title: C-171/08. sz. ügy: 2008. április 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/24

         2008. április 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-171/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/36)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Montaguti, P. Guerra e Andrade és M. Telles Romão meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel fenntartotta az állam által a Portugal Telecom S.A. vonatkozásában birtokolt különleges részvényei (aranyrészvények) tekintetében a Portugal Telecom S.A. vállalkozásban az állam és más közszervezetek számára biztosított különleges jogokat – nem teljesítette az EK 56. és az EK 43. cikkből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A portugál állam a Portugal Telecom S.A. (PT) 500 különleges részvényének (aranyrészvények) birtokosa. E részvények vétójogot biztosítanak az államnak a közgyűlés elnökségének megválasztására, a felügyelőbizottság elnökének és a hivatalos könyvvizsgáló megválasztására, a gazdasági év eredményeinek alkalmazására, az alapszabályok módosítására, a tőkeemelésre, a privilegizált jogok korlátozására és megszűntetésére, kötvények és egyéb értékpapírok kibocsátására, a társaságokban való részesedés politikája alapelveinek meghatározására, a székhely módosításának jóváhagyásra, valamint a társasági tőke 10 %-ánál nagyobb részt megtestesítő részvényeknek azon részvényesek által történő megszerzésére vonatkozó határozatokban, amelyek közvetlenül vagy közvetve a PT-t ellenőrző társaságokkal versenyeznek, továbbá vétójogot biztosít az igazgatóság tagjai egyharmadának vonatkozásában, az igazgatótanács elnökét is beleértve.
   A Bizottság azt állítja, hogy e vétójogok korlátozzák a tőkemozgást és a letelepedés szabadságát. A hivatkozott intézkedések akadályozzák a PT-be történő közvetlen befektetést, a portfólió-befektetéseket, valamint a letelepedés szabadságát.
   Az állam hivatkozott különleges jogai állami intézkedések, tekintve hogy a különleges részvények nem a társasági jog rendes alkalmazásából származnak.
   A hivatkozott aranyrészvények nincsenek kapcsolatban jogszerű közérdekű célokkal, különösen nem azokkal, amelyekre a portugál állam hivatkozik, nevezetesen a közbiztonsággal és a közrenddel, a kábel- és a hagyományos rézkábelből álló hálózatok fenntartásával, a PT tevékenységének folyamatosságával a nagy- és kiskereskedelmi területeken, a közszolgálati koncesszióval, a távközlési piac szabályozásával és a tőkepiac esetleges zavaraival.
   A portugál állam mindenesetre nem tartja tiszteletben az arányosság elvét, mivel a szóban forgó intézkedések nem alkalmasak arra, hogy biztosítsák a célkitűzések megvalósítását, és e tekintetben túlmennek a szükséges mértéken.


title: C-559/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. március 26-i ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Szociálpolitika — EK 141. cikk — A férfi és a női munkavállalók egyenlő díjazása — Tagállami polgári és katonai nyugdíjrendszer — Eltérő bánásmód a nyugdíjkorhatár és az előírt minimális szolgálati idő terén — Igazolás — Hiány)

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/9

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. március 26-i ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-559/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Szociálpolitika - EK 141. cikk - A férfi és a női munkavállalók egyenlő díjazása - Tagállami polgári és katonai nyugdíjrendszer - Eltérő bánásmód a nyugdíjkorhatár és az előírt minimális szolgálati idő terén - Igazolás - Hiány)
   2009/C 113/16
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Patakia és M. van Beek meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: F. Spathopoulos, K. Boskovits, A. Samoni-Rantou, E.-M. Mamouna és S. Vodina meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EK 141. cikk megsértése — A férfi és női munkavállalók egyenlő díjazása elvének megsértése — A nem szerint eltérő nyugdíjkorhatárt előíró tagállami polgári és katonai nyugdíjrendszer

      Rendelkező rész

               1)

               A Görög Köztársaság — mivel hatályban tartotta a 2000. július 3-i 166/2000. sz. elnöki rendelettel létrehozott, a polgári és katonai nyugellátásról szóló görög törvénykönyvnek (a jelen ügyben alkalmazandó változatában) a férfi és női munkavállalók számára eltérő nyugdíjkorhatárt és minimális szolgálati időt előíró rendelkezéseit — nem teljesítette az EK 141. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: F-20/08. sz. ügy: 2008. február 19-én benyújtott kereset – Aparicio és társai kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/52

         2008. február 19-én benyújtott kereset – Aparicio és társai kontra Bizottság
   (F-20/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/107)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Jorge Aparicio és társai (Antiguo Cuscatlan, Salvador) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   Az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal azon határozatainak megsemmisítése, amelyekkel az megtagadta a felperesek neveinek a versenyvizsga sikeres résztvevőinek listájára, valamint a CAST 27/Relex adatbázisba történő felvételét.
   A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal azon határozatait, amelyekkel az megtagadta a felperesek neveinek a versenyvizsga sikeres résztvevőinek listájára, valamint a CAST 27/Relex adatbázisba történő felvételét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.


title: C-335/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 30-án az Osztrák Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/8

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 30-án az Osztrák Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-335/04. sz. ügy)
   (2004/C 239/15)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Denis Martin, a Bizottság Jogi Szolgálatának tagja, és Horstpeter Kreppel, a nemzeti tisztviselők cseréje keretében a Bizottság Jogi Szolgálatához rendelt munkaügyi bíró, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. július 30-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Osztrák Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelvnek (1), illetve ezekről nem tájékoztatta a Bizottságot, az Osztrák Köztársaság elmulasztotta a fenti irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2)

               kötelezze az Osztrák Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A 2000/43/EK irányelv nemzeti jogba történő átültetésére előírt határidő 2003. július 19-én lejárt.

      (1)  HL L 180., 22. o.


title: T-721/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. április 27-i ítélete – BASF kontra EUIPO – Evonik Industries (DINCH) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A DINCH európai uniós szóvédjegy — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               19.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/21

         A Törvényszék 2017. április 27-i ítélete – BASF kontra EUIPO – Evonik Industries (DINCH)
   (T-721/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A DINCH európai uniós szóvédjegy - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja - A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja”))
   (2017/C 195/29)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: BASF SE (Ludwigshafen, Németország) (képviselők: A. Schulz és C. Onken ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: R. Pethke és M. Fischer meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Evonik Industries AG (Essen, Németország) (képviselő: A. Schabenberger ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának az Evonik Industries és a BASF közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. szeptember 23-án hozott határozata (R 2080/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A BASF SE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22.


title: C-207/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. december 19-i ítélete (a Commissione tributaria regionale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — 3D I srl kontra Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona (Adózás — 90/434/EGK irányelv — A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszere — 2., 4. és 9. cikk — Eszközátruházás — Az eszközátruházás során az átadó társaság által elért tőkenyereség adóztatása — Halasztott adózás — Az átadó társaság mérlegében a realizált tőkenyereség értékének megfelelő adóhalasztási céltartalék képzését előíró feltétel)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/4

         A Bíróság (első tanács) 2012. december 19-i ítélete (a Commissione tributaria regionale di Milano (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — 3D I srl kontra Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (C-207/11. sz. ügy) (1)

   (Adózás - 90/434/EGK irányelv - A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszere - 2., 4. és 9. cikk - Eszközátruházás - Az eszközátruházás során az átadó társaság által elért tőkenyereség adóztatása - Halasztott adózás - Az átadó társaság mérlegében a realizált tőkenyereség értékének megfelelő adóhalasztási céltartalék képzését előíró feltétel)
   2013/C 46/07
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione tributaria regionale di Milano

      Az alapeljárás felei

      Felperes: 3D I srl

      Alperes: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissione tributaria regionale di Milano — A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/434/EGK tanácsi irányelv (HL L 225., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 142. o.) 2., 4. cikkének, valamint 8. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmezése — Eszközátruházás — Az eszközátruházás során a kibocsátott részvények vagy részesedések ellenében megszerzett eszközök eredeti bekerülési értéke és forgalmi értéke közötti különbözetnek megfelelő tőkenyereség adóztatását előíró nemzeti szabályozás — Az átadó társaság pénzügyi mérlegében az elért tőkenyereség értékének megfelelő tartalékalap képzése esetén biztosított mentesség

      Rendelkező rész

   A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/434/EGK tanácsi irányelv 2., 4. és 9. cikkét akként kell értelmezni, hogy olyan helyzetben, mint az alapügybeli, e rendelkezésekkel nem ellentétes az, ha az eszközátruházás az átadó társaság tekintetében az ezen átruházásból származó tőkenyereség megadóztatásával jár, kivéve ha az átadó társaság a mérlegében az átruházásból eredő tőkenyereségnek megfelelő céltartalékot képez.

