title: C-433/15. sz. ügy: 2015. augusztus 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/22

         2015. augusztus 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-433/15. sz. ügy)
   (2015/C 354/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Rossi, D. Nardi, J. Guillem Carrau, meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   Az Európai Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

                           a)

                           állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság, mivel nem biztosította, hogy a nemzeti kvótát meghaladó termelés után fizetendő kiegészítő illeték a kiegészítő illeték Olaszországban történt tényleges bevezetésének első gazdasági évétől (1995/1996) az utolsó olyan gazdasági évig, amikor Olaszországban kvótát meghaladó termelés valósult meg (2008/2009), ténylegesen azon egyes termelőket terhelje, akik a termelés túllépéséhez a túllépések egyes eseteiben hozzájárultak, továbbá hogy ezen illetéket kellő időben, a fizetendő összegről szóló előzetes értesítést követően megfizesse a vásárló vagy a termelő – közvetlen értékesítés esetén -, vagy, amennyiben az illeték megfizetésére nem került sor, azt nyilvántartásba vegyék és esetlegesen kényszerítő intézkedések útján behajtsák ugyanezen vásárlók vagy termelők, nem tett eleget az érintett gazdasági évek tekintetében irányadó uniós jogi rendelkezésekből, pontosabban a 3950/92/EK rendelet (1) 1. és 2. cikkéből, az 1788/2003/EK rendelet (2) 4. cikkéből, az 1234/2007/EK rendelet (3) 79., 80. és 83. cikkéből, valamint, a Bizottság végrehajtási rendelkezései tekintetében, az 536/1993/EK rendelet (4) 7. cikkéből, az 1392/2001/EK rendelet (5) 11. cikkének (1) és (2) bekezdéséből, végül az 595/2004 (6) rendelet 15. és 17. cikkéből eredő kötelezettségeinek;

               —

                           b)

                           az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztásául a Bizottság arra hivatkozik, hogy az olasz hatóságok által szolgáltatott vagy legalábbis a pert megelőző eljárás során szerzett adatok szerint a még beszedendő kiegészítő illeték összege 1  343 millió eurónak felel meg. A ténylegesen beszedett kiegészítő illeték teljes összege körülbelül 282 millió eurót tesz ki abból az összesen mintegy 2  305 millió euró összegből, amelyet illeték címén kiróttak az első olyan gazdasági évtől kezdve, amelyben a kiegészítő illeték rendszerét formálisan bevezették Olaszországban (1995/1996 gazdasági év) az utolsó olyan gazdasági évig, amelyben kvótát meghaladó termelést jegyeztek (2008/2009 gazdasági év). A részletfizetési ütemtervekkel érintett összegek (469 millió euró) és a beszedhetetlennek nyilvánított összegek (211 millió euró) levonása után a ténylegesen megfizetett és a még beszedendő illeték aránya – a részletfizetési ütemtervekben szereplő és a beszedhetetlennek nyilvánított összegeket levonva – 21 %. A ténylegesen beszedett összegek lényegében kevesebb mint 1/4-ét teszik ki az indokolással ellátott véleményben előírt határidőig beszedendő összegnek.
   A Bizottság megállapítja, hogy a ténylegesen beszedett összegek aránya a kirótt összegekhez képest, a részletfizetési ütemtervekkel érintett összegeket és a beszedhetetlennek nyilvánított összegeket levonva, valamennyi gazdasági év tekintetében azt mutatja, hogy a kiegészítő illeték kivetési rendszere nem hatékony, amennyiben az általában 21 % alatt marad a vizsgálat időszakok folyamán, annak ellenére, hogy az indokolással ellátott véleményben előírt határidő lejártakor már több mint 5 év eltelt az utolsó olyan gazdasági év vége óta, amelyben Olaszországban kvótát meghaladó termelést jegyeztek.
   Az Olaszország által adott azon indokolással kapcsolatban, amely szerint az illeték címén fizetendő összegek tényleges beszedését akadályozta több, az adósok által a fizetési kötelezettségek megtámadása céljából indított, még folyamatban lévő eljárás, a Bizottság minden egyes érintett gazdasági évre vonatkozóan benyújtotta a beszedendő összegekhez képest a ténylegesen beszedett összegekre vonatkozó adatokat, amelyek tekintetében a vonatkozó kifizetéseket nem vitatták. Az adatok azt mutatják, hogy körülbelül 1  068 millió euró behajtható összegből csak 241 millió eurót szedtek be, ami a behajtható összeg 23 %-ának felel meg, amit semmi nem igazol.
   Tekintve, hogy a kiegészítő illeték rendeltetése az, hogy visszatartson a nemzeti referenciamennyiséget meghaladó tejtermeléstől, az ilyen nagy összegek elhúzódóan fennálló hiánya – 20 évvel a termelésre vonatkozó kontingensrendszer Olaszországban történt bevezetését és hat évvel az olasz nemzeti referenciamennyiség utolsó jegyzett meghaladását követően – a kiegészítő illeték rendszere jogalkotó által megvalósítani kívánt hatékony érvényesülésének elvesztéséhez vezetett, amint azt bizonyítja az a tény, hogy 1995/1996-től 2008/2009-ig folyamatosan, minden évben megállapítást nyert a kvóta meghaladása.
   A Bizottság azt állítja, hogy a kiegészítő illetékre vonatkozó ilyen jelentős összegek beszedésének elmaradása az Olasz Köztársaság konkrét gondatlan cselekményeinek róható fel, ami magyarázatot adhat arra, hogy a kiegészítő illeték kiszabási rendszere Olaszországban nem hatékony.
   Először is, az a jogalkotási kuszaság, amely az olasz végrehajtó szabályokat jellemezte, késleltette az illetékrendszer tényleges megvalósítását Olaszországban, és abnormálisan nagyszámú peres eljáráshoz vezetett, amelyek hatása az volt, hogy meggátolták ezen illetékek behajtását a kifizetésnek a nemzeti bíróságok által védintézkedés címén biztosított felfüggesztése folytán.
   Másodszor, Olaszország nem alkalmazott hatékonyan minden rendelkezésére álló adminisztratív mechanizmust az illeték címén megfizetendő összegek hatékony beszedése érdekében, mint amilyen a beszámítás. A behajtandó illetékek és a közös agrárpolitika keretében nyújtandó támogatások beszámításának lehetőségét alacsony hatékonysággal és megkésve vezették be, és továbbra is hatályban vannak olyan olasz törvények, amelyek akadályozzák ennek megvalósítását.
   Harmadszor, a behajtási eljárásokat – az ezek beszedéséhez szükséges végrehajtási rendelkezések vagy az érintett hatóságok és szervek közötti egyezményi megállapodások hiányában – nagyrészt leállították a 33/2009 törvény hatálybalépésének időpontjától mostanáig.
   Negyedszer, a Bizottság úgy véli, hogy a beszedés lefolytatásáért felelős hatóságok részéről elkövetett módszertani hibák következtében behajtható összegeket tekintettek tévesen nem beszedhetőknek, ami a kiegészítő illeték behajtása hatékonyságát tovább csökkentette.

      (1)  A tej- és tejtermékágazatban kiegészítő illeték megállapításáról szóló, 1992. december 28-i 3950/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 405., 1. o.).

      (2)  A tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1788/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270, 123. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 391. o.).

      (3)  A mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet („az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet”) (HL L 299, 1. p.).

      (4)  A tej- és tejtermékágazatban a kiegészítő illeték alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1993. március 9-i 536/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 57., 12. o.).

      (5)  A tej- és tejtermékágazatban a kiegészítő illeték megállapításáról szóló 3950/92/EGK tanácsi rendelet alkalmazása részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2001. július 9-i 1392/2001/EK bizottsági rendelet (HL L 187, 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 33. kötet, 104. o.).

      (6)  A tej- és tejtermékágazatban illeték megállapításáról szóló 1788/2003/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. március 30-i 595/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 94, 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 43. kötet, 333. o.).


title: C-171/10. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2010. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Andrea Sacripanti kontra Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/32

      A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2010. április 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Andrea Sacripanti kontra Ministero dell’Interno
      (C-171/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/45)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Andrea Sacripanti

         Alperes: Ministero dell’Interno

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés:

      Összeegyeztethető-e az a nemzeti szabályozás (a 2006. augusztus 4-i 248. sz. törvénnyé alakított 2006. július 4-i 223. sz. rendelettörvény, a Bersani-rendelet elfogadásától kezdődően) az EK-Szerződés 43. és 49. cikkével, amely „olyan nemzeti rendszer, amely többek között az alábbiakat írja elő:

                  a)

                  egy korábbi időszakban az olyan eljárás lefolytatását követően kiadott koncessziók jogosultjainak általános védelme, amely eljárás jogellenesen zárta ki a gazdasági szereplők egy részét;

                  b)

                  olyan rendelkezések megléte, amelyek valójában a megszerzett kereskedelmi pozíciók fenntartását biztosítják (mint például annak megtiltása a koncessziók új jogosultjai számára, hogy értékesítő pultjaikat a már meglévőktől bizonyos meghatározott távolságon belül helyezzék el);

                  c)

                  a koncesszió megszűnése esetének szabályozása, abban az esetben, ha a koncesszió jogosultja közvetlenül vagy közvetetten a koncesszió tárgyát képezőhöz hasonló, határokon átnyúló játéktevékenységeket folytat.”


title: F-98/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. április 12-i ítélete – CP kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Egységvezető — Próbaidő — Az egységvezetői beosztásban való megerősítés elmaradása — Megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtása — Esély elvesztése)

text:
               30.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 191/50

