title: C-22/15. sz. ügy: 2015. január 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Holland Királyság

text:
               13.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/2

         2015. január 19-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-22/15. sz. ügy)
   (2015/C 228/02)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Lozano Palacios és G. Wils)

      Alperes: Holland Királyság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Holland Királyság – mivel mentesítette a hozzáadottérték-adó alól az olyan vizisport szövetségek tagjainak járművei számára rakodópart és kikötőhely bérbeadását, amely szövetségek a szolgáltatások tekintetében nem a velük munkaviszonyban lévő egy vagy több személyt vesznek igénybe az olyan hajózási és szabadidős tevékenységek vonatkozásában, amelyek nem összehasonlíthatók a sporttevékenységgel vagy a testneveléssel – megsértette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK (1) tanácsi irányelv (a továbbiakban: héairányelv)132. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (1) bekezdéséből, 24. cikkének (1) bekezdéséből és 133. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               állapítsa meg, hogy a Holland Királyság – mivel a rakodópart és kikötőhely bérbeadásának adómentességét az olyan vizisport szövetségek járműveire korlátozta, amelyek a szolgáltatásaik tekintetében nem a velük munkaviszonyban lévő egy vagy több személyt vesznek igénybe, ha olyan tagok számra történik e bérbeadás, akik sporttevékenységet folytatnak, és e bérbeadás e sport folyatatásával összefügg és elengedhetetlen ahhoz – megsértette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből, 24. cikkének (1) bekezdéséből és 133. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Holland Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A 2006/112/EK irányelv kötelezi a tagállamokat arra, hogy mentesítsen a hozzáadottérték-adó alól meghatározott, a sporttal és a testneveléssel összefüggésben álló szolgáltatásokat, amelyeket nyereségszerzésre nem irányuló szervezetek sportot és testnevelést gyakorló személyeknek nyújtanak.

               2.

               A holland Wet Omzetbelasting 1968 (a hozzáadottérték-adóról szóló 1968. évi törvény) 11. cikke (1) bekezdésének e) pontja mentesíti a hozzáadottérték-adó a sportszövetségek által tagjai számára nyújtott szolgáltatásokat, azon vizisport szövetségek szolgáltatásai kivételével, amelyek a szolgáltatásaikért a szövetséggel munkaviszonyban lévő egy vagy több személyt vesznek igénybe, ha e szolgáltatások e személyek segítségével járművekre vonatkozó tevékenység folytatásából vagy járművek számára rakodópart és kikötőhely rendelkezésre bocsátásából állnak.

               3.

               E holland adómentesítés a Bizottság álláspontja szerint egyszerre túl tág és túl szűk.

               4.

               Először is arra hivatkozik a Bizottság, hogy az adómentesítést nem korlátozták a nyereségszerzésre nem irányuló szervezetek által a sportot űző tagjaik részére történő bérbeadásra, hanem a szervezet azon tagjai részére történő bérbeadásra terjed ki, akik pusztán pihenés céljából, sőt a helyszínen, a bérelt rakodóparton és kikötőhelyen elhelyezett járművet használják a kikötőhely elhagyása nélkül. Ennyiben az adómentesítés sérti a hozzáadottérték-adó irányelv 2. cikkének (1) bekezdését, 24. cikkének (1) bekezdését és 133. cikkét.

               5.

               Másodszor arra hivatkozik a Bizottság, hogy az érintett szövetségek az adómentesítésben részesülés érdekében nem foglalkoztathatnak személyzetet. E tekintetben Hollandia olyan feltételt szabott, amely meghaladja a hozzáadottérték-adó irányelv (132. cikke (1) bekezdésének m) pontjával összefüggésben értelmezett) 133. cikke szerint megengedhető mértéket.

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: T-284/16. sz. ügy: 2016. május 23-án benyújtott kereset – Gulli kontra EUIPO – Laverana (Lybera)

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/61

         2016. május 23-án benyújtott kereset – Gulli kontra EUIPO – Laverana (Lybera)
   (T-284/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/67)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Diego Gulli (Genova, Olaszország) (képviselők: M. Andreolini és F. Andreolini ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy:„Lybera” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 12 155 743. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2016. március 17-én hozott határozata (R 3219/2014-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-538/14. sz. ügy: 2014. július 16-án benyújtott kereset – Peri kontra OHIM (Multiprop)

text:
               22.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/22

         2014. július 16-án benyújtott kereset – Peri kontra OHIM (Multiprop)
   (T-538/14. sz. ügy)
   2014/C 329/31
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Peri GmbH (Weißenhorn, Németország) (képviselők: M. Eck és A. Bognár ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2014. április 29-i határozatát (R 1661/2013-1. sz. ügy);

               —

               az OHIM-ot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Multiprop” szóvédjegy a 6., 19. és 37. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 1 1 5 87  219. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést megtagadta.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok:

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) cikkének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) cikkének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: C-36/09. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2010. november 11-i ítélete — Transportes Evaristo Molina, SA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kartellek — A töltőállomások spanyol piaca — Üzemanyagok kizárólagos beszerzéséről szóló hosszú távú szerződések — Bizottsági határozat — Egyes töltőállomásoknak biztosított visszavásárlási jog — A Repsol általi ellátás feltételei — Az érintett töltőállomások listája — Megsemmisítés iránti kereset — Keresetindítási határidők — Kiindulópont)

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/4

         A Bíróság (hetedik tanács) 2010. november 11-i ítélete — Transportes Evaristo Molina, SA kontra Európai Bizottság
   (C-36/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Kartellek - A töltőállomások spanyol piaca - Üzemanyagok kizárólagos beszerzéséről szóló hosszú távú szerződések - Bizottsági határozat - Egyes töltőállomásoknak biztosított visszavásárlási jog - A Repsol általi ellátás feltételei - Az érintett töltőállomások listája - Megsemmisítés iránti kereset - Keresetindítási határidők - Kiindulópont)
   2011/C 13/06
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Transportes Evaristo Molina, SA (képviselők: A. Hernández Pardo, S. Beltrán Ruiz és M. L. Ruiz Ezquerra ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselő: E. Gippini Fournier meghatalmazott)

      Az alperest támogató beavatkozó: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (képviselők: F. Lorente Hurtado és P. Vidal Martínez ügyvédek)

      Tárgy

   Fellebbezés az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-45/08. sz., Transportes Evaristo Molina kontra Bizottság ügyben 2008. november 14-én hozott azon végzésével szemben, amellyel az Elsőfokú Bíróság elutasította egy, az EK-Szerződés 81. cikke szerinti eljárásáról szóló, 2006. április 12-i 2006/446/EK bizottsági határozat (COMP/B-1/38.348 — Repsol CPP ügy) (az összefoglaló megjelent: HL L 176., 104. o.) megsemmisítése iránt előterjesztett keresetet, amely határozat kötelező erejűnek minősíti a REPSOL CPP — az [EK] 81. és [EK] 82. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003., L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.) 9. cikkének megfelelően elfogadott — kötelezettségvállalásait

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Transportes Evaristo Molina SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2009.4.4.


title: C-174/06. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2007. október 25-i ítélete (Corte suprema di cassazione – Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministero delle Finanze kontra CO.GE.P. srl (Hatodik irányelv – HÉA – Adómentes tevékenységek – Ingatlanok bérbeadása – Állami tulajdon)

text:
               22.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/14

         A Bíróság (második tanács) 2007. október 25-i ítélete (Corte suprema di cassazione – Olaszország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministero delle Finanze kontra CO.GE.P. srl
   (C-174/06. sz. ügy) (1)

   (Hatodik irányelv - HÉA - Adómentes tevékenységek - Ingatlanok bérbeadása - Állami tulajdon)
   (2007/C 315/23)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Corte suprema di cassazione
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Ministero delle Finanze

      Alperes: CO.GE.P. srl
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Corte suprema di cassazione – A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 13. cikke B. része b) pontjának értelmezése – Az ingatlan bérbeadásának adómentessége – Az állami tulajdon használatára irányuló koncesszió.
   Rendelkező rész
   A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 13. cikke B. részének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló jogviszony, amelynek keretében valamely jogalany részére meghatározott időre és díjazás ellenében állami tulajdonban lévő vagyontárgy – akár kizárólagos – birtoklását és használatát engedik át, az említett cikk értelmében vett „ingatlanok bérbeadása” fogalmának körébe tartozik.

      (1)  HL C 154., 2006.7.1.


title: C-516/09. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof — Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tanja Borger kontra Tiroler Gebietskrankenkasse (Munkavállalók szociális biztonsága — 1408/71/EGK rendelet — Személyi hatály — A „munkavállaló” fogalmának értelmezése — Eltartott gyermek után járó támogatások — A fizetés nélküli szabadság meghosszabbítása)

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/7

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. március 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof — Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tanja Borger kontra Tiroler Gebietskrankenkasse
   (C-516/09. sz. ügy) (1)

   (Munkavállalók szociális biztonsága - 1408/71/EGK rendelet - Személyi hatály - A „munkavállaló” fogalmának értelmezése - Eltartott gyermek után járó támogatások - A fizetés nélküli szabadság meghosszabbítása)
   2011/C 139/11
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof — Ausztria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Tanja Borger

      Alperes: Tiroler Gebietskrankenkasse

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberster Gerichtshof — A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.) 1. cikke a) pontjának értelmezése — Gyermekgondozási támogatás — Személyi hatály — A „munkavállaló” fogalmának értelmezése — Svájci lakóhellyel rendelkező olyan személy, aki a más tagállamban székhellyel rendelkező munkáltatójával a munkaviszonyának a gyermeke születése miatti felfüggesztésében („Karenz”) állapodik meg, amelynek időtartama meghaladja az e tagállam jogszabálya által előírt kétéves felfüggesztési időtartamot.

