title: A Bíróság ítélete (ötödik tanács) 2005. február 24. a C-225/04. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2001/106/EK irányelv – Tengeri szállítás – Az előírt határidőben történő átültetés elmulasztása)

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/9

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (ötödik tanács)
   2005. február 24.
   a C-225/04. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/106/EK irányelv - Tengeri szállítás - Az előírt határidőben történő átültetés elmulasztása)
   (2005/C 106/16)
   Az eljárás nyelve: finn
   A C-225/04. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: K. Simonsson és M. Huttunen) kontra Finn Köztársaság (meghatalmazott: A. Guimaraes-Purokoski) ügyben, az EK 226. cikk alapján a Bírósághoz 2004. június 1-jén benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (ötödik tanács), tagjai R. Silva de Lapuerta, a tanács elnöke, G. Arestis (előadó), J. Klučka, bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: R. Grass, 2005. február 24-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság megállapítja, hogy a Finn Köztársaság nem tett eleget a Közösség kikötőiben és a tagállamok felségvizein történő hajózás tekintetében a hajózás biztonságára, a környezetszennyezés megelőzésére és a fedélzeti élet- és munkakörülményekre vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtásáról (kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés) szóló, 95/21/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2001. december 19-i 2001/106/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkéből eredő kötelezettségeinek, mivel nem fogadta el az előírt határidőben az irányelv végrehajtásához szükséges törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket.

               2)

               A Bíróság kötelezi a Finn Köztársaságot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: C-112/17. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2017. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Angela Irmgard Diedrich kontra Société Air France SA

text:
               3.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/17

         Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2017. március 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Angela Irmgard Diedrich kontra Société Air France SA
   (C-112/17. sz. ügy)
   (2017/C 213/20)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Angela Irmgard Diedrich, Thorsten Diedrich, Angel Wendy Mara Diederich

      Alperes: Société Air France SA
   A Bíróság elnöke 2017. április 6-i határozatában elrendelte a C-112/17. sz. ügy törlését a Bíróság nyilvántartásából.


title: C-99/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. július 1-jei ítélete (Sad Naj — Lengyel Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. kontra Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Távközlési szolgáltatások — 2002/22/EK irányelv — A 30. cikk (2) bekezdése — Telefonszámok hordozhatósága — A nemzeti szabályozó hatóságok hatásköre — A fogyasztó által fizetendő díj — Visszatartó jelleg — A költségek figyelembevétele)

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/12

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. július 1-jei ítélete (Sad Naj — Lengyel Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o. kontra Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
   (C-99/09. sz. ügy) (1)

   (Távközlési szolgáltatások - 2002/22/EK irányelv - A 30. cikk (2) bekezdése - Telefonszámok hordozhatósága - A nemzeti szabályozó hatóságok hatásköre - A fogyasztó által fizetendő díj - Visszatartó jelleg - A költségek figyelembevétele)
   2010/C 234/17
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Najwyższy

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Polska Telefonia Cyfrowa sp. z o.o.

      Alperes: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sąd Najwyższy — Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („Egyetemes szolgáltatási irányelv”) (HL L 108., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.) 30. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Számhordozhatóság — A nemzeti szabályozó hatóság arra irányuló kötelezettsége hogy figyelembe vegye egy mobilhálózat üzemeltetőjénél az e szolgáltatás nyújtásával összefüggésben felmerülő költségeket, annak érdekében hogy az előfizetők által fizetendő díjak ne hassanak visszatartólag a számhordozhatóság lehetőségének igénybevétele során.

      Rendelkező rész

   Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („egyetemes szolgáltatási irányelv”) 30. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a nemzeti szabályozó hatóság az előfizetők által az említett szolgáltatás igénybevételéért fizetendő díj visszatartó jellegének értékelése során köteles figyelembe venni a számhordozhatóság szolgáltatásának nyújtása miatt a mobilhálózatok üzemeltetői által viselt költségeket. A nemzeti szabályozó hatóságnak azonban fennmarad az a joga, hogy az üzemeltetők által kérhető ezen díj legmagasabb összegét az üzemeltetők által viselt költségeknél alacsonyabb szinten határozza meg, ha a kizárólag ezen költségek alapján kiszámított díj a felhasználókat visszatarthatja a számhordozhatóság lehetőségének igénybevételétől.

      (1)  HL C 129., 2009.6.6.


title: C-66/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. szeptember 2-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kirin Amgen Inc. kontra Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras (Szabadalmi jog — Törzskönyvezett gyógyszerkészítmények — 1768/92/EGK rendelet — 7. és 19. cikk, valamint a 19a. cikk e) pontja — Gyógyszerekre kiadott kiegészítő oltalmi tanúsítvány — A tanúsítvány iránti bejelentés benyújtásának a határideje)

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/11

      A Bíróság (második tanács) 2010. szeptember 2-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Kirin Amgen Inc. kontra Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
      (C-66/09. sz. ügy) (1)

      (Szabadalmi jog - Törzskönyvezett gyógyszerkészítmények - 1768/92/EGK rendelet - 7. és 19. cikk, valamint a 19a. cikk e) pontja - Gyógyszerekre kiadott kiegészítő oltalmi tanúsítvány - A tanúsítvány iránti bejelentés benyújtásának a határideje)
      (2010/C 288/17)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Kirin Amgen Inc.

         Alperes: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras

         Az eljárásban részt vesz: Amgen Europe BV

         Tárgy

      Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának bevezetéséről szóló, 1992. június 18-i 1768/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 182., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 11. kötet, 200. o.) 3. cikke b) pontjának, 7. cikke (1) bekezdésének, 13. cikke (1) bekezdésének, valamint 19. és 23. cikkének értelmezése — Olyan társaság, amely valamely gyógyszer tekintetében európai szabadalom jogosultja és annak forgalomba hozatalára vonatkozó közösségi engedéllyel rendelkezik, továbbá e gyógyszer tekintetében kiegészítő oltalmi tanúsítvány iránti bejelentést nyújtott be — A kiegészítő oltalmi tanúsítvány iránti bejelentés benyújtása tekintetében előírt határidő kezdő időpontjának meghatározása — A forgalomba hozatal engedélyezésének vagy a szóban forgó rendelet Litvánia tekintetében az Európai Unióhoz való csatlakozásával történő hatálybalépésének időpontja

         Rendelkező rész

      A Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság Európai Unióhoz való csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmánnyal módosított, a gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának bevezetéséről szóló, 1992. június 18-i 1768/92/EK tanácsi rendelet 7. cikkét, valamint 19a. cikkének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy azok nem teszik lehetővé a valamely termékre vonatkozó hatályos alapszabadalom jogosultja számára, hogy a Litván Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásának az időpontjától számított hat hónapos határidőn belül a hatáskörrel rendelkező litván hatóságoktól kiegészítő oltalmi tanúsítvány kiadását kérelmezze, amennyiben a csatlakozás időpontját több mint hat hónappal megelőzően e termék gyógyszerkénti forgalmazására az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerértékelő Ügynökség létrehozásáról szóló, 1993. július 22-i 2309/93/EGK tanácsi rendelet alapján forgalombahozatali engedélyt szerzett, de a termékre vonatkozóan Litvániában nem szerzett forgalombahozatali engedélyt.

         (1)  HL C 90., 2009.4.18.


title: C-566/14. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2016. június 14-i ítélete – Jean-Charles Marchiani kontra Európai Parlament (Fellebbezés — Az Európai Parlament tagja — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül fizetett összeg visszakövetelése — Behajtás — Az Európai Parlament tagjainak statútumára vonatkozó végrehajtási intézkedések — A védelemhez való jog tiszteletben tartása — A pártatlanság elve — Elévülés — 966/2012/EU, Euratom rendelet — 78 – 81. cikk — 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet — 81., 82. és 93. cikk — A bizalomvédelem elve — Észszerű határidő)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/6

         A Bíróság (nagytanács) 2016. június 14-i ítélete – Jean-Charles Marchiani kontra Európai Parlament
   (C-566/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Az Európai Parlament tagja - Parlamenti asszisztensi támogatás - Jogalap nélkül fizetett összeg visszakövetelése - Behajtás - Az Európai Parlament tagjainak statútumára vonatkozó végrehajtási intézkedések - A védelemhez való jog tiszteletben tartása - A pártatlanság elve - Elévülés - 966/2012/EU, Euratom rendelet - 78 – 81. cikk - 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet - 81., 82. és 93. cikk - A bizalomvédelem elve - Észszerű határidő))
   (2016/C 305/09)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Jean-Charles Marchiani (képviselő: C.-S. Marchiani ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: G. Corstens és S. Seyr meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Jean-Charles Marchianit kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 34., 2015.2.2.


title: T-806/16. sz. ügy: 2016. november 15-én benyújtott kereset – Agricola J.M. kontra EUIPO – Torres (CLOS DE LA TORRE)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/53

         2016. november 15-én benyújtott kereset – Agricola J.M. kontra EUIPO – Torres (CLOS DE LA TORRE)
   (T-806/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/63)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes Agricola J.M. SL (Girona, Spanyolország) (képviselő: J. Clos barrister)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Miguel Torres (Vilafranca del Penedés, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes.

      A vitatott védjegy: a CLOS DE LA TORRE európai uniós szóvédjegy – 13 029 533. sz. védjegybejelentés.