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2016. április 12-i ítélete – CP kontra Parlament
   (F-98/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Egységvezető - Próbaidő - Az egységvezetői beosztásban való megerősítés elmaradása - Megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtása - Esély elvesztése))
   (2016/C 191/72)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CP (képviselők: L. Levi és A. Tymen ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: V. Montebello-Demogeot és O. Caisou-Rousseau meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Közszolgálati Törvényszék F-8/13. sz., CP kontra Európai Parlament ügyben 2014. március 26-án hozott ítéletét követően a felperest egységvezetői munkakörében megerősítő határozat annyiban történő megsemmisítése, amennyiben e határozatban nem szerepel az egységvezetői jogállás visszamenőleges elismerése és a beosztással járó alapilletmény-növekedés visszamenőleges biztosítása (vezetői pótlék), továbbá kártérítési kérelem a keletkezett vagyoni és nem vagyoni károkért.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék arra kötelezi az Európai Parlamentet, hogy folyósítson CP-nek 3 219,55 eurót. Ezen összeget 2011. július 1-től kezdődően a tényleges kifizetés napjáig számított, az Európai Központi Bank által a főbb refinanszírozási műveletekre vonatkozóan megállapított és az említett időszakban hatályos kamat két százalékponttal növelt értékének megfelelő késedelmi kamat terheli.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja

               3)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7., 86. o.


title: C-430/09. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2010. december 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Euro Tyre Holding BV kontra Staatssecretaris van Financiën (Hatodik HÉA-irányelv — A 8. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja, a 28a. cikk (1) bekezdésének a) pontja, a 28b. cikk A. részének (1) bekezdése és a 28c. cikk A. része a) pontjának első bekezdése — Az Unión belül feladott vagy szállított termékek értékesítésének adómentessége — Ugyanazon áruknak a Közösségen belüli egyetlen feladáshoz vagy egyetlen szállításhoz vezető, egymást követő értékesítése)

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/13

         A Bíróság (második tanács) 2010. december 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Euro Tyre Holding BV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-430/09. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 8. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontja, a 28a. cikk (1) bekezdésének a) pontja, a 28b. cikk A. részének (1) bekezdése és a 28c. cikk A. része a) pontjának első bekezdése - Az Unión belül feladott vagy szállított termékek értékesítésének adómentessége - Ugyanazon áruknak a Közösségen belüli egyetlen feladáshoz vagy egyetlen szállításhoz vezető, egymást követő értékesítése)
   2011/C 55/23
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Euro Tyre Holding BV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 8. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának, 28a. cikke (1) bekezdése a) pontjának, 28b. cikke A. része a) pontjának és 28c. cikke A. része a) pontjának az értelmezése — A Közösségen belül feladott vagy fuvarozott termékek értékesítésének adómentessége — Ugyanazon termékek egymást követő értékesítése, amely során egyetlen Közösségen belüli árufeladás vagy egyetlen Közösségen belüli fuvarozás történt

      Rendelkező rész

   Amennyiben valamely termék különböző adóalanyok között létrejött, egymást követő két termékértékesítés, azonban csak egyetlenegy Közösségen belüli szállítás tárgyát képezi, azon ügylet, vagyis az első vagy a második termékértékesítés meghatározását, amelyhez a fuvarozást rendelni kell — amely ügylet e tényből adódóan az 1996. december 20-i 96/95/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 8. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjával, 28a. cikke (1) bekezdése a) pontjának első bekezdésével és 28b. cikke A. részének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 28c. cikke A. része a) pontjának első bekezdése értelmében vett Közösségen belüli szállítás fogalma alá tartozik —, a jelen ügy valamennyi körülményének átfogó értékelésére tekintettel kell elvégezni annak megállapítása céljából, hogy e két termékértékesítés közül melyik teljesíti a Közösségen belüli termékértékesítésre vonatkozó valamennyi feltételt.
   Az alapügyéhez hasonló körülmények között, amikor az első beszerző, aki a termékkel való tulajdonosként történő rendelkezési jogot az első termékértékesítés szerinti tagállam területén szerezte meg, kinyilvánítja az e terméknek egy másik tagállamba történő szállítására irányuló szándékát, és az ez utóbbi tagállam által neki tulajdonított hozzáadottértékadó-azonosító számot adja meg, a Közösségen belüli szállítást az első termékértékesítéshez kell rendelni, feltéve hogy a termékkel való tulajdonosként történő rendelkezési jog átszállt a Közösségen belüli szállítás rendeltetési helye szerinti tagállamban található második beszerzőre. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy az előtte folyó jogvitában ez a feltétel teljesül-e.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: F-29/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2016. február 26-i végzése – Wisniewski kontra Bizottság

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/50

         A Közszolgálati Törvényszék 2016. február 26-i végzése – Wisniewski kontra Bizottság
   (F-29/14. sz. ügy) (1)

   (2016/C 136/72)
   Az eljárás nyelve: francia
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 184., 2014.6.16., 44. o.


title: C-338/05. P. sz. ügy: A Bíróság 2006. július 13-i végzése – Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen, Mario Borghezio kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés – 2004/2003/EK rendelet – Az európai szintű politikai pártokra irányadó előírások és finanszírozásuk szabályai – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlansági kifogás – Megtámadható jogi aktus – Kereshetőségi jog – Elfogadhatatlanság – Nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés)

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/18

         A Bíróság 2006. július 13-i végzése – Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen, Mario Borghezio kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa
   (C-338/05. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - 2004/2003/EK rendelet - Az európai szintű politikai pártokra irányadó előírások és finanszírozásuk szabályai - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlansági kifogás - Megtámadható jogi aktus - Kereshetőségi jog - Elfogadhatatlanság - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan fellebbezés)
   (2006/C 224/32)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbezők: Front national, Marie-France Stirbois, Bruno Gollnisch, Carl Lang, Jean-Claude Martinez, Philip Claeys, Koen Dillen, Mario Borghezio (képviselő: W. de Saint-Just ügyvéd)

      Többi fél az eljárásban: Európai Parlament (képviselők: H. Krück, N. Lorenz és D. Moore meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: I. Díez Parra és M. Sims-Robertson meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (második tanács) által a T-17/04. sz., Front national és társai kontra Parlament és Tanács ügyben hozott, az európai szintű politikai pártokra irányadó előírásokról és finanszírozásuk szabályairól szóló, 2003. november 4-i 2004/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 297., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 500. o.) megsemmisítése iránti kérelmet mint elfogadhatatlant elutasító 2005. július 11-i végzés ellen benyújtott fellebbezés.
   A végzés rendelkező része

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a fellebbezőket kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 315., 2005.12.10.


title: T-407/11. sz. ügy: 2011. július 26-án benyújtott kereset — SRF kontra Tanács

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/41

         2011. július 26-án benyújtott kereset — SRF kontra Tanács
   (T-407/11. sz. ügy)
   2011/C 282/77
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: SRF Ltd (Újdelhi, India) (képviselők: F. Graafsma és J. Cornelis ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1292/2007/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. május 13-i 469/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2009. L 129., 1. o., a továbbiakban: vitatott rendelet), és

               —

               a Törvényszék a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen arra alapított jogalapra hivatkozik, hogy a vitatott rendelet sérti az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (1) 9. cikkének (6) bekezdését, mivel:

               1.

               Először is az említett cikk kimondja, hogy a jelentkező, de a mintában nem szereplő exportőrök vagy termelők vonatkozásában alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, és ennek során figyelmen kívül kell hagyni a nulla vagy csekély mértékű különbözetet. A vitatott rendelet azáltal, hogy az SRF-re 15,5%-os dömpingellenes vámot vet ki, sérti e szabályt, mivel a mintában szereplő azon felek dömpingkülönbözetének súlyozott átlaga, akiknek a dömpingkülönbözete nem nulla, illetve nem csekély mértékű, kisebb mint 15,5%; és

               2.

               Másodszor a vitatott rendelet annak megkövetelésével, hogy az exportáló gyártó a 9. cikk (6) bekezdésének alkalmazása céljából az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikke (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot kérjen olyan helyzetben, amikor a fennálló dömpingellenes vámok mértékét az egyidejűleg fennálló kiegyenlítő intézkedések hatályának lejártát követően kiigazítják, olyan feltétellel egészíti ki a 9. cikk (6) bekezdését, amelyet e rendelkezés konkrét szövege nem tartalmaz, így a Tanács általi ezen értelmezés elfogadhatatlan.

      (1)  HL 2009. L 343., 51. o. (egységes szerkezetbe foglalt szöveg).


title: C-219/08. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. október 1-jei ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — A szolgáltatásnyújtás szabadsága — Igazolt akadály — Harmadik ország állampolgárságával rendelkező munkavállaló kiküldetése)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/11

         A Bíróság (második tanács) 2009. október 1-jei ítélete — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-219/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A szolgáltatásnyújtás szabadsága - Igazolt akadály - Harmadik ország állampolgárságával rendelkező munkavállaló kiküldetése)
   2009/C 282/18
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Traversa, J.-P. Keppenne és G. Rozet meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselők: C.Pochet meghatalmazott, M. Detry ügyvéd)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EK 49. cikk megsértése — A szolgáltatásnyújtás szabadságának indokolatlan korlátozása — Harmadik országok állampolgárságával rendelkező munkavállalók kiküldetése.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Közösségek Bizottsága és a Belga Királyság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 183., 2008.7.19.


title: C-288/12. sz. ügy: 2012. június 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               28.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 227/15

         2012. június 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország
   (C-288/12. sz. ügy)
   2012/C 227/22
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Martenczuk és Simon B. D., meghatalmazottak)

      Alperes: Magyarország

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy

               —

               állapítsa meg, hogy Magyarország nem teljesítette a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK (1) európai parlamenti és tanácsi irányelvből eredő kötelezettségeit azáltal, hogy idő előtt megszüntette az adatvédelmi biztos megbízatását;