      Rendelkező rész

   A gyermekének megszületését követően kivett fizetés nélküli szabadság hat hónapos meghosszabbításának időszakára vonatkozóan el kell ismerni az alapeljárás felpereséhez hasonló helyzetben lévő személy az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, valamint az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 1. cikkének a) pontja értelmében vett „munkavállalói” minőségét, azzal a feltétellel, hogy az említett személy ezen időszak alatt — akár egyetlen kockázat ellen is — biztosított az e rendelet 1. cikkének a) pontjában említett valamely általános vagy különös szociális biztonsági rendszerben akár kötelezően, akár szabadon választható biztosítás keretében. A nemzeti bíróság feladata ellenőrizni azt, hogy az előtte folyamatban lévő jogvitában ez a feltétel teljesül-e.

      (1)  HL C 63., 2010.3.13.


title: C-416/06. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2008. június 10-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/37

         A Bíróság első tanácsa elnökének 2008. június 10-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
   (C-416/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 209/59)

      Az eljárás nyelve: lengyel

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: T-384/06 R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2007. március 28-i végzése – IBP Ltd és International Building Products France kontra Bizottság ( Ideiglenes intézkedés – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – Verseny – Bírság megfizetése – Bankgarancia – Sürgősség hiánya )

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/37

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2007. március 28-i végzése – IBP Ltd és International Building Products France kontra Bizottság
   (T-384/06 R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Verseny - Bírság megfizetése - Bankgarancia - Sürgősség hiánya’)
   (2007/C 96/76)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: az IBP Ltd (Tipton, West Midlands, Egyesült Királyság) és a International Building Products France SA (Sartrouville, Franciaország) (képviselők: M. Clough, QC és A. Aldred solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Castillo de la Torre és V. Bottka meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az EK-Szerződés 81. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F-38.121 szerelvények-ügy) 2006. szeptember 20-án hozott bizottsági határozat 2. cikke c) és d) pontja végrehajtásának felfüggesztése, és különösen a Bizottság határozatát a felperesekkel közlő 2006. október 4-i levélben előírt bankgarancia nyújtása alóli mentesítés iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság elutasítja az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-569/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – Laverana kontra OHIM (BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION) („Közösségi védjegy — A BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/35

         A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – Laverana kontra OHIM (BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION)
   (T-569/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2015/C 354/40)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Németország) (képviselők: J. Wachinger, M. Zöbisch és D. Chatterjee ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Schifko meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik tanácsának a BIO COMPLEXE DE PLANTES ENRICHI EN PROTÉINES PROPRE FABRICATION ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2014. május 27-i határozata (R 122/2014-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Laverana GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 361., 2014.10.13.


title: C-144/06. P. sz. ügy: A T-398/04. sz., Henkel KgaA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben  2006. január 17-én  hozott ítélet ellen a Henkel KGaA által  2006. március 20-án  benyújtott fellebbezés

text:
               20.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/7

         A T-398/04. sz., Henkel KgaA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2006. január 17-én hozott ítélet ellen a Henkel KGaA által 2006. március 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-144/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 121/12)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Fellebbező: Henkel KGaA (képviselő: C. Osterrieth ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága T-398/04. sz. ügyben (1)2006. január 17-én hozott és 2006. január 23-án kézbesített ítéletét, valamint az OHIM második fellebbezési tanácsának 2004. augusztus 4-i, a 000941971 számú közösségi védjegybejelentésre vonatkozó határozatát (R771/1999-2. sz. ügy);

               —

               a Bíróság az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Fellebbezése alátámasztására a fellebbező az anyagi jogi normák megsértésére hivatkozik, amely a bejelentett védjegy megkülönböztető képessége követelményének mérlegelése során elkövetett jogi és ténybeli hibákban nyilvánul meg.
   A fellebbező kijelenti, hogy a megtámadott ítéletben az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a bejelentett védjegy – mosó- és mosogatógépekhez használatos tabletta eredetijét élethűen ábrázoló, három színből álló ábrás védjegy – nem rendelkezik kellő megkülönböztető képességgel. Az Elsőfokú Bíróság e véleménye nem felel meg az Elsőfokú Bíróság aktuális ítélkezési gyakorlata által az ábrás védjegyek megkülönböztető képességének feltételeire kidolgozott kritériumoknak, továbbá nem veszi tekintetbe az érintett piac tényleges helyzetét.
   A fellebbező ellentmond az Elsőfokú Bíróság „általános tapasztalatának”, amely értelmében az kijelentette, hogy a szóban forgó áruk vásárlása során a fogyasztó figyelmi szintje nem jelentős és a vásárlóközönséget nagyrészt nem befolyásolja az áru megjelenítése. Épp ellenkezőleg, folytatja a fellebbező, a vásárlóközönség, amelynek az árut szánják, ugyancsak megszokta, hogy közvetlenül és kizárólag a speciális és egyéni módon tervezett áruk megjelenéséből információt szerezzen a gyártóra vonatkozóan. Az említett piacon megszokottá vált, hogy a mosó- és mosogatógépekhez használatos tabletták megjelenítése közvetlenül eredetre utaló funkciót is betölt: valamennyi gyártó eltérő színeket alkalmaz saját áruinak más gyártók áruitól való megkülönböztetésére.
   A megkülönböztető képesség vizsgálatához kizárólag annak megállapítására van szükség, hogy a bejelentett védjegy lehetővé teszi-e az áruk egy adott vállalkozástól származókként történő azonosítását, vagyis más gyártók áruitól való megkülönböztetését. Nem szükséges, hogy a védjegy egyéni és eredeti legyen, és a vizsgálatnak nem e jellemzőkön kell alapulnia. Mivel a fellebbező számos megjelenítő elemet alkalmazott, konkrétan: téglatest-formát, egyes rétegek egymásutánját, mindezekben elhelyezett ovális belsővel, három szabadon kombinált színben, elegendő különleges elemmel látta el ábrás védjegyét ahhoz, hogy az kellően jelentős megkülönböztető képességgel bírjon.

      (1)  HL C 74., 18. o.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. szeptember 8. a C-512/03. sz., (a Gerechtshof te 's-Hertogenbosch előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a J. E. J. Blanckaert kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen ügyben (Közvetlen adózás – Megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmet terhelő adó – Adóegyezmény – A nemzeti szociális biztonsági rendszerben biztosított személyek számára fenntartott adócsökkentés)

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. szeptember 8.
   a C-512/03. sz., (a Gerechtshof te 's-Hertogenbosch előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a J. E. J. Blanckaert kontra Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen ügyben (1)

   (Közvetlen adózás - Megtakarításból és befektetésekből származó jövedelmet terhelő adó - Adóegyezmény - A nemzeti szociális biztonsági rendszerben biztosított személyek számára fenntartott adócsökkentés)
   (2005/C 281/06)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-512/03. sz. ügyben, az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Gerechtshof te 's-Hertogenbosch (Hollandia) 2003. december 8-án érkezett, 2003. december 4-i határozatával terjesztett elő az előtte J. E. J. Blanckaert és az Inspecteur van de Belastingdienst/Particulieren/Ondernemingen buitenland te Heerlen között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (első tanács), tagjai: K. Lenaerts (előadó), a negyedik tanács elnöke, az első tanács elnökeként eljárva, N. Colneric, K. Schiemann, Juhász E. és M. Ilešič bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos, 2005. szeptember 8-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az EK 56. és EK 58. cikket akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tagállami jogszabály, amelynek értelmében a külföldi illetőségű adóalany, akinek e tagállamban kizárólag megtakarításból és befektetésekből származó jövedelme keletkezik, és nem biztosított e tagállam szociális biztonsági rendszerében, nem vehet igénybe társadalombiztosítási ellátások utáni adócsökkentést, míg a belföldi illetőségű és e szociális biztonsági rendszerben biztosított adóalany az adóköteles jövedelmének kiszámítása során ezt igénybe veheti, még akkor is, ha kizárólag ugyanilyen típusú jövedelme keletkezik, és nem fizet társadalombiztosítási járulékokat.