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. július 28-án hozott határozata (R 2099/2015-5. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. július 28-án hozott határozatát;

               —

               helyezze hatályon kívül a felszólalási osztály 2015. augusztus 7-én hozott határozatát, amelyben a felszólalásnak a 33. osztályba: Alkoholtartalmú italok (a sörök kivételével) tartozó valamennyi áru vonatkozásában helyt adott, és amellyel az európai uniós védjegy lajstromozását valamennyi vitatott áru vonatkozásában megtagadta,

               —

               változtassa meg a korábbi határozatokat, és engedélyezze a védjegy lajstromozását a felperes számára a 33. osztályba tartozó valamennyi áru vonatkozásában,

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és a jelen ügyhöz hasonló ügyekben kialakított ítélkezési gyakorlat megsértése.


title: C-468/12. sz. ügy: A Tribunale di Cosenza (Olaszország) által 2012. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CCIAA di Cosenza kontra Fallimento CIESSE SRL

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/14

         A Tribunale di Cosenza (Olaszország) által 2012. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — CCIAA di Cosenza kontra Fallimento CIESSE SRL
   (C-468/12. sz. ügy)
   2012/C 399/24
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Cosenza

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA) di Cosenza

      Alperes: Fallimento CIESSE SRL

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a 2008. február 12-i 2008/7/EK irányelv (1) 5. cikkével az egyes gazdasági tevékenységet folytató jogalanyok által fizetendő éves illeték kiszámításának módjára vonatkozó olasz szabályozás, amely előírja, hogy az egyéni vállalkozók rögzített mértékű éves illetéket fizetnek (200 eurót, ha az általános jegyzékbe kerültek bejegyezésre, és 88 eurót ha a különös jegyzékben kerültek feltüntetésre); az egyszerű mezőgazdasági társaságok rögzített, 100 euró mértékű éves illetéket (és további 20 eurót valamennyi telephely után); a külföldi székhelyű vállalkozások telephelyei és/vagy fióktelepei rögzített, 110 euró mértékű; a nem mezőgazdasági egyszerű társaságok rögzített, 200 euró mértékű; az ügyvédi társulások rögzített, 200 euró mértékű éves illetéket fizetnek; míg valamennyi egyéb gazdasági társas jogalany (társaság, konzorcium, stb.) „az előző üzleti év forgalma arányában számított illetéket”, így legfeljebb 40 000 eurót köteles fizetni, amennyiben ez a szabályozás az egyéni vállalkozások által folytatott tevékenységhez képest jelentősen súlyosabb terhet ró a (fent említett közösségi irányelv szerinti tág értelemben vett) tőkeegyesítő társaságok által folytatott vállalkozási tevékenységre?

      (1)  A tőkeemelést [helyesen: tőkefelhalmozást] terhelő közvetett adókról szóló, 2008. február 12-i 2008/7/EK tanácsi irányelv (HL L 46., 11. o.)


title: C-445/10. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2011. március 21-i végzése — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/21

         A Bíróság elnökének 2011. március 21-i végzése — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-445/10. sz. ügy) (1)

   2011/C 211/45
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 301., 2010.11.6.


title: T-11/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. július 20-i ítélete – Internet Consulting kontra EUIPO – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A SUEDTIROL európai uniós szóvédjegy — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja — Feltétlen kizáró ok — Földrajzi származásra utaló jelzés — Leíró jelleg”)

text:
               5.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/25

         A Törvényszék 2016. július 20-i ítélete – Internet Consulting kontra EUIPO – Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (SUEDTIROL)
   (T-11/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A SUEDTIROL európai uniós szóvédjegy - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja - Feltétlen kizáró ok - Földrajzi származásra utaló jelzés - Leíró jelleg”))
   (2016/C 326/44)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Internet Consulting GmbH (Brunico, Olaszország) (képviselők: L. Miori és A. Bertella ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige (Olaszország) (képviselő: C. Volkmann ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO fellebbezési nagytanácsának a Provincia Autonoma di Bolzano-Alto Adige és az Internet Consulting közötti törlési eljárással kapcsolatban 2014. október 10-én hozott határozata (R 574/2013-G. sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránt benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Internet Consulting GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 73., 2015.3.2.


title: F-123/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2012. február 1-jei ítélete — Bancale és Buccheri kontra Bizottság (Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — Belső versenyvizsgák — Vizsgára bocsátási feltételek — Az oklevél megszerzését követően szerzett szakmai tapasztalat — Oklevél — Az oklevél megszerzését megelőzően szerzett képesítések — Egyenértékűség)

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/27

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2012. február 1-jei ítélete — Bancale és Buccheri kontra Bizottság
   (F-123/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Belső versenyvizsgák - Vizsgára bocsátási feltételek - Az oklevél megszerzését követően szerzett szakmai tapasztalat - Oklevél - Az oklevél megszerzését megelőzően szerzett képesítések - Egyenértékűség)
   2012/C 138/56
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Giovanni Bancale (Waterloo, Belgium) és Roberto Buccheri (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben B. Eggers és P. Pecho meghatalmazottak, később B. Eggers)

      Az ügy tárgya

   A COM/INT/OLAF/09/AD8 és COM/INT/OLAF/09/AD10 versenyvizsga vizsgabizottsága azon határozatainak megsemmisítése iránti kérelem, amelyekben megtagadta a felperesek vizsgára bocsátását.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               G. Bancale és R. Buccheri viseli az összes költséget.

      (1)  HL C 30., 2011.1.29., 67. o.


title: C-73/17. sz. ügy: 2017. február 9-én benyújtott kereset – Francia Köztársaság kontra Európai Parlament

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/37

         2017. február 9-én benyújtott kereset – Francia Köztársaság kontra Európai Parlament
   (C-73/17. sz. ügy)
   (2017/C 104/53)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: F. Alabrune, D. Colas, B. Fodda és E. de Moustier, meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Parlament

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság semmisítse meg az Európai Parlament 2016. november 30-án, szerdán tartott ülésének napirendjét (P8_0J (2016)11-30 dokumentum), amennyiben az a plenáris ülésen folytatott vitát ír elő az általános költségvetés közös szövegtervezete vonatkozásában, amelyet elfogadott az egyeztetőbizottság; a 2016. december 1-jén, csütörtökön tartott ülésének napirendjét (P8_0J (2016)12-01 dokumentum), amennyiben az a szavazás indokolásával együtt történő szavazást ír elő az általános költségvetés közös szövegtervezete vonatkozásában; az Európai Parlament 2016. december 1-jei, az általános költségvetés közös szövegtervezetéről szóló jogalkotási állásfoglalását (TS-0475/2016, P8_TA-PROV(2016)0475 dokumentum, ideiglenes változat), valamint azt a jogi aktust, amellyel az Európai Parlament elnöke az EUMSZ 314. cikk (9) bekezdésében szabályozott eljárás szerint megállapította, hogy az általános költségvetést véglegesen elfogadták;

               —

               azon jogi aktus joghatásait, amelyben az Európai Parlament elnöke megállapította, hogy az Unió 2017-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetését elfogadták, tartsa fenn addig, amíg e költségvetést a Szerződésekkel összhangban lévő jogi aktusban, az ítélet kihirdetésének időpontjától számított észszerű határidőn belül véglegesen elfogadják;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Keresetében a francia kormány négy olyan jogi aktus megsemmisítését kéri, amelyeket az Európai Parlament a költségvetési hatáskörének gyakorlása keretében, a 2016. november 30-án és december 1-jén Brüsszelben tartott további plenáris ülése során fogadott el.

               2.

               A francia kormány által megsemmisíteni kért első és második jogi aktus az Európai Parlament 2016. november 30-án, szerdán és december 1-jén, csütörtökön tartott plenáris üléseinek napirendjei, amennyiben azok közül az első a plenáris ülésen folytatott vitát ír elő a 2017-es pénzügyi évre vonatkozó általános költségvetés közös szövegtervezete vonatkozásában, a második pedig a szavazás indokolásával együtt történő szavazást ír elő az általános költségvetés közös szövegtervezetéről.

               3.

               A harmadik megtámadott jogi aktus az Európai Parlament által az általános költségvetés közös szövegtervezetéről 2016. december 1-jén elfogadott jogalkotási állásfoglalás.

               4.

               A francia kormány végül azon jogi aktus megsemmisítését kéri, amellyel az Európai Parlament elnöke az EUMSZ 314. cikk (9) bekezdése alapján megállapította, hogy az általános költségvetést véglegesen elfogadták. Mint az kitűnik többek között az Európai Parlament 2016. december 1-jei ülésének jegyzőkönyvéből, az Európai Parlament elnöke által tett nyilatkozatról, majd az általános költségvetésnek az elnök általi aláírásáról van szó, amelyekre azt követően került sor, hogy szavaztak az általános költségvetés közös szövegtervezetére vonatkozó jogalkotási állásfoglalásról.

               5.

               Egyetlen jogalapjában a francia kormány azt állítja, hogy a négy megtámadott jogi aktust meg kell semmisíteni azon az alapon, hogy azok megsértik az EU- és az EUM-Szerződés (6.) jegyzőkönyvét, valamint az EAK-Szerződés (3.) jegyzőkönyvét, amelyek az Európai Unió intézményeinek, egyes szerveinek, hivatalainak és szervezeti egységeinek székhelyéről szólnak.

               6.

               Ugyanis mind az intézmények székhelyéről szóló jegyzőkönyvekből, mind pedig a Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy az Európai Parlament az EUMSZ 314. cikkben részére biztosított költségvetési hatásköröket nem gyakorolhatja a Brüsszelben tartott további plenáris ülések során, hanem azokat a rendes plenáris üléseken kell gyakorolnia, amelyeket Strasbourgban tartanak.

