title: C-584/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-85/09. sz., Yassin Abdullah Kadi kontra Európai Bizottság ügyben 2010. szeptember 30-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2010. december 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/9

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-85/09. sz., Yassin Abdullah Kadi kontra Európai Bizottság ügyben 2010. szeptember 30-án hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2010. december 13-án benyújtott fellebbezés
   (C-584/10. P. sz. ügy)
   2011/C 72/15
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, S. Boelaert, E. Paasivirta és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Yassin Abdullah Kadi, az Európai Unió Tanácsa, Francia Köztársaság, Nagy Britannia és Észak Írország Egyesült Királysága

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               a Bíróság mint megalapozatlant utasítsa el Yassin Abdullah Kadinak a 1190/2008 bizottsági rendelet (1) őt érintő részében történő megsemmisítése iránti keresetét;

               —

               a Bíróság kötelezze Yassin Abdullah Kadit a Bizottságnak a fellebbezés és a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségei megtérítésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság azt állítja, hogy a Törvényszék megállapításai téves jogalkalmazás eredményei, mivel a bírósági felülvizsgálat jogilag téves terjedelmén alapulnak. A Bizottság a következő jogalapokra hivatkozik:
   1.   A Törvényszéknek a bírósági felülvizsgálat alkalmazandó terjedelmével kapcsolatos megállapításaira vonatkozó jogalapok: a Bizottság azt állítja, hogy a Törvényszék által elfogadott bírósági felülvizsgálat terjedelme jogilag téves, mivel a Bíróság nem határozta meg az ebben az esetben alkalmazandó bírósági felülvizsgálat pontos terjedelmét, és mivel a bírósági felülvizsgálat Törvényszék által elfogadott különös terjedelme nem követelhető meg az EU tól.
   2.   A Törvényszéknek a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésével, valamint az arányosság elvének megsértésével kapcsolatos megállapításaira vonatkozó jogalapok: a Bizottság azzal érvel, hogy a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Bizottság által alkalmazott eljárások nem felelnek meg az ilyen jellegű korlátozó intézkedések rendszerére vonatkozó alapjogi követelményeknek; a Törvényszék tévesen utasította el a Y. A. Kadi által az Egyesült Államokban kezdeményezett nemzeti eljárásokkal kapcsolatos bizottsági érvet; és a Törvényszék tévesen utasította el a Bizottságnak az 1822. (2008) és 1904 (2009) sz. ENSZ biztonsági tanácsi határozatoknak megfelelően bevezetett közigazgatási és egyéb felülvizsgálati eljárásokra (beleértve a fókuszpontok eljárását és az ombudsmani hivatalt) vonatkozó érveit.

      (1)  HL L 322., 25. o.


title: T-369/06. sz. ügy: 2006. december 7-én benyújtott kereset – Holland Malt kontra Bizottság

text:
               24.2.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 42/23

         2006. december 7-én benyújtott kereset – Holland Malt kontra Bizottság
   (T-369/06. sz. ügy)
   (2007/C 42/42)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: a Holland Malt (Lieshout, Hollandia) (képviselők: O.W. Brouwer és D. Mes ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               részben vagy egészben semmisítse meg a megtámadott határozat 1., 2., 3. és 4. cikkét;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére;

               —

               tegyen meg minden olyan intézkedést, amelyet megfelelőnek tart.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a 2006. szeptember 26-i C(2006) 4196 végleges bizottsági határozat (1) megsemmisítését kéri, amellyel a Bizottság a Hollandia által feltételesen a felperesnek nyújtott támogatást állami támogatásnak minősítette és megállapította, hogy az összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
   A felperes vitatja a Bizottság jogosultságát arra, hogy a támogatást állami támogatásnak minősítse és megállapítsa a közös piaccal való összeegyeztethetetlenségét, és előadja, hogy a Bizottság megsértette az EK 87. cikket és a közösségi jog számos alapelvét. Ezek a jogsértések az alábbiak:

               1)

               Az EK 87. cikk (1) bekezdésének abban megtestesülő megsértése, hogy a Bizottság elmulasztotta bizonyítani, hogy a támogatás állami támogatást valósított meg e rendelkezés értelmében, valamint a közösségi jog félreértelmezése és téves alkalmazása e tekintetben;

               2)

               Az EK 87. cikk (3) bekezdésének az alábbiakra vonatkozó megsértése:

                           a)

                           a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (2) félreértelmezése és téves alkalmazása;

                           b)

                           a támogatás jótékony hatásainak és a Közösségen belüli kereskedelmi feltételekre gyakorolt hatása megfelelő mérlegelésének elmulasztása;

                           c)

                           a támogatás hatásának a malátaiparra gyakorolt hatása megfelelő értékelésének és megállapításának elmulasztása;

                           d)

                           a holland kormány a támogatás feltételes nyújtására vonatkozó határozata és a megtámadott határozat Bizottság általi elfogadásának időpontja között felmerült események és fejlemények figyelembe vételének elmulasztása.

               3)

               A gondos ügyintézés elvének megsértése a támogatás nyújtásával kapcsolatos összes szempont és érdek megfelelő vizsgálatának elmulasztásával kapcsolatosan, beleértve azokat az eseményeket és fejleményeket, amelyek a holland kormány a támogatás feltételes nyújtására vonatkozó határozata és a megtámadott határozat Bizottság általi elfogadásának időpontja között merültek fel.

               4)

               Az EK 253. cikke szerinti indokolási kötelezettség megsértése.

      (1)  C 14/2005, korábbi N 149/2004 Holland Malt BV ügy.

      (2)  A mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatás (HL 2000., C 28., 2. o.).


title: C-360/05. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. szeptember 23-án benyújtott kereset

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/14

         Az Európai Közösségek Bizottsága által az Olasz Köztársaság ellen 2005. szeptember 23-án benyújtott kereset
   (C-360/05. sz. ügy)
   (2005/C 281/28)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: K. Gross és M. Velardo, meghatalmazotti minőségben) 2005. szeptember 23-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Olasz Köztársaság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el és nem közölte azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvnek (1), az Olasz Köztársaság nem teljesítette a 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv 28. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A 2003/96/EK tanácsi irányelv tárgya az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezése, és 28. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
   „A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2003. december 31-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.”
   Az olasz állam nem fogadta el a fent hivatkozott cikk (1) bekezdésében előírt átültetési intézkedéseket, és egyébként sem tájékoztatta a Bizottságot, valamint olyan információkat sem közölt, amelyek alapján feltételezhető lenne, hogy elfogadta a szükséges rendelkezéseket. Ezen körülmények alapján feltételezhető, hogy az olasz állam nem teljesítette a fent hivatkozott rendelkezésből eredő kötelezettségeit.

      (1)  HL L 283., 2003.10.31., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.


title: C-100/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. május 10-i ítélete — Helena Rubinstein, L'Oréal SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Allergan Inc. (Fellebbezés — Közösségi védjegy — 40/94/EK rendelet — A 8. cikk (5) bekezdése — A BOTOLIST és BOTOCYL közösségi szóvédjegyek — A BOTOX közösségi és nemzeti ábrás és szóvédjegyek — Törlés — Viszonylagos kizáró okok — A jóhírnév sérelme)

text:
               30.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 194/4

         A Bíróság (első tanács) 2012. május 10-i ítélete — Helena Rubinstein, L'Oréal SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Allergan Inc.
   (C-100/11. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - A 8. cikk (5) bekezdése - A BOTOLIST és BOTOCYL közösségi szóvédjegyek - A BOTOX közösségi és nemzeti ábrás és szóvédjegyek - Törlés - Viszonylagos kizáró okok - A jóhírnév sérelme)
   2012/C 194/05
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Helena Rubinstein, L'Oréal SA (képviselő: A. von Mühlendahl Rechtsanwalt)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott), Allergan Inc. (képviselő: F. Clark barrister)

      Tárgy

   A Törvényszék (harmadik tanács) T-345/08. és T-357/08. sz., Rubinstein és l’Oréal kontra OHIM — Allergan (Botolist és Botocyl) egyesített ügyekben 2010. december 16-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítélettel a Törvényszék elutasította a 3. osztályba tartozó áruk tekintetében lajstromozott „BOTOLIST” közösségi szóvédjegy jogosultja által a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2008. május 28-i R 863/2007-1. sz. határozatának hatályon kívül helyezése iránt benyújtott keresetet, amely határozat hatályon kívül helyezte a törlési osztálynak az említett védjegy törlése iránt az 5. és 16. osztályba tartozó áruk és a 42. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében lajstromozott „BOTOX” közösségi és nemzeti szó- és ábrás védjegyek jogosultja által benyújtott kérelmet elutasító határozatát — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (4) bekezdésének (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése) értelmezése és alkalmazása — Viszonylagos kizáró okok — A jóhírnév sérelme — A 40/94 rendelet 73. cikkének (jelenleg a 207/2009 rendelet 75. cikke) értelmezése és alkalmazása — Indokolási kötelezettség

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Helena Rubinstein SNC-t és a L’Oréal SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 145., 2011.5.14.


title: C-392/16. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. július 6-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marcu Dumitru kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó [héa] — 2006/112/EK irányelv — A 199. cikk (1) bekezdésének c) pontja — A héaalanyként történő nyilvántartásba vétel hiánya — Fordított adózás — Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés hipotetikus jellege — Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlansága)

text:
               28.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/10

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2017. július 6-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Marcu Dumitru kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
   (C-392/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó [héa] - 2006/112/EK irányelv - A 199. cikk (1) bekezdésének c) pontja - A héaalanyként történő nyilvántartásba vétel hiánya - Fordított adózás - Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés hipotetikus jellege - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlansága))
   (2017/C 283/14)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Bucureşti

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Marcu Dumitru

      Alperesek: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

      Rendelkező rész

   A Curtea de Apel București (bukaresti fellebbviteli bíróság, Románia) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatatlan.