      (1)  HL C 47., 2004.2.21.


title: C-285/07. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2007. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ernst & Young Deutsche Allgemeine Treuhand AG kontra Finanzamt Stuttgart-Körperschaften

text:
               20.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/2

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2007. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ernst & Young Deutsche Allgemeine Treuhand AG kontra Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   (C-285/07. sz. ügy)
   (2007/C 247/02)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof (Németország)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Ernst & Young Deutsche Allgemeine Treuhand AG

      Alperes: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ellentétes-e az 1990. július 23-i 90/434/EGK tanácsi irányelv (1) 8. cikkének (1) és (2) bekezdésével valamely tagállam olyan adójogi rendelkezése, amely szerint egy, az Európai Unióból származó tőketársaságban fennálló részesedésnek egy, az Európai Unióból származó másik tőketársaságra való átruházása során csak akkor lehetséges az átruházó részére az átruházott részesedés könyv szerinti értékének továbbvezetése, ha az átvevő tőketársaság az átruházott részesedést a maga részéről annak könyv szerinti értékén jelölte meg (a könyv szerinti értékek úgynevezett kettős összekapcsolása)?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Ellentétben áll-e a fenti szabályozási helyzet az EK 43. és 56. cikkel, jóllehet a könyv szerinti értékek úgynevezett kettős összekapcsolásának követelménye valamely tőketársaságban fennálló részesedés korlátlan adókötelezettséggel terhelt tőketársaságra való átruházása tekintetében is fennáll?

      (1)  HL L 225., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 9. fejezet, 1. kötet, 142. o.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2004. november 11-én a C-372/02. sz. (Bundessozialgericht előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Roberto Adanez-Vega kontra Bundesanstalt für Arbeit ügyben (1408/71/EGK rendelet – Alkalmazandó jog meghatározása – Munkanélküliségi ellátás – Biztosítási ill. szolgálati idők összesítésének feltételei – Más tagállamban teljesített kötelező sorkatonai szolgálat időtartamát figyelembe nem vevő nemzeti intézkedés)

text:
               22.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2004. november 11-én
   a C-372/02. sz. (Bundessozialgericht előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Roberto Adanez-Vega kontra Bundesanstalt für Arbeit ügyben (1)

   (1408/71/EGK rendelet - Alkalmazandó jog meghatározása - Munkanélküliségi ellátás - Biztosítási ill. szolgálati idők összesítésének feltételei - Más tagállamban teljesített kötelező sorkatonai szolgálat időtartamát figyelembe nem vevő nemzeti intézkedés)
   (2005/C 19/03)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-372/02. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundessozialgericht (Németország) a Bíróságnál 2002. október 16-án nyilvántartásba vett 2002. augusztus 15-i végzésével az előtte Roberto Adanez-Vega és Bundesanstalt für Arbeit között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann (előadó bíró), a tanács elnöke, A. Rosas és S. von Bahr, bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: R. Grass, 2004. november 11-én. meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az 1991. június 25-i 2195/91/EGK tanácsi rendelettel módosított, 1983. június 2-i 2001/83/EGK tanácsi rendelettel naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 13. cikke (2) bekezdésének f) pontját akként kell értelmezni, hogy arra a személyre, aki valamely tagállamban lakik és ott munkanélkülivé válik, miután más tagállamban kötelező sorkatonai szolgálatot teljesített, a lakóhelye szerinti tagállam jogát kell alkalmazni.
               A módosított 1408/71 rendelet 71. cikke (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontját akként kell értelmezni, hogy az a munkanélküliségi ellátásokra alkalmazandó jog meghatározására vonatkozó különös szabályokat tartalmazza, így ha alkalmazásának feltételei teljesülnek, akkor e rendelkezés jelöli ki az alkalmazandó jogot.
               A kérdést előterjesztő bíróság feladata megítélni, hogy az alapügyben az 1408/71 rendelet 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontja alkalmazásának feltételei teljesülnek-e vagy sem.
               Ha az alapügyben az 1408/71 rendelet módosított 71. cikke (1) bekezdése b) pontja ii. alpontja alkalmazásának feltételei teljesülnek, akkor arra a személyre, aki valamely tagállamban lakik és ott munkanélkülivé válik, miután más tagállamban kötelező sorkatonai szolgálatot teljesített, a lakóhelye szerinti tagállam jogát kell alkalmazni.

               2)

               A más tagállamban teljesített kötelező sorkatonai szolgálat időtartama az 1408/71 rendelet – 2195/91 rendelettel módosított 2001/83 rendelettel naprakésszé tett – 67. cikkének (1) bekezdése értelmében „[e] másik tagállam jogszabályai szerint munkavállalóként szerzett [szolgálati időnek]” akkor minősül, ha egyfelől e másik tagállam jogszabályai ilyennek minősítik vagy ismerik el vagy szolgálati idővel egyenértékűnek tekintik vagy ismerik el és másfelől az érintett személy a sorkatonai szolgálatának ideje alatt a rendelet 1. cikkének a) pontja szerint biztosított volt.
               A módosított 1408/71 rendelet 67. cikkének (3) bekezdésében írt azon feltétel, miszerint „az érintett személy … biztosítási időt … utoljára azon tagállam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően szerzett, amelyek szerint az ellátást igényli”, csak akkor ellentétes a szolgálati idők összesítésének kötelezettségével, ha biztosítási idő más tagállamban való megszerzésére az azon tagállami jog szerint szerzett biztosítási időt követően került sor, mely alapján az ellátást igénylik.

               3)

               Olyan körülmények között, mint az alapügyben, a 2195/91 rendelettel módosított 2001/83 rendelettel naprakésszé tett 1408/71 rendelet 3. cikkének (1) bekezdése nem zárja ki azt, hogy az illetékes intézmény a munkanélküliségi ellátásra való jogosultság vizsgálata során a más tagállamban teljesített kötelező sorkatonai szolgálat időtartamát a szerzett biztosítási idő számításakor figyelmen kívül hagyja.

      (1)  HL C 7., 2003.1.11.


title: T-168/13. sz. ügy: 2013. március 18-án benyújtott kereset — EPAW kontra Európai Bizottság

text:
               20.7.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 207/36

         2013. március 18-án benyújtott kereset — EPAW kontra Európai Bizottság
   (T-168/13. sz. ügy)
   2013/C 207/59
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: European Platform Against Windfarms (EPAW) (Kingscourt, Ír Köztársaság) (képviselő: C. Kiss ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának címzett „Megújuló energia: az európai energiapiac egyik meghatározó tényezője” COM(2012) 271 végleges bizottsági közleményt;

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság Energiaügyi Főigazgatósága által az EPAW belső felülvizsgálat iránti kérelmére 2013. január 12-én adott AG/ss ener.c.l(2012)1664829. sz. választ.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a COM(2012) 271 végleges bizottsági közlemény jogellenességére alapított jogalap.

                           —

                           A COM(2012) 271 végleges bizottsági közlemény esetében a Megújuló Energia Stratégiára vonatkozóan nem biztosították a nyilvánosság részvételét az Aarhusi Egyezménynek megfelelően.

               2.

               A második, a COM(2012) 271 végleges bizottsági közlemény jogellenességére alapított jogalap.

                           —

                           A COM(2012) 271 végleges bizottsági közlemény nem felel meg az Aarhusi Egyezménynek (1367/2006/EK rendelet).

               3.

               A harmadik, a Bizottság AG/ss ener.c.l(2012)1664829. sz. levelének jogellenességére alapított jogalap.

                           —

                           a Bizottság levele jogellenesen állítja azt, hogy ahhoz, hogy egy igazgatási aktus az 1367/2006 rendelet értelmében belső felülvizsgálat révén felülvizsgálható legyen, egyedi hatályú aktusnak kell lennie, és uniós intézmény által elfogadott, kötelező jogi erővel bíró aktusnak kell lennie.


title: F-127/15. sz. ügy: 2015. szeptember 29–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/43

         2015. szeptember 29–én benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-127/15. sz. ügy)
   (2015/C 414/54)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: C. W. Godfrey, C. Antoine és M. Gomes Lopes ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon bizottsági határozat megsemmisítése, amely engedély nélküli külső tevékenység végzése miatt a felperes nyugdíjából 185 euró tizenkét havi időtartam alatti levonását rendelte el a nyugdíjazás időpontjától hatályba lépő fegyelmi intézkedésként.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2014. december 16-i európai bizottsági határozatot annak minden jogkövetkezményével együtt;

               —

               a Bizottságot kötelezze a bírósági eljárás valamennyi költségének viselésére.


title: T-563/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. december 10-i ítélete – Belgium kontra Bizottság („EMGA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Belgium által kifizetett kiadások — Gyümölcsök és zöldségek — Indokolási kötelezettség — Termelői szervezet elismerésének feltételei — Alapvető tevékenységek termelői szervezet általi kiszervezése — Kizárandó összeg — Arányosság”)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/47

         A Törvényszék 2015. december 10-i ítélete – Belgium kontra Bizottság
   (T-563/13. sz. ügy) (1)

   ((„EMGA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Belgium által kifizetett kiadások - Gyümölcsök és zöldségek - Indokolási kötelezettség - Termelői szervezet elismerésének feltételei - Alapvető tevékenységek termelői szervezet általi kiszervezése - Kizárandó összeg - Arányosság”))
   (2016/C 038/61)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux és M. Jacobs meghatalmazotti minőségben, segítőik: F. Tuytschaever és M. Varga ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Kranenborg és P. Rossi meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2013. augusztus 13-i 2013/433/EU bizottsági végrehajtási határozatnak (HL 219., 49. o.) a Belga Királyság által kifizetett kiadásokat érintő részében történő részleges megsemmisítése, vagy mindenesetre a finanszírozásból kizárandó összeg csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 367., 2013.12.14.