               —

               kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 95/46/EK irányelv előírja, hogy az ezen irányelvet átültető tagállami rendelkezések alkalmazását a rájuk bízott feladatok gyakorlása során teljes függetlenségben eljáró tagállami hatóság vagy hatóságok felügyeljék.
   Magyarországon ez a hatóság 2011. december 31-ig az adatvédelmi biztos volt. Az adatvédelmi biztost a 2011. december 31-ig hatályos magyar szabályozás szerint a magyar Országgyűlés hat éves időszakra választotta. A 2011. december 31-én hivatalban lévő adatvédelmi biztos megbízatása 2008. szeptember 29-én kezdődött, így rendes körülmények között 2014 szeptemberéig tartott volna.
   2012. január 1-i hatállyal a vonatkozó magyar szabályozás megváltozott. E változások következtében az adatvédelmi biztos intézménye megszűnt, és a 2008. szeptember 29-étől kezdődően hivatalban volt adatvédelmi biztos megbízatása megszűnt. A 95/46/EK irányelv szerinti adatvédelmi felügyelő hatóság Magyarországon az újonnan létrehozott Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság lett. Az új szabályozás szerint e Hatóság élén elnök áll, akit a miniszterelnök javaslatára a köztársasági elnök nevez ki kilenc éves megbízatási időre. E tisztségre nem a korábbi adatvédelmi biztost nevezték ki.
   A Bizottság szerint az adatvédelmi felügyelő hatóság megbízatásának idő előtti megszüntetése sérti a felügyelő hatóságnak az irányelvben előírt függetlenségét. Az irányelv nem határozza meg az adatvédelmi felügyelő hatóság megbízatása időtartamát, így azt a tagállamok elvben szabadon határozzák meg. A megbízatási időnek azonban ésszerű hosszúságúnak kell lennie, és elengedhetetlen, hogy miután egy tagállam meghatározott valamilyen megbízatási időtartamot, tiszteletben is tartsa azt. Ha ez nem így lenne, fennállna a veszélye, hogy a megbízatás idő előtti megszüntetésének kockázata befolyásolhatja a felügyelő hatóságot feladatai végrehajtásában, és ez a veszély sértené a felügyelő hatóság függetlenségét.
   A kereset elfogadhatósága körében a Bizottság rámutat, hogy mivel a korábbi adatvédelmi felügyelő hatóság az indokolással ellátott véleményben szabott határidő végéig nem került vissza a tisztségébe, a jogsértés ebben az időpontban is fennállt. A jogsértés orvoslása nem lehetetlen: Magyarországnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a korábbi adatvédelmi biztos ismét elfoglalja a 95/46/EK irányelv szerinti tisztségét a megbízatásából 2011. december 31-ét követően még hátralévő időtartamra. A Bizottság el tudja fogadni a jogsértés megfelelő orvoslásaként, ha erre az időtartamra a korábbi adatvédelmi biztost az új Hatóság elnöki posztjára nevezik ki. Magyarország ezzel kapcsolatban nem hivatkozhat az új Hatóság jelenlegi elnöke függetlenségére, mert ezzel saját jogsértésére hivatkozna a saját védelmében. A jogsértés hatásait orvosolni kell, nem pedig fenntartani.
   A Bizottság szerint a megbízatás idő előtti megszüntetését csak súlyos és objektíve ellenőrizhető okok indokolhatják, de Magyarország nem hivatkozott ilyen okra.
   A Bizottság nem vitatja Magyarország azon jogát, hogy átalakítsa a felügyelő hatóságát, így például a korábbi „adatvédelmi biztos”-modellről egy a magyar jog szerinti „hatóság” modelljére térjen át. Az intézményi modell megváltoztatása azonban egyáltalán nem tette szükségessé a korábbi felügyelő hatóság megbízatásának idő előtti megszüntetését. Lehetséges lett volna Magyarország számára, hogy belső jogában előírja akár azt, hogy az új modellt csak a hivatalban lévő adatvédelmi biztos megbízatása lejárta után kelljen alkalmazni, akár azt, hogy az új Hatóság első elnöke a korábbi adatvédelmi biztos legyen a megbízatásából hátralévő időtartamra.
   Ha a tagállami modellváltásra történő hivatkozás elfogadható lenne, akkor a Bizottság szerint az Unióban bármely adatvédelmi felügyeleti hatóság állandóan ki lenne téve annak a veszélynek, hogy megszüntethető a megbízatása olyan jogalkotási intézkedéssel, amely megszünteti az éppen fennálló hatóságot, és a 95/46/EK irányelv szerinti feladatkör gyakorlására új hatóságot hoz létre a helyében. Nem zárható ki, hogy ilyen reformokat használnának fel a politikai hatóságok helytelenítését kiváltó adatvédelmi felügyelő hatóságok szankcionálására és ellenőrzésére. Az ilyen befolyásolás puszta kockázata is összeegyeztethetetlen a felügyelő hatóságok teljes függetlenségével.
   A Bizottság szerint továbbá Magyarország nem alapozhatott a korábbi adatvédelmi biztosnak a sajtóban megjelent homályos nyilatkozataira olyan feltételezést, amely szerint az adatvédelmi biztos már ne lett volna hajlandó ellátni a 95/46/EK irányelv 28. cikkében előírt feladatait, és a megbízatását ezen az alapon sem szüntethette meg idő előtt.

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 95/46/EK irányelve (1995. október 24.) a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról; HL L 281., 31. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.


title: C-674/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-753/15. sz., Guccio Gucci SpA kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2016. október 11-én hozott ítélete ellen a Guccio Gucci SpA által 2016. december 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/14

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-753/15. sz., Guccio Gucci SpA kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2016. október 11-én hozott ítélete ellen a Guccio Gucci SpA által 2016. december 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-674/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 144/20)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Guccio Gucci SpA (képviselők: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Guess? IP Holder LP

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a fellebbező részéről a jelen eljárás során felmerült költségek viselésére;

               —

               A Guesst kötelezze a fellebbező részéről a jelen eljárás során felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A jelen fellebbezésével a Guccio Gucci S.p.A. (a továbbiakban: Gucci vagy fellebbező) azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének (harmadik tanács) T-753/15. sz. ügyben hozott ítéletét (a továbbiakban: megtámadott ítélet), amellyel a Törvényszék elutasította a Gucci által a negyedik fellebbezési tanács 2015. október 14-i, R 1703/2014-4. sz. ügyben hozott határozata ellen indított keresetet, amely határozat megváltoztatta a felszólalási osztály 2014. július 1-jei, a Gucci a Guess? IP Holder L.P. nevén (a továbbiakban: Guess) lajstromozott, Európai Uniót megjelölő 1090048. sz. nemzetközi védjegy (a továbbiakban: vitatott védjegy) 9. osztályba tartozó árukra vonatkozó lajstromozásával szemben benyújtott felszólalásának helyt adó határozatát.

               2.

               A jelen fellebbezés célja annak bizonyítása, hogy a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a módosítás előtti 2009. február 26-i 207/2009 rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének (b) pontjában és 8. cikkének (5) bekezdésében foglalt kizáró okok a vitatott védjegy tekintetében nem alkalmazhatók. Konkrétabban a Törvényszék nyilvánvalóan elferdítette az előtte előterjesztett tényeket és bizonyítékokat az ütköző megjelölések hasonlóságának vizsgálata során, és ennek következtében tévesen alkalmazta a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 8. cikkének (5) bekezdését, továbbá elmulasztotta indokolási kötelezettségét a megtámadott ítéletben.

               3.

               A Törvényszék azon vélelem alapján zárta ki az ütköző védjegyek közötti hasonlóságot, hogy az érintett közönség … a [vitatott] védjegyben nem a korábbi védjegyekben megjelölt „G” nagybetűt látja, sokkal inkább absztrakt díszítő motívumot. Ezenkívül, tekintettel a megjelölés stilizáltságára és arra a tényre, hogy elemei összefonódnak vagy összekapcsolódnak, érzékelhető egyaránt úgy, hogy stilizált betűket jelenít meg, mint amilyen az „X” nagybetű vagy az „e” betű, vagy hogy számok és betűk kombinációja, mint a „3”-as szám és az „e” betű (e tekintetben lásd a megtámadott ítélet 32. pontját). Ez a vélelem döntő pontja a megtámadott ítéletnek, amely a Törvényszéket az ütköző védjegyek közötti bármely hasonlóság kizárására, ebből következően a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése (b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének a jelen ügy tekintetében való alkalmazhatóságának kizárására vezette.

               4.

               Ugyanakkor a fenti vélelem nyilvánvalóan téves. Ez egyértelműen kitűnik az ügyiratokból, amelyek világosan mutatják, hogy az érintett közönség észleli a vitatott védjegyben található „G” nagybetűket, amint az a vitatott védjegy érzékelésére vonatkozó, a Gucci által benyújtott felmérésből kitűnik. A tények és bizonyítékok e nyilvánvaló elferdítése befolyásolta a Gucci keresetének a Törvényszék általi elbírálását: ha a Törvényszék elismerte volna, hogy az érintett közönség — vagy legalábbis e közönség egy része — a megtámadott védjegyet a „G” nagybetűk kombinációjaként érzékeli, nem zárta volna ki az ütköző védjegyek közötti hasonlóságot, következésképpen a 207/2009 rendelet 8. cikke (l) bekezdése (b) pontjának és 8. cikke (5) bekezdésének az alkalmazhatóságát sem.

               5.

               A Törvényszék megsértette továbbá ítéleteinek indokolására vonatkozó kötelezettségét, mert értékelése során teljességgel eltekintett a fent említett felméréstől, anélkül, hogy bármilyen, akár implicit indokolást is nyújtott volna, amely alapján érthető lenne, hogy miért nem vette figyelembe ezt a döntő bizonyítékot.

               6.