      (1)  HL C 350., 2016.9.26.


title: T-827/14. sz. ügy: 2014. december 24-én benyújtott kereset – Deutsche Telekom kontra Bizottság

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/21

         2014. december 24-én benyújtott kereset – Deutsche Telekom kontra Bizottság
   (T-827/14. sz. ügy)
   (2015/C 096/27)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Deutsche Telekom AG (Bonn, Németország) (képviselők: K. Apel és D. Schroeder ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperest érintő részében egészben vagy részben semmisítse meg a 2014. december 16-i C(2014) 10119 végleges bizottsági határozattal helyesbített, az AT.39523 – Slovak Telekom ügyben 2014. október 15-én hozott C(2014) 7465 végleges bizottsági határozatot,

               —

               másodlagosan törölje vagy csökkentse a felperessel szemben kiszabott bírságokat,

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a tényállás megállapítása során elkövetett nyilvánvaló hiba és téves jogalkalmazás, valamint a felperes meghallgatáshoz való jogának megsértése a visszaélésszerű magatartás megállapításakor

                           —

                           A felperes előadja, hogy a Bizottság nem megfelelően állapította meg a szállítás megtagadását, mivel nem vizsgálta meg a feljebb lévő releváns inputot.

                           —

                           A felperes továbbá úgy érvel, hogy a Bizottság nem hallgatta meg a felperest a tényállással és azon módszerekkel kapcsolatban, amelyek alapján megállapította az érintett vállalkozást jellemző árpréshatást.

                           —

                           Ezenkívül előadja, hogy a Bizottság az árpréshatással kapcsolatban hibás módszert alkalmazott, valamint hibásan számította ki a hosszú távú átlagos határköltségeket.

               2.

               Második jogalap: a tényállás megállapítása során elkövetett nyilvánvaló hiba és a jogsértés időtartamának megállapításakor elkövetett téves jogalkalmazás

                           —

                           A felperes e tekintetben előadja, hogy a Bizottság nem állapíthatta volna meg, hogy a jogsértés már a referenciaajánlat közzétételekor megkezdődött, és mindenesetre a 2005-ös évet nem számíthatta volna bele a jogsértés időszakába.

               3.

               Harmadik jogalap: a tényállás megállapítása során elkövetett nyilvánvaló hiba és a jogsértés felperesnek való betudásakor elkövetett téves jogalkalmazás, mivel a Bizottság nem bizonyította, hogy a felperes az érintett vállalkozásra ténylegesen meghatározó befolyást gyakorolt

                           —

                           A felperes úgy érvel, hogy a Bizottság nem tudhatta volna be a felperesnek az érintett vállalkozás versenyellenes magatartását, mivel a felperes és e vállalkozás nem alkotott gazdasági egységet.

                           —

                           Különösen a Bizottság nem bizonyította, hogy a felperes ténylegesen meghatározó befolyást gyakorolt az érintett vállalkozásra. Továbbá a felperes nem tudott az érintett vállalkozás állítólagos visszaélésszerű magatartásáról.

                           —

                           A felperes előadja továbbá, hogy a Bizottság akkor, amikor megpróbálta bizonyítani a meghatározó befolyás tényleges gyakorlását, a tényállás értelmezésekor megsértette különösen az ártatlanság vélelmének elvét.

                           —

                           Végül többek között arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a meghatározó befolyás állítólagos gyakorlása jelentős volt.

               4.

               Negyedik jogalap: a felperessel szemben saját külön bírság kiszabása révén elkövetett téves jogalkalmazás

                           —

                           A Bizottság szerint az érintett vállalkozás és a felperes egy és ugyanazon vállalkozás részét képezte, éspedig a jogsértés egész időtartama alatt, sőt még a bírság megállapításának időpontjában is, de már a felperes által elkövetett és a Bizottság által 2003-ban szankcionált azon jogsértés időpontjában is, amely felvetette a visszaesés kérdését. A Bizottság ezért a felperessel szemben nem szabhatott volna ki saját külön bírságot, mivel a büntetések és szankciók egyéniesítésének elve csak a vállalkozásra mint olyanra vonatkozik, a hozzá tartozó jogi személyekre nem.

               5.

               Ötödik jogalap: a tényállás megállapítása során elkövetett nyilvánvaló hiba és a bírság összegének megállapításakor elkövetett téves jogalkalmazás

                           —

                           E tekintetben a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottságnak az alapösszeg kiszámításakor nem az érintett vállalkozás által 2010-ben az érintett termékekkel elért forgalmat kellett volna figyelembe vennie, hanem a 2005-től 2010-ig tartó évek átlagos éves forgalmát kellett volna alapul vennie.

                           —

                           Továbbá a Bizottság a jogsértés időtartamának figyelembevételekor semmi esetre sem vehette volna számításba a 2005-ös évet.


title: C-378/13. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2014. december 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 75/442/EGK irányelv — Hulladékgazdálkodás — A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete — A teljesítés elmaradása — Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése — Pénzügyi szankciók — Átalányösszeg és kényszerítő bírság)

text:
               9.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/10

         A Bíróság (nagytanács) 2014. december 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-378/13. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - 75/442/EGK irányelv - Hulladékgazdálkodás - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Pénzügyi szankciók - Átalányösszeg és kényszerítő bírság))
   (2015/C 046/13)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Patakia, E. Sanfrutos Cano és A. Alcover San Pedro meghatalmazottak)

      Alperes: Görög Köztársaság (képviselők: E. Skandalou meghatalmazott, segítője: V. Liogkas műszaki szakértő)

      Rendelkező rész

               1)

               A Görög Köztársaság, mivel nem tett meg a Bizottság kontra Görögország ítéletben (C-502/03, EU:C:2005:592) foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi arra, hogy a jelen ítélet kihirdetésének napjától a Bizottság kontra Görögország ítéletben (C-502/03, EU:C:2005:592) foglaltak teljesítéséig, amennyiben a jelen ítélet rendelkező részének 1. pontjában megállapított jogsértés az említett napon még fennáll, fizessen az Európai Bizottságnak „Az Európai Unió saját forrásai” számlára félévenkénti kényszerítő bírságot, amelynek összege, az ezen ítélet kihirdetését követő első félév tekintetében és annak végén 1 4 5 20  000 euróban meghatározott kezdeti összeg alapján számítandó, amelyből le kell vonni 40  000 euró összeget a megállapított kötelezettségszegéssel érintett minden olyan ellenőrizetlen hulladéklerakó-telep tekintetében, amelyet 2014. május 13. óta vagy bezártak vagy rehabilitáltak, és 80  000 euró összeget azon érintett telepek tekintetében, amelyeket ugyanezen időpont óta bezártak és rehabilitáltak is. Valamennyi további félév tekintetében, az egyes félévek címén esedékes kényszerítő bírság összegét az adott félév végén, az előző félév tekintetében kiszabott kényszerítő bírság összege alapján kell kiszámítani, és ugyanazon levonásokat kell elvégezni a megállapított kötelezettségszegéssel érintett telepek szóban forgó félév folyamán megtörtént bezárása és rehabilitációja függvényében.

               3)

               A Bíróság kötelezi a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak „Az Európai Unió saját forrásai” számlára 10 millió euró átalányösszeget.

               4)

               A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2013.9.7.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) 2005. június 2. a C-394/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Görög Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 93/38/EGK irányelv – Közbeszerzési eljárás a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban – A megalopoliszi hőelektromos központ szállítószalag-rendszerének legyártására vonatkozó szerződés – Pályázati felhívás közzétételének elmulasztása – Műszaki jelleg – Előre nem látható esemény – Rendkívüli sürgősség)

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   2005. június 2.
   a C-394/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra a Görög Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 93/38/EGK irányelv - Közbeszerzési eljárás a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban - A megalopoliszi hőelektromos központ szállítószalag-rendszerének legyártására vonatkozó szerződés - Pályázati felhívás közzétételének elmulasztása - Műszaki jelleg - Előre nem látható esemény - Rendkívüli sürgősség)
   (2005/C 182/02)
   Az eljárás nyelve: görög
   (Ideiglenes fordítás; a végleges fordítást az „Európai Bírósági Határozatok Tárában” teszik közzé)
   A C-394/02. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: M. Nolin és M. Konstantinidis) kontra a Görög Köztársaság (meghatalmazottak: P. Mylonopoulos, D. Tsagkaraki és S. Chala) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2002. november 8-án benyújtott kereset tárgyában, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, K. Lanearts, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič és E. Levits bírák; főtanácsnok: F. G. Jacobs; hivatalvezető: K. Sztranc tanácsos, 2005. június 2-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A megalopoliszi hőelektromos központ számára szállítószalag-rendszer legyártására vonatkozó szerződésnek a Dimosia Epicheirisi Ilektrismoy villamossági közvállalkozás által pályázati felhívás előzetes közzététele nélküli tárgyalásos eljárással történt odaítélésével a Görög Köztársaság nem teljesítette az 1998. február 16-i 98/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/38/EGK tanácsi rendeletből és különösen annak 20. cikke (1) bekezdéséből és 21. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A költségeket a Görög Köztársaságnak kell viselnie.

