title: T-843/16. sz. ügy: 2016. november 29-én benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)

text:
               6.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/40

         2016. november 29-én benyújtott kereset – dm-drogerie markt kontra EUIPO – Digital Print Group O. Schimek (Foto Paradies)
   (T-843/16. sz. ügy)
   (2017/C 038/53)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Németország) (képviselők: T. Strack és O. Bludovsky ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Digital Print Group O. Schimek GmbH (Nürnberg, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: a „Foto Paradies” európai uniós szóvédjegy – 10 707 933. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2016. szeptember 15-én hozott határozata (R 1194/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja összefüggésben értelmezve ugyanezen rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontjával.


title: C-593/13. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2013. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai kontra Rina Services SpA és társai

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/2

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2013. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai kontra Rina Services SpA és társai
   (C-593/13. sz. ügy)
   2014/C 61/02
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Presidenza del Consiglio dei Ministri és társai

      Alperes: Rina Services SpA és társai

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A Szerződésnek a letelepedés szabadságára (EUMSZ 49. cikk) és a szolgáltatásnyújtás szabadságára (EUMSZ 56. cikk) vonatkozó elveivel, valamint a 2006/123/EK irányelvben (1) foglalt elvekkel ellentétes-e az olyan nemzeti szabályozás elfogadása és alkalmazása, amely előírja, hogy a részvénytársaság formájában létrehozott SOA-k „igazolt székhelyének az [Olasz] Köztársaság területén kell lennie”?

               2.

               Az EUMSZ 51. cikk szerinti eltérést úgy kell-e értelmezni, hogy az magában foglalja az olyan magánjogi szervezetek által végzett tanúsításhoz hasonló tevékenységeket is, amelyek, egyfelől, részvénytársasági formában a versenyen alapuló piacon végeznek tevékenységet, és amelyek, másfelől, részt vesznek a közhatalom gyakorlásában, és amelyek ezért engedélyezési kötelezettség és az Autorità di vigilanza szigorú ellenőrzése alá tartoznak?

      (1)  A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 376., 36. o.)


title: C-247/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-302/11. sz., HeidelbergCement AG kontra Európai Bizottság ügyben 2014. március 14-én hozott ítélete ellen a HeidelbergCement AG által 2014. május 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/10

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-302/11. sz., HeidelbergCement AG kontra Európai Bizottság ügyben 2014. március 14-én hozott ítélete ellen a HeidelbergCement AG által 2014. május 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-247/14. P. sz. ügy)
   2014/C 223/15
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: HeidelbergCement AG (képviselők: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján semmisítse meg a 2011. március 30-i (COMP/39520 – „cement és kapcsolódó termékek”-ügy, C(2011) 2361) végleges bizottsági határozatot;

               —

               a második francia bekezdéshez képest másodlagosan az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy ez utóbbi a Bíróság ítéletében foglalt jogi értékelésnek megfelelően hozzon határozatot;

               —

               mindenesetre a Bizottságot kötelezze a fellebbezőnek a Törvényszék és a Bíróság előtti eljárásokban felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés a Törvényszék T-302/11. sz. ügyben 2014. március 14-én hozott ítélete ellen irányul. Az ítéletet a fellebbezőnek 2014. március 14-én kézbesítették. Az ítéletben a Törvényszék elutasította a fellebbezőnek a 2011. március 30-i C(2011) 2361 végleges bizottsági határozattal (COMP/39520 – „cement és kapcsolódó termékek”-ügy) szembeni keresetét.
   A fellebbező összesen hét jogalapra hivatkozik:
   Először is a Törvényszék az információkérés céljának meghatározására vonatkozó, az 1/2003 (1) rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti követelményeket nem vizsgálta meg megfelelően, és tévesen alkalmazta azokat. Az információkérő határozat jelentéstartalmát nem tárta fel megfelelően, és tévesen értelmezte a Bizottság indokolási kötelezettségére vonatkozó követelményeket.
   Másodszor, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor abból indult ki, hogy az EUMSZ 296. cikk második bekezdéséből eredő indokolási kötelezettségre vonatkozó követelmények az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdése által korlátozhatók. Ezalapján a Törvényszék az információkérő határozat választásával kapcsolatos indokolás hiányára vonatkozó kifogást érdemben nem vizsgálta. A Törvényszék a határidő meghatározásával kapcsolatos indokolásra vonatkozó kifogást sem vizsgálta megfelelően. A Törvényszék a határozatát egy olyan szövegrésszel indokolja, amely egy párhuzamos eljárásban felhozott, tartalmilag azonban eltérő kifogás tekintetében megfogalmazott szöveggel szó szerint megegyezik.
   Harmadszor, a Törvényszék az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti „szükségességet” nem vizsgálta megfelelően, mivel a valószínűsítő körülmények Bizottság általi tartalmi ismertetését nem tartotta szükségesnek. Ezen túlmenően az alapos gyanú és a kért információk szükségessége közötti kapcsolatra vonatkozóan téves követelményeket állított fel. Továbbá tévesen értelmezte az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdését, mivel a kért információk megfelelőségének vizsgálatát nem tartotta szükségesnek. Ez ráadásul az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdéséből eredő jogorvoslati jog kiüresítéséhez vezet.
   Negyedszer, a Törvényszék az 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdését tévesen tekintette a Bizottság olyan információk előkészítésére, összeállítására és feldolgozására vonatkozó kérése jogalapjának, amelyek ilyen formában nem álltak a fellebbező rendelkezésére.
   Ötödször, a Törvényszék a válaszadásra meghatározott túl rövid határidőre vonatkozó kifogást kizárólag a fellebbező absztrakt módon figyelembe vett gazdasági ereje miatt, tehát elégtelen és következetlen indokkal utasított el.
   Hatodszor, a Törvényszék nem vette figyelembe az uniós jogi aktusok meghatározottságának mércéjét, amennyiben az információkérő határozatot kellően meghatározottnak tekintette, jóllehet maga is megállapította, hogy a benne foglalt kérdések megfogalmazása nem egyértelmű. Ezt meghaladóan nem vizsgálta a meghatározottság hiányára vonatkozó konkrét kifogásokat, ami a jogorvoslati jog kiüresítéséhez vezet (vö. 1/2003 rendelet 18. cikkének (3) bekezdése).
   Hetedszer, a Törvényszék megsértette a fellebbező védelemhez való jogát, mivel olyan értékelések elvégzésére tartotta kötelesnek, amelyeket a Bizottság egy gazdasági elemzés keretében az uniós kartelljog állítólagos megsértésének bizonyításához felhasználhat.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-111/13. sz. ügy: 2013. március 7-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/14

         2013. március 7-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság
   (C-111/13. sz. ügy)
   2013/C 123/22
   Az eljárás nyelve: finn

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, O. Beynet és I. Koskinen meghatalmazottak)

      Alperes: Finn Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság — mivel a finn szárazföldi területek tekintetében nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy átültesse a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/55/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. cikkének 1., 2., 4–18., 20., 22–36. pontját, 3. cikke (3) bekezdésének első, második és harmadik mondatát, valamint (6) bekezdésének b) pontját, 12. cikkét, 13. cikkének (1), (2) és (5) bekezdését, 15. cikkének (1) és (2) bekezdését, 16. cikke (1) bekezdésének második mondatát, valamint (2) és (3) bekezdését, 25. cikkének (1) bekezdését, 33. cikkét, 36. cikke (4) bekezdésének második és negyedik albekezdését, (6) és (8) bekezdését, valamint (9) bekezdésének harmadik albekezdését, 39. cikke (4) bekezdésének a) és b) pontját, (5) bekezdése első albekezdésének a) és b) pontját, valamint második albekezdésének második mondatát, 40. cikkének a)–e), g) és h) pontját, 41. cikke (1) bekezdésének b), c)– f), h)–q) és s)–u) pontját, (4) bekezdésének b) és d) pontját, (6) bekezdésének a) pontját, valamint (7), (9), (10), (11) és (12) bekezdését, 42. cikkének (1) bekezdését, 43. cikkének (1), (4) és (8) bekezdését, 44. cikkének (1), (2), (3), (6) és (7) bekezdését, valamint I. melléklete 1. pontja a) alpontjának hatodik és nyolcadik francia bekezdését, b), d), f) és h) alpontját, valamint 2. pontját, vagy legalábbis e rendelkezések elfogadásáról nem értesítette a Bizottságot — nem teljesítette az ezen irányelv 54. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a Finn Köztársaságot a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésétől számított napi 28 569,60 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére;

               —

               a Finn Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésének határideje 2011. március 3-án lejárt.