      (1)  HL C 211., 2011.7.16.


title: F-137/12. sz. ügy: 2012. november 14-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/75

         2012. november 14-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-137/12. sz. ügy)
   2013/C 26/156
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az EPSO azon határozatának megsemmisítése, amelyben nem vette fel a felperest az igazolási eljárás keretében tartott képzést lezáró vizsgákon sikeresen szereplő személyek listájára, valamint kártérítési kérelem.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a keresetet;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a megtámadott aktust;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen a felperesnek 10 000 eurót az őt ért kár megtérítéseként;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.


title: T-19/05. sz. ügy: A Boliden AB, az Outokumpu Copper Fabrication AB és az Outokumpu Copper BCZ S.A. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 20-án benyújtott kereset

text:
               2.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/34

         A Boliden AB, az Outokumpu Copper Fabrication AB és az Outokumpu Copper BCZ S.A. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 20-án benyújtott kereset
   (T-19/05. sz. ügy)
   (2005/C 82/64)
   Az eljárás nyelve: angol
   A Boliden AB, székhelye: Stockholm (Svédország), az Outokumpu Copper Fabrication AB, székhelye: Västerås (Svédország), és az Outokumpu Copper BCZ S.A., székhelye: Liège (Belgium), képviselik: C. Wetter és O. Rislund, ügyvédek, 2005. január 20-án keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottságnak a COMP/E-1/38.069. sz. réz víz- és gázcsövek ügyben 2004. szeptember 3-án hozott határozata 1. cikkének a), b) és c) pontját, amennyiben azok az 1995. július 1-je és 1998. augusztus 27-e közötti, valamint az 1998. december 10-e és 1999. október 7-e közötti időszakra vonatkoznak;

               —

               módosítsa a megtámadott határozat 2. cikkét, és mérsékelje a felperesekre kiszabott bírságot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy a felperesek, más vállalkozások mellett, megsértették az EK 81. cikk (1) bekezdését azáltal, hogy a réz víz- és gázcsövek piacán árrögzítő és piacfelosztó megállapodások és összehangolt magatartások hálózatában vettek részt.
   Keresetük alátámasztására a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság jogban való tévedést követett el az EK 81. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor annak megállapításával, hogy a felperesek egységes folyamatos jogsértésben vettek részt, amely 1998. június 3-ától2001. március 22-éig tartott. A felperesek továbbá azzal érvelnek, hogy még ha a jogsértés egységes és folyamatos is volt, a Bizottság megsértette az arányosság elvét azzal, hogy nem vette figyelembe a felperesek kisebb mértékű részvételét a jogsértés jelentős időszakában. A felperesek arra is hivatkoznak, hogy a Bizottság tévesen ítélte meg úgy, hogy a felperesek esetében nem alkalmazhatók az elévülési szabályok, következésképpen nem lehetett volna bírságot kiszabni az 1996. március 22-e előtt befejeződött jogsértések miatt, tekintettel arra, hogy a Bizottság 2001. március 22-én indította meg vizsgálatát. Végül a felperesek szerint a Bizottság helytelenül alkalmazta velük kapcsolatban az engedékenységi közleményt és a bírság megállapításának módszeréről szóló 1998-as iránymutatást, mivel a Bizottság által alkalmazott bírságmérséklés mértéke nem tükrözi pontosan a felperesek együttműködését. Ugyanebben az összefüggésben a felperesek az egyenlő bánásmód elvének megsértésére hivatkoznak, amennyiben azonos bírságmérséklésben részesültek, mint a jogsértés egy másik résztvevője, bár a felperesek együttműködése nagyobb volt, mint a másik vállalkozásé.


title: F-16/07. sz. ügy: 2007. február 27-én benyújtott kereset – Dragoman kontra Bizottság

text:
               9.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/26

         2007. február 27-én benyújtott kereset – Dragoman kontra Bizottság
   (F-16/07. sz. ügy)
   (2007/C 129/44)
   Az eljárás nyelve: román
   Felek

      Felperes: Adriana Dragoman (Brüsszel, Belgium) (képviselő: G. Dinulescu ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EPSO/AD/34/06 versenyvizsga vizsgabizottságának 2006. november 28-i szóbeli határozatát, mellyel e vizsgabizottság kizáró osztályzatot adott a felperesnek az első tolmácsolási szóbeli vizsgán, amely osztályzat a fent említett versenyvizsga kiírásának megfelelően nem tette lehetővé a felperes számára a következő tolmácsolási szóbeli vizsgákon, valamint a szóbeli záró vizsgán való részvételt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a fent említett határozatot megerősítő írásbeli határozatot, melyet 2006. december 12-én csatoltak a felperes EPSO-dossziéjához;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék rendelje el a versenyvizsga külön a felperes számára történő újbóli megszervezését, a közösségi jog valamint a versenyvizsga-kiírás valamennyi rendelkezésének szigorú betartása mellett;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg a tisztviselők személyzeti szabályzatának III. melléklete 6. cikkének jogellenességét;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Fellebbezésének alátámasztására a felperes három jogalapra hivatkozik, melyek közül az első az egyenlőség elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésére vonatkozik. E jogalap első részében a felperes azzal érvel, hogy állampolgársága miatt érte hátrányos megkülönböztetés, ami különösen a személyzeti szabályzat 27. cikkébe ütközik. Belga állampolgárságának bizonyítása után ugyanis felszólították arra, hogy igazolja román állampolgárságát. A jogalap második részében azt állítja, hogy a vizsgabizottság hátrányos megkülönböztetést alkalmazott azon jelöltekkel szemben, akik még nem dolgoztak az intézményeknél ideiglenes vagy szerződéses alkalmazottként.
   Második jogalapjában a felperes a versenyvizsga-kiírás rendelkezéseinek, valamint a gondos ügyintézés elvének megsértésére hivatkozik. Egyrészt vizsgája során arra kérték, beszéljen szakmai tapasztalatáról, holott semmiféle szakmai tapasztalatot nem vártak el azoktól a jelöltektől, akik – mint ő is – konferenciatolmács diplomával rendelkeztek. Másrészt a vizsgabizottság a jelöltek által választott nyelvi kombináció szerint korlátozta a sikeres vizsgázók számát anélkül, hogy a versenyvizsga-kiírás ezt lehetővé tette volna.
   Harmadik jogalapjában a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik.


title: T-168/10. és T-572/10. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Bizottság kontra SEMEA és Commune de Millau ( „Választottbírósági kikötés — A millau-i (Franciaország) Centre Européen d’Entreprise Locale előkészületi munkálatainak elvégzését és megnyitását magában foglaló, helyi fejlesztési tevékenységre vonatkozó támogatási szerződés — A folyósított előlegek egy részének a visszatérítése — A cégjegyzékből törölt, francia jog hatálya alá tartozó társasággal szemben benyújtott kereset elfogadhatósága — A francia jog alkalmazása — Közigazgatási szerződés — Jogalap nélkül fizetett összeg visszakövetelése — Elévülés — A választottbírósági kikötés érvényesíthetősége — Tartozásátvállalás — A járulékosság elmélete — Harmadik személy javára szóló szerződés” )

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/18

      A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Bizottság kontra SEMEA és Commune de Millau
      (T-168/10. és T-572/10. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Választottbírósági kikötés - A millau-i (Franciaország) Centre Européen d’Entreprise Locale előkészületi munkálatainak elvégzését és megnyitását magában foglaló, helyi fejlesztési tevékenységre vonatkozó támogatási szerződés - A folyósított előlegek egy részének a visszatérítése - A cégjegyzékből törölt, francia jog hatálya alá tartozó társasággal szemben benyújtott kereset elfogadhatósága - A francia jog alkalmazása - Közigazgatási szerződés - Jogalap nélkül fizetett összeg visszakövetelése - Elévülés - A választottbírósági kikötés érvényesíthetősége - Tartozásátvállalás - A járulékosság elmélete - Harmadik személy javára szóló szerződés)
      (2012/C 331/29)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Petrova meghatalmazott, segítője: de E. Bouttier ügyvéd)

         Alperesek: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Franciaország) és Commune de Millau (Franciaország) (képviselők: L. Hincker és F. Bleykasten ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A Bizottság által a SEMEA-nak nyújtott finanszírozás keretében az előbbi által jóváhagyott garancia címén kifizetett, a fizetendő és még esedékes kamatokkal, valamint minden más, a Bizottság által elszenvedett kárt megtérítő összeggel megnövelt 41 012 eurós tőkeösszeg visszatérítése iránt benyújtott kérelmek.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a T-168/10. és T-572/10. sz. ügyet ítélethozatal céljából egyesíti.

                  2.

                  A Törvényszék a Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron-t (SEMEA) és a Millau települést (Franciaország) egyetemlegesen és együttesen kötelezi a Franciaországban 1993. április 27-étől a 41 012 eurós tőkeösszeg teljes kifizetéséig alkalmazott törvényes éves késedelmi kamatlábbal megnövelt említett tőkeösszegnek a visszatérítésére. A 2010. április 15-én esedékes kamatok majd az ettől az időponttól számított minden éves esedékesség időpontjában kamatoznak.

                  3.

                  A Törvényszék a Bizottság keresetét ezt meghaladó részében a T-168/10. és T-572/10. sz. egyesített ügyekben elutasítja.

                  4.

                  A Törvényszék a SEMEA-nak a T-168/10. sz. ügyben előterjesztett viszontkeresetét és a Millau településnek a T-572/10. sz. ügyben előterjesztett viszontkeresetét elutasítja.

                  5.

                  A SEMEA maga viseli saját költségeit és a Bizottság részéről a T-168/10. sz. ügyben felmerült költségeket.

                  6.

                  A Millau település maga viseli saját költségeit és a Bizottság részéről a T-572/10. sz. ügyben felmerült költségeket.

         (1)  HL C 161., 2010.6.19.


title: C-3/10. sz. ügy: A Tribunale di Rossano (Olaszország) által 2010. január 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Franco Affatato kontra Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n. 3 di Rossano

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/34

         A Tribunale di Rossano (Olaszország) által 2010. január 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Franco Affatato kontra Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n. 3 di Rossano
   (C-3/10. sz. ügy)
   2010/C 63/55
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Rossano

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Franco Affatato

      Alperes: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza, Azienda Sanitaria n. 3 di Rossano

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az 1999/70/EK irányelvben (1) foglalt keretmegállapodás 2. szakaszának 1. pontjával az olyan belső szabályozás, mint amilyet az LSU/LPU munkavállalókra (közhasznú munkavállalók, illetve társadalmi munkát végző munkavállalók) vonatkozóan a 468/97. sz. törvényerejű rendelet 8. cikkének (1) bekezdése és a 81/00. sz. törvényerejű rendelet 4. cikkének (1) bekezdése foglal magában, és amely az e szabályozás alá tartozó munkavállalókra vonatkozó munkaviszony létesítésének kizárásával a határozott idejű munkaviszonyra vonatkozó, 1999/70/EK irányelvet átültető szabályozás alkalmazhatóságát is kizárja?