      (1)  HL C 19., 2003.1.25.


title: F-71/10. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. június 5-i ítélete — Cantisani kontra Bizottság (Közszolgálat — Szerződéses alkalmazottak — Konferenciatolmács — A személyzeti szabályzat 12a. és 24. cikke — Lelki zaklatás — Összeférhetetlenség — Kártérítési kérelem)

text:
               21.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/30

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2012. június 5-i ítélete — Cantisani kontra Bizottság
   (F-71/10. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Konferenciatolmács - A személyzeti szabályzat 12a. és 24. cikke - Lelki zaklatás - Összeférhetetlenség - Kártérítési kérelem)
   2012/C 217/63
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Nicola Cantisani (Brüsszel, Belgium) (képviselő: S. de Lannoy ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és J. Baquero Cruz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperes által lelki zaklatással kapcsolatban benyújtott segítségnyújtás iránti kérelmet és az elszenvedett kár megtérítése iránti kérelmet elutasító alperesi határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               N. Cantisani a saját költségein kívül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 317., 2010.11.20., 49. o.


title: C-306/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LVP NV kontra Belgische Staat (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Közös piacszervezés — Banán — Behozatali rendszer — Alkalmazandó vámtarifák)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/6

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 18-i ítélete (a Rechtbank van eerste aanleg te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LVP NV kontra Belgische Staat
   (C-306/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Közös piacszervezés - Banán - Behozatali rendszer - Alkalmazandó vámtarifák))
   (2015/C 065/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Az alapeljárás felei

      Felperes: LVP NV

      Alperes: Belgische Staat

      Rendelkező rész

   A Kereskedelmi Világszervezetet (WTO) létrehozó, 1994. április 15-én Marrakesh-ben aláírt és a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak a Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22-i 94/800/EK tanácsi határozattal jóváhagyott egyezmény 1. A. mellékletébe foglalt 1994. évi általános vám- és kereskedelmi egyezmény rendelkezései a magánszemélyek esetében nem keletkeztethetnek olyan jogokat, amelyekre a nemzeti bíróság előtt közvetlenül hivatkozhatnak a célból, hogy tiltakozzanak a banánra vonatkozó vámtarifákról szóló, 2005. november 29-i 1964/2005/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében rögzített, tonnánként 176 eurós vámtarifa alkalmazása ellen.

      (1)  HL C 252., 2013.8.31.


title: C-18/06. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által a Francia Köztársaság ellen  2006. január 17-én  benyújtott kereset

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/28

         Az Európai Közösségek Bizottsága által a Francia Köztársaság ellen 2006. január 17-én benyújtott kereset
   (C-18/06. sz. ügy)
   (2006/C 60/53)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviseli: M. Nolin, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg) 2006. január 17-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Francia Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 2000/29/EK tanácsi irányelv V. melléklete B. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk azonosítási és növény-egészségügyi ellenőrzéséről, amelyet a Közösségbe való beléptetés helyétől eltérő vagy ahhoz közeli helyszínen is le lehet folytatni, valamint az ezen vizsgálatokra jellemző körülmények meghatározásáról szóló, 2004. október 7-i 2004/103/EK bizottsági irányelvnek (1), illetve mivel nem értesítette az említett rendelkezésekről a Bizottságot – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az irányelv átültetésére rendelkezésre álló határidő 2004. december 31-én lejárt.

      (1)  HL L 313., 2004. 10. 12., 16. o.


title: T-383/16. sz. ügy: 2016. július 20-án benyújtott kereset – Tri Ocean Energy kontra Tanács

text:
               26.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 350/21

         2016. július 20-án benyújtott kereset – Tri Ocean Energy kontra Tanács
   (T-383/16. sz. ügy)
   (2016/C 350/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Tri Ocean Energy (Kairó, Egyiptom) (képviselők: P. Saini QC, R. Mehta barrister és N. Sheikh solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. május 27-i (KKBP) 2016/850 tanácsi határozatot (HL 2016. L 141., 125. o.),

               —

               a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. május 27-i (EU) 2016/840 tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2016. L 141., 30. o.), valamint

               —

               a Tanácsot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy nem teljesültek a megtámadott határozat, illetve a megtámadott rendelet mellékletébe való felvételnek a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat (az eredeti határozat) 28. cikkének (1) bekezdésében és a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU tanácsi rendelet (az eredeti rendelet) 15. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételei.

               2.

               A második, a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog megsértésére alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács a megtámadott határozat és a megtámadott rendelet tekintetében sem tett eleget az indokolási kötelezettségének.

               4.

               A negyedik, a felperes tulajdonhoz és jóhírnévhez való jogának indokolatlan és aránytalan korlátozására alapított jogalap.

               5.

               Az ötödik, a nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap.


title: C-524/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-461/12. sz., Hansestadt Lübeck kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2014. november 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/16

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-461/12. sz., Hansestadt Lübeck kontra Európai Bizottság ügyben 2014. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2014. november 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-524/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 026/21)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: T. Maxian Rusche és R. Sauer meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Hansestadt Lübeck, korábban Flughafen Lübeck GmbH

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               a megtámadott ítéletet helyezze hatályon kívül;

               —

               az első fokon benyújtott keresetet nyilvánítsa elfogadhatatlannak;

                           —

                           másodlagosan: első fokon benyújtott keresetet nyilvánítsa tárgytalannak;

                           —

                           másodlagosan: nyilvánítsa megalapozatlannak a negyedik jogalap azon részét, amely a szelektivitás kritériumára tekintettel az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértésére hivatkozik, továbbá a negyedik jogalap többi része, valamint az első, második, harmadik és ötödik jogalap vonatkozásában az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

               —

               az elsőfokú eljárás felperesét kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére, illetve másodlagosan a Törvényszék elé történő visszautalás esetén az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viseléséről jelenleg ne határozzon, hanem arról a végleges ítélet rendelkezzen.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap: a személyében való érintettség hiánya.

   A Törvényszék szerint a Hansestadt Lübecket azon közvállalkozás jogutóda minőségében, amely 2013. január 1-jéig a lübecki repülőteret üzemeltette, a megtámadott határozat személyében érinti, mivel e közvállalkozás állami támogatások nyújtása révén olyan hatásköröket gyakorolt, amelyeket kizárólagosan ruháztak rá. E következtetés a következő tényálláson alapul: a közvállalkozás díjszabásra tesz javaslatot a tartomány szabályozó hatóságának, amely a díjszabást jóváhagyja vagy elutasítja (a vitatott ítélet 29–34. pontja).
   A Bizottság szerint a Törvényszék a tényállást ugyan helyesen állapította meg, azonban a lübecki repülőteret 2013. január 1-jéig üzemeltető közvállalkozást a jogot tévesen alkalmazva olyan jóváhagyó hatóságnak tekintette, amely a saját, kizárólag ráruházott hatásköreit gyakorolta. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint az olyan közjogi vagy magánjogi jogalany személyében való érintettségének vizsgálatakor, amely valamely támogatási programot hajt végre (amint azon közvállalkozás, amely a lübecki repülőteret 2013. január 1-jéig üzemeltette), annak van döntő jelentősége, hogy saját maga vagy pedig az állam határozhatja-e meg ügyvezetését és politikáját (1). A Törvényszék által megállapított tényállás azt mutatja, hogy az állam rendelkezik e hatáskörrel, mégpedig két okból. A díjszabáshoz szükség van a tartomány szabályozó hatósága általi előzetes hozzájárulásra. A szabályozó hatóság pedig kötve van a repülőtéri díjakra vonatkozó szövetségi előírásokhoz. Ezért pusztán az a tény, hogy a repülőtér üzemeltetőjének kell javaslatot tennie a díjszabásra, nem jelenti azt, hogy saját maga határozhatja meg az ügyvezetését és a díjszabással követett célokat.
   Annak megállapításakor, hogy valamely, a támogatásnyújtást előkészítő lépés végrehajtására vonatkozó hatáskör (a jelen ügyben a díjszabásra vonatkozó javaslattétel a szabályozó hatóságnak) a támogatásnyújtásra vonatkozó saját hatáskör gyakorlásának minősül, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel a „személyében való érintettség” fogalmát túlságosan kiterjesztően értelmezte.

      Második jogalap: az eljáráshoz fűződő érdek hiánya.

   A Törvényszék szerint a Hansestadt Lübeck azon közvállalkozás jogutóda minőségében, amely 2013. január 1-jéig a lübecki repülőteret üzemeltette, a lübecki repülőtér magánbefektető részére történő értékesítését követően is rendelkezik eljáráshoz fűződő érdekkel. A Törvényszék nem tartotta szükségesnek annak megállapítását, hogy a támogatási program felfüggesztésére vonatkozó kötelezettség 2013. január 1-jén megszűnt-e azért, mert a díjszabás – azon körülmény miatt, hogy többé nem használtak fel állami forrásokat – már nem minősült állami támogatásnak. Még ha erről is van szó, a Törvényszék szerint az elsőfokú eljárás felperese megőrzi eljáráshoz fűződő érdekét, mivel a hivatalos vizsgálati eljárást még nem zárták le, és ezért a megtámadott határozat még joghatásokkal jár.
   Hibás a Törvényszék első érve, mivel a megtámadott határozat még a hivatalos vizsgálati eljárást lezáró végleges határozat hiányában is elveszítheti egyetlen joghatását – nevezetesen a támogatási intézkedésnek a vizsgálat időtartamára való felfüggesztésére vonatkozó kötelezettséget –, ha a támogatási intézkedés olyan okokból szűnik meg, amelyek a hivatalos vizsgálati eljárással nincsenek összefüggésben (a jelen ügyben a repülőtér privatizációja).
   A Törvényszék második érve ellentmondásban áll az ítélkezési gyakorlattal, amely létrejött és fennálló érdeket követel meg. A jelen ügyben az intézkedés felfüggesztésének veszélye nem valósult meg 2013. január 1-je előtt, mert a repülőteret privatizálták. A Hansestadt Lübeck nem bizonyította, hogy érdeke fűződik ahhoz, hogy a keresetet a repülőtér privatizációját követően is fenntartsa.
   Ezen okokból a Törvényszék a jogot tévesen alkalmazva állapította meg, hogy az elsőfokú eljárás felperese fennálló érdekkel rendelkezik.

      Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett szelektivitás fogalmának téves értelmezése.

   Ahhoz, hogy meg lehessen állapítani, hogy egy közvállalkozás díjszabása szelektív-e, a Törvényszék szerint meg kell vizsgálni, hogy a díjszabás az e közvállalkozás által rendelkezésre bocsátott áruk vagy szolgáltatások valamennyi használójára vagy potenciális használójára hátrányos megkülönböztetéstől mentesen alkalmazandó-e (az ítélet 53. pontja).
   E felfogás durva ellentmondásban áll a Bíróság ítélkezési gyakorlatával, amely szerint valamely intézkedés nem minősül általános adó- vagy gazdaságpolitikai intézkedésnek, és ezért szelektív akkor, hogy csak bizonyos gazdasági ágazatra vagy e gazdasági ágazatnak csak bizonyos vállalkozásaira alkalmazandó (2). A Bíróság ezért úgy határozott, hogy a közvállalkozások által megállapított, árukra és szolgáltatásokra vonatkozó előnyös díjak akkor is szelektívek, ha azokat valamennyi használó vagy potenciális használó igénybe veheti (3). Mengozzi főtanácsnok a Deutsche Lufthansa ügyre vonatkozó indítványában ezen ítélkezési gyakorlatot a jelen ügynek pontosan megfelelő helyzetre alkalmazta – nevezetesen egy repülőtér olyan díjszabására, amely bizonyos jelentős használóknak engedményeket nyújtott –, és megállapította az intézkedés szelektivitását (4).

      Negyedik jogalap: hiányos indokolás és ellentmondásos indokolás.

   A Törvényszék indokolása hibás. Először is hiányzik belőle a szelektivitás vizsgálatának lényeges része, azaz a díjszabás által követett cél meghatározása. E rendszerre hivatkozva ugyanis meg kell vizsgálni, hogy mely vállalkozás van jogilag és ténylegesen hasonló helyzetben. Másodszor a Törvényszék indokolása ellentmondásos, mivel a Törvényszék először is alkalmazza az adózási intézkedések szelektivitására vonatkozó ítélkezési gyakorlatot (a vitatott ítélet 51–53. pontja), majd megállapítja, hogy az nem releváns (a vitatott ítélet 57. pontja).

      Ötödik jogalap: A bírósági felülvizsgálat szigorú mércéjének egy eljárást megindító határozatra való téves alkalmazása.

   A Törvényszék ugyan megnevezi a helyes jogi kritériumot, indokolásában azonban teljesen figyelmen kívül hagyja azt, hogy a jelen ügyben egy hivatalos vizsgálati eljárás megindító határozatról van szó, amely különösen az indokolást illetően csak enyhébb bírósági felülvizsgálatnak van alávetve (5). A vitatott ítélet semmilyen magyarázatot nem ad azzal kapcsolatban, hogy a díjszabás miért volt oly nyilvánvalóan nem szelektív, hogy az a Bizottságot megakadályozta abban, hogy hivatalos vizsgálati eljárást indítson.

      (1)  A 282/85. sz., DEFI kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 1986., 2649. o.) 18. pontja.

      (2)  A C-66/02. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott ítélet (EBHT 2005., I-10901. o.) 99. pontja, és a C-148/04. sz. Unicredito-ügyben hozott ítélet (EBHT 2005., I-11137. o.) 45. pontja.

      (3)  Lásd különösen a C-126/01. sz. GEMO-ügyben hozott ítélet (EBHT 2003., I-13769. o.) 35–39. pontját.

      (4)  A C-284/12. sz. Deutsche Lufthansa ügyre vonatkozó indítvány (EBHT 2013., I-00000. o.) 47–55. pontja.

      (5)  Lásd utoljára a T-172/14. sz., Stahlwerk Bous kontra Bizottság ügyben hozott végzés (EBHT 2014., II-0000. o.) 39–78. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.


title: C-117/10. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2013. december 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — EK 88. cikk, (1) és (2) bekezdés — A Lengyel Köztársaság által mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtott támogatás — Az Európai Unió Tanácsának hatásköre — Létező támogatási program — A Lengyel Köztársaság Európai Unióhoz való csatlakozása — A csatlakozás előtt nyújtott támogatás — Megfelelő intézkedések — Két támogatási program elválaszthatatlan jellege — A körülmények megváltozása — Kivételes körülmények — Gazdasági válság — Nyilvánvaló mérlegelési hiba — Az arányosság elve)

text:
               15.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/2

         A Bíróság (nagytanács) 2013. december 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-117/10. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - EK 88. cikk, (1) és (2) bekezdés - A Lengyel Köztársaság által mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtott támogatás - Az Európai Unió Tanácsának hatásköre - Létező támogatási program - A Lengyel Köztársaság Európai Unióhoz való csatlakozása - A csatlakozás előtt nyújtott támogatás - Megfelelő intézkedések - Két támogatási program elválaszthatatlan jellege - A körülmények megváltozása - Kivételes körülmények - Gazdasági válság - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Az arányosság elve)
   2014/C 45/03
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová és B. Stromsky meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Sitbon és F. Florindo Gijón meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas és L. Liubertaitė meghatalmazottak), Magyarország (képviselők: Koós G., Fehér M. és Szíjjártó K. meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselők: M. Szpunar és B. Majczyna meghatalmazottak)

      Tárgy

   Megsemmisítés iránti kereset — A Lengyel Köztársaság hatóságai által a 2010. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakban mezőgazdasági földterületek vásárlása céljából nyújtandó állami támogatásról szóló, 2009. november 20-i 2010/10/EK tanácsi határozat (HL L 4., 89. o.) megsemmisítése — Hatáskör hiánya — Hatáskörrel való visszaélés — A tagállamok és az intézmények közötti jóhiszemű együttműködés elvének megsértése — Nyilvánvaló mérlegelési hiba

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               A Litván Köztársaság, Magyarország és a Lengyel Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 113., 2010.5.1.


title: T-299/10 R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2010. augusztus 31-i végzése — Babcock Noell kontra Fusion for Energy Közös Vállalkozás ( „Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Ajánlat elutasítása — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Fumus boni iuris — Sürgősség — Az érdekek mérlegelése” )

text:
               6.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/31

         A Törvényszék elnökének 2010. augusztus 31-i végzése — Babcock Noell kontra Fusion for Energy Közös Vállalkozás
   (T-299/10 R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Ajánlat elutasítása - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Fumus boni iuris - Sürgősség - Az érdekek mérlegelése)
   2010/C 301/53
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Babcock Noell GmbH (Würtzburg, Németország) (képviselők: M. Werner és C. Elbreht ügyvédek)

      Alperes: Fúziósenergia-fejlesztési és ITER Európai Közös Vállalkozás (képviselők: A. Verpont meghatalmazott, segítői: C. Kennedy-Loest, K. Wilson és C. Thomas solicitors és N. Pourbaix ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az alperes által a közbeszerzési eljárás során hozott, a felperes által benyújtott ajánlatokat elutasító határozat, és az „ITER Toroidal Field Coils Winding Packs” árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződés D részét más ajánlattevőnek odaítélő határozat végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-12/05. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2006. december 14-i végzése – Herbert Meister kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (Fellebbezés – Beosztás – Szolgálatvezetőnek a jogügyi alelnökség jogtanácsosaként történő újrabeosztása – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan alaptalan fellebbezés)

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/8

         A Bíróság (hatodik tanács) 2006. december 14-i végzése – Herbert Meister kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták)
   (C-12/05. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Beosztás - Szolgálatvezetőnek a jogügyi alelnökség jogtanácsosaként történő újrabeosztása - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan alaptalan fellebbezés)
   (2007/C 82/15)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Herbert Meister (képviselő: P. Goergen ügyvéd)

      Másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő(k): I. de Medrano Caballero meghatalmazott)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (harmadik tanács) a T-76/03. sz., Meister kontra OHIM ügyben 2004. október 28-án hozott, az OHIM – a fellebbezőnek szolgálati érdekből, beosztása változatlanul hagyásával a jogügyi alelnökség jogtanácsosaként történő újrabeosztásáról szóló, – 2002. április 22-i határozatának megsemmisítése iránti keresetet elutasító ítélete elleni fellebbezés
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést és a csatlakozó fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Herbert Meistert kötelezi a fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

               3)

               A Bíróság a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) kötelezi a csatlakozó fellebbezéssel kapcsolatos költségek viselésére.

