title: C-132/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-725/14. sz., Aalberts Industries kontra Európai Unió ügyben 2015. február 13-án hozott végzése ellen az Európai Unió Bírósága által 2015. március 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/13

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-725/14. sz., Aalberts Industries kontra Európai Unió ügyben 2015. február 13-án hozott végzése ellen az Európai Unió Bírósága által 2015. március 19-én benyújtott fellebbezés
   (C-132/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 205/19)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbező: az Európai Unió Bírósága (képviselők: A. V. Placco és E. Beysen meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Aalberts Industries NV, Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszéke (harmadik tanács) T-725/14. sz., Aalberts Industries kontra Európai Unió ügyben 2015. február 13-án hozott végzését annyiban, amennyiben az elutasítja az Európai Unió Bírósága által a Törvényszék eljárási szabályzatának 114. cikke alapján a Törvényszékhez előterjesztett kérelem mindkét részét, és helyt ad az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) elfogadhatatlansági kifogásának;

               —

               adjon helyt a kérelmek említett részeinek, és így az ügyet érdemben döntse el, és az Aalberts Industries NV kártérítési keresetét nyilvánítsa elfogadhatatlannak annyiban, amennyiben az az Európai Unió Bírósága (mint az Unió képviselője) ellen irányul;

               —

               az Aalberts Industries NV-t kötelezze az Európai Unió Bírósága részéről az elsőfokú eljárásban és a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Unió Törvényszéke a 2015. február 13-i végzésével elutasította az Európai Unió Bírósága által a T-725/14. sz., Aalberts Industries kontra Európai Unió ügy keretében a Törvényszék eljárási szabályzatának 114. cikke alapján előterjesztett kérelmet. Ezen intézmény kérelme arra irányult, hogy a Törvényszék az Aalberts Industries NV keresetét nyilvánítsa elfogadhatatlannak annyiban, amennyiben az az Európai Unió Bírósága mint az Európai Unió képviselője ellen irányult, miközben a kereset egyidejűleg a Bizottság ellen is irányult annak ugyanezen minőségében. Az említett vállalkozás e keresettel az Unió szerződésen kívüli felelősségét kívánta megállapíttatni az őt annak következtében ért kár megtérítése érdekében, hogy a Törvényszék a T-385/06. sz., Aalberts Industries és társai kontra Bizottság ügyet nem megfelelő eljárási határidőn belül bírálta el. Az említett végzésben a Törvényszék az Európai Unió Bíróságának érvelésétől eltérően és a Bizottság által képviselt álláspontot elfogadva arra a megállapításra jutott, hogy nem a Bizottságnak, hanem az Európai Unió Bíróságának kell az említett kereset keretében az Európai Uniót képviselnie.
   Ezúttal az Európai Unió Bírósága fordul a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján fellebbezéssel a Bírósághoz, és kéri a végzés hatályon kívül helyezését annyiban, amennyiben az az Európai Unió Bíróságának kérelmét elutasította. Fellebbezésének alátámasztására az Európai Unió Bírósága először is az Uniónak az uniós bíróságok előtti képviseletére vonatkozó szabályok megsértésére, másodszor pedig az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik.

         Az Uniónak az uniós bíróságok előtti képviseletére vonatkozó szabályok megsértésére alapított, első jogalap
       keretében az Európai Unió Bírósága előadja, hogy mivel nincs olyan kifejezett rendelkezés, amely az Uniónak az uniós bíróságok előtt olyan keresetek keretében való képviseletét szabályozná, amelyekben az EUMSZ 268. cikk alapján az Unió szerződésen kívüli felelősségére hivatkoznak, az e felelősségre vonatkozó szabályokat a bírói tevékenység gyakorlására irányadó általános elvekből, különösen a megfelelő igazságszolgáltatás elvéből, valamint a bírói függetlenség és pártatlanság elveiből kell levezetni.
   Az Európai Unió Bíróságának ezen első jogalapja két részből, nevezetesen a megfelelő igazságszolgáltatás elve követelményeinek megsértéséből, valamint a bírói függetlenség és pártatlanság elvei követelményeinek megsértéséből áll.

   Az első rész keretében az Európai Unió Bírósága előadja, hogy a Törvényszék által tett megállapítás, nevezetesen hogy a fent említett kártérítési kereset keretében az Európai Unió Bíróságának kell képviselnie az Uniót, nyilvánvalóan a Werhahn Hansamühle és társai kontra Tanács és Bizottság ítéletre (63/72–69/72, EU:C:1973:121, a továbbiakban: Werhahn és társai ítélet) visszavezethető ítélkezési gyakorlaton alapul. Az említett ügyben hozott határozatból kitűnik, hogy az akkori Közösséget, jelenleg Uniót, amennyiben valamely intézményének magatartása miatt felelősséggel tartozik, az uniós bíróság előtt azon intézmény vagy intézmények képviselik, amelyek terhére a felelősséget keletkeztető magatartás róható. Az Európai Unió Bírósága szerint e döntés a jelen ügyben nem alkalmazható, mivel az különböző okokból olyan helyzethez vezetne, amely a megfelelő igazságszolgáltatással összeegyeztethetetlen lenne, és a Werhahn és társai ítélet kifejezett szövege szerint éppen ezen elv indokolta ezt a döntést. Ezzel összefüggésben az Európai Unió Bírósága közbenső kérdésként az EUMSZ 317. cikk első bekezdése és a 966/2012 rendelet (1) 53. cikke (1) bekezdése hatályának figyelmen kívül hagyására is hivatkozik, amely rendelkezések alapján a Törvényszéknek el kellett volna ismernie azon elvet, hogy a jelen ügyben követelt kártérítéshez hasonló kártérítést az Unió költségvetésének a Bizottságra vonatkozó részéből kell megfizetni.
   Az első jogalap második része keretében az Európai Unió Bírósága az Emberi Jogok Európai Bíróságának 2008. július 10-i Mihalkov kontra Bulgária ítéletére (67719/01. sz. ügy) hivatkozva azzal érvel, hogy a Törvényszék annak megállapításakor, hogy az Aalberts Industries kártérítési keresete keretében az Európai Unió Bíróságának kell az Uniót képviselnie, nem vette figyelembe a bírói függetlenség és pártatlanság követelményeit. Mivel ugyanis a jelen ügyben először is az állítólag felelősséget keletkeztető tényállás a bírói tevékenységnek egy ítélkező testület általi gyakorlásában áll, és másodszor azon ítélkező testület, amelynek az üggyel foglalkoznia kell, i. az igazságszolgáltatás ugyanazon intézményéhez (a Bírósághoz) tartozik, mint azon ítélkező testület, amelynek a felelősséget keletkeztető tényállást a terhére róják, és ii. szerves részét képezi az ügy alperesének (az Európai Unió Bíróságának), amellyel ezen ítélkező testület bírái szakmailag össze vannak fonódva, a fent említett követelmények nem teljesülnek. Ez még inkább így van akkor, ha – ahogyan a Törvényszék döntött – a jelen ügyben követelt kártérítéshez hasonló kártérítést az Unió költségvetésének az Európai Unió Bíróságára vonatkozó részéből kellene megfizetni.

         Második jogalapja
       keretében az Európai Unió Bírósága azzal érvel, hogy a megtámadott végzés
         sérti az indokolási kötelezettséget,
       mivel nem cáfolja meg konkrétan az Európai Unió Bírósága által a Törvényszék előtt egy sor ítélet – különösen a Groupe Gascogne kontra Bizottság ítélet (C-58/12 P, EU:C:2013:770), a Gascogne Sack kontra Bizottság ítélet (C-40/12 P, EU:C:2013:768) és a Kendrion kontra Bizottság ítélet (C-50/12 P, EU:C:2013:771) – hatályával kapcsolatban tett fejtegetéseket.

      (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EK, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 1. o.).


title: T-543/12. sz. ügy: 2012. december 18-án benyújtott kereset — Grau Ferrer kontra OHIM — Rubio Ferrer (Bugui va)

text:
               23.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/18

         2012. december 18-án benyújtott kereset — Grau Ferrer kontra OHIM — Rubio Ferrer (Bugui va)
   (T-543/12. sz. ügy)
   2013/C 55/31
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Xavier Grau Ferrer (Caldes de Montbui, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Juan Cándido Rubio Ferrer (Xeraco, Spanyolország), Alberto Rubio Ferrer (Xeraco, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának, illetve 76. cikkének megfelelően helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az R 274/2011-4. és R 520/2011-4. sz. ügyekben 2012. október 11-én hozott határozatát, ennek következtében (a 31., 35. és 39. osztályba tartozó) valamennyi áru és szolgáltatás tekintetében teljes egészében megtagadva a 7 338 031. számon bejelentett „Bugui va” közösségi ábrás megjelölés lajstromozását;

               —

               a közösségi védjegyrendelet 87. cikkének (2) bekezdésének megfelelően az alpereseket kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Juan Cándido Rubio Ferrer és Alberto Rubio Ferrer.

