title: C-434/19. és C-435/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. március 3-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19) és Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – Verseny – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Alkalmazási feltételek – Az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése – Általános gazdasági érdekű szolgáltatások – Helyi ingatlanadó beszedésére szolgáló postaifolyószámla kezelési szolgáltatás – A tagállamok által biztosított különleges vagy kizárólagos jogokat élvező vállalkozás – A kedvezményezett vállalkozás által egyoldalúan meghatározott díjak – Erőfölénnyel való visszaélés – EUMSZ 102. cikk – Elfogadhatatlanság)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/5

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. március 3-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19) és Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane
      (C-434/19. és C-435/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - Verseny - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Alkalmazási feltételek - Az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése - Általános gazdasági érdekű szolgáltatások - Helyi ingatlanadó beszedésére szolgáló postaifolyószámla kezelési szolgáltatás - A tagállamok által biztosított különleges vagy kizárólagos jogokat élvező vállalkozás - A kedvezményezett vállalkozás által egyoldalúan meghatározott díjak - Erőfölénnyel való visszaélés - EUMSZ 102. cikk - Elfogadhatatlanság)
      (2021/C 163/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Poste Italiane SpA (C-434/19), Agenzia delle entrate – Riscossione (C-435/19)

         Alperes: Riscossione Sicilia SpA agente riscossione per la provincia di Palermo e delle altre provincie siciliane (C-434/19), Poste Italiane SpA (C-435/20)

         Az eljárásban részt vesz: Poste italiane SpA – Bancoposta (C-435/19)

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 107. cikket úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „állami támogatásnak” minősül az a nemzeti intézkedés, amely arra kötelezi az imposta comunale sugli immobili (helyi ingatlandó) beszedését végző koncessziós jogosultakat, hogy rendelkezzenek a Poste Italiane SpA nál nyitott, a nevükre szóló folyószámlával annak érdekében, hogy az adóalanyok számára lehetővé tegyék ezen adó megfizetését, és az említett folyószámla kezeléséért díjat fizessenek, amennyiben ezen intézkedés az államnak betudható, a Poste Italiane számára szelektív előnyt biztosít állami forrásból, és alkalmas arra, hogy torzítsa a versenyt és a tagállamok közötti kereskedelmet, aminek megvizsgálása a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30


title: C-473/19. és C-474/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2021. március 4-i ítélete (a Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19) kontra Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B. A. B. (C-473/19), U. T. B. (C-474/19) (Előzetes döntéshozatal – Környezet – 92/43/EGK irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – A 12. cikk (1) bekezdése – 2009/147/EK irányelv – A vadon élő madarak védelme – 5. cikk – Erdőgazdálkodás – A védett fajok védelmének biztosítására irányuló tilalmak – Végleges fakitermelési terv – Védett fajok élőhelyéül szolgáló területek)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/6

      A Bíróság (második tanács) 2021. március 4-i ítélete (a Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19) kontra Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B. A. B. (C-473/19), U. T. B. (C-474/19)
      (C-473/19. és C-474/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - 92/43/EGK irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - A 12. cikk (1) bekezdése - 2009/147/EK irányelv - A vadon élő madarak védelme - 5. cikk - Erdőgazdálkodás - A védett fajok védelmének biztosítására irányuló tilalmak - Végleges fakitermelési terv - Védett fajok élőhelyéül szolgáló területek)
      (2021/C 163/07)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vänersborgs tingsrätt, mark- och miljödomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Föreningen Skydda Skogen (C-473/19), Naturskyddsföreningen i Härryda, Göteborgs Ornitologiska Förening (C-474/19)

         Alperesek: Länsstyrelsen i Västra Götalands län, B. A. B. (C-473/19), U. T. B. (C-474/19)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amelynek értelmében az e rendelkezésben előírt tilalmak csak az ezen irányelv I. mellékletében felsorolt fajokra, a valamilyen mértékben veszélyeztetett fajokra, illetve azon fajokra vonatkoznak, amelyek populációja hosszú távon csökkenő tendenciát mutat.

                  2)

                  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a)–c) pontját úgy kell értelmezni, egyrészt, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely szerint, ha az olyan emberi tevékenység tárgya, mint a fakitermelési vagy a földhasználati tevékenység, nyilvánvalóan más, mint az állatfajok példányainak megölése vagy zavarása, az ebben a rendelkezésben előírt tilalmak csak abban az esetben alkalmazandók, ha az érintett fajok védettségi állapotára gyakorolt negatív hatás kockázata fennáll, másrészt, hogy az említett rendelkezés által biztosított védelem alkalmazása nem szűnik meg azon fajok esetében, amelyek kedvező védettségi állapota megvalósult.

                  3)

                  A 92/43 irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti gyakorlat, amely szerint abban az esetben, ha valamely meghatározott területen az érintett faj természetes élőhelyének folyamatos ökológiai funkcionalitása károsítás, pusztítás vagy károsodás miatt az elővigyázatossági intézkedések ellenére megszűnik, függetlenül attól, hogy erre közvetlenül vagy közvetetten, önmagában a szóban forgó tevékenység miatt, vagy e tevékenység és más tevékenységek együttes hatásaként kerül sor, az e rendelkezésben előírt tilalom csak attól az időponttól alkalmazható, amikor az érintett faj védettségi állapota károsodásának veszélye bekövetkezik.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26


title: C-581/19. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2021. március 4-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Frenetikexito – Unipessoal Lda kontra Autoridade Tributária e Aduaneira (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték adó (Héa) – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja – A héa hatálya alá tartozó szolgáltatások – Mentességek – A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja – Egészségügyi ellátások, amelyeket orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlói nyújtanak – Táplálkozási nyomon követés és tanácsadás – Sporttevékenységek, a fizikai közérzetet javító és a megfelelő fizikai állapot biztosítására irányuló tevékenységek – Az „egységet képező összetett szolgáltatás”, a „főszolgáltatáshoz képest járulékos szolgáltatás” és a „szolgáltatások függetlenségének” fogalma – Szempontok)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/7

      A Bíróság (harmadik tanács) 2021. március 4-i ítélete (a Tribunal Arbitral Tributário [Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Portugália] – Frenetikexito – Unipessoal Lda kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-581/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték adó (Héa) - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A héa hatálya alá tartozó szolgáltatások - Mentességek - A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Egészségügyi ellátások, amelyeket orvosi és paramedicinális hivatások gyakorlói nyújtanak - Táplálkozási nyomon követés és tanácsadás - Sporttevékenységek, a fizikai közérzetet javító és a megfelelő fizikai állapot biztosítására irányuló tevékenységek - Az „egységet képező összetett szolgáltatás”, a „főszolgáltatáshoz képest járulékos szolgáltatás” és a „szolgáltatások függetlenségének” fogalma - Szempontok)
      (2021/C 163/08)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Frenetikexito – Unipessoal Lda

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat fenntartása mellett – a valamely minősített és képesített szakember által sportlétesítményekben – és esetlegesen a fizikai közérzetet javító és a megfelelő fizikai állapot biztosítására irányuló szolgáltatásokat is magukban foglaló programok keretében – nyújtott táplálkozási nyomon követési szolgáltatás különálló és független szolgáltatásnyújtásnak minősül, és nem tartozhat az ezen irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt adómentesség hatálya alá.

         (1)  HL C 383., 2019.11.11.


title: C-912/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. március 4-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agrimotion S. A. kontra ADAMA Deutschland GmbH (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Növényvédő szerek forgalomba hozatala – 1107/2009/EK rendelet – Az 52. cikk (1) bekezdése – Párhuzamos forgalmazási engedély – Ezen engedély egyedi jellege)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/7

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. március 4-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agrimotion S. A. kontra ADAMA Deutschland GmbH
      (C-912/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - Növényvédő szerek forgalomba hozatala - 1107/2009/EK rendelet - Az 52. cikk (1) bekezdése - Párhuzamos forgalmazási engedély - Ezen engedély egyedi jellege)
      (2021/C 163/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Agrimotion S. A.

         Alperes: ADAMA Deutschland GmbH

         Rendelkező rész

      A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 52. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy kizárólag a párhuzamos forgalmazási engedély jogosultja hozhat forgalomba növényvédő szert az ezen engedélyt megadó tagállamban.