      (1)  HL L 211., 94. o.


title: C-423/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2015. július 31-i végzése (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fazenda Pública kontra Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/23

         A Bíróság elnökének 2015. július 31-i végzése (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fazenda Pública kontra Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA
   (C-423/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 398/30)
   Az eljárás nyelve: portugál
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 439., 2014.12.8.


title: T-21/14. sz. ügy: 2014. január 8-án benyújtott kereset — NetMed kontra OHIM — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)

text:
               1.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/19

         2014. január 8-án benyújtott kereset — NetMed kontra OHIM — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
   (T-21/14. sz. ügy)
   2014/C 61/34
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: NetMed Sàrl (Wasserbillig, Luxemburg) (képviselő: S. Schafhaus ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Baden-Baden, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2013. október 24-én az R 1846/2012-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére, ideértve a fellebbezési és a felszólalási eljárásban felmerült költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „SANDTER 1953” szóvédjegy a 3., 5. és 10. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9 448 887. számú közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Sander” német szóvédjegy az 5., 10. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában; a „SANDER” szóelemet tartalmazó, az 5., 10. és 25. osztályba tartozó áruk vonatkozásában lajstromozott nemzetközi ábrás védjegy a Benelux államokra, Ausztriára és Franciaországra kiterjedő hatállyal.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács elutasította a fellebbezést.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének és 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-888/16. sz. ügy: 2016. december 8-án benyújtott kereset – BP kontra FRA

text:
               20.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/36

         2016. december 8-án benyújtott kereset – BP kontra FRA
   (T-888/16. sz. ügy)
   (2017/C 053/45)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BP (Bécs, Ausztria) (képviselő: E. Lazar ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Alapjogi Ügynöksége (FRA)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2016. április 21-i, a felperes szerződésének meghosszabbítását mellőző határozatát;

               —

               kötelezze az alperest, hogy a felperesnek fizessen meg az egyrészt a meghosszabbítást jogellenesen mellőző határozatból, másrészt a T-658/13 P. sz. ítélet (1) jogellenes végrehajtásából származó, vagyoni és nem vagyoni kárának megtérítésként: 63 246 eurót elmaradt jövedelem címén, 26 630 eurót vagy a Bíróság által méltányosan meghatározott tőkeértéket 19 hónap kiesett nyugíjjogosultság ellentételezése címén, 1 200 eurót a felperes által a 2016. január 29-i határozattervezet és az alperes 2016. április 21-i határozata közötti, pert megelőző időszakban fizetett jogi költségek címén, 60 000 eurót vagy a Bíróság által méltányosan meghatározott összeget a határozatlan idejű szerződésre vonatkozó lehetőség elvesztése címén, 50 000 eurót az alperes által a T-658/13 P. sz. ítélet végrehajtása során az alperes által elkövetett állítólagos hibákból, szabályszerűtlenségekből és az általa okozott hátrányból a felperesnél keletkező nem vagyoni kár címén;

               —

               kötelezze a felperest az alperes által amiatt elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítésére, egyrészt hogy a felperes elmulasztotta jogszerűen szabályozni az értékelést, az átsorolást és a szerződések meghosszabbítását, és hiányzik az ilyen jogszerű szabályozás, másrészt hogy a felperes értékelő jelentése késedelmesen készült el és az ilyen, megfelelő időben elkészített jelentés hiányából kár keletkezett;

               —

               nyilvánítsa jogellenesnek az alperes értékelési és átsorolási eljárásra vonatkozó útmutatóját és a szerződések meghosszabbítására vonatkozó szabályozását annyiban, amennyiben jogszerűtlen eljárásban és megfelelő hatáskör hiányában fogadták el azokat;

               —

               gyakorolja korlátlan felülvizsgálati jogkörét határozata érvényesülésének biztosítása érdekében;

               —

               az alperest kötelezze az esetlegesen megítélt összeg alapján az Európai Központi Bank irányadó kamatlábát két százalékponttal meghaladó késedelmi kamat vagy a Bíróság által megfelelőnek tartott kamat megfizetésére; és

               —

               az alperest kötelezze az összes költség megfizetésére, akkor is, ha a kereset elutasításra kerül.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap

                           —

                           a meghallgatáshoz való jog megsértése, a tisztességes és hatékony tárgyalás megtartásának az FRA kinevezésre jogosult hatósága általi elmulasztása, valamint az Alapjogi Charta 41. cikke (2) bekezdése a) pontjának megsértése;

                           —

                           a védelemhez való jog második elemének (iratbetekintési jog) megsértése, a személyes aktához és a 2012. február 27-i elutasító határozathoz felhasznált iratokhoz való hozzáférés megadásának elutasítása, a személyzeti szabályzat 25. és 26. cikkének megsértése és a Charta 41. cikke (2) bekezdése b) pontjának megsértése.

               2.

               A második jogalap a lényeges eljárási követelmények megsértésén alapul.

               3.

               A harmadik jogalap a hatáskörrel való visszaélésen, összeférhetetlenségen, a szolgálati érdek megsértésén, nyilvánvaló értékelési hibán és a visszaható hatály téves alkalmazásán alapul.

               4.

               A negyedik jogalap a T-658/13 P. sz. ítéletnek való jóhiszemű megfelelés kötelezettségének megsértésén alapul.

      (1)  2015. június 3-i BP kontra FRA ítélet, T-658/13 P, EU:T:2015:356


title: T-338/16. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-77/15. sz., Zink kontra Bizottság ügyben 2016. április 11-én hozott ítélete ellen Richard Zink által 2016. június 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/46

         A Közszolgálati Törvényszék F-77/15. sz., Zink kontra Bizottság ügyben 2016. április 11-én hozott ítélete ellen Richard Zink által 2016. június 22-én benyújtott fellebbezés
   (T-338/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 305/62)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Richard Zink (Bamako, Mali) (képviselők: N. de Montigny és J.-N. Louis ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) 2016. április 11-i Zink kontra Bizottság ítéletét (F-77/15);

               —

               semmisítse meg a PMO azon határozatát, amely öt éves időtartamra korlátozza a 2007. szeptember 1-je óta tévedésből nem folyósított külföldi munkavégzési támogatás kifizetését;

               —

               kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizesse meg a felperesnek azon külföldi munkavégzési támogatást, amelyre 2007. szeptember 1-je óta jogosult, valamint az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt mértékének megfelelő késedelmi kamatot a felperesnek illetményhátralékként (külföldi munkavégzési támogatás) már átutalt összeg és a még esedékes összegek után az esedékességük napjától a teljes kifizetésig, a már kifizetett összegek levonásával;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze az első- és másodfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a személyzeti szabályzat 62. cikkének megsértése.

               2.

               Második jogalap: a bizottsági aktusok jogszerűsége elvének megsértése.

               3.

               Harmadik jogalap: az esedékes hátralékok öt éves időtartamra korlátozása.

               4.

               Negyedik jogalap: az indokolási kötelezettség megsértése.


title: T-552/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. június 24-i végzése – Wm. Wrigley Jr. kontra OHIM (Extra) („Közösségi védjegy — Az Extra közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/45

         A Törvényszék 2015. június 24-i végzése – Wm. Wrigley Jr. kontra OHIM (Extra)
   (T-552/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Az Extra közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”))
   (2015/C 311/49)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Delaware, Egyesült Államok) (képviselők: M. Kinkeldey, S. Brandstätter és C. Schmitt ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának az Extra ábrás megjelölés közösségi védjegyként való lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2014. május 19-én hozott határozata (R 199/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Wm. Wrigley Jr. Company-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 351., 2014.10.6.


title: F-114/06. sz. ügy: 2006. szeptember 29-én benyújtott kereset – Amerigo Liotti kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/50

         2006. szeptember 29-én benyújtott kereset – Amerigo Liotti kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (F-114/06. sz. ügy)
   (2006/C 281/89)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Amerigo Liotti (Senningerberg, Luxemburg) (képviselő: F. Frabetti ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2005-ös előléptetési időszak alapján előléptetett tisztviselők jegyzékének a felperes nevét nem tartalmazó részét, valamint járulékosan e határozat előkészítő jogi aktusait;

               —

               másodlagosan, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a fenti előléptetési időszakban többek között az előléptetési bizottságok javaslatai alapján adott előléptetési pontokat;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresete alátámasztására a felperes hat jogalapot ad elő, melyek a következőkön alapulnak:

               —

               az első a személyzeti szabályzat 45. cikkének megsértésén;

               —

               a második e cikk általános végrehajtási rendelkezéseinek megsértésén;

               —

               a harmadik a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megszegésén és nyilvánvaló mérlegelési hibán;

               —

               a negyedik az önkényes eljárás és a hatáskörrel való visszaélés tilalmának, valamint az indokolási kötelezettségnek a megszegésén;

               —

               az ötödik a bizalomvédelem és a „patere legem quam ipse fecisti” elvének megszegésén;

               —

               a hatodik a gondoskodási kötelezettség megszegésén.


title: C-533/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-565/08. sz., Corsica Ferries France SAS kontra Európai Bizottság ügyben 2012. szeptember 11-én hozott ítélete ellen a Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA által 2012. november 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               2.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/7