      (1)  HL C 93., 2005.4.16.


title: T-267/15. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 7-i végzése – db Technologies Deutschland kontra OHIM – MIP Metro (Sigma)

text:
               23.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 389/65

         A Törvényszék 2015. október 7-i végzése – db Technologies Deutschland kontra OHIM – MIP Metro (Sigma)
   (T-267/15. sz. ügy) (1)

   (2015/C 389/74)
   Az eljárás nyelve: német
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 245., 2015.7.27.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács)  2006. január 10.  a C-302/04. sz., (a Szombathelyi Városi Bíróság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Ynos kft kontra Varga János ügyben (EK 234. cikk – 93/13/EGK irányelv – Fogyasztók – Tisztességtelen szerződési feltételek – Olyan nemzeti jogszabály, amelyet harmadik állam és az Európai Közösségek közötti társulási megállapodás megkötését követően, de az említett államnak az Európai Unióhoz történt csatlakozását megelőzően hoztak összhangba az irányelvvel – A Bíróság hatáskörének hiánya)

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/7

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2006. január 10.
   a C-302/04. sz., (a Szombathelyi Városi Bíróság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Ynos kft kontra Varga János ügyben (1)

   (EK 234. cikk - 93/13/EGK irányelv - Fogyasztók - Tisztességtelen szerződési feltételek - Olyan nemzeti jogszabály, amelyet harmadik állam és az Európai Közösségek közötti társulási megállapodás megkötését követően, de az említett államnak az Európai Unióhoz történt csatlakozását megelőzően hoztak összhangba az irányelvvel - A Bíróság hatáskörének hiánya)
   (2006/C 48/14)
   Az eljárás nyelve: magyar
   A C-302/04. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Szombathelyi Városi Bíróság (Magyarország) a Bírósághoz 2004. július 14-én érkezett 2004. június 10-i végzésével az előtte az Ynos kft és Varga János között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, A. Rosas, K. Schiemann és J. Makarczyk tanácselnökök, C. Gulmann, A. La Pergola, K. Lenaerts, P. Kūris, Juhász E., G. Arestis, M. Ilešič (előadó) és A. Ó Caoimh bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos, 2006. január 10-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   A Bíróság nem rendelkezik hatáskörrel az első és a második kérdés megválaszolására olyan körülmények között, mint az alapügyben, amelynek tényállása valamely államnak az Európai Unióhoz történt csatlakozása előtti.

      (1)  HL C 251., 2004.10.9.


title: C-591/15. sz. ügy: A Bíróság (Nagytanács) 2017. június 13-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Queen, aThe Gibraltar Betting and Gaming Association Limited kérelme alapján, kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury (Előzetes döntéshozatal — Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése — Gibraltár jogállása — EUMSZ 56. cikk — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Kizárólag belső jellegű helyzet — Elfogadhatatlanság)

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/7

         A Bíróság (Nagytanács) 2017. június 13-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – The Queen, aThe Gibraltar Betting and Gaming Association Limited kérelme alapján, kontra Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury
   (C-591/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdése - Gibraltár jogállása - EUMSZ 56. cikk - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Kizárólag belső jellegű helyzet - Elfogadhatatlanság))
   (2017/C 277/08)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: The Queen, a The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited kérelme alapján

      Alperes: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Her Majesty's Treasury

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 355. cikk (3) bekezdését az EUMSZ 56. cikkel együttesen úgy kell értelmezni, hogy a Gibraltáron letelepedett piaci szereplők által az Egyesült Királyságban letelepedett személyek számára történő szolgáltatásnyújtás az uniós jog szempontjából olyan helyzetnek minősül, amelynek minden eleme egyetlen tagállamra korlátozódik.

      (1)  HL C 27., 2016.1.25.


title: T-35/15. sz. ügy: 2015. január 14-én benyújtott kereset – Alkarim for Trade and Industry kontra Tanács

text:
               16.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/39

         2015. január 14-én benyújtott kereset – Alkarim for Trade and Industry kontra Tanács
   (T-35/15. sz. ügy)
   (2015/C 089/47)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Szíria) (képviselők: J.-P. Buyle és L. Cloquet ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 1105/2014/EU tanácsi végrehajtási rendeletet a felperesre vonatkozó részében;

               —

               semmisítse meg a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2014. október 20-i 2014/730/KKBP tanácsi végrehajtási határozatot a felperesre vonatkozó részében;

               —

               kötelezze a Tanácsot az eljárás összes költségének viselésére, ideértve a felperes részéről felmerült költségeket is.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a védelemhez való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésén alapul, mivel a felperest a vitatott szankciók elfogadását megelőzően soha nem hallgatták meg.

               2.

               A második jogalap a tények nyilvánvaló értékelési hibáján alapul.

               3.

               A harmadik jogalap az arányosság elvének a megsértésén alapul.

               4.

               A negyedik jogalap a tulajdonhoz való jog, valamint a szakmai tevékenység gyakorlásához való jog aránytalan megsértésén alapul.

               5.

               Az ötödik jogalap a vitatott határozatok jogellenességén alapul, amennyiben a 2013/255/KKBP határozat (1) 32. cikkében, valamint a 36/2012 rendelet (2) 14. és 26. cikkében foglalt feltételek nem teljesülnek, mivel a felperes soha nem vett részt tudatosan és szándékosan az európai vagy nemzetközi szankciók megkerülésére irányuló műveletekben.

               6.

               A hatodik jogalap a hatáskörrel való visszaélésen alapul, amennyiben objektív, releváns és egybehangzó jelek alapján feltételezhető, hogy a vitatott intézkedéseket a kifejtettektől eltérő célkitűzések elérésének meghatározó céljából hozták (a piacról történő kizárás – egyéb piaci szereplők előnyben részesítése).

               7.

               A hetedik jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén alapul.

      (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2013. május 31-i 2013/255/KKBP tanácsi határozat (HL L 147., 14. o.).

      (2)  A szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 16., 1. o.).


title: T-282/17. sz. ügy: 2017. május 11-én benyújtott kereset – UI (*) kontra Tanács

text:
                  21.8.2017

                  HU

                  Az Európai Unió Hivatalos Lapja

                  C 277/46

            2017. május 11-én benyújtott kereset –  UI (*1) kontra Tanács
      (T-282/17. sz. ügy)
      (2017/C 277/68)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes:
          UI (*1) (képviselő: J. Diaz Cordova ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az alperest arra, hogy véglegesítse a felperest az AST/SC 2 álláshelyen a Tanács Főtitkárságán (DG A3).

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset alátámasztása érdekében a felperes lényegében megkérdőjelezi azon eljárások jogszerűségét, amelyek a felperes állítása szerint tévesen eredményezték a szóban forgó álláshelyen való véglegesítésének elmaradását. A felperes különösen az alperes által készített kiegészítő dokumentumra utal, amelyet a felperes állítása szerint nem kell figyelembe venni a felperes értékelésekor, mivel azt jóval a próbaidejének lejárta után nyújtották be. A felperes azt állítja, hogy az alperes megsértett bizonyos alapvető jogokat a felperes értékelésekor, beleértve a magánélethez való jogot, a kommunikáció titkosságát és a panasztételi jogot is.

         (*1)  Törölt információ az egyének személyes adatainak védelme érdekében.


title: C-79/17. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2017. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gmalieva s.r.o. és társai kontra Landespolizeidirektion Oberösterreich

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/3

         A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2017. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Gmalieva s.r.o. és társai kontra Landespolizeidirektion Oberösterreich
   (C-79/17. sz. ügy)
   (2017/C 178/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me GmbH és Haydar Demir

      Alperes: Landespolizeidirektion Oberösterreich

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az EUMSZ 56. és azt követő cikkekkel összeegyeztethetőnek tekintendő-e a szerencsejátékra vonatkozó nemzeti monopóliumrendszer, tekintettel arra, hogy

                           —

                           feltéve, hogy

                           a)

                           a hatóságok és az eljárásban részt vevő magánszemély felek által előterjesztett bizonyítékok és köztudomású tények alapján megállapított tényállás és indokolás megfelelő (e tekintetben lásd: C-685/15) és

                           b)

                           egyetlen más nemzeti bíróság – autonóm koherenciavizsgálattal alátámasztott – álláspontja sem bír kötelező erővel (e tekintetben lásd: C-589/16) –

                     egy, a fenti körültekintést tanúsító és ezáltal az EJEE 6. cikkének (1) bekezdése, illetve a Charta 47. cikke szerinti tisztességes eljárásához való jogot tiszteletben tartó bírósági eljárásban fő sarkpontokként megállapítást nyert, hogy

                           —

                           a játékfüggőség nem jelent állami intézkedést igénylő társadalmi problémát,

                           —

                           a tiltott szerencsejáték nem minősül büntetendő cselekménynek, hanem csupán (ugyanakkor gyakran) rendészeti jellegű rendzavarásnak,

                           —

                           a szerencsejátékból származó éves állami bevétel több mint 500 millió eurót tesz ki (ami az éves költségvetés 0,4 %-ának felel meg), és

                           —

                           a koncessziójogosult jogalanyok reklámtevékenysége túlnyomó részt arra irányul, hogy az eddig nem érintett személyeket szerencsejátékra ösztönözzék?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre igenlő választ kell adni: az EUMSZ 56. és azt követő cikkeivel összeegyeztethetőnek tekintendő-e egy olyan rendszer, amely sem a követendő célkitűzéseket nem rögzíti, sem pedig az ezek tényleges megvalósítása tekintetében az állam bizonyítási kötelezettségét nem szabályozza, hanem az alapvető koherenciafeltételek kidolgozását és ellenőrzését oly mértékben a nemzeti bíróságokra ruházza, hogy végeredményben nem biztosítható megfelelően az EJEE 6. cikke, illetve a Charta 47. cikke értelmében vett tisztességes eljárás?

               3)

               Amennyiben az első és a második kérdésre igenlő választ kell adni: az EUMSZ 56. és azt követő cikkei értelmében a jogszabályban előírt, széles végrehajtó hatósági beavatkozási jogosultságra tekintettel arányosnak tekintendő-e egy olyan rendszer, amely nem függ előzetes bírói jóváhagyástól vagy nem tartozik bírósági felügyelet alá?

               4)

               Amennyiben az első, a második és a harmadik kérdésre igenlő választ kell adni: az EUMSZ 56. és azt követő cikkei értelmében arányosnak tekintendő-e egy ilyen rendszer, tekintettel arra, hogy a szigorú jogosultsági feltételek önálló – az odaítélendő koncessziók számának egyidejű meghatározása nélkül történő – szabályozása kisebb mértékű beavatkozást jelente a szolgáltatásnyújtás szabadságába?