title: T-233/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 7-i végzése – Paul Hartmann kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránti kereset — Környezet — 94/62/EK irányelv — Csomagolás és csomagolási hulladék — 2013/2/EU irányelv — Rudak, csövek és hengerek, amelyekre valamilyen hajlékony anyag van feltekerve — Közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság” )

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/54

         A Törvényszék 2014. július 7-i végzése – Paul Hartmann kontra Bizottság
   (T-233/13. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kereset - Környezet - 94/62/EK irányelv - Csomagolás és csomagolási hulladék - 2013/2/EU irányelv - Rudak, csövek és hengerek, amelyekre valamilyen hajlékony anyag van feltekerve - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”))
   2014/C 315/91
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Paul Hartmann SA (Châtenois, Franciaország) (képviselők: J.-M. Leprêtre és N. Chahid-Nouraï ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Alcover San Pedro és J.-F. Brakeland meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének módosításáról szóló, 2013. február 7-i 2013/2/EU bizottsági irányelv (HL L 37., 10. o.) azon részének megsemmisítése iránti kérelem, amelyben a Bizottság felvette a „csomagolás” fogalmát pontosító szempontok alkalmazását szemléltető termékek példáinak listájára azokat a rudakat, csöveket és hengereket, amelyekre valamilyen hajlékony anyag van feltekerve, kivéve azon rudakat, csöveket és hengereket, amelyeket egy gyártóberendezés részeiként kívánnak használni, nem pedig valamely termék értékesítési egységként való bemutatására.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               A Paul Hartmann SA viseli a saját, valamint az Európai Bizottság költségeit.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: F-72/13. sz. ügy: 2013. július 15-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra EBA

text:
               21.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/32

         2013. július 15-én benyújtott kereset — ZZ és társai kontra EBA
   (F-72/13. sz. ügy)
   2013/C 274/54
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: ZZ és társai (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Európai Beruházási Alap (EBA)

      A jogvita tárgya és leírása

   Az illetmény-elszámolásokban foglalt azon határozatok megsemmisítése, amelyek értelmében a felperesekre alkalmazni kell az EBA igazgatótanácsának a bérfejlesztés 2,3 %-ra korlátozásáról szóló és az EBA főigazgatójának a felperesek szerint 1–2 %-os jövedelemveszteséget eredményező érdemjutalmazási sémáról szóló határozatát, továbbá az Európai Beruházási Bank igazgatási bizottságának a felperesek szerint 1–2 %-os jövedelemveszteséget eredményező érdemjutalmazási sémáról szóló határozatát, valamint — a fentiekből következően — az EBA arra kötelezése, hogy fizesse meg az illetménykülönbözetet, és fizessen kártérítést.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az EBA azon határozatait, amelyek értelmében a felperesekre alkalmazni kell az EBA igazgatótanácsának a bérfejlesztés 2,3 %-ra korlátozásáról szóló és az EBA főigazgatójának a felperesek szerint 1–2 %-os jövedelemveszteséget eredményező érdemjutalmazási sémáról szóló 2013. február 4-i határozatát, amely határozatok az Európai Beruházási Bank igazgatótanácsának 2012. december 18-i, a bérfejlesztés 2,3 %-ra korlátozásáról szóló határozatán és az Európai Beruházási Bank igazgatási bizottságának 2013. január 29-i, a felperesek szerint 1–2 %-os jövedelemveszteséget eredményező érdemjutalmazási sémáról szóló határozatán alapulnak (az EBA fent említett határozatait a 2013. áprilisi illetmény-elszámolások tartalmazzák), valamint ugyanezen részükben semmisítse meg az EBA-nak a későbbi illetmény-elszámolásokban foglalt összes határozatát.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest az EBA igazgatótanácsának és főigazgatójának 2013. április 4-i, illetve az EBB igazgatótanácsának 2012. december 18-i és igazgatási bizottságának 2013. január 29-i, fent hivatkozott határozatán alapuló, a 4-3-2-1-0-ás érdemjutalmazási séma és az „új alkalmazottakra” megállapított 5-4-3-1-0-ás érdemjutalmazási séma alkalmazásából, illetve másodlagosan egyrészt az „A” minősítést szerzett felperesek vonatkozásában a 3-2-1-0-0-ás érdemjutalmazási séma alkalmazásából, másrészt az „új alkalmazottakra” megállapított sémába tartozó felperesek vonatkozásában az ugyanezen alkalmazottakra megállapított 4-3-2-0-0-ás érdemjutalmazási séma alkalmazásából eredő illetménykülönbözet megfizetésére; e különbözet összegét 2013. április 15-től kezdődően, minden hónap 15-én növelje késedelmi kamatokkal az összeg teljes megfizetéséig, amely kamat mértékét az EKB által használt kamatlábat 3 ponttal meghaladó szinten rögzítse.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a vásárlóerő csökkenése miatt keletkezett kár megtérítésére, amelyet az egyes felperesek méltányossági alapon ideiglenesen a havi díjazásuk 1,5 %-ára becsülnek.

               —

               Mivel az alperes magától nem tette meg, a Közszolgálati Törvényszék pervezető intézkedésként kötelezze őt a következő dokumentumok benyújtására:

                           —

                           az EBA igazgatótanácsának az EBA alkalmazottai személyzeti szabályzatának kiigazításáról szóló 2001. szeptember 24-i határozata;

                           —

                           az EBA azon határozata, amelyben szabályozza az EBA igazgatótanácsának az EBA alkalmazottai személyzeti szabályzatának kiigazításáról szóló 2001. szeptember 24-i határozatában említett „megfelelő eljárást”;

                           —

                           az EBA igazgatótanácsának a 2013-as személyzeti költségvetést megállapító, elvben 2013. február 4-i határozata;

                           —

                           az EBA főigazgatójának a 2013-as új érdemjutalmazási sémát megállapító határozata;

                           —

                           az EBB igazgatótanácsa 2012. december 18-i ülésének jegyzőkönyve;

                           —

                           az EBB igazgatási bizottsága 2013. január 29-i ülésének jegyzőkönyve;

                           —

                           az EBB személyzeti igazgatóságának 2013. január 29-i, personnel/ASP/2013-5 sz. közleménye;

                           —

                           az EBB, illetve az EBA „Corporate Operational Plan 2013–2015” című dokumentuma.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze az EBA-t a költségek viselésére.


title: C-612/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-111/11. sz., ClientEarth kontra Bizottság ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a ClientEarth által 2013. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/5

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-111/11. sz., ClientEarth kontra Bizottság ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítélete ellen a ClientEarth által 2013. november 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-612/13. P. sz. ügy)
      (2014/C 71/08)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: ClientEarth (képviselő: P. Kirch ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      Fellebbezésében a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-111/11. sz. ügyben 2013. szeptember 13-án hozott ítéletét;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik:

                  1.

                  Első jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdése szerinti „vizsgálat” kifejezés, illetve a „hátrányosan befolyásolná [helyesen: sértené] a következők védelmét: […] a vizsgálatok […] célja” fordulat téves értelmezése alapján tévesen alkalmazta a jogot.
                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy „a jogvita tárgyát képező tanulmányok a Bizottság 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdése szerinti vizsgálatai közé tartoznak”.
                  E jogalap első része szerint a Törvényszék tévesen értelmezte a „vizsgálat” kifejezést.
                  Második rész: még ha megállapítást is nyer, hogy vizsgálat lefolytatásáról volt szó, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy tévesen értelmezte a „sértené” kifejezést. A Törvényszék anélkül kapcsolta össze a hozzáférhetővé tétel és a sérelem fogalmát, hogy konkrétan bemutatta volna, hogy pontosan miként sértette volna a hozzáférhetővé tétel a vizsgálatok „célját”.

                  2.

                  Második jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy megsértette a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal (2) jóváhagyott, a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, Aarhusban (Dánia), 1998. június 25-én elfogadott egyezmény 4. cikke (1), (2) és (4) bekezdését.
                  E jogalapon belül a fellebbező öt érvet ad elő. Először a Törvényszék tévesen megszorítóan alkalmazta az Aarhusi Egyezmény 4. cikke (4) bekezdése c) pontjának értelmezésére vonatkozó kötelezettségét. Másodszor a Törvényszék az Aarhusi Egyezménnyel összevetve tévesen alkalmazta a kérdéses intézkedést. Harmadszor a Törvényszék tévesen nem tett eleget annak a kötelezettségnek, amely szerint az Aarhusi Egyezményt a nemzetközi szokásjoggal összhangban kell értelmezni. Negyedszer a Törvényszék tévesen utasította el az Aarhusi Egyezmény 4. cikkének, valamint 4. cikke (4) bekezdése c) pontjának közvetlen alkalmazhatóságát. Végül a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor az Európai Unió „sajátosságai” alapján elfogadta az Aarhusi Egyezmény alkalmazásától való eltérést.

                  3.

                  Harmadik jogalapjában a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az 1367/2006 rendelet (3) 6. cikkének (1) bekezdését, valamint az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdésének záró szövegrészét és (3) bekezdését.
                  A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel a hozzáférhetővé tételhez fűződő nyomós közérdek fennállásának elismerését csupán a felperes által előadott érvek vizsgálatára alapítva utasította el. Ez a megközelítés ellentétes mind az 1049/2001 rendelet rendelkezéseivel, mind a releváns ítélkezési gyakorlattal. A felperes által e tekintetben előadott érvek ugyanis önmagukban nem indokolhatják a nyomós közérdek fennállása elismerésének megtagadását, mivel a jog nem telepíti a felperesre a nyomós körülmények fennállásának bizonyítása kapcsán a bizonyítási terhet. A hozzáférhetővé tételhez kapcsolódó szembenálló érdekek közötti mérlegelést az érintett intézménynek kell elvégeznie.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).