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-565/08. sz., Corsica Ferries France SAS kontra Európai Bizottság ügyben 2012. szeptember 11-én hozott ítélete ellen a Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA által 2012. november 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-533/12. P. sz. ügy)
   2013/C 32/09
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (képviselők: A. Winckler és F.-C. Laprévote ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Corsica Ferries France SAS, Európai Bizottság, Francia Köztársaság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-565/08. sz., Corsica Ferries France kontra Európai Bizottság ügyben 2012. szeptember 11-én hozott ítéletet abban a részében, amelyben — azzal az indokkal, hogy (i) a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett a 158 millió euró negatív eladási ár, a CGMP által nyújtott együttes és egyidejű, 8,75 millió euró összegű tőkejuttatás, valamint a 38,5 millió euró összegű személyi támogatások elemzése során; és hogy (ii) a 15,81 millió euró végső összegű szerkezetátalakítási egyenlegre vonatkozó bizottsági elemzés téves feltevésen alapult — megsemmisíti a Franciaország által a Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) javára végrehajtott C 58/2002. (ex N 118/2002.) sz. intézkedésekről szóló, 2008. július 8-i 2009/611/EK bizottsági határozat (1) 1. cikkének második és harmadik bekezdését;

               —

               a Corsica Ferries-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező négy jogalapot hoz fel a Törvényszék ítéletének hatályon kívül helyezése iránt.
   Elsősorban a negatív eladási ár ellenében történő átruházás tekintetében a fellebbező úgy véli, hogy nemcsak arról van szó, hogy a Törvényszék nem ismerte el a Bizottság mérlegelési mozgásterét arra vonatkozóan, hogy a piacgazdasági feltételek mellett eljáró magánbefektető kritériumát alkalmazza, hanem jogi szempontból még tévesen is értelmezte e kritériumot. A Törvényszék — mivel az EUMSZ 345. cikkével ellentétesen értelmezte a piacgazdasági feltételek mellett eljáró magánbefektető kritériumát — elferdítette a Bizottság határozatát, és indokolási kötelezettségét sem teljesítette.
   Másodsorban a tőkejuttatás kapcsán a fellebbező azt kifogásolja, hogy a Törvényszék elferdítette a Bizottság határozatát, mivel úgy ítélte meg, hogy a Bizottság az egyidejű magán tőkejuttatások befektetési feltételeinek összehasonlíthatóságának megítélése során nem vett figyelembe minden releváns körülményt.
   Harmadsorban a fellebbező szerint a személyi támogatásokra vonatkozó intézkedések kapcsán a Törvényszék nem csupán elferdítette a Bizottság határozatát, hanem tévesen alkalmazta a jogot és indokolási kötelezettségét sem teljesítette azon előny tekintetében, amelyben az SNCM részesült.
   Negyedsorban és a fentiekre tekintettel a fellebbező szerint hatástalan a Törvényszék azon érvelése, amely a 15,81 millió euró összegben kimutatott szerkezetátalakítási egyenlegre vonatkozik.

      (1)  HL 2009. L 225., 180. o.


title: C-494/08. P. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-226/07. sz., Prana Haus GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2008. szeptember 17-én hozott ítélete ellen a Prana Haus GmbH által 2008. november 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               7.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/17

         Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-226/07. sz., Prana Haus GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2008. szeptember 17-én hozott ítélete ellen a Prana Haus GmbH által 2008. november 17-én benyújtott fellebbezés
   (C-494/08. P. ügy)
   (2009/C 32/26)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: Prana Haus GmbH (képviselő: N. Hebeis ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-226/07. sz., Prana Haus GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ügyben 2008. szeptember 17-én hozott ítéletét.

               —

               A Bíróság kötelezze a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jogvita tárgyát az a kérdés képezi, hogy a „PRANAHAUS” szó a „mindenfajta műsoros kép- és hanghordozók” és „(…) mindennapi szükségletet szolgáló áruk (…) kiskereskedelmére irányuló szolgáltatások” vonatkozásában védjegyoltalomban részesülhet-e. Az Elsőfokú Bíróság azon az állásponton volt, hogy a „PRANAHAUS” szó esetében olyan adatról van szó, amely a nevezett árukat és szolgáltatásokat közvetlenül és konkrétan írja le.
   A fellebbező a jelen fellebbezésben a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti, a leíró adatra vonatkozó feltétlen kizáró ok megsértésére hivatkozik.
   A felperes álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság a 7. cikk (1) bekezdése c) pontjának szövegével és a Bíróság ítélkezési gyakorlatával ellentétben túl szélesen értelmezte az e cikkben szereplő „feltüntetésére” szót. Továbbá tévesen vizsgálta azt, hogy a „PRANAHAUS” megjelölés kellően közvetlenül és konkrétan vonatkozik-e az említett árukra vagy szolgáltatásokra oly módon, hogy az érintett vásárlóközönség „azonnal és további gondolkodás nélkül” ezen áruk vagy szolgáltatások „feltüntetését” ismerhetik fel a 7.cikk (1) bekezdésének c) pontja értelemében. Az Elsőfokú Bíróság ennek során nem vette figyelembe, hogy több bonyolult gondolati lépés szükséges ahhoz, hogy a „PRANAHAUS” szóban akár csak rejtett jelentéstartalmat lehessen felismerni. Az Elsőfokú Bíróság ebben az összefüggésben döntő jelentőségű tényeket sem vett figyelembe, és ezáltal meghamisította a tényállást. Az Elsőfokú Bíróság ezen túlmenően azt sem indokolta megfelelően, hogy a „PRANAHAUS” szó mennyiben leíró jellegű a konkrét áruk és szolgáltatások vonatkozásában. Szintén a Bíróság ítélkezési gyakorlatának figyelmen kívül hagyásával állapította meg azt, hogy a „PRANAHAUS” megjelölés esetében a versenytársak tekintetében fennáll a rendelkezésre állási kötelezettség.


title: C-253/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-412/13. sz., Chin Haur Indonesia, PT kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. március 19-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. május 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/10

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-412/13. sz., Chin Haur Indonesia, PT kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. március 19-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. május 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-253/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 254/14)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, M. França meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Chin Haur Indonesia, PT, az Európai Unió Tanácsa, Maxcom Ltd

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-412/13. sz., Chin Haur Indonesia, PT kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2015. március 19-én hozott ítéletét, melyet a Bizottsággal 2015. március 23-án közöltek, utasítsa el az elsőfokú eljárásban előterjesztett keresetet, és a felperest kötelezze a költségek viselésére;
               vagy másodlagosan:

               —

               utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé újbóli mérlegelés céljából; az elsőfokú és a fellebbezési eljárás költségeivel kapcsolatban pedig jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság fellebbezése a Törvényszék T-412/13. sz. ügyben 2015. március 19-én hozott ítéletét érinti. Ebben az ítéletben a Törvényszék megsemmisítette a 990/2011/EU végrehajtási rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett kerékpárok behozatalára történő kiterjesztéséről szóló, 2013. május 29-i 501/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (1) 1. cikkének (1) és (3) bekezdését a Chin Haur Indonesia, PT-t érintő részében.
   A Bizottság a fellebbezésének alátámasztása érdekében három jogalapra hivatkozik.
   Először is a Bizottság azzal érvel, hogy a Törvényszék jogszerűen nem vonhatta le azt a következtetést, hogy a Tanács megsértette a dömpingellenes alaprendelet (2) 13. cikkének (1) bekezdését, mivel ez a megállapítás a vitatott rendelet releváns preambulumbekezdésének, és a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének a téves értelmezésén alapszik. Másodszor a Bizottság azzal érvel, hogy a Törvényszék elégtelen és ellentmondásos indokolást adott a megállapítására vonatkozóan, ami sérti az Európai Unió Bírósága alapokmányának 36. cikkét. Harmadszor a Bizottság úgy véli, hogy a Törvényszék megsértette a Bizottságnak a Bíróság alapokmányának 40. cikkében biztosított eljárási jogait.

      (1)  HL L 153., 1. o.

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o., helyesbítés: HL 2010. L 7., 22. o.)


title: T-335/16. sz. ügy: 2016. június 28-án benyújtott kereset – Esko-Graphics kontra Bizottság

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/34

         2016. június 28-án benyújtott kereset – Esko-Graphics kontra Bizottság
   (T-335/16. sz. ügy)
   (2016/C 296/44)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Esko-Graphics BVBA (Gent, Belgium) (képviselők: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet és F. Verhaegen ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megsemmisítés iránti keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság honlapján 2016. május 4-én közzétett, a többletnyereség adómentességére vonatkozóan Belgium által bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) európai bizottsági határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a 2015/1589 rendelet (1) 1. cikke d) pontjának, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikknek a megsértése, mivel a Bizottság a vitatott intézkedést tévesen minősítette támogatási programnak.

                           —

                           A Bizottság megsértette a 2015/1589 rendelet 1. cikkének d) pontját és az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel a vitatott intézkedést tévesen minősítette támogatási programnak. A vitatott támogatást nem lehet kizárólag a Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 (a jövedelemadóról szóló 1992. évi törvénykönyv) 185. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján nyújtani, hanem e rendelkezés alkalmazásához további végrehajtási intézkedésekre is szükség van.

                           —

                           A Bizottság megsértette az EUMSZ 296. cikket, mivel indokolása ellentmondásos. Az ellentmondás abban áll, hogy a Bizottság nem fejti ki, hogy a szelektivitás kritériumának vizsgálatakor miért abból indult ki, hogy a feltételes adómegállapítási határozatok nem közvetlenül a Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 185. cikke (2) bekezdésének b) pontjából erednek, miközben a támogatási program fennállásának vizsgálatakor abból indul ki, hogy az említett rendelkezés nem igényel további végrehajtási intézkedést.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikkből eredő indokolási kötelezettségnek a megsértése, mivel a Bizottság nem megfelelően ítélte meg az előny fennállását.