               5)

               Amennyiben az előző kérdések valamelyikére tagadó választ kell adni: a GSpG szerinti monopóliumrendszer uniós jogot sértő jellegét megállapító nemzeti bíróságnak eszerint nem csak az előtte folyamatban lévő eljárásban szóban forgó beavatkozási intézkedés jogellenes jellegét kell mindezek alapján megállapítania, hanem ezen túlmenően a hatáskörében eljárva hivatalból (például perújrafelvétel útján) újra kell értékelnie a szükségszerűen járulékos, de már jogerőre emelkedett szankciókat (mint például bírságokat)?


title: C-482/10. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2011. december 21-i ítélete (a Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tesesa Cicala kontra Regione Siciliana (Nemzeti közigazgatási eljárás — Közigazgatási aktusok — Indokolási kötelezettség — Az indokolás hiányának a közigazgatási aktussal szemben indított bírósági eljárás során való pótlására vonatkozó lehetőség — Az EUMSZ 296. cikk második bekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának értelmezése — A Bíróság hatáskörének hiánya)

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2011. december 21-i ítélete (a Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Tesesa Cicala kontra Regione Siciliana
   (C-482/10. sz. ügy) (1)

   (Nemzeti közigazgatási eljárás - Közigazgatási aktusok - Indokolási kötelezettség - Az indokolás hiányának a közigazgatási aktussal szemben indított bírósági eljárás során való pótlására vonatkozó lehetőség - Az EUMSZ 296. cikk második bekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának értelmezése - A Bíróság hatáskörének hiánya)
   2012/C 49/16
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Olaszország

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Tesesa Cicala

      Alperes: Regione Siciliana

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Corte dei Conti — Sezione Giuridizionale per la Regione Siciliana — Az EUMSZ 296. cikk és az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának értelmezése — Azon nemzeti szabályozás összeegyeztethetősége, amely előírja azt a lehetőséget a közigazgatási hatóság számára, hogy bizonyos feltételek esetén ne indokolja aktusait vagy valamely közigazgatási aktus indokolásának hiányát az említett aktussal szemben indított bírósági eljárás során pótolja.

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy választ adjon a Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Olaszország) 2010. szeptember 20-i határozatával előterjesztett kérdésekre.

      (1)  HL C 328., 2010.12.4.


title: T-67/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 2-i ítélete – Ford Motor kontra OHIM (FUN) ( Közösségi védjegy – A FUN közösségi szóvédjegy bejelentése – Feltétlen kizáró okok – Leíró jelleg hiánya – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja )

text:
               24.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 19/26

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. december 2-i ítélete – Ford Motor kontra OHIM (FUN)
   (T-67/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - A FUN közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja’)
   (2009/C 19/49)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Ford Motor (Dearborn, Michigan, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: R. Ingerl ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Poch meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2006. december 20-i, a FUN szóvédjegy közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelem tárgyában hozott határozata (R 1135/2006-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2006. december 20-i határozatát (R 1135/2006-2. sz. ügy).

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28.


title: C-363/12. sz. ügy: Az Equality Tribunal (Írország) által 2012. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Z kontra A Government Department és the Board of Management of a Community School

text:
               13.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/5

         Az Equality Tribunal (Írország) által 2012. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Z kontra A Government Department és the Board of Management of a Community School
   (C-363/12. sz. ügy)
   2012/C 311/06
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Equality Tribunal

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Z

      Alperes: A Government Department és the Board of Management of a Community School

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Az Európai Unió elsődleges jogának következő rendelkezéseire tekintettel:

                           i.

                           az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikke,

                           ii.

                           az Európai Unió működéséről szóló szerződés 8. és 157. cikke és/vagy

                           iii.

                           az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21., 23., 33. és 34. cikke
                           úgy kell-e értelmezni a 2006/54/EK irányelvet és különösen annak 4. és 14. cikkét, hogy nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés áll fenn abban az esetben, ha egy nőtől — akinek genetikai gyermeke béranyaságról szóló megállapodás alapján született, és aki a genetikai gyermek születésétől fogva felelős annak gondozásáért — megtagadják a szülési szabadsággal és/vagy örökbefogadási szabadsággal egyenértékű fizetett szabadságot?

               2.

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén összeegyeztethető-e a 2006/54/EK irányelv (1) az Európai Unió elsődleges jogának fent hivatkozott rendelkezéseivel?

               3.

               Az Európai Unió elsődleges jogának következő rendelkezéseire tekintettel:-

                           i.

                           az Európai Unió működéséről szóló szerződés 10. cikke és/vagy

                           ii.

                           az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21., 26. és 34. cikke
                           úgy kell-e értelmezni a 2000/78/EK irányelvet (2) és különösen annak 3. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkét, hogy nemi alapon történő hátrányos megkülönböztetés áll fenn abban az esetben, ha egy nőtől — aki olyan fogyatékosságban szenved, amely megakadályozza őt a szülésben, akinek genetikai gyermeke béranyaságról szóló megállapodás alapján született, és aki a genetikai gyermek születésétől fogva felelős annak gondozásáért — megtagadják a szülési szabadsággal és/vagy örökbefogadási szabadsággal egyenértékű fizetett szabadságot?

               4.

               A harmadik kérdésre adandó nemleges válasz esetén összeegyeztethető-e a 2000/78/EK irányelv az Európai Unió elsődleges jogának fent hivatkozott rendelkezéseivel?

               5.

               Lehet-e hivatkozni a fogyatékkal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményre a 2000/78/EK irányelv értelmezése és/vagy érvényességének megkérdőjelezése érdekében?

               6.

               Az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén összeegyeztethető-e a 2000/78/EK irányelv, különösen annak 3. és 5. cikke a fogyatékkal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény 5. és 6. cikkével, 27. cikke (1) bekezdésének b) pontjával, valamint 28. cikke (2) bekezdésének b) pontjával?

      (1)  A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (átdolgozott szöveg) (HL L 204., 23. o.)

      (2)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.)


title: C-33/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-153/11. sz., Cantina Broglie 1 kontra OHIM ügyben 2014. november 27-én hozott ítélete ellen a Cantina Broglie 1 Srl által- 2015. január 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 429/8

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-153/11. sz., Cantina Broglie 1 kontra OHIM ügyben 2014. november 27-én hozott ítélete ellen a Cantina Broglie 1 Srl által- 2015. január 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-33/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 429/10)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Cantina Broglie 1 Srl (képviselő: A. Rizzoli ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
   A Bíróság (kilencedik tanács) 2015. október 15-i végzésével elutasította a fellebbezést, és elrendelte, hogy a Cantina Broglie 1 Srl maga viseli saját költségeit.


title: T-393/11. sz. ügy: 2011. július 26-án benyújtott kereset — Masottina kontra OHIM — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/35

         2011. július 26-án benyújtott kereset — Masottina kontra OHIM — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
   (T-393/11. sz. ügy)
   2011/C 282/68
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Masottina SpA (Conegliano [TV], Olaszország) (képviselő: N. Schaeffer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: a Coop. V. BOCOPA néven forgalmazó Bodegas Cooperativas de Alicante (Alicante, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2011. május 4-én az R 518/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát, valamint a felszólalási osztály 2010. február 2-án hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék utasítsa el a Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA-nak a „CA’ MARINA” védjegy lajstromozása elleni felszólalási kérelmét, és adjon helyt a 6375216. sz. közösségi védjegybejelentésnek, amely védjegynek a Masottina SpA a jogosultja; és

               —

               a Törvényszék a Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA-t kötelezze valamennyi bíróság előtti eljárás költségeinek és a kapcsolódó költségeknek a viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „CA’ MARINA” szóvédjegy a 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 6375216. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 1796374. sz. „MARINA ALTA” közösségi szóvédjegy a 33. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály valamennyi áru vonatkozásában elutasította a közösségi védjegybejelentést.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen alkalmazta a fent említett cikket: i. a „MARINA ALTA” védjegy meghatározásának és megkülönböztetésének a hiányára vagy legalábbis ezek nem kielégítő voltára tekintettel; ii. mivel az érintett megjelölések között nem áll fenn az összetévesztés veszélye; és iii. annak figyelmen kívül hagyásával, hogy az áruk, azok forgalmazási csatornái és az érintett közönség nem azonosak.


title: T-395/04. sz. ügy: Az Air One S.p.A. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. október 5-én benyújtott kereset

text:
               4.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 300/49

         Az Air One S.p.A. által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. október 5-én benyújtott kereset
   (T-395/04. sz. ügy)
   (2004/C 300/95)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Az Air One S.p.A., képviseli: Gianluca Belotti ügyvéd és Matteo Padellaro ügyvéd, 2004. október 5-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Bizottság ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Bizottság nem teljesítette az EK-Szerződés alapján rá háruló kötelezettségeket azáltal, hogy alakszerű felhívás ellenére nem foglalt állást az Air One 2003. december 22-én tett, a Ryanair légifuvarozónak az olasz hatóságok által nyújtott állami támogatásokra vonatkozó panaszáról;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy haladéktalanul foglaljon állást – alakszerű határozattal – a felperes panaszáról, valamint a kért ideiglenes intézkedésekről;

