title: Tájékoztató – Nyilvános konzultáció – A Dél-afrikai Köztársaság földrajzi árujelzői

text:
               7.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/3

         TÁJÉKOZTATÓ – NYILVÁNOS KONZULTÁCIÓ
   A Dél-afrikai Köztársaság földrajzi árujelzői
   (2015/C 45/03)
   A Dél-afrikai Köztársasággal a földrajzi árujelzők oltalmáról szóló, jegyzőkönyv formájában létrejövő (a továbbiakban: a Jegyzőkönyv) megállapodás véglegesítése keretében a dél-afrikai hatóságok további információkkal szolgáltak egy olyan, mezőgazdasági termék földrajzi árujelzőjére vonatkozóan, amelyet a Jegyzőkönyv szerinti oltalom céljából a 2014/C051/09 tájékoztatóban (1) közzétett jegyzéken felül nyújtottak be. Az Európai Bizottság jelenleg mérlegeli, hogy a Jegyzőkönyv keretében a mellékletben szereplő földrajzi árujelzőre alkalmazandó legyen-e a TRIPS-megállapodás 22. cikkének (1) bekezdése szerinti földrajzi árujelzők számára biztosítandó oltalom.
   A Bizottság felhívja a tagállamokat és a harmadik országokat, valamint a valamely tagállamban vagy harmadik országban lakóhellyel, illetve székhellyel rendelkező, jogos érdekkel bíró jogi és természetes személyeket, hogy a szóban forgó árujelző oltalma elleni felszólalásaikat megfelelően indokolt nyilatkozat benyújtásával tegyék meg.
   A felszólalást tartalmazó nyilatkozatoknak e tájékoztató közzétételének napjától számítva két hónapon belül kell beérkezniük a Bizottsághoz. A felszólalást tartalmazó nyilatkozatokat a következő e-mail címre kell elküldeni:
   AGRI-A3-GI@ec.europa.eu
   A Bizottság a felszólalást tartalmazó nyilatkozatokat csak akkor vizsgálja meg, ha a fenti határidőn belül érkeznek be, és bizonyítják, hogy az oltalomra javasolt elnevezés:

               a)

               ütközik valamely állatfajta nevével, és ezáltal alkalmas arra, hogy a termék tényleges származása tekintetében megtévessze a fogyasztókat;

               b)

               teljes egészében vagy részben azonos alakú a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) alapján az Unióban már oltalom alatt álló vagy az Unió által az alábbi országokkal kötött szerződésekben szereplő valamely elnevezéssel:

                           —

                           Svájc (3)

                           —

                           Korea (4)

                           —

                           Közép-Amerika (5)

                           —

                           Kolumbia és Peru (6)

                           —

                           Montenegró (7)

                           —

                           Bosznia-Hercegovina (8)

                           —

                           Szerbia (9)

                           —

                           Moldova (10)

                           —

                           Grúzia (11)

               c)

               figyelemmel valamely védjegy hírnevére, elismertségére és használatának időtartamára félrevezetheti a fogyasztót a termék valódi mibenlétének vonatkozásában;

               d)

               veszélyezteti egy részben vagy egészben azonos elnevezés vagy védjegy, illetve olyan termékek létét, amelyeket az ezen tájékoztató közzétételének napját megelőzően már legalább öt éven keresztül jogszerűen forgalmaztak;

               e)

               vagy olyan részletekkel tudnak szolgálni, amelyek alátámasztják, hogy az oltalom alá helyezendő elnevezés szokásossá vált elnevezésnek minősül.

         A fent említett kritériumokat az Unió területének vonatkozásában kell értékelni; e terület alatt a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok esetében csak az(ok) a terület(ek) értendő(k), ahol az említett jogok védelem alatt állnak.

      (1)  HL C 51., 2014.2.22., 22. o.

      (2)  HL L 343., 2012.12.14., 1. o.

      (3)  A Tanács és – a tudományos és műszaki együttműködésről szóló megállapodás tekintetében – a Bizottság 2002. április 4-i 2002/309/EK, Euratom határozata a Svájci Államszövetséggel létrejött hét megállapodás megkötéséről (HL L 114., 2002.4.30., 1. o.), különös tekintettel az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a mezőgazdasági termékek kereskedelméről szóló megállapodásra – 7. melléklet.

      (4)  A Tanács 2010. szeptember 16-i 2011/265/EU határozata az egyrészről az Európai Unió és tagállamai és másrészről a Koreai Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodásnak az Európai Unió nevében történő aláírásáról és ideiglenes alkalmazásáról (HL L 127., 2011.5.14., 1. o.).

      (5)  Megállapodás egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Közép-Amerika közötti társulás létrehozásáról (HL L 346., 2012.12.15., 3. o.).

      (6)  Kereskedelmi megállapodás egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről Kolumbia és Peru között (HL L 354., 2012.12.21., 3. o.).

      (7)  A Tanács 2007. október 15-i 2007/855/EK határozata egyrészről az Európai Közösség és másrészről a Montenegrói Köztársaság között a kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás aláírásáról és megkötéséről (HL L 345., 2007.12.28., 1. o.).

      (8)  A Tanács 2008. június 16-i 2008/474/EK határozata az egyrészről az Európai Közösség és másrészről Bosznia és Hercegovina között a kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás megkötéséről (HL L 169., 2008.6.30., 10. o.) – 6. jegyzőkönyv.

      (9)  A Tanács 2008. április 29-i 2010/36/EK határozata egyrészről az Európai Közösség és másrészről a Szerb Köztársaság között a kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás aláírásáról és megkötéséről (HL L 28., 2010.1.30., 1. o.).

      (10)  A Tanács 2012. december 3-i 2013/7/EU határozata az Európai Unió és a Moldovai Köztársaság közötti, a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi árujelzőinek oltalmáról szóló megállapodás megkötéséről (HL L 10., 2013.1.15., 3. o.).

      (11)  A Tanács 2012. február 14-i 2012/164/EU határozata az Európai Unió és Grúzia közötti, a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi árujelzőinek oltalmáról szóló megállapodás megkötéséről (HL L 93., 2012.3.30., 1. o.).

      MELLÉKLET

                  A termék típusa

                  A Dél-Afrikában oltalom alatt álló elnevezés

                  húskészítmény

                  Karoo meat of origin


title: T-65/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – Bank Refah Kargaran kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Az eredeti jegyzékbe vétel Törvényszék általi megsemmisítését követően a felperes nevének újabb jegyzékbe vétele — Téves jogalkalmazás — Ténybeli tévedés — Indokolási kötelezettség — A védelemhez való jog — A hatékony bírói jogvédelemhez való jog — Arányosság”)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/21

         A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – Bank Refah Kargaran kontra Tanács
   (T-65/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Az eredeti jegyzékbe vétel Törvényszék általi megsemmisítését követően a felperes nevének újabb jegyzékbe vétele - Téves jogalkalmazás - Ténybeli tévedés - Indokolási kötelezettség - A védelemhez való jog - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Arányosság”))
   (2017/C 022/27)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bank Refah Kargaran (Teherán, Irán) (képviselő: J.-M. Thouvenin ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux, M. Bishop és B. Driessen meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: A. Aresu és D. Gauci meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló, és elsődlegesen az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2013. november 15-i 2013/661/KKBP tanácsi határozat (HL 2013. L 306., 18. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2013. november 15-i 1154/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2013. L 306., 3. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak, másodlagosan pedig a 2013/661 határozat és az 1154/2013 végrehajtási rendelet megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok 2014. január 20-tól a felperesre vonatkoznak.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bank Refah Kargaran a saját költségein kívül viseli az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 135., 2014.5.5.


title: F-146/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék első tanácsának 2016. június 8-i végzése – Massoulié kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Parlament — Intézményközi áthelyezés — 2014. évi előléptetési időszak — Az értékelő jelentések érdempontokra váltása iránti kérelem — A panasz kérelemmé történő átminősítése — A személyzeti szabályzat 90. cikke — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/52

         A Közszolgálati Törvényszék első tanácsának 2016. június 8-i végzése – Massoulié kontra Parlament
   (F-146/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Parlament - Intézményközi áthelyezés - 2014. évi előléptetési időszak - Az értékelő jelentések érdempontokra váltása iránti kérelem - A panasz kérelemmé történő átminősítése - A személyzeti szabályzat 90. cikke - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
   (2016/C 260/65)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: François Massoulié (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin)

      Alperes: Európai Parlament (képviselő: V. Montebello-Demogeot és M. Dean meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes AD12 besorolási fokozatba való előléptetése óta készített értékelő jelentéseinek érdempontokra váltása iránti kérelmét elutasító parlamenti határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék François Massoulié keresetét, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               F. Massoulié maga viseli saját költségeit, és köteles viselni az Európai Parlament költségeit.

      (1)  HL C 68., 2016.2.22., 45. o.


title: C-459/14. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fadil Cocaj kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/12

         A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2014. október 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Fadil Cocaj kontra Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (C-459/14. sz. ügy)
   (2015/C 007/17)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Fadil Cocaj

      Alperes: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Mi a pontos formai és érdemi tartalma, követelménye az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 2004/38/EK (1) Irányelv 2. cikk 2. pont b) pontjában megjelölt regisztrációnak?

