title: C-388/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. augusztus 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/18

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. augusztus 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG
      (C-388/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/21)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Alperes: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásról szóló rendelet (1) 31. cikke (3) bekezdésének második albekezdését, hogy ez a rendelkezés kizárólag olyan élelmiszerekre vonatkozik, amelyeket el kell készíteni, és amelyek esetében meg van határozva a felhasználás módja?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Kizárólag a termék értékesítésre kerülő állapotának 100 grammját jelenti-e az élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásról szóló rendelet 33. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében szereplő „100 g-ra […] vetítve” kifejezés, vagy pedig – legalábbis egyebek mellett – az elkészített élelmiszer 100 grammját is?

         (1)  A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 304., 18. o.; helyesbítések: HL 2014. L 331., 40. o.; HL 2015. L 50., 48. o.; HL 2016. L 266., 7. o.).


title: C-443/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/22

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company
      (C-443/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: Ryanair Designated Activity Company

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

                  2)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy az említett sztrájkot a személyzet azon követelései alapján folytatják, amelyeket mindezidáig a személyzet és az üzemeltető légi fuvarozó között megállapodás nem szabályozta?

                  3)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy a konkrét sztrájkot az üzemeltető légi fuvarozó által a szakszervezettel folytatott tárgyalások során tanúsított adott magatartás idézte-e elő?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-444/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/23

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. szeptember 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair Designated Activity Company
      (C-444/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: Ryanair Designated Activity Company

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

                  2)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy az említett sztrájkot a személyzet azon követelései alapján folytatják, amelyeket mindezidáig a személyzet és az üzemeltető légi fuvarozó között megállapodás nem szabályozta?

                  3)

                  E tekintetben bír-e jelentőséggel, hogy a konkrét sztrájkot az üzemeltető légi fuvarozó által a szakszervezettel folytatott tárgyalások során tanúsított adott magatartás idézte-e elő?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-454/20. sz. ügy: A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2020. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AZ elleni büntetőeljárás

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/25

      A Rayonen sad Lukovit (Bulgária) által 2020. szeptember 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AZ elleni büntetőeljárás
      (C-454/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/32)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rayonen sad Lukovit

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      AZ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a bűncselekmények és büntetések törvényességének elvével az olyan nemzeti szabályozás, amely ugyanazon cselekményért, nevezetesen egy szabályszerűen nyilvántartásba nem vett gépjármű vezetéséért egyidejűleg közigazgatási jogi és büntetőjogi felelősséget is előír, anélkül hogy a társadalomra való veszélyesség objektív megítélését lehetővé tevő kritériumok állnának rendelkezésre?

                  2)

                  Az Európai Unió Bírósága által az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Milyen hatáskörrel rendelkezik a nemzeti bíróság az Európai Unió jogelvei hatékony alkalmazásának biztosítása céljából?

                  3)

                  A törvény önkényes alkalmazásával szembeni megfelelő garanciának minősül-e a bíróságnak a bűncselekmény elkövetésével vádolt személy felmentésére vonatkozó eljárásjogi lehetősége, ha közigazgatási bírságot szab ki e személlyel szemben?

                  4)

                  Arányos-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikkének (3) bekezdése értelmében a szabályszerűen nyilvántartásba nem vett gépjármű vezetésének bűncselekményéért kiszabható, egy évig terjedő szabadságvesztés-büntetés?


title: C-464/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-619/19. sz., KF kontra SatCen ügyben 2020. július 10-én hozott végzése ellen KF által 2020. szeptember 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/29

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-619/19. sz., KF kontra SatCen ügyben 2020. július 10-én hozott végzése ellen KF által 2020. szeptember 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-464/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 433/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: KF (képviselő: A. Kunst ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Műholdközpontja (Satcen)

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést (első fellebbezési kérelem);

                  —

                  a negyedik kereseti kérelem kivételével adjon helyt a keresetnek (második fellebbezési kérelem); ebből következően:

                  —

                  semmisítse meg a Satcen igazgatójának az igazgatási vizsgálat újraindításáról szóló, 2019. július 3-i határozatát, valamint az igazgatónak az e határozatot egy belső panaszt követően megerősítő határozatát;

                  —

                  kötelezze a Satcent arra, hogy a Törvényszék T-286/15. sz., KF kontra Satcen ügyben hozott ítélete (a továbbiakban: végrehajtandó ítélet) alapján fizessen a fellebbezőnek méltányos kártérítést, mivel ez az egyetlen olyan lehetőség, amely alkalmas az abban foglalt jogsértések megszüntetésére, a fellebbező jogi helyzetének helyreállítására és az ítélet végrehajtására;

                  —

                  kötelezze a Satcent arra, hogy térítse meg a fellebbezőnek az igazgatási vizsgálat újraindítása miatt őt ért, ideiglenesen és méltányosan 30 000 euróra értékelt vagyoni és nem vagyoni kárt;

                  —

                  másodlagosan utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé érdemi határozathozatal céljából;

                  —

                  az eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az elsőfokú és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik:

                  1.

                  Az első fellebbezési jogalap az EUMSZ 266. cikk megsértésén, valamint a fellebbezőnek a végrehajtandó ítélet teljes mértékű végrehajtásához fűződő jogának megsértésén alapul, mivel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy az igazgatási vizsgálat újraindításáról szóló határozat olyan előkészítő aktus, amely nem sérti KF érdekeit.
                  Ezzel a határozattal az ítéletet nem az EUMSZ 266. cikknek megfelelően hajtották végre – figyelembe véve KF ügyének sajátos körülményeit is – így ez a határozat azonnal és közvetlenül érintette KF érdekeit.
                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az eredeti igazgatási vizsgálat során nem vette figyelembe KF ügyének sajátos körülményeit, köztük a helyreállíthatatlan jogsértéseket.
                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elmulasztotta megállapítani, hogy:

                              —

                              a Satcennek objektíve nincs lehetősége arra, hogy az igazgatási vizsgálat újraindításával megszüntesse a jogsértéseket, figyelembe véve többek között az eredeti igazgatási vizsgálat tanúinak jogellenes befolyásolását, valamint a KF jóhírneve és szakmai hírneve elleni, a végrehajtandó ítéletben megállapított súlyos támadásokat;

                              —

                              a tisztességes eljárás garanciái nem biztosíthatók, és

                              —

                              megsértették az észszerű határidő elvét.

                  2.

                  A második fellebbezési jogalap az EUMSZ 266. cikknek és a bizalomvédelem elvének megsértésén alapul, mivel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta és elmulasztotta megállapítani a következőket:

                              —

                              az ítéletek megfelelő végrehajtására vonatkozó mérlegelési jogkör – KF esetéhez hasonlóan – egyetlen lehetséges intézkedésre szűkíthető: méltányos kártérítést nyújtani KF számára a végrehajtandó ítéletben megállapított jogsértésekért;

                              —

                              minden olyan végleges határozat, amely a teljes eljárást befejezi, továbbá az ahhoz vezető határozatok szükségszerűen és kötelezően a végrehajtandó ítéletben megállapítottal azonos jogsértéssel járna;

                              —

                              az ítélet teljesítése különös nehézségeket okoz;

                              —

                              KF-nek jogos elvárása fűződött a méltányos kártérítéshez;

                              —

                              a méltányos kártérítés megfizetése az egyetlen módja annak, hogy helyreállítsák a megállapított jogsértésekkel okozott kárt.

                  3.

                  A harmadik fellebbezési jogalap az EUMSZ 268. cikknek és az EUMSZ 340. cikk (2) bekezdésének megsértésén alapul, mivel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy az igazgatási vizsgálat újraindításáról szóló határozat tekintetében a szerződésen kívüli felelősség miatti kártérítés iránti kereset elfogadhatatlan. KF elfogadható keresetet nyújtott be, következésképpen az ahhoz kapcsolódó kártérítési kereset is elfogadható.


title: C-489/20. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2020. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra Kauno teritorinė muitinė

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/34

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2020. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UB kontra Kauno teritorinė muitinė
      (C-489/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/43)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező fél: UB

         Ellenérdekű fél: Kauno teritorinė muitinė

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 124. cikke (1) bekezdésének e) pontját, hogy vámtartozás megszűnik, ha a jelen ügyben szereplőhöz hasonló helyzetben a csempészett árut azt követően foglalták le, majd kobozták el, hogy azt az Európai Unió vámterületére jogellenesen beléptették (szabad forgalomba bocsátották)?