                           —

                           A Bizottság nem vizsgálta meg, hogy a vitatott támogatási intézkedés ténylegesen ahhoz vezet-e, hogy a kedvezményezett vállalkozások az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett előnyhöz jutnak. E feltétel azonban az állami támogatás egyik lényeges feltétele, így a Bizottságnak ezt meg kell vizsgálnia, mielőtt megállapíthatja állami támogatás fennállását, mivel ellenkező esetben megsérti az EUMSZ 296. cikkből eredő indokolási kötelezettségét.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének és az EUMSZ 296. cikkből eredő indokolási kötelezettségnek a megsértése, mivel a Bizottság nem helyesen ítélte meg a vitatott intézkedés szelektív jellegének kérdését.

                           —

                           A Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 185. cikke (2) bekezdésének b) pontja és a többletnyereség adómentességének ebből eredő rendszere minden olyan vállalkozás számára nyitva áll, amelyek hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak, és olyan gazdasági tevékenységeket végeznek, amelyekre a vitatott intézkedés vonatkozik. A vitatott intézkedés ezáltal nem korlátozódik konkrét ismertetőjegyek alapján beazonosítható meghatározott vállalkozásokra, és ezért az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében nem szelektív.

                           —

                           A Bizottság nyilvánvaló mérlegelési hibát vétett, amikor megállapította, hogy a többletnyereség adómentessége nem képezi a referenciaszabályozás részét. A többletnyereség adómentessége a szokásos piaci feltételek elvének alkalmazásában a szinergiák és méretgazdaságossági előnyök miatt azon intézkedések lényeges részét képezi, amelyek az adóköteles bevételek teljes összegét meghatározzák, és ezáltal nem tekinthető a referenciaszabályozástól való olyan eltérésnek, amely szelektivitáshoz vezetne.

                           —

                           A felperes végül másodlagosan azt állítja, hogy a Bizottság nem tudja bizonyítani, hogy a feltételes adómegállapítási határozatok meghozataláért felelős belga döntéshozó bizottság a Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 185. cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazása során tévesen alkalmazta a szokásos piaci feltételek elvét. A Bizottság érvelése nem koherens; figyelembe vesz ugyan fontos elemeket, ezek azonban egymásnak ellentmondanak, illetve nem bírnak a szükséges koherenciával.

               4.

               Negyedik jogalap: a visszatéríttetési kötelezettség sérti a jogbiztonság elvét.

                           —

                           A Bizottság azon állandó döntéshozatali gyakorlata alapján, amelynek keretében a szokásos piaci feltételek elvének alkalmazása nem képezte vita tárgyát, sérti a jogbiztonság elvét az, ha a jelen ügyben előírják az állítólagos támogatás visszatéríttetését. Mindenesetre az eddigi döntéshozatali és ítélkezési gyakorlat alapján nem volt előrelátható, hogy a Wetboek van de inkomstenbelastingen 1992 185. cikke (2) bekezdésének b) pontja sérti az EUMSZ 107. cikket.

      (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).


title: T-420/04. sz. ügy: Kenneth Blackler által az Európai Parlament ellen 2004. október 10-én benyújtott kereset

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/54

         Kenneth Blackler által az Európai Parlament ellen 2004. október 10-én benyújtott kereset
   (T-420/04. sz. ügy)
   (2004/C 300/104)
   Az eljárás nyelve: francia
   Kenneth Blackler, lakóhely: Ispra (Olaszország), képviseli: Patrick Goergen, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. október 10-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Parlament ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament főtitkára által 2004. július 11-én hozott határozatot, amely fenntartotta a PE/98/A versenyvizsga felvételi bizottságának a vezető tisztviselőként (A5/A4) alkalmazandó távközlési mérnökök felvételi tartalékául szolgáló alkalmassági listát összeállító határozatát, amely nem bocsátotta a felperest a versenyvizsga szóbeli vizsgájára;

               —

               semmisítse meg a szóban forgó versenyvizsga-eljárás minden ezt követő cselekményét és jogi aktusát;

               —

               másodlagosan, ha az Elsőfokú Bíróság nem adna helyt a versenyvizsga-eljárás megsemmisítése iránti kérelemnek, kötelezze a Parlamentet, hogy fizessen meg a felperesnek 100 000 eurót az általa elszenvedett vagyoni és nem vagyoni károk megtérítéseként;

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet az eljárás minden költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jelen ügy felperese azt kifogásolja, hogy a PE/98/A nyílt versenyvizsga felvételi bizottsága nem bocsátotta a szóbeli vizsgára, mert a pályázata értékelése alapján a 38. helyre sorolta, és csak az első 15-öt hívták be a szóbeli vizsgára. A versenyvizsga célja tartaléklista összeállítása volt a távközlés területén szakértelemmel rendelkező vezető tisztviselők felvételéhez.
   Igényei alátámasztásául a felperes a következőkre hivatkozik:

               —

               A versenyvizsgáról szóló kiírás megsértésével, amennyiben a megtámadott határozat a jelentkezők által benyújtott oklevelekért járó pont megadása során az elvégzett tanulmányok hosszát értékelési szempontnak tekintette, figyelmen kívül hagyott a felperes által a pályázata benyújtásakor leadott egyes okiratokat, továbbá elmulasztotta a versenyvizsgáról szóló kiírás szempontjai szerint értékelni a képzettségeit.

               —

               Nyilvánvaló mérlegelési hiba fennállásával az ügyben, amennyiben a felperes szakmai gyakorlati idejének kiszámításakor számítási hiba történt, valamint – annak vizsgálatakor, hogy a felperes valóban le tud-e fedni legalább nyolcat a versenyvizsgáról szóló kiírásban meghatározott 13 szakterületből – figyelmen kívül hagyták mind a publikációit, mind pedig a pályafutása során általa elvégzett munkák részleteit.


title: T-345/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 14-i végzése – Complejo Agrícola kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – 92/43/EGK irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – 2006/613/EK határozat – A mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék – Megtámadható aktus – Közvetlen érintettség hiánya – Elfogadhatatlanság )

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/41

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 14-i végzése – Complejo Agrícola kontra Bizottság
   (T-345/06. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - 92/43/EGK irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - 2006/613/EK határozat - A mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék - Megtámadható aktus - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság’)
   (2008/C 223/70)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Complejo Agrícola, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: A. Menéndez Menéndez és G. Yanguas Montero ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Alcover San Pedro és D. Recchia meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Spanyol Királyság (képviselő: F. Díez Moreno abogado del Estado)
   Az ügy tárgya
   A 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó jegyzék elfogadásáról szóló, 2006. július 19-i 2006/613/EK bizottsági határozat (HL L 259., 1. o.) 1. cikkének és 1. mellékletének részleges megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben azok az „Acebuchales de la Campiña Sur de Cádiz” elnevezésű területet, amelyen a felperes ingatlana található, a mediterrán bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területének nyilvánítják.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet – mint elfogadhatatlant – elutasítja.

               2)

               A Complejo Agrícola, SA-t kötelezi saját költségein túl a Bizottság költségeinek viselésére.

               3)

               A Spanyol Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: T-231/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 25-i ítélete — Merlin és társai kontra OHIM — Dusyma (Játék) (Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Játékot ábrázoló lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi formatervezési minta — Megsemmisítési okok — Újdonság — Egyéni jelleg — Termék és formatervezési minta közötti különbségtétel — A 6/2002/EK rendelet 3., 4. és 6. cikke, valamint 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               7.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/7

         A Törvényszék 2013. október 25-i ítélete — Merlin és társai kontra OHIM — Dusyma (Játék)
   (T-231/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Játékot ábrázoló lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi formatervezési minta - Megsemmisítési okok - Újdonság - Egyéni jelleg - Termék és formatervezési minta közötti különbségtétel - A 6/2002/EK rendelet 3., 4. és 6. cikke, valamint 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 359/10
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Merlin Handelsgesellschaft mbH (Forchtenberg, Németország), Rolf Krämer (Forchtenberg), BLS Basteln Lernen Spielen GmbH (Forchtenberg) és Andreas Hohl (Künzelsau, Németország) (képviselő: R. Kramer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Dusyma Kindergartenbedarf GmbH (Schorndorf, Németország) (képviselő: A. Zinnecker ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Merlin Handelsgesellschaft mbH és társai, valamint a Dusyma Kindergartenbedarf GmbH. közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2010. március 17-én hozott határozata (R 879/2009-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Merlin Handelsgesellschaft mbH-t, Rolf Krämer-t, a BLS Basteln Lernen Spielen GmbH-t és Andreas Hohl-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 209., 2010.7.31.


title: C-655/13. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. február 5-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – H. J. Mertens kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Szociális biztonság – 1408/71/EGK rendelet – 71. cikk – A „részleges munkanélküli határ menti ingázó” fogalma – A munkanélküli-ellátások nyújtásának a lakóhely szerinti tagállam és az illetékes tagállam általi megtagadása)

text:
               30.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/12

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. február 5-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – H. J. Mertens kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (C-655/13. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - 71. cikk - A „részleges munkanélküli határ menti ingázó” fogalma - A munkanélküli-ellátások nyújtásának a lakóhely szerinti tagállam és az illetékes tagállam általi megtagadása))
      (2015/C 107/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Centrale Raad van Beroep

         Az alapeljárás felei

         Felperes: H. J. Mertens

         Alperes: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Rendelkező rész

      Az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 71. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy az a határ menti ingázó, akit valamely tagállamban valamely munkáltatóval létesített teljes munkaidős munkaviszony megszűnte után közvetlenül ugyanezen tagállamban egy másik munkáltató foglalkoztat részmunkaidőben, e rendelkezés értelmében részleges munkanélküli határ menti ingázónak minősül.