               2)

               Milyen módon, milyen formában és milyen hatóság előtt kell az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 29-i 2004/38/EK Irányelv 2. cikk 2. pont b) pontjában megjelölt regisztrációnak megtörténnie? Amennyiben a regisztráció hatóság révén szükséges, úgy ezen hatóság milyen formai és tartalmi ismérvekkel kell, hogy rendelkezzen az adott tagállamban?

               3)

               Értelmezhető-e úgy a fenti Irányelv fenti rendelkezése – tekintettel a 37. cikkben foglaltakra –, hogy az élettársra vonatkozó rendelkezések csak a különnemű élettársakra vagy az azonos nemű élettársakra is vonatkoznak?

               4)

               Amennyiben a tagállami szabályozás a regisztrált élettársak számára biztosítja a családtagi státuszt az Irányelv alkalmazása szempontjából, értelmezhető-e úgy az Irányelv, hogy az csak a különnemű élettársakra vonatkozik?

               5)

               Értelmezhető-e az Irányelv oly módon, hogy regisztrált élettársi kapcsolatnak kell tekinteni az Irányelv alkalmazhatósága szempontjából, ha az ügyfél szerepel a tagállami élettársi nyilatkozatok nyilvántartásában?

               6)

               Értelmezhető-e az Irányelv fenti rendelkezése oly módon, hogy amennyiben a tagállam jogszabályai nem tekintik a regisztrált élettársi kapcsolatot a házassággal mindenben egyenértékűnek, úgy az ilyen élettársi kapcsolat semmilyen körülmények között nem alapozza meg a családtagi jogállást, még a 37. cikkben foglaltak figyelembevételével sem?

               7)

               Értelmezhető-e az Irányelv fenti rendelkezése oly módon, hogy a házassággal történő egyenértékűségnek minden jogi tényállásra és következményre ki kell terjednie? Ha nem kell, hogy az egyenértékűség teljes körű legyen, úgy mi az, amiben mindenképpen meg kell a két státusznak egyeznie?

               8)

               Van-e, lehet-e jelentősége annak az Irányelv fenti rendelkezésének alkalmazhatósága szempontjából, ha a tagállami jogszabályok megkülönböztetik, illetve felváltva használják a bejegyzés, illetve a regisztráció fogalmát?

               9)

               Értelmezhető-e az Irányelv 37. cikke oly módon, hogy azt a tagállami szabályozást, amely az élettársi kapcsolatok esetében nem írja elő azt, hogy azoknak a házassággal egyenértékűnek kell lennie, a 37. cikk alapján kedvezőbb nemzeti rendelkezésnek kell tekinteni?

      (1)  Az Európai Parlament és a Tanács 2004/38/EK irányelve (2004. április 29.) az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről; HL L 158., 77. o., magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 5. kötet 46. o.


title: C-221/06. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2007. november 8-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH kontra Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (Előzetes döntéshozatalra utalás – Hulladék hulladéklerakóban való tartós lerakását terhelő adó – A hulladéklerakó üzemeltetője által fizetendő, a lerakott hulladék súlya és a hulladéklerakó állapota alapján kiszámított adó – Adómentesség osztrák szennyezett területekről származó hulladék lerakása esetén – Adómentesség hiánya a többi tagállamban fekvő szennyezett területekről származó hulladék lerakása esetén – EK 90. cikk – Belső adók – Hátrányos megkülönböztetés)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/16

         A Bíróság (első tanács) 2007. november 8-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH kontra Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
   (C-221/06. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Hulladék hulladéklerakóban való tartós lerakását terhelő adó - A hulladéklerakó üzemeltetője által fizetendő, a lerakott hulladék súlya és a hulladéklerakó állapota alapján kiszámított adó - Adómentesség osztrák szennyezett területekről származó hulladék lerakása esetén - Adómentesség hiánya a többi tagállamban fekvő szennyezett területekről származó hulladék lerakása esetén - EK 90. cikk - Belső adók - Hátrányos megkülönböztetés)
   (2007/C 315/25)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgerichtshof
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Stadtgemeinde Frohnleiten, Gemeindebetriebe Frohnleiten GmbH

      Alperes: Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

      Beavatkozó: Republik Österreich
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verwaltungsgerichtshof – Az EK-Szerződés 10., 12., 23., 25., 49. és 90. cikkének értelmezése – Régi szennyezett területek mentesítéséből származó hulladék (Altlast) mentessége a hulladéklerakást terhelő adó alól abban az esetben, ha e területeket a nyilvántartásba bejegyezték – A más tagállam területén található régi szennyezett területekről származó hulladék kizárása.
   Rendelkező rész
   Az EK 90. cikk első bekezdésével ellentétes az olyan nemzeti adórendelkezés, mint a szennyezett területek mentesítéséről szóló, 1989. június 7-i törvény (Altlastensanierungsgesetz) 3. §-a (2) bekezdésének 1. pontja, amely a hulladék belföldi hulladéklerakókban való tartós lerakását terhelő adó alól mentességet biztosít a belföldi szennyezett vagy feltehetően szennyezett területek mentesítése vagy biztosítása során keletkező hulladék lerakása esetén, az adómentességből azonban kizárja a többi tagállamban fekvő területek mentesítése vagy biztosítása során keletkező hulladék lerakását.

      (1)  HL C 178., 2006.7.29.


title: T-113/13. P. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 20-i végzése — Van Neyghem kontra Tanács (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — A 2007. évi előléptetési időszak — A fellebbező AST 7 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat — Első fokon a kereset elutasítása — Indokolási kötelezettség — Az EUMSZ 266. cikk — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               16.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 336/25

         A Törvényszék 2013. szeptember 20-i végzése — Van Neyghem kontra Tanács
   (T-113/13. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - A 2007. évi előléptetési időszak - A fellebbező AST 7 besorolási fokozatba való előléptetését mellőző határozat - Első fokon a kereset elutasítása - Indokolási kötelezettség - Az EUMSZ 266. cikk - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
   2013/C 336/54
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgium) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Tanács (képviselők: M. Bauer és A. Bisch meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (harmadik tanács) F-77/11. sz., Van Neyghem kontra Tanács ügyben 2012. december 12-én hozott ítélete ellen benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               Kris Van Neyghem maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Unió Tanácsánál a jelen eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-220/11. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2011. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Star Coaches s.r.o. kontra Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/8

         A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2011. május 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Star Coaches s.r.o. kontra Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (C-220/11. sz. ügy)
   2011/C 219/10
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Star Coaches s.r.o.

      Alperes: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 306. cikke csak az utazási irodák által az utazási szolgáltatások végfelhasználói (utasok) számára végzett értékesítésekre vonatkozik, vagy azon értékesítésekre is, amelyeket más személyek (megrendelők) számára végeznek?

               2.

               Az a fuvarozó társaság, amely csupán személyszállítást biztosít oly módon, hogy autóbuszos szállítást végez utazási irodák — és nem közvetlenül az utasok — megrendelésére, és amely más szolgáltatást — például szállást, tájékoztatást, tanácsadást — nem nyújt, utazási irodának minősül-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 306. cikkének alkalmazásában?

      (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: F-101/07. sz. ügy: 2007. október 3-án benyújtott kereset – Cova kontra Bizottság

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/73

         2007. október 3-án benyújtott kereset – Cova kontra Bizottság
   (F-101/07. sz. ügy)
   (2007/C 269/134)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Philippe Cova (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2007. június 29-én hozott határozatát, amennyiben az nem biztosította a személyzeti szabályzat 7. cikkének (2) bekezdésében előírt kiegészítő juttatást egy évnél hosszabb időtartamra;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes egyrészt arra hivatkozik, hogy a kinevezésre jogosult hatóság megsértette a személyzeti szabályzat 7. cikkének (2) bekezdését. A személyzeti szabályzat 7. cikke (2) bekezdésének célja, hogy valamely állás megüresedése esetére folytonosságot biztosítson. Ezen előírás helyes értelmezése szerint az álláshely ideiglenes betöltésének a lehető legrövidebbnek kell lennie, ezért a jogszabály arra kötelezi az adminisztrációt, hogy egységvezető kinevezésével haladéktalanul szüntesse meg az ideiglenes állapotot.
   Az a rendelkezés, mely szerint „az ideiglenes kinevezés időtartama nem haladja meg az egy évet”, kizárólag a beosztás ideiglenes betöltésére vonatkozik, és nem érinti az ennek megfelelő díjazást, amennyiben a helyettesítés időtartama meghaladja az egy évet.
   Az egy éves határidő nem abszolút jellegű, annál is inkább, mivel e határidő nem a tisztviselőnek, hanem az adminisztrációnak szól, annak pontosítása nélkül, hogy ez a határidő kényszerítő, kötelező vagy imperatív. Ennélfogva e határidőt úgy kell tekinteni, mint az adminisztrációhoz intézett, az üres állás mielőbbi betöltésére való figyelmeztetés.
   A felperes másrészt a gondoskodási kötelezettség és a gondos ügyintézés elvének megsértésére hivatkozik. A fent hivatkozott kötelezettség magában foglalja, hogy a tisztviselő állására vonatkozó határozatai meghozatala során az adminisztráció minden releváns körülményre tekintettel legyen, és ennek során ne csupán a szolgálati érdeket vegye figyelembe, hanem az érintett tisztviselő érdekeit is.
   Ebben az összefüggésben a gondos ügyintézés elvét gyakran összekapcsolják a gondoskodási kötelezettséggel. Jelen ügyben a Bizottság nem teljesítette ezt a kötelezettséget, amennyiben tisztában volt azzal, hogy a korábbi egységvezetőt másik állásba kellene kinevezni és megengedte, hogy P. Cova ideiglenes kinevezése egy évnél hosszabb ideig tartson. A Bizottság által adott értelmezés ahhoz az ellentmondásos helyzethez vezet, hogy míg a megbízás időtartama alatt nagyobb a felelősség, addig a felperes kiegészítő juttatása egy éves időtartamra van korlátozva.


title: C-188/14. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia n ° 58 de Madrid (Spanyolország) által 2014. április 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juan Pedro Ludeña Hormigos kontra Banco Santander, S.A.