         (1)  HL C 95., 2020.3.23


title: C-7/20. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 3-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VS kontra Hauptzollamt Münster (Előzetes döntéshozatal – Vámunió – Uniós Vámkódex – 952/2013/EU rendelet – A 87. cikk (4) bekezdése – A vámtartozás keletkezésének helye – Hozzáadottérték adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése – 70. és 71. cikk – A behozatali héa adóztatandó tényállása és megfizetésének kötelezettsége – Az adótartozás keletkezésének helye – Az uniós vámszabályozás által előírt kötelezettség figyelmen kívül hagyásának megállapítása – Olyan termék, amely egy tagállamban került az Unió vámterületére, de egy másik tagállamban került be az Unió gazdasági körforgásába, abban, amelyben a megállapítást tették)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/9

      A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 3-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VS kontra Hauptzollamt Münster
      (C-7/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Vámunió - Uniós Vámkódex - 952/2013/EU rendelet - A 87. cikk (4) bekezdése - A vámtartozás keletkezésének helye - Hozzáadottérték adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése - 70. és 71. cikk - A behozatali héa adóztatandó tényállása és megfizetésének kötelezettsége - Az adótartozás keletkezésének helye - Az uniós vámszabályozás által előírt kötelezettség figyelmen kívül hagyásának megállapítása - Olyan termék, amely egy tagállamban került az Unió vámterületére, de egy másik tagállamban került be az Unió gazdasági körforgásába, abban, amelyben a megállapítást tették)
      (2021/C 163/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VS

         Alperes: Hauptzollamt Münster

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28 i 2006/112/EK tanácsi irányelv 71. cikke (1) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a vámköteles termékekre vonatkozó behozatali hozzáadottérték adó abban a tagállamban keletkezik, ahol megállapításra került, hogy figyelmen kívül hagytak egy, az uniós vámszabályozás által előírt kötelezettséget, amennyiben a szóban forgó termékek, még ha fizikailag egy másik tagállamban is kerültek az Unió vámterületére, abban a tagállamban kerültek be az Unió gazdasági körforgásába, amelyben az említett megállapítás történt.

         (1)  HL C 137., 2020.4.27


title: C-403/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-22/19. sz., Noguer Enríquez és mások kontra Bizottság ügyben 2020. június 25-én hozott végzése ellen CF, TB, az LO S. A. és az UM S. L. által 2020. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/9

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-22/19. sz., Noguer Enríquez és mások kontra Bizottság ügyben 2020. június 25-én hozott végzése ellen CF, TB, az LO S. A. és az UM S. L. által 2020. augusztus 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-403/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 163/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbezők: CF, TB, LO S. A. és UM S. L. (képviselők: J. Álvarez González és S. San Felipe Menéndez ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      2021. március 3–i végzésével az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) a fellebbezést mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította, és úgy határozott, hogy CF, TB, az LO S. A. és az UM S. L. maga viseli saját költségeit.


title: C-557/20. sz. ügy: A tribunal correctionnel de Limoges (Franciaország) által 2020. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DS elleni büntetőeljárás

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/10

      A tribunal correctionnel de Limoges (Franciaország) által 2020. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DS elleni büntetőeljárás
      (C-557/20. sz. ügy)
      (2021/C 163/13)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal correctionnel de Limoges

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      DS

         Az eljárásban részt vesz: Union française des maréchaux-ferrants
      A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 16-i végzésével a tribunal correctionnel de Limoges (Franciaország) 2020. szeptember 11-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-727/20. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2020. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AR kontra St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/10

      A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2020. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AR kontra St. Vincenz-Krankenhaus GmbH
      (C-727/20. sz. ügy)
      (2021/C 163/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AR

         Alperes: St. Vincenz-Krankenhaus GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Ellentétes-e a 2003/88 irányelv (1) 7. cikkével és a Charta 31. cikkének (2) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozásnak, mint a BUrlG (Bundesurlaubsgesetz; a szabadságról szóló szövetségi törvény) 7. § -ának (3) bekezdése, azon értelmezése, amely szerint az olyan munkavállaló éves fizetett szabadságra való, korábban nem teljesített jogosultsága, akinél teljes keresőképességcsökkenés következett be, és aki szabadságát ugyanakkor – legalábbis részben – a keresőképessége csökkenését megelőzően igénybe vehette volna, folyamatosan fennálló tartós keresőképességcsökkenés esetén a szabadság esedékessége évének végét követő 15 hónap elteltével akkor is megszűnik, ha a munkáltató a megfelelő felhívás és tájékoztatás elmulasztásával nem tette ténylegesen lehetővé a munkavállaló számára, hogy a szabadsághoz való jogát gyakorolja?

                  2.

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: tartós keresőképességcsökkenés esetén az említett feltételek mellett az is kizárt-e, hogy a szabadsághoz való jog későbbi időpontban szűnjön meg?

         (1)  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.; helyesbítés: HL 2020. L 92., 22. o.).


title: C-37/21. sz. ügy: Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2021. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/11

      Az Amtsgericht Hamburg (Németország) által 2021. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd
      (C-37/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: flightright GmbH

         Alperes: Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülménynek minősül-e önmagában a felszállási engedélynek a légiforgalmi irányítás általi késedelmes megadása, vagy e kérdésre nemleges választ kell adni, mivel a felszállási engedélynek a légiforgalmi irányítás általi késedelmes megadása – az úgynevezett résidőeltolás – nem a „rendestől eltérő” légi közlekedési eseményt képez, hanem olyan eseményt, amely a nemzetközi légi közlekedés szokásos és elvárható eseményei és keretfeltételei közé tartozik, mert a légi fuvarozó rendes tevékenységi körébe tartozó eseményről van szó?

                  2.

                  Már a bíróság előtt ismert módon a légi közlekedés rendes, szokásos, elvárható kísérőjelenségeinek minősülnek-e a nemzetközi légi közlekedésben a légiforgalmi irányítás által végrehajtott úgynevezett résidőeltolások, nem pedig olyan körülményeknek, amelyek a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében eltérnek a rendestől, vagy erre vonatkozóan a jogvitában szakvélemény útján kell bizonyítást felvenni, a bizonyítás pedig csak akkor lenne sikeres, ha a résidők eltolása rendkívül ritkán fordul elő a nemzetközi légi közlekedésben, nem pedig rendszeresen?

                  3.

                  Csak akkor tekinthetők-e a légiforgalmi irányítás általi résidőeltolások a 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülménynek, ha az 5. cikk (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményeknek minősíthető körülményeken, tehát például egy baleseten vagy terrorveszélyen, nem pedig az esemény bekövetkezésének időpontjában és helyén szokásos, a légi közlekedést átmenetileg akadályozó időjárási viszonyokon alapulnak?

                  4.

                  A kedvezőtlen időjárás mint a résidő eltolásának oka különösen csak akkor jelent-e a 261/2004 rendelet 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményt, ha a kedvezőtlen időjárás rendkívüli körülményt képez, ha tehát az érintett helyen és időpontban a kedvezőtlen időjárás a „rendestől eltér”, és nem tartozik az érintett helyen és időpontban „szokásos és elvárható időjárási viszonyok” körébe, hanem „kiemelkedik azok közül”?

                  5.

                  A 261/2004 rendelet 5. cikke (3) bekezdésének a Bíróság általi értelmezése értelmében a légitársaság rendes tevékenységi körébe és a légi közlekedés rendes keretfeltételei közé tartozó eseményeknek minősülnek-e a meghatározott helyen és időben a rendestől nem eltérő olyan kedvezőtlen időjárási viszonyok, amelyek egy meghatározott helyen és időben nem emelkednek ki a szokásos és elvárható időjárási viszonyok közül?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-58/21. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2021. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FK

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/12

      A Verwaltungsgericht Wien (Ausztria) által 2021. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FK
      (C-58/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FK

         Alperes: Rechtsanwaltskammer Wien

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Hogyan értelmezendő a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 13. cikke (2) bekezdésének b) pontja, ha valamely személy tevékenységének központi érdekeltsége mennyiségi szempontból abban a nem uniós államban található, amelyben e személy lakóhellyel is rendelkezik, és ezenkívül e személy két tagállamban (a Németországi Szövetségi Köztársaságban és Ausztriában) folytat tevékenységet, és a tevékenység a két tagállam között oly módon oszlik meg, hogy annak egyértelműen túlnyomó részét az egyik tagállamban (jelen esetben a Németországi Szövetségi Köztársaságban) végzik?
                  Abban az esetben, ha e rendelkezés értelmezéséből az következik, hogy Ausztria az illetékes, a következő kérdés előterjesztésére kerül sor:

                  2.