         (2)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezménynek az Európai Közösség nevében való megkötéséről szóló, 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozat (HL L 124., 1. o.).

         (3)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 264., 13. o.).


title: C-118/16. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X Denmark A/S kontra Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/25

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2016. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – X Denmark A/S kontra Skatteministeriet
   (C-118/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/31)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X Denmark A/S

      Alperes: Skatteministeriet

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a 2003/49/EK irányelv (1) 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdését, hogy az a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság, amely az irányelv 3. cikkének hatálya alá tartozik, és amely a jelen ügy körülményeihez hasonló körülmények között kamatot kap valamely másik tagállambeli leányvállalatától, az irányelv alkalmazásában a hivatkozott kamat „haszonhúzója”?

                           1.1.

                           Az 1977. évi OECD adóztatási modellegyezmény 11. cikkében szereplő megfelelő fogalommal összhangban kell-e értelmezni a 2003/49/EK irányelv 1. cikkének (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdése szerinti „haszonhúzó” fogalmát?

                           1.2.

                           Amennyiben az 1.1. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy a fogalmat kizárólag az 1977. évi adóztatási modellegyezmény 11. cikkéhez fűzött kommentárra (8. pont) tekintettel kell értelmezni, vagy további kommentárok is figyelembe vehetők az értelmezés során, beleértve a 2003-ban az „áteresztő társaságokkal” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket (8.1. pont, jelenleg 10.1. pont) és a 2014-ben a „szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettségekkel” összefüggésben megfogalmazott kiegészítéseket (10.2. pont)?

                           1.3.

                           Amennyiben a 2003. évi kommentárok figyelembe vehetők az értelmezés során, úgy annak, hogy valamely társaság ne minősüljön „haszonhúzónak” a 2003/49/EK irányelv alkalmazásában, feltétele-e, hogy ténylegesen sor került pénzeszközök olyan személyekhez juttatására, akiket a kamatfizető székhelye szerinti állam a szóban forgó kamat „haszonhúzóinak” tekint, és – amennyiben igen, úgy – további feltétel-e, hogy a tényleges átadásra a kamatfizetéshez közeli időpontban és/vagy kamatfizetésként kerüljön sor?

                                       1.3.1.

                                       Ezzel összefüggésben milyen jelentőséggel bír, ha saját tőkét használnak a kölcsönhöz, ha a szóban forgó kamatot a főösszeghez rendelik (tőkésítik), ha a kamat jogosultja később csoporton belüli átruházást hajt végre az ugyanazon államban illetőséggel rendelkező anyavállalatához azzal a céllal, hogy a szóban forgó államban alkalmazandó szabályok szerint adózási szempontból kiigazítsa a nyereségeit, ha a szóban forgó kamatot később a kölcsönvevő társaság tőkéjévé alakítják, ha a kamat jogosultját szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség terheli a kamat más személy részére történő átadására, és ha a kamatfizető személy székhelye szerinti állam által a kamat „haszonhúzóinak” tekintett személyek többsége más tagállamokban vagy más államokban rendelkezik illetőséggel, amelyekkel Dánia egyezményt kötött a kettős adóztatás elkerüléséről, azaz a dán adójogszabályok alapján nem lenne indokolt a forrásadó levonása, ha a szóban forgó személyek hitelezők lennének, és ezáltal közvetlenül jutnának a kamathoz?

                           1.4.

                           Azon kérdés értékelése szempontjából, hogy az irányelv alkalmazásában „haszonhúzónak” kell-e tekinteni a kamat jogosultját, milyen jelentőséggel bír, hogy a kérdést előterjesztő bíróság az ügy tényállásának értékelését követően arra a következtetésre jutott, hogy a jogosult – a kapott kamat más személynek való átadására irányuló szerződéses vagy jogszabályon alapuló kötelezettség hiányában – nem rendelkezett „teljes körű” jogosultsággal a kamat „használatára és hasznainak szedésére” az 1977. évi adóztatási modellegyezmény 2014. évi kommentárjában szereplő módon?

               2.

               Azt feltételezi-e a tagállamnak az irányelv 5. cikkének (1) bekezdésre való hivatkozása a csalás vagy visszaélés megelőzésére vonatkozó nemzeti rendelkezések alkalmazása tekintetében, vagy az irányelv 5. cikkének (2) bekezdésére való hivatkozása, hogy a szóban forgó tagállam az irányelv 5. cikkét átültető különös hazai rendelkezést fogad el, vagy hogy a nemzeti jogban vannak olyan, a csalásra, visszaélésre és adókijátszásra vonatkozó általános rendelkezések vagy elvek, amelyeket az 5. cikkel összhangban lehet értelmezni?

                           2.1.

                           Amennyiben a 2. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy az irányelv 5. cikke szerinti különös hazai rendelkezésnek tekinthető-e a társasági adóról szóló törvény 2. cikke (2) bekezdésének d) pontja, amely szerint a kamatjövedelemre vonatkozó korlátozott adókötelezettség nem vonatkozik „a különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló 2003/49/EK irányelv […] szerint adómentes kamatra”?

               3.

               Az irányelv 5. cikkének hatálya alá tartozó, megállapodáson alapuló visszaélés-ellenes rendelkezés-e a valamely két tagállam között létrejött és az OECD adóztatási modellegyezménnyel összhangban megszövegezett, a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény olyan rendelkezése, amelynek értelmében a kamat adóztatása attól függ, hogy a kamat jogosultja tekintendő-e a kamat haszonhúzójának?

               4.

               A 2003/49/EK irányelv szerinti visszaélésnek stb. minősül-e, ha a kamatfizető székhelye szerinti tagállamban adólevonás érvényesíthető a kamatra, míg a kamat jogosultjának székhelye szerinti tagállamban nem adóztatják a kamatot?

               5.

               Kiterjed-e a 2003/49/EK irányelv hatálya a luxemburgi illetőséggel rendelkező, a luxemburgi jog alapján „société en commandite par actions” (betéti részvénytársaság; a továbbiakban: S.C.A.) formában létrehozott és nyilvántartásba vett, valamint a kockázatitőke-befektető társaságokról (SICAR) szóló, 2004. június 15-i luxemburgi törvény alapján „société d’investissement en capital à risquè” (kockázatitőke-befektető társaság; a továbbiakban: SICAR) társaságnak minősülő társaságra?

                           5.1.

                           Amennyiben az 5. kérdésre igenlő válasz adandó, úgy lehet-e valamely luxemburgi „S.C.A/SICAR” a kamat „haszonhúzója” a 2003/49/EK irányelv alapján, jóllehet a kamatot fizető társaság székhelye szerinti tagállam a nemzeti joga szerint adózási szempontból átlátható jogalanynak tekinti a szóban forgó társaságot?

                           5.2.

                           Amennyiben az 1. kérdésre nemleges válasz adandó, és a kamat jogosultja nem tekinthető a szóban forgó kamat „haszonhúzójának”, úgy a szóban forgó ügyben felmerült körülmények között az S.C.A./SICAR tekinthető-e az irányelv alkalmazásában a szóban forgó kamat „haszonhúzójának”?

               6.

               Annak a tagállamnak, amely nem kívánja elismerni, hogy valamely másik tagállambeli társaság a kamat haszonhúzója, és azzal érvel, hogy a másik tagállambeli társaság úgynevezett mesterséges áteresztő társaság, kötelessége-e a 2003/49/EK irányelv vagy az EK 10. cikk alapján meghatározni azon személy tagállamát, amely ebben az esetben haszonhúzónak tekintendő?

               7.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) valóban nem mentesül a forrásadó alól a 2003/49/EK irányelv alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott kamat tekintetében, és az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatra korlátozott adókötelezettség vonatkozik a kamattal összefüggésben a hivatkozott tagállamban, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében az utóbbi tagállamban a forrásadó levonásáért felelős társaságnak (leányvállalat) magasabb mértékű késedelmi kamatot kell fizetnie a forrásadó-tartozás késedelmes megfizetése esetén ahhoz a késedelmi kamathoz képest, amelyet a tagállam az ugyanazon tagállamban illetőséggel rendelkező társasággal szemben érvényesített társaságiadó-követelés (a kamatjövedelmet is beleértve) esetén alkalmaz?

               8.

               Amennyiben a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság (anyavállalat) valóban nem mentesül a forrásadó alól a 2003/49/EK irányelv alapján a valamely másik tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól (leányvállalat) kapott kamat tekintetében, és az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatra adóalanyként korlátozott adókötelezettség vonatkozik a kamattal összefüggésben a hivatkozott tagállamban, úgy az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett EK 43. cikkel (másodlagosan az EK 56. cikkel) – külön-külön vagy együttesen – ellentétes-e az olyan jogszabály, amelynek értelmében:

                           a)

                           az utóbbi tagállam a kamatfizető személyt a kamat után forrásadó levonására kötelezi, és e forrásadó-levonás elmaradása esetén e személy hatóságokkal szembeni fizetési kötelezettségét állapítja meg, noha ilyen forrásadó-levonási kötelezettség nem áll fenn akkor, amikor a kamat jogosultja az utóbbi tagállamban rendelkezik illetőséggel?