      Az érintett közösségi védjegy: a „Bugui va” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy, a 31., 35. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében — 7 338 031. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Bugui” szóelemet tartalmazó nemzeti ábrás védjegy és a „BUGUI De la huerta a casa FRUITS FROM THE SPANISH VEGETABLE GARDEN” szóelemeket tartalmazó közösségi ábrás védjegy, a 31., 32. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak részben helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte, és a felszólalást teljes egészében elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjának, valamint 75. és 76. cikkének megsértése, továbbá a 2868/95 rendelet 48. szabályának megsértése


title: T-517/09. sz. ügy: A Törvényszék 2014. november 27-i ítélete – Alstom kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – A hálózati transzformátorok piaca – Az EK 81. cikk és az EGT—Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat – A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége – A vállalkozás fogalma – A jogsértő magatartás betudhatósága – Az anyavállalat által leányvállalata magatartására gyakorolt meghatározó befolyás tényleges gyakorlásának vélelme – Indokolási kötelezettség”)

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/26

      A Törvényszék 2014. november 27-i ítélete – Alstom kontra Bizottság
      (T-517/09. sz. ügy) (1)

      („Verseny - Kartellek - A hálózati transzformátorok piaca - Az EK 81. cikk és az EGT—Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - A tagállamok közötti kereskedelem érintettsége - A vállalkozás fogalma - A jogsértő magatartás betudhatósága - Az anyavállalat által leányvállalata magatartására gyakorolt meghatározó befolyás tényleges gyakorlásának vélelme - Indokolási kötelezettség”)
      (2015/C 016/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alstom (Levallois-Perret, Franciaország) (képviselők: J. Derenne és A. Müller-Rappard ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Bouquet, N. von Lingen és K. Mojzesowicz, később: A. Bouquet, K. Mojzesowicz és P. Van Nuffel meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban 2009. október 7-én hozott C (2009) 7601 végleges bizottsági határozat (COMP/39.129 – hálózati transzformátorok ügy) megsemmisítése.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban 2009. október 7-én hozott C (2009) 7601 végleges bizottsági határozatot (COMP/39.129 – hálózati transzformátorok ügy) az Alstomot érintő részében.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 51., 2010.2.27.


title: C-165/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-500/12. sz., Ryanair Ltd. kontra Európai Bizottság ügyben 2015. február 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. április 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/20

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-500/12. sz., Ryanair Ltd. kontra Európai Bizottság ügyben 2015. február 5-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2015. április 9-én benyújtott fellebbezés
   (C-165/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 205/28)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche és B. Stromsky meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Ryanair Ltd., Írország, Aer Lingus Ltd.

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Tövényszék (kilencedik tanács) T-500/12. sz., Ryanair kontra Bizottság ügyben 2015. február 5-én hozott ítéletét, amennyiben az az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozatot (1) megsemmisítette annyiban, amennyiben az a támogatásnak a kedvezményezettekkel történő visszatéríttetését olyan összegben rendeli el, amelyet az említett határozat (70) preambulumbekezdése utasonként nyolc euróban állapít meg; valamint

               —

               utasítsa el az SA.29064 (11/C, korábbi 11/NN) számú állami támogatás – Írország által bevezetett differenciált légiközlekedési adókulcsokról szóló, 2012. július 25-i 2013/199/EU bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetet;

               —

               az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze a költségek viselésére;
               vagylagosan,

                           —

                           az ügyet új határozat hozatala céljából utalja vissza a Törvényszékhez;

                           —

                           az elsőfokú eljárás és a fellebbezés költségeiről jelenleg ne határozzon.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbező egyetlen fellebbezési jogalapra hivatkozik.
   A fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdését és a 659/1999 rendelet (2) 14. cikkét, amikor az általánosan irányadó mértékhez képest alacsonyabb adómértéket meghatározó adóügyi intézkedésből álló állami támogatás kedvezményezettjeivel visszatéríttetendő összegek meghatározása során alkalmazandó új gazdasági tesztet alakított ki.

      (1)  HL L 119, 30. o.

      (2)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: C-129/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. március 21-i ítélete (a Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Magdeburger Mühlenwerke kontra Finanzamt Magdeburg (Regionális támogatási program — Mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatos beruházás — Bizottsági határozat — A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség — Az összeegyeztethetetlen támogatások megvonása — A támogatás nyújtásának időpontja — A bizalomvédelem elve)

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/13

         A Bíróság (második tanács) 2013. március 21-i ítélete (a Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Magdeburger Mühlenwerke kontra Finanzamt Magdeburg
   (C-129/12. sz. ügy) (1)

   (Regionális támogatási program - Mezőgazdasági termékek feldolgozásával és forgalmazásával kapcsolatos beruházás - Bizottsági határozat - A közös piaccal való összeegyeztethetetlenség - Az összeegyeztethetetlen támogatások megvonása - A támogatás nyújtásának időpontja - A bizalomvédelem elve)
   2013/C 156/19
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Magdeburger Mühlenwerke

      Alperes: Finanzamt Magdeburg

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — A Németország által regionális célú, létező támogatási programok alapján németországi mezőgazdasági termékek feldolgozásához és forgalmazásához lehetségesen nyújtott állami támogatásokról szóló, 1998. május 20-i 1999/183/EK bizottsági határozat (HL 1999. L 60., 61. o.) értelmezése — Németország azon kötelezettsége, hogy eltörölje azon létező támogatási programokat, amelyek nem felelnek meg a Bizottság által az ilyen támogatásokra vonatkozó közleményben javasolt keretnek — E kötelezettség időbeli hatálya — Az érintett tagállam azon lehetősége, hogy a határozat átültetésére nyitva álló határidő lejártáig és a tagállamnak az ilyen beruházásokhoz nyújtott támogatások eltörlésére irányuló szándékának közzétételéig ne törölje az ilyen tervezett beruházásokhoz nyújtott támogatásokat, ha a szóban forgó beruházást a határozat átültetését követően teljesítették.

      Rendelkező rész

   A Németország által regionális célú, létező támogatási programok alapján németországi mezőgazdasági termékek feldolgozásához és forgalmazásához nyújtható állami támogatásokról szóló, 1998. május 20-i 1999/183/EK bizottsági határozat 2. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan malomipari beruházási támogatások odaítélése, amelyre nézve a végleges beruházási döntés meghozatalára a Németországi Szövetségi Köztársaságnak az utóbbi határozatnak való megfelelésre meghatározott határidő lejártát, illetve a tervezett intézkedések Bundessteuerblattban való közzétételét megelőzően került sor, azonban a beruházás tárgyát képező tárgyi eszköz szállítására, valamint az adókedvezmény megállapítására és kifizetésére a szóban forgó határidő lejártát, illetve a szóban forgó közzétételt követően került sor, amennyiben a beruházási szubvenció odaítélésének időpontja a hivatkozott határidő lejárta utánra esik. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak az időpontnak a meghatározása, amikor az alapeljáráshoz hasonló beruházási szubvenciót odaítéltnek kell tekinteni, figyelembe véve a nemzeti jog által a szóban forgó támogatás odaítélése tekintetében támasztott feltételek összességét és biztosítva azt, hogy az 1999/183 határozat 2. cikkének 1) pontja ne kerüljön kijátszásra.

      (1)  HL C 174., 2012.6.16.


title: T-338/17. sz. ügy: 2017. május 30-án benyújtott kereset – Air France kontra Bizottság

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/46

         2017. május 30-án benyújtott kereset – Air France kontra Bizottság
   (T-338/17. sz. ügy)
   (2017/C 277/69)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Société Air France (Tremblay-en-France, Franciaország) (képviselők: A. Wachsmann és S. Thibault-Liger ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               elsődlegesen az EUMSZ 263. cikk alapján teljes egészében semmisítse meg az AT.39258 – „légi árufuvarozás” ügyben 2017. március 17-én hozott C(2017) 1742 final európai bizottsági határozatot a felperest érintő részében, valamint a rendelkező részének alapjául szolgáló indokolást, a felperes első, második és harmadik jogalapja alapján;

               —

               másodlagosan, amennyiben a Törvényszék az első, második vagy harmadik jogalap alapján nem semmisíti meg teljes egészében a C(2017) 1742 final határozatot:

                           —

                           először is,

                                       —

                                       semmisítse meg a C(2017) 1742 final határozat 1. cikkének első bekezdését, 1) pontjának c) alpontját, 2) pontjának c) alpontját, 3) pontjának c) alpontját és 4) pontjának c) alpontját, amennyiben a vele szemben megállapított egységes és folyamatos jogsértés a Lufthansa által a bírságmentesség iránti kérelmében szolgáltatott elfogadhatatlan bizonyítékokon alapul, és semmisítse meg az ennek alapjául szolgáló indokolást, valamint a határozat 3. cikkének b) pontját, amennyiben az vele szemben 182 920 000 euró bírságot szab ki, és semmisítse meg a határozat 4. cikkét, következésképpen az EUMSZ 261. cikk alapján csökkentse e bírság összegét, az első jogalapjának megfelelően,

                                       —

                                       semmisítse meg a C(2017) 1742 final határozat 1. cikkének első bekezdését, 1) pontjának c) alpontját, 2) pontjának c) alpontját, 3) pontjának c) alpontját és 4) pontjának c) alpontját, amennyiben az a vele szemben megállapított egységes és folyamatos jogsértés köréből kizár olyan légitársaságokat, amelyek a határozat indokolása szerint részt vettek a jogsértésben, és semmisítse meg az ennek alapjául szolgáló indokolást, valamint a határozat 3. cikkének b) pontját, amennyiben az vele szemben 182 920 000 euró bírságot szab ki, és semmisítse meg a határozat 4. cikkét, következésképpen az EUMSZ 261. cikk alapján csökkentse e bírság összegét, a második jogalapjának megfelelően,