               2.

               Az 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás 2. szakaszának 2. pontja lehetővé teszi-e azt, hogy az olyan munkavállalókat, mint a 468/97. sz. törvényerejű rendelet és a 81/00. sz. törvényerejű rendelet által szabályozott LSU/LPU munkavállalókat, kizárják az 1999/70/EK irányelv hatálya alól?

               3.

               Az 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás 3. szakaszának 1. pontja szerinti meghatározás alá tartoznak-e a 2. kérdésben szereplő munkavállalók?

               4.

               Ellentétes-e az 1999/70/EK irányelvben foglalt keretmegállapodás 5. szakaszával, valamint az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével az oktatási ágazatban dolgozó munkavállalókra vonatkozó azon szabályozás (így különösen a 124/99. sz. törvény 4. cikkének (1) bekezdése és a 430/00. sz. miniszteri rendelet 1. cikke (1) bekezdésének a) pontja), amely lehetővé teszi, hogy az első határozott idejű szerződés — minden más határozott idejű munkaviszonyra vonatkozó belső szabályozás által általánosan előírt — indokát ne jelöljék meg, valamint, hogy az állandó és tartós igény fennállásától függetlenül megújítsák a szerződéseket, és amely nem rendelkezik a határozott idejű munkaszerződések és munkaviszonyok maximális teljes időtartamáról, az ilyen szerződések és jogviszonyok megújításának számáról, illetve a megújítások közötti időszakokról, vagy, éves helyettesítések esetén, a nyári szabadságnak megfelelő időszakokról, amelyek folyamán az oktatási tevékenység szünetel vagy jelentősen csökken?

               5.

               Az oktatási ágazat fent leírt normatív rendelkezéseinek összessége a visszaélések elkerülése céljából megfelelő szabályok együttesének tekinthető-e?

               6.

               Az 1999/70/EK irányelv 2. cikke értelmében a 368/01. sz. törvényerejű rendelet és a 165/01. sz. törvényerejű rendelet 36. cikke tekinthető-e olyan rendelkezésnek, amely az 1999/70/EK irányelvet átültető rendelkezések jellegzetességeivel bír az oktatási ágazatban fennálló határozott idejű munkaviszonyokkal kapcsolatban?

               7.

               A Poste Italiane S.p.a. jellegzetességeivel rendelkező jogalany, vagyis:

                           —

                           amely állami tulajdonban van;

                           —

                           állami ellenőrzés alatt áll;

                           —

                           a Ministero delle Comunicazioni választja ki az általános szolgáltatót, és általában e szerv folytatja le az érintett jogalany pénzügyi és számviteli ellenőrzését és vizsgálatát, és rögzíti a nyújtandó közszolgáltatásra vonatkozó célokat;

                           —

                           általános elsődleges fontosságú közszükségletet kielégítő szolgáltatást nyújt;

                           —

                           a jogalany költségvetése összekapcsolódik az állami költségvetéssel;

                           —

                           a nyújtandó szolgáltatás költségeit az állam határozza meg, amely biztosítja a jogalanynak a szolgáltatás legfőbb költségeinek fedezetét,

                     tekinthető-e állami szervnek a közösségi jog közvetlen alkalmazása céljából?

               8.

               A 7. kérdésre adott igenlő válasz esetén az 5. szakasz értelmében e társaság ágazatnak tekinthető-e, azaz az e munkáltatónál foglalkoztatott személyi állomány teljes köre tekinthető-e a munkavállalók különleges kategóriájának a korlátozó intézkedések közötti különbségtétel céljából?

               9.

               A 7. kérdésre adott igenlő válasz esetén, ellentétes-e önmagában az 1999/70/EK irányelv 5. szakaszával vagy együttesen a 2. és 4. szakasszal, illetve az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével az olyan rendelkezés, mint a 368/01. sz. törvényerejű rendelet 2. cikkének (1a) bekezdése, amely bizonyos meghatározott jogalannyal kapcsolatban lehetővé teszi a munkaszerződés határozott időre történő megkötését külön indok nélkül is, azaz az általában előírt belső korlátozó intézkedésektől eltérően (368/01. sz. törvényerejű rendelet 1. cikke) mentesíti e jogalanyt azon műszaki, termeléssel, munkaszervezéssel vagy munkavállalók helyettesítésével összefüggő okok írásbeli rögzítése, és vitás esetben ezek bizonyítása alól, amelyek a határozott idejű szerződés megkötését indokolták, figyelembe véve azt is, hogy az eredeti szerződés meghosszabbítása objektív okokból történhet, és a szerződés ugyanarra a munkára vonatkozhat, mint amelyre a határozott időtartamot írta elő?

               10.

               A 368/01. sz. törvényerejű rendelet és a 165/01. sz. törvényerejű rendelet 36. cikkének (5) bekezdése tekinthető-e az 1999/70/EK irányelvet átültető általános szabályozásnak az állami tisztviselők tekintetében, figyelembe véve az 1–9. kérdésekre adott válaszoknál meghatározott ezen általános rendelkezések alóli kivételeket?

               11.

               A fent leírt LSU/LPU típusú és oktatásban foglalkoztatott munkavállalókra vonatkozó szankcionáló rendelkezések híján, ellentétes-e az 1999/70/EK irányelv és különösen annak 5. szakasza 2. pontja b) alpontjával a 165/01. sz. törvényerejű rendelet 36. cikkének (5) bekezdése által előírthoz hasonló, kizárólag kártérítési jellegű szabályozás alkalmazása, azaz az 5. szakasz 2. pontjának b) alpontja rögzít-e olyan elsőbbségi elvet, amely szerint a szerződéseket vagy jogviszonyokat határozatlan időre szólónak kell tekinteni?

               12.

               Ellentétes-e az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának közösségi elvével, a 4. szakasszal és az 5. szakasz 1. pontjával az „állami szerveknél dolgozó tisztviselői személyzet” ágazatára vonatkozó szankcionáló szabályozásban a munkaviszony keletkezése vagy a munkáltató személye alapján, valamint az oktatási szektor vonatkozásában felállított különbségtétel?

               13.

               A fenti kérdésekre adott válaszok függvényében az állam vagy azzal egyenértékűnek tekintett szerv viszonylatában az 1999/70/EK irányelvet átültető belső szabályozás meghatározását követően az 5. szakasszal ellentétes-e a 165/01. sz. törvényerejű rendelet 36. cikkének (5) bekezdésében foglalt rendelkezéshez hasonló szabályozás, amely eltérést nem engedő módon megtiltja az állam számára a munkaviszonyok átalakítását; azaz milyen további vizsgálatot kell a nemzeti bíróságoknak lefolytatniuk ahhoz, hogy a határozatlan idejű jogviszonyok ugyanezen közigazgatási szerveknél történő létesítésére vonatkozó tilalmat ne kelljen alkalmazni?

               14.

               Egységesen alkalmazandó-e az 1999/70/EK irányelv Olaszország viszonylatában, azaz a közigazgatás tekintetében a munkaviszonyok átalakítása ellentétes-e a belső jogrend alapelveivel és így itt részben nem alkalmazandó-e az 5. szakasz, mert az a Lisszaboni Szerződés 1–5. cikkével ellentétes hatást váltana ki, nem tartva tiszteletben Olaszország alapvető politikai és alkotmányos berendezkedését, illetve az alapvető állami funkcióit?

               15.

               A munkaviszony átalakításának tilalma esetén az 1999/70/EK irányelv 5. szakasza alapján — amely az 5. szakasz megsértéséből eredő visszaélések megfelelő szankcionálása és a közösségi jog megsértése következményeinek kiküszöbölése céljából olyan intézkedés szükségességét írja elő, amely a munkavállalók védelmének hatékony és egyenrangú biztosítékait jelenti a belső jog által szabályozott hasonló helyzetekhez képest — figyelembe kell-e venni mint a belső jog által szabályozott hasonló helyzetet a munkavállalónak az állammal létesített határozatlan idejű munkaviszonyhoz való jogát, amely a 36. cikk hiányában megillette volna, vagy az olyan, magánszeméllyel kötött határozatlan idejű munkaviszonyt, amely esetében a munkaviszony az állammal kötött munkaviszonyokhoz hasonló tartós jelleggel rendelkezett volna?

               16.

               A munkaviszony átalakításának tilalma esetén az 1999/70/EK irányelv 5. szakasza alapján — amely az 5. szakasz megsértéséből eredő visszaélések megfelelő szankcionálása és a közösségi jog megsértése következményeinek kiküszöbölése céljából olyan intézkedés szükségességét írja elő, amely a munkavállalók védelmének hatékony és egyenrangú biztosítékait jelenti a belső jog által szabályozott hasonló helyzetekhez képest — a szankció megállapításánál figyelembe kell-e venni:

                           a)

                           az új munkahely megtalálásához szükséges időt és a 15. kérdésben meghatározott jellegzetességekkel rendelkező munkahelyhez való hozzáférés lehetetlenségét;

                           b)

                           vagy ezzel szemben a határozott idejű munkaviszony határozatlan idejűvé átalakítása esetén fizetendő bér összegét?