         (1)  HL C 78., 2014.3.15.


title: C-39/12. sz. ügy: Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vu Thang Dang elleni büntetőeljárás

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/11

         Bundesgerichtshof (Németország) által 2012. január 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vu Thang Dang elleni büntetőeljárás
   (C-39/12. sz. ügy)
   2012/C 118/16
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alap-büntetőeljárás résztvevői

   Vu Thang Dang

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a 810/2009/EK rendeletnek (1) az egységes vízum kiadását és megsemmisítését szabályozó 21. és 34. cikkét, hogy e rendelkezésekkel ellentétes a külföldiek becsempészése miatt a nemzeti jogszabályok alkalmazásából azokban az esetekben eredő büntethetőség, amelyekben a becsempészett személyek rendelkeznek ugyan vízummal, azt azonban valamely másik tagállam illetékes hatóságainak az utazás valódi céljával kapcsolatos megtévesztése útján csalárd módon szerezték?

      (1)  A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 243., 1. o., vízumkódex).


title: C-239/16. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. február 1-jei végzése – Ante Šumelj és társai kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — Kártérítési kereset — A Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló okmány — Az igazságügyireform-stratégiára vonatkozó kötelezettségvállalások — A bírósági végrehajtói tisztség létrehozását követően annak megszüntetése — Bírósági végrehajtókká kinevezett személyek által elszenvedett kár — A Horvát Köztársaság kötelezettségvállalásainak az Európai Bizottság általi nem vétkes nyomon követése — A kereset elutasítása — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               24.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/2

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. február 1-jei végzése – Ante Šumelj és társai kontra Európai Bizottság
   (C-239/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Kártérítési kereset - A Horvát Köztársaság Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló okmány - Az igazságügyireform-stratégiára vonatkozó kötelezettségvállalások - A bírósági végrehajtói tisztség létrehozását követően annak megszüntetése - Bírósági végrehajtókká kinevezett személyek által elszenvedett kár - A Horvát Köztársaság kötelezettségvállalásainak az Európai Bizottság általi nem vétkes nyomon követése - A kereset elutasítása - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés))
   (2017/C 129/02)
   Az eljárás nyelve: horvát

      Felek

      Fellebbezők: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (képviselő: M. Krmek odvjetnik)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: S. Ječmenica és M. G. Wils meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Ante Šumeljt, Dubravka Bašljant, Đurđica Crnčevićet, Miroslav Lovrekovićet, Drago Burazert, Nikolina Nežićet, Blaženka Bošnjakot, Bosiljka Grbašićot, Tea Tončićot, Milica Bjelićet, Marijana Kruhoberecet, Davor Škugort, Ivan Gerometát, Kristina Samardžićot, Sandra Cindrićet, Sunčica Gložinićot, Tomislav Polićot és Vlatka Pižetát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 251., 2016.7.11.


title: T-472/09. és T-55/10. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – SP kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A betonvasrudak, illetve -tekercsek piaca — Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK-Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat — Az árak és a fizetési határidők rögzítése — A gyártás vagy az eladás korlátozása, illetve ellenőrzése — Lényeges eljárási szabályok megsértése — Jogalap — Hatáskörrel való visszaélés és eljárással való visszaélés — Bírságok — Az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ — Megsemmisítés iránti kereset — Módosító határozat — Elfogadhatatlanság” )

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/20

         A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – SP kontra Bizottság
   (T-472/09. és T-55/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A betonvasrudak, illetve -tekercsek piaca - Az ESZAK 65. cikk megsértését az ESZAK-Szerződés lejárta után az 1/2003/EK rendelet alapján megállapító határozat - Az árak és a fizetési határidők rögzítése - A gyártás vagy az eladás korlátozása, illetve ellenőrzése - Lényeges eljárási szabályok megsértése - Jogalap - Hatáskörrel való visszaélés és eljárással való visszaélés - Bírságok - Az 1/2003 rendelet 23. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ - Megsemmisítés iránti kereset - Módosító határozat - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 034/21)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: SP SpA (Brescia, Olaszország) (képviselő: G. Belotti ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: a T-472/09. sz. ügyben kezdetben R. Sauer, V. Di Bucci és B. Gencarelli, később R. Sauer és R. Striani, meghatalmazottak, segítőjük: M. Moretto ügyvéd, és a T-55/10. sz. ügyben kezdetben R. Sauer és B. Gencarelli, később R. Sauer és R. Striani, segítőjük: M. Moretto)

      Az ügy tárgya

   A T-472/09. sz. ügyben az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott eredeti határozatnak (COMP/37.956 – „betonvas rúd”-ügy, újbóli elfogadás) a Törvényszék általi megsemmisítését követően elfogadott, 2009. szeptember 30-i C (2002) 5087 végleges bizottsági határozat nem létezőnek nyilvánítására vagy megsemmisítésére, másodlagosan az említett határozat 2. cikkének megsemmisítésére, illetve harmadlagosan a felperessel szemben kiszabott bírság összegének csökkentésére irányuló kérelem, valamint a T-55/10. sz. ügyben a C (2009) 7492 végleges határozatot módosító, 2009. december 8-án hozott C (2009) 9912 végleges bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a T-472/09. és T-55/10. sz. ügyeket a jelen ítélet meghozatala céljából egyesíti.

               2)

               A Törvényszék a T-472/09. sz., SP kontra Bizottság ügyben:

                           —

                           az ESZAK 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban 2009. szeptember 30-án hozott C(2009) 7492 végleges bizottsági határozat (COMP/37.956 – „betonvasrúd”-ügy, újbóli elfogadás) 2. cikkét megsemmisíti, amennyiben az egyetemlegesen 14,35 millió euró bírságot szab ki az SP SpA-val szemben;

                           —

                           a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja;

                           —

                           az SP-t kötelezi saját költségei felének viselésére;

                           —

                           a Bizottságot kötelezi a saját költségeinek és az SP részéről felmerült költségek felének viselésére.

               3)

               A Törvényszék a T-55/10. sz., SP kontra Bizottság ügyben:

                           —

                           a keresetet elutasítja;

                           —

                           az SP-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 24., 2010.1.30


title: C-102/08. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Finanzamt Düsseldorf-Süd kontra SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG (Hatodik HÉA-irányelv — A 4. cikk (5) bekezdésének második és negyedik albekezdése — A tagállamok lehetősége a közintézmények által végzett, a hatodik irányelv 13. és 28. cikke értelmében adómentességet élvező tevékenységek hatóságként folytatott tevékenységekként való kezelésére — Gyakorlási módok — Levonási jog — Jelentős versenytorzulások)

text:
               1.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 180/15

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. június 4-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Finanzamt Düsseldorf-Süd kontra SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG
   (C-102/08. sz. ügy) (1)

   (Hatodik HÉA-irányelv - A 4. cikk (5) bekezdésének második és negyedik albekezdése - A tagállamok lehetősége a közintézmények által végzett, a hatodik irányelv 13. és 28. cikke értelmében adómentességet élvező tevékenységek hatóságként folytatott tevékenységekként való kezelésére - Gyakorlási módok - Levonási jog - Jelentős versenytorzulások)
   2009/C 180/25
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Finanzamt Düsseldorf-Süd

      Alperes: SALIX Grundstücks-Vermietungsgesellschaft mbH & Co. Objekt Offenbach KG

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesfinanzhof — A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 4. cikke (5) bekezdése második és negyedik albekezdésének, valamint 13. cikkének értelmezése — Közintézménynek irodahelyiségek és garázshelyek hosszú távú bérbeadására vonatkozó tevékenységének vállalkozási tevékenységnek vagy vagyonkezelésnek minősítése — Azon jog gyakorlásának feltételei, hogy a tagállamok a közintézmények olyan tevékenységeit, amelyek a 77/388/EGK irányelv 13. vagy 28. cikk értelmében adómentességet élveznek, olyan tevékenységként kezelhetik, amelyeket azok hatóságként folytatnak

      Rendelkező rész

               1)

               A tagállamoknak kifejezett jogszabályi rendelkezést kell alkotniuk annak érdekében, hogy élhessenek a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikke (5) bekezdésének negyedik albekezdésében foglalt azon lehetőséggel, amely szerint a közintézmények meghatározott — az említett irányelv 13. vagy 28. cikke alapján adómentességet élvező — tevékenységeit hatóságként folytatott tevékenységként kezelhetik.