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/3

         A Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid (Spanyolország) által 2014. április 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juan Pedro Ludeña Hormigos kontra Banco Santander, S.A.
   (C-188/14. sz. ügy)
   2014/C 223/04
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de Primera Instancia no 58 de Madrid

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Juan Pedro Ludeña Hormigos

      Alperes: Banco Santander, S.A.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e a közösségi szabályozással a pénzforgalmi szolgáltatásokról szóló, 2009. november 13-i 16/09. sz. törvény 22. cikkének (1) bekezdése, amennyiben az lehetővé teszi, hogy valamely bank a szerződésben eredetileg megállapított feltételek módosításával a szolgáltatások után díjat számítson fel és/vagy megemelje azt?

               2)

               A szerződés díjmentes megszüntetésének lehetősége megfelelő védelmet jelent-e a szolgáltatás igénybevevője számára?

               3)

               Érvényesek-e a felek között megállapított azon szerződési feltételek, amelyek lehetővé teszik a felek számára, hogy az első kérdésben hivatkozott cikkben foglaltak szerint cselekedjenek?

               4)

               Végül, és az előző kérdésekre adandó igenlő válasz esetén: az értesítésre vonatkozó két hónapos határidő összeegyeztethető-e a közösségi szabályozással?


title: C-340/11. sz. ügy: A Tribunal administratif de Montreuil (Franciaország) által 2011. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — az Alltri Inka képviseletében eljáró Internationale Kapitalanlagegesellschaft mbH kontra Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/34

         A Tribunal administratif de Montreuil (Franciaország) által 2011. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — az Alltri Inka képviseletében eljáró Internationale Kapitalanlagegesellschaft mbH kontra Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (C-340/11. sz. ügy)
   2011/C 269/66
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Montreuil

      Az alapeljárás felei

      Felperes: az Alltri Inka képviseletében eljáró Internationale Kapitalanlagegesellschaft mbH

      Alperes: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (ÁÉKBV) helyzete mellett a befektetésijegy-tulajdonosok helyzetét is figyelembe kell-e venni?

               2.

               Ha a válasz igenlő, akkor melyek azok a feltételek, amelyek mellett a vitatott forrásadó a szabad tőkemozgás elvével összeegyeztethetőnek tekinthető?


title: T-526/11. sz. ügy: 2011. október 3-án benyújtott kereset — Igcar Chemicals kontra ECHA

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/41

         2011. október 3-án benyújtott kereset — Igcar Chemicals kontra ECHA
   (T-526/11. sz. ügy)
   2011/C 347/74
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Igcar Chemicals, SL (Rubí, Spanyolország) (képviselő: L. Fernández Vaissieres ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag–ügynökség (ECHA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa megalapozottnak és elfogadhatónak a keresetet;

               —

               részlegesen semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az igazgatási díjról kiállított számlára vonatkozik, és semmisítse meg az említett számlát;

               —

               az ECHA-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset az Európai Vegyianyag–ügynökség (a továbbiakban: ECHA) SME(2011) 0572 számú, 2011. augusztus 3-i határozata ellen és az igazgatási díjakról kiállított számla abból következő megsemmisítésére irányul.
   Megjegyzendő e tekintetben, hogy a felperes vállalkozás különböző olyan anyagokat regisztrált előzetesen, amelyeket regisztráltatni kívánt. E regisztrációkat megelőzően tévesen kisvállalkozásként jegyezték be.
   2011 júniusában a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az Európai Vegyianyag–ügynökség részére fizetendő díjakról szóló, 2008/340/EK bizottsági rendelet (a továbbiakban: díjakról szóló rendelet) 13. cikkének (3) bekezdése alapján az Ügynökség felhívta a felperest annak bizonyítására, hogy az rá alkalmazott regisztrációs díjból kedvezményre jogosult. A felperes válaszában azt állította, hogy a mérete a középvállalkozások méretének felel meg, amely körülményt a REACH-IT rendszerben az ECHA hivatkozott kérelmének átvételét megelőzően önként kijavított.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel arra, hogy ECHA-ra ruházza az igazgatási díj kivetését, és az ECHA nem rendelkezett hatáskörrel az MB/29/2010, 2010. november 12-i igazgatósági határozat („on the classification of charges for which services are levied”) elfogadására.

                           —

                           A felperes e tekintetben kifejti, hogy a Bizottság azzal, hogy a díjakról szóló rendelet 13. cikkének (4) bekezdésében úgy rendelkezett, hogy az ECHA a regisztrációs díjtól — amely az egyetlen díj, amelyet az ECHA-t létrehozó rendelkezések lehetővé tesznek — eltérő igazgatási díjat vet ki, túlmegy az e rendelkezésekben megengedett mértéken, és e szempontból az EUMSZ 114. cikk nem elegendő a Bizottság és az ECHA hatáskörének megalapozásához.

               2.

               A második, a díjakról szóló rendelet 13. cikkének (4) bekezdésében foglalt hatáskör–átruházás jogellenességére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy az említett rendelkezés az ECHA mérlegelésére bízza az igazgatási díj megállapítását, anélkül hogy meghatározná annak céljait, tartalmát, hatályát és időtartamát, következésképen az MB/29/2010 határozat 2. cikke, és különösen a mellékletének 1. táblázata jogellenes.

               3.

               A harmadik, az MB/29/2010 határozat büntető jellegére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatban azt állítja, hogy az ECHA-ról szóló alaprendelet 74. cikkének (1) bekezdése értelmében az Ügynökség ugyan jogosult díjat szedni az általa nyújtott szolgáltatásokért, ugyanezen rendelet 74. cikkének (3) bekezdése szerint azonban a díjak és az Ügynökség egyéb bevételi forrásainak mértékét úgy kell meghatározni, hogy azok elégségesek legyenek az elvégzett szolgáltatások költségének fedezésére. Mindazonáltal a 14 500 euróban megállapított igazgatási díj nem igazolható az ECHA felülvizsgálati munkájával, mivel ezen összeg aránytalanul magas a nyújtott szolgáltatásokhoz képest. Másrészt az említett igazgatási díjak valójában szankció-jellegűek.

               4.

               A negyedik, a jogbiztonság elvének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           E tekintetben a felperes előadja, hogy a REACH-IT rendszer nem nyújt elegendő információt a vállalkozásoknak ahhoz, hogy azok megismerhessék azon szankciókat, amelyeket a méretük igazolását illetően őket terhelő kötelezettséggel kapcsolatban alkalmazhatnak. Másrészt az Ügynökség nem vette figyelembe a felperes eljárása szándékosságának a hiányát, sem pedig az elkövetett tévedés önkéntes kijavítását.

               5.

               Az ötödik, az arányosság elvének a szóban forgó igazgatási díjak megállapításával való megsértésére alapított jogalap.


title: C-642/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz., Villeroy & Boch kontra Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen a Villeroy & Boch — Belgium által 2013. december 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/23

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz., Villeroy & Boch kontra Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen a Villeroy & Boch — Belgium által 2013. december 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-642/13. P. sz. ügy)
   2014/C 45/40
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Villeroy & Boch — Belgium (képviselők: O. W. Brouwer és N. Lorjé ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz., Villeroy & Boch kontra Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítéletét annyiban, amennyiben az a fellebbező kérelmeit elutasította;

               —

               másodlagosan a fellebbezőt érintő részében részben helyezze hatályon kívül a 2013. szeptember 16-i ítélet rendelkező részének 1. pontját;

               —

               harmadlagosan méltányosan csökkentse a 2010. június 23-i megtámadott határozat 2. cikkében a fellebbezővel szemben kiszabott bírságot;

               —

               negyedlegesen helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítéletét, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

               —

               mindenesetre a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező szerint a megtámadott ítéletet a következő okokból hatályon kívül kell helyezni:

               1.

               Az
                     első jogalappal
                   a fellebbező előadja, hogy a Törvényszék elferdített bizonyítékokat, mivel jogellenesen nem vette figyelembe a fellebbező által említett, álláspontja szerint releváns tényeket, amelyeket a Törvényszék előtti tárgyaláson vitattak meg.

               2.

               A
                     második jogalappal
                   a fellebbező vitatja a ténylegesen és jogilag önálló magatartások állítólag egységes, összetett és folyamatos jogsértésnek való minősítését. Továbbá az „egységes, összetett és folyamatos jogsértés” elvének alkalmazása sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, a gondos igazságszolgáltatást és a Törvényszék által elvégzendő, jogilag szükséges felülvizsgálatot.

               3.

               A
                     harmadik jogalappal
                   a fellebbező előadja, hogy a Törvényszék nem gyakorolt rendes bírósági felülvizsgálatot, és ezáltal sérült az uniós jog által garantált hatékony jogvédelem.