               —

               kötelezze az alperest, minden körülmények között, az összes eljárási költség megtérítésére, valamint a Bizottság esetleges határozata miatti permegszüntetés esetében is marasztalja az alperest a perindítással járó többletköltségekben.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az intézményi mulasztás megállapítása iránti keresetének alátámasztására a felperes hivatkozik a jogsértő támogatásokra vonatkozó, az Európai Bizottságnak 2003. december 22-én kelt levelében megküldött panaszában foglaltakra, miszerint a Ryanair ír légifuvarozó állami támogatásokban részesült különböző olasz repülőtereken azáltal, hogy különösen versenyképes repülőtéri díjakat és árakat szabtak neki az olasz földi kiszolgálók szolgáltatásainak igénybevételekor, nemegyszer lényegében mentesülve bármilyen költség megfizetése alól.
   Bizottsági válasz hiányában, az Air One alakszerű felhívást intézett a Bizottsághoz, hogy foglaljon állást a panasszal kapcsolatban, az EK 232. cikk alapján és céljának megfelelően. Miután négy hónap telt el eredménytelenül, az Air One úgy döntött, hogy az Elsőfokú Bírósághoz fordul.
   E tekintetben a felperes hangsúlyozza, hogy azért volt kénytelen az Elsőfokú Bírósághoz fordulni, mivel kilenc hónap telt el anélkül, hogy bármiféle visszajelzést kapott volna, továbbá anélkül, hogy a Bizottság – az általa már kellő részletességgel elemzett és hasonló esetekben állami támogatásnak minősített tényekre vonatkozó, jelen jogvitával kapcsolatos részletes panaszt figyelmen kívül hagyva – a vélelmezhetően jogsértő és a közös piaccal valószínűleg összeegyeztethetetlen támogatások miatt az olasz hatóságok elleni fellépésre elszánta volna magát.
   Ezen kívül a felperes fontosnak tartja megjegyezni, hogy a vitatott támogatásokat a légifuvarozási ágazat egy olyan szereplője kapta, amelyet a Bizottság immár különös figyelemmel kísér, az állami támogatások tekintetében is.


               6.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/28

         A tanácsok közötti ügyelosztás szempontjai
   (2007/C 235/51)
   A Közszolgálati Törvényszék a Bíróság alapokmánya I. mellékletének 4. cikke és az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának 12. cikke alapján 2007. szeptember 19-én akként határozott, hogy a 2008. szeptember 30-ig terjedő időszakban a tanácsok közötti ügyelosztás következő rendjét tartja fenn:

               —

               az első tanács hatáskörébe tartozik minden ügy, kivéve a főként felvétellel, értékeléssel/előléptetéssel, szolgálati viszony végleges megszűnésével kapcsolatos ügyeket, amelyek a második tanács hatáskörébe tartoznak;

               —

               bizonyos számú ügyet, azok tárgyától függetlenül, a teljes ülésen meghatározandó gyakoriság szerint automatikusan a harmadik tanácsra kell osztani;

               —

               a fenti ügyelosztási rendtől összefüggő ügyek esetén, illetve a Törvényszéken belül a munkateher kiegyensúlyozott és ésszerű változatosságot jelentő elosztásának biztosítása érdekében el lehet térni.


title: T-282/16. sz. ügy: 2016. május 30-án benyújtott kereset – Inpost Paczkomaty kontra Bizottság

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/58

         2016. május 30-án benyújtott kereset – Inpost Paczkomaty kontra Bizottság
   (T-282/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/65)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Krakkó, Lengyelország) (képviselő: T. Proć ügyvéd [radca prawny])

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Lengyelország által a lengyel posta részére a 2013-tól 2015-ig tartó években az egyetemes szolgáltatásnyújtási kötelezettséggel kapcsolatban felmerült nettó költségek ellentételezése érdekében nyújtani tervezett SA.38869 (2014/N) állami támogatásról szóló, 2015. november 26-i (EU) C(2015) 8236 európai bizottsági határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a Szerződés 106. cikke (2) bekezdésének megsértése, a [közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló (2011. évi) európai uniós] keretszabály 19. pontjában (2.6. rész) foglalt követelmények teljesülésének téves megállapítása, a Szerződésben foglalt, a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó elvek megsértése, valamint a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15-i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 15., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 71. o.; a továbbiakban: postai irányelv) 7. cikke (2) bekezdésének téves értelmezése

                           —

                           Az egyetemes szolgáltatásnyújtás finanszírozása érdekében a tagállamok által alkalmazott módszereknek összhangban kell állniuk mind a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével, az átláthatóság elvével és az egyenlő bánásmód elvével (ideértve az egyetemes postai szolgáltató versenyeztetési eljárásban való kiválasztására vonatkozó elvet is), amely elvek az EUMSZ-nek a belső piaci szabadságokra vonatkozó rendelkezéseiből következnek, mind pedig az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdésével, ami a jelen ügyben nem valósult meg.

               2.

               Második jogalap: a Szerződés 106. cikke (2) bekezdésének megsértése, valamint a [közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló (2011. évi) európai uniós] keretszabály 14. pontjában (2.2. rész) és 60. pontjában (2.10. rész) foglalt követelmények teljesülésének téves megállapítása

                           —

                           Az Európai Bizottság tévesen indult ki abból, hogy mivel a lengyel postára ruházott közszolgáltatási kötelezettség megfelel a postai irányelvben megállapított követelményeknek, nem szükséges az, hogy a közszolgáltatás iránti szükséglet pontos felmérése céljából nyilvános konzultációt folytassanak vagy más megfelelő eszközt alkalmazzanak, a felhasználók és a szolgáltatók érdekeinek figyelembevétele érdekében.

               3.

               Harmadik jogalap: a Szerződés 106. cikke (2) bekezdésének megsértése, a [közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatásról szóló (2011. évi) európai uniós] keretszabály 52. pontjában (2.9. rész) foglalt követelmények teljesülésének téves megállapítása, valamint a postai irányelv 7. cikke (1), (3) és (5) bekezdésének megsértése

                           —

                           Az Európai Bizottság tévesen indult ki abból, hogy a kiegyenlítési alap az egyetemes szolgáltató vagy az ezzel egyenértékű szolgáltatásokat nyújtó bevételeinek maximum 2 %-át kitevő egységes hozzájárulásra tekintettel teljesíti a hátrányos megkülönböztetés tilalmával kapcsolatos követelményt; a szolgáltatók által kötelezően fizetendő hozzájárulás e százalékos mértéke valamennyi piaci szereplőre egységesen alkalmazandó, ami hátrányos megkülönböztetéshez vezet, mivel az egyetemes szolgáltatók helyzete és az ezzel egyenértékű szolgáltatásokat nyújtók helyzete nem hasonlítható össze.

               4.

               Negyedik jogalap: a postai irányelv 7. cikke (1) bekezdésének megsértése, mivel az Európai Bizottság elfogadja, hogy az egyetemes szolgáltatás költségeit a lengyel postának nyújtott számos kizárólagos és különleges jog révén finanszírozzák

                           —

                           A postai irányelv 7. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy a tagállamok a postai szolgáltatások kialakításához és nyújtásához már nem biztosítanak kizárólagos vagy különleges jogokat, és ezeket már nem is tartják fenn. A Bizottság ugyanakkor elfogadja, hogy a lengyel posta az általa nyújtott egyetemes szolgáltatásokkal összefüggésben kizárólagos és különleges jogokat kapott.

               5.

               Ötödik jogalap: a Szerződés 102. cikkének a 106. cikk (1) bekezdéssel összefüggésben való megsértése

                           —

                           A kompenzációs alapba kötelezően fizetendő, aránytalanul magas hozzájárulás a postai piacon „a piac versenyellenes lezárásához” vezet.

               6.

               Hatodik jogalap: az Európai Unió Alapjogi Chartája 16. cikkének és 17. cikke (1) bekezdésének megsértése

                           —

                           A megtámadott határozat egy olyan állami támogatási programot (állami támogatási szabályozást) engedélyez, amely végeredményben a felperes tulajdonhoz való jogába való aránytalan beavatkozáshoz és vállalkozási szabadságának aránytalan korlátozásához vezet.

               7.

               Hetedik jogalap: lényeges eljárási szabályok megsértése és a Szerződés 296. cikke szerinti indokolási kötelezettség figyelmen kívül hagyása

                           —

                           A Bizottság nem állapította meg helyesen a tényállást, és határozatának meghozatalakor gyakran téves tényeket vett alapul. Továbbá a Bizottság azért is megsértette az indokolási kötelezettséget, mivel – saját határozathozatali gyakorlatával szemben – az elmaradt ajánlati felhívást a versenyre gyakorolt hatásaira tekintettel nem vette terhelő körülményként figyelembe.


title: C-467/07. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2009. július 16-i végzése (a Monomeles Protodikeio Livadeias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa kontra Koinotita Kyriakiou Voiotias

text:
               21.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/32

         A Bíróság elnökének 2009. július 16-i végzése (a Monomeles Protodikeio Livadeias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Panagiotis Koskovolis, Aikaterini Pappa kontra Koinotita Kyriakiou Voiotias
   (C-467/07. sz. ügy) (1)

   2009/C 282/55

      Az eljárás nyelve: görög

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: C-392/07. sz. ügy: 2007. augusztus 14-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság

text:
               6.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/10

         2007. augusztus 14-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-392/07. sz. ügy)
   (2007/C 235/18)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: R. Layal meghatalmazott)

      Alperes: Belga Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel nem hozta meg azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló 90/434/EGK irányelv módosításáról szóló, 2005. február 17-i 2005/19/EK tanácsi irányelvnek (1) az európai részvénytársaság (SE) és az európai szövetkezet (SCE) létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezésére, valamint az SE-nek és az SCE-nek az irányelv hatálya alá tartozó társaságok jegyzékébe való felvételére vonatkozó rendelkezéseinek megfeleljen, vagy legalábbis nem közölte a Bizottsággal ezeket a rendelkezéseket – nem teljesítette az irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelvnek az SE-k és az SCE-k létesítő okirat szerinti székhelyének áthelyezésére vonatkozó rendelkezései és a melléklet a) pontja nemzeti jogba való átültetésének határideje 2006. január 1-jén lejárt.