                  Összeegyeztethető-e az uniós joggal vagy sérti-e az uniós jogot és az uniós jog által biztosított jogokat a Rechtsanwaltsordnung (az ügyvédek jogállásáról szóló törvény) (2) 50. § -a (2) bekezdése 2. pontja c) aa) alpontja és az A. típusú nyugdíjrendszerre vonatkozó 2018. évi szabályzat 26. § -a (1) bekezdése 8. pontjának ezen alapuló rendelkezése azáltal, hogy az öregségi nyugdíj megállapításának feltételeként le kell mondani az ügyvédi hivatás belföldön és külföldön (az 50. § (2) bekezdése c) pontjának aa) alpontja), illetve bárhol (az A. típusú nyugdíjrendszerre vonatkozó 2018. évi szabályzat 26. § -a (1) bekezdésének 8. pontja) történő gyakorlásáról?

         (1)  HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet 72. o.

         (2)  RGBl. Nr. 96/1868, hatályos változat: BGBl I Nr. 10/2017.


title: C-66/21. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle (Hollandia) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – O. T. E. kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/12

      A Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle (Hollandia) által 2021. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – O. T. E. kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-66/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/17)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Zwolle

         Az alapeljárás felei

         Felperes: O. T. E.

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a 2004/81 irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdését, hogy a gondolkodási idő a jogszabály erejénél fogva attól az időponttól kezdődik, amikor a harmadik országbeli állampolgár bejelentést tesz (tájékoztatást ad) a holland hatóságoknak az emberkereskedelemről, tekintettel arra, hogy Hollandia elmulasztotta az e rendelkezésben biztosított gondolkodási idő kezdetének a nemzeti jog szerint történő meghatározását?

                              b)

                              Úgy kell-e értelmezni a 2004/81 irányelv 6. cikkének (1) bekezdését, hogy a gondolkodási idő a jogszabály erejénél fogva megszűnik, miután emberkereskedelem miatt feljelentést tettek, vagy azt követően, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár kifejezte azon szándékát, hogy lemond a feljelentés megtételéről, tekintettel arra, hogy Hollandia elmulasztotta az e rendelkezésben biztosított gondolkodási idő tartamának a nemzeti jog szerint történő meghatározását?

                  2.

                  A 2004/81 irányelv 6. cikkének (2) bekezdése szerinti kiutasításról szóló határozat alatt harmadik országbeli állampolgárnak a tagállam területéről egy másik tagállam területére történő kiutasítására irányuló intézkedések is értendők?

                  3.

                              a)

                              Ellentétes-e a 2004/81 irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével az, ha az ezen irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében biztosított gondolkodási idő alatt átadásra vonatkozó határozatot hoznak?

                              b)

                              Ellentétes-e a 2004/81 irányelv 6. cikkének (2) bekezdésével az, ha az ezen irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében biztosított gondolkodási idő alatt a már meghozott, átadásra vonatkozó határozatot végrehajtják vagy annak végrehajtását előkészítik?

         (1)  A harmadik országok emberkereskedelem áldozatává vált vagy az illegális bevándorlás megkönnyítésére irányuló cselekményektől érintett, a hatáskörrel rendelkező hatóságokkal együttműködő állampolgárai részére kiállított tartózkodási engedélyről szóló, 2004. április 29-i 2004/81/EK tanácsi irányelvnek (HL 2004. L 261., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 69. o.)


title: C-69/21. sz. ügy: A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2021. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/13

      A Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch (Hollandia) által 2021. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X kontra Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-69/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/18)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ’s-Hertogenbosch

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A fájdalom intenzitásának az orvosi kezelés hiánya következtében, a betegség változatlan klinikai képe mellett történő jelentős növekedése az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 1. és 4. cikkével összefüggésben értelmezett 19. cikkének (2) bekezdésével ellentétes helyzetnek minősülhet-e, ha nem függesztik fel a 2008/115/EK irányelvből (1) (a továbbiakban: visszatérési irányelv) következő, az államterület elhagyására vonatkozó kötelezettséget?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e a Charta 1. cikkével összefüggésben értelmezett 4. cikkével egy olyan, merev határidő meghatározása, amely alatt az orvosi kezelés elmaradásából eredő következményeknek jelentkezniük kell ahhoz, hogy megállapítsák a visszatérési irányelvből következő kiutasítás egészségügyi akadályainak fennállását? Amennyiben a merev határidő meghatározása nem ellentétes az uniós joggal, jogosult-e egy tagállam azonos általános határidőt előírni valamennyi lehetséges betegség és egészségügyi következmény tekintetében?

                  3)

                  Összeegyeztethető-e a Charta 1. és 4. cikkével és a visszatérési irányelvvel összefüggésben értelmezett 19. cikkének (2) bekezdésével az a szabályozás, amely szerint a kitoloncolás következményeit kizárólag azon kérdés keretében kell értékelni, hogy utazhat e a külföldi személy, és ha igen, milyen feltételek mellett?

                  4)

                  Megköveteli-e a Charta 1. és 4. cikkével összefüggésben értelmezett 7. cikke a visszatérési irányelvre tekintettel, hogy a külföldi személy egészségi állapotát és az ezzel összefüggésben a tagállamban igénybe vett kezelést azon kérdés keretében értékeljék, hogy engedélyezni kell-e a magánéleten alapuló tartózkodást? Megköveteli-e a Charta 1. és 4. cikkével összefüggésben értelmezett 19. cikkének (2) bekezdése a visszatérési irányelvre tekintettel, hogy annak értékelése során, hogy egészségügyi problémák tekinthetők-e a kitoloncolás akadályának, figyelembe vegyék a Charta 7. cikke értelmében vett magán- és családi életet?

         (1)  A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 348., 98. o.)


title: C-88/21. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/14

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (C-88/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/19)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárásban érintett fél

      Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a Schengeni Információs Rendszer második generációjának (SIS II) létrehozásáról, működtetéséről és használatáról szóló, 2007. június 12-i 2007/533/IB tanácsi határozat 39. cikkét, és különösen 39. cikkének (3) bekezdését, hogy az arra vonatkozó kötelezettséget ír elő, hogy megtiltsák az olyan tárgyak nyilvántartásba vételét, amelyek vonatkozásában a Schengeni Információs Rendszerben figyelmeztető jelzést adtak ki, annak ellenére, hogy a figyelmeztető jelzés már nem releváns (a gépjárművet megtalálták; a gépjármű megtalálása szerinti tagállamban a büntetőeljárást az e tagállamban elkövetett bűncselekmény hiányában megszüntették; a figyelmeztető jelzést bevivő államot tájékoztatták, de az nem lép fel a figyelmeztető jelzés rendszerből történő törlése érdekében)?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a Schengeni Információs Rendszer második generációjának (SIS II) létrehozásáról, működtetéséről és használatáról szóló, 2007. június 12-i 2007/533/IB tanácsi határozat 39. cikkét, és különösen 39. cikkének (3) bekezdését, hogy az arra kötelezi az olyan tárgyat megtaláló tagállamot, amelynek vonatkozásában a határozat 38. cikkének (1) bekezdése alapján figyelmeztető jelzést adtak ki, hogy olyan nemzeti jogi szabályokat állapítson meg, amelyek megtiltanak a megtalált tárgyat érintő, a 38. cikkben említett valamely célkitűzés (lefoglalás vagy büntetőeljárásban bizonyítékként történő felhasználás) elérésére szolgáló intézkedéstől eltérő minden intézkedést?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a Schengeni Információs Rendszer második generációjának (SIS II) létrehozásáról, működtetéséről és használatáról szóló, 2007. június 12-i 2007/533/IB tanácsi határozat 39. cikkét, és különösen 39. cikkének (3) bekezdését, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy olyan jogi szabályokat határozzanak meg, amelyek a határozat 38. cikke alapján a SIS-be bevitt figyelmeztető jelzés tárgyát képező gépjárművek nyilvántartásba vételére vonatkozó tilalom alóli kivételeket állapítanak meg azt követően, hogy a tagállam illetékes hatóságai lépéseket tettek annak érdekében, hogy a figyelmeztető jelzést bevivő államot a megtalált tárgyról tájékoztassák?


title: C-89/21. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Romega” UAB kontra Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/15

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2021. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Romega” UAB kontra Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba
      (C-89/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/20)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező fél:„Romega” UAB

         Ellenérdekű fél: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az élelmiszerek mikrobiológiai kritériumairól szóló, 2005. november 15-i 2073/2005/EK bizottsági rendelet (1) 1. cikkét és az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 14. cikkének (8) bekezdését, hogy azok valamely tagállam illetékes felügyeleti hatóságának mérlegelési mozgásteret biztosítanak annak megállapítására, hogy a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.28. pontjában meghatározott követelményeket teljesítő friss baromfihús nem felel meg a 178/2002 rendelet 14. cikkének (1) és (2) bekezdésében szereplő követelményeknek, abban az esetben, ha az ezen élelmiszer-kategóriába tartozó élelmiszeripari termék – a jelen ügyben tett megállapítás szerint – a 2073/2005 rendelet I. melléklete 1. fejezetének 1.28. sorában említettektől eltérő Salmonella szerotípussal szennyezett?