                                       —

                                       semmisítse meg a C(2017) 1742 final határozat 1. cikkének első bekezdését, 2) pontjának c) alpontját és 3) pontjának c) alpontját, amennyiben az megállapítja, hogy a vele szemben megállapított egységes és folyamatos jogsértés magában foglalja az EGT-be irányuló árufuvarozási szolgáltatásokat (inbound EGT-forgalom), és semmisítse meg az ennek alapjául szolgáló indokolást, továbbá a határozat 3. cikkének b) pontját, amennyiben az vele szemben 182 920 000 euró bírságot szab ki, és semmisítse meg a határozat 4. cikkét, következésképpen az EUMSZ 261. cikk alapján csökkentse e bírság összegét, a harmadik jogalapjának megfelelően,

                           —

                           másodszor semmisítse meg a C(2017) 1742 final határozat 1. cikkének első bekezdését, 1) pontjának c) alpontját, 2) pontjának c) alpontját, 3) pontjának c) alpontját és 4) pontjának c) alpontját, amennyiben az megállapítja, hogy a szállítmányozói jutalék fizetésének megtagadása a vele szemben megállapított egységes és folyamatos jogsértéstől elkülönülő elemnek minősül, és semmisítse meg az ennek alapjául szolgáló indokolást, továbbá a határozat 3. cikkének b) pontját, amennyiben az vele szemben 182 920 000 euró bírságot szab ki, és semmisítse meg a határozat 4. cikkét, következésképpen az EUMSZ 261. cikk alapján csökkentse e bírság összegét, a negyedik jogalapjának megfelelően,

                           —

                           és harmadszor semmisítse meg a C(2017) 1742 final határozat 3. cikkének b) pontját, amennyiben az vele szemben 182 920 000 euró bírságot szab ki, azzal az indokkal, hogy a Bizottság e bírság kiszámítása során figyelembe vette a felperes árufuvarozási díjait, valamint az EGT-be irányuló árufuvarozási szolgáltatásokkal kapcsolatos bevételeinek (inbound EGT-bevételek) 50 %-át (az ötödik jogalapja szerint), továbbá túlértékelte a vele szemben megállapított jogsértés súlyát (a hatodik jogalapja szerint), tévesen állapította meg a jogsértésben való részvételének időtartamát (a hetedik jogalapja szerint), és a vonatkozó jogszabályok címén nem kellő mértékben csökkentette a bírságot (a nyolcadik jogalapja szerint), valamint semmisítse meg az ennek alapjául szolgáló indokolást, és az EUMSZ 261. cikk alapján megfelelő összegre csökkentse e bírságot;

               —

               mindenesetre kötelezze az Európai Bizottságot az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette a 2002. évi engedékenységi közleményt, a bizalomvédelem elvét, valamint az Air France és a Lufthansa közötti egyenlő bánásmód és hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, amely jogsértés érinti a Lufthansa mentesség iránti kérelme keretében benyújtott iratok elfogadhatóságát. E jogalap négy részből áll:

                           —

                           az első rész az első jogalap elfogadhatóságán alapul;

                           —

                           a második rész a Lufthansának nyújtott mentesség visszavonásán alapul;

                           —

                           a harmadik rész a Lufthansa mentesség iránti kérelmében benyújtott bizonyítékok elfogadhatatlanságán alapul;

                           —

                           a negyedik rész azon alapul, hogy a Lufthansa által a mentesség iránti kérelmében benyújtott bizonyítékok elfogadhatatlansága miatt a határozatot mindenképpen meg kell semmisíteni.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az indokolási kötelezettséget, az egyenlő bánásmód elvét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és a Bizottság önkényes beavatkozásával szembeni védelem elvét, mivel a határozat rendelkező részéből kizárt olyan légitársaságokat, amelyek részt vettek a magatartásokban. E jogalap két részből áll:

                           —

                           az első rész azon az érven alapul, miszerint azt, hogy a határozat rendelkező részéből kizártak olyan társaságokat, amelyek részt vettek a magatartásokban, az indokolási kötelezettség megsértése jellemzi;

                           —

                           a második rész azon az érven alapul, miszerint az, hogy a határozat rendelkező részéből kizártak olyan társaságokat, amelyek részt vettek a magatartásokban, sérti az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét, valamint a Bizottság önkényes beavatkozásával szembeni védelem elvét.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy sérti a Bizottság területi illetékességét meghatározó szabályokat annak megállapítása, hogy az inbound EGT-forgalom az egységes és folyamatos jogsértés részét képezi. E jogalap két részből áll:

                           —

                           az első rész azon alapul, hogy az inbound EGT-forgalommal kapcsolatos magatartásokat nem az EGT-n belül hajtották végre;

                           —

                           a második rész azon alapul, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy az inbound EGT-forgalommal kapcsolatos magatartások az EGT-n belül minősített hatásokkal jártak.

               4.

               A negyedik jogalap azon alapul, hogy az indokolás ellentmondásos, és hogy nyilvánvaló mérlegelési hiba jellemzi azt a megállapítást, miszerint a szállítmányozói jutalék fizetésének megtagadása az egységes és folyamatos jogsértéstől elkülönülő elemnek minősül. E jogalap két részből áll:

                           —

                           az első rész szerint az említett megállapítást az indokolás ellentmondásossága jellemzi;

                           —

                           a második rész szerint az említett megállapítást nyilvánvaló mérlegelési hiba jellemzi.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az Air France bírságának kiszámításakor figyelembe vett eladások értéke hibás, és két részből áll:

                           —

                           az első rész azon alapul, hogy a díjaknak az eladások értékébe való beszámítása ellentmondásos indokoláson, több tekintetben téves jogalkalmazáson és nyilvánvaló mérlegelési hibán alapul;

                           —

                           a második rész azon alapul, hogy az inbound EGT-bevételek 50 %-ának az eladások értékébe való beszámítása sérti a 2006. évi bírságkiszámítási iránymutatást és a ne bis in idem elvét.

               6.

               A hatodik jogalap a jogsértés súlyának téves értékelésén alapul, és két részből áll:

                           —

                           az első rész azon az érven alapul, miszerint a magatartások súlyának túlértékelése több nyilvánvaló mérlegelési hibán, valamint a büntetések arányossága elvének és az egyenlő bánásmód elvének megsértésén alapul;

                           —

                           a második rész azon az érven alapul, miszerint a magatartások súlyának túlértékelése abból ered, hogy a Bizottság a területi illetékességére vonatkozó szabályokat megsértve belefoglalta a jogsértés körébe az EGT-n kívül végrehajtott magatartásokra vonatkozó kapcsolatfelvételeket.

               7.

               A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen számította ki a jogsértés időtartamát.

               8.

               A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem indokolta meg a vonatkozó jogszabályok címén nyújtott 15 %-os csökkentést, és e csökkentés nem kellő mértékű.


title: T-154/10. sz. ügy: 2010. április 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság

text:
               19.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/43

      2010. április 2-án benyújtott kereset — Franciaország kontra Bizottság
      (T-154/10. sz. ügy)
      (2010/C 161/69)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha és J. Gstalter meghatalmazottak)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Törvényszék a megtámadott határozatot teljes egészében semmisítse meg;

                  —

                  a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen keresettel a felperes a 2010. január 26-i C(2010) 133. sz. végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amely a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak nyilvánította a La Poste (a továbbiakban: Posta) javára nyújtott azon korlátlan hallgatólagos kezességvállalást, amelynek alapját a Posta ipari és kereskedelmi jellegű közintézménynek minősülő közjogi jogi személy jogállásából eredő jogkövetkezményekről szóló francia jogszabályi rendelkezések képezik (C 56/2007. [ex E 15/2005.] sz. állami támogatás).
      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyeket a következőkre alapít:

                  —

                  téves jogalkalmazás, amennyiben a Bizottság az állami támogatás fennállását nem bizonyította a jogilag megkövetelt módon. A Bizottság ugyanis nem tartotta tiszteletben az állami támogatások tárgyában irányadó bizonyítási szabályokat, sem a bizonyítási terhet, sem pedig a bizonyítékok megkövetelt szintjét illetően;

                  —

                  ténybeli hibák és téves jogalkalmazás, amennyiben a Bizottság a Posta javára nyújtott korlátlan hallgatólagos kezességvállalás fennállását állapította meg;

                  —

                  az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti előny fogalmának megsértése. Egyrészt ugyanis a Bizottság tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a kezességvállalás fennállása előnyt biztosít a Posta számára, másrészt pedig a Bizottság tévesen állapította meg, hogy a Posta kedvező értékelése az állítólagos kezességvállalás fennállásának volt köszönhető.


title: C-421/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. január 26-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Primus SA kontra Jesús Gutiérrez García (Előzetes döntéshozatal — 93/13/EGK irányelv — Az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó által kötött szerződések — Tisztességtelen feltételek — Jelzálogkölcsön-szerződések — Jelzálogjog érvényesítése iránti eljárás — Jogvesztő határidő — A nemzeti bíróságok feladata — Ítélt dolog)

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/9

         A Bíróság (első tanács) 2017. január 26-i ítélete (a Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Banco Primus SA kontra Jesús Gutiérrez García
   (C-421/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 93/13/EGK irányelv - Az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó által kötött szerződések - Tisztességtelen feltételek - Jelzálogkölcsön-szerződések - Jelzálogjog érvényesítése iránti eljárás - Jogvesztő határidő - A nemzeti bíróságok feladata - Ítélt dolog))
   (2017/C 104/16)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banco Primus SA

      Alperes: Jesús Gutiérrez García

      Rendelkező rész

               1)

               A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. és 7. cikkét akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes a 2013. május 14-i Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (a jelzálogkölcsön-adósok védelmének megerősítését, az adósság átütemezését és a szociális bérlakásokat célzó intézkedésekről szóló 1/2013. törvény) negyedik átmeneti rendelkezéséhez hasonló nemzeti jogi rendelkezés, amely azon fogyasztók, akikkel szemben azon törvény, amelynek e rendelkezés részét képezi, hatálybalépését megelőzően indult és még le nem zárult jelzálogjog érvényesítése iránti eljárás van folyamatban, arra vonatkozó jogának gyakorlását, hogy ezen eljárással szemben a szerződési feltételek állítólagosan tisztességtelen jellegére alapított kifogást emeljenek, e törvény közzétételének a napját követő naptól számított, egy hónapos jogvesztő határidőhöz köti.