               7.

               Ugyanakkor, mivel az Európai Parlament elnöke jogi aktusának jogszerűségét nem a célja vagy a tartalma alapján vitatják, hanem kizárólag azért, mert e jogi aktust Strasbourgban, rendes plenáris ülés során kellett volna elfogadni, a francia kormány szerint az európai közszolgáltatások folytonossága biztosításának szükségessége, valamint a jogbiztonsággal összefüggő fontos indokok igazolják, hogy e jogi aktus joghatásait tartsák fenn a Szerződésekkel összhangban lévő új jogi aktus elfogadásáig.


title: C-121/07. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. december 9-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 2001/18/EK irányelv – GMO-k környezetbe történő szándékos kibocsátása és forgalomba hozatala – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A végrehajtás elmaradása – EK 228. cikk – Az eljárás során történő végrehajtás – Pénzügyi szankciók)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/8

         A Bíróság (nagytanács) 2008. december 9-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-121/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2001/18/EK irányelv - GMO-k környezetbe történő szándékos kibocsátása és forgalomba hozatala - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A végrehajtás elmaradása - EK 228. cikk - Az eljárás során történő végrehajtás - Pénzügyi szankciók)
   (2009/C 44/12)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: B. Stromsky és C. Zadra meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, S. Gasri és G. de Bergues meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Cseh Köztársaság (képviselők: T. Boček, később: M. Smolek meghatalmazottak)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A Bíróság C-419/03. sz. ügyben 2004. július 15-én hozott, a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a [géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló, 1990. április 23-i] 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (HL L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.) 90/220/EGK tanácsi irányelv rendelkezéseitől eltérő, vagy azokon túlmutató rendelkezései átültetésének elmulasztásával kapcsolatos ítélete végrehajtásának elmulasztása – Kényszerítő bírság és átalányösszeg kiszabása iránti kérelem.
   Rendelkező rész

               1)

               A Francia Köztársaság – mivel az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem tette meg a C-419/03. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2004. július 15-én hozott, a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló, 1990. április 23-i 90/220/EGK tanácsi irányelv rendelkezéseitől eltérő, vagy azokon túlmutató rendelkezései a belső jogába való átültetésének az elmulasztásával kapcsolatos ítéletben foglaltak végrehajtásához szükséges valamennyi intézkedést – nem teljesítette az EK 228. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Francia Köztársaságot arra kötelezi, hogy fizessen a Bizottságnak az „Európai Közösség saját forrásai” számlára 10 millió euró átalányösszeget.

               3)

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

               4)

               A Cseh Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28.


title: C-131/03. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2006. szeptember 12-i ítélete – R. J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., RJR Acquisition Corp., R. J. Reynolds Tobacco Company, R. J. Reynolds Tobacco International Inc., Japan Tobacco Inc. kontra Philip Morris International Inc., az Európai Közösségek Bizottsága, az Európai Unió Tanácsa, Spanyol Királyság, Francia Köztársaság, Olasz Köztársaság, Portugál Köztársaság, Finn Köztársaság, Németországi Szövetségi Köztársaság, Görög Köztársaság, Holland Királyság (Fellebbezés – A Bizottságnak harmadik állam bírósága előtti keresetindításról szóló határozata – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlanság)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/2

         A Bíróság (nagytanács) 2006. szeptember 12-i ítélete – R. J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., RJR Acquisition Corp., R. J. Reynolds Tobacco Company, R. J. Reynolds Tobacco International Inc., Japan Tobacco Inc. kontra Philip Morris International Inc., az Európai Közösségek Bizottsága, az Európai Unió Tanácsa, Spanyol Királyság, Francia Köztársaság, Olasz Köztársaság, Portugál Köztársaság, Finn Köztársaság, Németországi Szövetségi Köztársaság, Görög Köztársaság, Holland Királyság
   (C-131/03. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A Bizottságnak harmadik állam bírósága előtti keresetindításról szóló határozata - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlanság)
   (2006/C 294/02)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbezők: R. J. Reynolds Tobacco Holdings Inc., RJR Acquisition Corp., R. J. Reynolds Tobacco Company, R. J. Reynolds Tobacco International Inc., Japan Tobacco Inc. (képviselők: P. Lomas solicitor és O. W. Brouwer ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Philip Morris International Inc., az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Docksey, X. Lewis és C. Ladenburger meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: H. Djuinter Tebbens és A. Baas), Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselő: G. de Bergues meghatalmazott), Olasz Köztársaság (képviselők: I. M. Braguglia meghatalmazott és M. Fiorilli ügyvéd), Portugál Köztársaság (képviselők: L. I. Fernandes és A. Seiça Neves meghatalmazottak), Finn Köztársaság (képviselők: T. Pynnä és A. Guimaraes-Purokoski meghatalmazottak), Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és W.-D. Plessing meghatalmazottak), Görög Köztársaság, Holland Királyság (képviselő: J.G.M. van Bakel meghatalmazott)

      A Bizottságot támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és T. Blanchet meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (kibővített második tanács) a T-377/00., T-379/00., T-380/00., T-260/01. és T-272/01. sz., Philip Morris International és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2003. január 15-én hozott ítélete (amellyel az Elsőfokú Bíróság elfogadhatatlannak mondta ki a Bizottságnak a felperesek ellen – az Európai Unióba irányuló cigarettacsempészetben való állítólagos részvételük miatt és az Unió által elszenvedett pénzügyi veszteségek ellentételezése, valamint a csempészet folytatásától való bírósági eltiltás végett – polgári jogi igény érvényesítéséről szóló határozata megsemmisítése iránti keresetet) ellen benyújtott fellebbezés – Az EK 230. cikk és a Bíróság ítélkezési gyakorlatának értelmezése – A Bizottságnak harmadik állam bírósága előtti keresetindításról szóló határozata joghatásai
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az R. J. Reynolds Tobacco Holdings Inc.-t, az RJR Acquisition Corp.-t, az R. J. Reynolds Tobacco Company-t, az R. J. Reynolds Tobacco International Inc.-t és a Japan Tobacco Inc.-t kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               A Németországi Szövetségi Köztársaság, a Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, az Olasz Köztársaság, a Holland Királyság, a Portugál Köztársaság, a Finn Köztársaság, az Európai Parlament, valamint az Európai Unió Tanácsa maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 146., 2003.6.21.


title: T-835/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. szeptember 8-i végzése – Louvers Belgium kontra Bizottság (Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset — Termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződése — Közbeszerzési eljárás — Fátylak, kárpitok, belső vászonrolók értékesítése és felszerelésre, tisztításra és karbantartásra irányuló szolgáltatások — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Az eljárás megszüntetése — Okafogyottság — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset)

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/12

         A Törvényszék 2017. szeptember 8-i végzése – Louvers Belgium kontra Bizottság
   (T-835/16. sz. ügy) (1)

   ((Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset - Termékértékesítésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződése - Közbeszerzési eljárás - Fátylak, kárpitok, belső vászonrolók értékesítése és felszerelésre, tisztításra és karbantartásra irányuló szolgáltatások - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Az eljárás megszüntetése - Okafogyottság - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset))
   (2017/C 357/16)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Louvers Belgium Co. (Zaventem, Belgium) (képviselő: V. Lejeune ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Verheecke és A. Katsimerou meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló és az OIB.02/PO/2016/012/703. sz. közbeszerzési szerződés nem a felperesnek való odaítéléséről szóló, 2016. szeptember 19-i bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, másrészt pedig az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperes által ezen ajánlati felhívás keretében a Bizottság által elkövetett szabálytalanságok okán állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               Már nem szükséges határozni az OIB.02/PO/2016/012/703. sz. közbeszerzési szerződés nem a Louvers Belgium Co-nak való odaítéléséről szóló, 2016. szeptember 19-i bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelemről, sem pedig a kártérítési kérelemről, amennyiben az a szerződés odaítélésének elmulasztásából eredő elmaradt haszonra irányul.

               2)

               A Törvényszék a kártérítési kérelmet, mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kérelmet elutasítja, amennyiben az a Louvers Belgium Co-nak az OIB.02/PO/2016/012/703. sz. közbeszerzési eljárásban való részvételével összefüggő kiadásokra és terhekre vonatkozik.

               3)

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: C-21/11. sz. ügy: Commissione Tributaria Provinciale di Benevento által 2011. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C. kontra Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA

text:
               26.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/6

         Commissione Tributaria Provinciale di Benevento által 2011. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C. kontra Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA
   (C-21/11. sz. ügy)
   2011/C 95/09
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Provinciale di Benevento

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Volturno Trasporti Sas di Santoro Nino & C.

      Alperesek: Camera di Commercio di Benevento, Equitalia Polis SpA.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e az olasz kamarai díj — különösen a kereskedelmi, ipari, kézműipari és mezőgazdasági kamarák újraszabályozásáról szóló, többször kiegészített és módosított 1993. december 29-i 580. sz. olasz törvény 18. cikkének (3) bekezdése — az 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelvvel (1), különösen 10. cikkének c) pontjával és 12. cikkének e) pontjával?