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre igenlő választ kell adni, úgy kell-e értelmezni a jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (2) 2. cikkének b) pontját és 7. cikkének (1) bekezdését, valamint a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (3) 2. cikke (1) bekezdésének d) pontját és 70. cikkét, hogy amennyiben – a jelen ügyhöz hasonlóan – a csempészett árut lefoglalják, majd elkobozzák azt követően, hogy azt az Európai Unió vámterületére jogellenesen beléptették (szabad forgalomba bocsátották), a jövedéki adó és/vagy a héa megfizetésére vonatkozó kötelezettség akkor sem szűnik meg, ha a vámtartozás a 952/2013/EU rendelet 124. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti okból megszűnt?

         (1)  HL 2013. L 269., 1. o.

         (2)  HL 2009. L 9., 12. o.

         (3)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: C-497/20. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2020. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Randstad Italia SpA kontra Umana SpA és társai

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/36

      A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2020. szeptember 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Randstad Italia SpA kontra Umana SpA és társai
      (C-497/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/45)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Randstad Italia SpA

         Ellenérdekű felek: Umana SpA, Azienda USL Valle d’Aosta, IN. VA SpA, Synergie Italia agenzia per il lavoro SpA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésével, az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésével, valamint az EUMSZ 2. cikk (1) és (2) bekezdésével és az EUMSZ 267. cikkel – az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének fényében is értelmezve – az Alkotmány 111. cikkének nyolcadik bekezdésére, a codice di procedura civile (a polgári eljárásról szóló törvénykönyv) 360. cikke első bekezdésének 1. alpontjára és 362. cikkének első bekezdésére, valamint a codice del processo amministrativo (a közigazgatási eljárásról szóló törvénykönyv) 110. cikkére vonatkozóhoz hasonló olyan értelmezési gyakorlat – amennyiben ezek a rendelkezések a Consiglio di Stato (államtanács) ítéleteivel szembeni felülvizsgálati kérelemnek a „bíróságok hatásköreivel összefüggő okokból” történő benyújtását teszik lehetővé –, mint amely a Corte costituzionale (alkotmánybíróság, Olaszország) 2018. évi 6. sz. ítéletéből és az azt követő nemzeti ítélkezési gyakorlatból következik, amely a korábbi megközelítést módosítva azt állapította meg, hogy az úgynevezett „bíróság hatáskörének hiánya” alapuló felülvizsgálati kérelem mint jogorvoslat nem alkalmazható a Consiglio di Stato (államtanács) azon ítéleteinek megtámadására, amelyek a nemzeti szinten kidolgozott, a Bíróság ítéleteivel ellentétes értelmezési gyakorlatot alkalmazzák az uniós jog által szabályozott azon ágazatokban (a jelen esetben a közbeszerzési szerződések odaítélése területén), amelyekben a tagállamok lemondtak arról, hogy szuverén hatáskörüket e joggal összeegyeztethetetlen módon gyakorolják, ami a közösségi jog olyan sérelmeinek állandósulásához vezet, amelyek az említett jogorvoslat segítségével orvosolhatók lennének, illetve az uniós jog egységes alkalmazásának és a közösségi jelentőségű alanyi jogi jogviszonyok bírói jogvédelme hatékonyságának megsértéséhez, ami ellentétes azzal a követelménnyel, hogy ezt a jogot minden bíróság teljeskörűen és gondosan alkalmazza, kötelezően jelleggel a Bíróság általi helyes értelmezéssel összeegyeztethetően, figyelembe véve a tagállamok eljárásjogi szabályaiban kialakított „eljárási autonómiájának” korlátait?

                  2)

                  Ellentétes-e az EUSZ 4. cikk (3) bekezdésével, az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésével, valamint az EUMSZ 267. cikkel – az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének fényében is értelmezve – az Alkotmány 111. cikke nyolcadik bekezdésének, a polgári eljárásról szóló törvénykönyv 360. cikke első bekezdése 1. alpontjának és 362. cikke első bekezdésének, valamint a közigazgatási eljárásról szóló törvénykönyv 110. cikkének a nemzeti ítélkezési gyakorlatból következő olyan értelmezése és alkalmazása, amely szerint a „bíróságok hatáskörével összefüggő okokból” az úgynevezett „bíróság hatáskörének hiánya” alapján a Sezioni Unitéhez (semmítőszék, egyesített tanács) nem nyújtható be felülvizsgálati kérelem a Consiglio di Stato (államtanács) azon ítéleteivel szembeni jogorvoslatként, amelyek az uniós jog alkalmazását érintő kérdésekre vonatkozó jogvitákról döntve indokolás nélkül mulasztják el előzetes döntéshozatal iránti kérelemnek a Bíróság elé terjesztését azon, ez utóbbi által (az 1982. október 6-i Cilfit ítélettől, 283/81, kezdődően) kimerítően felsorolt, szigorúan értelmezendő feltételek hiányában, amelyek mentesítik a nemzeti bíróságot a fent említett kötelezettség alól, ellentétben azzal az elvvel, miszerint az uniós joggal összeegyeztethetetlenek azok a nemzeti eljárásjogi törvények vagy gyakorlatok, függetlenül attól hogy ezek a jogalkotásból vagy az alkotmányból erednek, amelyek akár időlegesen megfosztják (az utolsó és nem utolsó fokon eljáró) nemzeti bíróságot attól, hogy szabadon dönthessen az előzetes döntéshozatal iránti kérelem előterjesztéséről, ami azzal a következménnyel jár, hogy a közösségi jog helyes és kötelező érvényű értelmezése tekintetében a Bíróság kizárólagos hatáskörét bitorolja, és orvosolhatatlanná teszi a nemzeti bíróság által alkalmazott jog és az uniós jog közötti esetleges ellentétes értelmezést, (elősegítve annak állandósulását), és sérti az uniós jogból eredő alanyi jogi jogviszonyok bírói jogvédelmének egységes alkalmazását és hatékonyságát?

                  3)

                  Alkalmazhatók-e a Bíróság által a C-333/18. sz. Lombardi ügyben 2019. szeptember 5-én hozott ítéletben, a C-689/13. sz. PFE ügyben 2016. április 5-én hozott ítéletben és a C-100/12. sz. Fastweb ügyben 2013. július 4-én hozott ítéletben kimondott elvek a 2007/66/EK irányelvvel (1) módosított 89/665/EGK irányelv (2) 1. cikkének (1) és (3) bekezdésével, valamint 2. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben az alapeljárás tárgyát képező ügyben, amelyben a Consiglio di Stato (államtanács) – miután az ajánlattevő vállalkozás megtámadta az ajánlattételi eljárásból való kizárását és a közbeszerzési szerződésnek egy másik társaság részére történő odaítélését – kizárólag azt a fellebbezési jogalapot vizsgálta érdemben, amelyben a kizárt vállalkozás a műszaki ajánlatára kapott, „az eljárásban való részvételhez szükséges küszöbértéknél” alacsonyabb pontszámot vitatta, és elsődlegesen az ajánlatkérő szerv és a nyertes ajánlattevő társaság csatlakozó fellebbezéseit vizsgálva adott helyt azoknak, elfogadhatatlannak nyilvánítva (és érdemben nem vizsgálva) a többi fellebbezési jogalapot, amelyek más okokból (az ajánlattételhez szükséges dokumentációban szereplő, az ajánlatok értékelésére vonatkozó szempontok meghatározatlansága, az adott pontszám indokolásának hiánya, a bírálóbizottság jogellenes kinevezése és összetétele) támadják az eljárás eredményét, egy olyan nemzeti ítélkezési gyakorlatot alkalmazva, amely szerint az ajánlattételi eljárásból kizárt vállalkozás nem jogosult a versenytárs vállalkozás részére való odaítélés vitatására irányuló kifogások benyújtására, akár a pályázattételi eljárás érvénytelenítése útján, mivel azt kell megvizsgálni, hogy összeegyeztethető-e az uniós joggal a vállalkozás azon jogának kizárása, hogy azt kérje a bíróságtól, hogy a közbeszerzési eljárás eredménye megtámadásának minden egyes indokát vizsgálja, egy olyan helyzetben, amelyben kizárását még nem állapították meg jogerősen, és amelyben minden egyes ajánlattevő érvényesítheti a többiek ajánlatának kizárásához fűződő, hasonló jogos érdekét, ami annak megállapításához vezethet, hogy az ajánlatkérő szervnek számára lehetetlenné válik egy szabályos ajánlat kiválasztása, és új közbeszerzési eljárást kell indítania, amelyben az ajánlattevők mindegyike részt vehet?

         (1)  A 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2007. L 335., 31. o.)