               A fentiek fényében a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet, és az EUIPO-t, valamint a Guesst kötelezze a fellebbező részéről a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (kodifikált változat),

      HL 2009. L 78, 1. o.


title: T-218/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. szeptember 10-i ítélete – Micrus Endovascular kontra OHIM – Laboratorios Delta (DELTA) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A DELTA közösségi szóvédjegy bejelentése — DELTA PORTUGAL korábbi nemzetközi és nemzeti ábrás védjegyek és LABORATORIOS DELTA kereskedelmi név — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               20.10.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/14

         A Törvényszék 2014. szeptember 10-i ítélete – Micrus Endovascular kontra OHIM – Laboratorios Delta (DELTA)
   (T-218/12. sz. ügy) (1)

   ((Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A DELTA közösségi szóvédjegy bejelentése - DELTA PORTUGAL korábbi nemzetközi és nemzeti ábrás védjegyek és LABORATORIOS DELTA kereskedelmi név - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2014/C 372/18
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Micrus Endovascular LLC (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviselő: B. Brandreth barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Laboratórios Delta Lda (Queluz, Portugália) (képviselő: J. Sena Mioludo ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Laboratórios Delta Lda és a Micrus Endovascular Corp. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. március 6-án hozott határozata (R 244/2011–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Micrus Endovascular LLC-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: C-682/15. sz. ügy: A Cour administrative (Luxembourg) által 2015. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Berlioz Investment Fund S.A. kontra Directeur de l’administration des Contributions directes

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/6

         A Cour administrative (Luxembourg) által 2015. december 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem –Berlioz Investment Fund S.A. kontra Directeur de l’administration des Contributions directes
   (C-682/15. sz. ügy)
   (2016/C 078/07)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour administrative

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Berlioz Investment Fund S.A.

      Alperes: Directeur de l’administration des Contributions directes

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Valamely tagállam az uniós jogot hajtja-e végre, és ezáltal alkalmazhatóvá válik-e a Charta az 51. cikke (1) bekezdésének megfelelően a jelen esethez hasonló olyan helyzetben, amikor e tagállam közigazgatási pénzügyi szankciót szab ki valamely adóalannyal szemben a neki felrótt azon együttműködési kötelezettség megszegése miatt, amely az illetékes nemzeti hatóság azon adatszolgáltatásra kötelező határozatából ered, amelyet egy másik tagállamtól érkezett és többek között a 2011/16 irányelv (1) megkeresésre történő információcserére vonatkozó rendelkezéseire alapozott, információcserére irányuló megkeresésnek az előbbi tagállam mint megkeresett állam általi végrehajtása céljából bevezetett, belső eljárásjogi szabályok alapján hozott?

               2)

               Amennyiben a Charta alkalmazandó a jelen esetben, az adóalany hivatkozhat-e a Charta 47. cikkére, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a fent említett, vele szemben kiszabott közigazgatási pénzügyi szankció egy másik tagállamtól származó információkérésnek a megkeresett tagállam – amely egyben az illetősége szerinti tagállam – illetékes hatósága általi végrehajtása keretében adatszolgáltatására kívánja kötelezni úgy, hogy e kérés nem tartalmaz igazolást a tényleges adójogi cél tekintetében, tehát a jelen ügyben hiányzik a jogszerű cél, és az olyan információk megszerzésére irányul, amelyek előreláthatólag nem relevánsak a szóban forgó adóügyben?

               3)

               Amennyiben a Charta alkalmazandó a jelen esetben, a Charta 47. cikkében foglalt, a hatékony jogorvoslathoz és a tisztességes eljáráshoz való jog – a Charta 52. cikkének (1) bekezdéséből eredő korlátozások fenntartása mellett – megköveteli-e, hogy az illetékes nemzeti bíróság korlátlan felülvizsgálati jogkörrel rendelkezzen, és ebből következően legalábbis kivételesen jogosult legyen arra, hogy az információk birtokában lévő harmadik személy által – egyben az adatszolgáltatásra kötelező azon határozat címzettje, amelyet e tagállam illetékes hatósága hozott egy másik tagállam illetékes hatósága által többek között a 2011/16 irányelv alapján kezdeményezett, információcserére irányuló megkeresés végrehajtása keretében – azon határozattal szemben indított kereset keretében felülvizsgálja az adatszolgáltatásra kötelező e határozat érvényességét, amely közigazgatási pénzügyi szankciót szab ki e személyre az említett megkeresés végrehajtása tekintetében fennálló együttműködési kötelezettségének elmulasztásával kapcsolatban felrótt mulasztás miatt?

               4)

               Amennyiben a Charta alkalmazandó a jelen esetben, a 2011/16 irányelv 1. cikkének (1) és (5) bekezdését – egyrészt az „előrelátható fontosságnak” az OECD jövedelem és vagyon adóztatására vonatkozó modellegyezményéből eredő szabállyal fennálló párhuzamra, másrészt a lojális együttműködés EUSZ 4. cikkben foglalt elvére, valamint a 2011/16 irányelv céljára tekintettel – úgy kell-e értelmezni, hogy a valamely tagállam által egy másik tagállamtól kért információknak – a szóban forgó adóügy és a megjelölt adójogi cél tekintetében – előreláthatólag releváns jellege olyan feltételnek minősül, amelynek az információkérésnek meg kell felelnie ahhoz, hogy a megkeresett tagállam illetékes hatósága köteles legyen e megkeresést teljesíteni, és hogy az információk birtokában lévő harmadik személy tekintetében igazolja az adatszolgáltatásra kötelező határozatot?

               5)

               Amennyiben a Charta alkalmazandó a jelen esetben, a 2011/16 irányelv 1. cikke (1) és (5) bekezdésének, valamint a Charta 47. cikkének együttes rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes azon tagállami jogszabály, amely általánosságban az alaki szabályszerűség vizsgálatára korlátozza a megkeresett állam hatóságaként eljáró illetékes nemzeti hatóság által az információkérés érvényességére vonatkozóan végzendő vizsgálatot, és e rendelkezések előírják-e a nemzeti bíróság számára, hogy az előtte folyamatban lévő, a fenti harmadik kérdésben ismertetett peres eljárás keretében valamennyi – a szóban forgó konkrét adóüggyel fennálló kapcsolatra, a megjelölt adójogi célra és a 2011/16 irányelv 17. cikkének betartására vonatkozó – szempontból megvizsgálja a kért információk előrelátható fontosságára vonatkozó feltétel tiszteletben tartását?

               6)

               Amennyiben a Charta alkalmazandó a jelen esetben, a Charta 47. cikkének (2) bekezdésével ellentétes-e azon tagállami jogszabályi rendelkezés, amely kizárja, hogy a megkeresett állam illetékes nemzeti bírósága elé utalják a másik tagállam illetékes hatósága által kezdeményezett információkérést az e bíróság előtt folyamatban lévő, a fenti harmadik kérdésben ismertetett peres eljárás keretében, továbbá a Charta 47. cikkének (2) bekezdése megköveteli-e ezen kérésnek az illetékes nemzeti bírósághoz való benyújtását, valamint azt, hogy hozzáférést biztosítsanak az információk birtokában lévő harmadik személy számára e kéréshez, vagy pedig e kérésnek az illetékes nemzeti bírósághoz való benyújtását anélkül követeli meg, hogy e kérés titkossága miatt hozzáférést biztosítana az információk birtokában lévő harmadik személy számára, azzal a feltétellel, hogy e harmadik személy számára bármilyen, a jogainak korlátozásából eredő nehézséget kielégítően ellensúlyozni kell az illetékes nemzeti bíróság előtti eljárással?

      (1)  Az adózás területén történő közigazgatási együttműködésről és a 77/799/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. február 15-i 2011/16/EU tanácsi irányelv (HL L 64., 1. o.).


title: T-328/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (sötétszürke, világosszürke, bézs és sötétvörös színű négyzetminta) (Közösségi védjegy — Sötétszürke, világosszürke, bézs és sötétvörös színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/19

      A Törvényszék 2012. szeptember 19-i ítélete — Fraas kontra OHIM (sötétszürke, világosszürke, bézs és sötétvörös színű négyzetminta)
      (T-328/10. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Sötétszürke, világosszürke, bézs és sötétvörös színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 75. cikke és 76. cikkének (1) bekezdése)
      (2012/C 331/32)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Németország) (képviselők: R. Kunze és G. Würtenberger, ügyvédek)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben B. Schmidt, majd D. Walicka, meghatalmazottak)

         Tárgy

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a sötétszürke, világosszürke, bézs és sötétvörös színű négyzetminta ábrázolását magában foglaló közösségi ábrás megjelölés bejelentésével kapcsolatban 2010. június 7-én hozott határozata (R 190/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék V. Fraas GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 288., 2010.10.23.


title: C-103/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2014. november 5-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Snezhana Somova kontra Glaven direktor na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane” (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociális biztonság — 1408/71/EGK rendelet — 12., 45., 46. és 94. cikk — A nyugellátás nyújtását az öregségi nyugdíjbiztosításba történő járulékfizetés megszakításától mint feltételtől függővé tévő nemzeti szabályozás — A hiányzó biztosítási időszak járulékfizetés ellenében történő megszerzése — Több tagállamban párhuzamosan fennálló biztosítási idők — A biztosítottnak a járulékfizetési és biztosítási idők tartamának halmozódására vonatkozó szabály mellőzésére való lehetősége — A megállapított nyugdíj visszavonása és a túlfizetett összegek visszafizettetése — Kamatfizetési kötelezettség)

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/4

         A Bíróság (első tanács) 2014. november 5-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Snezhana Somova kontra Glaven direktor na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”
   (C-103/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - 12., 45., 46. és 94. cikk - A nyugellátás nyújtását az öregségi nyugdíjbiztosításba történő járulékfizetés megszakításától mint feltételtől függővé tévő nemzeti szabályozás - A hiányzó biztosítási időszak járulékfizetés ellenében történő megszerzése - Több tagállamban párhuzamosan fennálló biztosítási idők - A biztosítottnak a járulékfizetési és biztosítási idők tartamának halmozódására vonatkozó szabály mellőzésére való lehetősége - A megállapított nyugdíj visszavonása és a túlfizetett összegek visszafizettetése - Kamatfizetési kötelezettség))
   (2015/C 007/05)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Snezhana Somova

      Alperes: Glaven direktor na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane”

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 49. cikkel ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint a Kodeks za sotsialnoto osiguryavane (a társadalombiztosításról szóló törvénykönyv) 94. cikkének (1) bekezdése, amely az öregségi nyugdíjra való jogosultság megállapításához előzetesen megköveteli a valamely másik tagállamban folytatott tevékenység alapján teljesítendő társadalombiztosítási járulékfizetés megszakítását.