      (1)  HL L 249., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 11. o.


title: T-227/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 21-i ítélete — Feng Shen Technology kontra OHIM — Majtczak (FS) ( „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — Az FS közösségi ábrás védjegy — A bejelentő rosszhiszeműsége — A 40/94/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja)” )

text:
               5.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/23

         A Törvényszék 2012. március 21-i ítélete — Feng Shen Technology kontra OHIM — Majtczak (FS)
   (T-227/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Az FS közösségi ábrás védjegy - A bejelentő rosszhiszeműsége - A 40/94/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 52. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2012/C 133/43
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Feng Shen Technology Co. Ltd (Guieshan Township, Tajvan) (képviselők: P. Rath és W. Festl-Wietek ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Jarosław Majtczak (lakóhelye: Łódź, Lengyelország) (képviselők: kezdetben J. Wyrwas, később J. Radłowski ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Feng Shen Technology Co. Ltd és Jarosław Majtczak közötti törlési eljárással kapcsolatban 2009. április 1-jén hozott határozata (R 529/2008-4. sz. ügy) ellen indított kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2009. április 1-jén hozott határozatát (R 529/2008-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2.

               Az OHIM viseli, saját költségein kívül, a Feng Shen Technology Co. Ltd. részéről felmerült költségeket.

               3.

               Jarosław Majtczak maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 193., 2009.8.15.


title: C-434/13. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2014. december 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Parker Hannifin Manufacturing Srl, korábban Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp. (Fellebbezés — Kartellek — A tengeri tömlők európai piaca — Jogalanyok jogutódlása — A jogsértő magatartás betudhatósága — A bírság Törvényszék általi csökkentése — Korlátlan felülvizsgálati jogkör)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/9

         A Bíróság (első tanács) 2014. december 18-i ítélete – Európai Bizottság kontra Parker Hannifin Manufacturing Srl, korábban Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.
   (C-434/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Kartellek - A tengeri tömlők európai piaca - Jogalanyok jogutódlása - A jogsértő magatartás betudhatósága - A bírság Törvényszék általi csökkentése - Korlátlan felülvizsgálati jogkör))
   (2015/C 065/12)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: S. Noë, Bottka V. és R. Sauer meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Parker Hannifin Manufacturing Srl, korábban Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp. (képviselők: F. Amato, F. Marchini Càmia és B. Amory ügyvédek)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke Parker ITR és Parker-Hannifin kontra Bizottság ítélete (T–146/09, EU:T:2013:258) rendelkező részének 1)–3) pontját hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Bíróság az ügyet a kereset megalapozottságáról történő határozathozatal céljából visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

               3)

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 313., 2013.10.26.


title: T-36/05. sz. ügy: A Coats Holdings Limited és a J & P Coats Limited által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/32

         A Coats Holdings Limited és a J & P Coats Limited által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. január 31-én benyújtott kereset
   (T-36/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/62)
   Az eljárás nyelve: angol
   A Coats Holdings Limited, székhely: Uxbridge (Egyesült Királyság) és a J & P Coats Limited, székhely: Uxbridge (Egyesült Királyság), képviseli: W. Sibree és C. Jeffs, ügyvédek, 2005. január 31-én keresetet nyújtottak be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperesek keresetükben azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Bizottságnak a COMP/F-1/38.338/PO. sz. tű ügyben 2004. október 26-án hozott határozatát;

               —

               másodlagosan, semmisítse meg a határozatot azon részek tekintetében, ahol az Elsőfokú Bíróság úgy találja, hogy a Bizottság nem teljesítette indokolási kötelezettségét, vagy amelyek esetében nyilvánvaló hibát vétett, illetve nem megfelelő az indokolás;

               —

               semmisítse meg vagy csökkentse a felperesekre kirótt bírság összegét;

               —

               kötelezze a Bizottságot a saját és a felperesek költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy az 1994. szeptember 10. és az 1999. december 31. közötti időszakban a felperesek más vállalkozásokkal együttesen megsértették az EK 81. cikk (1) bekezdését összehangolt magatartással és megállapodások megkötésével, amelyek eredménye egy háromoldalú megállapodás volt, az alábbi hatással és céllal: (i) a rövidárukellékek európai piacának felosztása, ami a kézi varrótűk és speciális varrótűk piaca, a tűk tágabb piaca, valamint más rövidárukellékek piacai közötti termék szerinti piacfelosztást valósít meg, és (ii) a tűk európai piacának részekre töredezése, ami a tűk piacának földrajzi felosztását valósítja meg.
   A keresetük alátámasztására a felperesek elsősorban a Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibáira hivatkoznak. A felperesek nem vonják kétségbe a Bizottság megállapításait a megtámadott határozatban említett további vállalkozások között létrejött kartell létezésének vonatkozásában. Ugyanakkor a felperesek állítása szerint a Bizottság azon megállapítása, hogy a felperesek ebben a kartellben részt vettek, csupán spekuláción, indokolatlan következtetésen, nagyszámú ténybeli tévedésen és az események erőltetett értelmezésén alapul. A felperesek állítása szerint a Bizottság hibái elkerülhetetlenek voltak, mivel hibás vizsgálatot folytatott, amelynek során nem tett fel a felpereseknek semmilyen tárgyhoz tartozó kérdést a vizsgálat tárgyát képező megbeszélésekről és megállapodásokról, és nem vette figyelembe a felperesek tevékenységének kereskedelmi hátterét, amely alapján a felperesek teljesen jogszerű megállapodásokat kötöttek egy üzletág eladása és tűk ezt követő értékesítése tárgyában.
   A felperesek továbbá azt kérik, hogy amennyiben az Elsőfokú Bíróság fenntartaná a határozatot az állítólagos jogsértés egésze vagy egy része vonatkozásában, lényegesen csökkentse a bírság összegét. A felperesek álláspontja szerint a Bizottság a felperesekre ugyanolyan összegű bírságot rótt ki, mint egy másik résztvevőre, annak ellenére, hogy a felperesek a többi vállalkozáshoz viszonyítva a történteknek még a Bizottság általi értékelése szerint is csak kisebb szerepet játszottak. A felperesek előadják továbbá, hogy a bírság súlyosan aránytalan a felpereseknek a tűk piacán – az egyetlen olyan piacon, amelyre a részvételük bármilyen hatással lehetne – elért árbevételével, és ilyen értelemben súlyosan aránytalan bármilyen általuk esetlegesen elért üzleti haszonnal vagy a fogyasztóknak okozott kárral.


title: C-31/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. június 17-i ítélete (a Fővárosi Bíróság (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nawras Bolbol kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal (2004/83/EK irányelv — A harmadik országok állampolgárai, illetve a hontalan személyek menekültként való elismerésének feltételeire vonatkozó minimumszabályok — Palesztin nemzetiségű hontalan személy, aki nem kérte a United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (UNRWA) általi védelmet vagy támogatást — Menekültstátusz igénylése — A menekültek helyzetére vonatkozó, 1951. július 28-án Genfben aláírt egyezmény 1. cikkének A. pontjában előírt feltételek nem teljesülése miatti elutasítás — E hontalan menekültkénti elismeréshez való joga a 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondata alapján)

text:
               14.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/9

         A Bíróság (nagytanács) 2010. június 17-i ítélete (a Fővárosi Bíróság (Magyarország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Nawras Bolbol kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (C-31/09. sz. ügy) (1)

   (2004/83/EK irányelv - A harmadik országok állampolgárai, illetve a hontalan személyek menekültként való elismerésének feltételeire vonatkozó minimumszabályok - Palesztin nemzetiségű hontalan személy, aki nem kérte a United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (UNRWA) általi védelmet vagy támogatást - Menekültstátusz igénylése - A menekültek helyzetére vonatkozó, 1951. július 28-án Genfben aláírt egyezmény 1. cikkének A. pontjában előírt feltételek nem teljesülése miatti elutasítás - E hontalan menekültkénti elismeréshez való joga a 2004/83 irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondata alapján)
   2010/C 221/13
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes:
      Nawras Bolbol

      Alperes:
      Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Fővárosi Bíróság (Magyarország) — A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv (HL L 304., 12. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 96. o.) 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezése — Palesztin nemzetiségű hontalan, aki nem részesül a United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (UNRWA) általi védelemben, támogatásban, és akinek menekültkénti elismerés iránti kérelmét azzal az indokkal utasították el, hogy nem felel meg a genfi egyezmény 1. cikkének A. pontjában írt követelményeknek — E hontalan menekültkénti elismeréshez való joga a 2004/83/EK irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának második mondata alapján

      Rendelkező rész

   A harmadik országok állampolgárainak, illetve a hontalan személyeknek menekültként vagy a más okból nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésének feltételeiről és az e státuszok tartalmára vonatkozó minimumszabályokról szóló, 2004. április 29-i 2004/83/EK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdése a) pontjának első mondata alkalmazásában akkor élvezi valaki az Egyesült Nemzetek más, az Egyesült Nemzetek Menekültügyi Főbiztosától különböző ügynökségének védelmét vagy támogatását, ha ténylegesen igénybe veszi e védelmet vagy támogatást.