               2)

               A 77/388 hatodik irányelv 4. cikkének (5) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy a közintézményeket az általuk hatóságként folytatott tevékenységek és ügyletek tekintetében nemcsak akkor kell adóalanyként kezelni, ha az említett rendelkezés első és negyedik albekezdésén alapuló, nem adóalanyként való kezelésük magánjogi versenytársaik rovására eredményezne jelentős versenytorzulást, hanem akkor is, ha saját rovásukra eredményezne ilyen torzulást.

      (1)  HL C 142., 2008.6.7.


title: T-208/06. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 30-i ítélete — Quinn Barlo és társai kontra Bizottság (Verseny — Kartellek — A metakrilátok piaca — Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Az egységes jogsértés fogalma — A jogsértés súlya — Bírságok — A jogsértés súlya — Enyhítő körülmények)

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/46

      A Törvényszék 2011. november 30-i ítélete — Quinn Barlo és társai kontra Bizottság
      (T-208/06. sz. ügy) (1)

      (Verseny - Kartellek - A metakrilátok piaca - Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Az egységes jogsértés fogalma - A jogsértés súlya - Bírságok - A jogsértés súlya - Enyhítő körülmények)
      (2012/C 25/86)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Quinn Barlo Ltd (Cavan, Írország) Quinn Plastics NV (Geel, Belgium) és Queen Plastics GmbH (Mainz, Németország) (képviselők: W. Blau, F. Wijckmans és F. Tuytschaever ügyvédek)

         Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: kezdetben Bottka V. és S. Noë, majd Bottka V. és N. Khan meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban 2006. május 31-én hozott C(2006) 2098 bizottsági határozat (COMP/F/38.645 „metakrilátok”-ügy) végleges bizottsági határozat 1. és 2. cikkének felperesek érintő részének megsemmisítése, másodlagosan e határozat 2. cikkének megsemmisítése iránti kérelem, annyiban, amennyiben bírságot szab ki a felperesekkel szemben, illetve harmadlagosan e bírság csökkentése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban 2006. május 31-én hozott C(2006) 2098 bizottsági határozat (COMP/F/38.645 „metakrilátok”-ügy) végleges bizottsági határozat 1. cikkét megsemmisíti egyrészt annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy a Quinn Barlo Ltd, a Quinn Plastics NV és a Quinn Plastics GmbH megsértette az EK 81. cikket és az Európai Gazdasági Térségről szóló Megállapodás 53. cikkét azáltal, mivel olyan megállapodások és összehangolt magatartások összességében vett részt, amelyek nem csupán a polimetilmetakrilát (PMMA)-lemezekre, hanem a polimetilmetakrilát (PMMA)-fröccsöntőkeverékekre, valamint a polimetilmetakrilát (PMMA)-szaniterekre vonatkoztak, másrészt annyiban, amennyiben az e társaságok felelősségét a kartellben 1998. november 1-je és 2000. február 23. közötti időszakban való részvételük címén állapítja meg.

                  2.

                  A Törvényszék a bírság összegét — amelynek megfizetésért a C(2006) 2098 bizottsági határozat 2. cikke értelmében a Quinn Barlo, Quinn Plastics NV és a Quinn Plastics GmbH egyetemlegesen felelős — 8 250 000 euróban rögzíti.

                  3.

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4.

                  A Quinn Barlo, a Quinn Plastics NV és a Quinn Plastics GmbH köteles viselni saját költségeik 60 %-át és az Európai Bizottság költségeinek 60 %-át.

                  5.

                  Az Európai Bizottság köteles viselni saját költségei 40 %-át és a Quinn Barlo, a Quinn Plastics NV és a Quinn Plastics GmbH költségeinek 40 %-át.

         (1)  HL C 224., 2006.9.16.


title: C-562/13. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. december 18-i ítélete (a Cour du travail de Bruxelles [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-la-Neuve kontra Moussa Abdida (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — A 19. cikk (2) bekezdése és a 47. cikk — 2004/83/EK irányelv — A menekült jogállás vagy a kiegészítő védelmi jogállás nyújtásának feltételeire vonatkozó minimumszabályok — Kiegészítő védelemre jogosult személy — A 15. cikk b) pontja — Kínzás vagy embertelen, illetve megalázó bánásmód vagy büntetés alkalmazása a kérelmezővel szemben a származási országában — 3. cikk — Kedvezőbb szabályok — Súlyos betegségben szenvedő kérelmező — A megfelelő kezelésnek a származási országban fennálló hiánya — 2008/115/EK irányelv — Harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérése — 13. cikk — Felfüggesztő hatályú, bíróság előtti jogorvoslatok — 14. cikk — Biztosítékok a kiutasítás végrehajtását megelőzően — Alapvető szükségletek)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/13

         A Bíróság (nagytanács) 2014. december 18-i ítélete (a Cour du travail de Bruxelles [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-la-Neuve kontra Moussa Abdida
   (C-562/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A 19. cikk (2) bekezdése és a 47. cikk - 2004/83/EK irányelv - A menekült jogállás vagy a kiegészítő védelmi jogállás nyújtásának feltételeire vonatkozó minimumszabályok - Kiegészítő védelemre jogosult személy - A 15. cikk b) pontja - Kínzás vagy embertelen, illetve megalázó bánásmód vagy büntetés alkalmazása a kérelmezővel szemben a származási országában - 3. cikk - Kedvezőbb szabályok - Súlyos betegségben szenvedő kérelmező - A megfelelő kezelésnek a származási országban fennálló hiánya - 2008/115/EK irányelv - Harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérése - 13. cikk - Felfüggesztő hatályú, bíróság előtti jogorvoslatok - 14. cikk - Biztosítékok a kiutasítás végrehajtását megelőzően - Alapvető szükségletek))
   (2015/C 065/18)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour du travail de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Centre public d’action sociale d’Ottignies-Louvain-la-Neuve

      Alperes: Moussa Abdida

      Rendelkező rész

   A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 19. cikke (2) bekezdésével és 47. cikkével összefüggésben értelmezett 5. és 13. cikkét, valamint 14. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály:

               —

               amely nem biztosítja a súlyos betegségben szenvedő harmadik országbeli állampolgárt kiutasító határozat elleni jogorvoslat felfüggesztő hatályát, amikor e határozat végrehajtása a szóban forgó harmadik országbeli állampolgárt az egészségi állapota súlyos és visszafordíthatatlan romlása komoly veszélyének teheti ki, és

               —

               amely nem írja elő az említett harmadik országbeli állampolgár alapvető szükségleteinek a sürgősségi egészségügyi ellátás és a betegségek alapvető kezelésének hatékony nyújtása érdekében való biztosítását – a lehetőségekhez mérten – mindaddig, amíg e tagállam az ugyanezen harmadik országbeli állampolgárral szemben hozott kiutasítási határozat elleni jogorvoslat következtében köteles elhalasztani a kitoloncolást.

      (1)  HL C 9., 2014.1.11.


title: C-218/05. sz. ügy: A Bíróság elnökének  2006. február 15-i  végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               1.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 154/14

         A Bíróság elnökének 2006. február 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-218/05. sz. ügy) (1)

   (2006/C 154/35)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 182., 2005.7.23.


title: F-133/06. sz. ügy: 2007. július 11-én benyújtott kereset – Marcuccio kontra Bizottság

text:
               22.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/18

         2007. július 11-én benyújtott kereset – Marcuccio kontra Bizottság
   (F-133/06. sz. ügy)
   (2007/C 223/32)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg annak a határozatnak a jogszabály erejénél fogva fennálló semmisségét – másodlagosan pedig semmisítse meg azt –, amellyel elutasították a felperesnek a kinevezésre jogosult hatósághoz intézett azon kérelmét, hogy helyezzék vissza a korábban az angolai kiküldetése idején használt szolgálati lakásában lévő vagyontárgyai birtokába, amelyeket a Bizottság jogtalanul tulajdonított el;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék szükség szerint állapítsa meg, hogy a kinevezésre jogosult hatóság 2006. november 30-i, a felperesnek a megtámadott határozat elleni panaszát elutasító határozata a törvény erejénél fogva nemlétezőnek minősül, vagy – másodlagosan – semmisítse azt meg;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest arra, hogy helyezze vissza a felperest vagyontárgyai birtokába;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy a fizessen felperesnek 1 000 000 eurót, illetőleg a Törvényszék által igazságosnak és méltányosnak ítélt, magasabb vagy alacsonyabb összeget, a felperest a vitatott határozat folytán ért kár megtérítéseként, a 2005. augusztus 31-én kelt kérelem napjától, illetőleg másodlagosan a vitatott határozat meghozatalának napjától máig bezárólag;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy fizessen a felperesnek napi 300 eurót, illetőleg a Törvényszék által igazságosnak és méltányosnak ítélt, magasabb vagy alacsonyabb összeget e kereset megindításától mindaddig, amíg a 2005. augusztus 31-i kérelem teljes és hiánytalan teljesítésével kapcsolatos összes határozatnak az alperes eleget nem tesz, és amely összeget a felperes minden hónap első napján kér megfizetni az előző hónapban esedékessé vált követeléseivel kapcsolatban, a vitatott határozatból adódó és az előbb említett időszakban keletkezett kár megtérítéseként;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Érvelésének alátámasztására a felperes a következő három jogalapot jelöli meg:

