2)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.)


title: C-107/10. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad által 2010. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Enel Maritsa Iztok 3 kontra a Nemzeti Beszedési Ügynökség Központi Igazgatósága keretében működő „Végrehajtás-megtámadási és -kezelési” Igazgatóság igazgatója

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/20

         Az Administrativen sad Sofia-grad által 2010. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Enel Maritsa Iztok 3 kontra a Nemzeti Beszedési Ügynökség Központi Igazgatósága keretében működő „Végrehajtás-megtámadási és -kezelési” Igazgatóság igazgatója
   (C-107/10. sz. ügy)
   2010/C 134/30
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Enel Maritsa Iztok 3

      Alperes: A Nemzeti Beszedési Ügynökség Központi Igazgatósága keretében működő „Végrehajtás-megtámadási és -kezelési” Igazgatóság igazgatója.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (1) 18. cikkének (4) bekezdését és a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (2) 183. cikkének első bekezdését, hogy azok az alapeljárás körülményei között lehetővé teszik,

               1.

               hogy az adókijátszás elleni küzdelem céljával elfogadott törvénymódosítás alapján a HÉA visszatérítésének határidejét arra tekintettel, hogy az adóbevallás benyújtásától számított 45 napon belül az érintettnél adóellenőrzést indítottak, az adóellenőrzési határozat meghozatalának napjáig anélkül hosszabbítsák meg, hogy ezen időszak vonatkozásában a visszatérítendő összegre kamatot kellene fizetni, ha egyúttal az alábbi körülmények állnak fenn:

                           a)

                           az adóvisszatérítésre a törvényben előírt 45 napos határidő e módosítás előtt lejárt, és a visszatérítendő összeg az adóellenőrzés megindítására tekintet nélkül kamatozni kezdett,

                           b)

                           az adóellenőrzés során a visszatérítendőként kimutatott összeg helyességét állapították meg,

                           c)

                           az adóalany egyetlen jogi lehetősége e határidő lerövidítésére az, ha meghatározott időtartamú és a visszatérítendő összegnek megfelelő összegű biztosítékot nyújt pénz, államkötvények vagy feltétel nélküli és visszavonhatatlan bankgarancia formájában;

               2.

               hogy a HÉA visszatérítésére a HÉA-bevallás benyújtásának napjától számított 45 napos határidőt határozzanak meg, valamint e határidő nyugvásának, majd — az adóellenőrzés e határidő alatti elrendelése útján történő — meghosszabbításának jogi lehetőségét biztosítsák, ha a HÉA elszámolására rendelkezésre álló adómegállapítási időszak egy hónapot ölel fel;

               3.

               hogy a HÉA visszatérítése adóellenőrzési határozat útján történjen azzal, hogy a visszatérítendő összegbe az ugyanazon határozattal megállapított és különböző adómegállapítási időszakokban keletkezett HÉA-tartozást és egyéb adótartozásokat, valamint állami követeléseket és ezen összegnek az adóellenőrzési határozat meghozatalának napjáig keletkezett kamatait beszámítsák, ha az adóellenőrzés során a visszatérítendőként kimutatott összeg helyességét állapították meg, és egyúttal az alábbi körülmények állnak fenn:

                           a)

                           az adóellenőrzési határozat meghozatalára irányuló eljárás során megállapítható jövőbeni állami követelések ideiglenes biztosítását az adóellenőrzési eljárásban nem engedélyezték,

                           b)

                           a nemzeti törvény nem írja elő az állam követeléseinek beszámítását a kényszervégrehajtás eszközeként és biztosítási intézkedésként,

                           c)

                           a beszámított főösszegek és kamatok megtámadására és önkéntes megfizetésére nyitva álló határidők még nem jártak le, mert ezeket az adóellenőrzésről szóló ugyanazon határozattal állapították meg, és egy részüket bíróság előtt is megtámadták;

               4.

               hogy az állam, ha az adóbevallásban visszatérítendőként kimutatott összeg helyességét állapították meg, az adóbevallás napja helyett az adóellenőrzési határozat meghozatalának napján számítsa be az e határozattal megállapított és a bevallás benyújtásának napja előtti időszakokban keletkezett adótartozásokat, valamint az e tartozások kamatait, míg az állam az összeg visszatérítésére a törvény szerint rendelkezésre álló határidő alatt nem köteles kamatot fizetni, és a bevallás benyújtásának napjától az adóellenőrzési határozat meghozataláig terjedő időszakra a beszámított adók után kamatot vet ki.

      (1)  HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.

      (2)  HL L 347., 1. o.


title: T-27/09. sz. ügy: 2009. január 19-én benyújtott kereset – Stella Kunststofftechnik GmbH kontra OHIM – Stella Pack (Stella)

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/28

         2009. január 19-én benyújtott kereset – Stella Kunststofftechnik GmbH kontra OHIM – Stella Pack (Stella)
   (T-27/09. sz. ügy)
   (2009/C 82/50)
   A keresetlevél nyelve: német
   Felek

      Felperes: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Németország) (képviselő: M. Beckensträter ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Stella Pack Sp. z. o. o. (Lubartow, Lengyel Köztársaság)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács 2008. november 19-én kézbesített, 2008. november 13-i határozatát, és állapítsa meg, hogy a 2006. december 22-i megszűnés iránti kérelmet mint elfogadhatatlant el kellett volna utasítani;

               —

               másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság a 2008. november 13-i határozat és a felszólalási osztály 2008. február 27-i határozatának hatályon kívül helyezése mellett a megszűnésre vonatkozó 2006. december 22-i határozatot is helyezze hatályon kívül a B 863177. sz. felszólalásra vonatkozó felszólalási eljárás jogerős befejezéséig;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a beavatkozót kötelezze a költségek (ideértve az alapeljárás, valamint az alperes költségeit is) viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „Stella” szóvédjegy a 6., 8., 16., 20. és 21. osztályba tartozó áruk vonatkozásában (15 479.sz. védjegybejelentés).

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy megszűnését kérelmező fél: a Stella Pack Sp. z. o. o.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály megállapította az érintett közösségi védjegy megszűnését a 6., 8., 16. és 20. osztályba tartozó egyes áruk vonatkozásában.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács elutasította a felperes fellebbezését.

      Jogalapok: A megszűnés megállapítására vonatkozó eljárásban a 40/94/EK rendeletben (1) és a 2868/95/EK rendeletben (2) meghatározott, hivatalból figyelembe veendő elfogadhatósági feltételek figyelmen kívül hagyása.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).