               2)

               A 2006. december 18-i 1992/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 45. cikkét, 46. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint 94. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok a biztosítottaknak nem adják meg annak lehetőségét, hogy az egyik tagállamban fennálló jogosultságok meghatározása érdekében azt válasszák, hogy ezen rendeletnek az első tagállamban történő alkalmazását megelőzően valamely más tagállamban szerzett biztosítási idők ne kerüljenek figyelembevételre.

      (1)  HL C 129., 2013.5.4.


title: T-383/09. sz. ügy: 2009. szeptember 28-án benyújtott kereset — Fuller & Thaler Asset Management kontra OHIM (BEHAVIOURAL INDEX)

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/60

         2009. szeptember 28-án benyújtott kereset — Fuller & Thaler Asset Management kontra OHIM (BEHAVIOURAL INDEX)
   (T-383/09. sz. ügy)
   2009/C 282/112
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Egyesült Államok) (képviselő: S. Malynicz barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2009. június 11-én, az R 138/2009-1. sz. ügyben hozott határozatát; valamint

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze saját, illetve a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „BEHAVIOURAL INDEX” szóvédjegy a 9. és 36. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács (i) tévesen ítélte meg a védjegy jelentését és szintaxisát, valamint arra való alkalmasságát, hogy azonnal és közvetlenül leíró jellegű legyen a kérdéses áruk és szolgáltatások vonatkozásában; (ii) nem állapította meg hivatalból azokat a tényeket, amelyek bizonyítanák, hogy az érintett közösségi védjegy leíró jellegű az érintett vásárlóközönség számára, jóllehet helyesen állapította meg azt, hogy az érintett vásárlóközönség szakemberekből áll; (iii) nem vette figyelembe az ezen elutasítási ok alapjául szolgáló közérdeket, és azon bizonyíték alapján, hogy a releváns speciális körben kellő hasonlóság áll fenn, nem állapította meg, hogy ebben a körben más kereskedők is szívesen használnák a jövőben az érintett közösségi védjegyet.


title: C-229/08. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2008. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Colin Wolf kontra Stadt Frankfurt am Main

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/21

         A Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2008. május 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Colin Wolf kontra Stadt Frankfurt am Main
   (C-229/08. sz. ügy)
   (2008/C 223/33)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Colin Wolf

      Alperes: Stadt Frankfurt am Main
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Általában széles mérlegelési jogkörrel és szabályozási szabadsággal rendelkezik-e a nemzeti jogalkotó a 2000/78/EK irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdése által biztosított mozgástér kihasználására, vagy e mozgástér a szükséges mértékre korlátozódik, ha a 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése második albekezdése c) pontjának megfelelően – a nyugdíjazás előtti szolgálati idő legrövidebb időszakára tekintettel – a felvétel maximális korhatárhoz kötéséről van szó?

               2)

               Konkretizálja-e a 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének c) pontjában rögzített szükségesség a 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében megjelölt eszközök megfelelőségét, és így korlátozza-e ezen általánosan megfogalmazott szabályozás hatályát?

               3)

                           a)

                           A 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének első albekezdése keretében törvényes célról van-e szó, ha a munkáltató a felvétel felső korhatárának meghatározásával érvényesíti az alkalmazandó tisztviselők lehetőség szerint hosszú aktív szolgálati idejéhez fűződő érdekét?

                           b)

                           Már akkor is nem megfelelő az ilyen cél megvalósítása, ha az azt eredményezi, hogy a tisztviselők tovább teljesítenek szolgálatot, mint ami az 5 év szolgálati idő letelte utáni előrehozott nyugdíjazás esetére törvényben biztosított minimális ellátás megszerzéséhez szükséges?

                           c)

                           Csak akkor nem megfelelő az ilyen cél megvalósítása, ha az azt eredményezi, hogy a tisztviselők tovább teljesítenek szolgálatot, mint ami az előrehozott nyugdíjazás esetére törvényben biztosított minimális ellátás megszerzéséhez szükséges, ami jelenleg 19,51 év?

               4)

                           a)

                           A 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében vett törvényes célnak minősíthető-e a lehetőség szerint alacsony felvételi életkor révén az összesen alkalmazandó tisztviselők számának lehetőség szerinti alacsonyan tartása annak érdekében, hogy az egyedi esetekkel összefüggő ellátások, mint a baleseti vagy betegségi ellátások (családtagoknak is járó támogatások) számát lehetőség szerint alacsonyan tartsák?

                           b)

                           E tekintetben milyen jelentőséggel bírhat az a körülmény, hogy a növekvő életkorral a (családtagok részére is nyújtott) baleseti ellátások és betegség esetén nyújtott támogatások összege magasabb, mint fiatalabb tisztviselők esetén, így idősebb tisztviselők felvételével az e tekintetben felmerülő kiadások összességében emelkedhetnének?

                           c)

                           E tekintetben alátámasztott előrejelzések vagy statisztikák szükségesek-e, vagy általános valószínűségi feltételezések is elegendőek?

               5)

                           a)

                           A 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése első albekezdése értelmében vett törvényes célnak tekinthető-e, ha valamely munkáltató annak érdekében kíván a felvétel során meghatározott felső korhatárt alkalmazni, hogy „az adott pályán kiegyensúlyozott korstruktúrát” biztosítson?

                           b)

                           Adott esetben milyen követelményeknek kell megfelelniük az ilyen korstruktúra kialakítására vonatkozó megfontolásoknak ahhoz, hogy valamely igazolás feltételeinek megfeleljenek (megfelelő és szükséges jelleg, szükségesség)?

               6)

               A 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében vett törvényes megfontolásnak tekinthető-e, ha a munkáltató a felvételi felső korhatárt illetően arra hivatkozik, hogy általában ezen életkor betöltéséig lehetséges a középszintű tűzoltói szolgálati kiképzés tárgyi alkalmazási feltételeinek teljesítése a megfelelő iskolai végzettség és iparos képzés formájában?

               7)

               Mely szempontok alapján kell elbírálni, hogy a nyugdíjazásig teljesítendő legrövidebb szolgálati idő megfelelő vagy szükséges-e?

                           a)

                           Igazolható-e a legrövidebb szolgálati idő szükségessége kizárólag a munkáltatónál alkalmazott minősítés (a középszintű tűzoltói szolgálatra való alkalmasság) egyedül a munkáltató által finanszírozott megszerzésének ellentételezéseként, annak érdekében, hogy az ilyen minősítésre tekintettel a megfelelő további szolgálati idő e munkáltatónál biztosítva legyen, hogy így a tisztviselő ily módon fokozatosan ledolgozza képzésének költségeit?

                           b)

                           Milyen hosszú lehet legfeljebb a képzést követő szolgálati idő szakasza? Meghaladhatja-e az 5 évet, és ha igen, milyen feltételek mellett?

                           c)

                           Igazolható-e a legrövidebb szolgálati idő megfelelősége vagy szükségessége a 7.a) ponttól függetlenül azzal a megfontolással, hogy az olyan tisztviselők esetében, akiknek a nyugellátását egyedül a munkáltató finanszírozza, a felvételtől a nyugdíjazás várható időpontjáig terjedő elvárandó aktív szolgálati időnek elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy a tisztviselő a nyugdíjazás esetére törvényben biztosított minimális ellátásra jelenleg 19,51 éves szolgálati idővel jogot szerezzen?

                           d)

                           Megfordítva, a felvétel megtagadása a 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése alapján csak akkor igazolható, ha különben az érintett személyt olyan életkorban vennék fel, amely a várható nyugdíjazáskor ahhoz vezetne, hogy a minimális ellátást nyújtani kellene, annak ellenére, hogy az érintett arra még nem szerzett volna jogot?

               8)

                           a)

                           A nyugdíjazás 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének c) pontja szerinti megítélése szempontjából a nyugdíjazás törvényben meghatározott korhatára, amelyet követően nyugdíj folyósítására kerül sor, az irányadó, vagy valamely adott tisztviselői vagy foglalkozási csoport nyugdíjazáskor jellemző statisztikai átlagéletkora?

                           b)

                           Milyen mértékben kell adott esetben tekintetbe venni, hogy egyes tisztviselők esetében a rendes nyugdíjazás legfeljebb két évvel elhalasztható? E körülmény a felvételi felső korhatár megfelelő mértékű emeléséhez vezet-e?

               9)

               A legrövidebb szolgálati idő 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése keretében történő kiszámítása során számításba vehető-e a tisztviselői jogviszonyban legelőször elvégzendő képzés? E tekintetben jelentőséggel bír, hogy a képzés idejét a nyugdíjjogosultság megszerzése szempontjából a nyugdíjjogosultságot megalapozó szolgálati időként teljes mértékben figyelembe kell-e venni, vagy a képzés idejét nem lehet olyan időszakként figyelembe venni, amelyre a munkáltató a 2000/78/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdése második albekezdésének c) pontja alapján legrövidebb szolgálati időt követelhet meg?

               10)

               Összeegyeztethetők-e az Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz (általános esélyegyenlőségi törvény) 15. §-a (1) bekezdése második mondatában és (3) bekezdésében foglalt rendelkezések a 2000/78/EK irányelv 17. cikkével?