         (2)  Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.)


title: C-508/20. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2020. október 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RM kontra Landespolizeidirektion Steiermark

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/38

      A Landesverwaltungsgericht Steiermark (Ausztria) által 2020. október 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RM kontra Landespolizeidirektion Steiermark
      (C-508/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/47)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RM

         Alperes hatóság: Landespolizeidirektion Steiermark

                  1)

                  Egy, valamely monopólium-rendszer védelmét szolgáló büntetőeljárásban kell-e vizsgálnia a nemzeti bíróságnak az általa alkalmazandó, büntetőjogi szankcióra vonatkozó normát a szolgáltatásnyújtás szabadsága alapján, ha a monopólium-rendszert korábban az Európai Unió Bírósága rendelkezéseinek megfelelően már megvizsgálta, és e vizsgálatból az következett, hogy a monopólium-rendszer igazolható?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                              2. a)

                              Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként fizetendő pénzbírság kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a kiszabott pénzbírságok együttes összegének abszolút felső határát?

                              2. b)

                              Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként 6 000 euró összegű minimumbírság kiszabását írja elő?

                              2. c)

                              Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére a pénzbírság helyébe lépő szabadságvesztés büntetés játékautomatánkénti kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a pénzbírság helyébe lépő, kiszabott szabadságvesztés büntetések együttes mértékének abszolút felső határát?

                              2. d)

                              Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása miatti büntetés esetén a büntetőeljárás költségeihez való, a kiszabott pénzbírságok 10 %-ának megfelelő összegű hozzájárulás előírásáról rendelkezik?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                              3. a)

                              Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája (1) (a továbbiakban: Alapjogi Charta) 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként fizetendő pénzbírság kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a kiszabott pénzbírságok együttes összegének abszolút felső határát?

                              3. b)

                              Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére kötelező jelleggel játékautomatánként 6 000 euró összegű minimumbírság kiszabását írja elő?

                              3. c)

                              Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása esetére a pénzbírság helyébe lépő szabadságvesztés büntetés játékautomatánkénti kiszabását írja elő anélkül, hogy meghatározná a pénzbírság helyébe lépő, kiszabott szabadságvesztés büntetések együttes mértékének abszolút felső határát?

                              3. d)

                              Úgy kell-e értelmezni az Alapjogi Charta 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti norma, amely a szerencsejátékról szóló törvény szerinti illegális szerencsejátéknak vállalkozási tevékenység keretében a nyilvánosság rendelkezésére történő bocsátása miatti büntetés esetén a büntetőeljárás költségeihez való, a kiszabott pénzbírság 10 %-ának megfelelő összegű hozzájárulás előírását rendeli el?

         (1)  HL 2010. C 83., 389. o.


title: T-587/20. sz. ügy: 2020. szeptember 24-án/én/jén/ benyújtott kereset – MO kontra Tanács

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/55

      2020. szeptember 24-án/én/jén/ benyújtott kereset – MO kontra Tanács
      (T-587/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/70)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: MO (képviselő: A. Guillerme ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2019. november 19-i, a felperesnek a román nyelvű fordítóosztályra való újrabeosztásáról szóló határozatát;

                  —

                  semmisítse meg a felperes 2019. évi értékelő jelentését;

                  —

                  állapítsa meg az adminisztrációnak a felperessel szembeni, 2016 óta tanúsított jogellenes magatartását és kötelezze az alperest a bekövetkezett kár megtérítéseként 277 371,36 euró megfizetésére;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a román nyelvű fordítóosztályra való újrabeosztásról szóló határozat megsemmisítésével kapcsolatban a gondoskodási kötelezettség megsértésére vonatkozik. E jogalap két részből áll.

                              —

                              Az első rész arra vonatkozik, hogy az újrabeosztásról szóló határozat nem tartja tiszteletben sem a szolgálati érdeket, sem a felperes érdekét, sem a beosztások egyenértékűségének elvét;

                              —

                              a második rész azon a felperes ahhoz való jogának megsértésére vonatkozik, hogy őt az újrabeosztásról szóló határozat meghozatala előtt meghallgassák.

                  2.

                  A második, a román nyelvű fordítóosztályra való újrabeosztásáról szóló határozat megsemmisítésére irányuló jogalap a meghallgatáshoz való jog megsértésére vonatkozik. E jogalap két részből áll.

                              —

                              Az első rész az előzetes meghallgatáshoz való jog azáltali megsértésére vonatkozik, hogy a felperessel nem közölték azon tényezőket, amelyek alapján hatékonyan védekezni tudott volna;

                              —

                              a második rész a felperes 2019. évi értékelő jelentését érintő ténybeli tévedésekre és nyilvánvaló értékelési hibára vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap, amely a bekövetkezett kár megtérítéseként 277 371,36 euró megfizetésére irányul – amelynek összege az eljárás során még emelkedhet vagy csökkenhet – a Tanács jogellenes magatartására és határozataira vonatkozik. E jogalap öt részből áll.

                              —

                              Az első rész az adminisztráció által a felperessel szembeni zaklatásra vonatkozó igazgatási vizsgálat során és azt követően tanúsított magatartás jogellenességére vonatkozik;

                              —

                              a második rész a felperes által megtéríteni kért kárt okozó újrabeosztásról szóló határozat jogellenességére vonatkozik;

                              —

                              a harmadik rész a személyzeti szabályzat 2014. évi reformja során a felperes tanúsítványi eljárásban való részvételének elmaradására vonatkozik.

                              —

                              a negyedik rész a felperes orvosi adatainak megsértésére vonatkozik;

                              —

                              az ötödik rész a 2019. évi értékelési időszak jogellenességére vonatkozik.


title: T-649/20. sz. ügy: 2020. október 27-én benyújtott kereset – Impresa comune Clean Sky 2 kontra NG

text:
               2020.12.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 433/65

      2020. október 27-én benyújtott kereset – Impresa comune Clean Sky 2 kontra NG
      (T-649/20. sz. ügy)
      (2020/C 433/80)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Impresa comune Clean Sky 2 (képviselők: M. Velardo avvocato és B. Mastantuono meghatalmazott)

         Alperes: NG

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az alperest arra, hogy a 7. európai uniós keretprogram keretében kötött 632420. sz. „FIMAC, FAST impact cross-analysis methodology for Composite leading edge Structures” támogatási megállapodással összefüggésben fizesse meg a Clean Sky 2 közös vállalkozásnak 168 062,23 eurónak az Európai Központi Bank által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított 3,5 %-os kamattal növelt, 2019. július 13-tól a tényleges kifizetésig számított összegét;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapra hivatkozik.
      Az alperes nem teljesítette szerződéses kötelezettségeit azzal, hogy nem fizette vissza a személyi költségekre vonatkozó, a finanszírozásból nem támogathatónak minősített összeget. Következésképpen a felperes 2019. július 12-én terhelési értesítést állított ki 168 062,23 euró összegről, amelyet már folyósítottak a cégjegyzékből törölt Alpha Consulting Service Srl számára. Az alperes az olasz jog értelmében ugyanis felelős az Alpha Consulting Service Srl társaság szerződéses kötelezettségeinek nemteljesítésért, mivel a cégjegyzékből törölt Alpha Consulting Service Srl társaság társvállalkozásaként és felszámolójaként járt el. A társaságnak a terhelési értesítés kibocsátását követő kifogásai általánosak, hiányosak és azokat nem támasztják alá bizonyítékok, tehát teljességgel megalapozatlannak tűnnek. Következésképpen a felperes jogszerűen kérheti a folyósított összeg visszatéríttetését és a késedelmi kamatok megfizetését.


title: T-621/20. sz. ügy: 2020. október 3-án benyújtott kereset – EMCS kontra EASO

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/21

      2020. október 3-án benyújtott kereset – EMCS kontra EASO
      (T-621/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: EMCS ltd. (Msida, Málta) (képviselők: P. Kuypers és N. Groot ügyvédek)

         Alperes: Európai Menekültügyi Támogatási Hivatal (EASO)

         Kérelmek

      A felperes azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EASO-nak az (EU, Euratom) 2018/1046 rendelet (1) által szabályozott közbeszerzési eljárás keretében az „EASO/2020/789. sz. közbeszerzési eljárás, az EASO-nál Máltán foglalkoztatott kölcsönzött munkavállalókra vonatkozó szabályok” címet viselő, 2020. július 23-i határozatát annyiban, amennyiben abban a felperes által az EASO/2020/789. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárás tekintetében benyújtott ajánlat elutasításra került; és/vagy

                  —

                  semmisítse meg azon jogi aktus(oka)t, amely(ek) révén az EASO az EASO/2020/789. nyilvántartási számú közbeszerzési eljárást követően a felperestől eltérő félnek keretszerződés megkötését tette vagy teszi lehetővé;

                  —

                  kötelezze az EASO-t a felperest annak következtében ért kár megtérítésére, hogy az EASO kizárta a felperest a keretszerződés végrehajtásából; és