      (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.).


title: C-331/16. sz. ügy: A Middelburgban tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2016. június 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/11

         A Middelburgban tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag (Hollandia) által 2016. június 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K. kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (C-331/16. sz. ügy)
   (2016/C 326/20)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   A Middelburgban tárgyalást tartó Rechtbank Den Haag

      Az alapeljárás felei

      Felperes: K.

      Alperes: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Lehetővé teszi-e a 2004/38/EK irányelv (1) 27. cikkének (2) bekezdése, hogy valamely olyan uniós polgárt, akivel kapcsolatban – mint a jelen ügyben – jogerősen megállapítást nyert, hogy alkalmazandó tekintetében a menekültügyi egyezmény 1. cikke F. pontjának a) és b) alpontja, azért nyilvánítsanak nemkívánatos személynek, mert az egyezmény említett rendelkezésének tárgyát képező bűncselekmények különösen súlyos volta miatt abból kell kiindulni, hogy a társadalom valamely alapvető érdekére jelentett veszély jellegénél fogva tartósan közvetlen?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Hogyan kell a tervezett nemkívánatos személynek nyilvánítás keretében megvizsgálni, hogy azon fent említett uniós polgár magatartását, akire alkalmazandónak nyilvánították a menekültügyi egyezmény 1. cikke F. pontjának a) és b) alpontját, a társadalom valamely alapvető érdekére jelentett valódi, közvetlen és kellően súlyos veszélynek kell-e tekinteni? Mekkora jelentőséggel bír ennek körében az, hogy az 1. cikk F. pontja szerinti, a jelen ügyben szereplőkhöz hasonló cselekmények elkövetésére a távoli múltban – jelen esetben 1992 és 1994 között – került sor?

               3)

               Mekkora jelentőséggel bír az arányosság elve azon kérdés értékelése körében, hogy nemkívánatos személynek nyilvánítható-e valamely olyan uniós polgár, akire – mint a jelen ügyben – alkalmazandónak nyilvánították a menekültügyi egyezmény 1. cikke F. pontjának a) és b) alpontját? Figyelembe kell-e venni ebben az összefüggésben – vagy ettől függetlenül – a tartózkodási irányelv 28. cikkének (1) bekezdésében említett tényezőket? Az említett irányelv 28. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti, a fogadó tagállam területén történő tízéves tartózkodás időszakát is figyelembe kell-e venni ebben az összefüggésben, vagy ettől függetlenül? Teljes mértékben figyelembe kell-e venni a 2004/38 irányelv jobb átültetéséhez és alkalmazásához nyújtott iránymutatás (COM (2009)313) 3.3. pontjában említett tényezőket?

      (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (EGT vonatkozású szöveg) (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).


title: T-1/12. sz. ügy: 2012. január 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság

text:
               17.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/20

         2012. január 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság
   (T-1/12. sz. ügy)
   2012/C 80/35
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság képviselők: E. Belliard, G de Bergues és J. Gstalter meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               teljes egészében semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a 2011. október 24-i C(2011) 7808 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította a francia hatóságok által a SeaFrance SA részére, tőkeemelés és a SeaFrance által az SNCF részére biztosított kölcsön formájában nyújtandó szerkezetátalakítási támogatásokat.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az EUMSZ 107. cikk szerinti állami támogatás fogalmának akkor történt téves értelmezésére alapított jogalap, amikor a Bizottság megállapította, hogy az SNCF által tervezett két kölcsön körültekintő jellegét a megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatással együtt kell értékelni. E jogalap két részre oszlik:

                           —

                           egyrészt azon tényre, hogy a Bizottság tévesen értelmezte a Törvényszék T-11/95. sz., BP Chemicals kontra Bizottság ügyben 1998. szeptember 15-én hozott ítéletét [EBHT 1998., II-3235. o.], és

                           —

                           másrészt, másodlagosan arra a tényre, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a Törvényszék említett ítéletét.

               2.

               A második, az EUMSZ 107. cikk szerinti állami támogatás fogalmának akkor történt téves értelmezésére alapított jogalap, amikor a Bizottság a teljesség kedvéért megállapította, hogy a francia hatóságok nem bizonyították, hogy külön értékelve az SNCF által tervezett két kölcsönt piaci kamatláb mellett nyújtották. E jogalap két részre oszlik:

                           —

                           egyrészt azon tényre, hogy a Bizottság tévesen kizárta a referencia-kamatláb és a leszámítolási kamatláb megállapítási módjának módosításáról szóló bizottsági közlemény (1) alkalmazását a szóban forgó két kölcsön vonatkozásában, és

                           —

                           másészt azon tényre, hogy a Bizottság tévesen állította, hogy a piacnak való megfelelés érdekében a szóban forgó kamatlábaknak 14 % körülieknek kellett volna lenniük.

               3.

               A harmadik, az akkor történt téves jogalkalmazásra, valamint ténybeli hibára alapított jogalap, amikor a Bizottság megállapította, hogy a szerkezetátalakítási támogatás összeegyeztethetetlen a megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásokra vonatkozó iránymutatásokkal összefüggésben értelmezett EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének c) pontjával.

               4.

               A negyedik, az EUMSZ 345. cikk megsértésére alapított jogalap, amely cikk előírja, hogy Szerződések nem sérthetik a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet.

      (1)  HL C 14., 6. o.


title: T-82/11. sz. ügy: 2011. február 14-én benyújtott kereset — Formica kontra OHIM — Silicalia (CompacTop)

text:
               9.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/16

         2011. február 14-én benyújtott kereset — Formica kontra OHIM — Silicalia (CompacTop)
   (T-82/11. sz. ügy)
   2011/C 113/32
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Formica, SA (Galdakao, Spanyolország) (képviselő: A. Gómez López ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Silicalia, SL (Valencia, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék állapítsa meg, hogy az OHIM első fellebbezési tanácsának az R 1083/2010-1. sz. ügyben 2010. december 9-én hozott határozata ellentétes a közösségi védjegyről szóló 207/2009/EK rendelettel;

               —

               állapítsa meg a 6 524 243. sz. CompacTop összetett közösségi védjegy lajstromozhatóságát a 20. osztály vonatkozásában.