      (1)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: T-565/14. sz. ügy: 2014. július 30-án benyújtott kereset – EEB kontra Bizottság

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/51

      2014. július 30-án benyújtott kereset – EEB kontra Bizottság
      (T-565/14. sz. ügy)
      (2014/C 395/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: European Environmental Bureau (EEB) (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. Podskalská ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott 2014. június 12-i bizottsági határozatot (Ares (2014)1915757);

                  —

                  semmisítse meg a második megtámadott, 2014. február 17-i 2014/804/EU bizottsági határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárási költségek megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A felperes jelen keresete azon 2014. június 12-i bizottsági határozat (Ares (2014) 1915757) megsemmisítésére irányul, amely mint elfogadhatatlant elutasította a felperesnek az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 32. cikkében említett átmeneti nemzeti terv Lengyel Köztársaság általi bejelentéséről szóló, 2014. február 17-i C(2014) 804 végleges bizottsági határozat belső felülvizsgálata iránti kérelmét.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az Ares (2014) 1915757 határozattal kapcsolatos, az 1367/2006 rendelet (2) és a 2010/75 irányelv megsértésére alapított jogalap:

                              —

                              az átmeneti nemzeti terv egyedi hatályú intézkedés, ezért az 1367/2006 rendelet értelmében vett igazgatási aktus. A felperes szerint a Bizottságnak így elfogadhatónak kellett volna nyilvánítania a belső felülvizsgálat iránti kérelmet;

                              —

                              a Bizottságnak az Aarhusi Egyezménnyel összhangban kellett volna értelmeznie az 1367/2006 rendelet 10. cikkét, és meg kellett volna állapítania az 1367/2006 rendelet 2. cikke (1) bekezdése g) pontjának jogellenességét;

                              —

                              a Bizottság érvelése a 2010/75 irányelv irányadó rendelkezéseinek helytelen értelmezésén alapult.

                  2.

                  A második, C(2014) 804 végleges bizottsági határozattal kapcsolatos, az EUSZ 17. cikk, a 2010/75 irányelv, a 2012/115 bizottsági végrehajtási határozat (3), az Aarhusi Egyezmény, a 2001/42 irányelv (4) és a 2008/50 irányelv (5) megsértésére alapított jogalap.

         (1)  Az ipari kibocsátásokról (a környezetszennyezés integrált megelőzése és csökkentése) szóló, 2010. november 24-i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 334., 17. o.).

         (2)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 264., 13. o.).

         (3)  : Az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben említett átmeneti nemzeti tervekre vonatkozó szabályok meghatározásáról szóló, 2012. február 10-i 2012/115/EU bizottsági végrehajtási határozat (az értesítés a C(2012) 612. számú dokumentummal történt) (HL L 52., 12. o.).

         (4)  A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.).

         (5)  A környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 21-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 152., 1. o.).


title: T-252/05. sz. ügy: Q által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. július 4-én benyújtott kereset

text:
               17.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 229/25

         Q által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2005. július 4-én benyújtott kereset
   (T-252/05. sz. ügy)
   (2005/C 229/55)
   Az eljárás nyelve: francia
   Q (lakóhelye: Brüsszel, képviselik: Stéphane Rodrigues és Yola Minatchy ügyvédek) 2005. július 4-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               1)

               szükség szerint semmisítse meg a 2005. március 29-i határozatot, amellyel a Bizottság elutasította a felperesnek a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján erkölcsi zaklatás miatt segítségnyújtás és védelem, továbbá kártérítés iránt 2004. április 29-én előterjesztett kérelmét, valamint a megelőző és azonnali intézkedések iránt 2004. május 7-én és 2004. május 24-én előterjesztett kérelmeit elutasító hallgatólagos bizottsági határozatokat;

               2)

               semmisítse meg a felperes 2004. december 20-án benyújtott panaszára adott válaszról szóló, 2005. május 4-i bizottsági határozatot, valamint a 2003. január 1-jétől2003. december 31-ig terjedő időszakban elért szakmai előmeneteli jelentést;

               3)

               állapítsa meg az Európai Bizottság felelősségét a megtámadott határozatok vonatkozásában és a felperes szakmai előmeneteli jelentés elkészítésében;

               4)

               állapítson meg a felperes számára az elszenvedett károk miatt 250 000 euró összegre rúgó kártérítést;

               5)

               kötelezze az alperest minden költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes, aki a Bizottság tisztviselője, állítása szerint felettesei részéről – egyrészt a szakmai elszigetelésében, másrészt lejáratás és lelki elbizonytalanítás révén az egészségének aláásásában megnyilvánuló – erkölcsi zaklatás áldozata.
   Jelen keresetével a felperes vitatja először is a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján erkölcsi zaklatás miatt segítségnyújtás és védelem iránt előterjesztett kérelmét elutasító hallgatólagos bizottsági határozatokat, másrészt pedig a 2003. január 1-jétől2003. december 31-ig terjedő időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli jelentését.
   A felperes ezen kívül a személyzeti szabályzat 24. cikkének, valamint a segítségnyújtási, gondos ügyintézési és gondoskodási kötelezettségnek a megsértését hozza fel.
   Ami a szakmai előmenetelének értékelését illeti, a felperes nyilvánvaló értékelési hibákra és az eljárási szabályok megsértésére hivatkozik.


title: T-210/17. sz. ügy: 2017. április 6-án benyújtott kereset – International Gaming Projects kontra EUIPO – Zitro IP (TRIPLE TURBO)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/40

         2017. április 6-án benyújtott kereset – International Gaming Projects kontra EUIPO – Zitro IP (TRIPLE TURBO)
   (T-210/17. sz. ügy)
   (2017/C 161/57)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: International Gaming Projects Ltd (Qormi, Málta) (képviselő: M. D. Garayalde Niño ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luxemburg)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: felperes

      A vitatott védjegy: a „TRIPLE TURBO” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 13 140 207. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. február 8-án hozott határozata (R 119/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése.


title: T-7/11. sz. ügy: 2011. január 7-én benyújtott kereset — Bank Melli Iran kontra Tanács

text:
               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/30

         2011. január 7-én benyújtott kereset — Bank Melli Iran kontra Tanács
   (T-7/11. sz. ügy)
   2011/C 63/58
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Melli Iran (Teherán, Irán) (képviselők: L. Defalque és S. Woog ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2010. október 25-i 2010/644/KKBP tanácsi határozat (1) melléklete B részének 5. pontját, és az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet (2) VIII. melléklete B részének 5. pontját, és semmisítse meg a Tanács 2010. október 28-i levelében foglalt határozatot;

               —

               állapítsa meg, hogy a 2010. július 26-i tanácsi határozat (3) 20. cikke (1) bekezdésének b) pontja, valamint a 961/2010/EU tanácsi rendelet 16. cikkének (2) bekezdése jogellenes és nem alkalmazható a felperesre;

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperes ezen eljárás során felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztására a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               1.

               Első jogalap, amellyel a felperes az EUMSZ 215. cikk (2) és (3) bekezdése, valamint az EUSZ 40. cikk megsértésére hivatkozik, ami lényeges eljárási szabály megsértésének minősül tekintettel arra, hogy:

                           —

                           a Külügyek Tanácsa korlátozó intézkedéseket hozott anélkül, hogy mérlegelési jogkört hagyott volna a Tanácsnak;

                           —

                           a 961/2010 rendelet alapjául szolgáló 2010/413 határozat tévesen alapszik az EUSZ 29. cikken, mivel nem határozza meg, hogy az Unió hogyan viszonyul egy adott földrajzi vagy tematikus természetű kérdéshez, ahogyan azt az EUSZ 29. cikk megköveteli, hanem pontos kötelezettségeket ír elő a tagállamoknak és az azok joghatósága alá tartozó személyeknek;

                           —

                           a 961/2010 rendelet nem tartalmazza a szükséges rendelkezéseket a jogi biztosítékokra vonatkozóan, megsértve az EUMSZ 215. cikk (3) bekezdését.

               2.

               Második jogalap, amellyel a felperes az Európai Unió jogalkotója által a megtámadott határozat és rendelet jogalapjának megválasztása során elkövetett hibára hivatkozik, tekintettel arra, hogy szankciókat hoztak a felperessel és a tagjaival szemben, amelyek olyan jogi személyek és nem állami szervezetek, amelyeket az ENSZ Biztonsági Tanácsa nem vett fel a listára. Ebben a tekintetben a felperes az alábbiakat állítja:

                           —

                           bár az EUSZ 29. cikk és az EUMSZ 215. cikk jogalapjának megválasztása igazolt, amennyiben az Unió intézményei ENSZ-határozatot hajtanak végre, e cikkek választása nem feltétlenül igazolt akkor, ha olyan közigazgatási intézkedéseket hoznak, mint a jogi személyek és nem állami szervezetek pénzeszközeinek befagyasztása;

                           —

                           a megtámadott jogi aktusokat az EUMSZ 75. cikk alapján kellett volna elfogadni az Európai Parlament közreműködésével az együttdöntési eljárás keretében.

               3.

               Harmadik jogalap, amellyel a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozatot és rendeletet az egyenlőség elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésével fogadták el, tekintettel arra, hogy hasonló határozatokat más jogalap — például az EUMSZ 75. cikk — alapján, és következésképpen, az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott, igazságügyi garanciákat tartalmazó keretben hoztak meg, ami nem állt fenn a megtámadott jogi aktusok esetében a felperesre vonatkozóan.

               4.

               Negyedik jogalap, amellyel a felperes azt állítja, hogy a megtámadott jogi aktusokat a védelemhez való jog, és különösen a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésével fogadták el, tekintettel arra, hogy:

                           —

                           a felperes nem kapott a Tanács állításait alátámasztó, semmilyen bizonyítékot vagy dokumentumot, tekintettel arra, hogy a 2008. évi határozattal kapcsolatban 2009-ben tett és 2010-ben megerősített kiegészítő állítások homályosak voltak, nem egyértelműek és kétségkívül lehetetlen, hogy a felperes reagáljon azokra;

                           —

                           a felperestől megtagadták a dokumentumokhoz való hozzáférést, valamint a meghallgatáshoz való jogot;

                           —

                           a megtámadott jogi aktusok nem tartalmaznak megfelelő indokolást, ami sérti a felperes hatékony bírói jogvédelemhez való jogát.