                  —

                  az EASO-t kötelezze a felperes költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az EASO megsértette az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvét, mivel a közbeszerzési eljárással kapcsolatos dokumentumok nem voltak világosak, pontosak és egyértelműek, és az EASO tisztázhatta volna, és köteles lett volna tisztázni a közbeszerzési eljárással kapcsolatos dokumentumokat. Jóllehet a felperes több alkalommal kért felvilágosítást, az EASO nem tisztázta a közbeszerzési eljárással kapcsolatos dokumentumait. Ezért az EASO szándékosan belenyugodott az átláthatóság elvének folyamatos megsértésébe.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az EASO önálló módon jogellenesen újraszámolta a felperes pénzügyi ajánlatát, megsértve ezzel a saját ajánlattételhez szükséges dokumentációiban, valamint a Törvényszék és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában foglaltakat. Ebből következően az EASO a felperes ajánlatát a módosított összeg alapulvételével értékelte. Ennélfogva az EASO az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elveivel ellentétesen járt el. Ennek eredményeképpen az EASO nem hozhatta volna meg a szerződés odaítéléséről szóló határozatát.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az EASO megsértette a 2018/1046 rendelet 170. cikkének (3) bekezdését, mivel még azt követően sem adott tájékoztatást a konzorciumnak a felperes ajánlatához képest fennálló előnyeiről, hogy a felperes ilyen irányú tájékoztatás nyújtása iránti kifejezett kérelemmel fordult az EASO-hoz. Az EASO nem szolgált tájékoztatással arról, hogy miért kapott magasabb pontszámot a konzorcium ajánlata a felperes ajánlatához képest, ami azt eredményezte, hogy a felperes nem tudta a konzorcium ajánlatával összevetve azonosítani a saját ajánlatának erősségeit és gyenge pontjait.

                  4.

                  A negyedik, a kártérítési igényre vonatkozó jogalap, amennyiben a felperes az annak folytán elmaradt haszon következtében, hogy nem kötöttek vele keretszerződést, kárt szenvedett.

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18–9 (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.).


title: C-460/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TU, RE kontra Google LLC

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/11

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. szeptember 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TU, RE kontra Google LLC
      (C-460/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: TU, RE

         Alperesek: Google LLC

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az érintettnek a magánéletének tiszteletben tartásához (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikke) és a rá vonatkozó személyes adatok védelméhez (a Charta 8. cikke) való jogával, ha egy internetes keresőszolgáltatás adatkezelőjével szemben az érintett által előterjesztett törlési kérelem vizsgálata keretében a Charta 7., 8., 11. és 16. cikkéből eredő versengő jogoknak és érdekeknek az (EU) 2016/679 rendelet (1) 17. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján elvégzendő mérlegelése során olyan esetben, amelyben a törölni kért link olyan tartalomra mutat, amely olyan tényállításokat és tényállításokon alapuló olyan értékítéleteket tartalmaz, amelyek valóságtartalmát az érintett vitatja, és amelynek jogszerűsége az abban foglalt tényállítások valóságtartalmának kérdésétől függ, irányadó jelleggel azt is figyelembe veszik, hogy az érintett észszerűen elvárható módon – például ideiglenes intézkedés útján – jogvédelmet kaphat-e a tartalomszolgáltatóval szemben, és ily módon legalább ideiglenesen tisztázható-e a keresőmotor adatkezelője által listázott tartalom valóságtartalmával kapcsolatos kérdés?

                  2)

                  Egy olyan internetes keresőszolgáltatás adatkezelőjével szemben előterjesztett törlési kérelem esetében, amely névre történő keresés esetén természetes személyek olyan fényképeire irányuló keresést folytat le, amelyeket harmadik felek tettek elérhetővé az interneten az adott személy nevével összefüggésben, és amely a találati áttekintésben előnézeti képként („thumbnail”) jeleníti meg a talált fényképeket, irányadó jelleggel akkor is figyelembe kell-e venni a harmadik fél általi eredeti közzététel kontextusát a Charta 7., 8., 11. és 16. cikkéből eredő versengő jogoknak és érdekeknek a 95/46/EK irányelv (2) 12. cikkének b) pontja és 14. cikke első bekezdésének a) pontja, illetve az általános adatvédelmi rendelet 17. cikke (3) bekezdésének a) pontja alapján elvégzendő mérlegelése során, ha az előnézeti kép megjelenítése során a keresőmotor link útján hivatkozik ugyan a harmadik fél weboldalára, azt azonban nem nevezi meg konkrétan, és az internetes keresőszolgáltatás nem jeleníti meg egyúttal a kép közzétételének eredeti kontextusát is?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet; HL L 119., 2016. május 4., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.).

         (2)  A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (adatvédelmi irányelv; HL L 281., 1995. november 23., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.).


title: C-524/20. sz. ügy: A Městský soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VÍTKOVICE STEEL, a.s. kontra Ministerstvo životního prostředí

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/15

      A Městský soud v Praze (Cseh Köztársaság) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VÍTKOVICE STEEL, a.s. kontra Ministerstvo životního prostředí
      (C-524/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/16)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Městský soud v Praze

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VÍTKOVICE STEEL, a.s.

         Alperes: Ministerstvo životního prostředí

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Megköveteli-e a 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (1) e határozat I. mellékletével összefüggésben értelmezett 10. cikkének (8) bekezdése kibocsátási egységek ingyenes kiosztását a 2013 és 2020 közötti időszakban az olyan létesítmény részére, amelyben oxigénbefúvásos konvertert használó folyamat megy végbe, amelynek kiinduló anyaga egy másik üzemeltető tulajdonában álló másik létesítményből szállított szénnel telített folyékony vas, ha egyúttal biztosítva van az, hogy nem kerül sor a forró fém terméknek fenntartott kibocsátási egységek kettős beszámítására, illetve párhuzamos kiosztására?

                  2)

                  Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: érvénytelen-e a 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat e határozat I. mellékletével összefüggésben értelmezett 10. cikkének (8) bekezdése a forró fém termék tekintetében azon az alapon, hogy a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ezen irányelv I. mellékletével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (1) bekezdésébe ütközik, illetve adott esetben érthetetlenség miatt?

                  3)

                  A második kérdésre adott igenlő válasz esetén: érvénytelen-e a jogalap megszűnése miatt a 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozat (2) 1. cikkének (1) bekezdése is, a CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05. sz. azonosítóval rendelkező létesítmény tekintetében?

                  4)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell-e értelmezni a 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozat 1. cikkének (1) bekezdését és 1. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdését a CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05. sz. azonosítóval rendelkező létesítmény tekintetében, hogy e rendelkezések lehetővé teszik e létesítménynek a forró fém terméknek fenntartott kibocsátási egységeknek a Cseh Köztársaság új kérelme alapján történő kiosztását, amennyiben kizárt a kibocsátási egységek kettős beszámítása és párhuzamos kiosztása?

                  5)

                  A negyedik kérdésre adott nemleges válasz esetén: érvénytelen-e a 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozat 1. cikkének (1) bekezdése a CZ-existing-CZ-52-CZ-0102–05. sz. azonosítóval rendelkező létesítmény tekintetében azon az alapon, hogy a 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat e határozat I. mellékletével összefüggésben értelmezett 10. cikkének (8) bekezdésébe ütközik?

                  6)

                  A harmadik, negyedik, vagy ötödik kérdésre adott igenlő válasz esetén: hogyan kell az uniós joggal összhangban eljárnia azon tagállami hatóságnak, amely – az uniós joggal ellentétesen – nem osztotta ki az ingyenes kibocsátási egységeket az olyan létesítmény üzemeltetőjének, amelyben oxigénbefúvásos konvertert használó folyamat megy végbe, abban az esetben, ha az adott létesítmény már nem működik, és a kiosztási időszak már véget ért?

         (1)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2011) 2772. számú dokumentummal történt) (HL 2011. L 130., 1. o.).