               2)

               A 93/13 irányelvet akként kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes egy olyan nemzeti szabály, mint amely a 2013. május 14-i Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (Aajelzálogkölcsön-adósok védelmének megerősítését, az adósság átütemezését és a szociális bérlakásokat célzó intézkedésekről szóló 1/2013. törvény), a 2013. június 28-i Real Decreto Ley 7/2013 de medidas urgentes de naturaleza tributaria, presupuestaria y de fomento de la investigación, el desarrollo y la innovación (a pénzügyi és költségvetési, valamint a kutatás, a fejlesztés és az innováció támogatására irányuló sürgős intézkedésekről szóló 7/2013 törvényrendelet), majd a 2014. szeptember 5-i Real Decreto-ley 11/2014, de medidas urgentes en materia concursal (a fizetésképtelenségre vonatkozó sürgős intézkedésekről szóló 11/2014 törvényrendelet) által módosított, 2000. január 7-i Ley 1/2000 de Enjuiciamiento Civil (a polgári perrendtartásról szóló 1/2000 törvény) 207. cikkéből következik, amely tiltja a nemzeti bíróság számára valamely szerződés feltételei tisztességtelen jellegének hivatalból történő felülvizsgálatát, amennyiben a szerződés feltételei összessége jogszerűségének tárgyában, ezen irányelvre tekintettel már jogerőre emelkedett határozatot hoztak.
               Ezzel szemben egy vagy több olyan szerződési feltétel esetén, amelyek esetlegesen tisztességtelen jellegét nem vizsgálták a vitatott szerződés korábbi bírósági felülvizsgálatának keretében, amely jogerőre emelkedett határozattal zárult, a 93/13 irányelvet akként kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti bíróságnak, amelyhez a fogyasztók járulékos kifogás keretében rendszerint fordulnak, a felek kérelmére vagy, amennyiben rendelkezik az ehhez szükséges jogi és ténybeli elemekkel, hivatalból értékelnie kell az említett szerződés egyéb feltételeinek esetlegesen tisztességtelen jellegét.

               3)

               A 93/13 irányelv 3. cikkének (1) bekezdését és 4. cikkét akként kell értelmezni, hogy

                           —

                           egy, eladó vagy szolgáltató és fogyasztó között létrejött szerződés valamely feltétele esetlegesen tisztességtelen jellegének vizsgálata feltételezi annak meghatározását, hogy e feltétel a szerződéses felek jogaiban és kötelezettségeiben jelentős egyenlőtlenséget idéz-e elő a fogyasztó kárára. E vizsgálat során figyelembe kell venni a nemzeti jognak a felek ezirányú megállapodása hiányában irányadó szabályait, azt, hogy milyen eszközök állnak a fogyasztó rendelkezésére a nemzeti szabályozás alapján ahhoz, hogy megszüntesse a tisztességtelen feltételek alkalmazását, a szerződés tárgyát képező áru vagy szolgáltatás természetét, valamint a szerződéskötés valamennyi körülményét;

                           —

                           amennyiben a kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy valamely, az ügyleti kamatok számítására vonatkozó szerződési feltételnek, mint amely az alapügy tárgyát képezi, megfogalmazása nem világos és érthető ezen irányelv 4. cikkének (2) bekezdése értelmében, meg kell vizsgálnia, hogy e feltétel tisztességtelen-e az említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében. E vizsgálat keretében az említett bíróság feladata különösen, hogy összehasonlítsa az ügyleti kamatok mértékének e szakasz által előírt számítási módját és az ebből eredő mérték tényleges összegét a szokásosan alkalmazott számítási módokkal és törvényes kamatok mértékével, valamint az alapügy tárgyát képező szerződés megkötésének időpontjában a vizsgált kölcsönszerződés összegével és tartamával megegyező kölcsön tekintetében a piacon alkalmazott kamatok mértékével, és

                           —

                           az adós kötelezettségei korlátozott ideig tartó nemteljesítése miatt a szerződés lejárat előtti felmondására vonatkozó feltétel esetlegesen tisztességtelen jellegének a nemzeti bíróság által történő értékelése során e bíróság feladata megvizsgálni, hogy az eladó vagy szolgáltató azon lehetősége, hogy a kölcsön teljes összegét lejárttá teheti, attól függ-e, hogy a fogyasztó nem teljesíti a szóban forgó szerződéses viszonyban lényegesnek számító kötelezettségét, hogy e lehetőséget arra az esetre írták- e elő, ha az ilyen nemteljesítés eléggé súlyosnak minősül a kölcsön futamidejéhez és összegéhez képest, hogy az említett lehetőség eltér-e az adott területre vonatkozó, különös szerződési rendelkezések hiányában alkalmazandó szabályoktól, és hogy a nemzeti jog biztosít-e megfelelő és hatékony eszközöket ahhoz, hogy a fogyasztó, akivel szemben az ilyen feltétel alkalmazásra kerül, kiküszöbölhesse az említett, lejárttá tett kölcsönből eredő következményeket.

               4)

               A 93/13 irányelvet akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes a nemzeti jog egy, a kölcsönszerződések lejárat előtti felmondását szabályozó rendelkezésének, mint amilyen a 7/2013 törvényrendelet által módosított 1/2000 törvény 693. cikkének (2) bekezdése, az ítélkezési gyakorlat által adott olyan értelmezése, amely megtiltja a nemzeti bíróságnak, hogy miután megállapította egy ilyen szerződési feltétel tisztességtelen jellegét, azt semmisnek nyilvánítsa, és eltekintsen az alkalmazásától, amikor az eladó vagy szolgáltató azt ténylegesen nem alkalmazta, de tiszteletben tartotta az ezen nemzeti jogi rendelkezés által előírt feltételeket.

      (1)  HL C 421., 2014.11.24.


title: T-98/14. sz. ügy: 2014. február 14-én benyújtott kereset – Société Générale kontra Bizottság

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/36

         2014. február 14-én benyújtott kereset – Société Générale kontra Bizottság
   (T-98/14. sz. ügy)
   2014/C 142/47
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Société Générale SA (Párizs, Franciaország) (képviselők: P. Zelenko, J. Marthan és D. Kupka ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság „EIRD”-ügyben 2013. december 4-én hozott C (2013) 8512 végleges határozata 2. cikkének c) pontját, annyiban, amennyiben az bírságot szab ki a Société Générale-lal szemben;

               —

               csökkentse az e határozattal a Société Générale-lal szemben kiszabott bírság összegét megfelelő mértékűre;

               —

               mindenesetre kötelezze az Európai Bizottságot az összes költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Bizottság által az eladások értéke kiszámításához alkalmazott módszerének meghatározásakor elkövetett nyilvánvaló értékelési hibára vonatkozó jogalap, mivel a megtámadott határozatban az e módszer alapján figyelembe vett értékek nem tükrözik az eljárás alá vont bankoknak a jogsértés által érintett piacon a jogsértés időszaka alatt fennálló pozícióját (első rész). A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság ezzel megsértette a gondosságra vonatkozó kötelezettségét (második jogalap) és veszélyeztette az egyenlő bánásmód elvét (harmadik jogalap), valamint a jogos bizalom elvét (negyedik rész).

               2.

               A második, a Bizottság által az eljárás alá vont bankok eladásaira vonatkozóan figyelembe vett értékek kiszámításakor alkalmazott módszer kiválasztásával kapcsolatos indokolás hiányára vonatkozó jogalap

               3.