               5.

               Ötödik jogalap, amellyel a felperes azt állítja, hogy a megtámadott jogi aktusok ugyanazon okoknál fogva, mint amelyeket a negyedik jogalappal kapcsolatban megállapítottak, sértik a gondos ügyintézés elvét és a bizalomvédelem elvét.

               6.

               Hatodik jogalap, amellyel a felperes azt állítja, hogy a Tanács nem közölte vele a határozatát, beleértve a felperes ezen listára történő felvételének indokait is, és ezáltal megsértette a 961/2010 rendelet 36. cikkének (3) bekezdését, valamint 36. cikkének (4) bekezdését, amely szerint a Tanács felülvizsgálja a határozatát, ha észrevételeket tesznek.

               7.

               Hetedik jogalap, amellyel a felperes nyilvánvaló értelmezési hibára, valamint hatáskörrel való visszaélésre hivatkozik a 2010. július 26-i 2010/413 tanácsi határozat felperesre történő alkalmazásával kapcsolatban, tekintettel arra, hogy a Tanács tévesen értelmezte e határozat 20. cikke (1) bekezdésének b) pontját, amikor úgy határozott, hogy a felperesnek a megtámadott jogi aktusokban bemutatott tevékenységei megfelelnek a megkívánt feltételeknek ahhoz, hogy olyan tevékenységeknek lehessen azokat tekinteni, amelyeket szankcionálni kell.

               8.

               Nyolcadik jogalap, amellyel a felperes az arányosság elvének és a tulajdonhoz való jogának megsértésére hivatkozik, tekintettel arra, hogy a Tanács nem vette figyelembe az Egyesült Nemzetek Biztonsági Tanácsának határozatát, ami a 2010. július 26-i 2010/413 tanácsi határozat 20. cikke (1) bekezdése b) pontja alkalmazhatatlanságához kellene, hogy vezessen.

      (1)  HL L 281., 81. o.

      (2)  HL L 281., 1. o.

      (3)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.)


title: C-291/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. április 7-i ítélete (a Rechtbank van koophandel Brussel — Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Francesco Guarnieri & Cie kontra Vandevelde Eddy VOF (Áruk szabad mozgása — EUMSZ 34. cikk — Cautio judicatum solvi — A monacói jog szerinti társaság — Az EUMSZ 18. cikk első bekezdés)

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/7

         A Bíróság (első tanács) 2011. április 7-i ítélete (a Rechtbank van koophandel Brussel — Belgium előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Francesco Guarnieri & Cie kontra Vandevelde Eddy VOF
   (C-291/09. sz. ügy) (1)

   (Áruk szabad mozgása - EUMSZ 34. cikk - Cautio judicatum solvi - A monacói jog szerinti társaság - Az EUMSZ 18. cikk első bekezdés)
   2011/C 160/04
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van koophandel Brussel — Belgium

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Francesco Guarnieri & Cie

      Alperes: Vandevelde Eddy VOF

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Rechtbank van Koophandel te Brussel — Az EK 28., EK 29. és EK 30. cikk értelmezése — „Cautio iudicatum solvi” — Az áruk szabad mozgására vonatkozó közösségi rendelkezések megsértése.

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 34. cikket akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy valamely tagállam jogszabályai egy monacói illetőségű felperest, aki e tagállam polgári bírósága előtt e tagállam állampolgárával szemben közösségi áruknak tekintett áruk leszállításáról kibocsátott számlák kifizetése iránt indított keresetet, cautio judicatum solvi megfizetésére kötelezzék, miközben ilyen követelmény e tagállam saját állampolgárai tekintetében nincs előírva.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7.


title: T-21/16. sz. ügy: 2016. január 19-én benyújtott kereset – Karl Conzelmann kontra OHIM (LIKE IT)

text:
               14.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/55

         2016. január 19-én benyújtott kereset – Karl Conzelmann kontra OHIM (LIKE IT)
   (T-21/16. sz. ügy)
   (2016/C 098/71)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Karl Conzelmann GmbH & Co. KG (Albstadt, Németország) (képviselő: J. Klink ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „LIKE IT” közösségi szóvédjegy – 13 180 104. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. november 11-én hozott határozata (R 223/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének megsértése, a rendelet 7. cikke (2) bekezdésével összefüggésben.


title: F-43/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. június 30-i végzése – Centurione kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Szociális biztonság — Baleset — A személyzeti szabályzat 70. cikke — Baleset és foglalkozási megbetegedés elleni biztosításra vonatkozó közös szabályzat — A részleges állandó rokkantság mértékének meghatározása — Az orvosi bizottság jelentése — Az eljárási szabályzat 82. cikke — Eljárásgátló okokra alapított elfogadhatatlansági kifogás — A kereset és a panasz összhangja — Hiány — Elfogadhatatlanság)

text:
               10.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/41

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. június 30-i végzése – Centurione kontra Bizottság
   (F-43/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Szociális biztonság - Baleset - A személyzeti szabályzat 70. cikke - Baleset és foglalkozási megbetegedés elleni biztosításra vonatkozó közös szabályzat - A részleges állandó rokkantság mértékének meghatározása - Az orvosi bizottság jelentése - Az eljárási szabályzat 82. cikke - Eljárásgátló okokra alapított elfogadhatatlansági kifogás - A kereset és a panasz összhangja - Hiány - Elfogadhatatlanság))
   (2015/C 262/56)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Fernando Centurione (Nivelles, Belgium) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és T. S. Bohr meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes munkahelyi balesetét követően csupán 2 %-os mértékű rokkantsági fokot megállapító bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Valamennyi fél maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 178., 2015.6.1., 29. o.


title: T-37/13. sz. ügy: 2013. január 22-én benyújtott kereset — Exakt Advanced Technologies kontra OHIM — Exakt Precision Tools (EXAKT)

text:
               23.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/23

         2013. január 22-én benyújtott kereset — Exakt Advanced Technologies kontra OHIM — Exakt Precision Tools (EXAKT)
   (T-37/13. sz. ügy)
   2013/C 86/38
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Exakt Advanced Technologies GmbH (Norderstedt, Németország) (képviselő: A. von Bismarck ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Exakt Precision Tools Ltd (Aberdeen, Egyesült Királyság)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 1764/2011-1. sz. ügyben 2012. október 29-én hozott határozatát;

               —

               a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az eljárási költségek — ideértve a fellebbezési tanács előtti eljárásban felmerült költségeket is — viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: az „EXAKT” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy a 7., 9. és 37. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 3 540 846. sz. közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Exakt Precision Tools Ltd.

      A törlés iránti kérelem indokolása: az „EXAKT” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy a 7., 8. és 9. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály helyt adott a törlés iránti kérelemnek.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja.


title: C-104/17. sz. ügy: A Curtea de Apel Pitești (Románia) által 2017. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Cali Esprou SRL kontra Administraţia Fondului pentru Mediu

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/22

         A Curtea de Apel Pitești (Románia) által 2017. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Cali Esprou SRL kontra Administraţia Fondului pentru Mediu
   (C-104/17. sz. ügy)
   (2017/C 168/29)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Pitești

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SC Cali Esprou SRL

      Alperes: Administraţia Fondului pentru Mediu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Értelmezhető-e úgy a csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 15. cikke, hogy azzal ellentétes az olyan uniós tagállami szabályozás elfogadása, amely díjat vezet be a csomagolt árut és csomagolást a belföldi piacon forgalomba bocsátó olyan gazdasági szereplővel szemben, aki nem tesz semmit az áruval vagy a csomagolással, hanem azokat változatlan formában ruházza át egy olyan gazdasági szereplő számára, aki maga értékesíti az árut a végső fogyasztónak, a díj összegét pedig kilogrammonként (kg) határozza meg, egyfelől a hasznosításra vagy az energetikai hasznosítással működő égetőkben történő égetésre, az újrafeldolgozásos hasznosításra vonatkozó minimális célkitűzéseknek megfelelő mennyiségű csomagolási hulladék, másfelől a ténylegesen hasznosított vagy energetikai hasznosítással működő égetőkben elégetett, újrafeldolgozás útján hasznosított csomagolási hulladék mennyisége közötti különbség alapján?

      (1)  A csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 365., 10. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 13. kötet, 349. o.)


title: C-270/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2010. december 16-i ítélete (a Court of Session (Scotland), Edinburgh (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — MacDonald Resorts Limited kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (HÉA — 77/388/EGK hatodik irányelv — Adómentességek — A 13. cikk B. részének b) pontja — Ingatlanok bérbeadása — Üdülőingatlanok átmeneti használatához való joggá alakítható szerződéses jogok értékesítése)

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/9

         A Bíróság (első tanács) 2010. december 16-i ítélete (a Court of Session (Scotland), Edinburgh (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — MacDonald Resorts Limited kontra The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (C-270/09. sz. ügy) (1)

   (HÉA - 77/388/EGK hatodik irányelv - Adómentességek - A 13. cikk B. részének b) pontja - Ingatlanok bérbeadása - Üdülőingatlanok átmeneti használatához való joggá alakítható szerződéses jogok értékesítése)
   2011/C 55/14
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   a Court of Session (Scotland), Edinburgh

      Az alapeljárás felei

      Felperes: MacDonald Resorts Limited

      Alperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Court of Session (Scotland), Edinburgh — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó–rendszer: egységes adóalap–megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 9. cikke (2) bekezdése a) pontjának és 13. cikke B. része b) pontjának értelmezése — Az ingatlanok bérbeadása mentességének a fogalma — Üdülési klub által valamely üdülőingatlanon egy meghatározott évben fennálló időben megosztott használati jog értékesítése

      Rendelkező rész

               1.