         (2)  Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2013) 5666. számú dokumentummal történt) (HL 2013. L 240., 27. o.).


title: T-635/20. sz. ügy: 2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/25

      2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VYBRANCE)
      (T-635/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/29)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (képviselő: D. Todorov ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: JUVÉDERM VYBRANCE európai uniós szóvédjegy – 13 541 594. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. augusztus 24-én hozott határozata (R 1014/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  szólítsa fel az EUIPO-t arra, hogy tekintse benyújtottnak a fellebbezést;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeiknek és a felperesnek a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek a viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 101. cikke (4) bekezdésének, 104. és 106. és 107. cikkének megsértése.


title: C-658/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. február 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 258. cikk – (EU) 2016/680 irányelv – A személyes adatok kezelése – A bűncselekmények megelőzése, nyomozása és felderítése, valamint a vádeljárás lefolytatása – Az átültetés hiánya és az átültető intézkedések közlésének hiánya – Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése – Átalányösszeg és kényszerítő bírság megfizetésére való kötelezés iránti kérelem)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/6

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. február 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
      (C-658/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 258. cikk - (EU) 2016/680 irányelv - A személyes adatok kezelése - A bűncselekmények megelőzése, nyomozása és felderítése, valamint a vádeljárás lefolytatása - Az átültetés hiánya és az átültető intézkedések közlésének hiánya - Az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése - Átalányösszeg és kényszerítő bírság megfizetésére való kötelezés iránti kérelem)
      (2021/C 138/07)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Nardi, G. von Rintelen és S. Pardo Quintillán meghatalmazottak)

         Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: L. Aguilera Ruiz meghatalmazott)

         Az alperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Spanyol Királyság – mivel az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártáig nem fogadta el a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, és következésképpen nem jelentette be e rendelkezéseket az Európai Bizottságnak – nem teljesítette az ezen irányelv 63. cikkéből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Spanyol Királyság – mivel a tényállás Bíróság általi vizsgálatának időpontjában nem fogadta el a 2016/680 irányelv rendelkezéseinek a belső jogba való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, és következésképpen nem jelentette be ezen intézkedéseket az Európai Bizottságnak – továbbra is megvalósította a kötelezettségszegést

                  3)

                  Amennyiben a 1. pontban megállapított kötelezettségszegés a jelen ítélet kihirdetésének napján továbbra is fennáll, a Bíróság kötelezi a Spanyol Királyságot arra, hogy ezen időponttól kezdődően a megállapított kötelezettségszegés e tagállam általi megszüntetéséig napi 89 000 euró összegű kényszerítő bírságot fizessen az Európai Bizottságnak

                  4)

                  A Bíróság kötelezi a Spanyol Királyságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 15 000 000 euró átalányösszeget.

                  5)

                  A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

                  6)

                  A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 357., 2019.10.21


title: C-156/21. sz. ügy: 2021. március 11-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Európai Parlament, Európai Unió Tanácsa

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/24

      2021. március 11-én benyújtott kereset – Magyarország kontra Európai Parlament, Európai Unió Tanácsa
      (C-156/21. sz. ügy)
      (2021/C 138/31)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Tátrai M. M., meghatalmazottak)

         Alperesek: Európai Parlament, Európai Unió Tanácsa

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  semmisítse meg az uniós költségvetés védelmét szolgáló általános feltételrendszerről szóló, 2020. december 16-i (EU, Euratom) 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendeletet (1),

            másodlagosan

                  —

                  semmisítse meg a 2020/2092 európai parlamenti és tanácsi rendelet

                  —

                  4. cikkének (1) bekezdését,

                  —

                  4. cikke (2) bekezdésének h) pontját,

                  —

                  5. cikkének (2) bekezdését,

                  —

                  5. cikke (3) bekezdésének utolsó előtti mondatát,

                  —

                  5. cikke (3) bekezdésének utolsó mondatát,

                  —

                  6. cikkének (3) és (8) bekezdését,

            valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsát az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      1.   Első jogi érv – A rendelet jogalapjának nem megfelelő volta, a megfelelő jogalap hiánya

      A megtámadott rendelet jogalapként megjelölt, az EUMSZ 322. cikke (1) bekezdésének a) pontja az uniós költségvetés végrehajtására vonatkozó költségvetési szabályok elfogadására hatalmazza fel az uniós jogalkotót, a rendelet azonban nem ilyen rendelkezéseket tartalmaz. Ebből adódóan a rendelet jogalapja nem megfelelő, a rendeletnek hiányzik a megfelelő jogalapja.
      2.   Második jogi érv – Az EUSZ 7. cikk, valamint azzal összefüggésben az EUSZ 4. cikk (1) bekezdés, az EUSZ 5. cikk (2) bekezdés, az EUSZ 13. cikk (2) bekezdés és az EUMSZ 269. cikk megsértése

      A megtámadott rendelet által létrehozott eljárás az EUSZ 7. cikke szerinti eljárást konkretizálja egy speciális esetkörben, amire az EUSZ 7. cikk nem ad lehetőséget. A megtámadott rendelet egy párhuzamos eljárás létrehozásával önmagában is sérti és megkerüli az EUSZ 7. cikket, egyúttal a rendelet által létrehozott eljárás sérti az EUSZ 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott hatáskör-megosztás, az EUSZ 5. cikk (2) bekezdésében meghatározott hatáskör-átruházás és az EUSZ 13. cikkének (2) bekezdésében meghatározott intézményi egyensúly elvét, valamint a Bíróság számára biztosított hatáskör révén az EUMSZ 269. cikket.
      3.   Harmadik jogi érv – Az uniós jog általános elveként elismert jogbiztonság és normavilágosság elvének megsértése

      A megtámadott rendelet által használt alapvető fogalmak részben nem definiáltak, részben nem is lehetséges egységes definiálásuk, ezért nem alkalmasak arra, hogy megalapozzák a rendelet alapján elfogadható megállapításokat és intézkedéseket, illetve arra, hogy a tagállamok a jogrendszerükre és a hatóságaik működésére vonatkozó elvárásokat a rendelet alapján kellő bizonyossággal beazonosíthassák. Emellett a rendelet több konkrét rendelkezése külön-külön és összességükben is olyan mértékű jogbizonytalanságot jelent a rendelet alkalmazását illetően, ami sérti az uniós jog általános elveként elismert jogbiztonság és normavilágosság elvét.
      4.   Negyedik jogi érv – A rendelet 4. cikke (1) bekezdésének megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 4. cikkének (1) bekezdése az uniós költségvetés vagy az Unió pénzügyi érdekei érintettsége kockázatának fennállása esetén is lehetővé teszi intézkedések elfogadását; konkrét érintettség vagy konkrét hatás hiányában a rendelet által előírható intézkedések alkalmazása aránytalannak tekinthető, emellett e rendelkezés sérti a jogbiztonság elvét.
      5.   Ötödik jogi érv – A rendelet 4. cikke (2) bekezdése h) pontjának megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 4. cikke (2) bekezdésének h) pontja a tagállami hatóságoknál tapasztalt egyéb, az uniós költségvetéssel való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás vagy az Unió pénzügyi érdekeinek védelme szempontjából releváns helyzetek vagy magatartások esetén is lehetővé teszi a jogállamiság elvei megsértésének megállapítását és intézkedések elfogadását, ami a szankcionálható magatartások és helyzetek pontos meghatározásának hiányában sérti a jogbiztonság elvét.
      6.   Hatodik jogi érv – A rendelet 5. cikke (2) bekezdésének megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 5. cikkének (2) bekezdése értelmében amennyiben egy tagállam tekintetében intézkedéseket fogadnak el, azaz az uniós költségvetésből származó forrásokat vonnak el tőle, az nem mentesíti az adott tagország kormányát azon kötelezettsége alól, hogy folytassa a programok végfelhasználóinak a korábban megállapodottak szerinti finanszírozását. Ez egyrészt ellentmond a rendelet jogalapjának, mivel a tagállami költségvetésekre vonatkozó kötelezettséget ír elő, másrészt sérti a költségvetési hiányra vonatkozó uniós rendelkezéseket és a tagállamok egyenlőségének elvét.
      7.   Hetedik jogi érv – A rendelet 5. cikke (3) bekezdése harmadik mondatának megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 5. cikke (3) bekezdésének harmadik mondata értelmében az elfogadandó intézkedéseknek figyelembe kell venniük a jogállamiság elvei megsértésének jellegét, időtartamát, súlyosságát és hatókörét, ami megkérdőjelezi a megállapított jogállamiság elvei megsértése és az uniós költségvetés vagy az Unió pénzügyi érdekeire gyakorolt konkrét hatás közötti kapcsolatot, és így összeegyeztethetetlen a rendelet jogalapjával illetve az EUSZ 7. cikkel, emellett az intézkedések kellően pontos meghatározásának elmaradása sérti a jogbiztonság elvét.
      8.   Nyolcadik jogi érv – A rendelet 5. cikke (3) bekezdése utolsó mondatának megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 5. cikke (3) bekezdésének utolsó mondata értelmében az elfogadandó intézkedéseknek lehetőség szerint a jogállamiság elvei megsértése által érintett uniós fellépéseket kell célozniuk, ami nem biztosítja a konkrétan megállapított jogállamiság elve megsértése és az elfogadandó intézkedések közötti közvetlen kapcsolat fennállását és így az arányosság elvének sérelmét jelenti, valamint a konkrétan megállapított jogállamiság elve megsértése és az elfogadandó intézkedések közötti kapcsolat nem megfelelő meghatározása révén sérti a jogbiztonság elvét.
      9.   Kilencedik jogi érv – A rendelet 6. cikke (3) és (8) bekezdésének megsemmisítése

      A megtámadott rendelet 6. cikkének (3) és (8) bekezdése értelmében a Bizottság értékelése során figyelembe veszi a rendelkezésre álló forrásokból származó releváns információkat, ideértve az uniós intézmények, egyéb releváns nemzetközi szervezetek és egyéb elismert intézmények határozatait, következtetéseit és ajánlásait is, illetve az elrendelendő intézkedések arányosságának értékelésekor a Bizottság figyelembe veszi ugyanezen információkat és iránymutatásokat, ami a felhasznált információk tekintetében nem jelent kellően pontos meghatározást. A Bizottság által alkalmazott referenciák és források nem megfelelő meghatározása sérti a jogbiztonság elvét.