               A harmadik, arra vonatkozó jogalap, hogy a Törvényszéknek alkalmaznia kellett volna a korlátlan felülvizsgálati jogkörét a felperessel szemben kiszabott bírságnak az eljárás alá vont bankoknak a jogsértés által érintett piacon a jogsértés időszaka alatt fennálló pozícióját tükröző, megfelelő mértékű összegre való csökkentésének érdekében.


title: C-539/16. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. június 30-i végzése (a Landgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Richard Rodriguez Serin kontra HOP!-Regional

text:
               11.9.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/27

         A Bíróság elnökének 2017. június 30-i végzése (a Landgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Richard Rodriguez Serin kontra HOP!-Regional
   (C-539/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 300/33)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: T-447/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 19-i végzése – Indecopi kontra EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/33

         A Törvényszék 2016. szeptember 19-i végzése – Indecopi kontra EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (T-447/15. sz. ügy) (1)

   (2016/C 410/48)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 320., 2015.9.28.


title: T-164/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. december 16-i végzése — Kitou kontra Európai adatvédelmi biztos (Dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — 45/2001/EK rendelet — Okafogyottság)

text:
               19.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/22

         A Törvényszék 2010. december 16-i végzése — Kitou kontra Európai adatvédelmi biztos
   (T-164/09. sz. ügy) (1)

   (Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - 45/2001/EK rendelet - Okafogyottság)
   2011/C 55/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Erasmia Kitou (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai adatvédelmi biztos (képviselők: H. Hijmans és V. Pérez Asinari meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai adatvédelmi biztos 2008-600. sz. ügyben 2009. február 3-án hozott határozatának megsemmisítése, amely ügy tárgya az E. Kitounak az Európai Közösségek Bizottsága személyes adatok kiadására vonatkozó terve ellen benyújtott panasza.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A keresetről nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék az Európai adatvédelmi biztost kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: F-112/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2008. április 23-i ítélete – Bain és társai kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Díjazás – Korrekciós együttható – A díjazás egy részének az alkalmazási helyen kívülre történő átutalása – Nyugdíj – Mulasztási eljárás – A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának időbeli hatálya – Illetmény-kimutatás – Jogellenességi kifogás)

text:
               7.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/38

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2008. április 23-i ítélete – Bain és társai kontra Bizottság
   (F-112/05. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Díjazás - Korrekciós együttható - A díjazás egy részének az alkalmazási helyen kívülre történő átutalása - Nyugdíj - Mulasztási eljárás - A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzatának időbeli hatálya - Illetmény-kimutatás - Jogellenességi kifogás)
   (2008/C 142/71)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek:
      Neil Bain (Brüsszel, Belgium), Obhijit Chatterjee (Brüsszel, Belgium), Richard Fordham (Bergen, Hollandia), Roger Hurst (Bergen, Hollandia) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Joris és D. Martin meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperesek 2005. februári, márciusi, áprilisi és valamennyi azt követő illetmény-kimutatásainak annyiban történő megsemmisítése, amennyiben azok az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzata módosításáról szóló, 2004. március 22-i 723/2004 rendeletben foglalt, a díjazás egy részének a származási országba történő utalására vonatkozó, állítólag jogellenes rendelkezéseket alkalmazzák (a korábbi T-419/05. sz. ügy).
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 48., 2006.2.25., 36. o. (Az ügyet eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságán T-419/05. számon vették nyilvántartásba, a 2005. december 15-i végzéssel pedig áttették az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékéhez).


title: C-652/11. P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2013. április 11-i ítélete — Mindo Srl kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartell — A nyersdohány felvásárlásának és elsődleges feldolgozásának olasz piaca — A bírság egyetemleges adóstárs általi megfizetése — Az eljáráshoz fűződő érdek — Bizonyítási teher)

text:
               1.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/11

         A Bíróság (hetedik tanács) 2013. április 11-i ítélete — Mindo Srl kontra Európai Bizottság
   (C-652/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartell - A nyersdohány felvásárlásának és elsődleges feldolgozásának olasz piaca - A bírság egyetemleges adóstárs általi megfizetése - Az eljáráshoz fűződő érdek - Bizonyítási teher)
   2013/C 156/17
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Mindo Srl (képviselők: G. Mastrantonio, C. Osti és A. Prastaro avvocati)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság (képviselők: N. Khan és L. Malferrari meghatalmazottak, segítőik: F. Ruggeri Laderchi és R. Nazzini avvocati)

      Tárgy

   A Törvényszék (harmadik tanács) T-19/06. sz., Mindo kontra Bizottság ügyben 2011. október 5-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben a Törvényszék megállapította, hogy a termelőknek és egyéb köztes kereskedőknek fizetett árak rögzítésére, valamint az olasz nyersdohány-piac szállítóinak felosztására irányuló kartellel kapcsolatos, az EK 81. cikk (1) alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott 2005. október 20-i C(2005) 4012 végleges bizottsági határozat (COMP/C.38.281/B.2 „nyersdohány — Olaszország” ügy) részleges megsemmisítésére irányuló keresetről, illetve a fellebbezővel szemben kiszabott bírság törléséről vagy csökkentéséről nem kell határozni — Bírósági eljárás során fizetésképtelenség megállapítása iránti eljárás hatálya alá került fellebbező — Az eljáráshoz fűződő érdek megszűnése.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság az Európai Unió Törvényszéke T-19/06. sz., Mindo kontra Bizottság ügyben 2011. október 5-én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2.

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

               3.

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 49., 2012.2.18.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2004. november 16-án a C-245/02. sz. (a Korkein oikeus előzetes döntéshozatal iránti kérelme) az Anheuser-Busch Inc. kontra Budějovický Budvar, národní podnik ügyben (A Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó egyezmény – A TRIPs Megállapodás 2. cikkének (1) bekezdése, 16. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke – Védjegyek – A védjegyjogosult kizárólagos jogának terjedelme – A megjelölésnek kereskedelmi névként történő állítólagos használata)

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2004. november 16-án
   a C-245/02. sz. (a Korkein oikeus előzetes döntéshozatal iránti kérelme) az Anheuser-Busch Inc. kontra Budějovický Budvar, národní podnik ügyben (1)

   (A Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó egyezmény - A TRIPs Megállapodás 2. cikkének (1) bekezdése, 16. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke - Védjegyek - A védjegyjogosult kizárólagos jogának terjedelme - A megjelölésnek kereskedelmi névként történő állítólagos használata)
   (2005/C 6/08)
   Az eljárás nyelve: finn
   A C-245/02. sz. ügyben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján a Korkein oikeus (Finnország) által előterjesztett, az e bíróság előtt az Anheuser-Busch Inc. és Budějovický Budvar, národní podnik között folyamatban lévő eljárásban 2002. július 3-i határozattal benyújtott – a Bíróságnak 2002. július 5-én kézbesített – előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai V. Skouris, a tanács elnöke, P. Jann, C. W. A. Timmermans (előadó) és A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, tanácselnökök, C. Gulmann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues és K. Schiemann, bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: M. Múgica Arzamendi, vezető tisztviselő, 2004. november 16-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény 1. C) mellékletében található, a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében az Európai Közösség nevében a 94/800/EK 1994. december 22-i tanácsi határozattal elfogadott, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodást (TRIPs Megállapodás) kell alkalmazni egy védjegy és egy, a védjegyet sértőnek tartott megjelölés összeütközése esetén, amennyiben ez az összeütközés a TRIPs Megállapodás hatálybalépése előtt kezdődött, de az után is folytatódott.

               2)

               Egy kereskedelmi név megjelölésnek minősülhet a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPs Megállapodás) 16. cikke (1) bekezdésének első mondata alapján. E rendelkezés célja az, hogy a védjegyjogosultnak kizárólagos joga legyen annak megakadályozására, hogy egy harmadik fél a védjegyet használja, amennyiben a használat sérti vagy sértheti a védjegy funkcióit, különösen azt az alapvető funkcióját, hogy a fogyasztó számára garantálja az áru eredetét.
               A szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPs Megállapodás) 17. cikke által szabályozott kivételek célja többek között annak lehetővé tétele, hogy a harmadik fél kereskedelmi névként egy védjeggyel azonos vagy ahhoz hasonló megjelölést használjon, amennyiben e használat méltányos a kialakult ipari és kereskedelmi szokások alapján.

               3)

               Egy kereskedelmi név, amely abban a tagállamban, ahol a védjegyet lajstromozták, és ahol a védjegy védelmét a kereskedelmi név vonatkozásában igényelték, nincsen lajstromozva, illetve használata révén nem részesül oltalomban, a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás (TRIPs Megállapodás) 16. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata értelmében meglévő korábbi jognak minősülhet, amennyiben a kereskedelmi név jogosultja egy olyan, a fenti megállapodás tárgyi és időbeli hatálya alá tartozó joggal rendelkezik, amely korábban született, mint az a védjegy, amelyikkel ezt a jogot összeütközőnek tartják, és amelyik lehetővé teszi számára azt, hogy a védjeggyel azonos vagy hasonló megjelölést használjon.

      (1)  HL C 219., 2002.9.14.


title: C-632/15. sz. ügy: Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2015. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Costin Popescu kontra Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               22.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/22

         Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2015. november 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Costin Popescu kontra Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (C-632/15. sz. ügy)
   (2016/C 068/29)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Costin Popescu

      Alperes: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) rendelkezései lehetővé teszik-e a román állam számára, hogy a közúton történő járművezetésre 2013. január 19. napját megelőzően jogosító hivatalos okmánnyal rendelkező motorkerékpár-vezetők esetében a motorkerékpárok ezen időpontot követő vezetéséhez vezetői engedélynek a más gépjárművek esetében előírtakhoz hasonló vizsgák letételével történő megszerzését írja elő?