         (1)  Az élelmiszerek mikrobiológiai kritériumairól szóló, 2005. november 15-i 2073/2005/EK bizottsági rendelet (HL 2005. L 338., 1. o.; helyesbítés: HL 2006. L 278., 32. o.)

         (2)  Az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2002. L 31., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 6. kötet, 463. o.; helyesbítések: HL 2014. L 327., 9. o.; HL 2016. L 11., 19. o.)


title: C-97/21. sz. ügy: Az Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2021. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – МV – 98 kontra Nachalnik na otdel „Operativni deynosti” – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/15

      Az Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2021. február 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – МV – 98 kontra Nachalnik na otdel „Operativni deynosti” – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite
      (C-97/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/21)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administrativen sad Blagoevgrad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: МV – 98

         Alperes: Nachalnik na otdel „Operativni deynosti” – grad Sofia v glavna direktsia „Fiskalen kontrol” pri Tsentralno upravlenie na Natsionalna agentsia za prihodite

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 273. cikkét és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkét, hogy azokkal nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy ugyanazon személlyel szemben együttesen közigazgatási kényszerintézkedés elrendelésére irányuló közigazgatási eljárást és vagyoni szankció kiszabására irányuló közigazgatási eljárást is indítsanak egy olyan cselekmény miatt, amely abban nyilvánul meg, hogy termékek értékesítését nem vették nyilvántartásba és nem rögzítették az értékesítésről szóló bizonylat kiállításával?

                  1.1.

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 273. cikkét és az Európai Unió Alapjogi Chartája 52. cikkének (1) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló, olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi, hogy ugyanazon személlyel szemben együttesen közigazgatási kényszerintézkedés elrendelésére irányuló közigazgatási eljárást és vagyoni szankció kiszabására irányuló közigazgatási eljárást is indítsanak egy olyan cselekmény miatt, amely abban nyilvánul meg, hogy termékek értékesítését nem vették nyilvántartásba és nem rögzítették az értékesítésről szóló bizonylat kiállításával, ha figyelembe vesszük, hogy e szabályozás a két eljárás lefolytatására vonatkozóan hatáskörrel rendelkező hatóságok és a bíróságok számára nem írja elő egyúttal azt a kötelezettséget, hogy biztosítsa az arányosság elvének hatékony alkalmazását valamennyi halmozott intézkedés együttes súlyának a konkrét jogsértés súlyához viszonyított aránya tekintetében?

                  2.

                  Ha a jelen ügyben a Charta 50. cikke és 52. cikkének (1) bekezdése nem alkalmazható, akkor úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 273. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 49. cikkének (3) bekezdését, hogy azokkal ellentétes a ZDDS [Zakon za danak varhu dobavenata stoynost (héatörvény)] 186. cikkének (1) bekezdésében foglaltakhoz hasonló nemzeti jogszabály, amely egy olyan cselekmény miatt, amely abban nyilvánul meg, hogy termékek értékesítését nem vették nyilvántartásba és nem rögzítették az értékesítésről szóló bizonylat kiállításával, ugyanazon személlyel szemben a ZDDS 185. § -ának (2) bekezdése szerinti vagyoni szankció kiszabása mellett az üzlethelyiségek lezárására vonatkozó közigazgatási kényszerintézkedés legfeljebb 30 napos időtartamra történő elrendelését írja elő?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal nem ellentétesek az olyan intézkedések, amelyeket a nemzeti jogalkotó a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 273. cikke szerinti érdek biztosítása céljából vezetett be, mint például a legfeljebb 30 napos időtartamra elrendelt, üzlethelyiségek lezárására vonatkozó közigazgatási kényszerintézkedés valamely vélelmezett közérdek védelme céljából történő előzetes végrehajtása, ha az ezzel szembeni bírói jogvédelem valamely összehasonlítható ellentétes magánérdek értékelésére korlátozódik?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: C-105/21. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2021. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IR elleni büntetőeljárás

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/16

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2021. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IR elleni büntetőeljárás
      (C-105/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/22)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Vádlott

      IR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető lenne-e a Charta 6. cikkével – az EJEE 5. cikkének (2) és (4) bekezdésével, valamint (1) bekezdésének c) pontjával összefüggésben értelmezve – és a Charta 47. cikkével, a szabad mozgáshoz való joggal, az egyenlőség elvével, valamint a kölcsönös bizalom elvével, ha a 2002/584 kerethatározat 6. cikkének (1) bekezdése szerinti kibocsátó igazságügyi hatóság semmilyen erőfeszítést nem tenne annak érdekében, hogy a keresett személyt a végrehajtó tagállam területén való tartózkodása alatt tájékoztassa őrizetbe vételének ténybeli és jogi indokairól és az elfogatóparancs elleni jogorvoslathoz való jogról?

                  2)

                  Amennyiben igen: Megköveteli-e az uniós jog nemzeti joggal szembeni elsőbbségének elve a kibocsátó igazságügyi hatóságtól, hogy mellőzze e tájékoztatást, és ezenkívül azt, hogy ha a keresett személy e tájékoztatás elmaradása ellenére a nemzeti elfogatóparancs visszavonását kéri, e kérelmet érdemben csak a keresett személy átadását követően vizsgálja?

                  3)

                  Melyek az uniós jog azon jogi eszközei, amelyek e tájékoztatást lehetővé teszik?


title: C-115/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-24/20. sz., Junqueras i Vies kontra Parlament ügyben 2020. december 15-én hozott végzése ellen Oriol Junqueras i Vies által 2021. február 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/17

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-24/20. sz., Junqueras i Vies kontra Parlament ügyben 2020. december 15-én hozott végzése ellen Oriol Junqueras i Vies által 2021. február 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-115/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 163/23)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Oriol Junqueras i Vies (képviselő: A. van den Eynde Adroer abogado)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke hatodik tanácsának a T-24/20. sz. ügyben 2020. december 15-én hozott végzését;

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a fellebbező által előterjesztett fellebbezést;

                  —

                  utalja vissza az ügyet, hogy a fellebbezés elfogadhatónak nyilvánítását követően az Európai Unió Törvényszékének hatodik tanácsa folytathassa az eljárását;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az elfogadhatatlansági kifogással és a jelen fellebbezési eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         Első fellebbezési jogalap: az 1976. évi európai választási okmány (1) 13. cikke (3) bekezdésének és 7. cikke (3) bekezdésének értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatban a jog téves alkalmazása. Nem mandátum megszűnéséről van szó, hanem összeférhetetlenségi ok alkalmazásáról, amelyre nem az 1976. évi európai választási okmány 7. cikke (3) bekezdésének megfelelően került sor. Az Európai Parlament nem vehette tudomásul O. Junqueras mandátumának megszűnését, sem pedig az 1976. évi európai választási okmány 7. cikke (3) bekezdése szerint megállapított összeférhetetlenségi ok fennállását, mivel sem az egyik, sem a másik nem állt fenn; az Európai Parlament a „tudomásul vétellel” joghatásokkal ruház fel egy olyan határozatot, amelyek nem rendelkezhetnének ilyenekkel, és amely az EUMSZ 263. cikk értelmében megtámadható jogi aktussá válik, ily módon sérülnek O. Junqueras jogai (különösen az Európai Unió Alapjogi Chartájának 39. cikke, valamint az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. sz. jegyzőkönyv 9. cikke).

         Második fellebbezési jogalap: az [Európai Parlament] eljárási szabályzata 4. cikkének (7) bekezdésének értelmezésével és alkalmazásával kapcsolatban a jog téves alkalmazása. A megtámadott végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy az Európai Parlament nem rendelkezik hatáskörrel az említett cikk szerinti összeférhetetlenségi okok elismerésének megtagadására. Mivel az Európai Parlament határozata nem alkalmazta az eljárási szabályzat 4. cikkének (7) bekezdését, az olyan határozatot képez, amely O. Junqueras jogi helyzetét módosítja és érinti jogait (különösen az Alapjogi Charta 39. cikke, valamint az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. sz. jegyzőkönyv 9. cikke értelmében), ennélfogva a megtámadott végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy az EUMSZ 263. cikk értelmében a határozat nem megtámadható.

