title: T-786/16. sz. ügy: 2017. december 12-én benyújtott kereset – PV kontra Bizottság

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/22

         2017. december 12-én benyújtott kereset – PV kontra Bizottság
   (T-786/16. sz. ügy)
   (2018/C 123/30)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: PV (képviselő: M. Casado García-Hirschfeld ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 2016. május 31-i és 2016. július 5-i, a munkabérből teljesített levonásokról szóló vitatott határozatokat, amelyekkel szemben a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2016. július 29-én (R/492/16) illetve július 30-án (R/493/16) panaszt tett, és amelyeket 2016. november 28-án elutasítottak;

               —

               semmisítse meg a 2016. szeptember 15-i és 2016. július 11-i, a munkabérből teljesített levonásokról és a munkabére 2016 júliusától történő lenullázásáról szóló vitatott határozatokat, amelyekkel szemben a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2016. szeptember 19-én panaszt tett, és amelyet 2017. január 17-én elutasítottak;

               —

               semmisítse meg a 2016. szeptember 21-i vitatott határozatot, amely a Bizottsággal szemben összesen 42 704,74 euró tartozás fennállásáról tájékoztatta a felperest, amellyel szemben a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2016. november 8-án panaszt tett, és amelyet 2017. január 17-én elutasítottak;

               —

               semmisítse meg a 2017. július 20-i, 42 704,74 euróról szóló 32441709991. sz. terhelési értesítőt, amely a megállapított 42 704,74 euró tartozás megfizetésére szólítja fel a felperest, amellyel szemben a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2017. július 31-én panaszt tett (R/346/17), és amelyet 2017. november 29-én elutasítottak;

               —

               semmisítse meg a kinevezésre jogosult háromoldalú hatóság 2016. július 26-i, visszavonásról szóló határozatát, amellyel szemben a felperes a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján 2016. október 3-án panaszt tett (R/510/16), és amelyet 2017. február 2-án elutasítottak, valamint semmisítse meg a CMS 13/087 fegyelmi eljárást annak minden vetületét tekintve,

               —

               rendelje el a DG EMPLOI-nál, a DG BUDGET-nél, a DG INTERPRETARIAT-nál az orvosi szolgálat a PMO és a DG HR részéről együttesen őt ért – 2008 októberében kezdődött – lelki zaklatásból eredő károk megtérítését;

               —

               semmisítse meg a 2014. évre, a 2015. évre és a 2016. évre szóló értékelő jelentéseket a SCIC-nél történt zaklatás miatt;

         és az EUMSZ 340. cikk alapján ítélje meg az alábbi kártérítést:

               —

               rendelje el a vitatott határozatokból eredően nem vagyoni károk megtérítéseként 889 000 euró és vagyoni károk megtérítéseként 1 328 282,67 euró kártérítés megfizetését, 1 021 828,67 euró újraértékelésének fenntartásával, melyet a teljes kifizetésig késedelmi kamat terhel;

         másodlagosan, tekintettel az őt ért zaklatásra és a felhasznált hamis közokiratokra, melyek miatt az uniós jogrend nem tűrheti el e szabálytalanságokat:

               —

               semmisítsen meg minden egyéb munkabérből történő levonást 2015 márciusa és 2016 júliusa között, vagyis a következő keltezésű 12 határozatot: 9/2/2015, 30/3/2015, 5/5/2015, 24/6/2015, 1/10/2015, 12/11/2015, 15/1/2016, 22/4/2016, 31/5/2016, 5/7/2016, 15/9/2016 és 11/7/2016, valamint a megsemmisítés iránti kérelmeit elutasító határozatokat: a 2015. március 11-i R/1110/14, a 2015. július 3-i R/225/15, a 2015. július 23-i R/292/15, a 2015. augusztus 18-i R/376/15, a 2015. szeptember 25-i R/419/15, a 2015. október 23-i R/496/15, R/787/15, valamint a 2016. március 21-i R/788/16 és R/71/16, végül a 2016. szeptember 12-i R/282/16 határozatot;

               —

               semmisítsen meg az értékelési eljárásokkal kapcsolatosan tett panaszokat elutasító minden határozatot, vagyis a 2015. március 12-i R/ll00/14, a 2015. augusztus 11-i R/313/15, a 2015. október 13-i R/676/15, a 2016. június 7-i R/127/16 és a 2016. június 7-i R/128/16, valamint a 2016. szeptember 21-i R/342/16 határozatot;

               —

               semmisítse meg a személyzeti szabályzat 24. cikke szerinti segítségnyújtás iránti kérelmekre vonatkozó elutasító határozatokat, vagyis a 2014. október 23-i, a 2015. január 20-i, a 2015. március 20-i, a 2015. július 30-i (D/322/15. sz. kérelem), a 2016. március 15-i (D/776/15. sz. kérelem) és a 2016. május 18-i határozatokat;

               —

               semmisítse meg a Dr. [X] által készített, igazolatlan távollétekre vonatkozó, 2018. július 16-i és 18-i, 2014. augusztus 8-i, 2014. szeptember 4-i, 2014. december 4-i, 2015. február 4-i, 2015. április 13-i, 2015. június 4-i, 2015. augusztus 11-i2015. október 14-i, 2015. december 4-i, 2016. február 5-i, 2016. március 22-i, 2016. április 18-i, 2016. június 3-i, 2016. június 30-i és 2016. július 25-i összes „orvosi véleményt”;