      (1)  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 403., 18. o.)


title: T-570/11. sz. ügy: A Törvényszék 2014. február 12-i ítélete — Oetker Nahrungsmittel kontra OHIM (La qualité est la meilleure des recettes) (Közösségi védjegy — A La qualité est la meilleure des recettes közösségi szóvédjegy bejelentése — Reklámjelmondatból álló védjegy — Feltételen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/22

         A Törvényszék 2014. február 12-i ítélete — Oetker Nahrungsmittel kontra OHIM (La qualité est la meilleure des recettes)
   (T-570/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - A La qualité est la meilleure des recettes közösségi szóvédjegy bejelentése - Reklámjelmondatból álló védjegy - Feltételen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2014/C 93/36
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Németország) (képviselő: F. Graf von Stosch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: K. Klüpfel és A. Schifko meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM fellebbezési nagytanácsának a La qualité est la meilleure des recettes szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása tárgyában 2011. július 8-án hozott határozata (R 1798/2010-G. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Rendelkező rész

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 13., 2012.1.14.


title: T-199/08. R. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 15-i végzése – Ziegler kontra Bizottság ( Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Bírság megfizetése – Bankgarancia – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – Sürgősség hiánya )

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/38

         Az Elsőfokú Bíróság elnökének 2009. január 15-i végzése – Ziegler kontra Bizottság
   (T-199/08. R. sz. ügy)
   („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Bírság megfizetése - Bankgarancia - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Sürgősség hiánya’)
   (2009/C 69/87)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Ziegler SA (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J.-L. Lodomez és J. Lodomez ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők kezdetben: A. Bouquet és O. Beynet, később: A. Bouquet és N. von Lingen meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.543 ügy – nemzetközi költöztetési szolgáltatások) 2008. március 11-én hozott C(2008) 926 végleges bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-622/16. sz. ügy: 2016. augusztus 31-én benyújtott kereset – sheepworld kontra EUIPO (Alles wird gut)

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/23

         2016. augusztus 31-én benyújtott kereset – sheepworld kontra EUIPO (Alles wird gut)
   (T-622/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: sheepworld AG (Ursensollen, Németország) (képviselő: S. von Rüden ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: az „Alles wird gut” európai uniós szóvédjegy – 14 170 062. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. június 16-án hozott határozata (R 212/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, beleértve a fellebbezési eljárás költségeit is.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-127/17. sz. ügy: 2017. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               15.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 151/22

         2017. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-127/17. sz. ügy)
   (2017/C 151/30)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Hottiaux és W. Mölls)

      Alperes: Lengyel Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság azáltal, hogy a szállítmányozási vállalkozásokkal szemben megköveteli, hogy bizonyos közutak használatához speciális engedélyekkel rendelkezzenek, nem tett eleget a Közösségen belül közlekedő egyes közúti járművek nemzeti és a nemzetközi forgalomban megengedett legnagyobb méreteinek, valamint a nemzetközi forgalomban megengedett legnagyobb össztömegének megállapításáról szóló, 1996. június 25-i 96/53/EK tanácsi irányelvnek (1) az irányelv I. melléklete 3.1. és 3.4. pontjával összefüggésben értelmezett 3. és 7. cikkéből eredő kötelezettségeinek;

               —

               a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság azt kifogásolja, hogy a Lengyel Köztársaság a 96/53/EK irányelv I. melléklete 3.1. és 3.4. pontjában meghatározott, 10 t (nem hajtott tengely), illetve 11,5 t (hajtott tengely) legnagyobb megengedett tengelyterhelésű járművek forgalmát a Lengyelország területén található közutak közel 97 %-án korlátozza, ami sérti az irányelv 3. cikkét. Ez a korlátozás két tényező együtthatásából ered, mégpedig:

               1.

               abból a körülményből, hogy csak a transzeurópai közlekedési hálózat (TEN-T) részét képező utakon, valamint egyes országutakon megengedett a 11,5 t legnagyobb megengedett tengelyterhelésű járművek forgalma (a közutakról szóló törvény [Ustawa o drogach publicznych] 41. cikkének (2) bekezdése), valamint

               2.

               abból a követelményből, hogy a más utakon való közlekedéshez speciális engedély szükséges (a közúti közlekedésről szóló törvény [Ustawa Prawo o ruchu drogowym] 64. és azt követő cikkei).

         A Bizottság továbbá azt kifogásolja, hogy a Lengyel Köztársaság tévesen értelmezte a 96/53/EK irányelv 7. cikkét. A Lengyel Köztársaság szerint az irányelv rendelkezései lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy a 11,5 t tengelyterhelésű járművek forgalmának korlátozásával az irányelv 3. cikkében meghatározott általános elv alól kivételt tegyenek. Igaz, hogy a 7. cikk (2) bekezdése konkrét példákat ad arra, hogy a forgalom jogszerűen milyen esetekben korlátozható (városokban, kisebb falvakban vagy természetvédelmi szempontból különös jelentőséggel bíró területeken), de olyan korlátozásokról van szó, amelyek csupán egyes utakra vagy bizonyos útszakaszok egyes közúti műtárgyaira vonatkoznak. A Bizottság véleménye szerint valamely tagállam nem hivatkozhat észszerűen a kivételek alkalmazásának lehetőségére ahhoz, hogy az úthálózatának közel 97 %-ára kiterjessze az adott kivételt.
   Ezenkívül a közúti közlekedésről szóló törvény (2) 64. cikkének (1) bekezdése szerint ahhoz, hogy a járművek a TEN-T részét nem képező utakon, vagyis a közutak közel 97 %-án közlekedhessenek, speciális engedélyt kell szerezni az illetékes hatóságtól, ami az alábbi nehézségekkel jár:

               —

               bonyolult hivatali formalitások, amelyek szükségessé teszik a kapcsolatfelvételt több közigazgatási hatósággal;

               —

               az engedély földrajzi hatálya korlátozott, ami arra kényszeríti a szállítmányozási vállalkozást, hogy minden útvonalra több engedélyt kérjen;

               —

               az engedély megszerzésére fordított idő és költségek.

         Végül a közúti közlekedésről szóló törvény 64. cikkének (2) bekezdése szerint a 11,5 t tengelyterhelésű járművek országút-használatára kiadott IV. kategóriás engedélyek nem használhatók fel osztható rakományok szállítására.
   A 96/53/EK irányelv nem teszi lehetővé a gépjárművek szabad mozgásának ilyen mértékű korlátozását vagy megnehezítését. Arra a vállalkozásra, amely nem ért egyet azzal, hogy e kötelezettségeknek alávesse magát, közúti közlekedési tilalom vonatkozik. Egy ilyen szabályozás sérti a 96/53/EK irányelv 3. cikkét, amelynek rendelkezései szerint a tagállamok a területükön „nem utasíthatják el vagy tilthatják meg” a nemzetközi forgalomban az olyan járművek használatát, amelyek az I. mellékletben megállapított tömeg-határértékekkel összhangban vannak.

      (1)  HL 1996. L 235., 59. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 2. kötet, 478. o.

      (2)  A Lengyel Köztársaság Szejmje elnökének a közúti közlekedésről szóló törvény egységes szerkezetbe foglalt változatáról szóló, 2012. augusztus 30-i közleménye (Obwieszczenie Marszałka Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 30 sierpnia 2012 r. w sprawie ogłoszenia jednolitego tekstu ustawy – Prawo o ruchu drogowym) (Dz. U. 2012, 1137. szám).


title: T-565/15. sz. ügy: 2015. szeptember 28-án benyújtott kereset – Excalibur City kontra OHIM – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/66

         2015. szeptember 28-án benyújtott kereset – Excalibur City kontra OHIM – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (T-565/15. sz. ügy)
   (2015/C 398/80)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Excalibur City s.r. o. (Znojmo, Cseh Köztársaság) (képviselő: E. Engin-Deniz ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ferrero SpA (Alba, Olaszország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: Felperes

      A vitatott védjegy: MERLIN’S KINDERWELT közösségi szóvédjegy –1 1 2 01  969. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. július 9-én hozott határozata (R 1538/2014-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: T-283/11. sz. ügy: A Törvényszék 2013. január 29-i ítélete — Fon Wireless kontra OHIM — nfon (nfon) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az nfon közösségi szóvédjegy bejelentése — A fon korábbi közösségi ábrás védjegy és a FON korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Megváltoztatás iránti kérelem” )

text:
               9.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/17

         A Törvényszék 2013. január 29-i ítélete — Fon Wireless kontra OHIM — nfon (nfon)
   (T-283/11. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az nfon közösségi szóvédjegy bejelentése - A fon korábbi közösségi ábrás védjegy és a FON korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Megváltoztatás iránti kérelem)
   2013/C 71/26
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Fon Wireless Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: kezdetben F. Brandolini Kujman, később L. Montoya Terán ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: nfon AG (München, Németország) (képviselő: S. Schweyer ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Fon Wireless Ltd és az nfon AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2011. március 18-án hozott határozata (R 1017/2009-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megváltoztatja a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2011. március 18-án hozott határozatát (R 1017/2009-4. sz. ügy) úgy, hogy az nfon AG által a fellebbezési tanács előtt benyújtott fellebbezést elutasítja.

               2.

               Az OHIM maga viseli saját költségeit, valamint a Fon Wireless Ltd részéről felmerült költségeket.

               3.

               Az nfon maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 32., 2012.2.4.


title: C-118/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. január26-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Transportes Urbanos y Servicios Generales SAL kontra Administración del Estado (A tagállamok eljárási autonómiája — Az egyenértékűség elve — Tagállam felelősségének megállapítása iránti kereset — Az Unió jogának megsértése — Az alkotmány megsértése)

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/4

         A Bíróság (nagytanács) 2010. január26-i ítélete (a Tribunal Supremo (Spanyolország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Transportes Urbanos y Servicios Generales SAL kontra Administración del Estado
   (C-118/08. sz. ügy) (1)

   (A tagállamok eljárási autonómiája - Az egyenértékűség elve - Tagállam felelősségének megállapítása iránti kereset - Az Unió jogának megsértése - Az alkotmány megsértése)
   2010/C 63/06
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Transportes Urbanos y Servicios Generales SAL

      Alperes: Administración del Estado

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal Supremo (Spanyolország) — A jogalanyok uniós jog által biztosított jogainak megsértése a tagállam által — Kártérítési kötelezettség — A tagállam alkotmányával ellentétes aktus és az uniós joggal ellentétes aktus — Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvei

      Rendelkező rész

   Az uniós joggal ellentétes az olyan tagállami szabály alkalmazása, amelynek értelmében az állam felelősségének megállapítása iránti keresetnek, amely az uniós jog nemzeti törvény általi olyan megsértésén alapul, amit az Európai Közösségek Bírósága állapított meg az EK 226. cikk alapján hozott ítéletében, csak akkor lehet helyt adni, ha a felperes előzetesen kimerítette valamennyi olyan belső jogorvoslati lehetőséget, amely az e törvény alapján elfogadott, kárt okozó közigazgatási aktus érvényességének vitatására irányul, míg e szabályt nem kell alkalmazni az állam felelősségének megállapítása iránti olyan kereset esetében, amelynek alapja az alkotmány ugyanezen nemzeti törvény általi olyan megsértése, amit a hatáskörrel rendelkező bíróság állapított meg.