         Harmadik fellebbezési jogalap: az 1976. évi európai választási okmány 8. és 12. cikkének, valamint az eljárási szabályzat 3. cikke (3) bekezdésének téves értelmezése, mivel az O. Junqueras vonatkozásában alkalmazott összeférhetetlenségi ok nem képezi a választási eljárás részét. Nem vonható le az a következtetés, hogy az állam megállapíthatja az említett összeférhetetlenségi okot az 1976. évi európai választási okmányban a választási eljárásra vonatkozóan előírt jogszabálynak megfelelően. A végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben nem vélte úgy, hogy az 1976. évi európai választási okmány 13. cikkének (3) bekezdése és az eljárási szabályzat 4. cikkének (7) bekezdése ellentétes az Alapjogi Charta 39. cikkének (1) és (2) bekezdésével, 41. cikkével (1) és (2) bekezdésével, valamint 21. cikkének (2) bekezdésével, amennyiben azok az Alapjogi Charta 52. cikkének (1) és (3) bekezdésével ellentétben korlátokat állapítanak meg a jogokkal kapcsolatban. A végzés tévesen nem vette figyelembe, hogy az Alapjogi Charta a jogszabályi hierarchiában elsődleges uniós jognak minősül. Nyilvánvaló, hogy mivel a vitatott aktus az Alapjogi Chartával ellentétes normákat alkalmazott, az olyan határozatot képez, amely hatásokkal jár O. Junqueras jogi helyzetére, és amely az EUMSZ 263. cikk értelmében megtámadható, és a megtámadott végzésben a Törvényszék emiatt alkalmazta tévesen a jogot. Másodlagosan: a végzésben az 1976. évi európai választási okmány 13. cikkének (3) bekezdését és az eljárási szabályzat 4. cikkének (7) bekezdését az Alapjogi Chartában és a Bíróság ítélkezési gyakorlatában védett jogoknak megfelelően kellett volna értelmezni, figyelembe véve a konkrét ügy rendkívüli körülményeit, valamint az Európai Parlament rendelkezésére álló információkat is. A megtámadott végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben nem állapította meg, hogy a konkrét ügyben ténylegesen lehetséges volt arra a következtetésre jutni, hogy az eljárási szabályzat 4. cikkének (7) bekezdése értelmében vett tárgyi tévedés áll fenn, amely lehetővé tette az Európai Parlament számára, hogy megtagadja a képviselői hely megüresedésének megállapítását vagy az alkalmazott összeférhetetlenségi ok elismerését. Következésképpen a megtámadott végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel a vitatott aktus olyan határozatot képez, amely joghatásokat vált ki O. Junqueras vonatkozásában, és amely az EUMSZ 263. cikk értelmében megtámadható.

         Negyedik fellebbezési jogalap: a megtámadott végzésben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításakor, hogy az Európai Parlament Elnökének az eljárási szabályzat 8. cikke szerinti kezdeményezése nem kötelező az uniós jog értelmében. A jogrendszert egészében kell értelmezni, és az Alapjogi Charta 39. cikke (amelyet az Alapjogi Charta 51. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamoknak kötelezően alkalmazniuk kell), a lojális együttműködés kötelezettsége, valamint az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. sz. jegyzőkönyv 9. cikke és az eljárási szabályzat 6. cikke kötelezővé teszik O. Junqueras jogainak tiszteletben tartását, ha a tagállamot az eljárási szabályzat 8. cikke értelmében az Európai Parlament Elnöke tájékoztatja a helyzetről. A megtámadott végzés tévesen jelenti ki, hogy a jelen ügyben nem állnak fenn olyan rendkívüli körülmények, amelyek azt vonnák maguk után, hogy az Európai Parlament mulasztása megtámadható aktust képez (az O. Junqueras mentelmi jogának fenntartása iránti számos korábbi kérelmet, valamint mindenekelőtt a Bíróság azon ítéletét hagyták figyelmen kívül, amely elismeri O. Junqueras megválasztott [európai parlamenti képviselői] minőségét, és amely – mentelmi jogának felfüggesztésére irányuló kérelem hiányában – lehetővé teszi jogai megsértésének megállapítását). A megtámadott végzés tévesen jelenti ki, hogy a konkrét ügy sajátos körülményei között az eljárási szabályzat 8. cikke szerinti sürgős védelem iránti kérelem kezelésének megtagadása olyan határozatot képez, amely O. Junqueras-tól a mentelmi jogának megvédésével összefüggésben megtagadja joghatások kiváltását, ennélfogva pedig az EUMSZ 263. cikk értelmében megtámadható aktusnak minősül.

         (1)  HL L 278., 1976.10.8., 5. o.


title: C-119/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-207/18. sz., PlasticsEurope kontra ECHA ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen a PlasticsEurope által 2021. február 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/18

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-207/18. sz., PlasticsEurope kontra ECHA ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen a PlasticsEurope által 2021. február 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-119/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 163/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: PlasticsEurope (képviselők: R. Cana avocat, E. Mullier avocate)

         A többi fél az eljárásban: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA), Németországi Szövetségi Köztársaság, Francia Köztársaság, ClientEarth

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-207/18. sz. ügyben hozott ítéletét;

                  —

                  semmisítse meg a vitatott jogi aktust;

                  —

                  másodlagosan, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé a fellebbező megsemmisítés iránti keresetéről való határozathozatal céljából;

                  —

                  az ellenérdekű felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, ideértve a Törvényszék előtt és a beavatkozó felek részéről felmerült eljárás költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Az a mérlegelési mozgástér, amellyel az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) rendelkezik az 1907/2006/EK (1) rendelet (REACH rendelet) 57. cikke f) pontjának hatálya alá tartozó, különös aggodalomra okot adó anyagok azonosítására irányuló vizsgálat során, nem értelmezhető úgy, hogy az ECHA számára teljeskörű és vitathatatlan szabadságot biztosítana nyilvánvaló hibák elkövetésére az ezen 57. cikk f) pontja szerinti „tudományos igazolást” nyújtó bizonyítékok kiválasztása és vizsgálata terén. Márpedig a Törvényszék ezt elfogadta, amikor kimondta, hogy nyilvánvaló értékelési hiba kizárólag akkor állapítható meg, ha az ECHA teljesen és tévesen figyelmen kívül hagyott volna egy olyan megbízható tudományos tanulmányt, amelynek a felvétele oly módon módosította volna a bizonyítékok átfogó értékelését, hogy a végleges határozatot megfosztotta volna hitelességétől. A Törvényszék elfogadta továbbá, hogy az ECHA hivatkozhat megbízhatatlan tudományos tanulmányok eredményeire, és hogy azok csekély megbízhatósága nem akadályozza a figyelembevételüket. A Törvényszék ennél is tovább ment, amikor elfogadta a megbízhatatlan és kevéssé meggyőző tudományos tanulmányokra történő hivatkozást, amelyek eredménye az ECHA-nak az anyag állítólagosan károsító tulajdonságára vonatkozó hipotézisét támasztja alá. Ezzel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és megsértette a tudományos kiválóság elvét.

                  2.

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot és tévesen értelmezte a REACH rendelet 57. cikkének f) pontját, megsértette továbbá a fellebbező meghallgatáshoz való jogát a fellebbező annak bizonyítására vonatkozó követelményt illető érveinek téves értelmezésével, hogy az anyag azonos mértékű aggodalomra ad okot, mint a REACH rendelet 57. cikkének a) – e) pontjában felsorolt anyagok.

                  3.

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot a fellebbezőnek a tudományos tanulmányok megbízhatóságára vonatkozó érveihez kapcsolódó bizonyíték vizsgálata során, és elferdítette a rendelkezésére álló bizonyítékokat.

                  4.

                  A Törvényszék annak megállapításával, hogy a tudományos bizonyítékok ECHA részéről történő vizsgálatát az elővigyázatosság elve támasztja alá, tévesen értelmezte ezt az elvet, ekként tévesen alkalmazta a jogot.

                  5.