         (1)  HL 2020., L 433I., 1. o.


title: T-176/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 11-i végzése – Sam McKnight kontra EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL) („Európai uniós védjegy – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               2021.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/33

      A Törvényszék 2021. február 11-i végzése – Sam McKnight kontra EUIPO – Carolina Herrera (COOL GIRL)
      (T-176/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2021/C 138/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sam McKnight Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: V. von Bomhard és J. Fuhrmann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: P. Sipos meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Carolina Herrera Ltd (New York, New York, Egyesült Államok) (képviselők: E. Stoyanov Edissonov és I. Robledo McClymont ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Carolina Herrera és a Sam McKnight közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. január 30-án hozott határozata (R 689/2019-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) viseli saját költségeit, valamint a Sam McKnight Ltd és a Carolina Herrera Ltd részéről felmerült költségeket. maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 191., 2020.6.8.


title: C-947/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 4-i ítélete – Carmen Liaño Reig kontra Egységes Szanálási Testület (ESZT) (Fellebbezés – Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítása és szanálása – A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) – Szanálási eljárás – A Banco Popular Español SA szanálási programjának elfogadása – 806/2014/EU rendelet – 24. cikk – Vagyonértékesítési eszköz – 21. cikk – Tőkeinstrumentumok leírása és átalakítása – Járulékos tőkeinstrumentumok – Megsemmisítés iránti kereset – Részleges megsemmisítés – Nem elválasztható jelleg – Elfogadhatatlanság)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/8

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 4-i ítélete – Carmen Liaño Reig kontra Egységes Szanálási Testület (ESZT)
      (C-947/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítása és szanálása - A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) - Szanálási eljárás - A Banco Popular Español SA szanálási programjának elfogadása - 806/2014/EU rendelet - 24. cikk - Vagyonértékesítési eszköz - 21. cikk - Tőkeinstrumentumok leírása és átalakítása - Járulékos tőkeinstrumentumok - Megsemmisítés iránti kereset - Részleges megsemmisítés - Nem elválasztható jelleg - Elfogadhatatlanság)
      (2021/C 163/10)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Carmen Liaño Reig (képviselő: F. López Antón abogado)

         A másik fél az eljárásban: Egységes Szanálási Testület (ESZT) (képviselők: A. Valavanidou, S. Branca és J. King meghatalmazottak, segítőik: B. Meyring és T. Klupsch Rechtsanwälte, F. B. Fernández de Trocóniz Robles abogado)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Carmen Liaño Reiget kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.


title: C-650/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. június 3-i ítélete – Magyarország kontra Európai Parlament („Megsemmisítés iránti kereset – Az EUSZ 7. cikk (1) bekezdése – Az Európai Unió Tanácsát az Unió alapértékei súlyos megsértése egyértelmű veszélyének megállapítására felszólító javaslatról szóló európai parlamenti állásfoglalás – EUMSZ 263. és EUMSZ 269. cikk – A Bíróság hatásköre – A kereset elfogadhatósága – Megtámadható jogi aktus – EUMSZ 354. cikk – A Parlamentben alkalmazott szavazatszámlálási szabályok – A Parlament eljárási szabályzata – A 178. cikk (3) bekezdése – A »leadott szavazatok« fogalma – Tartózkodások – A jogbiztonság, az egyenlő bánásmód, a demokrácia és a lojális együttműködés elve”)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/3

      A Bíróság (nagytanács) 2021. június 3-i ítélete – Magyarország kontra Európai Parlament
      (C-650/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Az EUSZ 7. cikk (1) bekezdése - Az Európai Unió Tanácsát az Unió alapértékei súlyos megsértése egyértelmű veszélyének megállapítására felszólító javaslatról szóló európai parlamenti állásfoglalás - EUMSZ 263. és EUMSZ 269. cikk - A Bíróság hatásköre - A kereset elfogadhatósága - Megtámadható jogi aktus - EUMSZ 354. cikk - A Parlamentben alkalmazott szavazatszámlálási szabályok - A Parlament eljárási szabályzata - A 178. cikk (3) bekezdése - A »leadott szavazatok« fogalma - Tartózkodások - A jogbiztonság, az egyenlő bánásmód, a demokrácia és a lojális együttműködés elve”)
      (2021/C 289/03)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Magyarország (képviselők: kezdetben Fehér M. Z., Tornyai G. és Wagner Zs., később Fehér M. Z. meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: F. Drexler, N. Görlitz és Lukácsi T. meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Bíróság Magyarországot kötelezi a saját költségein felül az Európai Parlament részéről felmerült költségek viselésére.

                  3.

                  A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3


title: C-326/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EB kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 1999/70/EK irányelv – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 5. szakasz – Egymást követő határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok – Visszaélésszerű alkalmazás – Megelőző intézkedések – Határozott idejű munkaszerződések a közszférában – Egyetemi kutatók)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/4

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EB kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre
      (C-326/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 5. szakasz - Egymást követő határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok - Visszaélésszerű alkalmazás - Megelőző intézkedések - Határozott idejű munkaszerződések a közszférában - Egyetemi kutatók)
      (2021/C 289/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EB

         Alperesek: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca – MIUR, Università degli Studi Roma Tre

         Az eljárásban részt vesz: Federazione Lavoratori della Conoscenza – CGIL (FLC-CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Anief – Associazione Professionale e Sindacale, Confederazione Generale Sindacale, Cipur – Coordinamento Intersedi Professori Universitari di Ruolo

         Rendelkező rész

      Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az egyetemi kutatók felvétele tekintetében határozott időre szóló szerződés hároméves időtartamra történő megkötését írja elő egyetlen, legfeljebb kétéves időtartamra szóló meghosszabbítási lehetőséggel, és az ilyen szerződések megkötését egyrészt ahhoz a feltételhez köti, hogy legyenek rendelkezésre álló források „a kutatási, oktatási, kiegészítő oktatási és a hallgatói szolgáltatási tevékenység végzésére irányuló tervezés címén”, másrészt e szerződések meghosszabbítását „az elvégzett oktatási és kutatási tevékenységek kedvező értékeléséhez” köti, anélkül hogy szükséges volna, hogy e szabályozás objektív és átlátható kritériumokat határozzon meg annak vizsgálatát lehetővé téve, hogy e szerződések megkötése és megújítása ténylegesen valós szükségletet elégít-e ki, valamint hogy e szerződések alkalmasak-e a követett cél megvalósítására, és annak megvalósításához szükségesek-e.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26


title: C-563/19. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. június 3-i ítélete – Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Verseny – Kartellek – Gépjármű-akkumulátorok újrahasznosításának piaca – A 2006. évi engedékenységi közlemény – (26) pont – Részleges mentesség – A jogsértés súlyát vagy időtartamát növelő kiegészítő tények – Az Európai Bizottság előtt ismert körülmények – A bírság összegének csökkentése – A csökkentés céljából történő rangsorolás – Időbeli sorrend)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/6

      A Bíróság (második tanács) 2021. június 3-i ítélete – Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH kontra Európai Bizottság
      (C-563/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - Gépjármű-akkumulátorok újrahasznosításának piaca - A 2006. évi engedékenységi közlemény - (26) pont - Részleges mentesség - A jogsértés súlyát vagy időtartamát növelő kiegészítő tények - Az Európai Bizottság előtt ismert körülmények - A bírság összegének csökkentése - A csökkentés céljából történő rangsorolás - Időbeli sorrend)
      (2021/C 289/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Recylex SA, Fonderie et Manufacture de Métaux SA, Harz-Metall GmbH (képviselők: M. Wellinger ügyvéd, S. Reinart és K. Bongs Rechtsanwältinnen)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Szczodrowski, I. Rogalski és F. van Schaik meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Recylex SA-t, a Fonderie et Manufacture de Métaux SA-t és a Harz-Metall GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 312., 2019.9.16


title: C-726/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario kontra JN (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 1999/70/EK irányelv – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 5. szakasz – Alkalmazhatóság – Az „egymást követő, határozott időre létrejött munkaszerződések vagy munkaviszonyok” fogalma – Határozott idejű munkaszerződések a közszférában – Az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozására és szankcionálására irányuló intézkedések – Az ilyen szerződéseket igazoló „objektív okok” fogalma – Megfelelő jogi intézkedések – A nemzeti jognak az uniós joggal összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség – Gazdasági válság)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/7