      (1)  HL C 82., 2009.4.4.


title: T-381/14. sz. ügy: 2014. május 30-án benyújtott kereset – Pshonka kontra Tanács

text:
               11.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/38

         2014. május 30-án benyújtott kereset – Pshonka kontra Tanács
   (T-381/14. sz. ügy)
   2014/C 261/63
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Viktor Pavlovych Pshonka (Moszkva, Oroszország) (képviselők: C. Constantina és J.-M. Reymond ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 263. cikke alapján a felperest érintő részében részben semmisítse meg a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozatot és a 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendeletet, és rendelje el különösen:

                           —

                           a felperes nevének törlését a 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet I. mellékletéből;

                           —

                           a felperes nevének törlését a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozatot I. mellékletéből;

               —

               az EUMSZ 263. cikk alapján részben semmisítse meg a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozatot és a 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendeletet, amennyiben nem felelnek meg az együttes javaslatnak;

               —

               a Tanácsot kötelezze ezen eljárás költségeinek viselésére és ítélje meg a felperes költségeinek megtérítését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-380/14. sz., Pshonka kontra Tanács ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: F-13/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. június 26-i végzése – DL kontra Bizottság (Törlés — A felperes elállása — Az eljárási szabályzat 89. cikkének 7. § -a — A felek megállapodása a költségekről)

text:
               6.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 351/30

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2014. június 26-i végzése – DL kontra Bizottság
   (F-13/14. sz. ügy) (1)

   ((Törlés - A felperes elállása - Az eljárási szabályzat 89. cikkének 7. § -a - A felek megállapodása a költségekről))
   2014/C 351/40
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: DL (Orp-Jauche, Belgium) (képviselők: S. Orlandi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és V. Joris meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes fiának a súlyos betegség kezelésének keretében keletkező logopédiai költségek megtérítésére vonatkozó előzetes engedélynek a 2012/2013-as évre történő meghosszabbítását elutasító határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálat Törvényszék az F-13/14. sz. ügyet törli a Közszolgálati Törvényszék nyilvántartásából.

               2)

               DL és az Európai Bizottság a megállapodásuk szerint viselik a költségeket.

      (1)  HL C 102., 2014.04.07., 46. o.


title: A T-197/03. sz. ügy törlése

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/40

         A T-197/03. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 115/72)

      (Az eljárás nyelve: olasz)

   2005. január 19-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága harmadik tanácsának elnöke elrendelte a T-197/03. sz. a Proras Srl Engineering and Contracting kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 184., 2003.8.2.


title: T-102/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. szeptember 1-jei végzése — Elosta kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset — Keresetindítási határidő — Késedelem — Vis maior hiánya — Menthető tévedés hiánya — Elfogadhatatlanság )

text:
               29.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 319/20

         A Törvényszék 2011. szeptember 1-jei végzése — Elosta kontra Bizottság
   (T-102/09. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindítási határidő - Késedelem - Vis maior hiánya - Menthető tévedés hiánya - Elfogadhatatlanság)
   2011/C 319/41
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Abdelrazag Elosta (Pinner, Middlesex, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Grieves barrister és A. McMurdie solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Paasivirta és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: R. Szostak, G. Étienne, M.-M. Josephides és E. Finnegan meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida hálózattal és a tálibokkal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 103. alkalommal történő módosításáról szóló, 2008. december 22-i 1330/2008/EK bizottsági rendelet (HL L 345., 60. o.) azon részében történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben ezen aktus érinti a felperest.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elutasítja a keresetet mint elfogadhatatlant.

               2.

               A Törvényszék Abdelrazag Elostát kötelezi a saját költségein kívül az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 13., 2011.1.15.


title: T-594/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 16-i végzése – Walton kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Közszolgálat — Ideiglenes alkalmazottak — Távozási díj — A számítás felülvizsgálata — Jogerő — Részben elfogadhatatlan, részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)

text:
               18.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/32

         A Törvényszék 2017. február 16-i végzése – Walton kontra Bizottság
   (T-594/16. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Távozási díj - A számítás felülvizsgálata - Jogerő - Részben elfogadhatatlan, részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
   (2017/C 121/47)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Robert Walton (Oxford, Egyesült Királyság) (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A.-C. Simon és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikkre alapított, a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság által hozott és a Bizottság 2016. március 15-i levelével közölt azon határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely elfogadhatatlanként elutasítja a felperes által az iránt előterjesztett kérelmet, hogy vizsgálják felül a lemondását követően őt megillető távozási díj számítását.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Robert Waltont kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 251., 2016.7.11. (az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén eredetileg F-24/16. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékére áttett ügy).


title: C-14/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. május 8-i ítélete (Bundesgerichtshof – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ingenierbüro Michael Weiss und Partner GbR kontra Handelskammer Berlin (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 1348/2000/EK rendelet – Bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítése és közlése – Az irat mellékletei fordításának hiánya – Következmények)

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. május 8-i ítélete (Bundesgerichtshof – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ingenierbüro Michael Weiss und Partner GbR kontra Handelskammer Berlin
   (C-14/07. sz. ügy) (1)

   (Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1348/2000/EK rendelet - Bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítése és közlése - Az irat mellékletei fordításának hiánya - Következmények)
   (2008/C 158/07)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesgerichtshof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Ingenierbüro MIchael Weiss und Partner GbR

      Alperes: Industrie- und Handelskammer Berlin
   a Nicholas Grimshaw & Partners Ltd részvételével

   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesgerichtshof – A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29-i 1348/2000/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 1. kötet, 227. o.) 8. cikke (1) bekezdésének értelmezése – Más tagállamban kézbesített és ezen átvevő tagállam nyelvén megfogalmazott keresetlevél átvételének megtagadása azzal az indokkal, hogy a kézbesítendő irat mellékletei nem hozzáférhetők az áttevő tagországnak azon a nyelvén, amelyet a felek a levelezés nyelveként szerződésben kikötöttek
   Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29-i 1348/2000/EK tanácsi rendelet 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a kézbesítendő eljárást megindító irat címzettje nem tagadhatja meg ezen irat átvételét, ha az olyan helyzetbe hozza a címzettet, hogy jogait a kibocsátó tagállamban bírósági eljárás keretében érvényesítheti, abban az esetben, ha ez az irat olyan bizonyító iratokból álló mellékletet tartalmaz, amelyek nem az átvevő tagállam nyelvén vagy az áttevő tagállam olyan nyelvén kerültek megszövegezésre, amelyet a címzett megért, hanem kizárólag bizonyítékként szolgáló iratok, és nem elengedhetetlenül szükségesek a felperes keresete tárgyának és indokainak megértéséhez.
               A nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az eljárást megindító irat tartalma elegendő-e ahhoz, hogy az alperes jogait érvényesíthesse, vagy pedig a feladó köteles orvosolni valamely nélkülözhetetlen melléklet fordításának hiányát.

               2)

               Az 1348/2000 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az a körülmény, hogy a kézbesített irat címzettje üzletszerű tevékenységének gyakorlása körében a felperessel kötött szerződésben abban állapodott meg, hogy a levelezést az áttevő tagállam nyelvén folytatják, nem alapozza meg a megállapodás szerinti nyelv ismeretének vélelmét, hanem olyan ténykörülményt jelent, amelyet a bíróság figyelembe vehet annak vizsgálata során, hogy a címzett megérti-e az áttevő tagállam nyelvét.

               3)

               Az 1348/2000 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy a kézbesített, eljárást megindító irat címzettje e rendelkezésre való hivatkozással mindenesetre nem tagadhatja meg az irat olyan mellékleteinek átvételét, amelyek nem az átvevő tagállam nyelvén vagy az áttevő tagállam olyan nyelvén kerültek megfogalmazásra, amelyet megért, akkor, ha üzletszerű tevékenységének gyakorlása körében szerződést köt, és abban megállapodik arról, hogy a levelezés az áttevő tagállam nyelvén történik, és ha a továbbított mellékletek egyrészt e levelezésre vonatkoznak, másrészt a megállapodás szerinti nyelven kerültek megszövegezésre.

      (1)  HL C 56., 2007.3.10.


title: A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos LapjábanHL C. 143., 2005.6.11

text:
               25.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/34

         (2005/C 155/63)
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C. 143., 2005.6.11

   Korábbi közzétételek

      HL C. 132., 2005.5.28

      HL C. 115., 2005.5.14

      HL C. 106., 2005.4.30

      HL C. 93., 2005.4.16

      HL C. 82., 2005.4.2

      HL C. 69., 2005.3.19

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: T-483/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — ATB Norte kontra OHIM — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az Affiliato BRICO CENTER közösségi ábrás védjegy bejelentése — Az ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro és CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro korábbi közösségi ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/28

         A Törvényszék 2011. június 28-i ítélete — ATB Norte kontra OHIM — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)
   (T-483/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az Affiliato BRICO CENTER közösségi ábrás védjegy bejelentése - Az ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro és CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro korábbi közösségi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 232/50
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ATB Norte, SL (Burgos, Spanyolország) (képviselők: kezdetben P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver és G. Marín Raigal, később F. Brandolini Kujman ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: O. Montalto és G. Mannucci meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Olaszország) (képviselők: G. Ghidini, M. Mergati és C. Signorini ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az ATB Norte, SL és a Bricocenter Italia Srl közötti felszólalási eljárás tárgyában (R 1048/2008-4. sz. ügy) 2009. szeptember 28-án hozott határozatával szemben előterjesztett kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2009. szeptember 28-án hozott határozatát (R 1048/2008-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amely helyt adott a Bricocenter Italia Srl-nek a közösségi védjegybejelentésben érintett „reklámozás”, „kereskedelmi ügyletek” és „kereskedelmi adminisztráció” szolgáltatások vonatkozásában a fellebbezési tanácsnál előterjesztett fellebbezésének.