      (1)  HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács)  2006. január 10.  a C-344/04. sz. (a High Court of Justice előzetes döntéshozatal iránti kérelme) The Queen kontra Department for Transport ügyben ( Légiközlekedés – 261/2004/EK rendelet – 5., 6. és 7. cikk – Az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség a beszállás visszautasítása és a légijárat törlése vagy jelentős késése esetén – Érvényesség – Az EK 234. cikk értelmezése )

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2006. január 10.
   a C-344/04. sz. (a High Court of Justice előzetes döntéshozatal iránti kérelme) The Queen kontra Department for Transport ügyben (1)

   („Légiközlekedés - 261/2004/EK rendelet - 5., 6. és 7. cikk - Az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség a beszállás visszautasítása és a légijárat törlése vagy jelentős késése esetén - Érvényesség - Az EK 234. cikk értelmezése”)
   (2006/C 60/14)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-344/04. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság), a Bírósághoz 2004. augusztus 12-én érkezett 2004. július 14-i határozatával az előtte The Queen, az International Air Transport Association valamint, a European Low Fares Airline Association kérelmére, kontra Department for Transport között folyamatban lévő eljárásban terjeszett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Schiemann, és J. Malenovský (előadó bíró) tanácselnökök, C. Gulmann, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, P. Kūris, Juhász E., G. Arestis és A. Borg Barthet bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos, 2006. január 10-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Amennyiben valamely nemzeti bíróság, amelyeknek határozatai ellen a nemzeti jog értelmében van jogorvoslati lehetőség, arra az álláspontra jut, hogy a felek által előadott – vagy adott esetben hivatalból megvizsgált – érvénytelenségi ok vagy okok megalapozottak, köteles felfüggeszteni az eljárást és az érvényesség kérdésében előzetes döntéshozatali kérelemmel fordulni a Bírósághoz.

               2)

               Az előterjesztett kérdések vizsgálata nem tárt fel olyan körülményt, amely érinthetné a visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyes fordítás: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 2004.2.17., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.) 5., 6. és 7. cikkének érvényességét.

      (1)  HL C 251., 2004.10.09.


title: C-650/16. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS kontra Skatteministeriet

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/18

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A/S Bevola, Jens W. Trock ApS kontra Skatteministeriet
   (C-650/16. sz. ügy)
   (2017/C 063/25)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A/S Bevola, Jens W. Trock ApS

      Alperes: Skatteministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Ellentétes-e az EUMSZ 49. cikkel az alapeljárás tárgyát képező nemzeti adórendszer, amely szerint a belföldi fióktelepek veszteségei levonhatók, a más tagállambeli fióktelepek veszteségei azonban nem, ideértve a Bíróság Marks & Spencer ítéletének (C-446/03) (1) 55–56. pontjában szereplővel azonos feltételek szerinti helyzetet is, kivéve ha a csoport az alapeljárásban szereplő feltételek között nemzetközi összevont adózást választ?

      (1)  (ECLI:EU:C:2005:763)


title: C-301/04 P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-236/01., T-239/01., T-244/01–T-246/01., T-251/01. és T-252/01. sz. Tokai és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. április 29-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/13

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-236/01., T-239/01., T-244/01–T-246/01., T-251/01. és T-252/01. sz. Tokai és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. április 29-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-301/04 P. sz. ügy)
   (2004/C 262/25)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviselik Walter Mölls, Wouter Wils és Heike Gading, kézbesítési cím: Luxemburg, 2004. július 14-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (második tanács) a T-236/01., T-239/01., T-244/01–T-246/01., T-251/01. és T-252/01. sz. Tokai és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. április 29-én hozott ítélete ellen, a T-239/01. sz. ügyre vonatkozóan.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-236/01., T-239/01., T-244/01–T-246/01., T-251/01. és T-252/01. (1) sz. egyesített ügyekben hozott ítélete rendelkező részének 2. pontját helyezze hatályon kívül,

               2.

               az SGL Carbon AG-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az Elsőfokú Bíróság 2004. április 29-i ítélete az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-megállapodás 53. cikke alkalmazási eljárásáról szóló, 2001. július 18-i 2002/271/EK bizottsági határozatra (COMP/E-1/36.490. sz. ügy – Grafitelektródák; HL 2002., L 100., 1. o.; a továbbiakban: határozat) vonatkozik.
   Az Elsőfokú Bíróság ítélete megerősíti, hogy a hét felperes, 1992 és 1998 között a grafitelektróda-kartell tagjai és a határozat címzettjei megsértették az EK-Szerződés 81. cikkét és az EGT-megállapodás 53. cikkét, valamint megerősíti a jogsértés jelentőségét. A kiszabott pénzbírságok összegét azonban jelentős mértékben csökkenti.
   A fellebbezés az SGL cég javára az ítélet 401-412. pontjaiban megadott csökkentésre (T-239/01. sz. ügy, a rendelkező rész 2. pontja) vonatkozik. Különösen az Elsőfokú Bíróságnak a vállalkozás azon jogának, hogy önmagát nem köteles terhelni, a terjedelmére vonatkozó megállapításai ellen irányul, melyek közvetetten a Bizottság vizsgálati hatáskörére is kihatnak.
   Az Elsőfokú Bíróság az ítélet 407-409. és 412. pontjaiban megállapítja: az SGL cég válaszai a 17. rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján hozzá intézett információkérésekre – a Bizottságnak a határozatban kifejtett álláspontjától eltérően – a kartellügyekben a pénzbírság kiszabásának mellőzéséről vagy a pénzbírság mérsékléséről szóló bizottsági közlemény (HL 1996., C 207., 4. o., a továbbiakban: engedékenységi közlemény) alapján az SGL cég javára a pénzbírság csökkentésére alapoznak meg igényt. Ezenkívül az Elsőfokú Bíróság elutasítja a Bizottság azon érvelését is, miszerint az SGL válaszaiért járó esetleges kedvezménynek kisebbnek kellene lennie, mint a vállalkozás saját kezdeményezése esetén (ítélet 410. pontja).
   A Bizottság álláspontja szerint az ítélet e pontjai jogilag hibásak, és az ítélet sérti a 17. rendelet 15. és 11. cikkeit az engedékenységi közleménnyel összefüggésben.
   Arról, hogy a Bizottság információkéréseire adott egyes válaszok főszabály szerint megalapítják-e a csökkentéshez való jogot
   Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a 17. rendelet 11. cikkének (2) bekezdése (jelenleg: az 1/2003 rendelet 18. cikkének (2) bekezdése) szerinti információkérésre adott válasz elvből nem tekinthető a bírság csökkentésével jutalmazható együttműködésnek. Ha ugyanis a vállalkozás a kérést nem teljesíti, akkor a Bizottság a 17. rendelet 11. cikkének (5) bekezdése (jelenleg: az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdése) alapján határozatban kötelezheti a kért információ közlésére. Mindemellett azonban bizonyos válaszok a vizsgálat alatti együttműködés miatti kedvezményre adhatnak alapot, mégpedig akkor, ha a feltett kérdést a 17. rendelet 11. cikkének (5) bekezdése szerinti határozat azért nem tartalmazhatta volna, mert a kérdés jogellenesen sértette volna a vállalkozás védekezési jogait.
   Az e szempont szerint megengedett és meg nem engedett kérdések elhatárolási ismérveit a Bíróság az Orkem-ítéletben fejtette ki (374/87. sz. ügy, EBHT 1989., 3283. o.). Így a Bizottság a vizsgálat tárgyát érintő, már meglévő iratok megküldését korlátozás nélkül igényelheti. Megkívánhatja „tájékoztatás adását [a vállalkozás részéről] esetlegesen ismert tényekről” is (Orkem-ítélet, 34. pont). Mindazonáltal „a Bizottság nem kötelezheti a vállalkozást válaszadásra, ha ezáltal a vállalkozásnak olyan jogsértés megtörténtét kellene beismernie, melyet a Bizottságnak kellene bizonyítania” (i.h., 35. pont).
   E különbségtételt az Elsőfokú Bíróság ítélete 408. pontjában nem alkalmazta. A 408. pont csupán olyan, már meglévő iratok megküldését említi, melyeket az SGL-től védekezési jogainak sérelme nélkül igényelni lehetett.
   Ugyanez érvényes a másik, az ítélet 412. pontjában említett információkérésre. Mivel a Bizottság tudta, hogy az SGL egy másik vállalkozást figyelmeztetett a közeli ellenőrzésre, többek között azt kérdezte az SLG-től, melyik másik vállalkozáshoz juttatta el ezt az információt. Az SLG megnevezett egy másik vállalkozást, azt azonban – mint azt később a Bizottság megtudta – elhallgatta, hogy egy harmadik vállalkozást is figyelmeztetett. E kérdéssel a Bizottság „… tényekről” kért tájékoztatást és nem arra kötelezte a vállalkozást, hogy „jogsértés megtörténtét beismerje”. Ahhoz, hogy a Bizottság az SGL válaszában közölt információt súlyosító körülményként értékelhesse, amint azt az Elsőfokú Bíróság beállítja, először is bizonyítania kellett a jogsértést.
   A csökkentés mértékéről olyan együttműködés esetén, melyet információkérés előz meg
   Amennyiben az SLG együttműködését egy kötelező jellegűként, azaz határozati formában megjelenve meg nem engedett információkérésre adott válasznak tekintenénk, úgy az Elsőfokú Bíróság ítéletének 410. pontjában nem ismeri fel, hogy bármiféle csökkentés kizárólag a Bizottság vizsgálatához adott információk értéktöbbletének ellentételezéseként adható. Ez az értéktöbblet viszonylag nagyobb, ha az együttműködés önkéntes és elég korai ahhoz, hogy a Bizottságot bizonyos vizsgálati cselekményektől, mint például az információkérés megfogalmazásától és írásba foglalásától megkímélje.