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Madrid [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario kontra JN
      (C-726/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 5. szakasz - Alkalmazhatóság - Az „egymást követő, határozott időre létrejött munkaszerződések vagy munkaviszonyok” fogalma - Határozott idejű munkaszerződések a közszférában - Az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések vagy munkaviszonyok visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozására és szankcionálására irányuló intézkedések - Az ilyen szerződéseket igazoló „objektív okok” fogalma - Megfelelő jogi intézkedések - A nemzeti jognak az uniós joggal összhangban álló értelmezésére vonatkozó kötelezettség - Gazdasági válság)
      (2021/C 289/09)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Instituto Madrileño de Investigación y Desarrollo Rural, Agrario y Alimentario

         Alperes: JN

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a nemzeti ítélkezési gyakorlat értelmezése szerinti, olyan nemzeti szabályozás, amely egyrészt a közszférában az üres munkavállalói álláshelyek végleges betöltése érdekében indított felvételi eljárások befejezéséig lehetővé teszi a határozott idejű szerződések megújítását, anélkül hogy megjelölné az ezen eljárások befejezésére vonatkozó pontos határidőt, és másrészt megtiltja e munkavállalók „határozatlan időre alkalmazott, nem állandó jellegű munkavállalóknak” való minősítését, és azt, hogy e munkavállalók végkielégítésben részesüljenek. Úgy tűnik ugyanis – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat sérelme nélkül –, hogy e nemzeti szabályozás nem ír elő semmilyen, az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések visszaélésszerű alkalmazásának megakadályozására és adott esetben szankcionálására irányuló intézkedést.

                  2)

                  Az 1999/70 irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy a 2008. évi gazdasági válsággal kapcsolatos, tisztán gazdasági megfontolások nem igazolhatják az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések alkalmazásának megakadályozására és szankcionálására irányuló bármely intézkedésnek a nemzeti jogban fennálló hiányát.

         (1)  HL C 432., 2019.12.23


title: C-762/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „CV-Online Latvia” SIA kontra „Melons” SIA (Előzetes döntéshozatal – Az adatbázisok jogi védelme – 96/9/EK irányelv – 7. cikk – Az adatbázis előállítók sui generis joga – Az adatbázis tartalma egészének vagy jelentős részének az előállító engedélye nélkül harmadik fél által történő „kimásolásának” vagy „újrahasznosításának” tilalma – Az interneten szabadon hozzáférhető adatbázis – Állásajánlatok keresésére specializált meta keresőmotor – Adatbázis tartalmának kimásolása és/vagy újrahasznosítása – Az adatbázis tartalmának megszerzésével, ellenőrzésével, illetve előállításával kapcsolatos jelentős ráfordítások sérelme)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/8

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „CV-Online Latvia” SIA kontra „Melons” SIA
      (C-762/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az adatbázisok jogi védelme - 96/9/EK irányelv - 7. cikk - Az adatbázis előállítók sui generis joga - Az adatbázis tartalma egészének vagy jelentős részének az előállító engedélye nélkül harmadik fél által történő „kimásolásának” vagy „újrahasznosításának” tilalma - Az interneten szabadon hozzáférhető adatbázis - Állásajánlatok keresésére specializált meta keresőmotor - Adatbázis tartalmának kimásolása és/vagy újrahasznosítása - Az adatbázis tartalmának megszerzésével, ellenőrzésével, illetve előállításával kapcsolatos jelentős ráfordítások sérelme)
      (2021/C 289/10)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„CV-Online Latvia” SIA

         Alperes:„Melons” SIA

         Rendelkező rész

      Az adatbázisok jogi védelméről szóló, 1996. március 11-i 96/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az adatbázisok tartalmának keresésére specializált olyan internetes keresőmotor, amely az interneten szabadon hozzáférhető adatbázis egészét vagy jelentős részét lemásolja és indexeli, majd lehetővé teszi a felhasználói számára, hogy a saját internetes honlapján ezen adatbázisban az utóbbi tartalma szempontjából releváns szempontok alapján keresést végezzenek, ezen adatbázis tartalmának a fenti rendelkezés értelmében vett „kimásolását” és „újrahasznosítását” végzi, amit az ilyen adatbázis előállítója jogosult megtiltani, ha e cselekmények veszélyeztetik az e tartalom megszerzésével, ellenőrzésével vagy előállításával kapcsolatos ráfordítását, vagyis veszélyt jelentenek e ráfordításnak a szóban forgó adatbázis rendes üzemeltetése melletti megtérülésének lehetőségére, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 423., 2019.12.16


title: C-822/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Curtea de Apel Alba Iulia [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu kontra Flavourstream SRL (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – Közös Vámtarifa – Kombinált Nómenklatúra – Tarifális besorolás – 1702 90 95, 2912 49 00 és 3824 90 92 vámtarifaalszám – Vizes oldat)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/9

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Curtea de Apel Alba Iulia [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu kontra Flavourstream SRL
      (C-822/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - 1702 90 95, 2912 49 00 és 3824 90 92 vámtarifaalszám - Vizes oldat)
      (2021/C 289/12)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Az alapeljárás felei

         Fellebbezők: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală a Vămilor – Direcţia Regională Vamală Braşov – Biroul Vamal de Interior Sibiu

         Ellenérdekű fél: Flavourstream SRL

         Rendelkező rész

      A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő, a 2014. október 16-i 1101/2014/EK bizottsági végrehajtási rendeletből eredő változat szerinti Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy a többek között vízben oldódó aldehidekből és ketonokból álló, dextróz hőre bomlása révén nyert vizes oldat nem tartozik sem e nómenklatúra 1702 90 95 vámtarifaalszáma alá – amely többek között magában foglalja az olyan invertcukrot és más cukor- és cukorszirup-keveréket 50 tömegszázalék gyümölcscukor-tartalommal, szárazanyagra számítva, amelyek nem sorolhatók az említett nómenklatúra 1702 vámtarifaszámához tartozó más vámtarifaalszámok alá –, sem pedig e nómenklatúra 2912 49 00 vámtarifaalszáma alá, amelynek tárgyát képezik a „más” aldehid-alkoholok, aldehid-éterek, aldehid-fenolok és aldehidek más oxigénfunkciós csoporttal, hanem e vizes oldat ugyanezen nómenklatúra 3824 90 92 vámtarifaalszáma alá tartozik, amelynek tárgyát képezik a „Túlnyomórészt szerves vegyületekből álló, máshol nem említett vegyipari termékek vagy készítmények”, „Folyékony formában 20 oC-on”, feltéve hogy ezen oldat esetleges tápértéke másodlagos jelentőségű annak vegyi anyagkénti és élelmiszer-adalékanyagkénti funkciójához képest.

         (1)  HL C 54., 2020.2.17.


title: C-910/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS) (Előzetes döntéshozatal – 2003/71/EK irányelv – Az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételkor vagy azok piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztató – A 3. cikk (2) bekezdése – 6. cikk – A lakossági befektetőknek és a képesített befektetőknek egyaránt tett ajánlat – A tájékoztatóban szolgáltatott információk tartalma – Felelősség megállapítása iránti kereset – Lakossági befektetők és képesített befektetők – A kibocsátó gazdasági helyzetének ismerete)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/10

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bankia SA kontra Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)
      (C-910/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2003/71/EK irányelv - Az értékpapírokra vonatkozó nyilvános ajánlattételkor vagy azok piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztató - A 3. cikk (2) bekezdése - 6. cikk - A lakossági befektetőknek és a képesített befektetőknek egyaránt tett ajánlat - A tájékoztatóban szolgáltatott információk tartalma - Felelősség megállapítása iránti kereset - Lakossági befektetők és képesített befektetők - A kibocsátó gazdasági helyzetének ismerete)
      (2021/C 289/13)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bankia SA

         Alperes: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2008. március 11-i 2008/11/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az értékpapírok nyilvános kibocsátásakor vagy piaci bevezetésekor közzéteendő tájékoztatóról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. november 4-i 2003/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összefüggésben olvasott 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a részvények jegyzésére irányuló, mind lakossági, mind pedig képesített befektetőknek címzett nyilvános ajánlat esetében a tájékoztatóban szolgáltatott információk miatt fennálló felelősség megállapítása iránti keresetet nemcsak a lakossági befektetők, hanem a képesített befektetők is indíthatnak.