               2.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az ATB Norte, SL, a Bricocenter Italia és az OHIM maguk viselik a Törvényszék előtti eljárásban felmerült saját költségeiket.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: C-94/05. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht 2004. december 9-i határozatával az Emsland-Stärke GmbH kontra Bezirksregierung Weser-Ems ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               16.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/20

         A Bundesverwaltungsgericht 2004. december 9-i határozatával az Emsland-Stärke GmbH kontra Bezirksregierung Weser-Ems ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-94/05. sz. ügy)
   (2005/C 93/37)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bundesverwaltungsgericht (Németország) 2004. december 9-i határozatával, amely 2005. február 22-én érkezett a Bíróság Hivatalához, az Emsland-Stärke GmbH kontra Bezirksregierung Weser-Ems ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Bundesverwaltungsgericht a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

                           a)

                           Alkalmazandó-e az 1125/96/EK rendelettel módosított 97/95/EK rendelet 4. cikkének (5) bekezdésével együtt olvasott 13. cikkének (4) bekezdése, ha egy termeltetési szerződésként megnevezett, és a rendelet 4. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint az illetékes hatóság által elismert szerződést kötnek, de a szerződést nem egy burgonyatermesztővel, hanem egy olyan kereskedővel kötötték, aki a burgonyát a maga részéről közvetlenül vagy közvetetten burgonyatermesztőktől szerzi be?

                           b)

                           Előfeltétele-e az 1125/96/EK rendelettel módosított 97/95/EK rendelet 13. cikke (4) bekezdése alkalmazásának, hogy a burgonyaszállítmány átvételével a keményítőgyártó vállalkozás túllépje az alkontingensét?

               2)

                           a)

                           Az 1125/96/EK rendelettel módosított 97/95/EK rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerinti szankciórendszer, elhatárolva ugyanezen rendelet 13. cikkének (3) bekezdésétől, kielégíti-e a közösségi jog meghatározottsági követelményeit?

                           b)

                           Az 1125/96/EK rendelettel módosított 97/95/EK rendelet 13. cikkének (4) bekezdése által előírt szankció – tekintettel annak nagyságára – a jelen ügyhöz hasonló esetekben is szükséges-e az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló 2988/95/EK, Euratom rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében? A szankció megfelelő-e a jelen ügyhöz hasonló esetekben az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelmére?

               3.

               Az 1125/96/EK rendelettel módosított 97/95/EK rendelet 13. cikkének (4) bekezdése által szankcionált szabálytalanság akkor is gondatlanságból okozottnak tekintendő-e a 2988/95/EK, Euratom rendelet 5. cikkének (1) bekezdése értelmében, ha a hatóság a prémiumot a tényállás teljes ismeretében hagyta jóvá?


title: C-163/17. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) által 2017. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Abubacarr Jawo kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               25.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 318/2

         A Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Németország) által 2017. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Abubacarr Jawo kontra Bundesrepublik Deutschland
   (C-163/17. sz. ügy)
   (2017/C 318/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Abubacarr Jawo

      Alperes: Bundesrepublik Deutschland

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Csak akkor van-e szökésben a menedékkérő a 604/2013/EU rendelet (1) 29. cikke (2) bekezdésének második mondata szerinti értelemben, ha célzottan és tudatosan elrejtőzik az átadás lebonyolítására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező nemzeti hatóságok elől az átadás meghiúsítása, illetve megnehezítése érdekében, vagy elegendő, ha hosszabb időn keresztül nem tartózkodik a számára kijelölt lakóhelyen, nem tájékoztatja a hatóságot tartózkodási helyéről, és ezért nem bonyolítható le a tervezett átadás?
               Hivatkozhat-e az érintett személy a rendelkezés helyes alkalmazására, és hivatkozhat-e egy eljárásban az átadásra vonatkozó határozattal szemben arra, hogy mivel nem volt szökésben, lejárt a hat hónapos átadási határidő?

               2)

               Meghosszabbodik-e a 604/2013/EU rendelet 29. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti határidő kizárólag annak révén, hogy az átadó tagállam még a határidő lejárta előtt arról tájékoztatja a felelős tagállamot, hogy az érintett személy szökésben van, és ezzel egyidejűleg konkrét határidőt jelöl meg az átadás lebonyolítására, amely nem haladhatja meg a 18 hónapot, vagy csak úgy lehetséges a meghosszabbítás, hogy az érintett tagállamok közösen határozzák meg a meghosszabbított határidőt?

               3)

               Jogellenes-e a menedékkérő felelős tagállamnak történő átadása, ha a nemzetközi védelmi jogállás megadása esetén az ebben az esetben előrelátható életkörülményekre tekintettel komoly kockázata állna fenn a felelős tagállamban annak, hogy a menedékkérő az Alapjogi Charta 4. cikke szerinti bánásmódnak lesz kitéve?
               Az uniós jog alkalmazási körébe tartozik-e még ez a kérdés?
               Milyen uniós jogi követelmények alapján értékelendők a nemzetközi védelemre jogosultként elismert személy életkörülményei?

      (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 180., 31. o.).


title: C-117/16. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra Y Denmark Aps

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/22

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra Y Denmark Aps
   (C-117/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/30)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Skatteministeriet

      Alperes: Y Denmark Aps

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Azt feltételezi-e a tagállamnak az irányelv (1) 1. cikkének (2) bekezdésre való hivatkozása a csalás vagy visszaélés megelőzésére vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazása tekintetében, hogy a szóban forgó tagállam az irányelv 1. cikkének (2) bekezdését átültető különös hazai rendelkezést fogad el, vagy hogy a nemzeti jogban vannak olyan, a csalásra, visszaélésre és adókijátszásra vonatkozó általános rendelkezések vagy elvek, amelyeket az 1. cikk (2) bekezdésével összhangban lehet értelmezni?

                           1.1.

                           Amennyiben az 1. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy az irányelv 1. cikkének (2) bekezdése szerinti különös hazai rendelkezésnek tekinthető-e a társasági adóról szóló törvény 2. cikke (1) bekezdésének c) pontja, amely szerint „előfeltétel, hogy az osztalékot nem adóztatják […] a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló 90/435/EGK tanácsi irányelv rendelkezései szerint”?

               2.

               Az irányelv 1. cikke (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, megállapodáson alapuló visszaélés-ellenes rendelkezés-e a valamely két tagállam között létrejött és az OECD adóztatási modellegyezménnyel összhangban megszövegezett, a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény olyan rendelkezése, amelynek értelmében az osztalék adóztatása attól függ, hogy az osztalék jogosultja tekintendő-e az osztalék „haszonhúzójának”?

                           2.1.

                           Amennyiben igen, úgy kell-e értelmezni az irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő „megállapodást”, hogy az feltételezi, hogy a tagállam a nemzeti joga szerint az adófizető hátrányára hivatkozhat a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezményre?

               3.

               Amennyiben a Bíróság igenlő választ ad a 2. kérdésre, úgy a nemzeti bíróságnak kell-e meghatároznia a „haszonhúzó” fogalom tartalmát, vagy a 90/435/EGK irányelv alkalmazásában úgy kell értelmezni azt, hogy különös uniós jogi jelentőséget kell tulajdonítani a Bíróság elé terjesztett fogalomnak?

               4.

               Amennyiben a Bíróság igenlő választ ad a 2. kérdésre, és a 3. kérdésre azt a választ kell adni, hogy nem a nemzeti bíróságnak kell meghatároznia a „haszonhúzó” fogalom tartalmát, akkor úgy kell-e azt értelmezni, hogy az a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság, amely a jelen ügy körülményei között osztalékban részesül valamely másik tagállambeli leányvállalatától, ezen osztalékok „haszonhúzójának” tekintendő a fogalom uniós jog szerinti értelmezésében?

                           a)

                           A 2003/49/EK irányelv (a kamat- és jogdíjfizetésekről szóló irányelv) 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdésében szereplő megfelelő fogalommal összhangban kell-e értelmezni a „haszonhúzó” fogalmát?

                           b)

                           A fogalmat kizárólag az 1977. évi OECD adóztatási modellegyezmény 10. cikkéhez fűzött kommentárra (12. pont) tekintettel kell értelmezni, vagy további kommentárok is figyelembe vehetők az értelmezés során, beleértve a 2003-ban az „áteresztő társaságokkal” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket, és a 2014-ben a „szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettségekkel” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket?

                           c)

                           Milyen jelentőséggel bír a kérdés eldöntése során, hogy „haszonhúzónak” kell-e tekinteni az osztalék jogosultját, ha az osztalék jogosultját szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség terheli az osztalék más személy részére történő átadására?

                           d)

                           Azon kérdés értékelése szempontjából, hogy „haszonhúzónak” kell-e tekinteni az osztalék jogosultját, milyen jelentőséggel bír, ha a kérdést előterjesztő bíróság az ügy tényállásának értékelését követően arra a következtetésre jutott, hogy a jogosult – a kapott osztalék más személynek való átadására irányuló szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség hiányában – nem rendelkezett „teljes körű” jogosultsággal az osztalék „használatára és hasznainak szedésére” az 1977. évi adóztatási modellegyezmény 2014. évi kommentárjában szereplő módon?

               5.

               Amennyiben feltételezzük, hogy léteznek olyan „hazai rendelkezések, amelyek a csalás vagy a visszaélés megakadályozásához szükségesek”, lásd a 90/435/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdését, hogy a valamely tagállamban illetékességgel rendelkező társaság (A) osztalékot fizetett a valamely másik tagállambeli anyavállalatnak (B), és onnan átkerült a hivatkozott társaság EU/EGT területén kívüli illetőségű anyavállalatához (C), amely ezt követően az ugyancsak az EU/EGT területén kívüli székhellyel rendelkező anyavállalatához (D) továbbította a pénzeszközöket, hogy az elsőként említett állam, és a C társaság székhelye szerinti állam között nem jött létre a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény, hogy az elsőként említett állam, és a D társaság székhelye szerinti állam között létrejött, kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény, és hogy az elsőként említett állam a jogszabályai alapján nem követelheti az A-tól D részére juttatott osztalékot terhelő forrásadót, ha D az A társaság közvetlen tulajdonosa, akkor megvalósul-e az irányelv szerinti visszaélés és B nem részesül az irányelv szerinti védelemben?