                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy az intermedierek nem mentesülnek a REACH rendelet 57. és 59. cikke szerinti azonosítási eljárás alól, mivel e rendelkezések kizárólag az anyag lényegi tulajdonságaira, nem pedig felhasználásukra vonatkoznak (amely azt a kérdést is magában foglalná, hogy az anyag intermedier-e, vagy sem), és hogy az ECHA részéről nem volt aránytalan, hogy ekként járt el.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2008. L 141., 22. o.; HL 2009. L 36., 84. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.).


title: C-124/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-93/18. sz., International Skating Union kontra Európai Bizottság ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen az International Skating Union által 2021. február 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/19

      A Törvényszék (kibővített negyedik tanács) T-93/18. sz., International Skating Union kontra Európai Bizottság ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen az International Skating Union által 2021. február 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-124/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 163/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: International Skating Union (képviselő: J.-F. Bellis ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Mark Jan Hendrik Tuitert, Niels Kerstholt, European Elite Athletes Association

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke T-93/18. sz., International Skating Union kontra Bizottság ügyben hozott ítéletét abban a részében, amelyben az elutasította a fellebbező keresetét;

                  —

                  semmisítse meg az AT. 40208 – A Nemzetközi Korcsolyázó Szövetség részvételi szabályai ügyben 2017. december 8-án hozott bizottsági határozatot, és

                  —

                  a Bizottságot és az elsőfokú eljárásban beavatkozó feleket kötelezze a jelen eljárás és a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap: A Törvényszék megsértette az EUMSZ 263. cikket és a Bíróságnak az EUMSZ 101. cikkre vonatkozó ítélkezési gyakorlatát, amikor megállapította, hogy az ISU részvételi szabályai cél általi versenykorlátozásnak minősülnek
      1. rész: A Törvényszék elmulasztja megvizsgálni a fellebbező azon érvei közül bármelyiket, amelyek a Bizottság által a tényekre vonatkozó azon értékelést vitatják, amellyel a cél általi versenykorlátozásra vonatkozó azon megállapítást próbálja alátámasztani, amelyet az AT. 40208 – A Nemzetközi Korcsolyázó Szövetség részvételi szabályai ügyben 2017. december 8-án hozott bizottsági határozat (a továbbiakban: vitatott határozat) tartalmaz
      A fellebbező összes olyan érvét, amelyek a Bizottság által a tényekre vonatkozó azon értékelést vitatják, amellyel a vitatott határozat 1. cikkében foglalt azon megállapítást próbálja alátámasztani, amely szerint a részvételi szabályok „elfogadásával és alkalmazásával” az ISU megsértette az EUMSZ 101. cikket, a Törvényszék – tévesen – hatástalannak vagy irrelevánsnak minősítette, vagy egyszerűen figyelmen kívül hagyta.
      2. rész: A Törvényszék átértelmezi az ügy tárgyát képező versenykorlátozást, megsértve azt a kötelezettségét, hogy a Bizottság okfejtését ne helyettesítse a saját okfejtésével, és a Bizottság által a vitatott határozat 8.5. szakaszában vizsgált körülményeket tévesen akként minősíti, hogy azok relevánsak a cél általi versenykorlátozás megállapítása szempontjából, megsértve a Bíróságnak az EUMSZ 101. cikkre vonatkozó ítélkezési gyakorlatát
      Ahelyett, hogy a jogsértés megállapítását akként vizsgálta volna felül, ahogyan azt a vitatott határozat tartalmazza, a Törvényszék új „cél általi versenykorlátozást” alakított ki, amelyet a következőkből vezetett le: 1) az ISU részvételi szabályainak olyan elvont olvasatából, amelyet különválaszt annak bármilyen vizsgálatától, hogy e szabályokat a gyakorlatban hogyan alkalmazták, valamint 2) a Bizottság által a vitatott határozat 8.5. szakaszában vizsgált körülményekből, amely szakasz nem képezi részét a cél általi jogsértésre vonatkozóan a határozatban tett megállapításnak (8.3. szakasz).
      3. rész: A Törvényszék több szempontból tévesen alkalmazza a jogot azon négy körülmény elemzése során, amelyekre a Bizottság annak megállapítása érdekében hivatkozik, hogy az ISU részvételi szabályai cél általi versenykorlátozásnak minősülnek
      A részvételi szabályok tartalma: a szabályok kikényszerítésére szolgáló szankciók mértékéből nem lehet következtetést levonni e szabályok állítólagos korlátozó célját illetően. A szankciókból eredően csak akkor állnak fenn a verseny szempontjából hátrányos hatások, ha a valamely rendezvényen való részvételt indokolatlanul tagadják meg. Önmagában a szankciók mértéke semmit nem mond a szabályok tartalmáról.
      Az ISU részvételi szabályainak céljai: annak elismeréséből, hogy az ISU előzetes engedélyezési rendszere jogszerű célt követ, a Törvényszéknek azt a következtetést kellett volna levonnia, hogy az ISU részvételi szabályai nem korlátozhatják céljuknál fogva a versenyt.
      Az ISU részvételi szabályainak jogi és gazdasági háttere: a Törvényszék tévesen értelmezi a C-67/13. sz., Cartes Bancaires ügyben hozott ítéletet, amikor azt a körülményt, hogy az ISU a harmadik személyek által szervezett összes műkorcsolya-rendezvényt jóváhagyta, irrelevánsnak tekinti azon az alapon, hogy nincsenek „kölcsönhatások” a műkorcsolyázási piac és a releváns gyorskorcsolyázási piac között.
      Az ISU versenykorlátozó szándéka: az, hogy a szándék a „cél általi” elemzés szempontjából nem szükségképpeni tényező, nem jelenti azt, hogy a Törvényszék hatástalanként elutasíthatná a fellebbező azon érveit, amelyek a Bizottság által a vitatott határozat (175)–(178) preambulumbekezdéseiben kifejtett azon ténybeli értékelés vitatására irányulnak, amelyre a Bizottság annak megállapítása érdekében támaszkodott, hogy az ISU a részvételi szabályok elfogadása és alkalmazása által megsértette az EUMSZ 101. cikket.
      Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazza a jogot, amikor elmulasztja megvizsgálni a fellebbező negyedik kereseti jogalapját, amely szerint az ISU azon döntése, hogy a 2014. évi Dubaji Icederby rendezvényt nem hagyja jóvá, kívül esik az EUMSZ 101. cikk hatályán, mivel e döntés jogszerű célt követett, összhangban az ISU etikai kódexével, amely tiltja a sportfogadás minden formáját
      A Törvényszék tévesen alkalmazza a jogot, amikor a fellebbező jogalapját tévesen akként minősíti, hogy az a gyorskorcsolyázás tisztaságának védelmére irányuló célkitűzés jogszerűségének elvont elemzését foglalja magában. E jogalap azt vitatta, hogy a Bizottság nem volt hajlandó elismerni az ISU etikai fenntartásainak alaposságát a helyszíni fogadással kombinált gyorskorcsolya-versenyek azon koncepciójával kapcsolatban, amelyet a dubaji rendezvényen tártak volna a nyilvánosság elé. A Törvényszék figyelmen kívül hagyja a fellebbező által szolgáltatott bizonyítékot, így különösen a koreai parlamentben folytatott vitáról készített azon jelentést, amely a manipulációk magas kockázatára tekintettel elutasítja e koncepciót, ezáltal pedig megerősíti az ISU etikai fenntartásainak alaposságát. A harmadik személyek által szervezett korcsolyarendezvények közül a Dubaji Icederby az egyetlen, amelyet az ISU előzetes engedélyezési rendszere keretében nem hagytak jóvá.


title: C-127/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-430/18. sz., American Airlines kontra Bizottság ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen az American Airlines, Inc. által 2021. február 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/21

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-430/18. sz., American Airlines kontra Bizottság ügyben 2020. december 16-án hozott ítélete ellen az American Airlines, Inc. által 2021. február 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-127/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 163/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: American Airlines, Inc. (képviselők: J.-P. Poitras avocat, J. Ruiz Calzado abogado, J. Wileur avocat)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Delta Air Lines, Inc.

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  semmisítse meg a 2018. április 30-i C(2017) 2788 final bizottsági határozatot;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben szükségesnek ítéli, az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé annak érdekében, hogy az a Bíróság ítéletével összhangban vizsgálja meg újra az ügyet;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze saját költségei és a fellebbező részéről mind a jelen eljárásban, mind pedig a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségek viselésére;

                  —

                  tegyen meg minden egyéb intézkedést, amelyeket a Bíróság megfelelőnek ítél.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyben azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor elfogadta a Bizottság azon téves jogértelmezését, amely szerint az American-US Airways összefonódási kötelezettségvállalások (a továbbiakban: kötelezettségvállalások) 1.10. pontjában foglalt „megfelelő használat” teszt mindössze a „visszaélésszerű használat hiányát” jelenti, ennek alapján pedig ez az ítélet tévesen helybenhagyta a Delta Air Lines részére történeti jogokat odaítélő, 2018. április 30-i C(2018) 2788 final bizottsági határozatot (M.6607 – US Airways/American Airlines ügy).
      A jogalap három részből áll:

                  1.

                  Az első részben a fellebbező arra összpontosít, hogy a történeti jogoknak a kötelezettségvállalások 1.10. pontja szerinti odaítélése szempontjából mi a helyes jogi megközelítés a „megfelelő használat” teszt értelmezése tekintetében, és levezeti, hogy a Törvényszék az értelmezésen alapuló megközelítése során tévesen alkalmazta a jogot.

                  2.