               4.

               A
                     negyedik jogalappal
                   a fellebbező úgy érvel, hogy a kiszabott bírságot semmiképpen nem indokolja a Törvényszék vizsgálatának eredménye, és az aránytalan.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. május 12-én a T-191/01. sz., André Hecq kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – Szociális biztonság – A személyzeti szabályzat 72. cikk (1) bekezdése – Gyógykezelés költségeinek megtérítése – Súlyos betegség – Egyes orvosi ellátások 100 %-os költségtérítésének megtagadása)

text:
               24.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/15

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. május 12-én
   a T-191/01. sz., André Hecq kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Tisztviselők - Szociális biztonság - A személyzeti szabályzat 72. cikk (1) bekezdése - Gyógykezelés költségeinek megtérítése - Súlyos betegség - Egyes orvosi ellátások 100 %-os költségtérítésének megtagadása)
   (2004/C 190/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-191/01. sz. André Hecq, az Európai Közösségek Bizottságának tisztviselője, lakóhelye Mondercange (Luxemburg), képviseli C. Mourato ügyvéd, kézbesítési címe Luxembourg, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Currall) ügyben, a kifizetőhely 2000. október 13-i és 2000. november 6-i, a felperes házastársa által igénybevett egyes orvosi ellátások 100 %-os költségtérítését megtagadó két határozatának megsemmisítése iránti kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanácsa), melynek tagjai J. Azizi elnök, M. Jaeger és F. Delhousse bírák; hivatalvezető: I. Natsinas, tisztviselő; 2004. május 12-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               A kifizetőhely 2000. október 13-i és 2000. november 6-i határozatát, a felperes házastársa által igénybevett egyes orvosi ellátások 100 %-os költségtérítését megtagadó részében megsemmisíti.

               2.

               A Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 317., 2001.11.10.


title: C-225/13. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2013. április 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix kontra Région wallonne

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/13

         A Conseil d'État (Belgium) által 2013. április 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix kontra Région wallonne
   (C-225/13. sz. ügy)
   2013/C 207/24
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Ville d'Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Alperes: Région wallonne

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv (1) 7. cikkét, hogy hulladékgazdálkodási tervnek minősül egy olyan normatív rendelkezés, amely azon főszabály alól, amely szerint csak hulladékgazdálkodási tervben megjelölt területen elhelyezkedő hulladéklerakók kaphatnak engedélyt, olyan kivételt enged, hogy a hulladékgazdálkodási terv hatálybalépése előtt engedélyezett hulladéklerakók tekintetében a hatálybalépés után új engedélyezési eljárás folytatható le a hulladékgazdálkodási terv hatálybalépése előtt kiadott engedéllyel érintett földterületekkel kapcsolatban?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2001/42/EK irányelv (2) 2. cikkének a) pontját, hogy a terv illetve program fogalmát kiterjeszti egy olyan normatív rendelkezésre, amely azon főszabály alól, amely szerint csak a hulladékokról szóló 75/442/EGK irányelv 7. cikke által előírt hulladékgazdálkodási tervben megjelölt területen elhelyezkedő hulladéklerakók kaphatnak engedélyt, olyan kivételt enged, hogy a hulladékgazdálkodási terv hatálybalépése előtt engedélyezett hulladéklerakók tekintetében a hatálybalépés után új engedélyezési eljárás folytatható le a hulladékgazdálkodási terv hatálybalépése előtt kiadott engedéllyel érintett földterületekkel kapcsolatban?

               3.

               A második kérdésre adott igenlő válasz esetén, megfelel-e a 2003. október 16-i rendelettel módosított, 1996. június 27-i rendelet 70. cikkének második bekezdése a 2001/42/EK irányelv által előírt hatásvizsgálat követelményeinek?

      (1)  A hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 194., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.).

      (2)  A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.).


title: C-155/12. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2012. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minister Finansów kontra RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/3

         A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2012. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minister Finansów kontra RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (C-155/12. sz. ügy)
   2012/C 184/05
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Minister Finansów

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 44. és 47. cikkének rendelkezéseit, hogy az áruk tárolására vonatkozó olyan összetett szolgáltatásokat, amelyek az áru raktárban való átvételét, a megfelelő raktárpolcokra helyezését, ezen áruk ügyfelek számára való megőrzését, az áruk kiadását, a kirakodást és az átrakodást és egyes ügyfelek vonatkozásában a gyűjtőcsomagolásban szállított anyag egyedi kiszerelését foglalják magukban, ingatlannal kapcsolatos szolgáltatásoknak kell tekinteni, amelyek a 2006/112 irányelv 47. cikke alapján azon helyen adóztatandók, ahol az ingatlan fekszik?

               2.

               Vagy olyan szolgáltatásokról van-e szó, amelyek a 2006/112 irányelv 44. cikke alapján azon helyen adóztatandók, ahol a szolgáltatás igénybevevője gazdasági tevékenységének székhelye vagy állandó telephelye található, vagy ezek hiányában, ahol a lakóhelye vagy szokásos tartózkodási helye van?

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: C-310/06. sz. ügy: A Gerechtshof te Amsterdam (Hollandia) által 2006. július 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F.T.S. International B.V. kontra Belastingdienst/Douane West ellenőre

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/25

         A Gerechtshof te Amsterdam (Hollandia) által 2006. július 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F.T.S. International B.V. kontra Belastingdienst/Douane West ellenőre
   (C-310/06. sz. ügy)
   (2006/C 224/46)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Gerechtshof te Amsterdam (Hollandia)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: az F.T.S. International B.V.

      Alperes: a Belastingdienst/Douane West ellenőre
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   „Érvényes-e az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2002. július 8-i 1223/2002/EK bizottsági rendelet (1)?”

      (1)  Az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2002. július 8-i 1223/2002/EK bizottsági rendelet (HL 2002. L 179., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 12. kötet, 271. o.).


title: T-391/17. sz. ügy: 2017. június 28-án benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság

text:
               14.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/33

         2017. június 28-án benyújtott kereset – Románia kontra Bizottság
   (T-391/17. sz. ügy)
   (2017/C 269/45)
   Az eljárás nyelve: román

      Felek

      Felperes: Románia (képviselők: R. Radu, C.-M. Florescu, E. Gane és L. Liţu, meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe” elnevezésű polgári kezdeményezés-javaslatra vonatkozó 2017. március 29-i (EU) határozatát;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az Európai Unió szerződései Unió hatáskörére vonatkozó rendelkezéseinek megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A polgári kezdeményezés-javaslat kizárólag a nemzeti és nyelvi kisebbségekhez tartozó személyek jogai védelmének erősítésére irányul, és nincs közvetlen kapcsolatban az EUSZ 3. cikk és az EUMSZ 167. cikk rendelkezéseinek értelmében vett kulturális sokszínűséggel.

               2.

               A második, az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Bizottság mindössze felsorolja az azon aktusokra vonatkozó javaslatokat, amelyek tekintetében a polgárok támogató nyilatkozatait gyűjteni fogják, és nem hoz fel egyetlen jogi érvet sem azon megállapítás alátámasztására, miszerint ezek a Bizottság hatáskörébe tartoznak.


title: T-892/16. sz. ügy: 2016. december 19-én benyújtott kereset – Apple Sales International és Apple Operations Europe kontra Bizottság

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/37

         2016. december 19-én benyújtott kereset – Apple Sales International és Apple Operations Europe kontra Bizottság
   (T-892/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/46)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Apple Sales International (Cork, Írország) és Apple Operations Europe (Cork, Írország) (képviselők: A. von Bonin és E. van der Stok ügyvédek, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu és J. Bourke, Barristers)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Írország által az Apple javára végrehajtott SA.38373 (2014/C) (korábbi 2014/NN) (korábbi 2014/CP) állami támogatásról szóló, 2016. augusztus 30-i európai bizottsági határozatot;

               —

               másodlagosan, részben semmisítse meg a határozatot; és

               —

               a Bizottságot kötelezze a felperesek részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek tizennégy jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalap: a Bizottság tévesen értelmezte az ír jogszabályokat.

                           —

                           A felperesek úgy vélik, hogy külföldi illetőségű társaságokként az 1997. évi Taxes Consolidation Act (Adókonszolidációs törvény) 25. szakasza alapján csak az ír fióktelepeik által gyakorolt tevékenységekhez rendelhető „adóköteles nyereségek” után voltak kötelesek megfizetni az ír társasági adót. Az Állásfoglalások megfelelően tükrözték a fióktelepek „adóköteles nyereségeit”, ezáltal pedig nem biztosítottak előnyt. A Bizottság annak megállapítása során is tévedett, hogy a 25. szakasz szerinti nyereségmegosztásnak a szokásos piaci ár elvét kell követnie.

               2.

               Második jogalap: a szokásos piaci ár elve nem működik olyan tesztként, amelynek segítségével az EUMSZ 107. cikk alapján eldönthető, hogy az adómegállapítások tartalmaznak-e állami támogatást.

                           —

                           A Bizottság tévesen állapította meg, hogy az EUMSZ 107. cikk megkövetelte Írországtól, hogy a felpereseknek a 25. szakasz szerinti adóköteles nyereségeit a szokásos piaci árnak a Bizottság által kialakított elve alapján számítsa ki.

               3.