               6.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) ténylegesen nem mentesül a forrásadó alól a 90/435/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott osztalék tekintetében, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel (és/vagy az EK 56. cikkel) ellentétes-e az olyan rendelkezés, amely alapján az utóbbi tagállam adóztatja a másik tagállambeli anyavállalat osztalékát, majd a szóban forgó tagállam az egyébként hasonló helyzetben lévő belföldi anyavállalatokat mentesíti az ilyen osztalékot terhelő adó alól?

               7.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) ténylegesen nem mentesül a forrásadó alól a 90/435/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott osztalék tekintetében, és az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatra korlátozott adókötelezettség vonatkozik az osztalékkal összefüggésben a hivatkozott tagállamban, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel (és/vagy az EK 56. cikkel) ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében az utóbbi tagállamban a forrásadó levonásáért felelős társaságnak (leányvállalat) magasabb mértékű késedelmi kamatot kell fizetnie a forrásadó-tartozás késedelmes megfizetése esetén ahhoz a késedelmi kamathoz képest, amelyet a tagállam az ugyanazon tagállamban illetőséggel rendelkező társasággal szemben érvényesített társaságiadó-követelés esetén alkalmaz?

               8.

               Amennyiben a Bíróság igenlő választ ad a 2. kérdésre, és a 3. kérdésre azt a választ kell adni, hogy nem a nemzeti bíróságnak kell meghatároznia a „haszonhúzó” fogalom tartalmát, és amennyiben ez alapján a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) nem mentesülhet a forrásadó alól a 90/435/EGK irányelv alapján a valamely másik tagállambeli társaságtól (leányvállalat) kapott osztalékok tekintetében, akkor ez utóbbi tagállamnak kötelessége-e a 90/435/EGK irányelv vagy az EK 10. cikk alapján meghatározni azon személy tagállamát, amely ebben az esetben haszonhúzónak tekintendő?

               9.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) ténylegesen nem mentesül a forrásadó alól a 90/435/EGK irányelv alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott osztalék tekintetében, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel (másodlagosan az EK 56. cikkel) – külön-külön vagy együttesen – ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében:

                           a)

                           az utóbbi tagállam a leányvállalatot az osztalék után forrásadó levonására kötelezi, és e forrásadó-levonás elmaradása esetén e személy hatóságokkal szembeni fizetési kötelezettségét állapítja meg, noha ilyen forrásadó-levonási kötelezettség nem áll fenn akkor, amikor az anyavállalat a tagállamban rendelkezik illetőséggel?

                           b)

                           az utóbbi tagállam késedelmi kamatot számít fel a forrásadó-tartozással összefüggésben?
                           A kérdést előterjesztő bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy a 6. és 7 kérdésre adandó válaszát illessze a 9. kérdésre adandó válaszába.

               10.

               Olyan körülmények között, ahol

                           1.

                           a valamely tagállamban illetékességgel rendelkező társaság (anyavállalat) teljesíti a 90/435/EGK irányelvben szereplő követelményt, és (2005-ben és 2006-ban) a tulajdonában van legalább a valamely másik tagállambeli társaság (leányvállalat) jegyzett tőkéjének 20 %-a;

                           2.

                           az anyavállalat ténylegesen nem mentesül a forrásadó alól a 90/435/EGK irányelv 1. cikkének (2) bekezdése alapján a leányvállalattól kapott osztalék tekintetében;

                           3.

                           az anyavállalat EU/EGT területén kívüli székhellyel rendelkező (közvetlen vagy közvetett) részvényese(i) tekintendő(k) a szóban forgó osztalék haszonhúzójának (haszonhúzóinak);

                           4.

                           a fent hivatkozott (közvetlen vagy közvetett) részvényes(ek) nem tesz(nek) eleget a tőkére vonatkozó hivatkozott követelménynek sem;
                           akkor az EK 56. cikkel ellentétes-e az olyan rendelkezés, amely szerint a leányvállalat székhelye szerinti tagállam megadóztatja a szóban forgó osztalékot, ha a szóban forgó tagállam a 90/435/EGK irányelv tőkére vonatkozó követelményét – azaz a 2005-ös és 2006-os adóévben rendelkezik az osztalékot fizető társaság jegyzett tőkéjének legalább 20 %-ával (2007-ben és 2008-ban 15 %, és azt követően 10 %) – teljesítő belföldi társaságokat adómentességben részesíti az ilyen osztalékok tekintetében?

      (1)  A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló, 2003. június 3-i 2003/49/EK tanácsi irányelv (HL L 157., 49. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 380. o.).


title: T-122/15. sz. ügy: 2015. március 12-én benyújtott kereset – Landeskreditbank Baden-Württemberg kontra EKB

text:
               1.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/17

         2015. március 12-én benyújtott kereset – Landeskreditbank Baden-Württemberg kontra EKB
   (T-122/15. sz. ügy)
   (2015/C 178/18)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (Karlsruhe, Németország) (képviselők: A. Glos, K. Lackhoff és M. Benzing ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EKB 2015. január 5-i határozatát (ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3), és rendelje el az EKB 2014. szeptember 1-jei határozatának (ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1) a felváltásához kapcsolódó következmények fenntartását;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a különleges körülményeknek az értékelése során nem megfelelő értékelési kritérium EKB általi alkalmazására alapított jogalap

                           —

                           A felperes e jogalapban azzal érvel, hogy az EKB azon értékelését, hogy a felperest – annak ellenére, hogy eleget tett a méretre vonatkozó kritériumnak – az 1024/2013/EU rendeletnek (1) a 468/2014/EU rendelet (2) 70. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének megfelelően különleges körülmények alapján kevésbé jelentős szervezetnek kell-e minősíteni, négy különböző és egymással összhangban nem álló értékelési kritérium alapján végezte. Minden egyes ezen vizsgálati kritérium önmagában téves volt.

                           —

                           A felperes továbbá előadja, hogy a 468/2014 rendelet 70. cikkének (1) bekezdése alapján a különleges körülmények fennállása érdekében olyan „sajátos és tényleges körülmények” fennállása az irányadó, amelyek alapján a szervezet jelentőssé minősítése és ezáltal az EKB általi prudenciális felügyelete „nem helyénvaló”. A felperes szerint valamely szervezetnek csupán a méretre vonatkozó kritérium alapján történő jelentőssé minősítése a 468/2014 rendelet 70. cikkének (1) bekezdése értelmében „nem helyénvaló”, ha ez az 1024/2013 rendelet céljainak az eléréséhez szükségtelen, azonban a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságnak az EKB makroprudenciális felügyelete alatti felügyelete elegendő a célok eléréséhez.

               2.

               A második, a tényállás értékelése során elkövetett nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap

                           —

                           E jogalap keretében a felperes azzal érvel, hogy az EKB figyelmen kívül hagyta azt, hogy a felperesnek a jelentős szervezetként való minősítése a felperes által a tárgyalás és a felülvizsgálati testület előtti eljárás során előadottakat figyelembe véve semmiféle szempontból nem szükséges az 1024/2013 rendelet céljainak eléréséhez, és a felperes kevésbé jelentős szervezetként való minősítése összeegyeztethető az 1024/2013 rendelet alapelveivel. Nyilvánvalóan téves az EKB azon értékelése, miszerint nem állnak fenn különleges körülmények.

               3.

               A harmadik, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes azzal érvel, hogy a megtámadott határozat indokolása nem következetes és ellentmondásos. Az EKB összesen négy értékelési kritériumot nevez meg, amelyek nincsenek egymással összefüggésben és összhangban.

                           —

                           Az alapvető indokok nem derülnek ki a megtámadott határozatból. Az EKB által előadottak sokkal inkább kimerülnek puszta állításokban és tagadásokban.

                           —

                           A határozat továbbá nem fejti ki a felperes által az igazgatási eljárásban előadottakat. Az EKB különösen azt nem fejti ki, hogy a felperes által bemutatott ténybeli és jogi körülmények miért nem voltak elegendőek az 1024/2013 rendelet 6. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében megállapított vélelem megdöntéséhez.

               4.

               A negyedik, az értékelés elmaradása miatt hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap

                           —

                           E jogalap keretében a felperes előadja, hogy az EKB nem tett eleget azon kötelezettségének, hogy az 1024/2013 rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében és a 468/2014 rendelet 70. cikkében számára biztosított mérlegelési jogkörét az adott ügyben gyakorolja. Így az EKB visszaélt hatáskörével.

               5.

               Az ötödik, az ügy valamennyi releváns körülményének a vizsgálatára és figyelembevételére vonatkozó kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes azzal érvel, hogy az EKB nem tett eleget azon kötelezettségének, hogy a számára biztosított mérlegelési mozgástér gyakorlása során az ügy valamennyi releváns ténybeli és jogi szempontját alaposan és pártatlanul megvizsgálja és figyelembe vegye. Az EKB különösen a felperes által előadott ténybeli és jogi szempontok vizsgálatát mulasztotta el.