               —

               az alperest, vagy adott esetben a beavatkozó felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „CompacTop” ábrás védjegy a 20. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A Silicalia, SL.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „COMPACquartz”, „COMPACMARMOL&QUARTZ” és „COMPAC MARMOL& QUARTZ” szóelemeket tartalmazó közösségi és nemzeti ábrás védjegyek a 19., 27., 35., 37. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között sem hasonlóság, sem az összetévesztés veszélye nem áll fenn.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-180/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 26-i végzése – L'Oréal kontra EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A MASTER SHAPE európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset — Az eljárási szabályzat 126. cikke”)

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/18

         A Törvényszék 2017. június 26-i végzése – L'Oréal kontra EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE)
   (T-180/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A MASTER SHAPE európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset - Az eljárási szabályzat 126. cikke”))
   (2017/C 269/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: L'Oréal (Párizs, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Guinot (Párizs) (képviselő: A. Sion ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Guinot és a L’Oréal közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. február 23-án hozott határozata (R 2907/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A L’Oréal-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 222., 2016.6.20.


title: C-481/07. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2009. július 16-i ítélete — SELEX Sistemi Integrati SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés — A Közösség szerződésen kívüli felelőssége — Az Eurocontrol elleni panasz elutasításáról szóló bizottsági határozat — Határozott és tényleges kár)

text:
               12.9.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/5

         A Bíróság (hatodik tanács) 2009. július 16-i ítélete — SELEX Sistemi Integrati SpA kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-481/07. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A Közösség szerződésen kívüli felelőssége - Az Eurocontrol elleni panasz elutasításáról szóló bizottsági határozat - Határozott és tényleges kár)
   2009/C 220/07
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: SELEX Sistemi Integrati SpA (képviselők: F. Sciaudone, R. Sciandone és A. Neri avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Di Bucci és F. Amato meghatalmazottak)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróságnak (második tanács) a T-186/05. sz., SELEX Sistemi Inegrati SpA kontra Bizottság ügyben 2007. augusztus 29-én hozott végzése ellen benyújtott fellebbezés, amely végzésében az Elsőfokú Bíróság, mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt, elutasította a felperesnek az EK-Szerződés versenyről szóló rendelkezéseinek az Eurocontrol általi feltételezett megsértésére vonatkozó panaszának elutasításáról szóló, 2004. február 12-i bizottsági határozat következtében a felperes által vélelmezetten elszenvedett kár megtérítése iránti kérelmet

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a SELEX Sistemi Integrati SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: C-498/15. sz. ügy: A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2015. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Spirál-Gép kft. kontra Budapest Rendőrfőkapitánya

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/4

         A Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2015. szeptember 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Spirál-Gép kft. kontra Budapest Rendőrfőkapitánya
   (C-498/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/05)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Spirál-Gép kft.

      Alperes: Budapest Rendőrfőkapitánya

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Akként kell-e értelmezni az arányosságnak a nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló az Európai Parlament és a Tanács 1999. június 17-i 1999/62/EK (1) irányelv (a továbbiakban: Eurovignette irányelv) 9a. cikkében foglalt követelményét, hogy azzal ellentétes a közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabályszegések köréről, az e tevékenységekre vonatkozó rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, felhasználásának rendjéről és az ellenőrzésben történő közreműködés feltételeiről szóló 410/2007. (XII. 29.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Bírságrendelet) 9. mellékletével bevezetetthez hasonló szankciórendszer, amely a viszonylati jegyek megváltásával kapcsolatos szabályok megsértése esetére – a szabályszegések súlyától függetlenül – átalányösszegű bírság kiszabását írja elő?

               2.

               Megfelel-e a Bírságrendelet 9. mellékletében meghatározott közigazgatási bírság az Eurovignette irányelv 9a. cikkében foglalt azon követelménynek, hogy a nemzeti jog által megalkotott szankciónak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lennie?

               3.

               Akként kell-e értelmezni az arányosságnak az Eurovignette irányelv 9a. cikkében szereplő követelményét, hogy azzal ellentétes egyrészt az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, a jogsértés elkövetőinek objektív felelősségét bevezető szankciórendszer, másrészt pedig az e rendszerben előírt szankció súlyozása?

      (1)  A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999. június 17-i 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 187., 42. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 4. kötet, 372. o.).


title: C-452/04. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main 2004. október 11-i végzésével a Fidium Finanz AG kontra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/28

         A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main 2004. október 11-i végzésével a Fidium Finanz AG kontra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-452/04. sz. ügy)
   (2005/C 6/52)
   Az eljárás nyelve: német
   A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main 2004. október 11-i végzésével, amely 2004. október 27-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Fidium Finanz AG kontra Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Hivatkozhat-e egy olyan vállalkozás, amelynek székhelye egy Európai Unión kívüli államban, a konkrét esetben Svájcban van, az EK 56. cikk szerinti szabad tőkemozgásra az Európai Unió egyik tagállamának, a konkrét esetben a Németországi Szövetségi Köztársaságnak a lakosai részére üzletszerűen végzett hitelnyújtási tevékenység érdekében ezen tagállammal és ezen tagállam hatóságainak és bíróságainak intézkedéseivel szemben, vagy az ilyen pénzügyi szolgáltatások előkészítése, nyújtása és lebonyolítása egyedül az EK 49. és azt követő cikk szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságának hatálya alá tartozik-e?

               2)

               Hivatkozhat-e egy olyan vállalkozás, amelynek székhelye egy Európai Unión kívüli államban van, az EK 56. cikke szerinti szabad tőkemozgásra, ha üzletszerűen vagy túlnyomórészt az Európai Unióban letelepedett lakosok részére nyújt hiteleket, és székhelye egy olyan országban található, amelyben ezen üzleti tevékenység megkezdésére és folytatására nem vonatkozik sem ezen ország állami hatósága előzetes engedélyének, sem ezen üzleti tevékenység folyamatos felügyeletének olyan jellegű követelménye, mint amely az Európai Unión belül és a konkrét esetben különösen a Németországi Szövetségi Köztársaságban szokásos, vagy a szabad tőkemozgásra való hivatkozás egy ilyen esetben joggal való visszaélésnek minősül?
               Egyenlő elbánásban részesíthető-e egy ilyen vállalkozás az Európai Unió jogára figyelemmel az adott tagállam területén letelepedett személyekkel és vállalkozásokkal az engedélyezési kötelezettség szempontjából, jóllehet előbbinek a székhelye nem ebben a tagállamban van, és ott fiókja sincs?

               3)

               Sérti-e az EK 56. cikk szerinti szabad tőkemozgást egy olyan szabályozás, amely szerint egy Európai Unión kívüli székhelyű vállalkozásnak az Európai Unióban letelepedett lakosok részére történő üzletszerű hitelnyújtását attól teszik függővé, hogy előzetesen az Európai Uniónak a hitelfelvevők letelepedésének helye szerinti tagállama egyik hatóságától engedélyt kell kérnie?
               Lényeges-e ebből a szempontból az, hogy vajon az engedély nélkül végzett üzletszerű hitelnyújtás büntetőjogi tényállást vagy csak jogszabálysértést valósít-e meg?