      (1)  HL L 58., 19. o.


title: T-387/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. február 2-i ítélete — Goutier kontra OHIM — Euro Data (ARANTAX) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az ARANTAX közösségi szóvédjegy bejelentése — Az ANTAX korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A korábbi védjegy tényleges használata — A 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése” )

text:
               17.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/17

         A Törvényszék 2012. február 2-i ítélete — Goutier kontra OHIM — Euro Data (ARANTAX)
   (T-387/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az ARANTAX közösségi szóvédjegy bejelentése - Az ANTAX korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegy tényleges használata - A 207/2009 rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése)
   2012/C 80/27
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Klaus Goutier (Frankfurt am Main, Németország) (képviselő: E. Happe ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: B. Schmidt meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst (Saarbrücken, Németország) (képviselő: D. Wagner ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2010. július 1-jén, az Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst és Klaus Goutier közötti felszólalási eljárással kapcsolatban hozott határozata (R 126/2009-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék Klaus Goutiert kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 301., 2010.11.6.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. július 8-án a T-200/02. sz. Vassilios Tsarnavas kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Tisztviselők – Értékelési jelentés késedelmes elkészítése – Megsemmisítés iránti kérelem – Kártérítés iránti kérelem – Elfogadhatatlanság)

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/26

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. július 8-án
   a T-200/02. sz. Vassilios Tsarnavas kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Tisztviselők - Értékelési jelentés késedelmes elkészítése - Megsemmisítés iránti kérelem - Kártérítés iránti kérelem - Elfogadhatatlanság)
   (2004/C 262/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-200/02. sz. Vassilios Tsarnavas, az Európai Közösségek Bizottságának korábbi tisztviselője, lakóhelye: Brüsszel (Belgium), képviseli N. Lhoëst, ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: D. Martin, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, felperes panaszának részleges elutasítására vonatkozó bizottsági határozat megsemmisítése és az 1997. július 1. és 1999. június 30. közötti időszakra vonatkozó értékelési jelentés késedelmes elkészítése miatt állítólagosan elszenvedett kár megtérítése jogcímén 12500 eurós összegű kártérítés iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (első tanács), tagjai B. Vesterdorf, elnök, M. E. Martins Ribeiro és I. Labucka, bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2004. július 8-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               A felek saját költségeiket viselik.

      (1)  HL C 202., 2002.8.24.


title: T-489/12. sz. ügy: 2012. november 8-án benyújtott kereset — Planet kontra Bizottság

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/55

         2012. november 8-án benyújtott kereset — Planet kontra Bizottság
   (T-489/12. sz. ügy)
   2013/C 26/111
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Planet AE Anonimi Etairia parochis symvouleftikon ypiresion (Athén, Görögország) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság a felperes legmagasabb szintű vezetői tekintetében a személyzeti költségek elutasításával megsértette az ONTOGOV, FIT és RACWeb szerződéseket, továbbá állapítsa meg, hogy a felperes legmagasabb szintű vezetőinek, a hivatkozott szerződések tekintetében a Bizottsághoz benyújtott, összesen 547 653,42 euró összeget kitevő személyzeti költségei elfogadhatók, és azokat nem kell visszatérítenie a felperesnek a Bizottság számára, és

               —

               kötelezze a Bizottságot a felperes eljárási költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset a Bizottságnak a következő szerződésekből eredő felelősségére vonatkozik: a) 507237. sz., az „Ontology enabled E-Gov Service Configuration” (ONTOGOV) projekt végrehajtására vonatkozó szerződés; b) 027090. sz., a „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies” (FIT) projekt végrehajtására vonatkozó szerződés és c) 045101. sz., a „Risk Assessment for Customs in Western Balkan” (RACWeb) projekt végrehajtására vonatkozó szerződés az EUMSZ 272. cikk és EUMSZ 340. cikk első bekezdése értelmében. A felperes elsősorban azt állítja, hogy annak ellenére, hogy teljességgel és pontosan, valamint nagy sikerrel teljesítette szerződéses kötelezettségeit, a Bizottsága fenti szerződések és a könyvvizsgálati eljárásra vonatkozó rendelkezések megsértésével nem fogadta el a felperes három legmagasabb szintű vezetőjére vonatkozó személyzeti költségeket.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes elsősorban két jogalapra hivatkozik.

               —

               Az első jogalap azon az érvelésen alapul, miszerint a felperes egyáltalán nem sértette meg szerződéses kötelezettségeit a személyzeti költségek tekintetében, mivel: a) a felperes három legmagasabb szintű vezetőjének személyzeti költségei megfelelnek az elfogadhatóság minden feltételének, a szóban forgó szerződések záradékainak megfelelően; b) a szerződések egyáltalán nem tiltja, hogy a legmagasabb szintű vezetők részt vegyenek a finanszírozott projektekben.

               —

               A második jogalap azon az érvelésen alapul, miszerint a Bizottság a könyvvizsgálat eljárás során megsértette szerződéses kötelezettségeit, mivel: a) a Bizottság általi könyvvizsgálat a görög és nemzetközi könyvvizsgálati elvek megsértésével történt; b) a Bizottság arra irányuló felszólítása, hogy a Planet mutasson be olyan iratokat, amelyek megőrzése egyáltalán nem kötelessége, a szóban forgó szerződések megsértésének, valamint a Planet szerződéses kötelezettségei utólagos és egyoldalú módosításának minősül, és c) a szóban forgó könyvvizsgálat eredménye ellentétes a Planetnél előzőleg a Bizottság által végzett könyvvizsgálat eredményével.


title: C-388/15. sz. ügy: A Raad van State (Belgium) által 2015. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Denis Malcorps és társai kontra Vlaams Gewest, másik fél az eljárásban Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/19

         A Raad van State (Belgium) által 2015. július 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Denis Malcorps és társai kontra Vlaams Gewest, másik fél az eljárásban Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen
   (C-388/15. sz. ügy)
   (2015/C 354/21)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Denis Malcorps, Myriam Rijssens, Guido Van De Walle

      Alperes: Vlaams Gewest

      Másik fél az eljárásban: Gemeentelijk Havenbedrijf Antwerpen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A regionális RUP (területfejlesztési terv) olyan városrendezési előírásokat tartalmaz, amelyek kötelező jelleggel szabályozzák, hogy azon területek fejlesztésére (konkrétan tengeri kikötői és vízhez kötött létesítmények, logisztikai parkok, víziút-infrastruktúrák, valamint közlekedési és szállítási infrastruktúrák tekintetében), amelyeken olyan természeti értékek találhatók (egy természetes élőhelytípus területe vagy egy olyan faj élőhelye, amelynek számára az érintett különleges természetmegőrzési területet kijelölték), amelyek hozzájárulnak az érintett különleges természetmegőrzési területek megőrzésével kapcsolatos célkitűzésekhez, csak egy állandó élőhely (Natura 2000 területen kijelölt) természeti magterületeken történő kialakítása után és a flamand természetvédelmi hatóságnak a természeti magterületek tartós kialakításának sikerére vonatkozó előzetes véleményét – amelynek az említett rendelkezések végrehajtására vonatkozó városrendezési engedély megadása iránti kérelem részét kell képeznie – követően a flamand kormány által hozott határozat alapján van lehetőség.
   Figyelembe vehetők-e ezek a városrendezési előírások a természeti magterület azokban feltételezett pozitív jellegű fejlesztésével együtt az élőhelyirányelv (1) 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett esetleges jelentős hatások meghatározásakor és/vagy hatások vizsgálatának elvégzésekor, vagy e városrendezési előírások csak az élőhelyirányelv 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „kiegyenlítő intézkedéseknek” tekinthetők, amennyiben teljesülnek az utóbbi rendelkezés szerinti feltételek?

      (1)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o); magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 102. o.


title: C-161/06. sz. ügy: A Krajský soud v Ostravě által  2006. március 24-én  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skoma-Lux sro kontra Celní reditelství Olomouc

text:
               20.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 121/9

         A Krajský soud v Ostravě által 2006. március 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skoma-Lux sro kontra Celní reditelství Olomouc
   (C-161/06. sz. ügy)
   (2006/C 121/15)
   Az eljárás nyelve: cseh
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Krajský soud v Ostravě
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Skoma-Lux sro.

      Alperes: Celní ředitelství Olomouc.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az európai unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány 58. cikkét, amely okmány alapján a Cseh Köztársaság 2004. május 1-től az Európai Unió tagállamává vált, hogy a tagállam az egyes jogalanyokkal szemben alkalmazhat olyan rendeletet, amelyet alkalmazása időpontjában az érintett tagállam nyelvén nem tettek szabályosan közzé a Hivatalos Lapban?

               2)

               Az 1) kérdésre adott nemleges válasz esetében, az érintett rendelet alkalmazhatatlansága az egyes jogalanyokkal szemben az Európai Közösséget létrehozó szerződés 234. cikke értelmében a közösségi jog értelmezésére vagy annak érvényességére vonatkozó kérdés-e?

               3)

               Amennyiben a Bíróság arra a következtetésre jutna, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés a közösségi jogi aktus érvényességére vonatkozik a 314/85. sz., Foto-Frost ügyben 1989. október 22-én hozott ítélet (EBHT 1989., 4199. o.) értelmében, érvénytelen-e a 2454/93 rendelet a felperessel szemben, valamint a felperes és a Cseh Köztársaság adóhatósága közötti jogvita vonatkozásában az Európai Unió Hivatalos Lapjában a csatlakozás feltételeiről szóló okmány 58. cikke szerinti közzététel hiánya miatt?