               Harmadik jogalap: a Bizottság alapvető hibákat követett el a felperesek Írországon kívüli tevékenységeit illetően.

                           —

                           A Bizottság alapvető hibákat követett el azáltal, hogy nem ismerte el, hogy a felperesek nyereséget keletkeztető tevékenységeit, különösen a szellemi tulajdonjogok („Apple IP”) kifejlesztését és forgalmazását az Egyesült Államokban irányították és igazgatták. Az e tevékenységekből származó nyereség az Egyesült Államokhoz, nem pedig Írországhoz rendelhető. A Bizottság tévedett, amikor csak a felperesek igazgatótanácsi üléseiről készült jegyzőkönyveket vette figyelembe, és figyelmen kívül hagyta a tevékenységekkel kapcsolatos minden egyéb bizonyítékot.

               4.

               Negyedik jogalap: a Bizottság alapvető hibákat követett el a felperesek írországi tevékenységeit illetően.

                           —

                           A Bizottság nem ismerte el, hogy az ír fióktelepek csak rutinfeladatokat láttak el, és nem vettek részt az Apple IP nyereséget keletkeztető kifejlesztésében és forgalmazásában.

               5.

               Ötödik jogalap: a Bizottság feltételezései ellentétesek a bizonyítási teherrel, az OECD iránymutatásokkal és az egybehangzó szakértői véleményekkel; a következtetés ellentmond önmagának.

                           —

                           A Bizottság azt feltételezte, hogy a felperesek összes jelentős nyereséget keletkeztető tevékenysége az írországi fióktelepekhez rendelhető, anélkül hogy megfelelően értékelte volna a bizonyítékokat, ideértve azt a terjedelmes szakértői bizonyítékot, amely alátámasztja, hogy a nyereségek nem az írországi tevékenységekhez rendelhetők.

               6.

               Hatodik jogalap: a felpereseket ugyanúgy kezelték, mint Írországban a többi külföldi illetőségű adóalanyt, és nem részesítették őket szelektív bánásmódban.

                           —

                           A Bizottság nem bizonyította a szelektív jelleget: tévedett, amikor úgy kezelte a felpereseket, mintha írországi belföldi illetőségű társaságok lennének, továbbá mintha a világszintű nyereségeik alapján kellene adóztatni őket.

               7.

               Hetedik jogalap: az elsődleges érvelési vonalat a lényeges eljárási szabályok megsértése miatt meg kell semmisíteni.

                           —

                           Az eljárást megindító határozat nem fejtette ki az elsődleges érvelési vonalat. Ha ezt megtette volna, az Apple olyan bizonyítékot tudott volna előterjeszteni, amely az ügy kimenetelét megváltoztathatta volna, és meg is kellett volna változtatnia.

               8.

               Nyolcadik jogalap: ténybeli és mérlegelési hibák voltak abban, ahogyan a Bizottság a másodlagos érvelési vonal keretében az írországi fióktelepekre alkalmazta a tranzakciós nettó árrés módszert.

                           —

                           A Bizottság által kifejtett másodlagos érvelési vonal tévesen elutasítja a szakértői bizonyítékokat, és elmulasztja kifejteni, hogy mi lenne a helyes nyereség-hozzárendelési elemzés.

               9.

               Kilencedik jogalap: a vagylagos érvelési vonal sérti a lényeges eljárási szabályokat, és nyilvánvaló mérlegelési hibát tartalmaz.

                           —

                           A Bizottság tévedett, amikor az Állásfoglalásokat az Irish Revenue (az ír adóhatóság) által harmadik felek részére kibocsátott állásfoglalásokkal hasonlította össze, mivel a ténybeli körülmények eltérők voltak.

               10.

               Tizedik jogalap: a másodlagos és a vagylagos érvelési vonal nem teszi lehetővé a visszatérítendő összeg kiszámítását.

                           —

                           A határozat nem tartalmaz semmilyen magyarázatot arról, hogy a másodlagos vagy a vagylagos érvelési vonal alapján mekkora összeget kell visszatéríttetni, ellentétben az állami támogatásokkal kapcsolatos szabályokkal és a jogbiztonság elvével.

               11.

               Tizenegyedik jogalap: a Bizottság az állítólagos támogatás visszatéríttetésének előírásával megsértette a jogbiztonság elvét és a visszaható hatály tilalmát.

               12.

               Tizenkettedik jogalap: a Bizottság elmulasztott alapos és pártatlan vizsgálatot lefolytatni.

               13.

               Tizenharmadik jogalap: az EUMSZ 296. cikk, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának megsértése.

               14.

               Tizennegyedik jogalap: a határozat túllépi az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése alapján a Bizottságot megillető hatáskört.

                           —

                           A Bizottság megsértette a jogbiztonság elvét azáltal, hogy az állami támogatásokkal kapcsolatos jogszabályok előre nem látható értelmezése alapján rendelte el a visszatéríttetést; a gondossági kötelezettségével ellentétes módon elmulasztotta megvizsgálni az összes releváns bizonyítékot; elmulasztotta megfelelően megindokolni a határozatot; valamint túllépte az EUMSZ 107. cikk alapján őt megillető hatáskört, amikor megpróbálta átértelmezni Írország társaságiadó-rendszerét.


title: C-94/04. és C-202/04. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2006. december 5-i ítélete (A Corte d'appello di Torino és a Tribunale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Federico Cipolla kontra Rosaria Portolese, férjezett neve Fazari (C-94/04. sz. ügy), valamint Stefano Macrino és Claudia Capoparte kontra Roberto Meloni (C-202/04. sz. ügy) (Közösségi versenyjogi szabályok – Az ügyvédi tiszteletdíjak díjszabására vonatkozó nemzeti jogszabályok – Szakmai díjszabások rögzítése – Szolgáltatásnyújtás szabadsága)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/2

         A Bíróság (nagytanács) 2006. december 5-i ítélete (A Corte d'appello di Torino és a Tribunale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Federico Cipolla kontra Rosaria Portolese, férjezett neve Fazari (C-94/04. sz. ügy), valamint Stefano Macrino és Claudia Capoparte kontra Roberto Meloni (C-202/04. sz. ügy)
   (C-94/04. és C-202/04. sz. ügy) (1)

   (Közösségi versenyjogi szabályok - Az ügyvédi tiszteletdíjak díjszabására vonatkozó nemzeti jogszabályok - Szakmai díjszabások rögzítése - Szolgáltatásnyújtás szabadsága)
   (2006/C 331/03)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   A Corte d'appello di Torino, Tribunale di Roma [Olaszország]
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Federico Cipolla (C-94/04. sz. ügy), Stefano Macrino és Claudia Capoparte (C-202/04. sz. ügy)

      Alperesek: Rosaria Portolese, férjezett neve Fazari (C-94/04. sz. ügy), Roberto Meloni (C-202/04. sz. ügy)
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corte d'appello di Torino – A közösségi szabályok ügyvédi szolgáltatásokra való alkalmazhatósága – Kötelező díjszabásokat előíró, és az ügyvédi díjszabásra vonatkozó, ügyfél és ügyvéd között létrejött megállapodást érvénytelenné tevő nemzeti szabályozás.
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tribunale di Roma – A bíróságok előtti képviseletet és a nem ügyvédek által is gyakorolható jogi tanácsadási tevékenységeket nyújtó ügyvédi szolgáltatásokat magában foglaló tiszteletdíjakra vonatkozó díjszabást jóváhagyó nemzeti szabályozás EK 10. és 81. cikkel való összeegyeztethetősége.
   Rendelkező rész

               1)

               Az EK 10., EK 81. és EK 82. cikkel nem ellentétes az, hogy valamely tagállam olyan szabályozó intézkedést fogadjon el, amely a Consiglio nazionale forense-hez (országos ügyvédi kamarai tanács) hasonló ügyvédi szakmai kamarai szerv által készített tervezet alapján olyan díjszabást hagy jóvá, amely az ügyvédi hivatáshoz tartozó személyek tiszteletdíjainak alsó határát rögzíti, és amelytől elvben nem lehet eltérni sem az ügyvédi hivatást gyakorlók által nyújtható szolgáltatások, sem olyan szolgáltatások – mint például a peren kívüli szolgáltatások – esetén, amelyeket olyan gazdasági szereplő is nyújthat, akire a hivatkozott díjszabás nem alkalmazandó.

               2)

               Az olyan szabályozás, amely abszolút módon tiltja a díjszabás által rögzített tiszteletdíjak legalsó határától való, megállapodásban rögzített eltérést – az alapeljárás tárgyát képező ügyhöz hasonlóan – olyan szolgáltatások esetében, amelyek egyrészről peres eljárással kapcsolatosak, másrészt ügyvédek által nyújthatók, az EK 49. cikkben előírt szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozását képezi. A kérdést előterjesztő bíróság feladata megvizsgálni, hogy az ilyen szabályozás – tekintettel az alkalmazás konkrét megvalósulására – valóban megfelel-e fogyasztók védelmére és az igazságszolgáltatás megfelelő működésére irányuló céloknak, amelyek e szabályozást indokolhatják, illetve a szabályozás által előírt korlátozások nem tűnnek-e aránytalannak fenti célkitűzésekhez viszonyítva.

      (1)  HL C 94., 2004.4.17.