               4)

               Igazolja-e az EK 58. cikk (1) bekezdésének b) pontja az ezen kérdések listájának 3) pontjában említett előzetes engedélyezés követelményét, különös tekintettel

                           —

                           a hitelfelvevőknek az olyan személyekkel szemben fennálló szerződéses és pénzügyi kötelezettségekkel szembeni védelmére, akiket megbízhatóságukra vonatkozóan előzetesen nem vizsgáltak meg,

                           —

                           e személyi körnek a nem szabályszerűen működő vállalkozásokkal vagy személyekkel szembeni védelmére azok számviteli rendjére és az általános szabályozások alapján az ügyfelekkel szemben fennálló tanácsadási és tájékoztatási kötelezettségeire vonatkozóan,

                           —

                           ezen személyi körnek a tisztességtelen vagy megtévesztő reklámmal szembeni védelmére,

                           —

                           a hitelnyújtó vállalkozás tőkemegfelelésének a biztosítására,

                           —

                           a tőkepiacnak a nagykockázatok ellenőrzés nélküli vállalásával szembeni védelmére,

                           —

                           a tőkepiacnak és összességében a társadalomnak az olyan büntetendő cselekményekkel szembeni védelmére, mint amelyek különösen a pénzmosás megelőzésére és a terrorizmus leküzdésére vonatkozó jogszabályok tárgyát képezik?

               5)

               Vonatkozik-e az EK 58. cikk (1) bekezdésének b) pontja az ezen kérdések listájának 3) pontja szerinti, közösségi jogi szempontból elfogadható engedélyezési követelmény kialakítására, amely szerint egy engedély megadásának kötelező feltétele az, hogy a vállalkozás központi ügyintézésének helye vagy legalább egy fióktelepe az illető tagállamban legyen, különösen annak érdekében, hogy

                           —

                           az üzletmenetnek és üzleti folyamatoknak az illető tagállam szervei általi ellenőrzését ténylegesen és hatékonyan, azaz gyorsan vagy váratlanul is lehetővé tegye,

                           —

                           az üzletmenet és üzleti folyamatok a tagállamban meglévő és kötelezően vezetendő nyilvántartások alapján teljeskörűen ellenőrizhetők legyenek,

                           —

                           a vállalkozásért felelős személyek a tagállam felségterületén elérhetők legyenek,

                           —

                           a vállakozás ügyfelei pénzügyi igényeinek kielégítését a tagállamon belül biztosítsák vagy azt legalábbis megkönnyítsék?


title: C-17/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL kontra Administration des douanes et droits indirects (Előzetes döntéshozatal — 1889/2005/EK rendelet — Az Európai Unió területére belépő, illetve az Európai Unió területét elhagyó készpénz ellenőrzése — A 3. cikk (1) bekezdése — Az Unióba belépő, vagy azt elhagyó természetes személy — Nyilatkozattételi kötelezettség — Valamely tagállam repülőterének nemzetközi tranzitterülete)

text:
               3.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/11

         A Bíróság (első tanács) 2017. május 4-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL kontra Administration des douanes et droits indirects
   (C-17/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 1889/2005/EK rendelet - Az Európai Unió területére belépő, illetve az Európai Unió területét elhagyó készpénz ellenőrzése - A 3. cikk (1) bekezdése - Az Unióba belépő, vagy azt elhagyó természetes személy - Nyilatkozattételi kötelezettség - Valamely tagállam repülőterének nemzetközi tranzitterülete))
   (2017/C 213/11)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Oussama El Dakkak, Intercontinental SARL

      Alperes: Administration des douanes et droits indirects

      Rendelkező rész

   A Közösség területére belépő, illetve a Közösség területét elhagyó készpénz ellenőrzéséről szóló, 2005. október 26-i 1889/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben előírt nyilatkozattételi kötelezettség alkalmazandó a valamely tagállam repülőterének nemzetközi tranzitterületén.

      (1)  HL C 90., 2016.3.7.


title: T-564/15. sz. ügy: 2015. szeptember 25-én benyújtott kereset – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor kontra Bizottság

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/65

         2015. szeptember 25-én benyújtott kereset – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor kontra Bizottság
   (T-564/15. sz. ügy)
   (2015/C 398/79)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amszterdam, Hollandia) (képviselő: P. Glazener ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2015. július 17-i határozatát, amely elutasította az Európai Hálózatfinanszírozási Eszközből nyújtandó pénzügyi támogatást célzó többéves munkaprogram (2014) megállapításáról szóló, 2014. március 26-i C(2014) 1921 final bizottsági végrehajtási határozat keretében tett ajánlattételi felhívásra a felperes által benyújtott ajánlatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy a Törvényszék ítéletének meghozatalától számított három hónapon belül az ítélet figyelembevételével hozzon új határozatot a felperes ajánlatáról;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap

                           —

                           Hibás a felperes ajánlatának a relevancia, a hatás és a minőség odaítélési szempontjai tekintetében való értékelése. Amennyiben ezen odaítélési szempontok tekintetében megfelelő értékelést folytattak volna le, úgy az ajánlatot ki kellett volna választani uniós társfinanszírozásra.

               2.

               A második, az egyenlő bánásmód elvének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Bizottság a vitatott határozatban megsértette az egyenlő bánásmód elvét azzal, hogy nem választotta ki a felperes ajánlatát, a kibocsátáscsökkentési technológiákkal kapcsolatos más hasonló ajánlatokat azonban igen.


title: C-137/14. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. október 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2011/92/EU irányelv — Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata — 11. cikk — 2010/75/EU irányelv — Ipari kibocsátás [környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése] — 25. cikk — Az igazságszolgáltatáshoz való jog — Nem összeegyeztethető nemzeti eljárásjogi szabályozás)

text:
               7.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/4

         A Bíróság (második tanács) 2015. október 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-137/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - 2011/92/EU irányelv - Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - 11. cikk - 2010/75/EU irányelv - Ipari kibocsátás [környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése] - 25. cikk - Az igazságszolgáltatáshoz való jog - Nem összeegyeztethető nemzeti eljárásjogi szabályozás))
   (2015/C 406/03)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes és G. Wilms meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és J. Möller meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Osztrák Köztársaság (képviselő: C. Pesendorfer meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               A Németországi Szövetségi Köztársaság, mivel

                           —

                           a közigazgatási eljárásról szóló törvény (Verwaltungsverfahrensgesetz) 46. § -a szerint a határozatok eljárási szabálytalanság miatti megsemmisítését a kötelező környezeti hatásvizsgálat vagy a kötelező előzetes vizsgálat elmulasztására, és azon esetekre korlátozza, amelyekben a felperes bizonyítja, hogy az eljárási szabálytalanság okozati összefüggésben áll a határozat eredményével;