      (1)  Az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet (HL L 287., 63. o).

      (2)  Az Európai Központi Banknak az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet) szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU rendelete (HL L 141., 1. o.).


title: T-235/15. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2016. május 23-i végzése – Pari Pharma kontra EMA („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Valamely vállalkozás gyógyszer-forgalombahozatali engedély iránti kérelmének keretében benyújtott információkkal összefüggésben az EMA birtokában lévő dokumentumok — A dokumentumokhoz való hozzáférés harmadik fél számára történő engedélyezéséről szóló határozat végrehajtásának felfüggesztését elrendelő végzés — Visszavonás iránti kérelem — A körülmények megváltozásának hiánya — A Törvényszék eljárási szabályzatának 159. cikke”)

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/39

         A Törvényszék elnökének 2016. május 23-i végzése – Pari Pharma kontra EMA
   (T-235/15. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Valamely vállalkozás gyógyszer-forgalombahozatali engedély iránti kérelmének keretében benyújtott információkkal összefüggésben az EMA birtokában lévő dokumentumok - A dokumentumokhoz való hozzáférés harmadik fél számára történő engedélyezéséről szóló határozat végrehajtásának felfüggesztését elrendelő végzés - Visszavonás iránti kérelem - A körülmények megváltozásának hiánya - A Törvényszék eljárási szabályzatának 159. cikke”))
   (2016/C 260/49)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pari Pharma (Starnberg, Németország) (képviselők: M. Epping és W. Rehmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (képviselők: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov és S. Marino meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Schoonderbeek, ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Törvényszék eljárási szabályzata 159. cikkére alapított, a 2015. szeptember 1-jei Pari Pharma kontra EMA végzés (T-235/15 R, EU:T:2015:587) visszavonására irányuló kérelem, amely végzés felfüggesztette az EMA 2015. április 24-i, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) alapján harmadik fél számára a Vantobra gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezése iránti kérelem keretében benyújtott információkat tartalmazó bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférést engedélyező EMA/271043/2015. sz. határozatát.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke elutasítja a 2015. szeptember 1-jei Pari Pharma kontra EMA ítélet (T-235/15 R, EU:T:2015:587) visszavonása iránti kérelmet.

               2)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-172/05. sz. ügy: Az Armacell Enterprise GmbH által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. április 29-én benyújtott kereset

text:
               9.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/30

         Az Armacell Enterprise GmbH által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ellen 2005. április 29-én benyújtott kereset
   (T-172/05. sz. ügy)
   (2005/C 171/50)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Az Armacell Enterprise GmbH (székhely: Münster [Németország], képviseli: O. Spuhler ügyvéd) 2005. április 29-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (a továbbiakban: OHIM) ellen.
   Az NMC, Société Anonyme (székhely: Raeren [Belgium]) szintén félként vett részt a fellebbezési tanács előtti eljárásban.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az OHIM első fellebbezési tanácsának az R 552/2004-1. sz. ügyben 2005. február 23-án hozott határozatát;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               A közösségi védjegy bejelentője:

               Armacell Enterprise GmbH

               Az érintett közösségi védjegy:

               Az „ARMAFOAM” szóvédjegy a 20. áruosztályba tartozó áruk (Habszivacs termékek elasztomerből, thermo-műanyagból vagy thermo-szettek rendszer-alkotóelemként vagy végső felhasználásra) tekintetében – 2 487 338 sz. védjegybejelentési kérelem

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja:

               NMC S.A.

               A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés:

               A „NOMAFOAM” közösségi szóvédjegy a 17., 19., 20., 27. és 28. áruosztályokba tartozó áruk és/vagy szolgáltatások tekintetében (Termékek félig feldolgozott műanyagból; polietilén-hab; nem fém építőanyagok;…) – 672 816 lajstromszámú közösségi védjegy

               A felszólalási osztály határozata:

               A felszólalás elutasítása

               A fellebbezési tanács határozata:

               A megfellebbezett határozat megsemmisítése és a közösségi védjegybejelentés elutasítása

               Jogalapok:

               A 40/94 tanácsi rendelet 43. cikke (5) bekezdésének, és 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése annak megállapításával, hogy nem áll fenn összetéveszthetőség a szóban forgó védjegyek és áruk között.


title: C-441/11. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. december 6-i ítélete — Európai Bizottság kontra Verhuizingen Coppens NV (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke — A nemzetközi költöztetési szolgáltatások belgiumi piaca — Három elkülönülő megállapodásból álló kartell — Egységes és folyamatos jogsértés — Az egyik elkülönülő megállapodás résztvevőjének a többi elkülönülő megállapodásról való tudomására vonatkozó bizonyíték hiánya — A bizottsági határozat részleges vagy teljes megsemmisítése — EUMSZ 263. cikk és EUMSZ 264. cikk)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/14

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. december 6-i ítélete — Európai Bizottság kontra Verhuizingen Coppens NV
   (C-441/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke - A nemzetközi költöztetési szolgáltatások belgiumi piaca - Három elkülönülő megállapodásból álló kartell - Egységes és folyamatos jogsértés - Az egyik elkülönülő megállapodás résztvevőjének a többi elkülönülő megállapodásról való tudomására vonatkozó bizonyíték hiánya - A bizottsági határozat részleges vagy teljes megsemmisítése - EUMSZ 263. cikk és EUMSZ 264. cikk)
   2013/C 26/24
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselik: A. Bouquet, S. Noë és F. Ronkes Agerbeek meghatalmazotti minőségben)

      A másik fél az eljárásban: Verhuizingen Coppens NV (képviselik: J. Stuyck és I. Buelens advocaten)

      Tárgy

   A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-210/08. sz., Verhuizingen Coppens kontra Bizottság ügyben 2011. június 16-án hozott azon ítélete benyújtott fellebbezés, amelyben a Törvényszék megsemmisítette az EK (81.) cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó 2008. március 11-én hozott C(2008) 926 végleges bizottsági határozat eljárás (COMP/38.543 „nemzetközi költöztetési szolgáltatások”-ügy) 1. cikkének i) pontját és 2. cikkének k) pontját.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke T-210/08. sz., Verhuizingen Coppens kontra Bizottság 2011. június 16-án hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2.

               A Bíróság az (EK) 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének alkalmazására vonatkozó, 2008. március 11-i C(2008) 926 végleges bizottsági határozat (COMP/38.543 „nemzetközi költöztetési szolgáltatások”-ügy) 1. cikkének i) pontját megsemmisíti annyiban, amennyiben az Európai Bizottság e rendelkezésben — ahelyett, hogy a Coppens az ún. látszatárajánlatok, vagyis hamis árajánlatok rendszerére vonatkozó megállapodásban 1992. október 13-tól2003. július 29-ig való részvételének megállapítására szorítkozott volna — a Coppenst az ún. jutalékokra, vagyis pénzügyi kompenzációt nyújtó rendszerre vonatkozó megállapodásban való részvételért felelősségre vonja, és e vállalkozásnak a szóban forgó egységes és folyamatos jogsértésért is betudja a felelősségét.

               3.

               A Bíróság a Verhuizingen Coppens NV-vel szemben a szóban forgó C(2008) 926 végleges határozat 2. cikkének k) pontjában kiszabott bírság összegét 35 000 euróban állapítja meg.

               4.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi mind az elsőfokú, mind a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségein felül a Coppens ezen eljárásokban felmerült költségei kétharmadának viselésére.

               5.

               A Bíróság a Coppenst kötelezi mind az elsőfokú, mind a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségei egyharmadának viselésére.

      (1)  HL C 331., 2011.11.12.


title: C-368/15. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2017. június 15-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az Ilves Jakelu Oy által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal — 97/67/EK irányelv — 9. cikk — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Postai szolgáltatások — Az egyetemes szolgáltatás és az alapvető követelmények fogalma — Általános és egyedi engedélyek — Egyedileg megtárgyalt szerződések teljesítése keretében nyújtott postai szolgáltatások engedélyezése — Előírt feltételek)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/3

         A Bíróság (hatodik tanács) 2017. június 15-i ítélete (a Korkein hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az Ilves Jakelu Oy által indított eljárás
   (C-368/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 97/67/EK irányelv - 9. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Postai szolgáltatások - Az egyetemes szolgáltatás és az alapvető követelmények fogalma - Általános és egyedi engedélyek - Egyedileg megtárgyalt szerződések teljesítése keretében nyújtott postai szolgáltatások engedélyezése - Előírt feltételek))
   (2017/C 277/03)
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein hallinto-oikeus

      Az alapeljárás felei

   Ilves Jakelu Oy

      Az eljárásban részt vesz: Liikenne- ja viestintäministeriö

      Rendelkező rész

               1)

               A 2008. február 20-i 2008/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan, postai küldeményekre vonatkozó szolgáltatás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, nem tartozik az egyetemes szolgáltatás körébe, ha nem minősül meghatározott minőségű postai szolgáltatás állandó biztosításának a terület minden pontján, minden felhasználó számára elérhető áron. Az egyetemes szolgáltatás körébe nem tartozó, postai küldeményekre vonatkozó szolgáltatásnyújtás csupán általános engedély kiállításához köthető.

               2)

               A 2008/6 irányelvvel módosított 97/67 irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az egyetemes szolgáltatás körébe nem tartozó postai szolgáltatások nyújtására vonatkozóan előírhatók olyan követelmények, mint amelyeket az említett, módosított irányelv 9. cikke (2) bekezdése második albekezdésének második francia bekezdése említ.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.