      HL C 179., 2004.7.10.


title: C-29/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2007. július 19-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/31

         A Bíróság elnökének 2007. július 19-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-29/07. sz. ügy) (1)

   (2007/C 315/56)

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 56., 2007.3.10.


title: T-257/10. sz. ügy: 2010. június 4-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság

text:
               14.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/50

         2010. június 4-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság
   (T-257/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 221/81
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: P. Gentili avvocato dello Stato)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C 4/2003 állami támogatás (ex NN 102/2002) tárgyában hozott 2010. március 24-i C(2010) 1711 végleges bizottsági határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Olasz Köztársaság keresetet nyújtott be az Európai Unió Törvényszékéhez a C 4/2003 állami támogatás (ex NN 102/2002) tárgyában hozott 2010. március 24-i C(2010) 1711 végleges bizottsági határozattal (amely a 2010. március 25-i SG Greffe (2010) D/4224 levéllel került kézbesítésre) szemben. Ez a határozat, amelyet a Bizottság a Bíróság által a C-496/06. P. sz., Bizottság kontra Olaszország és WAM ügyben meghozott ítéletet követően — amely elutasította a Bizottságnak a Törvényszék által hozott azon ítélete elleni fellebbezését, amellyel helyt adott az Olaszország által a WAM társaságnak nyújtott állami támogatásra vonatkozó C 4/2003 (ex NN 102/2002) 2006/177/EK bizottsági határozattal szemben Olaszország és a WAM társaság által benyújtott keresetnek — a WAM Spa-nak az olasz kiviteleket támogató intézkedésekre vonatkozó 394/81 törvénynek megfelelően 1995-ben és 2000-ben nyújtott kamattámogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította.
   Keresete alátámasztása érdekében az Olasz Köztársaság az alábbiakat kéri a Törvényszéktől:

               Első jogalap: a 659/99/EK rendelet (1) 4. cikke (5) és (6) bekezdésének, valamint a ne bis in idem elvének megsértése. Ezzel kapcsolatosan az Olasz Köztársaság azt állítja, hogy az ugyanerre a támogatásra vonatkozó előző, 2004-ben elfogadott bizottsági határozat egészét a Törvényszék és a Bíróság visszamenőleges hatállyal megsemmisítette. Ez okozta a Bizottság támogatással kapcsolatos hallgatását, miután 2003 januárjában a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról határozott. Ezen felül a ne bis in idem elve alkalmazandó.

               Második jogalap: az EUMSZ 108. cikk (2) és (3) bekezdésének és a 659/99/EK rendelet 4., 6., 7., 10., 13. és 20. cikkének megsértése. Az Olasz Köztársaság úgy véli, hogy az új határozat a kérdéses támogatásra vonatkozó teljesen új elemzést tartalmaz, amelyet ezért az érintett tagállam és az érintett felek bevonásával lefolytatott kontradiktórius hivatalos eljárást követően kellett volna elfogadni.

               Harmadik jogalap: az anyagi jogerő megsértése. A felperes szerint a Törvényszék és a Bíróság által az előző támogatással kapcsolatosan hozott ítéletek jogerősek azon tény tekintetében, hogy a támogatás nem az exportot, hanem a harmadik piacokra való belépés költségeit részesíti előnyben, valamint azon ténnyel kapcsolatosan, hogy pusztán a belső piacot közvetlenül érintő állami támogatásokra vonatkozó elvekre történő általános jellegű utalások nem elegendőek egy, harmadik piacokat közvetlenül érintő — és egyébként jelentéktelen összegekre vonatkozó — támogatással kapcsolatos határozat megindokolására. Márpedig a Bizottság az új határozatban figyelmen kívül hagyja a jogerőt és a fent hivatkozott elveket csak látszólag alkalmazza.

               Negyedik jogalap: a kontradiktórius eljárás elvének és a 659/99/EK rendelet 20. cikkének megsértése. Bizonyításfelvétel hiánya. Ezzel kapcsolatosan a felperes megjegyzi, hogy a Bizottság a határozatot egy olyan, a kedvezményezett vállalkozást érintő 2009-es egyetemi tanulmány vizsgálat kritériumaként történő felhasználásával fogadta el, amelyet a Bizottság nem küldött meg az érintett feleknek és amelyet nem tárgyalt meg velük az új határozat meghozatalát megelőzően.

               Ötödik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének, valamint az 1998/2006/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdése d) pontjának és 2. cikkének megsértése. Az anyagi jogerő megsértése. Kontradiktórius jelleg. Az Olasz Köztársaság úgy véli, hogy a kérdéses támogatások a Szerződés 87. és 88. cikkének a de minimis támogatásokra való alkalmazásáról szóló 1998/2006 rendelet hatálya alá tartoznak, mivel összegük három év alatt nem éri el a 200 000 eurós határt. Ezért nem minősülnek állami támogatásoknak, és ezért nem kell azokat bejelenteni. E rendelet volt alkalmazandó, mivel azon körülmény, hogy nem exporttámogatásokról volt szó, jogerőre emelkedett.

               Hatodik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) és e) pontjának és a 70/2001/EK rendelet 4. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése. A kérdéses támogatások mindenesetre az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának értelmében a közös piaccal összeegyeztethetőek voltak, mivel azok célja a közösségi vállalkozások nemzetközivé válásának elősegítése volt. A határozat nem vette át ezt az elemzést.

               Hetedik jogalap: a 659/99/EK rendelet 14. cikkének és az arányosság elvének megsértése. Mindenesetre a Bizottság a támogatás összegét túlzóan számította ki: a tényleges támogatás a visszatérítések kifizetése napján hatályos referenciaérték és a támogatott érték közötti különbségből, és nem a finanszírozások engedélyezésének napján (vagyis sokkal előbb) hatályos referenciaérték és a támogatott érték közötti különbségből ered.

         Ezen túlmenően az Olasz Köztársaság az indokolási kötelezettség és a jogos bizalom elvének megsértésére hivatkozik.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. oldal).


title: T-299/13. sz. ügy: 2013. május 31-én benyújtott kereset — El Corte Inglés kontra OHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)

text:
               27.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 215/17

         2013. május 31-én benyújtott kereset — El Corte Inglés kontra OHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)
   (T-299/13. sz. ügy)
   2013/C 215/24
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: E. Seijo Veiguela és J. L. Rivas Zurdo ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Azzedine Alaïa (Párizs, Franciaország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának az R 819/2012-2. sz. ügyben 2013. március 15-én hozott határozatát;

               —

               mind az OHIM-ot, mind az Azzedine Alaïa-t kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a 3., 14., 18. és 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó „ALIA” szóvédjegy — 3 788 999. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: az Azzedine Alaïa.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 3., 16., 18., 20., 25. és 35. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozó „ALAÏA” nemzetközi szóvédjegy és „ALAÏA PARIS” közösségi ábrás védjegy, valamint a korábbi, lajstromozatlan „ALAÏA” védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               a 2868/95 rendelet 20. szabálya (6) bekezdésének és 50. szabálya (1) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-448/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. június 3-i ítélete – Bora Creations kontra OHIM – Beauté prestige international (essence) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A verbal essence közösségi szóvédjegy — Viszonylagos kizáró okok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               20.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/35

         A Törvényszék 2015. június 3-i ítélete – Bora Creations kontra OHIM – Beauté prestige international (essence)
   (T-448/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A verbal essence közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró okok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 236/46)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bora Creations, SL (Ceuta, Spanyolország) (képviselők: R. Lange, G. Hild és C. Pape, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Beauté prestige international (Párizs, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és P. Péters, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának a Beauté prestige international és a Bora Creations, SL közötti törlési eljárással kapcsolatban 2013. június 6-án hozott határozata (R 1085/2012-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Bora Creations, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 304., 2013.10.19.


title: C-452/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. május 19-i ítélete (a Corte di Appello di Firenze — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tonina Enza Iaia, Andrea A. Moggio, Ugo Vassalle kontra a Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, a Ministero dell’Economia e delle Finanze, az Università degli studi di Pisa (82/76/EGK irányelv — A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága — Orvosok — Szakorvosi szakmai képesítés megszerzése — Díjazás a képzési időszak során — A rendszeres díjazás kifizetéséhez való jog ötéves elévülési ideje)

text:
               9.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 204/8

         A Bíróság (első tanács) 2011. május 19-i ítélete (a Corte di Appello di Firenze — Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tonina Enza Iaia, Andrea A. Moggio, Ugo Vassalle kontra a Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, a Ministero dell’Economia e delle Finanze, az Università degli studi di Pisa
   (C-452/09. sz. ügy) (1)

   (82/76/EGK irányelv - A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága - Orvosok - Szakorvosi szakmai képesítés megszerzése - Díjazás a képzési időszak során - A rendszeres díjazás kifizetéséhez való jog ötéves elévülési ideje)
   2011/C 204/15
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte di Appello di Firenze — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Tonina Enza Iaia, Andrea A. Moggio, Ugo Vassalle

      Alperesek: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Università degli studi di Pisa

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Corte di Appello di Firenze — Az orvosi oklevelek, bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismeréséről, valamint a letelepedés és szolgáltatásnyújtás szabadsága eredményes gyakorlásának elősegítésére vonatkozó intézkedésekről szóló 75/362/EGK tanácsi irányelv, valamint az orvosok tevékenységével kapcsolatos törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 75/363/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló 82/76/EGK irányelv (HL L 43., 21. o.) értelmezése — Szakorvos-képzés — Megfelelő díjazáshoz való jog a képzési időszakban — Közvetlen hatály az irányelv átültetésének hiányában — A tagállamok azon lehetősége, hogy az első átültető jogszabályt megelőző időszakra vonatkozóan az említett irányelvből eredő valamely jog tekintetében öt- vagy tízéves elévülési kifogásra hivatkozhatnak.