                           b)

                           az utóbbi tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalatnak nem kellett volna társaságiadó-előleget fizetnie az első két adóévben, hanem csak a forrásadó esedékességének időpontjánál jóval későbbi időpontban kezdett volna társasági adót fizetni?

                     A kérdést előterjesztő bíróság azt kéri a Bíróságtól, hogy a 7. kérdésre adandó válaszát illessze bele a 8. kérdésre adandó válaszába.

      (1)  A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló, 2003. június 3-i 2003/49/EK tanácsi irányelv (HL L 157., 49. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 380. o.).


title: T-151/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 15-i végzése – EFB kontra Bizottság

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/61

         A Törvényszék 2017. március 15-i végzése – EFB kontra Bizottság
   (T-151/15. sz. ügy) (1)

   (2017/C 144/89)
   Az eljárás nyelve: angol
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 190., 2015.6.8.


title: T-195/13. sz. ügy: 2013. április 3-án benyújtott kereset — dm-drogerie markt kontra OHIM — V-Contact (CAMEA)

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/31

         2013. április 3-án benyújtott kereset — dm-drogerie markt kontra OHIM — V-Contact (CAMEA)
   (T-195/13. sz. ügy)
   2013/C 171/58
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: dm-drogerie markt (Karlsruhe, Németország) (képviselő(k): B. Beinart és O. Bludovsky ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: V-Contact Kft (Szada, Magyarország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 452/2012-1. sz. felszólalási eljárásra vonatkozó fellebbezéssel kapcsolatban 2013. január 17-én hozott határozatát, és megváltoztatási jogával élve törölje a bejelentő védjegyét;

               —

               másodlagosan, helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 452/2012-1. sz. felszólalási eljárásra vonatkozó fellebbezéssel kapcsolatban 2013. január 17-én hozott határozatát, és utalja vissza az ügyet újbóli elbírálásra az OHIM elé;

               —

               harmadlagosan helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 452/2012-1. sz. felszólalási eljárásra vonatkozó fellebbezéssel kapcsolatban 2013. január 17-én hozott határozatát.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a CAMEA szóvédjegy, többek között a 3., 5. és 16. osztályba tartozó áruk tekintetében — 9 279 928. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a többek között az Európai Unióra kiterjedő nemzetközi védjegy, a 3., 5. és 8. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: A Bíróság új bírójának hivatalba lépése

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/2

         A Bíróság új bírójának hivatalba lépése
   (2008/C 51/02)
   Az Európai Közösségek tagállamai kormányai képviselőinek 2007. december 5-i határozatával (1) az Európai Közösségek Bíróságára bíróvá kinevezett Jean-Jacques Kasel 2008. január 14-én esküt tett a Bíróság előtt.

      (1)  HL L 325., 2007. december 11., 89. o.


title: A bírák tanácsokba történő beosztása

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/40

         A bírák tanácsokba történő beosztása
   (2007/C 269/70)
   Az Elsőfokú Bíróság 2007. szeptember 19-én és 25-én úgy határozott, hogy nyolc, egyenként öt bíróból álló tanácsot és nyolc, egyenként három bíróból álló tanácsot hoz létre a 2007. szeptember 25-től2010. augusztus 31-ig terjedő időszakra, amelyekbe a következők szerint osztja be a bírákat:
   Az öt bíróból álló kibővített első tanács:
   V. Tiili tanácselnök, F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, K. Jürimäe és S. Soldevila Fragoso bírák.
   A három bíróból álló első tanács:
   V. Tiili tanácselnök;
   F. Dehousse bíró;
   I. Wiszniewska-Białecka bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített második tanács:
   I. Pelikánová tanácselnök, F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, K. Jürimäe és S. Soldevila Fragoso bírák.
   A három bíróból álló második tanács:
   I. Pelikánová tanácselnök;
   K. Jürimäe bíró;
   S. Soldevila Fragoso bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített harmadik tanács:
   J. Azizi tanácselnök, J.D. Cooke, E. Cremona, I. Labucka és S. Frimodt Nielsen bírák.
   A három bíróból álló harmadik tanács:
   J. Azizi tanácselnök;
   E. Cremona bíró;
   S. Frimodt Nielsen bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített negyedik tanács:
   Czúcz O. tanácselnök, J.D. Cooke, E. Cremona, I. Labucka és S. Frimodt Nielsen bírák.
   A három bíróból álló negyedik tanács:
   Czúcz O. tanácselnök;
   J.D. Cooke bíró;
   I. Labucka bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített ötödik tanács:
   M. Vilaras tanácselnök, V. Vadapalas, M. Prek, T. Tchipev és V.M. Ciucă bírák.
   A három bíróból álló ötödik tanács:
   M. Vilaras tanácselnök;
   M. Prek bíró;
   V.M. Ciucă bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített hatodik tanács:
   A.W.H. Meij tanácselnök, V. Vadapalas, M. Prek, T. Tchipev és V.M. Ciucă bírák.
   A három bíróból álló hatodik tanács:
   A.W.H. Meij tanácselnök;
   V. Vadapalas bíró;
   T. Tchipev bíró.
   Az öt bíróból álló kibővített hetedik tanács:
   N.J. Forwood tanácselnök, D. Šváby, S.S. Papasavvas, E. Moavero Milanesi, N. Wahl, A. Dittrich és L. Truchot bírák.
   A három bíróból álló hetedik tanács:
   N.J. Forwood tanácselnök;

               a)

               D. Šváby és E. Moavero Milanesi bírák;

               b)

               D. Šváby és L. Truchot bírák;

               c)

               E. Moavero Milanesi és L. Truchot bírák.

         Az öt bíróból álló kibővített nyolcadik tanács:
   M.E. Martins Ribeiro tanácselnök, D. Šváby, S.S. Papasavvas, E. Moavero Milanesi, N. Wahl, A. Dittrich és L. Truchot bírák.
   A három bíróból álló nyolcadik tanács:
   M.E. Martins Ribeiro tanácselnök;

               a)

               S.S. Papasavvas és N. Wahl bírák;

               b)

               S.S. Papasavvas és A. Dittrich bírák;

               c)

               N. Wahl és A. Dittrich bírák.

         Az öt bíróból álló kibővített hetedik és nyolcadik tanácsban azok a bírák, akik a tanácselnökkel együtt járnak el az öt bíróból álló testület összeállítása érdekében, az eredetileg eljáró ítélkező testületbeli három bíró, e tanács negyedik bírája és a másik négy bíróból álló tanács egyik bírája. Ez utóbbi bíró, aki nem tanácselnök, rotációs rendszerben – az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 6. cikkében meghatározott rangsort követve – lesz egyéves időtartamra kijelölve.
   A három bíróból álló hetedik és nyolcadik tanácsban a tanácselnök egymást követően az a), a b) majd a c) pontban felsorolt bírákkal jár el, abban a testületben, amelyhez az előadó bíró tartozik. Azokban az ügyekben, amelyekben a tanácselnök az előadó bíró, a tanácselnök felváltva jár el ezen ítélkező testületek bíráival az ügyek nyilvántartásba vétele szerinti sorrendben, az összefüggő ügyek sérelme nélkül.


title: C-541/10. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2011. szeptember 30-i végzése — Sociedade Quinta do Portal, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Vallegre, Vinhos do Porto, SA (Fellebbezés — Közösségi védjegy — 207/2009/EK rendelet — A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja — A PORTO ALEGRE közösségi szóvédjegy — A korábbi VISTA ALEGRE nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A védjegy érvénytelenségének megállapítása)

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/23

      A Bíróság (ötödik tanács) 2011. szeptember 30-i végzése — Sociedade Quinta do Portal, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Vallegre, Vinhos do Porto, SA
      (C-541/10. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 207/2009/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A PORTO ALEGRE közösségi szóvédjegy - A korábbi VISTA ALEGRE nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A védjegy érvénytelenségének megállapítása)
      (2012/C 25/39)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Fellebbező: Sociedade Quinta do Portal, SA (képviselő: F. Bolota Belchior ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: P. López Ronda és G. Macias Bonilla ügyvédek), Vallegre, Vinhos do Porto, SA

         Tárgy

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-369/09. sz., Quinta do Portal kontra OHIM — Vallegre ügyben 2010. szeptember 8-án hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely elutasította az OHIM első fellebbezési tanácsának a Vallegre, Vinhos do Porto, SA és a Sociedade Quinta do Portal, SA közötti törlési eljárással kapcsolatban 2009. június 18-án hozott határozata (R 1012/2008-1. sz. ügy) ellen benyújtott keresetet.

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2.