      (1)  Az EBHT-ban még nem tették közzé.


title: T-913/16. sz. ügy: 2016. december 23-án benyújtott kereset – Fininvest és Berlusconi kontra EKB

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/35

         2016. december 23-án benyújtott kereset – Fininvest és Berlusconi kontra EKB
   (T-913/16. sz. ügy)
   (2017/C 063/47)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) (Róma, Olaszország), Silvio Berlusconi (Róma) (képviselők: R. Vaccarella, A. Di Porto, M. Carpinelli és A. Saccucci ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Központi Bank 2016. október 25-i határozatát, amelyben az megállapította, hogy „kifogásolja befolyásoló részesedésnek a céltársaságban való, részesedést szerző felek általi megszerzését”;

               —

               az Európai Központi Bankot kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. június 26-i 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 176., 338. o.; a továbbiakban: CRD IV. irányelv) 22. és 23. cikke, az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU európai tanácsi rendelet (HL 2013. L 287., 63. o.; a továbbiakban: EFM-rendelet) 1. cikkének (5) bekezdése, 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 15. cikkének (3) bekezdése, az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU európai központi banki rendelet (SSM-keretrendelet) (HL 2014 L 141., 1. o.) 87. cikke, valamint az olasz banktörvény egységes szövegének 19., 22. és 25. cikke értelmében az Európai Központi Bank által elfogadott 2016. október 25-i határozat (ECB/SSM/20016-7LVZJ6XRIE7VNZ4UBX81/4) ellen irányul, amelyben a Központi Bank kifogásolta befolyásoló részesedésnek egy hitelintézetben (a céltársaság) való, a Finanziaria d’Investimento Fininvest S.p.A. általi megszerzését.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három csoportba sorolt, nyolc jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első – többek között az EUSZ 4. cikk (1) bekezdésével, az EUSZ 5. cikk (2) bekezdésével és az EUSZ 13. cikk (2) bekezdésével, valamint az EUMSZ 127. cikk (6) bekezdésével összefüggésben –, a CRD IV. irányelv 22. és 23. cikkének téves alkalmazására, az EFM-rendelet 1. cikke (5) bekezdésének, 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának és 15. cikkének, valamint az SSM-keretrendelet 86. és 87. cikkének megsértésére, továbbá hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap.

               2.

               A másodlagosan felhozott, második, arra alapított jogalap, hogy a CRD IV. irányelv jelen ügyre kiterjedő alkalmazása sérti a másodlagos jogi aktusok visszaható hatálya tilalmának általános elvét.

               3.

               A harmadik, a jogbiztonság elvének és a jogerő elvének megsértésére alapított jogalap, amely jogerő a Fininvestnek a céltársaságban való részesedésszerzése tekintetében a Banca d’Italia által engedélyezett egyesülés megengedésével kapcsolatos joghatásokról határozó Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) 2016. március 3-i 882. sz. jogerős ítéletével állt be.

                           —

                           E tekintetben a felperesek azzal érvelnek, hogy a jogalapoknak ez az első csoportja magán a megtámadott határozat feltételezésén alapul, és többek között a CRD IV. irányelv EKB által elfogadott értelmezését kifogásolja, amely jogilag téves, jogszerűtlenül terjeszti ki az EFM-rendelettel és az SSM-keretrendelettel az EKB-ra ruházott különös jogköröket, valamint sérti a jogerőt, amely a céltársaságban való részesedésszerzés tekintetében a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) 2016. március 3-i jogerős ítéletével nemzeti szinten már beállt.

               4.

               A negyedik, a nemzeti átültető rendelkezések EKB általi alkalmazásával összefüggésben az EFM-rendelet 4. cikke (3) bekezdésének, a CRD IV. irányelv 23. cikke (1) és (4) bekezdésének, valamint a jogszerűség, a jogbiztonság és az igazgatási intézkedések kiszámíthatósága általános elvének megsértésére, továbbá az európai bankfelügyelők bizottságának (CEBS), az európai biztosítás- és foglalkoztatóinyugdíj-felügyeletek bizottságának (CEIOPS) és az európai értékpapír-piaci szabályozók bizottságának (CESR) a pénzügyi szektorbeli részesedésszerzések és részesedésnövelések 2007/44/EK irányelvben előírt prudenciális értékeléséről szóló közös iránymutatás felperesekkel szemben való felhozhatóságával összefüggésben a jogszerűség és a jogbiztonság általános elvének megsértésére alapított jogalap.

               5.

               A másodlagosan felhozott, ötödik, a „részesedést szerezni kívánó személynek a hitelintézetre gyakorolt valószínűsíthető befolyásával” (a CRD IV. irányelv 23. cikkének (1) bekezdése) kapcsolatos kritériummal összefüggésben eljárási szabályok megsértésére – a jelen ügyben a vizsgálat hiányára és az indokolás hiányára – alapított jogalap.

               6.

               A hatodik, az arányosság általános elvének megsértésére alapított jogalap, amennyiben a megtámadott határozat alapvetően a kisajátítási intézkedés joghatásait teremti meg azzal, hogy jelentős részesedés kényszerértékesítését írja elő, továbbá az Eueópai Unió Alapjogi Chartája 16. és 17. cikkének, az emberi jogok [és alapvető szabadságok védelméről] szóló európai egyezményből, valamint a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból eredő, megfelelő általános uniós jogi elvek megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           E tekintetben a felperesek azzal érvelnek, hogy a jogalapoknak ez a második csoportja az EKB által elvégzett értékelésre irányul, és egyfelől a nemzeti jogszabály EKB általi értelmezésére, másfelől pedig „a részesedést szerezni kívánó személynek a hitelintézetre gyakorolt valószínűsíthető befolyása” konkrét értékelésének hiányára, továbbá a prudenciális felügyelet területén az arányosság elvének megsértésére vonatkozik.

                     A jogalapok harmadik csoportja ugyanakkor a felügyeleti eljárást és az EKB végleges határozatát érintő számos súlyos eljárási hibára vonatkozik.

               7.

               A hetedik, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap, amely jogot „teljes mértékben tiszteletben kell[ett volna] tartani” (az EFM-rendelet 22. cikkének (2) bekezdése és az SSM-keretrendelet 32. cikkének (1) bekezdése), valamint az Alapjogi Charta 41. cikkében kimondott, a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésére alapított jogalap, amennyiben a felperesek csak későn fértek hozzá az iratokhoz, továbbá amennyiben nem ismerhették meg az EKB azon jogi aktusának tartalmát, amely alapján az engedélyezési eljárás megindult. Egyúttal az SSM-keretrendelet 32. cikke (1) és (5) bekezdésének téves alkalmazására hivatkoznak.

               8.

               A nyolcadik, az EUMSZ 277. cikk alapján az SSM-keretrendelet 31. cikke (3) bekezdésének jogellenességére alapított jogalap, amennyiben ez a rendelkezés sérti az Alapjogi Charta 41. cikkében kimondott, védelemhez való jogot, továbbá a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból eredő, megfelelő általános uniós jogi elveket.


title: T-187/10. sz. ügy: 2010. április 23-án benyújtott kereset — Emram kontra OHIM — Guccio Gucci (G)

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/43

         2010. április 23-án benyújtott kereset — Emram kontra OHIM — Guccio Gucci (G)
   (T-187/10. sz. ügy)
   2010/C 179/76
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Maurice Emram (Marseille, Franciaország) (képviselő: M. Benavï ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Guccio Gucci SpA (Firenze, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül az OHIM R 1281/2008-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék utasítsa el a Gucci spa társaság által a 2 421 402. sz. G line védjegy bejelentésével szemben benyújtott felszólalást;

               —

               következésképpen a Törvényszék az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére;

               —

               a Törvényszék a Gucci spa-t kötelezze az OHIM előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „G” ábrás védjegy a 9., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében — 2 421 402. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Guccio Gucci SpA.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „G” közösségi és nemzeti ábrás védjegyek a 9., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte és a bejelentett védjegy lajstromozását megtagadta.

      Jogalapok: a 40/94 rendelet 8. és 75. cikkének megsértése (jelenleg a 207/2009 rendelet 8. és 77. cikke), mivel a fellebbezési tanács a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket nem helyesen alkalmazta, és a felperes által hivatkozott tényezőket csak röviden vizsgálta.


title: T-367/14. sz. ügy: 2014. május 28-án benyújtott kereset – August Storck kontra OHIM – Chiquita Brands (Fruitfuls)

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/33

         2014. május 28-án benyújtott kereset – August Storck kontra OHIM – Chiquita Brands (Fruitfuls)
   (T-367/14. sz. ügy)
   2014/C 261/57
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: August Storck KG (Berlin, Németország) (képviselő: I. Rohr, A.-C. Richter, P. Goldenbaum és T. Melchert ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Chiquita Brands LLC (Charlotte, Egyesült Államok)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ötödik fellebbezési tanácsának az R 1580/2013-5. sz. ügyben 2014. március 27-én hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze a saját költségeinek viselésére, és amennyiben a Chiquita Brands LLC beavatkozik az eljárásba, a Chiquita Brands LLC-t kötelezze a saját költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A megszűnés megállapítása iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „Fruitfuls” szóvédjegy a 30. osztályba tartozó áruk tekintetében – 5 0 14  519. sz. közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy megszűnésének megállapítását kérelmező fél: Chiquita Brands LLC.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály megállapította a védjegy megszűnését.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési osztály a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-43/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Portugál Köztársaság ellen  2006. január 27-én  benyújtott kereset

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/12

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Portugál Köztársaság ellen 2006. január 27-én benyújtott kereset
   (C-43/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/20)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: H. Støvlbæk és P. Andrade, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2006. január 27-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Spanyol Királyság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság nem teljesítette a 85/384/EGK irányelv (1) 2. és 10. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel előírta, hogy az építészmérnöki ágazatban más tagállam által kibocsátott képesítéssel rendelkező, de más tagállamban kamarai tagsággal nem rendelkező építészmérnökök, kötelesek a portugál mérnöki kamarába felvételi vizsgát tenni;