                           —

                           a 2013. január 21-i törvénnyel módosított, a környezeti ügyekben igénybe vehető, a 2003/35/EK irányelvben előírt jogorvoslatokkal összefüggő kiegészítő rendelkezésekről szóló, 2006. december 7-i törvény (Umwelt-Rechtsbehelfsgesetz) 2. § -ának (3) bekezdésében és a közigazgatási eljárásról szóló törvény Verwaltungsverfahrensgesetz) 73. § -ának (4) bekezdésében a kereshetőségi jogot és a bírósági felülvizsgálat terjedelmét olyan kifogásokra korlátozza, amelyekre már a határozat meghozatalához vezető közigazgatási eljárásban a kifogás emelésére nyitva álló időszak alatt hivatkoztak;

                           —

                           a 2013. január 21-i törvénnyel módosított, a környezeti ügyekben igénybe vehető, a 2003/35/EK irányelvben előírt jogorvoslatokkal összefüggő kiegészítő rendelkezésekről szóló, 2006. december 7-i törvény (Umwelt-Rechtsbehelfsgesetz) 5. § -ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2. § -ának (1) bekezdése szerint a 2005. június 25-e után indított és 2011. május 12-e előtt befejezett eljárásokban a környezetvédelmi szervezetek kereshetőségi jogát a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogi rendelkezésekre korlátozza;

                           —

                           a 2013. január 21-i törvénnyel módosított, környezeti ügyekben igénybe vehető, a 2003/35/EK irányelvben előírt jogorvoslatokkal összefüggő kiegészítő rendelkezésekről szóló, 2006. december 7-i törvény (Umwelt-Rechtsbehelfsgesetz) 5. § -ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2. § -ának (1) bekezdése szerint a 2005. június 25-e után indított és 2011. május 12-e előtt befejezett eljárásokban a környezetvédelmi szervezetek jogorvoslataira vonatkozó bírósági felülvizsgálat terjedelmét a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogi rendelkezésekre korlátozza, és

                           —

                           a 2013. január 21-i törvénnyel módosított, a környezeti ügyekben igénybe vehető, a 2003/35/EK irányelvben előírt jogorvoslatokkal összefüggő kiegészítő rendelkezésekről szóló, 2006. december 7-i törvény (Umwelt-Rechtsbehelfsgesetz) 5. § -ának (1) és (4) bekezdése szerint a 2005. június 25-e előtt indított közigazgatási eljárásokat kiveszi a nemzeti jogszabályok hatálya alól,
                           nem teljesítette az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkéből és az ipari kibocsátásokról (környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése) szóló, 2010. november 24-i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 25. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság, a Németországi Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 159., 2014.5.26.


title: C-395/17. sz. ügy: 2017. június 30-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/5

         2017. június 30-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-395/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/05)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és A. Caeiros meghatalmazottak)

      Alperes: Holland Királyság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Holland Királyság – mivel nem fizetett térítést az 1552/1989 rendelet (1) 2., 6., 10., 11. és 17. cikke (jelenleg az 1150/2000 rendelet (2) 2., 6., 10., 11. és 17. cikke) szerint megállapítandó és az uniós költségvetés számára rendelkezésre bocsátandó sajátforrás-összegek elvesztése után, tekintettel arra, hogy a tejpor és rizs Curaçaóból 1997 és 2000 közötti időszakban történő behozatala tekintetében a 91/482 tanácsi határozat (3) 101. cikkének (1) bekezdését és az e határozat II. melléklete 12. cikkének (6) bekezdését, illetve a durva őrlemény és dara Arubából 2002 és 2003 közötti időszakban történő behozatala tekintetében a 2001/822 tanácsi határozat (4) 35. cikkének (1) bekezdését és e határozat III. melléklete 15. cikkének (4) bekezdését megsértve nem állított ki EUR.1 szállítási bizonyítványt – megsértette az Európai Közösséget létrehozó szerződés 5. cikkéből (módosítást követően 10. cikk) (jelenleg az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdése) eredő kötelezettségeit;

               —

               a Holland Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Holland Királyság két tengerentúli országának, Curaçaónak és Arubának a vámhatóságai jogellenesen állítottak ki a tejpor, a rizs, a durva őrlemény és dara tekintetében EUR.1 eredetigazolásokat. Megállapítható ugyanis, hogy nem teljesültek a preferenciális származás megállapításának – a tengerentúli országoknak és területeknek az Európai Gazdasági Közösséggel való társulásáról szóló vonatkozó határozat szerinti – feltételei. A szállítási bizonyítványokban szereplő szabálytalanságok az Unió saját forrásai vonatkozásában a Curaçaóban elkövetett adminisztratív hibák okán 18 192 641,95 euró, az Arubában elkövetett adminisztratív hibák okán pedig 298 080 euró veszteséghez vezettek.
   A Bizottság álláspontja szerint Hollandia, mint tagállam – az uniós jog szerint –felelős a részterületei által a saját forrásokban okozott veszteségekért, és a lojális együttműködésre irányuló kötelezettség szerint az uniós költségvetés rendelkezésére kell bocsátania azon vámok és díjak (kamattal növelt) teljes összegét, amelyek megállapítása és kivetése elmaradt.

      (1)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 88/376/EGK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i tanácsi rendelet (HL 1989. L 155., 1. o.).

      (2)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 2000. L 130., 1. o.).

      (3)  Az Európai Gazdasági Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 1991. július 25-i 91/482/EGK tanácsi határozat (HL 1991. L 263., 1. o.).

      (4)  Az Európai Közösség és a tengerentúli országok és területek társulásáról szóló, 2001. november 27-i 2001/822/EK tanácsi határozat (tengerentúli társulási határozat) (HL 2001. L 314., 1. o.).


title: C-356/05. sz. ügy: A High Court (Írország)  2004. július 30 -i végzésével az Elaine Farrell kontra Alan Whitty, Minister for the Environment (Írország) és the Attorney General valamint Motor Insurers' Bureau of Ireland ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/10

         A High Court (Írország) 2004. július 30-i végzésével az Elaine Farrell kontra Alan Whitty, Minister for the Environment (Írország) és the Attorney General valamint Motor Insurers' Bureau of Ireland ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-356/05. sz. ügy)
   (2005/C 315/18)
   Az eljárás nyelve: angol
   A High Court (Írország) 2004. július 30-i végzésével, amely 2005. szeptember 23-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az Elaine Farrell kontra Alan Whitty, Minister for the Environment (Írország) és the Attorney General valamint Motor Insurers' Bureau of Ireland ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A High Court, Ireland a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Köteles volt-e Írország 1995. december 31-ét követően – attól az időponttól kezdve, amikor a harmadik irányelv (1) átültetésének határideje vele szemben lejárt – a harmadik irányelv 1. cikke alapján kötelező felelősségbiztosítás kötését előírni olyan magánszemélyek sérülésével kapcsolatos polgári jogi felelősségre, akik olyan gépjármű valamely részében utaztak, amelybe nem terveztek és nem is szereltek be ülést utasok számára ?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a harmadik irányelv 1. cikke biztosít-e magánszemélyek számára olyan jogokat, amelyekre közvetlenül hivatkozhatnak a nemzeti bíróságok előtt?