                  A Bíróság a Quinta do Portal, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 38., 2011.2.5.


title: A Bíróság ítélete (2014. november 10.) az E-2/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – 2005/35/EK irányelv – végrehajtás elmulasztása)

text:
               13.5.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/13

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2014. november 10.)
   az E-2/14. számú,
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben
   (Kötelezettség teljesítésének szerződő fél általi elmulasztása – 2005/35/EK irányelv – végrehajtás elmulasztása)
   (2015/C 158/07)
   Az E-2/14. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIII. mellékletének 56v. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével és a 2009. május 29-i 65/2009 sz. EGT vegyesbizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a hajók által okozott szennyezésről és a jogsértésekre alkalmazandó szankciók bevezetéséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket és/vagy azokról nem tájékoztatta az EFTA Felügyeleti Hatóságot, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Carl Baudenbacher elnök, Per Christiansen előadó-bíró és Páll Hreinsson bíró alkotta Bíróság 2014. november 10-én az alábbi ítéletet hozta:
   A Bíróság megállapítja, hogy:

               1.

               Megállapítja, hogy Izland az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIII. mellékletének 56v. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével és a 2009. május 29-i 65/2009 sz. EGT vegyesbizottsági határozattal hozzáigazított – jogi aktus (a hajók által okozott szennyezésről és a jogsértésekre alkalmazandó szankciók bevezetéséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, ezáltal nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: C-542/11. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2013. június 27-i ítélete (Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Staatssecretaris van Financiën kontra Codirex Expeditie BV (Közösségi Vámkódex — 2913/92/EGK rendelet — Átmeneti megőrzés alatt álló áru — Nem közösségi áru — Közösségi külső árutovábbítási eljárás — A vámjogi sors rendezésének pillanata — A vámáru-nyilatkozat elfogadása — Árukiadás — Vámtartozás)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/14

         A Bíróság (ötödik tanács) 2013. június 27-i ítélete (Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Staatssecretaris van Financiën kontra Codirex Expeditie BV
   (C-542/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi Vámkódex - 2913/92/EGK rendelet - Átmeneti megőrzés alatt álló áru - Nem közösségi áru - Közösségi külső árutovábbítási eljárás - A vámjogi sors rendezésének pillanata - A vámáru-nyilatkozat elfogadása - Árukiadás - Vámtartozás)
   2013/C 225/22
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Staatssecretaris van Financiën

      Alperes: Codirex Expeditie BV

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hoge Raad der Nederlanden — A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.) 50. cikkének értelmezése — A közösségi külső árutovábbítási vámeljárás alá helyezés céljából bejelentett, átmeneti megőrzés alatt álló áruk — A vámjogi sors rendezésének pillanata

      Rendelkező rész

   A 2005. április 13-i 648/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet 50., 67. és 73. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a vámhatóság által a közösségi külső árutovábbítási vámeljárás alá helyezésük céljából elfogadott vámáru-nyilatkozat tárgyát képező és átmeneti megőrzés alatt álló nem közösségi árukat akkor helyezik az említett vámeljárás alá, és így vámjogi sorsuk abban a pillanatban rendeződik, amikor ezen árukat kiadják.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28.


title: C-54/11. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2011. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — JPMorgan Chase Bank N. A. és JPMorgan Securities Limited kontra Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) Anstalt des öffentlichen Rechts

text:
               16.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 120/4

         A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2011. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — JPMorgan Chase Bank N. A. és JPMorgan Securities Limited kontra Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) Anstalt des öffentlichen Rechts
   (C-54/11. sz. ügy)
   2011/C 120/07
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court of the United Kingdom

      Az alapeljárás felei

      Felperesek és ellenérdekű felek a fellebbezési eljárásban: JPMorgan Chase Bank N. A. és JPMorgan Securities Limited

      Alperes és fellebbező: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) Anstalt des öffentlichen Rechts

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Annak megállapítása során, hogy a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: Brüsszel I. rendelet) 22. cikkének 2. pontjára és 25. cikkére figyelemmel mi az adott eljárás tárgya és az elsősorban miről szól, a nemzeti bíróságnak kizárólag a felperes(ek) által előterjesztett kereseti kérelmekre kell figyelemmel lennie, vagy figyelembe kell vennie az alperesek védekezését, illetve az általuk felhozott érveket is?

               2.

               Ha az egyik fél a Brüsszel I. rendelet tárgyi hatálya alá tartozó kérdést vet fel az eljárásban, mint például egy társaság vagy más jogi személy szerve által meghozott határozat érvényessége, ebből szükségszerűen következik-e, hogy ez a kérdés képezi az eljárás tárgyát, és hogy az eljárás főként erről a kérdésről szól, amennyiben e kérdés feltehetően döntő jelentőségű az eljárás szempontjából, függetlenül az eljárásban felmerült egyéb kérdések természetétől és számától, valamint attól, hogy ezen kérdések mindegyike vagy bármelyike szintén feltehetően döntő jelentőségű?

               3.

               Amennyiben a fenti 2. kérdésre adandó válasz nemleges, a nemzeti bíróság, annak érdekében, hogy azonosítsa az eljárás tárgyát, illetve azt, hogy az elsősorban miről szól, köteles-e az eljárás egészét figyelembe venni és átfogó döntést hozni az eljárás tárgyának mibenlétéről és arról, hogy az elsősorban miről szól; ellenkező esetben milyen tesztet kellene a nemzeti bíróságnak alkalmaznia az eljárási ezen elemeinek azonosításához?

      (1)  HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítve: HL 2006. L 242., 6. o.


title: A Bíróság új tagjainak eskütétele

text:
               12.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/1

         A Bíróság új tagjainak eskütétele
   (2004/C 156/01)
   Az Európai Közösségek tagállamai kormányainak 2004. május 1-jei határozatával (1) az Európai Közösségek Bíróságának bírájává kinevezett,

               —

               a 2004. május 1-től2006. október 6-ig terjedő időszakra,
               Kūris, Arestis, Borg Barthet, Malenovský és Levits bírák,

               —

               a 2004. május 1-től2009. október 6-ig terjedő időszakra,
               Makarczyk, Juhász, Ilešič, Klučka és Lõhmus bírák

         2004. május 11-én a Bíróság előtt esküt tettek.

      (1)  HL L 169., 2004.5.1., 22. o.


title: T-33/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. március 18-i ítélete – Grupo Bimbo kontra OHIM (BIMBO) („Közösségi védjegy — BIMBO közösségi szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró okok — A megkülönböztető képesség hiánya — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és (3) bekezdése”)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/38

         A Törvényszék 2016. március 18-i ítélete – Grupo Bimbo kontra OHIM (BIMBO)
   (T-33/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - BIMBO közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - A megkülönböztető képesség hiánya - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és (3) bekezdése”))
   (2016/C 156/50)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexikóváros, Mexikó) (képviselő: N. Fernández Fernández-Pacheco, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: E. Zaera Cuadrado, meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a BIMBO szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2014. november 19-én hozott határozata (R 251/2014-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Grupo Bimbo, SAB de CV-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 89., 2015.3.16.


title: T-215/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. július 7-i ítélete – Azarov kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog — A tulajdonhoz való jog — Gazdasági tevékenység gyakorlásához való jog — Arányosság — Hatáskörrel való visszaélés — A megfelelő ügyintézés elve — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/32

         A Törvényszék 2017. július 7-i ítélete – Azarov kontra Tanács
   (T-215/15. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog - A tulajdonhoz való jog - Gazdasági tevékenység gyakorlásához való jog - Arányosság - Hatáskörrel való visszaélés - A megfelelő ügyintézés elve - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2017/C 277/47)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Mykola Yanovych Azarov (Kijev, Ukraine) (képviselők: G. Lansky és A. Egger ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és F. Naert meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikkre alapított, és az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. március 5-i 2015/364/KKBP tanácsi határozatnak (HL 2015. L 62., 25. o.), valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. március 5-i 2015/357/EU tanácsi végrehajtási rendeletnek (HL 2015. L 62., 1. o.) az abban a részben való megsemmisítése iránti kérelem, amelyben e jogi aktusok a felperes nevét a szóban forgó korlátozó intézkedések által érintett személyek jegyzékén fenntartják.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék Mykola Yanovych Azarovot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 221., 2015.7.6.


title: T-438/11. sz. ügy: 2011. augusztus 12-én benyújtott kereset — BelTechExport kontra Tanács

text:
               1.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 290/15

         2011. augusztus 12-én benyújtott kereset — BelTechExport kontra Tanács
   (T-438/11. sz. ügy)
   2011/C 290/21
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: BelTechExport ZAO (Minszk, Fehéroroszország) (képviselők: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas és E. Matulionyte ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Lukasenko elnökkel és egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. június 20-i 588/2011/EU tanácsi rendeletet (HL 2011. L 161., 1. o.) a felperesre vonatkozó részében;

               —

               semmisítse meg az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/639/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. június 20-i 2011/357/KKBP tanácsi határozatot (HL 2011. L 161., 25. o.) a felperesre vonatkozó részében; és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette azon kötelezettségét, hogy nyújtson megfelelő indokolást a felperesnek azon személyek listájára történő felvételével kapcsolatban, akikre korlátozó intézkedések alkalmazandók.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 6. és 13. cikkében biztosított védelemhez való jogot és a tisztességes eljáráshoz való jogot, amennyiben:

                           —

                           semmikor nem intézkedett annak érdekében, hogy közölje a részletes indokokat a felperesnek a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek listájára történő felvételével kapcsolatban; és