               —

               kötelezze a Portugál Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság kötelezettségszegés miatt keresetet indított a Portugál Köztársaság ellen, mivel álláspontja szerint, az nem teljesítette teljes mértékben a 85/384/EGK irányelv alapján fennálló kötelezettségeit.
   Igaz, hogy a január 8-i 14/90. sz. törvényerejű rendelettel átültette a hivatkozott irányelv rendelkezéseit, a július 3-i 176/98. sz. törvényerejű rendelet kihirdetése azonban visszalépést jelentett.
   A 176/98. sz. törvényerejű rendelet alapján, a portugál építészmérnöki kamara előírja a felvételi vizsga letételét azon építészmérnökök számára, akik a képesítésüket egy másik tagállamban szerezték, de nem tagjai az ottani kamarának.
   Azok a más tagállambeli építészmérnökök, akik nem tagjai az ottani kamarának, így kötelesek letenni a fogadó tagállamban az építészmérnöki vizsgát, tekintettel arra, hogy amennyiben nem tagjai a portugál építészmérnöki kamarának, nem gyakorolhatják hivatásukat Portugáliában.
   A Bizottság álláspontja szerint ez a helyzet jogsértő, mivel nem felel meg a 85/384/EGK irányelvben előírtaknak. Ellentétben a Portugál Köztársasággal, ez az irányelv nem tesz különbséget az iskolai és a szakmai képesítések között. A különböző ágazatokban kialakított rendszerek alapján, a képesítés elismerése automatikus. Amennyiben a képzés megfelel a 85/384 irányelv 3. és 4. cikkében meghatározott feltételeknek, a tagállam köteles a képesítést elismerni, és a más tagállamokból érkező építészmérnököket feljogosítani hivatásuk gyakorlására építészmérnöki cím alatt.

      (1)  Az építészmérnöki oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, valamint a letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő intézkedésekről szóló, 1985. június 10-i 85/384/EGK tanácsi irányelv (HL L 223, 1985.8.25., 15. o. ; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 118. o.)


title: C-440/12. sz. ügy: A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2012. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) kontra Finanzamt Hamburg-Bergedorf

text:
               15.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/4

         A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2012. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) kontra Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (C-440/12. sz. ügy)
   2012/C 389/06
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Alperes: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 135. cikke (1) bekezdésének i) pontjával összefüggésben értelmezett 401. cikkét, hogy a hozzáadottérték-adót (héa) és a nemzeti különadót a szerencsejátékokra csak vagylagosan, nem pedig együttesen lehet kivetni?

               2.

               Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Amennyiben a szerencsejátékok esetében héát és különadót is kivetnek, ez a héa beszedésének mellőzését vagy a különadó beszedésének mellőzését eredményezi-e, vagy annak eldöntésére, hogy a két adó közül melyik nem szedhető be, a nemzeti jog az irányadó?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének első mondatát és 73. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely szerint a pénznyerő játékautomaták üzemeltetése során az automata pénztárának egy bizonyos időszak eltelte után fennálló tartalmát („elektronikusan számolt pénztár”) veszik figyelembe adóalapként?

               4.

               A 3. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Hogyan kell ehelyett az adóalapot meghatározni?

               5.

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének első mondatát és 73. cikkét, hogy a héa beszedése azt feltételezi, hogy a vállalkozó a héát átháríthatja a szolgáltatás igénybevevőjére? Adott esetben mit kell átháríthatóság alatt érteni? Az átháríthatósághoz tartozik-e különösen a termék vagy a szolgáltatás megfelelően magasabb árának jogi megengedhetősége?

               6.

               Amennyiben az 5. kérdés esetében feltétel a magasabb ár jogi megengedhetősége:
               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének első mondatát és 73. cikkét, hogy a héaköteles termékek vagy szolgáltatások ellenértékét korlátozó rendelkezéseket az uniós joggal összhangban úgy kell alkalmazni, hogy a rögzített ellenérték úgy értendő, hogy az nem tartalmazza a héát, és azt növelni kell a héával akkor is, ha olyan, árszabályozó nemzeti rendelkezésekről van szó, amelyek szövegük szerint ezt kifejezetten nem írják elő?

               7.

               Az 5. kérdésre adandó igenlő, a 6. kérdésre adandó nemleges és a 3. kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Ebben az esetben a játékautomaták teljes bevételére nem kell-e héát kivetni, vagy csak arra a részre, amely tekintetében az adóáthárítás nem lehetséges, és ebben az esetben hogyan kell meghatározni ezt a részt? Esetleg aszerint, hogy mely bevételeknél nem növelhető a játékonkénti tét, vagy aszerint, hogy mely bevételeknél nem növelhető a pénztár óránkénti tartalma?

               8.

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 1. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan, nem harmonizált adóra vonatkozó nemzeti rendelkezés, amely szerint a fizetendő héa összegét teljes egészében beszámítják ebbe az adóba?

               9.

               A 8. kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Az, ha a héát beszámítják valamely nem harmonizált nemzeti adóba, az ezen adóval terhelt vállalkozók esetében azt eredményezi-e, hogy a héát nem lehet beszedni e vállalkozók olyan versenytársaitól, akik jóllehet nem ezen, hanem egy másik különadó hatálya alá tartoznak, de esetükben ilyen beszámítást nem írtak elő?

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: T-410/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 12-i ítélete — Jurado Hermanos kontra OHIM (JURADO) (Közösségi védjegy — A JURADO közösségi szóvédjegy — A védjegyjogosult megújítási kérelmének hiánya — A védjegy törlése az oltalom lejártának napján — A kizárólagos engedélyes által benyújtott igazolási kérelem)

text:
               4.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 153/37

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. május 12-i ítélete — Jurado Hermanos kontra OHIM (JURADO)
   (T-410/07. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A JURADO közösségi szóvédjegy - A védjegyjogosult megújítási kérelmének hiánya - A védjegy törlése az oltalom lejártának napján - A kizárólagos engedélyes által benyújtott igazolási kérelem)
   2009/C 153/71
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Jurado Hermanos, SL (Alicante, Spanyolország) (képviselő: C. Martín Álvarez ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Montalto és P. López Fernández de Corres meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2007. szeptember 3-i, a felperes által benyújtott igazolási kérelem tárgyában hozott határozatával (R 866/2007-2. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Jurado Hermanos, SL-t kötelezi a költségek viselésére, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 8., 2008.1.12.


title: C-303/09. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 14-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Állami támogatások — A 2002-ben természeti csapásokat elszenvedett településeken beruházásokat megvalósító vállalatoknak nyújtott segélyek — Visszatéríttetés)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 14-i ítélete — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-303/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Állami támogatások - A 2002-ben természeti csapásokat elszenvedett településeken beruházásokat megvalósító vállalatoknak nyújtott segélyek - Visszatéríttetés)
   2011/C 269/04
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, V. Di Bucci és E. Righini meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, D. Del Gaizo és P. Gentili ügyvédek)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A 2002-ben természeti csapásokat elszenvedett településeken beruházásokat megvalósító vállalatoknak Olaszország által nyújtott segélyek szabályozásáról szóló, 2004. október 20-i 2005/315/EK bizottsági határozattal (az értesítés a C(2004) 3893. számú dokumentummal történt), (HL L 100., 46. o.) 2., 5. és 6. cikkének való megfeleléshez szükséges intézkedések előírt határidőben történő elfogadásának elmulasztása.

      Rendelkező rész

               1.

               Az Olasz Köztársaság — mivel a megállapított határidőn belül nem tette meg a 2002-ben természeti csapásokat elszenvedett településeken beruházásokat megvalósító vállalatoknak Olaszország által nyújtott segélyek szabályozásáról szóló, 2004. október 20-i 2005/315/EK bizottsági határozattal jogellenesnek és a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított támogatási program keretében nyújtott összes támogatás kedvezményezettekkel történő visszatéríttetéséhez szükséges valamennyi intézkedést, nem teljesítette az említett határozat 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 256., 2009.10.24.


title: C-16/15. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2016. szeptember 14-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – María Elena Pérez López kontra Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid) (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — 1999/70/EK irányelv — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás — 3–5. szakasz — Egymást követő határozott idejű munkaszerződések a közegészségügy ágazatában — Az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű igénybevételének megakadályozását célzó intézkedések — Szankciók — A munkaviszony átminősítése — Kártérítéshez való jog)

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/12

         A Bíróság (tizedik tanács) 2016. szeptember 14-i ítélete (a Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – María Elena Pérez López kontra Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
   (C-16/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 3–5. szakasz - Egymást követő határozott idejű munkaszerződések a közegészségügy ágazatában - Az egymást követő határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű igénybevételének megakadályozását célzó intézkedések - Szankciók - A munkaviszony átminősítése - Kártérítéshez való jog))
   (2016/C 419/14)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Az alapeljárás felei

      Felperes: María Elena Pérez López

      Alperes: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

      Rendelkező rész

               1)

               Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletét képező, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakasza 1. pontjának a) alpontját akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az alapügyben szereplőhöz hasonló valamely nemzeti szabályozást az érintett tagállam hatóságai oly módon alkalmaznak, hogy:

                           —

                           a közegészségügyi ágazatban az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések megújítása az említett szakasz értelmében vett „objektív okokkal” igazoltnak tekintendő azért, mert e szerződések olyan jogi rendelkezéseken alapulnak, amelyek megengedik azok megújítását bizonyos időszakos, konjunkturális vagy rendkívüli szolgáltatások nyújtása céljából, jóllehet az említett szükségletek valójában állandóak és tartósak;

                           —

                           az illetékes közigazgatási szervet semmilyen kötelezettség nem terheli strukturális álláshelyek létrehozására, véget vetve a kisegítő alkalmazottak felvételének, és lehetősége van arra, hogy a létrehozott strukturális álláshelyeket „ideiglenes”személyzet felvételével töltse be, állandósítva ezzel a munkavállalók bizonytalan helyzetét, jóllehet az érintett tagállamban ezen ágazatban az állandó kinevezett személyzet álláshelyeinek strukturális hiánya tapasztalható.