      (1)  A gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 1990. 05. 19., 33-35. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 249. o.).


title: T-12/12. sz. ügy: A Törvényszék 2012. július 4-i ítélete — Laboratoires CTRS kontra Bizottság ( „Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — Az Orphacol gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezése — A felperest a Bizottságnak az engedély megtagadására irányuló szándékáról tájékoztató levél — Intézményi mulasztás megállapítása iránti kérelem — A Bizottság állásfoglalása — Elfogadhatatlanság — Megsemmisítés iránti kérelem — Új határozat hozatala — Okafogyottság” )

text:
               11.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/18

         A Törvényszék 2012. július 4-i ítélete — Laboratoires CTRS kontra Bizottság
   (T-12/12. sz. ügy) (1)

   (Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - Az Orphacol gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezése - A felperest a Bizottságnak az engedély megtagadására irányuló szándékáról tájékoztató levél - Intézményi mulasztás megállapítása iránti kérelem - A Bizottság állásfoglalása - Elfogadhatatlanság - Megsemmisítés iránti kérelem - Új határozat hozatala - Okafogyottság)
   2012/C 243/35
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Laboratoires CTRS (Boulogne-Billancourt, Franciaország) (képviselők: K. Bacon barrister, M. Utges Manley és M. Barnden solicitors)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. White és L. Banciella meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozók: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek és D. Hadroušek meghatalmazottak), Francia Köztársaság (képviselő: G. de Bergues meghatalmazott), valamint Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: kezdetben E. Jenkinson és S. Ossowski meghatalmazottak, majd E. Jenkinson és H. Walker meghatalmazottak, segítőjük: J. Holmes barrister)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság abban álló intézményi mulasztásának a megállapítása iránti kérelem, hogy jogellenesen nem fogadott el végleges határozatot az Orphacol gyógyszer forgalombahozatali engedélye iránti kérelemre vonatkozóan, és másodlagosan a Bizottság 2011. december 5-i levelében állítólagosan foglalt azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, hogy a felperesnek nem adja meg az említett engedélyt.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az intézményi mulasztás megállapítása iránti kérelmet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               A másodlagos kérelem okafogyottá vált.

               3.

               Az Európai Bizottság viseli a saját, valamint a Laboratoires CTRS részéről felmerült költségeket.

               4.

               A Cseh Köztársaság, a Francia Köztársaság és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 58., 2012.2.25.


title: T-137/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 13-i végzése – Uniwersytet Wrocławski kontra REA („Megsemmisítés iránti kereset — Keresetlevél — Alaki követelmények — Ügyvédi képviselet hiánya — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/16

         A Törvényszék 2017. június 13-i végzése – Uniwersytet Wrocławski kontra REA
   (T-137/16. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Keresetlevél - Alaki követelmények - Ügyvédi képviselet hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”))
   (2017/C 269/22)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Uniwersytet Wrocławski (Wrocław, Lengyelország) (képviselő: D. Dubis ügyvéd)

      Alperes: Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) (képviselők: S. Payan-Lagrou és V. Canetti meghatalmazottak, segítőik: M. Le Berre és G. Materna ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az Európai Bizottság által átruházott jogkörben eljáró REA-nak a Cossar (252908. sz.) támogatási megállapodás felmondására vonatkozó, valamint a felperest 36 508,37 euró, 58 031,38 euró és 6 286,68 euró összeg, illetve 5 803,14 euró összegű kártérítés megfizetésére kötelező határozatának megsemmisítése, másrészt ezen összegek REA általi, a megfizetés napjától a visszafizetés napjáig számított kamatokkal növelve történő visszafizetése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a T-137/16. sz. ügyben benyújtott keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               Az Uniwersytet Wrocławski maga viseli saját költségeit, és köteles viselni a Kutatási Végrehajtó Ügynökség (REA) részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 200., 2016.6.6.


title: T-473/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 24-i végzése – G-Star Raw kontra OHIM – PepsiCo (PEPSI RAW) („Közösségi védjegy — Felszólalás — A vitatott védjegy lajstromozása iránti kérelem visszavonása — Okafogyottság”)

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/50

         A Törvényszék 2015. február 24-i végzése – G-Star Raw kontra OHIM – PepsiCo (PEPSI RAW)
   (T-473/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalás - A vitatott védjegy lajstromozása iránti kérelem visszavonása - Okafogyottság”))
   (2015/C 138/66)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: G-Star Raw CV (Amszterdam, Hollandia (képviselők: J. van Manen, M. van de Braak és L. Fresco ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: PepsiCo, Inc. (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselők: V. von Bomhard és T. Heitmann ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a G-Star Raw CV és a PepsiCo, Inc. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2013. június 25-én hozott határozata (R 1586/2012-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               A Törvényszék a felperest és a beavatkozót kötelezi saját költségeik, valamint az alperes részéről felmerült költségek fele-fele részben történő viselésére.

      (1)  HL C 344., 2013.11.23.


title: T-573/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 8-i végzése — Octapharma Pharmazeutika kontra EMA ( „Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek — Plazma-törzsdokumentáció módosítása (DPP) — Az EMA-nak fizetendő díjak — Sérelmet okozó aktus — Pusztán megerősítő aktus — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság” )

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/17

         A Törvényszék 2012. március 8-i végzése — Octapharma Pharmazeutika kontra EMA
   (T-573/10. sz. ügy) (1)

   (Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - Plazma-törzsdokumentáció módosítása (DPP) - Az EMA-nak fizetendő díjak - Sérelmet okozó aktus - Pusztán megerősítő aktus - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2012/C 126/34
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Octapharma Pharmazeutika Produktionsgesellschaft mbH (Bécs, Ausztria) (képviselők: I. Brinker, T. Holzmüller ügyvédek és J. Schwarze professzor)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselők: V. Salvatore meghatalmazott, H.-G. Kamann és P. Gey ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) 2010. október 21-i levelének (EMA/643425/2010) a megsemmisítése iránti kérelem, amely levélben megtagadta a felperesnek 180 700 eurós összeg visszatérítését, amely egyrészt az ezen utóbbi által az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek és az állatgyógyászati készítmények forgalombahozatali engedélye módosításának a vizsgálatért az EMA-nak fizetett díjak és másrészt azon összeg közötti különbségnek felel meg, amelyet a felperes szerint neki fizetnie kellett volna.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Octapharma Pharmazeutika Produktionsgesellschaft mbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 55., 2011.2.19.