      (1)  HL C 128., 2008.5.24.


title: C-318/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-347/14. sz., Yanukovych kontra Tanács ügyben 2015. március 11-én hozott végzése ellen Ukrajna által 2016. június 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/24

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-347/14. sz., Yanukovych kontra Tanács ügyben 2015. március 11-én hozott végzése ellen Ukrajna által 2016. június 2-án benyújtott fellebbezés
   (C-318/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 006/30)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Ukrajna (képviselő: M. Kostytska ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Viktor Viktorovych Yanukovych, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   2016. október 5-i végzésével a Bíróság (nyolcadik tanács) a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: T-516/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. június 30-i ítélete – CW kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — A tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — A felperes nevének a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó korábbi intézkedések megsemmisítését követően új indokoláson alapuló jegyzékbe vétele — A tulajdonhoz való jog — Arányosság — Ténybeli tévedés — Hatáskörrel való visszaélés — Szerződésen kívüli felelősség — Okozati összefüggés”)

text:
               22.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/25

         A Törvényszék 2016. június 30-i ítélete – CW kontra Tanács
   (T-516/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - A tunéziai helyzetre tekintettel egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - A felperes nevének a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó korábbi intézkedések megsemmisítését követően új indokoláson alapuló jegyzékbe vétele - A tulajdonhoz való jog - Arányosság - Ténybeli tévedés - Hatáskörrel való visszaélés - Szerződésen kívüli felelősség - Okozati összefüggés”))
   (2016/C 305/34)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CW (képviselő: A. Tekari ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: G. Étienne és M. Bishop meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az EUMSZ 263. cikken alapuló, a tunéziai helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2011/72/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2013. július 30-i 2013/409/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL 2013. L 204., 52. o.) felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig az EUMSZ 268. cikken alapuló, a felperest állítólagosan ért kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék kötelezi CW-t a saját költségei, valamint az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 351., 2014.10.6.


title: C-348/11 sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. március 23-i végzése (a Tribunal d’instance de Paris (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Thomson Sales Europe SA kontra Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières) (Az eljárási szabályzat 92. cikkének 1. §-a és 103. cikkének 1. §-a — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság — Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának második bekezdése — Semmilyen ésszerű kételynek teret nem engedő válasz — Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az érvényesség értékelése — Közös kereskedelempolitika — Dömping — Thaiföldön gyártott televíziók behozatala — Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) vizsgálatának érvényessége — A 710/95/EK és a 2584/98/EK rendelet érvényessége)

text:
               4.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/4

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. március 23-i végzése (a Tribunal d’instance de Paris (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Thomson Sales Europe SA kontra Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (C-348/11 sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 92. cikkének 1. §-a és 103. cikkének 1. §-a - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának második bekezdése - Semmilyen ésszerű kételynek teret nem engedő válasz - Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az érvényesség értékelése - Közös kereskedelempolitika - Dömping - Thaiföldön gyártott televíziók behozatala - Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) vizsgálatának érvényessége - A 710/95/EK és a 2584/98/EK rendelet érvényessége)
   2012/C 235/06
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal d’instance de Paris

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Thomson Sales Europe SA

      Alperes: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal d’instance de Paris — A Malajziából, a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Szingapúrból és Thaiföldről származó színes televíziók behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 1995. március 27-i 710/95/EK tanácsi rendelet (HL L 73., 3. o.) érvényessége — A fenti 710/95/EK rendelet módosításáról szóló, 1998. november 27-i 2584/98/EK tanácsi rendelet (HL L 324., 1. o.) — A dömpingkülönbözet súlyozott átlagának kiszámításakor a nullára történő csökkentés módszerét alkalmazó rendeletek — Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által a televízió-készülékek eredetével kapcsolatban lefolytatott vizsgálat érvényessége

      Rendelkező rész

   A negyedik és az ötödik kérdés vizsgálata során nem merült fel olyan körülmény, amely érintené a Malajziából, a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Szingapúrból és Thaiföldről származó színes televíziók behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 1995. március 27-i 710/95/EK tanácsi rendelet és a 710/95/EK rendelet módosításáról szóló, 1998. november 27-i 2584/98/EK tanácsi rendelet érvényességét.

      (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: C-399/15. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2016. július 12-i végzése – Vichy Catalán, SA kontra Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Hijos de Rivera, SA (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — Keresetindítási határidő — Előre nem látható körülmények — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/12

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2016. július 12-i végzése – Vichy Catalán, SA kontra Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Hijos de Rivera, SA
   (C-399/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Európai uniós védjegy - Keresetindítási határidő - Előre nem látható körülmények - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság))
   (2016/C 343/18)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező fél: Vichy Catalán, SA (képviselő: R. Bercovitz Álvarez ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Palmero Cabezas meghatalmazott), Hijos de Rivera, SA (képviselő: C. Sueiras Villalobos ügyvéd)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Vichy Catalán, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               Az Hijos de Riversa, SA viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 406., 2015.12.7.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2005. február 14. a T-406/03. sz. Nicolas Ravailhe kontra az Európai Unió Régiók Bizottsága ügyben (Tisztviselők – Előzetes igazgatási eljárás – Elfogadhatatlanság)

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/35

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2005. február 14.
   a T-406/03. sz. Nicolas Ravailhe kontra az Európai Unió Régiók Bizottsága ügyben (1)

   (Tisztviselők - Előzetes igazgatási eljárás - Elfogadhatatlanság)
   (2005/C 143/66)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-406/03. sz. Nicolas Ravailhe, az Európai Unió Régiók Bizottságának egykori ideiglenes alkalmazottja (lakóhelye: Amiens [Franciaország], képviseli: J.-P. Brodsky) kontra az Európai Unió Régiók Bizottsága (meghatalmazott: P. Cervilla, segítője: B. Wägenbaur ügyvéd) ügyben, elsődlegesen a munkaszerződések megkötésére felhatalmazott hatóságnak a felperest az Európai Unió Régiók Bizottságához ideiglenes alkalmazotti munkakörébe és a személyzeti szabályzat alapján fennálló jogaiba visszahelyezését megtagadó határozatával szembeni, másodlagosan kártérítés iránti kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács), tagjai M. Vilaras, elnök, F. Dehousse és D. Šváby, bírák; hivatalvezető: H. Jung, 2005. február 15-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  JO C 47., 2004.2.21.


title: T-484/04. sz. ügy: François Pilat által az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. december 9-én benyújtott kereset

text:
               5.3.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 57/31

         François Pilat által az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. december 9-én benyújtott kereset
   (T-484/04. sz. ügy)
   (2005/C 57/53)
   Az eljárás nyelve: francia
   Francois Pilat, lakóhelye: Honfleur (Franciaország), képviseli: Jean-François Péricaud, avocat, 2004. december 9-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               kötelezze egyetemlegesen az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát a felperes részére 377 253 euró, másodlagosan 325 579 euró megfizetésére, mindenképpen a jelen kereset benyújtásától kezdve számított törvényes kamattal növelve;

               —

               kötelezze egyetemlegesen az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes által hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-440/03. sz. (1) Arizmendi és társai kontra Tanács és Bizottság ügy felperesei által hivatkozottakkal.

      (1)  HL C 59., 2004.3.6., 31. o.


title: C-260/10. sz. ügy: High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2010. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs kontra The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/29

         High Court of Justice (Chancery Division) (Egyesült Királyság) által 2010. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs kontra The Rank Group PLC
   (C-260/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 209/40
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Alperes: The Rank Group PLC

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Ha a tagállam a hatodik HÉA-irányelv (1) 13. cikke B. részének f) pontja által biztosított mérlegelési jogkörének gyakorlása során a szerencsejáték céljára használt bizonyos automatatípusokat (a továbbiakban: a III. rész szerinti pénznyerő automaták) a HÉA-kötelessé tett, míg más ilyen automaták (amelyek magukban foglalják a rögzített nyerési esélyekkel működő fogadási terminálokat, FOBT-okat is) tekintetében fenntartotta az adómentességet, és ha azt állítják, hogy ezáltal a tagállam megsértette az adósemlegesség alapelvét:
               i. meghatározó vagy ii. releváns-e a III. rész szerinti pénznyerő automaták és a FOBT-ok összehasonlítása során, hogy

                           a)

                           FOBT-ok olyan tevékenységeket kínáltak, amelyek a nemzeti jog alapján „fogadásnak” minősültek (vagy olyan tevékenységeket, amelyeket a releváns szabályozó hatóság a szabályozási hatáskörének gyakorlása céljából a nemzeti jog alapján „fogadásként” szándékozott kezelni), és

                           b)

                           a III. rész szerinti pénznyerő automaták által kínált tevékenységek a nemzeti jog alapján eltérő besorolás alá — nevezetesen a „szerencsejáték” körébe — tartoztak,
                           és a szerencsejáték és fogadás különböző szabályozási rendszerek hatálya alá tartozott-e e tagállam joga szerint a szerencsejáték felügyelete és szabályozása tekintetében? Ha igen, mik azok a különbségek a szóban forgó szabályozási rendszerek között, amelyekre a nemzeti bíróságnak figyelemmel kell lennie?