      Rendelkező rész

   Az uniós jogot akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, hogy valamely tagállam a magánszemélyek által valamely irányelvben rájuk ruházott jogok védelme céljából benyújtott kereset tekintetében ésszerű elévülési idő elteltére hivatkozzon kifogásként, még akkor is, ha a tagállam nem ültette át helyesen az irányelvet, feltéve hogy a kereset elkésettségét — magatartása okán — nem a tagállam okozta. Az uniós jog megsértésének a Bíróság általi megállapítása nem érinti az elévülési idő kezdetének időpontját abban az esetben, ha az említett jogsértéshez nem fér kétség.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30.


title: T-156/04. sz. ügy: A Törvényszék 2009. december 15-i ítélete — EDF kontra Bizottság (Állami támogatások — A francia hatóságok által az EDF-nek nyújtott támogatások — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és annak visszatéríttetését elrendelő határozat — A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége — A magánbefektető fogalmának kritériuma)

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/32

         A Törvényszék 2009. december 15-i ítélete — EDF kontra Bizottság
   (T-156/04. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - A francia hatóságok által az EDF-nek nyújtott támogatások - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és annak visszatéríttetését elrendelő határozat - A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - A magánbefektető fogalmának kritériuma)
   2010/C 37/41
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Electricité de France (Párizs, Franciaország) (képviselő: M. Debroux ügyvéd)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: J. Buendía Sierra és C. Giolito meghatalmazottak)

      A felperest támogató beavatkozó: a Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és A.-L. Vendrolini meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Iberdrola, SA (Bilbao, Spanyolország) (képviselők: J. Ruiz Calzado és É. Barbier de La Serre ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az EDF-nek, valamint a villamosenergia- és gázipari ágazatnak nyújtott állami támogatásról (C 68/2002, N 504/2003 és C 25/2003) szóló 2003. december 16-i bizottsági határozat 3. és 4. cikkének megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az EDF-nek, valamint a villamosenergia- és gázipari ágazatnak nyújtott állami támogatásról (C 68/2002, N 504/2003 és C 25/2003) szóló 2003. december 16-i bizottsági határozat 3. és 4. cikkét megsemmisíti.

               2.

               Az Európai Bizottság viseli saját és az Electricité de France (EDF) költségeit.

               3.

               A Francia Köztársaság viseli saját költségeit.

               4.

               Az Iberdrola, SA viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 179., 2004.7.10.


title: T-455/11. P. sz. ügy: A Törvényszék 2013. november 14-i ítélete — Europol kontra Kalmár ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Az Europol személyi állománya — Határozott időre szóló szerződés — Elbocsátás — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog — Pénzbeli kártérítés” )

text:
               21.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 377/12

         A Törvényszék 2013. november 14-i ítélete — Europol kontra Kalmár
   (T-455/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Az Europol személyi állománya - Határozott időre szóló szerződés - Elbocsátás - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog - Pénzbeli kártérítés)
   2013/C 377/27
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (képviselők: D. Neumann, D. El Khoury és J. Arnould meghatalmazottak, segítőik: D. Waelbroeck és E. Antypas ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Andreas Kalmár (Bécs, Ausztria) (képviselő: D. Coppens ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) F-83/09. sz., Kalmár kontra Europol ügyben 2011. május 26-án hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, annak részleges hatályon kívül helyezése iránti fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               Az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Andreas Kalmár részéről a jelen eljárás keretében felmerült költségeket.

      (1)  HL C 290., 2011.10.1.


title: T-96/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 28-i ítélete – Rot Front kontra OHIM – Rakhat (Маcка) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A »Маcка« közösségi ábrás védjegy bejelentése — A korábbi, lajstromozatlan »Маcка« nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése — A nemzeti jog OHIM általi alkalmazása”)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/15

         A Törvényszék 2015. október 28-i ítélete – Rot Front kontra OHIM – Rakhat (Маcка)
   (T-96/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A »Маcка« közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi, lajstromozatlan »Маcка« nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése - A nemzeti jog OHIM általi alkalmazása”))
   (2015/C 429/20)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Rot Front OAO (Moszkva, Oroszország) (képviselők kezdetben: B. Térauda, később: O. Spuhler és M. Geitz ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Rakhat AO (Almati, Kazahsztán)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Rot Front OAO és a Rakhat AO közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. november 28-án hozott határozata (R 893/2012-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2012. november 28-án hozott határozatát (R 893/2012-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az OHIM viseli a saját költségeit, valamint a Rot Front OAO részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 123., 2013.4.27.


title: C-100/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-233/11. és T-262/11. sz., Görögország és Ellinikos Chrysos kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. december 9-én hozott ítélete ellen az Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou által 2016. február 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               17.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/8

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-233/11. és T-262/11. sz., Görögország és Ellinikos Chrysos kontra Bizottság egyesített ügyekben 2015. december 9-én hozott ítélete ellen az Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou által 2016. február 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-100/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 175/08)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (képviselők: V. Christianos, I. Soufleros, dikigoroi)

      A többi fél az eljárásban: Görög Köztársaság, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-233/11. és T-262/11. sz. egyesített ügyekben 2015. december 9-én hozott ítéletet, és az ügyet határozathozatal céljából utalja vissza a Törvényszékhez;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A megtámadott ítélet azt állapította meg, hogy az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének valamennyi alkalmazási feltétele teljesült a két állami támogatási intézkedés tekintetében; az első állami támogatási intézkedés a Cassandra Mines-nak a piaci értékük alatti vételár ellenében a fellebbező részére történő átruházására vonatkozik. A második intézkedés a bányák telekértékével összefüggésben az adóelengedésre vonatkozik.

               2.

               A fellebbező három fellebbezési jogalapra hivatkozik: kettőre az első állami támogatási intézkedéssel, egyre pedig a második állami támogatási intézkedéssel összefüggésben. Konkrétabban:

                           —

                              Az első állami támogatási intézkedést illetően: a fellebbező előadja, hogy a megtámadott ítéletben az előny fennállásával kapcsolatos értékelés téves jogalkalmazáson alapul, továbbá a bányák értékével kapcsolatban hiányos az indokolása és eljárási szabályt sért.

                           —

                              A második állami támogatási intézkedést illetően: a fellebbező előadja, hogy a megtámadott ítéletben az előny fennállásával kapcsolatos értékelés téves jogalkalmazáson alapul, továbbá a bányák értékével kapcsolatban hiányos az indokolása.

                           —

                              A harmadik állami támogatási intézkedést illetően: a fellebbező előadja, hogy a megtámadott ítéletben az előny fennállásával kapcsolatos értékelés téves jogalkalmazáson alapul.


title: T-334/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – Roca Sanitario kontra OHIM – Villeroy & Boch (Egykaros csaptelep) („Közösségi védjegy — Megsemmisítési eljárás — Egykaros csaptelepet ábrázoló közösségi formatervezési minta — Korábbi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — Alkotói szabadságfok — A technikai állás telítettsége — Eltérő összbenyomás — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/22

         A Törvényszék 2015. október 29-i ítélete – Roca Sanitario kontra OHIM – Villeroy & Boch (Egykaros csaptelep)
   (T-334/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Megsemmisítési eljárás - Egykaros csaptelepet ábrázoló közösségi formatervezési minta - Korábbi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Alkotói szabadságfok - A technikai állás telítettsége - Eltérő összbenyomás - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 429/28)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: R. Guerras Mazón ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő:J. Crespo Carrillo, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Németország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Villeroy & Boch AG és a Roca Sanitario, SA közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. február 21-én hozott határozata (R 812/2012-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Roca Sanitario, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 261., 2014.8.11.


title: F-15/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2008. szeptember 23-i végzése Abba és társai kontra Parlament

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/67

         A Közszolgálati Törvényszék 2008. szeptember 23-i végzése Abba és társai kontra Parlament
   (F-15/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/134)

      Az eljárás nyelve: francia

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22., 37. o.


title: C-89/05. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2006. július 13-i ítélete (a House of Lords [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – United Utilities plc kontra Commissioners of Customs & Excise (Hatodik HÉA-irányelv – A 13. cikk B. részének f) pontja – Szerencsjátékok mentessége – Hatály – Call-centre tevékenység)

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/11

         A Bíróság (második tanács) 2006. július 13-i ítélete (a House of Lords [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – United Utilities plc kontra Commissioners of Customs & Excise
   (C-89/05. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 13. cikk B. részének f) pontja - Szerencsjátékok mentessége - Hatály - „Call-centre” tevékenység)
   (2006/C 224/20)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   House of Lords
   Az alapeljárás felei

      Felperes: United Utilities plc

      Alperes: Commissioners of Customs & Excise
   Tárgy
   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke B. része f) pontjának értelmezése – Fogadások, sorsolásos játékok és egyéb szerencsejátékok adómentessége – Alkalmazhatóság olyan harmadik társaság által nyújtott szolgáltatásokra, amely a telefonon tett fogadásokat valamely másik társaság nevében elfogadja
   Rendelkező rész
   Úgy kell értelmezni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke B. része f) pontját, hogy nem minősül fogadási tevékenységnek e rendelkezés értelmében, ezért nem részesülhet az ugyanezen rendelkezésben foglalt HÉA-mentességben olyan „call centre” szolgáltatás nyújtása a telefonos fogadást szervező személy részére, amelynek keretében az említett szolgáltatást nyújtó személy alkalmazottai a fogadásszervező nevében a fogadásokat elfogadják.