               2)

               Az 1999/70 irányelv mellékletét képező, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 5. szakaszát akként kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy – egy esetleges újabb kinevezéstől függetlenül – a szerződéses viszony a határozott idejű szerződésben kikötött időpontban szűnjön meg, és végezzenek teljes bérelszámolást, feltéve hogy e szabályozás nem veszélyezteti a keretmegállapodás célját vagy hatékony érvényesülését, aminek vizsgálata az előterjesztő bíróság feladata.

               3)

               Az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid (madridi 4. sz. közigazgatási bíróság, Spanyolország) által előterjesztett negyedik kérdés megválaszolására.

      (1)  HL C 96., 2015.3.23.


title: T-519/09. sz. ügy: 2009. december 23–án benyújtott kereset — Toshiba kontra Bizottság

text:
               27.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/41

         2009. december 23–án benyújtott kereset — Toshiba kontra Bizottság
   (T-519/09. sz. ügy)
   2010/C 51/77
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Toshiba Corp. (képviselő: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, J. Jourdan és P. Berghe, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az EK 81. cikk (EUMSz 101. cikk) és az EGT-Megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban COMP/39.129 — hálózati transzformátorok ügyben hozott bizottsági határozat felperest érintő részét;

               —

               törölje el a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               másodlagosan — amennyiben a Törvényszék a megtámadott határozatot részben vagy egészben helyben hagyja — csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a felperes jelen eljárással felmerült költségeinek viselésére;

               —

               tegyen meg minden más intézkedést, amely a Törvényszék ítéletének végrehajtásához szükséges.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a jelen keresetével a 2009. október 7-i COMP/39.129 — hálózati transzformátorok ügyben hozott bizottsági határozat megsemmisítését kéri annyiban, amennyiben a Bizottság a megállapította, hogy a felperes megsértette az EK 81. cikket és az EGT–Megállapodás 53. cikkét azzal, hogy az európai és japán hálózati transzformátorok gyártók között az egymás hazai piacának tiszteletben tartására és az azokon történő értékesítésektől való tartózkodásra vonatkozó szóbeli megállapodás (Gentlemen’s Agreement) révén megvalósított piacfelosztásban vett részt. A felperes másodlagosan a vele szemben kiszabott bírság csökkentését kéri.
   A felperes keresete alátámasztására az alábbi jogalapokat terjeszti elő.
   Először is a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem bizonyította jogilag megkövetelt módon, hogy azt állítólagos szóbeli megállapodás létezett volna, illetve hogy a felperes ebben a megállapodásban, vagy bármilyen más európai és japán hálózati transzformátorok gyártók között létrejött megállapodásban, illetve összehangolt magatartásban részt vett volna.
   Másodszor a felperes azzal érvel, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy joghatósággal rendelkezne az állítólagos szóbeli megállapodás (Gentlemen’s Agreement) tekintetében, ha egyáltalán az utóbbi bizonyításra kerül. A felperes arra hivatkozik, hogy mivel a piacra való belépésnek magasak a korlátai, egy ilyen megállapodás nem gyakorolhatott volna közvetlen és jelentős hatást az EU-n belüli versenyre, illetve nem befolyásolhatta volna a tagállamok közötti kereskedelmet.
   Harmadik — másodlagosan előterjesztett — jogalapjában a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a jogsértés időtartamának megállapítása, valamint a felperes e jogsértésben való részvétele tekintetében. Arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy egyes találkozóknak bármilyen versenyellenes célja vagy hatása lett volna, illetve hogy az e találkozókon való részvétel megsértette az európai versenyjogot.
   Negyedik jogalapjában ugyancsak másodlagosan arra hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a felperessel szemben kiszabott bírság alapösszegének megállapításakor. Azt állítja először is, hogy a Bizottság helytelenül jelölte meg azon referencia évet, amelynek alapján a bírságkiszabási iránymutatásban meghatározott módszerből kiindulva kiszámította a felperes eladásainak mértékét. Továbbá a felperes álláspontja szerint a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát vétett azzal, hogy nem vette figyelembe az európai piacra való magas belépési korlátokat, és úgy ítélte meg, hogy a Toshiba az EGT-piacon a világszintű piaci részesedésével egyenértékű piaci részesedést tudott szerezni. A felperes továbbá azzal érvel, hogy a Bizottság helytelenül értelmezte a bírságkiszabási iránymutatás 18. pontját annak érdekében, hogy a felperes EGT-piacon megvalósított eladásainak mértékére vonatkozó becslését a világszintű eladásai alapján igazolja ahelyett, hogy az állítólagos jogsértés által érintett piacokon történt eladásokat vette volna figyelembe. Következésképpen a felperes úgy véli, hogy a vele szemben kiszabott bírság aránytalan.


title: C-307/07. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2008. július 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 89/48/EGK irányelv – A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerése – Az orvosi biológiára szakosodott gyógyszerész szakma gyakorlásához szükséges oklevelek elismerésének megtagadása – Az átültetés elmulasztása)

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/15

         A Bíróság (hatodik tanács) 2008. július 10-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-307/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 89/48/EGK irányelv - A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerése - Az orvosi biológiára szakosodott gyógyszerész szakma gyakorlásához szükséges oklevelek elismerésének megtagadása - Az átültetés elmulasztása)
   (2008/C 223/24)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: H. Støvlbæk és P. Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselő: L. Fernandes meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv (HL L 19., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 337. o.) átültetésének elmulasztása a klinikai analízisre szakosodott gyógyszerész szakma vonatkozásában
   Rendelkező rész

               1)

               A Portugál Köztársaság – mivel nem fogadta el a 2001. május 14-i 2001/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a legalább hároméves szakoktatást és szakképzést lezáró felsőfokú oklevelek elismerésének általános rendszeréről szóló, 1988. december 21-i 89/48/EGK tanácsi irányelv átültetéséhez szükséges rendelkezéseket az orvosi biológiára szakosodott gyógyszerész szakma vonatkozásában – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 199., 2007.8.25.


title: T-373/07. sz. ügy: 2007. szeptember 27-én benyújtott kereset – EOS kontra OHIM (PrimeCast)

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/37

         2007. szeptember 27-én benyújtott kereset – EOS kontra OHIM (PrimeCast)
   (T-373/07. sz. ügy)
   (2007/C 283/67)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: EOS GmbH Electro Optical Systems (Krailling, Németország) (képviselő: M. Mentjes Rechtsanwältin)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal negyedik fellebbezési tanácsa által az R 333/2005-4. sz. ügyben 2007. július 20-án hozott, és a felperesnek faxon 2007. július 27-én kézbesített határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. és 5. §-a alapján az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Primecast” szóvédjegy az 1., 19., 40. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (2854677. sz. bejelentés).

      Az elbíráló határozata: a bejelentés részbeni elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: C-134/08. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. kontra Hauptzollamt Bremen

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/12

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2008. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j. kontra Hauptzollamt Bremen
   (C-134/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/21)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Alperes: Hauptzollamt Bremen
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Úgy kell-e értelmezni az Amerikai Egyesült Államokból származó egyes termékekre vonatkozóan kiegészítő behozatali vámok megállapításáról szóló, 2003. december 8-i 2193/2003/EK tanácsi rendelet (1) 4. cikkének (2) bekezdését, hogy annak szövegével ellentétesen azok a termékek, amelyek bizonyíthatóan úton voltak már a Közösség területe felé a kiegészítő vámok alkalmazásának kezdő időpontjában, és amelyek rendeltetési helye nem módosítható, nem tartoznak a kiegészítő vám alkalmazásának a hatálya alá?

      (1)  HL L 328., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 15. kötet, 6. o.


title: C-469/06. sz. ügy: Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON kontra GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/3

         Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON kontra GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   (C-469/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/04)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Efeteio Athinon
   Az alapeljárás felei

      Felperes: PHARMAKEMPORIKI EMPORIAS KAI DIANOMIS PHARMAKEFTIKON PROIONDON

      Alperes: GLAXOSMITHKLINE Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Abban az esetben, ha egy erőfölényben lévő vállalkozás az export korlátozása, és így a párhuzamos kereskedelem által okozott kár mérsékelése érdekében, megtagadja a gyógyszer-nagykereskedők által leadott teljes rendelésmennyiség teljesítését, a teljesítés megtagadása per se erőfölénnyel való visszaélésnek minősül-e az EK 82. cikke értelmében? A fenti kérdésre adott választ befolyásolja-e az a tény, hogy a párhuzamos kereskedelem különösen nagy haszonnal jár a gyógyszer-nagykereskedők részére, az állami beavatkozás következtében az Európai Unió különböző tagállamainak területe közötti árkülönbségekből adódóan, másképpen fogalmazva az a tény, hogy a gyógyszerpiac nem tekinthető működő versenypiacnak, hanem egy nagy részben állami beavatkozás által meghatározott rendszerről van szó? Végső soron köteles-e a nemzeti versenyhatóság a közösségi versenyszabályokat ugyanolyan módon alkalmazni működő versenypiacok, illetve olyan piacok esetében, ahol a verseny az állami beavatkozás folytán torzul?

               2)

               Amennyiben a Bíróság úgy dönt, hogy a fentiekben kifejtett indokok alapján a párhuzamos kereskedelemnek az erőfölényben lévő vállalkozás általi korlátozása nem minden esetben minősül az erőfölénnyel való visszaélésnek, hogyan lehet az esetleges visszaélést megállapítani?