               25.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 334/35

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 2014. július 25-én benyújtott kereset a Liechtensteini Hercegség ellen
   (E-17/14. sz. ügy)
   (2014/C 334/16)
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2014. július 25-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon a Liechtensteini Hercegség ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (Rue Belliard 35, 1040 Brüsszel, Belgium) meghatalmazotti minőségben Xavier Lewis és Janne Tysnes Kaasin képviseli.
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság kéri, hogy az EFTA-Bíróság állapítsa meg a következőket:

               1.

               A Liechtensteini Hercegség nem teljesítette az EGT-megállapodás 31. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel azon előírások tekintetében, melyek megkövetelik, hogy engedéllyel rendelkező fogtechnikus („Dentist”) alkalmazottként, teljes körű képesítéssel rendelkező fogorvos közvetlen felügyelete, irányítása és felelősségvállalása mellett gyakorolja szakmáját, olyan nemzeti szabályokat tart hatályban, mint az egészségügyi törvény 63. cikke és az egészségügyi törvény hatályon kívül helyezéséről szóló törvényben szereplő átmeneti rendelkezés, ideértve az egészségügyi törvény 63. cikke (2) bekezdésének alkalmazhatóságát.

               2.

               Az eljárás költségeit a Liechtensteini Hercegség viseli.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A liechtensteini egészségügyi törvény 63. cikke kiköti, hogy fogtechnikus („Dentist”) kizárólag teljes körű képesítéssel rendelkező fogorvos (Zahnarzt) közvetlen felügyelete, irányítása és felelősségvállalása mellett dolgozhat.

               —

               Az EGT-megállapodás 31. cikkében rögzített letelepedési jog biztosítja, hogy a szabad letelepedést, a gazdasági tevékenységek önálló vállalkozóként történő megkezdését és folytatását is beleértve, semminemű korlátozás nem akadályozhatja.

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság előadja, hogy Liechtenstein nem teljesítette az EGT-megállapodás 31. cikkéből eredő kötelezettségeit. Véleménye szerint e tekintetben az egészségügyi törvény 63. cikke és az egészségügyi törvény hatályon kívül helyezéséről szóló törvényben szereplő átmeneti rendelkezések, ideértve az egészségügyi törvény 63. cikke (2) bekezdésének alkalmazhatóságát, az EGT-megállapodás 31. cikke szerinti korlátozásnak minősülnek.

               —

               A liechtensteini kormány szerint az egészségügyi törvény 63. cikke a népegészség védelmének biztosítását szolgálja.

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság álláspontja szerint túllépi a népegészség védelmének biztosításához szükséges mértéket az, hogy megszerzett oklevele szerinti szakmai tevékenység folytatásához a teljes mértékben szakképzett és képesítéssel rendelkező fogtechnikusnak („Dentist”) Liechtensteinben fogorvos alkalmazásában kell állnia.


title: C-226/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. november 18-i ítélete — Európai Bizottság kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés — 2004/18/EK irányelv — Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai — Tolmácsolási és fordítási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződés odaítélése — Az említett irányelv IIB. melléklete szerinti szolgáltatások — Szolgáltatások, amelyekre nem vonatkozik az említett irányelv valamennyi követelménye — Az odaítélési szempontoknak az ajánlatok benyújtását követő súlyozása — A súlyozás módosítása a benyújtott ajánlatok első vizsgálatát követően — Az egyenlő bánásmód elve és az átláthatósági kötelezettség tiszteletben tartása)

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/10

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. november 18-i ítélete — Európai Bizottság kontra Írország
   (C-226/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2004/18/EK irányelv - Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai - Tolmácsolási és fordítási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződés odaítélése - Az említett irányelv IIB. melléklete szerinti szolgáltatások - Szolgáltatások, amelyekre nem vonatkozik az említett irányelv valamennyi követelménye - Az odaítélési szempontoknak az ajánlatok benyújtását követő súlyozása - A súlyozás módosítása a benyújtott ajánlatok első vizsgálatát követően - Az egyenlő bánásmód elve és az átláthatósági kötelezettség tiszteletben tartása)
   2011/C 13/15
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis és A.-A. Gilly meghatalmazottak)

      Alperes: Írország (képviselők: D. O’Hagan meghatalmazott és A. Collins SC)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai — Tolmácsolási és fordítási szolgáltatásokra irányuló szerződés odaítélése — Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) eredő valamennyi követelmény hatálya alá nem tartozó szolgáltatások — Az odaítélési szempontoknak az ajánlatok benyújtását követő súlyozása — Az ajánlattevőkkel szembeni egyenlő bánásmód és az átláthatóság elve

      Rendelkező rész

               1.

               Írország — mivel a tolmácsolási és fordítási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződés odaítélési szempontjainak súlyozását a benyújtott ajánlatok első vizsgálatát követően módosította — nem teljesítette az Európai Unió Bírósága által értelmezett, az egyenlő bánásmód elvéből és az abból eredő átláthatósági kötelezettségből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság és Írország maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 220., 2009.9.12.


title: F-40/06. sz. ügy:  2006. április 8-án  benyújtott kereset – Marcuccio kontra Bizottság

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/37

         2006. április 8-án benyújtott kereset – Marcuccio kontra Bizottság
   (F-40/06. sz. ügy)
   (2006/C 143/72)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: V. Messa ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a személyes holmija Angolából Olaszországba történt feltételezett küldéséről kiállított szállítólevél hitelesített másolatának a felperes részére való megküldése iránt 2005. március 1-jei keltezéssel a kinevezésre jogosult hatósághoz a felperes által benyújtott kérelmet hallgatólagosan elutasító határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy a megtámadott aktus meghozatalából származó kár megtérítése címén fizessen a felperesnek 10 000 eurót, vagy pedig ennél magasabb vagy alacsonyabb olyan összeget, amelyet az említett címen a Bíróság jogosnak ítél;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, aki a Bizottság volt beiktatott tisztviselője, és akit 2005. május 30-i hatállyal nyugdíjaztak, az angolai lakhelyén található személyes holmijának és a személyi használatra kapott eszközöknek a szállítólevelét kérte a Bizottságtól; a felperest Angolába a Bizottság küldöttségéhez gazdasági tanácsadóként rendelték ki.
   2003 májusában az alperes elrendelte a felperes szolgálati lakásának hatósági kiürítését; a felperes azt állítja, hogy személyes holmijának csak részbeni elvitele történt meg. 2005. május 16-i jegyzékével az alperes arról tájékoztatta a felperest, hogy személyes holmiját és személygépkocsiját Olaszországba küldték, és felhívta a felperest, hogy az átadás megbeszélése érdekében vegye fel a kapcsolatot a szállítmányozóval.
   2005. március 1-jei levelében a felperes egyebek mellett az átadandó vagyontárgyak részletes listáját, valamint a szállítólevél másolatát kérte. Kérése válasz nélkül maradt, ahogyan a felperes 2005. szeptember 2-án benyújtott panasza is.
   Keresetlevelében a felperes előadja, hogy a panaszát hallgatólagosan elutasító határozat az indokolás teljes hiánya, jogszabálysértés, továbbá a gondoskodási kötelezettségnek, az átláthatóság biztosítása kötelezettségének és a gondos ügyintézés kötelezettségének, valamint a „neminem laedere” elvnek a megsértése miatt jogellenes.