      (1)  HL C 106., 2005.4.30.


title: T-377/13. sz. ügy: 2013. július 17-én benyújtott kereset — ultra air kontra OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/49

         2013. július 17-én benyújtott kereset — ultra air kontra OHIM — Donaldson Filtration Deutschland (ultra.air ultrafilter)
   (T-377/13. sz. ügy)
   2013/C 260/87
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: ultra air GmbH (Hilden, Németország) (képviselő: C. König ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 1100/2011-4. sz. ügyben 2013. május 6-án hozott határozatát;

               —

               a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) és — amennyiben részt vesz az eljárásban — a Donaldson Filtration Deutschland GmbH-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a 7., 9., 11., 37. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatásokra vonatkozó „ultra.air ultrafilter” szóvédjegy — 7 480 585. sz. közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: a felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: Donaldson Filtration Deutschland GmbH.

      A törlés iránti kérelem indokolása: A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt feltétlen törlési ok.

      A törlési osztály határozata: a törlési osztály a törlés iránti kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezésnek helyt adott és a közösségi védjegyet törölte.

      Jogalapok:

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 75. cikke második mondatának megsértése;

               —

               A 207/2009 rendelet 75. cikke első mondatának megsértése.


title: C-463/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Holland Királyság ellen  2005. december 22-én  benyújtott kereset

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/19

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Holland Királyság ellen 2005. december 22-én benyújtott kereset
   (C-463/05. sz. ügy)
   (2006/C 48/36)
   Az eljárás nyelve: holland
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: Dominique Maidani és Wouter Wils meghatalmazottak) 2005. december 22-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Holland Királyság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy a Holland Királyság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a pénzügyi biztosítékokról szóló megállapodásokról szóló, 2002. június 6-i 2002/47/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) vagy legalábbis nem közölte ezeket a Bizottsággal – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               2)

               kötelezze a Holland Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A Bizottság előadja, hogy a 2002/47 irányelv 11. cikke szerint a tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 2003. december 27-ig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
   A Bizottságnak meg kellett állapítania, hogy a Holland Királyság még mindig nem fogadta el, vagy legalábbis nem közölte vele e rendelkezéseket.

      (1)  HL L 168., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 10. fejezet, 3. kötet, 89. o.


title: T-92/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2006. január 26-i  ítélete – Stadwerke Schwäbisch Hall és társai kontra Bizottság ( Állami támogatás – A németországi atomerőművek által radioaktív hulladékaik ártalmatlanítása és létesítményeik végleges leállításával járó költségeik fedezete céljából képzett céltartalékokra alkalmazott adómentesség rendszere – A vizsgálat bevezető szakaszának végeztével hozott állami támogatás hiányát megállapító határozat – Megsemmisítési kereset )

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/15

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. január 26-i ítélete – Stadwerke Schwäbisch Hall és társai kontra Bizottság
   (T-92/02. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatás - A németországi atomerőművek által radioaktív hulladékaik ártalmatlanítása és létesítményeik végleges leállításával járó költségeik fedezete céljából képzett céltartalékokra alkalmazott adómentesség rendszere - A vizsgálat bevezető szakaszának végeztével hozott állami támogatás hiányát megállapító határozat - Megsemmisítési kereset”)
   (2006/C 74/29)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Stadwerke Schwäbisch Hall GmbH (székhelye: Schwäbisch Hall, Németország), Stadtwerke Tübingen GmbH (székhelye: Tübingen, Németország) és a Stadtwerke Uelzen GmbH (székhelye: Uelzen, Németország) (képviselő: D. Fouquet ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: V. Kreuschitz meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozók: E.ON Kernkraft GmbH (székhely: Hannover, Németország), RWE Power AG (székhely: Essen, Németország), EnBW Energie Baden-Württemberg AG (székhely: Karlsruhe, Németország) és a Hamburgische Electricitäts-Werke AG (székhely: Hamburg, Németország) (képviselők: U. Karpenstein és D. Sellner ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   A Bizottság 2001. december 11-i B (2001) 3967. sz. végleges határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben megállapította, hogy az atomerőművek által radioaktív hulladékaik ártalmatlanítása és létesítményeik végleges leállításával járó költségeik fedezete céljából képzett céltartalékokra alkalmazott adómentesség német rendszere nem minősül az EK 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felperesek a saját költségeiken túlmenően maguk viselik a Bizottság és a beavatkozók költségeit is.

      (1)  HL C 144., 2002.6.15.


title: C-426/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-397/12. sz., Diputación Foral de Bizkaia kontra Bizottság ügyben 2015. május 19-én hozott ítélete ellen a Diputación Foral de Bizkaia által 2015. augusztus 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/10

         A Törvényszék (második tanács) T-397/12. sz., Diputación Foral de Bizkaia kontra Bizottság ügyben 2015. május 19-én hozott ítélete ellen a Diputación Foral de Bizkaia által 2015. augusztus 3-án benyújtott fellebbezés
   (C-426/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 337/12)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Diputación Foral de Bizkaia (képviselő: I. Sáenz-Cortabarría Fernández abogado)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság a megtámadott ítéletet helyezze hatályon kívül;

               —

               a Bíróság adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelemnek;

               —

               a Bíróság a Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap: az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése első mondatának (előzetes tájékoztatásra vonatkozó kötelezettség) – és konkrétan az említett rendelkezésben szereplő „nyújtására” kifejezésnek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésében foglalt „nyújtott” kifejezéssel összefüggésben történő – értelmezése és alkalmazása során elkövetett téves jogalkalmazás, mivel a Törvényszék helybenhagyta a Bizottság azon megállapítását (a vitatott határozat 2. cikke) (1), miszerint a megállapodásokban nyújtani tervezett, bejelentett támogatás jogellenes, mivel azt 2006. december 15-én az előzetes bejelentésre vonatkozó kötelezettséget megsértve nyújtották. Téves jogalkalmazás, mivel nem alkalmazták az állami támogatások területén érvényesülő uniós jogi elvet, miszerint az annak meghatározását célzó értékelést, hogy az állami támogatás „nyújtására” mikor került sor, a szóban forgó ügyre alkalmazandó nemzeti jogra tekintettel kell elvégezni. Téves jogalkalmazás, mivel jogellenesen alkalmazták a 659/1999 rendelet (2) 1. cikkének f) pontjában szereplő „jogellenes támogatás” fogalmát. A törvényesség elvének megsértése.

      Második jogalap: téves jogalkalmazás, mivel a Törvényszék megerősítette, hogy mivel az ingatlanokra vonatkozó megállapodásban tizenkét hónapos határidőt állapítottak meg, „jogellenes támogatás” áll fenn. Téves jogalkalmazás, mivel jogellenesen nem alkalmazták az állami támogatások területén érvényesülő uniós jogi elvet, miszerint az annak meghatározását célzó értékelést, hogy az állami támogatás „nyújtására” mikor került sor, a szóban forgó ügyre alkalmazandó nemzeti jogra tekintettel kell elvégezni.

      Harmadik jogalap: téves jogalkalmazás, mivel nem vették figyelembe, hogy a Bizottság a vitatott határozat elfogadásakor megsértette a megfelelő ügyintézés általános elvét. Téves jogalkalmazás, mivel nem állapították meg a Diputaciónt – mint az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti eljárásban érintett felet – megillető eljárási jogok és garanciák megsértését. Téves jogalkalmazás, mivel hallgatólagosan állapították meg, hogy a Bizottság 2010. április 15-i levele megfelel az említett általános elvből eredő követelményeknek. Lényeges bizonyítékok elferdítése. A tisztességes eljáráshoz való alapvető jog megsértése. A védekezés ellehetetlenítése.

      (1)  Az SA. 28356 (C 37/2009) (korábbi N 226/2009) állami támogatásról szóló, 2012. június 27-i C(2012) 4194 végleges bizottsági határozat.

      (2)  Az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: T-754/16. sz. ügy: 2016. november 2-án benyújtott kereset – Oakley kontra EUIPO – Xuebo Ye (Egy ellipszis formájú sziluett ábrája)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/40

         2016. november 2-án benyújtott kereset – Oakley kontra EUIPO – Xuebo Ye (Egy ellipszis formájú sziluett ábrája)
   (T-754/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/49)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: E. Ochoa Santamaría és V. Rodríguez Pombo ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Xuebo Ye (Wenzhou, Kína)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (Egy ellipszis formájú sziluett ábrája) – 13 088 191. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. augusztus 31-én hozott határozata (R 2608/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               fogadja be a kérelmet annak összes iratával és vonatkozó másolataival;

               —

               engedélyezze a javasolt bizonyításfelvételt;

               —

               adjon helyt a kérelemnek, helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és tagadja meg a védjegybejelentésben szereplő, 13 088 191. sz. európai uniós védjegy lajstromozását a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja és (5) bekezdése alapján;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (5) bekezdésének megsértése.