               1)

               az indokolás teljes hiánya, többek között azért, mert a felperes szerint az alperes által adott indokolás értelmetlen, ellentmondó, zavaros és csupán ürügyként szolgált;

               2)

               nyilvánvalóan súlyos jogszabálysértés;

               3)

               a gondoskodási és a gondos ügyintézési kötelezettség megsértése.


title: T-579/13. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2013. december 18-i végzése — Istituto di vigilanza dell’Urbe kontra Bizottság (Ideiglenes intézkedés — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés — Közbeszerzési eljárás — Az „Európai Unió Háza” római és milánói irodáinál biztonsági és recepciós szolgáltatás — A szerződés más ajánlattevőnek odaítélése — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Az alaki követelmények figyelmen kívül hagyása — Elfogadhatatlanság)

text:
               8.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/21

         A Törvényszék elnökének 2013. december 18-i végzése — Istituto di vigilanza dell’Urbe kontra Bizottság
   (T-579/13. R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződés - Közbeszerzési eljárás - Az „Európai Unió Háza” római és milánói irodáinál biztonsági és recepciós szolgáltatás - A szerződés más ajánlattevőnek odaítélése - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Az alaki követelmények figyelmen kívül hagyása - Elfogadhatatlanság)
   2014/C 39/35
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Istituto di vigilanza dell’Urbe (Róma, Olaszország) (képviselők: D. Dodaro és S. Cianciullo ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Moro és L. Cappelletto meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az „Európai Unió Háza” római és milánói (Olaszország) irodáinál biztonsági és recepciós szolgálatra vonatkozó közbeszerzési szerződés odaítéléséről szóló, 2013. augusztus 27-én lefogadott bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: F-74/08. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2009. október 21-i ítélete — Ramaekers-Jørgensen kontra Bizottság (Tisztviselők — Közösségi adó — Számítás — A személyes díjazás és a túlélő hozzátartozói nyugdíj összegének összeadása — Az adó beszedésének módja — A beszedés időpontja)

text:
               5.12.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/36

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2009. október 21-i ítélete — Ramaekers-Jørgensen kontra Bizottság
   (F-74/08. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Közösségi adó - Számítás - A személyes díjazás és a túlélő hozzátartozói nyugdíj összegének összeadása - Az adó beszedésének módja - A beszedés időpontja)
   2009/C 297/55
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Dominique Ramaekers-Jørgensen (Genval, Belgium) (képviselő: L. Vogel ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és D. Martin meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: K. Zieleśkiewicz és M. Bauer meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a kinevezésre jogosult hatóság azon határozatának megsemmisítése, amely a felperest terhelő közösségi adót oly módon számítja, hogy a felperes személyes díjazása és a túlélő hozzátartozói nyugdíj összegét összeadja, valamint az arra irányuló kérelmet elutasító határozatának megsemmisítése, hogy a felperes túlélő hozzátartozói nyugdíját terhelő közösségi adót ne szedjék be előzetesen a díjazás összegéből, még a nyugdíj kifizetése előtt. Másrészt a 260/68 tanácsi rendelet 3. és 4. cikke jogellenességének megállapítása.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Dominique Ramaekers-Jørgensen maga viseli a saját költségeit és köteles viselni az Európai Közösségek Bizottságának költségeit.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 272., 2008.10.25., 52. o.


title: C-252/09. sz. ügy: 2009. július 7-én benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/28

         2009. július 7-én benyújtott kereset — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Portugál Köztársaság
   (C-252/09. sz. ügy)
   2009/C 205/49
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Zavvos és G. Braga da Cruz meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló 85/611/EGK tanácsi irányelv egyes fogalommeghatározások pontosítása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2007. március 19-i 2007/16/EK bizottsági irányelvnek (1), vagy legalábbis a kérdéses rendelkezéseket a Bizottsággal nem közölte — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésére előírt határidő 2008. március 23-án lejárt.

      (1)  HL L 79., 11. o.


title: C-308/04. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2006. június 29-i ítélete – SGL Carbon AG kontra Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – Verseny – Kartell – Grafitelektródák – Az EK 81. cikk (1) bekezdése – Bírság – Bírságkiszabási iránymutatás – Engedékenységi közlemény – Ne bis in idem elve)

text:
               2.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 212/3

         A Bíróság (második tanács) 2006. június 29-i ítélete – SGL Carbon AG kontra Európai Közösségek Bizottsága
   (C-308/04. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartell - Grafitelektródák - Az EK 81. cikk (1) bekezdése - Bírság - Bírságkiszabási iránymutatás - Engedékenységi közlemény - Ne bis in idem elve)
   (2006/C 212/05)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: SGL Carbon AG (képviselik: M. Klausmann és K. Beckmann ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: A. Bouquet, H. Gading és M. Schneider, meghatalmazotti minőségben), Tokai Carbon Co. Ltd, széhelye: Tokió (Japán), Nippon Carbon Co. Ltd, székhelye Tokió, Showa Denko KK, székhely: Tokió, GrafTech International Ltd., korábban UCAR International Inc., székhelye: Wilmington (Amerikai Egyesült Államok), SEC Corp., székhelye: Amagasaki (Japán), The Carbide/Graphite Group Inc., székhelye: Pittsburgh (Amerikai Egyesült Államok)
   Tárgy
   Fellebbezés az Elsőfokú Bíróságnak (második tanács) a T-236/01., T-239/01., T-244/01-T-246/01., T-251/01. és T-252/01. sz. egyesített ügyekben 2004. április 29-én hozott ítélete ellen, a T-239/01. sz. ügy vonatkozásában – Az EK 81. cikke és az EGT 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban 2001. július 18-án hozott 2002/271/EK bizottsági határozat megsemmisítése – COMP/E-1/36.490. sz. ügy – Grafit elektródák (HL 2002. L 100., 1. o.)
   Rendelkező rész

               1)

               A fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az SGL Carbon AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: C-582/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-373/09. sz., El Corte Inglés kontra OHIM — Pucci International (Emidio Tucci) ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az El Corte Inglés, S.A. által 2012. december 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/9

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-373/09. sz., El Corte Inglés kontra OHIM — Pucci International (Emidio Tucci) ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az El Corte Inglés, S.A. által 2012. december 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-582/12. P. sz. ügy)
   2013/C 63/16
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: El Corte Inglés, S.A. (képviselők: J.L. Rivas Zurdo és E. Seijo Veiguela ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és Emilio Pucci International BV

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               a jelen fellebbezésben megjelölt részeiben helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2012. szeptember 27-én hozott ítéletét;

               —

               az OHIM-ot kötelezze az El Corte Inglés, S.A. költségeinek viselésére;