                  A második részben a fellebbező levezeti, hogy a Törvényszék ezenkívül azáltal is tévesen alkalmazta a jogot, hogy elfogadta a Bizottság azon elemzését, amely szerint a „megfelelő használat” mindössze a „visszaélésszerű használat hiányát” jelenti, ennek alapján pedig tévesen elfogadta azt, hogy a Delta elmulasztott felhasználni 470 korrekciós résidőt.

                  3.

                  A harmadik részben a fellebbező azokat a további jogi hibákat emeli ki, amelyeket a Törvényszék az ítéletben azáltal követett el, hogy az RM-formanyomtatvány téves jogi elemzéséből kiindulva értelmezte a kötelezettségvállalások 1.9. pontját, különösen pedig az „ajánlatnak megfelelő” fordulatot.


title: C-144/21. sz. ügy: 2021. március 5-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra Európai Bizottság

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/22

      2021. március 5-én benyújtott kereset – Európai Parlament kontra Európai Bizottság
      (C-144/21. sz. ügy)
      (2021/C 163/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Parlament (képviselők: L. Visaggio, C. Ionescu Dima, M. Menegatti meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  semmisítse meg a króm-trioxid bizonyos felhasználásait az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) alapján részlegesen engedélyező, 2020. december 18-i C (2020) 8797 bizottsági végrehajtási határozat (Chemservice GmbH és társai)1. cikkének (1) és (5) bekezdését, 2., 3., 4., 5., 7., 9. és 10. cikkét, amennyiben azok a 2., 4. és 5. felhasználásra (illetve a 2., 4. és 5. felhasználás céljából létrehozott keveréket érintően az 1. felhasználásra) vonatkozó, és a REACH/20/18/0 – REACH/20/18/27 számot viselő engedélyeket érintik;

                  —

                  másodlagosan teljes egészében semmisítse meg a 2020. december 18-i C (2020) 8797 bizottsági végrehajtási határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely azon alapul, hogy a megtámadott határozatot az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 60. cikkének (4) és (7) bekezdésében előírt követelmények megsértésével fogadták el, és ezért meg kell semmisíteni, amennyiben az a 2., 4. és 5. felhasználásra (illetve a 2., 4. és 5. felhasználás céljából létrehozott keveréket érintően az 1. felhasználásra) vonatkozó, és a REACH/20/18/0 – REACH/20/18/27 számot viselő engedélyeket érinti. Másodlagosan, abban az esetben, ha a Törvényszék úgy ítélné meg, hogy a megtámadott határozatban a 6. felhasználásra vonatkozó, REACH/20/18/28– REACH/20/18/34-számú engedélyek olyan szorosan kötődnek már felhasználások engedélyezéséhez, hogy a 2., 4. és 5. felhasználásra (illetve a 2., 4. és 5. felhasználás céljából létrehozott keveréket érintően az 1. felhasználásra) vonatkozó engedélyek a megtámadott határozattól elválaszthatatlanok, a felperes úgy véli, hogy a határozatot teljes egészében meg kell semmisíteni.

         (1)  A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL L 136., 2007.5.29., 3. o.; HL L 141., 2008.5.31., 22. o.; HL L 36., 2009.2.5., 84. o.; HL L 118., 2010.5.12., 89. o.; HL L 212., 2015.8.11., 39. o.;).


title: T-245/17. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – ViaSat kontra Bizottság („Intézményi mulasztás megállapítása és megsemmisítés iránti kereset – Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások – A 2 GHz es frekvenciaspektrum harmonizált felhasználása – Műholdas mobilszolgáltatásokat (MSS) nyújtó páneurópai rendszerek – 2007/98/EK határozat – Az üzemeltetők kiválasztására irányuló harmonizált eljárás – A kiválasztott üzemeltetőkre vonatkozó engedélyek – 626/2008/EK határozat – Eljárásra való felkérés – Felszólítás hiánya – A Bizottság állásfoglalása – Elfogadhatatlanság – Eljárás megtagadása – Keresettel meg nem támadható jogi aktus – Elfogadhatatlanság – Bizottsági hatáskör”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/23

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – ViaSat kontra Bizottság
      (T-245/17. sz. ügy) (1)

      („Intézményi mulasztás megállapítása és megsemmisítés iránti kereset - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - A 2 GHz es frekvenciaspektrum harmonizált felhasználása - Műholdas mobilszolgáltatásokat (MSS) nyújtó páneurópai rendszerek - 2007/98/EK határozat - Az üzemeltetők kiválasztására irányuló harmonizált eljárás - A kiválasztott üzemeltetőkre vonatkozó engedélyek - 626/2008/EK határozat - Eljárásra való felkérés - Felszólítás hiánya - A Bizottság állásfoglalása - Elfogadhatatlanság - Eljárás megtagadása - Keresettel meg nem támadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság - Bizottsági hatáskör”)
      (2021/C 163/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Californie, Egyesült Államok) (képviselők: E. Righini, J. Ruiz Calzado, P. de Bandt, M. Gherghinaru és L. Panepinto ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Braun, L. Nicolae és V. Di Bucci meghatalmazottak)

         A felperest támogató beavatkozók: Holland Királyság (képviselő: M. Bulterman meghatalmazott), Eutelsat SA (Paris, Franciaország) (képviselők: L. de la Brosse és C. Barraco-David ügyvédek)

         Az alperest támogató beavatkozók: EchoStar Mobile Ltd (Dublin, Írország) (képviselő: A. Robertson QC), Inmárciusat Ventures Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre ügyvédek, és A. Howard barrister)

         Az ügy tárgya

      Elsődlegesen az EUMSZ 265. cikk alapján annak megállapítása iránt benyújtott kérelem, hogy a Bizottság a 2 GHz es frekvenciasávos műholdas mobilszolgáltatások (MSS) nyújtására vonatkozó szabályok harmonizált alkalmazása keretében jogellenesen elmulasztotta bizonyos intézkedések meghozatalát, másodlagosan pedig az EUMSZ 263. cikke alapján a Bizottság 2017. február 14-i és 21-i azon leveleinek megsemmisítése iránt benyújtott kérelem, amelyekkel a Bizottság a felperes eljárásra való felkérése nyomán válaszolt.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A ViaSat, Inc. viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Az Eutelsat SA, a Holland Királyság, az EchoStar Mobile Ltd és az Inmarsat Ventures Ltd maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 213., 2017.7.3.


title: T-539/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Ayuntamiento de Quart de Poblet kontra Bizottság („Választottbírósági kikötés – Versenyképességi és innovációs keretprogram (2007 2013) – „Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern” (DIEGO) és „Speeding Every European Digital” (SEED) szerződések – Terhelési értesítések – Támogatható költségek – A költségek igazolása – A projektek keretében elégzett feladatok jegyzékének megbízhatósága)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/24

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Ayuntamiento de Quart de Poblet kontra Bizottság
      (T-539/18. sz. ügy) (1)

      („Választottbírósági kikötés - Versenyképességi és innovációs keretprogram (2007 2013) - „Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern” (DIEGO) és „Speeding Every European Digital” (SEED) szerződések - Terhelési értesítések - Támogatható költségek - A költségek igazolása - A projektek keretében elégzett feladatok jegyzékének megbízhatósága)
      (2021/C 163/29)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Spanyolország) (képviselők: B. Sanchis Piqueras és J. A. Rodríguez Pellitero, ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és M. Ilkova, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikken alapuló, és lényegében annak megállapítására irányuló kérelem, hogy nem léteznek olyan szerződéses követelések, amelyekről a Bizottság azt állítja, hogy a felperessel szemben a DIEGO és a SEED támogatási megállapodások jogcímén léteznek.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Ayuntamiento de Quart de Pobletet kötelezi a saját költségein túl az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-693/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Kerry Luxembourg kontra EUIPO – Ornua (KERRYMAID) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A KERRYMAID európai uniós szóvédjegy bejelentése – Kerrygold korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Földrajzi név – Domináns elem – Békés együttélés – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja – A jogszabály időbeli hatálya”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/24

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Kerry Luxembourg kontra EUIPO – Ornua (KERRYMAID)
      (T-693/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A KERRYMAID európai uniós szóvédjegy bejelentése - Kerrygold korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Földrajzi név - Domináns elem - Békés együttélés - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A jogszabály időbeli hatálya”)
      (2021/C 163/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: F. Traub ügyvéd és I. Connor solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: H. O’Neill és S. Hanne meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: E. Armijo Chávarri és A. Sanz Cerralbo ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Kerry Luxembourg és az Ornua közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. július 23-án hozott határozata (R 2473/2013-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Kerry Luxembourg Sàrl-t kötelezi a saját költségeinek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és az Ornua Co-operative Ltd részéről felmerült költségeknek a viselésére.