         Különösen:

               2.1

               Megfelelő szempont-e a vizsgálathoz az a százalékos arány, amellyel a rendes hazai fogyasztást meghaladják a rendelések, illetve az erőfölényben lévő vállalkozás által elszenvedett kár aránya a teljes bevételhez és a teljes nyereséghez képest? Amennyiben igen, hogyan kell a fenti százalékos arány és az elszenvedett kár – az utóbbi a bevétel és a teljes nyereség aránya – azon mértékét meghatározni, amely felett a vizsgált gyakorlat már visszaélésnek minősül?

               2.2

               Az érdekek kiegyensúlyozására törekvő megközelítés megfelelő-e, és amennyiben igen, melyek az összehasonlítandó érdekek?
               Különösen:

                           a)

                           Befolyásolja-e a választ az a tény, hogy a végső fogyasztó/beteg csak csekély mértékben részesül a párhuzamos kereskedelem anyagi előnyeiből; és

                           b)

                           Figyelembe kell-e venni, és ha igen, milyen mértékben a társadalombiztosítási szervezeteknek gyógyszerkészítmények alacsonyabb ára vonatkozásában fennálló érdekeit?

               2.3

               Milyen más szempontok és megközelítési módok megfelelőek a jelen esetben?


title: T-106/07. sz. ügy: 2007. április 11-én benyújtott kereset – Alcon kontra OHIM – *Acri.Tec (BioVisc)

text:
               9.6.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/19

         2007. április 11-én benyújtott kereset – Alcon kontra OHIM – *Acri.Tec (BioVisc)
   (T-106/07. sz. ügy)
   (2007/C 129/34)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Alcon Inc. (Hünenberg, Svájc) (képviselő: M. Graf ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Hennigsdorf, Németország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának az R 660/2006-2. sz. Alcon Inc. kontra OHIM (BioVisc) ügyben 2007. február 8-án hozott határozatát, amennyiben az elutasította az Alcon Inc-nek a CTM elleni felszólalását a 3 651 809 bejelentési számú „BioVisc ”szóvédjegy vonatkozásában;

               —

               az Elsőfokú Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte

      Az érintett közösségi védjegy: A „BioVisc ”szóvédjegy az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – bejelentési szám: 3 651 809.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: A felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „PROVISC ”és „DUOVISC ”közösségi és nemzetközi szóvédjegyek az 5. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalásnak teljes egészében helyt ad.

      A fellebbezési tanács határozata: A felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezi, és a felszólalást teljes egészében elutasítja.

      Jogalapok: A szóban forgó védjegyek összetéveszthetőségig hasonlók, és az árujegyzékben szereplő áruk azonosak azokkal az árukkal, amelyekre a felszólalásban hivatkozott védjegyek vonatkoznak.


title: C-293/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-556/08. sz., Slovenská pošta kontra Bizottság ügyben 2015. március 25-én hozott ítélete ellen a Slovenská pošta a.s. által 2015. június 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/16

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-556/08. sz., Slovenská pošta kontra Bizottság ügyben 2015. március 25-én hozott ítélete ellen a Slovenská pošta a.s. által 2015. június 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-293/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 302/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Slovenská pošta a.s. (képviselők: O. W. Brouwer és A.A.J. Pliego Selie ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Szlovák Köztársaság, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r. o. (korábban TNT Post Slovensko s.r. o.)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező tisztelettel azt kéri a Bíróságtól, hogy:

               1)

               a megtámadott ítéletet részben vagy teljes egészében helyezze hatályon kívül, és a vitatott határozat teljes egészében vagy részben történő megsemmisítésével, vagy – másodlagosan – az ügy Törvényszékhez való visszautalásával hozzon végleges határozatot a fellebbezésről;
               valamint

               2)

               a Bizottságot kötelezze a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárásokban felmerült költségek viselésére, ideértve a beavatkozó felek költségeit is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék elutasította az Európai Unió Bizottságának a hibrid postai szolgáltatásokra vonatkozó szlovák postaügyi jogszabállyal kapcsolatos, 2008. október 7-i, a Szlovák Köztársasághoz címzett C (2008) 5912 határozatának megsemmisítése iránti kérelmet.
   A Slovenská pošta a.s. tisztelettel azt kéri a Bíróságtól, hogy:

               (i)

               A Törvényszék fent említett ítéletét teljes egészében vagy részben helyezze hatályon kívül az alábbiak alapján:

                           i.

                              Első jogalap: Téves jogalkalmazás, téves bizonyítási követelmények alkalmazása, valamint a bizonyítási teher helytelen megosztása annak megállapítása kapcsán, hogy a Szlovák Köztársaság megsértette az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett EK 86. cikk (1) bekezdését;

                                       a.

                                       Téves jogalkalmazás annak megállapítása kapcsán, hogy a kizárólagos jog biztosítása önmagában az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett EK 86. cikk (1) bekezdése megsértésének minősül;

                                       b.

                                       Téves jogalkalmazás, téves bizonyítási követelmények alkalmazása, valamint a bizonyítási teher helytelen megosztása annak megállapítása kapcsán, hogy a Szlovák Köztársaság megsértette az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett EK 86. cikk (1) bekezdését azáltal, hogy korlátozta a végfelhasználók részére történő kibocsátást.

                           ii.

                              Második jogalap: Téves jogalkalmazás, nem kellő szintű felülvizsgálat és a bizonyítékok elferdítése a releváns piacnak az Európai Unió Bizottsága által előterjesztett meghatározásának felülvizsgálata és elfogadása kapcsán;

                                       a.

                                       Téves jogalkalmazás és nem kellő szintű felülvizsgálat annak elfogadása kapcsán, hogy az integrált hibrid postai szolgáltatások releváns piaca meghatározható egyedül valamely szolgáltatás iránti kereslet és kínálat (állítólagos) fennállása alapján;

                                       b.

                                       A bizonyítékok elferdítése és nem kellő szintű felülvizsgálat annak megállapítása kapcsán, hogy a fennálló piaci kereslet levezethető a Bizottság által előterjesztett bizonyítékokból.

               (ii)

               A vitatott határozat teljes egészében vagy részében történő megsemmisítésével, vagy – másodlagosan – az ügy Törvényszékhez való visszautalásával hozzon végleges határozatot a fellebbezésről;

               (iii)

               Az Európai Bizottságot kötelezze a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárásokban felmerült költségek viselésére, ideértve a beavatkozó felek költségeit is.


title: C-39/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Állami támogatások — EUMSZ 107. cikk, (1) bekezdés — Mezőgazdasági földterületek hatóságok általi értékesítése — Nemzeti rendelkezés, amely az illetékes hatóságok számára lehetővé teszi, hogy megakadályozzák a mezőgazdasági földterület értékesítését, ha az ajánlott vételár a piaci értékhez képest „kirívóan aránytalannak” minősül — Bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelése számára biztosított előny — A magánbefektető kritériuma — A „piaci érték” meghatározása)

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/5

         A Bíróság (első tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) által indított eljárás
   (C-39/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Állami támogatások - EUMSZ 107. cikk, (1) bekezdés - Mezőgazdasági földterületek hatóságok általi értékesítése - Nemzeti rendelkezés, amely az illetékes hatóságok számára lehetővé teszi, hogy megakadályozzák a mezőgazdasági földterület értékesítését, ha az ajánlott vételár a piaci értékhez képest „kirívóan aránytalannak” minősül - Bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelése számára biztosított előny - A magánbefektető kritériuma - A „piaci érték” meghatározása))
   (2015/C 302/05)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

   Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)
   Thomas Erbs, Ursula Erbs, a Landkreis Jerichower Land részvételével

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti jogszabály, mint amely az alapeljárásban szerepel, és amely a mezőgazdasági üzemek érdekvédelmének biztosítása érdekében megtiltja egy állami szerv számára, hogy nyilvános pályázat keretében egy mezőgazdasági földterületet a legmagasabb ajánlatot tevő személy részére értékesítsen, ha az illetékes helyi hatóság úgy ítéli meg, hogy ez utóbbi ajánlata kirívóan aránytalan az említett földterület becsült értékéhez képest, nem minősülhet „állami támogatásnak”, feltéve hogy az említett jogszabály alkalmazása olyan árat eredményezhet, amely a lehető legközelebb áll az érintett mezőgazdasági földterület piaci értékéhez, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 102., 2014.4.7.


title: T-77/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/62

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság
   (T-77/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/112)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22.


title: C-35/13. sz. ügy: A Corte Suprema di Cassazione (Olaszország) által 2013. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ASS. I.CA. és Krafts Foods Italia SpA kontra Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” és társai

text:
               23.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/13

         A Corte Suprema di Cassazione (Olaszország) által 2013. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ASS. I.CA. és Krafts Foods Italia SpA kontra Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” és társai
   (C-35/13. sz. ügy)
   2013/C 86/21
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte Suprema di Cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: ASS. I.CA. — Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA

      Alperesek: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino” és társai

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell e értelmezni a 2081/92/EGK rendelet (1) 2. cikkét, hogy az kizárja, hogy a Közösség területén egy termelői szervezet élhessen egy adott tagállamban egy bizonyos fajtájú szalámi megjelölésére használt földrajzi eredetmegjelölés kizárólagos használatának jogával anélkül, hogy előzőleg az adott tagállamtól olyan jogi kötőerővel bíró határozatot szerzett volna be, amelyben meghatározásra kerülnek az előállítás földrajzi területének határai, a termékleírás és azok az esetleges követelmények, amelyeknek a gyártóknak az eredetmegjelölés használatához meg kell felelniük?

               2.

               Tekintettel a 2081/92/EGK közösségi rendelet szabályaira, melyik szabályozás alkalmazandó a szóban forgó be nem jegyzett földrajzi eredetmegjelölésre a közösségi piacon, illetőleg a tagállam piacán?

      (1)  A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14-i 2081/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 208., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 13. kötet, 4. o.)