               Az alapeljárás felpereséhez hasonló gazdasági szereplő által, az alapügyben szereplő „opciós” programhoz hasonló rendszer keretében nyújtott szolgáltatásokat abban az időpontban kell minősíteni, amikor az ilyen rendszerben részt vevő ügyfél az általa eredetileg megszerzett jogokat az e gazdasági szereplő által kínált szolgáltatásra váltja be. Amennyiben e jogokat szállodában való elhelyezésre vagy üdülő átmeneti használatához való jogra váltják át, e szolgáltatásnyújtások a 2001. december 20-i 2001/115/EK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 9. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében véve ingatlanhoz kapcsolódó szolgáltatásnyújtások, amelyeket azon a helyen teljesítenek, ahol e szálloda vagy ezen üdülő található.

               2.

               Amennyiben az olyan rendszerben, mint amilyen az „opciós” program, az ügyfél az eredetileg megszerzett jogait valamely üdülő átmeneti használatához való jogra váltja be, az érintett szolgáltatásnyújtás a 2001/115/EK tanácsi irányelvvel módosított 77/388 hatodik irányelv 13. cikke B. részének b) pontja (amelynek jelenleg a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének l) pontja felel meg) értelmében véve ingatlan bérbeadásának minősül. Mindazonáltal e rendelkezés nem korlátozza a tagállamokat abban, hogy e szolgáltatást kivonják az adómentesség hatálya alól.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7.


title: T-680/13. sz. ügy: 2013. december 20-án benyújtott kereset –K. Chrysostomides & Co. LLC és társai kontra Tanács és társai

text:
               24.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/25

         2013. december 20-án benyújtott kereset –K. Chrysostomides & Co. LLC és társai kontra Tanács és társai
   (T-680/13. sz. ügy)
   2014/C 194/33
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC (Nikózia, Ciprus) és 50 további felperes (képviselő: P. Tridimas barrister)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Bizottság által képviselt Európai Unió, az Európai Unió Tanácsa által képviselt Eurócsoport, Európai Központi Bank

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az alpereseket, hogy a felperesek részére fizessék meg a keresethez csatolt táblázatban feltüntetett összegeket a 2013. március 25-étől a Törvényszék ítéletéig terjedő időre eső kamatokkal együtt;

               —

               az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

         Vagylagosan, másodlagos kereseti kérelem útján a felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az Európai Uniót és/vagy az alperesi intézményeket szerződésen kívüli felelősség terheli;

               —

               határozza meg, hogy mi a követendő eljárás a ténylegesen bekövetkezett, megtérítendő felperesi kár megállapítása során;

               —

               az alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperesek (összesen 51 személy) a Bank of Cyprus Public Company Ltd és/vagy a Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd betétesei és/vagy részvényesei. Kártérítést kérnek az Európai Unió szerződésen kívüli felelősségét szabályozó EUMSZ 268. cikk, valamint az EUMSZ 340. cikk második és harmadik bekezdése alapján azokért a károkért, amelyek az alperesi intézmények azon intézkedései következtében érték őket, amelyekkel egy belső feltőkésítési rendszer bevezetésére kötelezték a Ciprusi Köztársaságot.
   A felperesek úgy vélik, hogy az alperesi intézmények a Ciprusi Köztársaság tekintetében olyan belső feltőkésítési rendszert fogadtak el, amely közvetlenül a betéteik és részesedéseik elvesztését eredményezte. A felperesek álláspontja szerint a Ciprusi Köztársaság az általa elfogadott belső feltőkésítési intézkedéseket kizárólag azért vezette be, hogy az alperesek által elfogadott intézkedéseket végrehajtsa, így a feltőkésítési intézkedéseket az alperesi intézmények is jóváhagyták.
   A felperesek úgy vélik, hogy a belső feltőkésítési rendszer sérti a tulajdonhoz való jogot, amelyet védelemben részesít az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése, valamint az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény első kiegészítő jegyzőkönyvének 1. cikke. A felperesek azt is állítják, hogy belső feltőkésítési rendszer sérti az arányosság elvét, a bizalomvédelem elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.


title: C-197/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. március 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Adózás — Héa — 2006/112/EK irányelv — 148. cikk — Utasok díjazás ellenében történő szállítására vagy kereskedelmi tevékenyég folytatására irányuló bizonyos ügyeletek adómentessége — A nyílt tengeri hajózásra való használat feltétele)

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/14

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. március 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-197/12. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Adózás - Héa - 2006/112/EK irányelv - 148. cikk - Utasok díjazás ellenében történő szállítására vagy kereskedelmi tevékenyég folytatására irányuló bizonyos ügyeletek adómentessége - A nyílt tengeri hajózásra való használat feltétele)
   2013/C 156/22
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Dintilhac és C. Soulay meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues, J.-S. Pilczer és D. Colas meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 148. cikke a), c) és d) pontjának megsértése — Utasok díjazás ellenében történő szállítására vagy kereskedelmi tevékenyég folytatására irányuló bizonyos ügyeletek adómentessége — A nyílt tengeri hajózásra való használat feltétele — Az irányelvben előírt mentességeket jogtalanul kiterjesztő nemzeti intézkedés összeegyeztethetősége

      Rendelkező rész

               1.

               A Francia Köztársaság — mivel az általános adókódex 262. cikke II. része 2., 3., 6. és 7. pontjában szereplő ügyletek hozzáadottértékadó-mentességét nem rendelte alá a nyílt tengeri hajózásra való használat követelményének az olyan hajók esetében, amelyeket utasok díjazás ellenében történő szállítására és kereskedelmi tevékenyég folytatására használtak — nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvből, és különösen ezen irányelv 148. cikke a), c) és d) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: C-497/09., C-499/09., C-501/09. és C-502/09. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Bundesfinanzhof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Finanzamt Burgdorf (C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, korábban Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (C-499/09), Lothar Lohmeyer (C-501/09), Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (C-502/09) kontra Manfred Bog (C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (C-499/09), Finanzamt Minden (C-501/09), Finanzamt Detmold (C-502/09) (Adózás — HÉA — 77/388/EGK hatodik irányelv — 5. és 6. cikk — Valamely kereskedelmi tevékenység „termékértékesítésnek” vagy „szolgáltatásnyújtásnak” történő minősítése — Azonnali fogyasztásra kész ételek vagy élelmiszerek falatozókban vagy büfékocsikban történő árusítása — Pop-corn és „tortilla” -chips ( „nachos” ) moziban, azonnali fogyasztás céljából történő árusítása — Étel-házhozszállítást végző vállalkozás — H. melléklet, 1. kategória — Az „élelmiszerek” fogalmának értelmezése)

text:
               30.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 130/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (a Bundesfinanzhof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Finanzamt Burgdorf (C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, korábban Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (C-499/09), Lothar Lohmeyer (C-501/09), Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (C-502/09) kontra Manfred Bog (C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (C-499/09), Finanzamt Minden (C-501/09), Finanzamt Detmold (C-502/09)
   (C-497/09., C-499/09., C-501/09. és C-502/09. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Adózás - HÉA - 77/388/EGK hatodik irányelv - 5. és 6. cikk - Valamely kereskedelmi tevékenység „termékértékesítésnek” vagy „szolgáltatásnyújtásnak” történő minősítése - Azonnali fogyasztásra kész ételek vagy élelmiszerek falatozókban vagy büfékocsikban történő árusítása - Pop-corn és „tortilla”-chips („nachos”) moziban, azonnali fogyasztás céljából történő árusítása - Étel-házhozszállítást végző vállalkozás - H. melléklet, 1. kategória - Az „élelmiszerek” fogalmának értelmezése)
   2011/C 130/10
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Finanzamt Burgdorf (C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, korábban Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (C-499/09), Lothar Lohmeyer (C-501/09), Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (C-502/09)

      Alperesek: Manfred Bog (C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (C-499/09), Finanzamt Minden (C-501/09), Finanzamt Detmold (C-502/09)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesfinanzhof — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.;. magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 5. cikkének, valamint az említett irányelv H. melléklete szerinti „élelmiszerek” fogalomnak az értelmezése — Egy adott kereskedelmi tevékenység „termékértékesítésként” vagy „szolgáltatásnyújtásként” való besorolása — Egy büfékocsiban azonnali fogyasztásra szánt ételek (kolbász, hasábburgonya stb.) eladása

      Rendelkező rész

               1.

               Az 1992. december 14-i 92/111/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó szabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 5. és 6. cikkét a következőképpen kell értelmezni:

                           —

                           a frissen készített, azonnali fogyasztásra szánt ételek és élelmiszerek falatozókban, büfékocsikban vagy mozielőcsarnokokban történő árusítása az említett 5. cikk értelmében vett termékértékesítésnek minősül, amennyiben az ügylet egészére kiterjedő minőségi vizsgálat azt mutatja, hogy nem meghatározóak az élelmiszerek értékesítését megelőző és kísérő szolgáltatásnyújtási elemek;

                           —

                           az étel-házhozszállítással foglalkozó vállalkozás tevékenysége az említett 6. cikk értelmében vett szolgáltatásnyújtásnak minősül, kivéve ha e vállalkozás csupán azonos módon készített ételeket más kiegészítő szolgáltatási elem nélkül árusít, vagy ha más különleges körülmények bizonyítják, hogy az ételértékesítés az ügylet meghatározó eleme.

               2.

               Termékértékesítés esetén a 92/111 irányelvvel módosított 77/388 hatodik irányelv H. mellékletének 1. kategóriájában szereplő „élelmiszerek” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a főzés, sütés révén vagy más módon azonnali fogyasztásra készített ételeket is.

      (1)  HL C 63., 2010.3.13.