         (1)  HL C 413., 2019.12.9.


title: T-694/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – FI kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Túlélő házastárs – Özvegyi nyugdíj – A személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 18., 19. és 20. cikke – Jogosultsági feltételek – A házasság időtartama – Jogellenességi kifogás – Egyenlő bánásmód – Arányosság”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/25

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – FI kontra Bizottság
      (T-694/19. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Túlélő házastárs - Özvegyi nyugdíj - A személyzeti szabályzat VIII. mellékletének 18., 19. és 20. cikke - Jogosultsági feltételek - A házasság időtartama - Jogellenességi kifogás - Egyenlő bánásmód - Arányosság”)
      (2021/C 163/31)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: FI (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Mongin és T. Bohr meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Európai Parlament (képviselők: J. Van Pottelberge és J. Steele meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott és a Bizottság 2019. március 8-i és április 1-jei, a felperestől az özvegyi nyugdíjat megtagadó határozatok megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a Bizottság 2019. március 8-i és április 1-jei, a FI-től az özvegyi nyugdíjat megtagadó határozatokat.

                  2)

                  A Bizottság viseli a saját költségein túlmenően FI költségeit.

                  3)

                  Az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: T-809/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Liga Nacional de Fútbol Profesional kontra EUIPO (El Clasico) („Európai uniós védjegy – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – El Clasico ábrás védjegy – Feltétlen kizáró okok – Megkülönböztetőképesség hiánya – Leíró jelleg – Használat révén megszerzett megkülönböztetőképesség hiánya – A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése]”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/25

      A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Liga Nacional de Fútbol Profesional kontra EUIPO (El Clasico)
      (T-809/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - El Clasico ábrás védjegy - Feltétlen kizáró okok - Megkülönböztetőképesség hiánya - Leíró jelleg - Használat révén megszerzett megkülönböztetőképesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, valamint (3) bekezdése]”)
      (2021/C 163/32)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Madrid, Spanyolország) (képviselő(k): C. Casas Feu és C. J. Riesco Losa ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és A. Crawcour meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az El Clasico ábrás védjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2019. október 1-jén hozott határozata (R 1966/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Liga Nacional de Fútbol Profesional-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 27., 2020.1.27.


title: T-56/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Bezos Family Foundation kontra EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A VROOM európai uniós szóvédjegy bejelentése – POP & VROOM korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/26

      A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Bezos Family Foundation kontra EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)
      (T-56/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A VROOM európai uniós szóvédjegy bejelentése - POP & VROOM korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 163/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Bezos Family Foundation (Seattle, Washington, Egyesült Államok) (képviselők: A. Klett, M. Schaffner és M. Lambert Maillard ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (ipari és kereskedelmi jellegű közintézmény; Saint-Denis, Franciaország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az SNCF Mobilités és a Bezos Family Foundation közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 20-án hozott határozata (R 1288/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Bezos Family Foundation-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.


title: T-61/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Sonova kontra EUIPO – Digitmarket (B-Direct) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – B-Direct szóvédjegy – A korábbi bizdirect európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/27

      A Törvényszék 2021. február 24-i ítélete – Sonova kontra EUIPO – Digitmarket (B-Direct)
      (T-61/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - B-Direct szóvédjegy - A korábbi bizdirect európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2021/C 163/34)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Sonova AG (Stäfa, Svájc) (képviselő: A. Sabellek ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: R. Manea és A. Söder meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Digitmarket – Sistemas de lnformação SA (Maia, Portugália)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Digitmarket – Sistemas de Informação és a Sonova közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 28-án hozott határozata (R 88/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Sonova AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.


title: T-66/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A HAUZ LONDON európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/27

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)
      (T-66/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A HAUZ LONDON európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 163/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hauz 1929 Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: N. Lyberis ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Houzz és a Hauz 1929 közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 19-én hozott határozata (R 884/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Hauz 1929 Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 95., 2020.3.23.


title: T-67/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A HAUZ NEW YORK európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/28

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)
      (T-67/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A HAUZ NEW YORK európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 163/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hauz 1929 Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: N. Lyberis ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Houzz és a Hauz 1929 közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 19-én hozott határozata (R 886/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Hauz 1929 Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 95., 2020.3.23.


title: T-68/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A HAUZ EST 1929 európai uniós ábrás védjegy bejelentése – A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/28

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Hauz 1929 kontra EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)
      (T-68/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A HAUZ EST 1929 európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A korábbi HOUZZ európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 163/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Hauz 1929 Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselő: N. Lyberis ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: V. Ruzek meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Houzz és a Hauz 1929 közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 19-én hozott határozata (R 885/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Hauz 1929 Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 95., 2020.3.23.


title: T-71/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Puma kontra EUIPO – CAMäleon (PUMA-System) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A PUMA-System európai uniós szóvédjegy bejelentése – A korábbi PUMA európai uniós ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – A jóhírnév sérelme – A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/29

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Puma kontra EUIPO – CAMäleon (PUMA-System)
      (T-71/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A PUMA-System európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi PUMA európai uniós ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A jóhírnév sérelme - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)
      (2021/C 163/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Puma SE (Herzogenaurach, Németország) (képviselő: P. González-Bueno Catalán de Ocón ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: D. Gája és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: CAMäleon Produktionsautomatisierung GmbH (Dettenhausen, Németország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Puma és a CAMäleon Produktionsautomatisierung közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 27-én hozott határozata (R 404/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának 2019. november 27-i határozatát (R 404/2019-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi abban a részében, amelyben a fellebbezési tanács elutasította a Puma SE által benyújtott fellebbezést a PUMA-System szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmet illetően, a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, 1957. június 15-én kötött, később felülvizsgált és módosított Nizzai Megállapodás szerinti 7., 9., 16. és 42. osztályba tartozó és az egyes osztályok tekintetében a következő leírásnak megfelelő áruk és szolgáltatások tekintetében:

                              —

                              7. osztály: „csavarfúró gép”;

                              —

                              9. osztály: „számítógép hardverek”, „számítógépek”, „adatfeldolgozási berendezések és számítógépek”, „számítógép-perifériák”, „számítógéphez kialakított perifériák”, „optikai és mágneses adathordozók”, „nyomtatók számítógépekhez”, „hőérzékelők” és „mérőműszerek”;

                              —

                              16. osztály: „számítógépes szoftverekkel kapcsolatos katalógusok”, „használati útmutatók számítógépes szoftverekhez”, „oktató kézikönyv”, „használati útmutató személyi számítógépekhez, mobiltelefonokhoz és kézi számítógépekhez” és „könyvek”;

                              —

                              42. osztály: „számítógépes szoftverek és programok aktualizálás és karbantartása”, „számítógépes hardverek konfigurálása szoftverek segítségével”, „számítógépes hálózatok konfigurálása szoftverek segítségével”, „számítógépes szoftverek konfigurálása”, „számítógépes hardverre és szoftverre vonatkozó tanácsadási szolgáltatások” és „számítógépes szoftver technikai támogató szolgáltatások”.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Puma és az EUIPO maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 114., 2020.4.6.


title: T-99/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Golvabia Innovation kontra EUIPO (MaxWear) („Európai uniós védjegy – A MaxWear európai uniós szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képesség hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/30

      A Törvényszék 2021. március 10-i ítélete – Golvabia Innovation kontra EUIPO (MaxWear)
      (T-99/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A MaxWear európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
      (2021/C 163/39)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Golvabia Innovation AB (Anderstorp, Svédország) (képviselő: D. Thorbjörnsson ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: T. von Schantz és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a MaxWear szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2019. december 19-én hozott határozata (R 888/2019-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Golvabia Innovation AB-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 129., 2020.4.20.


title: T-728/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. március 4-i végzése – Brand IP Licensing kontra EUIPO – Facebook (lovebook) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A védjegybejelentési kérelem visszavonása – Okafogyottság”)

text:
               2021.5.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 163/30

      A Törvényszék 2021. március 4-i végzése – Brand IP Licensing kontra EUIPO – Facebook (lovebook)
      (T-728/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A védjegybejelentési kérelem visszavonása - Okafogyottság”)
      (2021/C 163/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Brand IP Licensing Ltd (Tortola, Brit Virgin-szigetek) (képviselő: J. MacKenzie solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: L. Rampini és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Facebook, Inc. (Menlo Park, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: Y. Zhou solicitior)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanáscának a Facebook és a Brand IP Licensing közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. október 2-án hozott határozata (R 2279/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék a Brand IP Licensing Ltd-et és a Facebook, Inc.-et kötelezi saját költségeiknek, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni HIvatala (EUIPO) részéről felmerült költségeknek a viselésére.

         (1)  HL C 54., 2019.2.11.