title: T-694/15. sz. ügy: 2015. november 30-án benyújtott kereset – Micula kontra Bizottság

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/69

         2015. november 30-án benyújtott kereset – Micula kontra Bizottság
   (T-694/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/93)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ioan Micula (Nagyvárad, Románia) (képviselők: K. Struckmann ügyvéd, G. Forwood barrister és A. Kadri solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Románia által nyújtott SA.38517 (2014/C) (korábbi 2014/NN) számú állami támogatásról szóló, 2015. március 30-i 2015/1470/EU bizottsági határozatot (2013. december 11-i választottbírósági ítélet a Micula kontra Románia ügyben [az értesítés a C(2015) 2112. számú dokumentummal történt]) (HL 2015. L 232., 43. o.);

               —

               másodlagosan semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az a) a felperesre vonatkozik, b) megakadályozza Romániát abban, hogy megfeleljen a választottbírósági ítéletben foglaltaknak, c) elrendeli, hogy Románia térítessen vissza minden, a közös piaccal összeegyeztethetetlen támogatást, d) megállapítja, hogy a felperes egyetemlegesen felelős a megtámadott határozat 2. cikkének (2) bekezdésében megjelölt jogalanyok bármelyikétől kapott támogatások visszafizetéséért;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat hibás, mivel nem megfelelően alkalmazza a jelen ügyre az EUMSZ 351. cikket és az általános jogelveket.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedés előnnyel jár a felperes számára, különösen, mert tévesen állapítja meg az állítólagos előny nyújtásának időpontját, illetve másodlagosan, mert megállapítja, hogy a kártérítés előnynek minősül.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat tévesen állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedés betudható a Román Államnak.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat tévesen értékelte az állítólagos támogatási intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségét.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat tévesen azonosította az állítólagos támogatás kedvezményezettjeit, és nem indokolta meg a megállapítását, különösen amikor az állítólagos kedvezményezett vállalkozást alkotó természetes vagy jogi személyeket azonosította.

               6.

               A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a megtámadott határozatban tévesen alkalmazta a jogot, és túllépte hatáskörét, amikor elrendelte az állítólagos támogatás visszatéríttetését.

               7.

               A hetedik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti a bizalomvédelem elvét.

               8.

               A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat jogellenes, mivel nem tart tiszteletben lényeges eljárási követelményeket, különösen a meghallgatáshoz való jogot, az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését és a 659/1999 rendelet (1) 6. cikkének (1) bekezdését.

      (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999 tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) (módosítva).


title: C-256/10. és C-261/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hetedik tanács) 2011. május 19-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — David Barcenilla Fernández (C-256/10), Pedro Antonio Macedo Lozano (C-261/10) kontra Gerardo García SL (2003/10/EK irányelv — Expozíciós értékek — Zaj — Hallásvédő — Hatékony érvényesülés)

text:
               9.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 204/11

         A Bíróság (hetedik tanács) 2011. május 19-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — David Barcenilla Fernández (C-256/10), Pedro Antonio Macedo Lozano (C-261/10) kontra Gerardo García SL
   (C-256/10. és C-261/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (2003/10/EK irányelv - Expozíciós értékek - Zaj - Hallásvédő - Hatékony érvényesülés)
   2011/C 204/19
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: David Barcenilla Fernández (C-256/10), Pedro Antonio Macedo Lozano (C-261/10)

      Alperes: Gerardo García SL

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León — A munkavállalók fizikai tényezők (zaj) hatásának való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről szóló, 2003. február 6-i 2003/10/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (tizenhetedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) (HL L 42., 38. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 300. o.) értelmezése — A zajexpozíció megelőzését, illetve csökkentését célzó zajexpozíciós beavatkozási értékek meghaladása — Az irányelv hatékony érvényesülése

      Rendelkező rész

               1.

               A 2007. június 20-i 2007/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a munkavállalók fizikai tényezők (zaj) hatásának való expozíciójára vonatkozó egészségügyi és biztonsági minimumkövetelményekről szóló, 2003. február 6-i 2003/10/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (tizenhetedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) úgy kell értelmezni, hogy egy olyan vállalkozás munkáltatója, amelynél a munkavállalók napi zajexpozíciójának szintje az egyéni hallásvédők használatának hatását figyelmen kívül hagyva túllépi a 85 dB(A)-t, nem teljesíti az ezen irányelvből eredő kötelezettségeket pusztán azáltal, hogy olyan hallásvédőket bocsát e munkavállalók rendelkezésére, amelyeknek köszönhetően a napi zajexpozíció szintje 80 dB(A) alá csökken, mivel e munkáltató köteles egy olyan műszaki vagy szervezeti intézkedésekből álló programot is végrehajtani, amelynek a célja az ilyen zajexpozíciónak az egyéni hallásvédők használata hatásának a figyelmen kívül hagyásával mért 85 dB(A) alá történő csökkentése.

               2.

               A 2007/30 irányelvvel módosított 2003/10 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy nem követeli meg valamely munkáltatótól, hogy csupán azért fizessen bérpótlékot azon munkavállalók részére, akiket az egyéni hallásvédők használata hatásának a figyelmen kívül hagyásával mért 85 dB(A)-t meghaladó zajexpozíció ér, mert nem hajtott végre egy napi zajexpozíció csökkentését célzó, műszaki vagy szervezeti intézkedésekből álló programot. Azonban a nemzeti jognak olyan megfelelő mechanizmusokat kell előírniuk, amelyek biztosítják, hogy azon munkavállaló, akit az egyéni hallásvédők használata hatásának a figyelmen kívül hagyásával mért 85 dB(A)-t meghaladó napi zajexpozíció ér, hivatkozhasson a 2003/10 irányelv 5. cikkének (2) bekezdésében előírt megelőzési kötelezettségek munkáltató általi teljesítésére.

      (1)  HL C 221., 2010.8.14.