               2.

               Annak meghatározása során, hogy az adósemlegesség elve az 1) kérdésben hivatkozott automaták egyes fajtái (FOBT-ok és a III. rész szerinti pénznyerő automaták) tekintetében ugyanolyan adójogi kezelést követel-e meg, a nemzeti bíróságnak az általánosítás milyen szintjét kell alkalmaznia ahhoz, hogy meghatározza, a termékek vajon hasonlóak-e? Különösen, milyen mértékig lényeges számításba venni az alábbi problémákat:

                           a)

                           hasonlóságok és különbözőségek a megengedett maximum tétek és nyeremények tekintetében a FOBT-ok és a III. rész szerinti pénznyerő automaták között;

                           b)

                           a FOBT-okkal csak olyan meghatározott, fogadásra engedélyezett helyiségben lehetett játszani, amelyek eltérőek voltak, és különböző szabályozási korlátozások hatálya alá estek, mint amelyek a szerencsejáték céljára engedélyezett helyiségekre alkalmazandóak (habár FOBT-okkal és legfeljebb két darab, a III. rész szerinti pénznyerő automatával egymás mellett lehetett játszani ugyanabban a fogadás céljára engedélyezett helyiségben);

                           c)

                           a nyerés esélye a FOBT-okon közvetlenül kapcsolódott a nyilvánosságra hozott rögzített nyerési esélyhez, míg a nyerés esélyeit a III. rész szerinti pénznyerő automatákon néhány esetben egy eszköz módosíthatta, amely az idő teltével egy meghatározott százalékú megtérülést biztosított az üzemeltető és a játékos részére;

                           d)

                           a FOBT-okon és a III. rész szerinti pénznyerő automatákon elérhető formátumok hasonlóságai és különbségei;

                           e)

                           a FOBT-ok és a III. rész szerinti pénznyerő automaták közötti hasonlóságok és különbségek a játékos és a gép között lehetséges kölcsönhatás szempontjából;

                           f)

                           a fent hivatkozott problémákat az automaták játékosainak nagy része ismerte-e vagy sem, vagy ezeket relevánsnak vagy lényegesnek tekintette-e;

                           g)

                           a HÉA-szempontú kezelésben tetten érhető különbség igazolható-e a fentiek bármelyikével?

               3.

               Olyan helyzetben, amikor egy tagállam a hatodik HÉA-irányelv 13. cikke B. részének f) pontja által biztosított mérlegelési jogkörének gyakorlása során a szerencsejátékot mentesítette a HÉA alól, de a szerencsejáték céljára használt automaták meghatározott csoportjait a HÉA hatálya alá rendelte:

                           a)

                           élhet-e e tagállam a kellő gondosság kifogásával azon állítással szemben, hogy e tagállam megsértette az adósemlegesség elvét; és

                           b)

                           az a) pontra adandó igenlő válasz esetén mely tényezők relevánsak annak meghatározása során, hogy a tagállam jogosult-e vagy sem e kifogásra hivatkozni?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: C-25/15. sz. ügy: A Budapest Környéki Törvényszék (Magyarország) által 2015. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balogh István elleni büntetőeljárás

text:
               20.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 127/10

         A Budapest Környéki Törvényszék (Magyarország) által 2015. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Balogh István elleni büntetőeljárás
   (C-25/15. sz. ügy)
   (2015/C 127/15)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Budapest Környéki Törvényszék

      Az alapeljárás fele

      Terhelt: Balogh István

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról szóló, 2010. október 20-i 2010/64/EU (1) európai parlament és a tanács irányelv 1. cikkének (1) bekezdése szerinti „Ezen irányelv a büntetőeljárás és az európai elfogatóparancs végrehajtására irányuló eljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogra vonatkozó szabályokat állapít meg.” megfogalmazás alatt érteni kell-e azt is, hogy a magyar bíróságnak a különleges eljárás (a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény XXIX. fejezet) során is alkalmazni kell ezen irányelvet, vagyis a magyar jog szerinti különleges eljárás beleértendő-e a „büntetőeljárás” kitételbe vagy e kitételbe csak az az eljárás értendő, amely lezárul a terhelt büntetőjogi felelősségéről való jogerős döntéssel?

      (1)  HL L 280., 1. o.


title: A Bíróság ítélete (2017. március 31.) az E-13/16. számú – EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – Kötelezettségszegés – A 2000/30/EK irányelv – Országúti műszaki ellenőrzések)

text:
               13.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/16

         A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
   (2017. március 31.)
   az E-13/16. számú
   EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

      (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – Kötelezettségszegés – A 2000/30/EK irányelv – Országúti műszaki ellenőrzések)

   (2017/C 224/07)
   Az E-13/16. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy Izland nem teljesítette az EGT-megállapodás XIII. melléklete 17h. pontjában említett jogi aktus (a Közösség területén közlekedő haszongépjárművek közlekedésre alkalmasságának országúti műszaki ellenőrzéséről szóló, 2000. június 6-i 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) szerinti kötelezettségeit, mivel nem vezette be az említett jogi aktus 3. cikkének (1) bekezdésében előírt országúti műszaki ellenőrzéseket – a Carl Baudenbacher elnökből, Per Christiansen és Páll Hreinsson (előadó-bíró) bírákból álló Bíróság 2017. március 31-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság:

               1.

               Kimondja, hogy Izland nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIII. melléklete II. fejezetének 17h. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a Közösség területén közlekedő haszongépjárművek közlekedésre alkalmasságának országúti műszaki ellenőrzéséről szóló, 2000. június 6-i 2000/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) szerinti kötelezettségeit, mivel az előírt határidőn belül nem vezette be az említett jogi aktus 3. cikkének (1) bekezdésében előírt országúti műszaki ellenőrzéseket.

               2.

               Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-331/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. május 8-i ítélete — Yoshida Metal Industry kontra OHIM — Pi-Design és társai (fekete köröket tartalmazó háromszög alakú felület ábrázolása) ( „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — Fekete köröket tartalmazó felületet ábrázoló közösségi ábrás védjegy — A célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges forma — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontja” )

text:
               23.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 184/10

         A Törvényszék 2012. május 8-i ítélete — Yoshida Metal Industry kontra OHIM — Pi-Design és társai (fekete köröket tartalmazó háromszög alakú felület ábrázolása)
   (T-331/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Fekete köröket tartalmazó felületet ábrázoló közösségi ábrás védjegy - A célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges forma - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdése e) pontjának ii) alpontja)
   2012/C 184/17
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japán) (képviselők: S. Verea, K. Muraro és M. Balestriero ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Pi-Design AG (Triengen, Svájc); Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) és Bodum Logistics A/S (Billund, Dánia) (képviselő: H. Pernez ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának egyrészről a Pi-Design AG, a Bodum France és a Bodum Logistics A/S, másrészről a Yoshida Metal Industry Co. Ltd közötti törlési eljárással kapcsolatban 2010. május 20-án hozott határozata (R 1235/2008-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2010. május 20-án hozott határozatát (R 1235/2008-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2.

               Az OHIM viseli a saját költségeit, valamint a Yoshida Metal Industry Co. Ltd részéről felmerült költségeket.

               3.

               A Pi-Design AG, a Bodum France és a Bodum Logistics A/S maguk viselik a saját költségeiket.

      (1)  HL C 274., 2010.10.9.


               28.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/27

         A Markedsrådet EFTA-Bírósághoz intézett keresete a 2004. július 7-i döntés alapján a Pedicel AS kontra Sosial- og helsedirektoratet ügyre vonatkozó tanácsadói vélemény kiadására
   (E–4/04 számú ügy)
   (2005/C 103/13)
   A Markedsrådet (Piaci Tanács), Oslo, Norvégia 2004. július 7-i döntésében keresettel fordult az EFTA-Bírósághoz, amelyet a Bíróság Hivatala 2004. július 9-én vett kézhez, és amelyben a Markedsrådet tanácsadói véleményt kér a Pedicel AS kontra Sosial- og helsedirektoratet ügyben, a következő kérdésekben:

               1.

               Mivel a bor nem tartozik az EGT-Megállapodás 8. cikke 3) pontja által lefedett termékkörbe, úgy értelmezendő-e a Megállapodás – különös tekintettel a 18. és 23. cikkre és a 47. jegyzőkönyvre –, hogy a 11. és/vagy 36. cikkek érvényesek a borra?

               2.

               Úgy értelmezendő-e az EGT–Megállapodás 11. és/vagy 36. cikke, hogy azok érvényesek az alkoholtartalmú italok reklámozásának általános tilalmát tartalmazó nemzeti jogszabályokra, mint például az alkoholtartalmú italok értékesítéséről szóló törvény (9)–(2) bekezdése?

               3.

               Amennyiben a 2. kérdésre adott válasz „igen”, fenntartható-e az ilyen tilalom a közegészség érdekében, és ha igen, összhangban van-e ez az EGT–jog arányossági alapelvével?
               A kérdések megválaszolása során meg kell adni, hogy e területen az általános elővigyázatossági elv alkalmazása milyen mértékben egyeztethető össze az EFTA-Bíróság, illetve az Európai Közösségek Bíróságának joggyakorlatával.