               —

               az Emilio Pucci International BV-t kötelezze az El Corte Inglés, S.A. költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felszólaló által szolgáltatott prospektusok vagy magazinok, illetve egyéb dokumentumok másolatai nem teljes egészükben szerepeltek, és nem eredeti példányok voltak. Ennélfogva a felszólaló által szolgáltatott bizonyítékok nem vehetők figyelembe egyik áruosztály tekintetében sem. Ugyanakkor, a Törvényszék az ítélet 26. és 27. pontjában, amikor azt a kérdést vizsgálja, hogy csak eredeti dokumentumok előterjesztésének lehet-e helye, úgy véli, hogy nem történt csalárdságnak minősíthető megtévesztés, amit egyébként nem is állított senki.
   A 2. mellékletben szereplő dokumentumokat azért kell kizárni a vizsgálatból, mert a dátumokat és a közzétételre vonatkozó hivatkozásokat azokra egyértelműen a felszólaló vezette rá. Mivel e kérdéseket az ítélet nem válaszolta meg megfelelő módon, a fellebbező ezért ezenfelül úgy véli, hogy a 2. sz. bizonyíték tartalmát képező dokumentumokat ki kell zárni, és ennek következtében e magazinokból nem lehet arra következtetni, hogy van bizonyíték a 25. osztályba tartozó árukra vonatkozó ellentartott védjegyek használatára, illetve azok hírnevére.
   Ami a jogvita tárgyát képező áruk és szolgáltatások összehasonlítását, valamint az eddig elmondottakat illeti: a felszólaló, az Emilio Pucci International, B.V. nem szolgáltatott bizonyítékot korábbi olasz védjegyeinek használatára, és így az összehasonlítást a kérelem tekintetében csak a 203570. sz. közösségi védjegy 18. és 24. osztályába tartozó áruk tekintetében kellene elvégezni.
   A felszólaló elismerte, hogy az „Emilio Pucci” védjegy a 70-es éveket követően hanyatlásnak indult. Másrészről ismét hangsúlyozni kell, hogy az Emidio Tucci védjegy Spanyolországban jóhírű védjegy és ebben az országban egyértelműen sikeres volt, és két létező személy — Emidio Tucci és Emilio Pucci — család- és keresztneveinek felelt meg. E kérdések részét képezték az OHIM előtti eljárásban hivatkozott jogalapoknak.
   A felszólaló védjegye megkülönböztető képessége vagy jóhíre tisztességtelen kihasználásának bizonyítása azzal támasztható alá, ha van arra irányuló szándék, hogy annak hírnevéből üzleti szempontból profitáljanak (lásd a Spa-Finders ügyben hozott ítélet (1) 51. pontját). A felszólaló viszont e tekintetben nem állított semmit.
   Így, amikor a felszólaló ténylegesen elszenvedett sérelemre vagy tisztességtelen haszonra hivatkozik, e tekintetben neki kell bizonyítékokat előterjesztenie, vagy legalább annak valószínűsíthetőségét alátámasztani, és olyan bizonyítékokat szolgáltatni, amelyek alapján megállapítható, hogy a tisztességtelen kihasználás veszélye nem csupán vélelmezett (az ítélet 64. pontja) az állítólagos elszenvedett sérelem jellegét vagy a kérelmező tisztességtelen előnyét illetően, és nem elegendő a 40/94 rendelet (2) 8. cikke (5) bekezdésének megsértésére csupán általános jelleggel hivatkozni.
   Márpedig az Emilio Pucci International (a felszólaló) nem tesz eleget azon kötelezettségnek, hogy e kérdéseket állítaná, csupán általános jelleggel érvel azokkal, részletek nélkül, annak ellenére, hogy a Törvényszék — jóllehet, véleményünk szerint nem megfelelő formában — felhívta őt arra, hogy pótolja e mulasztását (lásd az ítélet 65. pontját), és ítéletében úgy vélekedik, hogy ennek a felszólaló eleget is tett.
   A következmények az ügyre nézve az ítélet ezt követő, 66-68. pontjából derülnek ki, és azok azon a premisszán alapulnak, amelyről korábban bizonyítottuk, hogy nem áll fenn: ha a felszólaló, akire e teher hárul, nem tudja bizonyítani a jóhírnév tisztességtelen kihasználását vagy annak megsértését, akkor nem határozható meg az sem, hogy a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (5) bekezdésében foglalt tilalom mely árukra terjed ki.

      (1)  A Törvényszék T-67/04. sz., Spa Monopole kontra OHIM — Spa-Finders Travel Arrangements (SPA-FINDERS) ügyben 2005. május 25-én hozott ítélete (EBHT 2005., II-1825.o.)

      (2)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.)


title: C-524/11. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2012. szeptember 6-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Holland Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lowlands Design Holding BV kontra Minister van Financiën (Közös Vámtarifa — Kombinált Nómenklatúra — Tarifális besorolás — Csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt hálózsák — A 62092000 vagy 62114290 vámtarifaalszám)

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/12

      A Bíróság (hatodik tanács) 2012. szeptember 6-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden (Holland Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lowlands Design Holding BV kontra Minister van Financiën
      (C-524/11. sz. ügy) (1)

      (Közös Vámtarifa - Kombinált Nómenklatúra - Tarifális besorolás - Csecsemőknek és kisgyermekeknek szánt hálózsák - A 6209 20 00 vagy 6211 42 90 vámtarifaalszám)
      (2012/C 331/19)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Lowlands Design Holding BV

         Alperes: Minister van Financiën

         Tárgy

      Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden — A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletének és az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2007. június 8-i 651/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 153, 3. o.) értelmezése — Csecsemőknek és kisgyermekeknek való hálózsák

         Rendelkező rész

      A 2005. október 27-i 1719/2005/EK bizottsági rendelettel módosított, a vám és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát akként kell értelmezni, hogy az olyan hálózsákokat, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, a 6209 20 00 vámtarifaalszám alá kell besorolni mint „csecsemőruha és tartozékai, pamutból”, ha azokat méretüknél fogva olyan gyermekeknek szánják, akik testhossza nem haladja meg a 86 cm-t. Ha nem ez az eset áll fenn, úgy e termékeket „pamutból készült más női vagy leánykaruhaként” a 6211 42 90 vámtarifaalszám alá kell besorolni.

         (1)  HL C 25., 2011.1.28.


title: C-202/06. P. sz. ügy: A T-282/02. sz., Cementbouw Handel & Industrie BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben az Elsőfokú Bíróság (kibővített negyedik tanács)  2006. február 23-án  hozott ítélete ellen a Cementbouw Handel & Industrie BV által  2006. május 4-én  benyújtott fellebbezés

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/17

         A T-282/02. sz., Cementbouw Handel & Industrie BV kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben az Elsőfokú Bíróság (kibővített negyedik tanács) 2006. február 23-án hozott ítélete ellen a Cementbouw Handel & Industrie BV által 2006. május 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-202/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 178/27)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Cementbouw Handel & Industrie BV (képviselők: W. Knibbeler, O. Brouwer és P.J. Kreijger, ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei
   A fellebbező kéri a Bíróságtól, hogy:

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. február 23-án hozott ítéletét, amelyben:

                           a)

                           elutasította a fellebbező keresetét;

                           b)

                           kötelezte a fellebbezőt az eljárás költségeinek viselésére;

               —

               amennyiben megfelelőnek ítéli meg, utalja vissza az ügyet Elsőfokú Bírósághoz újabb ítélethozatalra;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek – ideértve az esetleges beavatkozók költségeinek – viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező fenntartja, hogy az Elsőfokú Bíróság 2006. február 23-án hozott ítéletében:

               a.

               az 1310/97/EK rendelettel (1) módosított, a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89/EGK tanácsi rendelet (az összefonódás-ellenőrzési rendelet) 1. cikkét és 2. cikkét, valamint 3. cikkének (1) bekezdését helytelenül értelmezte és alkalmazta, valamint:

               b.

               megsértette az arányosság elvét, valamint az összefonódás-ellenőrzési rendelet 8. cikkének (2) bekezdését helytelenül értelmezte és alkalmazta;

         amelynek következtében helytelenül utasította el a fellebbező keresetét, és tartotta hatályban a Bizottság azon határozatát, amely a fellebbező és a Haniel által felajánlott kötelezettségvállalásokat, mint elégteleneket utasította el.

      (1)   HL L 180., 1997.7.9., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 164. o.


title: C-45/07. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2009. február 12-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Az EK 10., 71. cikk és az EK 80. cikk (2) bekezdése – Tengeri biztonság – Hajók és kikötőlétesítmények ellenőrzése – Nemzetközi megállapodások – A Közösség, illetve a tagállamok hatáskörei)

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/3

         A Bíróság (második tanács) 2009. február 12-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Görög Köztársaság
   (C-45/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Az EK 10., 71. cikk és az EK 80. cikk (2) bekezdése - Tengeri biztonság - Hajók és kikötőlétesítmények ellenőrzése - Nemzetközi megállapodások - A Közösség, illetve a tagállamok hatáskörei)
   (2009/C 82/04)
   Az eljárás nyelve: görög
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: K. Simonsson, M. Konstantinidis, F. Hoffmeister és I. Zervas meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: A. Samoni-Rantou és S. Chala meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselő: I. Rao, meghatalmazott, segítője: D. Anderson QC)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – Az EK-Szerződés 10. és 71. cikkeinek, valamint 80. cikke (2) bekezdésének megsértése – A Közösség kizárólagos külső hatáskörébe tartozó tárgykörre vonatkozó javaslat nemzetközi szervezethez való benyújtása – Tengeri biztonság – A hajóknak és a kikötőlétesítményeknek a SOLAS-egyezmény XI-2 fejezete és az ISPS-szabályzat szerinti követelményeknek való megfelelősége ellenőrzésére vonatkozó javaslat
   Rendelkező rész

               1)

               A Görög Köztársaság – mivel a hajóknak és a kikötőlétesítményeknek az életbiztonság a tengeren tárgyú, Londonban 1974. november 1-jén aláírt nemzetközi egyezmény XI-2. fejezetének és a hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzat szerinti követelményeknek való megfelelősége ellenőrzésére vonatkozó javaslatot (MSC 80/5/11) nyújtott be a Nemzetközi Tengerészeti Szervezethez (IMO) – nem teljesítette az EK 10. és 71. cikkből, valamint az EK 80. cikk (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2007.4.14.


title: T-714/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 23-i ítélete – Bonney kontra OHIM – Bruno (ATHEIST) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — ATHEIST közösségi szóvédjegy bejelentése — athé korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdése”)

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/31

         A Törvényszék 2015. október 23-i ítélete – Bonney kontra OHIM – Bruno (ATHEIST)
   (T-714/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - ATHEIST közösségi szóvédjegy bejelentése - athé korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és (2) bekezdése”))
   (2015/C 414/40)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: David Bonney (London, Egyesült Királyság) (képviselő: D. Farnsworth, solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben L. Rampini, később D. Walicka, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Vanessa Bruno (Párizs, Franciaország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Vanessa Bruno és David Bonney közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. augusztus 5-én hozott határozata (R 803/2013-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               David Bonney köteles viselni saját költségeit, valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 431., 2014.12.1.