                           —

                           nem biztosította a felperesnek azon lehetőséget, hogy hatékonyan gyakorolja a védelemhez való jogát, különösen a meghallgatáshoz való jogát és a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek listájáról történő levétele tényleges kérelmezését lehetővé tévő eljárás igénybevételéhez való jogát.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes nyilvánvaló értékelési hibákat követett el azáltal, hogy a vitatott intézkedésekben azt állapította meg, hogy a felperes a védelmi vonatkozású termékek legnagyobb fehérorosz exportőr/importőr vállalata, ezért valamilyen módon kapcsolódik vagy köze van a választási normák és az emberi jogok megsértéséhez, illetve a civil társadalommal szemben tanúsított szigorú rendőri fellépéshez Fehéroroszországban.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes nem igazolható és aránytalan módon, terhelő bizonyíték nélkül megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17. cikkében, valamint az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény első kiegészítő jegyzőkönyvének 1 cikkében biztosított, a tulajdonhoz való alapvető jogot.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az arányosság elvét, amennyiben a felperes alapvető jogai aránytalan korlátozását írta elő anélkül, hogy megfelelő eljárási garanciákkal és terhelő bizonyítékokkal szolgált volna.


title: C-349/16. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. június 15-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – T.KUP SAS kontra Belgische Staat (Előzetes döntéshozatal — Dömping — 1472/2006/EK rendelet — Kínából és Vietnamból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatala — Az 1294/2009/EU végrehajtási rendelet érvényessége — Hatályukat vesztő dömpingellenes intézkedések felülvizsgálatára vonatkozó eljárás — Független importőrök — Mintavétel — Az Európai Unió érdeke)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/17

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. június 15-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – T.KUP SAS kontra Belgische Staat
   (C-349/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Dömping - 1472/2006/EK rendelet - Kínából és Vietnamból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatala - Az 1294/2009/EU végrehajtási rendelet érvényessége - Hatályukat vesztő dömpingellenes intézkedések felülvizsgálatára vonatkozó eljárás - Független importőrök - Mintavétel - Az Európai Unió érdeke))
   (2017/C 277/23)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Az alapeljárás felei

      Felperes: T.KUP SAS

      Alperes: Belgische Staat

      Rendelkező rész

   Az előterjesztett kérdések vizsgálata nem tárt fel olyan tényezőt, amely érintené a 384/96/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti, az intézkedések lejárati felülvizsgálatot követően a Vietnamból és a Kínai Népköztársaságból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó, a Makaó Különleges Közigazgatási Területről szállított – a Makaóból való származás bejelentésére tekintet nélkül –, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára kiterjesztett – végleges dömpingellenes vám kivetéséről [helyesen: a Vietnamból és a Kínai Népköztársaságból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó, és a Makaó Különleges Közigazgatási Területről szállított egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára a Makaóból való származás bejelentésére tekintet nélkül kiterjesztett végleges dömpingellenes vámnak a 384/96/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti lejárati felülvizsgálatot követő kivetéséről] szóló, 2009. december 22-i 1294/2009/EU tanácsi végrehajtási rendelet érvényességét.

      (1)  HL C 335., 2016.9.12.


title: C-116/08. sz. ügy: A Hof van Cassatie van België által 2008. március 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. Meerts kontra Proost NV

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/24

         A Hof van Cassatie van België által 2008. március 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – C. Meerts kontra Proost NV
   (C-116/08. sz. ügy)
   (2008/C 128/43)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Hof van Cassatie van België (Belgium)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: C. Meerts

      Alperes: Proost NV
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Úgy kell-e értelmezni az 1995. december 14-én az általános iparági szervezetek (az UNICE, a CEEP és az ESZSZ) által a szülői szabadságról kötött, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK tanácsi irányelv (1) mellékletében szereplő keretmegállapodás 2. szakasza 4., 5., 6. és 7. pontjában foglalt rendelkezéseket, hogy a munkaszerződés munkáltató általi, kényszerítő ok nélküli vagy a törvényes felmondási idő be nem tartásával történő egyoldalú, olyan időpontban történő megszüntetése esetén, amikor a munkavállaló csökkentett munkavégzésre vonatkozó szabályozással él, a munkavállalónak járó végkielégítés az alapbérhez igazodik, amelyet úgy kell kiszámítani, mintha a munkavállaló munkateljesítményét a keretmegállapodás 1. szakasza 3. pontjának a) alpontja értelmében vett szülői szabadság formájában nem csökkentette volna?

      (1)  HL L 145., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 285. o.


title: C-4/06. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-124/04. sz., J. Ouariachi kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben  2005. október 26-án  hozott végzése ellen J. Ouariachi által  2006. január 4-én  benyújtott fellebbezés

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/20

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-124/04. sz., J. Ouariachi kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. október 26-án hozott végzése ellen J. Ouariachi által 2006. január 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-4/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 48/38)
   Az eljárás nyelve: francia
   J. Ouariachi (képviseli: L. Dupong ügyvéd) 2006. január 4-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-124/04. sz., J. Ouariachi kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. október 26-án hozott végzése ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot:

                           —

                           rendeljen el bizonyításfelvételt Louis Charles állításai hamis voltának, a felperes gyermekei elrablásában játszott szerepének, valamint a hamis állítások és a felperes gyermekei részére történt – többek között elrablásukat lehetővé tévő – szudáni vízumkiállítás közötti kapcsolatnak a megállapítására;

                           —

                           kötelezze Louis Charles-t személyes megjelenésre;

                           —

                           hívja fel adatszolgáltatásra az Európai Unió kartúmi képviseletét;

                           —

                           kérje be a Szudán rabati konzulátusára H. Ronda által saját és gyermekei vízumkérelméhez benyújtott iratokat;

                           —

                           rendeljen el az igazság bizonyításához szükséges minden intézkedést;

               —

               nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               kötelezze az alperest, hogy fizessen a felperesnek az őt ért kár fejében kártérítésként 100 000 euró átalány összeget;

               —

               kötelezze az alperest az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes spanyol és marokkói állampolgár (100 000 €-ra becsült) kárának megtérítését kéri, melyet L. Charles, az Európai Unió kartúmi (Szudán) képviseletének volt szakértője okozott munkakörében elkövetett jogellenes cselekményeivel, így különösen az Európai Unió kartúmi képviselete hamis meghívólevelének készítésével, amely lehetővé tette, hogy Szudán rabati (Marokkó) konzulátusa vízumot állítson ki a felperes volt házastársának és gyermekeinek, mely a felperes gyermekei tekintetében elkövetett nemzetközi gyermekrablásnak minősül.
   A felperes úgy véli, hogy az Elsőfokú Bíróság jogsértően nyilvánította keresetét elfogadhatatlannak bizonyítás felvétele nélkül és anélkül, hogy tisztázta volna

               —

               L. Charles magatartásának felróható voltát;

               —

               a közvetlen kapcsolatot e felróható magatartás és azon tény között, hogy a tévedésben lévő szudáni hatóságok a gyermekeknek az apjuk (azaz a felperes) beleegyezése nélkül adtak ki vízumot.


title: T-45/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. július 13-i ítélete — Unipetrol kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — A butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi piaca — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — A kartellben való részvétel — A jogsértő magatartás betudhatósága — Bírságok” )

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/42

         A Törvényszék 2011. július 13-i ítélete — Unipetrol kontra Bizottság
   (T-45/07. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - A butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - A kartellben való részvétel - A jogsértő magatartás betudhatósága - Bírságok)
   2011/C 269/93
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Unipetrol a.s. (Prága, Cseh Köztársaság) (képviselők: J. Matějček és I. Janda ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben M. Kellerbauer, Bottka V. és O. Weber, később M. Kellerbauer, Bottka V. és V. Di Bucci meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az (EK 81. cikk) és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.638 — butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi ügy) 2006. november 29-én hozott C(2006) 5700 végleges bizottsági határozat abban a részében történő megsemmisítése iránti kérelem, amelyben az az Unipetrol a.s.-t érinti, illetve másodlagosan a Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogkörének gyakorlása iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.638 — butadién gumi és emulziós butadién-sztirol gumi ügy) 2006. november 29-én hozott C(2006) 5700 végleges bizottsági határozatot megsemmisíti abban a részében, amelyben az az Unipetrol a.s.-t érinti.

               2.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2007.4.14.


title: C-525/11. sz. ügy: Az Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) által 2011. október 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SIA „Mednis” kontra Valsts ieņēmumu dienests

text:
               7.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/7

         Az Augstākās tiesas Senāts (Lett Köztársaság) által 2011. október 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SIA „Mednis” kontra Valsts ieņēmumu dienests
   (C-525/11. sz. ügy)
   2012/C 6/08
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Augstākās tiesas Senāts

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SIA „Mednis”

      Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A közös hozzáadottértékadó–rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 183. cikke lehetővé teszi-e a tagállamok számára, hogy bármilyen külön vizsgálat nélkül, kizárólag matematikai műveletre alapozva mindaddig ne térítsék vissza az adókülönbözet azon részét, amely meghaladja az érintett havi adómegállapítási időszakokban végzett adóköteles tevékenység összértékének 18 %-át (a hozzáadottérték-adó általános mértékét), amíg az adóalany hozzáadottérték-adóra vonatkozó éves adóbevallása meg nem érkezik az állami adóhatósághoz?

      (1)  HL L 347., 1. o.