                  2)

                  A 2008/11 irányelvvel módosított 2003/71 irányelv 6. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések, amelyek a tájékoztatóban szolgáltatott információkért való felelősség megállapítása iránt minősített befektető által indított kereset keretében lehetővé teszik, sőt kötelezővé teszik a bíróság számára, hogy figyelembe vegye azt a tényt, hogy e befektető a részvények jegyzésére vonatkozó nyilvános ajánlat kibocsátójának gazdasági helyzetéről tudott, vagy neki arról tudnia kellett volna, tekintettel a kibocsátóval fennálló kapcsolatára, és függetlenül a tájékoztatótól, azzal a feltétellel, hogy e rendelkezések nem kevésbé kedvezőek, mint a nemzeti jogban szabályozott hasonló eljárásokra vonatkozók, és a gyakorlatban nem járnak azzal a hatással, hogy lehetetlenné vagy túlságosan nehézzé tegyék ezen igény érvényesítését.

         (1)  HL C 95., 2020.3.23


title: C-914/19. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministero della Giustizia kontra GN (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – A foglalkoztatás és munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód elve – 2000/78/EK irányelv – A 6. cikk (1) bekezdése – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 21. cikk – Az életkoron alapuló bármely hátrányos megkülönböztetés tilalma – A közjegyzői hivatás gyakorlása esetében 50 éves korhatárt előíró nemzeti szabályozás – Igazolás)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/11

      A Bíróság (második tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministero della Giustizia kontra GN
      (C-914/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - A foglalkoztatás és munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód elve - 2000/78/EK irányelv - A 6. cikk (1) bekezdése - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 21. cikk - Az életkoron alapuló bármely hátrányos megkülönböztetés tilalma - A közjegyzői hivatás gyakorlása esetében 50 éves korhatárt előíró nemzeti szabályozás - Igazolás)
      (2021/C 289/14)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ministero della Giustizia

         Alperes: GN

         Az eljárásban részt vesz: HM, JL, JJ

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. cikkét, valamint a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a közjegyzői hivatás gyakorlására irányuló versenyvizsgán való részvétellel kapcsolatban 50 éves korhatárt állapít meg, amennyiben ez a szabályozás látszólag nem az e hivatás nyugdíjba vonulás előtt, hosszú ideig történő gyakorlása stabilitásának biztosítására, a közjegyzők előjogai megfelelő működésének megóvására, valamint az említett hivatás generációs megújulásának és fiatalításának elősegítésére irányuló célkitűzés elérésére törekszik, és amely mindenesetre túlmegy az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéken, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.


title: C-931/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Bundesfinanzgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Titanium Ltd kontra Finanzamt Österreich, korábban Finanzamt Wien (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 43. és 45. cikk – A 2008/8/EK irányelvvel módosított 2006/112/EK irányelv – 44., 45. és 47. cikk – Szolgáltatásnyújtás – A teljesítés helye – Az „állandó telephely” fogalma – Ingatlannak valamely tagállamban való bérbeadása – Valamely ingatlannak Jersey szigetén központi ügyvezetéssel rendelkező tulajdonosa)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/11

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Bundesfinanzgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Titanium Ltd kontra Finanzamt Österreich, korábban Finanzamt Wien
      (C-931/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 43. és 45. cikk - A 2008/8/EK irányelvvel módosított 2006/112/EK irányelv - 44., 45. és 47. cikk - Szolgáltatásnyújtás - A teljesítés helye - Az „állandó telephely” fogalma - Ingatlannak valamely tagállamban való bérbeadása - Valamely ingatlannak Jersey szigetén központi ügyvezetéssel rendelkező tulajdonosa)
      (2021/C 289/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Titanium Ltd

         Alperes: Finanzamt Österreich, korábban Finanzamt Wien

         Rendelkező rész

      A valamely tagállamban bérbe adott ingatlan nem minősül a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 43. cikke, valamint a 2008. február 12-i 2008/8/EK tanácsi irányelvvel módosított 2006/112 irányelv 44. és 45. cikke értelmében vett állandó telephelynek olyan körülmények között, amikor ezen ingatlan tulajdonosa a bérbeadáshoz kapcsolódó szolgáltatások nyújtása céljából nem rendelkezik saját személyzettel.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.


title: C-942/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Aragón [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Servicio Aragonés de Salud kontra LB (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás – 4. szakasz – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – A határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottak számára előírt, közszférában teljesítendő munkavégzés érdekében igényelt szabadság iránti kérelem elutasítása – A kirendelést ideiglenes állás elfogadása esetén kizáró nemzeti szabályozás – Hatály – A 4. szakasz alkalmazhatatlansága – A Bíróság hatáskörének hiánya)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/12

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Aragón [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Servicio Aragonés de Salud kontra LB
      (C-942/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 4. szakasz - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - A határozatlan időre foglalkoztatott közalkalmazottak számára előírt, közszférában teljesítendő munkavégzés érdekében igényelt szabadság iránti kérelem elutasítása - A kirendelést ideiglenes állás elfogadása esetén kizáró nemzeti szabályozás - Hatály - A 4. szakasz alkalmazhatatlansága - A Bíróság hatáskörének hiánya)
      (2021/C 289/16)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Aragón

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Servicio Aragonés de Salud

         Alperes: LB

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel a Tribunal Superior de Justicia de Aragón (aragóniai legfelsőbb bíróság, Spanyolország) által a 2019. december 17-i határozattal előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések megválaszolására.

         (1)  HL C 103., 2020.3.30.


title: C-39/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Staatssecretaris van Financiën kontra Jumbocarry Trading GmbH (Előzetes döntéshozatal – 952/2013/EU rendelet – Uniós Vámkódex – A 29. cikkel összefüggésben értelmezett 22. cikk (6) bekezdésének első albekezdése – Az indokok érintett személlyel való közlése olyan határozat meghozatala előtt, amely hátrányosan érintheti őt – A 103. cikk (1) bekezdése és a 103. cikk (3) bekezdésének b) pontja – A vámtartozás elévülése – A vámtartozás közlésére irányadó határidő – A határidő felfüggesztése – A 124. cikk (1) bekezdésének a) pontja – A vámtartozás elévülés esetén történő megszűnése – A felfüggesztési okokat szabályozó rendelkezés időbeli hatálya – A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/13

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Staatssecretaris van Financiën kontra Jumbocarry Trading GmbH
      (C-39/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 952/2013/EU rendelet - Uniós Vámkódex - A 29. cikkel összefüggésben értelmezett 22. cikk (6) bekezdésének első albekezdése - Az indokok érintett személlyel való közlése olyan határozat meghozatala előtt, amely hátrányosan érintheti őt - A 103. cikk (1) bekezdése és a 103. cikk (3) bekezdésének b) pontja - A vámtartozás elévülése - A vámtartozás közlésére irányadó határidő - A határidő felfüggesztése - A 124. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A vámtartozás elévülés esetén történő megszűnése - A felfüggesztési okokat szabályozó rendelkezés időbeli hatálya - A jogbiztonság elve és a bizalomvédelem elve)
      (2021/C 289/17)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Staatssecretaris van Financiën

         Alperes: Jumbocarry Trading GmbH

         Rendelkező rész

      Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvével összefüggésben értelmezett 103. cikke (3) bekezdésének b) pontját és 124. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azok alkalmazandók a 2016. május 1-je előtt keletkezett és ezen időpontig még nem elévült vámtartozásra.

         (1)  HL C 201., 2020.6.15


title: C-182/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Curtea de Apel Suceava [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BE, DT kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – a BE felszámolója, EP (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – Levonási jog – Az adólevonások korrekciója – Fizetésképtelenségi eljárás – Az ezen eljárás megindítását megelőző adóköteles ügyletekhez kapcsolódó héa levonásának automatikus megtagadását előíró nemzeti szabályozás)

text:
               2021.7.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 289/14

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. június 3-i ítélete (a Curtea de Apel Suceava [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BE, DT kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – a BE felszámolója, EP
      (C-182/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Levonási jog - Az adólevonások korrekciója - Fizetésképtelenségi eljárás - Az ezen eljárás megindítását megelőző adóköteles ügyletekhez kapcsolódó héa levonásának automatikus megtagadását előíró nemzeti szabályozás)
      (2021/C 289/19)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Suceava

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: BE, DT

         Alperesek: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Suceava, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Iaşi, Accer Ipurl Suceava – a BE felszámolója, EP

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 184–186. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy gyakorlat, amely szerint fizetésképtelenségi eljárásnak a gazdasági szereplővel szembeni, vagyontárgyainak a hitelezők javára történő értékesítésével járó megindítása automatikusan maga után vonja e gazdasági szereplő azon kötelezettségét, hogy korrigálja a fizetésképtelenné nyilvánítását megelőzően beszerzett termékekre és igénybe vett szolgáltatásokra vonatkozó hozzáadottértékadó-levonásokat, amennyiben az ilyen eljárás megindítása nem képezheti akadályát annak, hogy az említett gazdasági szereplő – különösen az érintett vállalkozás felszámolása érdekében – folytassa az említett irányelv 9. cikke szerinti gazdasági tevékenységét.

         (1)  HL C 297., 2020.9.7