               —

               semmisítse meg Dr. [X] 2014. június 27-i és Dr. [Y] 2014. október 10-i„orvosi véleményét”, amelyekkel a felperest visszaküldték a zaklatóihoz;

               —

               semmisítse meg a 2016. március 16-i és 17-i igazolatlan távollétre (otthonlétre) vonatkozóan 2016. március 22-én előterjesztett, R/182/16. sz. közigazgatási panaszt elutasító 2016. július 14-i határozatot;

               —

               semmisítsen meg minden, tartozásról szóló levelet, melyek 2015. március 10-én , 2015. május 11-én, 2015. június 10-én, 2015. augusztus 11-én, 2015. november 13-án, 2015. december 9-én, 2016. július 18-án keltek, valamint a terhelési értesítőről szóló 2016. június 21-i és 2016. szeptember 21-i előzetes tájékoztató leveleket.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája 1. cikke, 3. cikke, 4. cikke és 31. cikkének (1) bekezdése megsértésére, valamint az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 1e. cikke (2) bekezdésének és lelki zaklatásra vonatkozó 12a cikkének megsértésére vonatkozik.

               2.

               A második jogalap a személyzeti szabályzat jogellenes cselekmények elkövetésének tilalmáról szóló 21a., 22b. és 23. cikkének megsértésére vonatkozik.

               3.

               A harmadik jogalap a gondoskodási és segítségnyújtási kötelezettség a személyzeti szabályzat 24. cikkének megszegésével történő megsértésére vonatkozik.

               4.

               A negyedik jogalap a személyzeti szabályzat 59. cikkének megsértésére és a 60. cikk téves értelmezésére vonatkozik.

               5.

               Az ötödik jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. és 48. cikkének megsértésére vonatkozik, amely cikkek a megfelelő ügyintézéshez való jogot, a meghallgatáshoz való jogot és a védelemhez való jogot érintik, valamint a személyzeti szabályzat IX. mellékletének 3. cikkében foglalt azon jog megsértésére, hogy a Kerstens kontra Bizottság ítélkezési gyakorlat értelmében (2017. február 14-i Kerstens kontra Bizottság ítélet, T-270/16 P, nem tették közzé, EU:T:2017:74) a fegyelmi tanácshoz fordulást megelőzően az érintettet a kinevezésre jogosult hatóságnak meg kell hallgatnia.

         A felperes továbbá az EUMSZ 340. cikk alapján nem vagyoni károk megtérítéseként 889 000 euró és vagyoni károk megtérítéseként 1 328 282,67 euró kártérítés megfizetését kéri.


title: C-643/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. február 7-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az American Express Co. kérelme alapján The Queen kontra The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury (Előzetes döntéshozatal — (EU) 2015/2366 irányelv — Belső piaci pénzforgalmi szolgáltatások — A 35. cikk (1) bekezdése — Az engedélyezett vagy nyilvántartásba vett pénzforgalmi szolgáltatóknak a fizetési rendszerekben való részvételére vonatkozó követelmények — A 35. cikk (2) bekezdése első albekezdésének b) pontja — E követelmények alkalmazhatatlansága olyan fizetési rendszerekre, amelyeket kizárólag egyazon csoporthoz tartozó pénzforgalmi szolgáltatók alkotnak — Az említett követelmények alkalmazhatósága olyan háromszereplős fizetésikártya-rendszerekre, amelyek társmárka- vagy ügynöki megállapodásokat kötöttek — Érvényesség)

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/5

         A Bíróság (első tanács) 2018. február 7-i ítélete (a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az American Express Co. kérelme alapján The Queen kontra The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury
   (C-643/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - (EU) 2015/2366 irányelv - Belső piaci pénzforgalmi szolgáltatások - A 35. cikk (1) bekezdése - Az engedélyezett vagy nyilvántartásba vett pénzforgalmi szolgáltatóknak a fizetési rendszerekben való részvételére vonatkozó követelmények - A 35. cikk (2) bekezdése első albekezdésének b) pontja - E követelmények alkalmazhatatlansága olyan fizetési rendszerekre, amelyeket kizárólag egyazon csoporthoz tartozó pénzforgalmi szolgáltatók alkotnak - Az említett követelmények alkalmazhatósága olyan háromszereplős fizetésikártya-rendszerekre, amelyek társmárka- vagy ügynöki megállapodásokat kötöttek - Érvényesség))
   (2018/C 123/06)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: az American Express Co. kérelme alapján The Queen

      Alperes: The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

      Az eljárásban részt vesz: Diners Club International Limited, MasterCard Europe SA

      Rendelkező rész

               1)

               A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 2002/65/EK, a 2009/110/EK és a 2013/36/EU irányelv és a 1093/2010/EU rendelet módosításáról, valamint a 2007/64/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2366 európai parlamenti és tanácsi irányelv 35. cikke (2) bekezdése első albekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy olyan háromszereplős fizetésikártya-rendszer, amely valamely társmárka-partnerrel köt társmárka-megállapodást, nem esik el az e rendelkezésben foglalt kivétel kedvezményétől, és így nem kerül az ezen irányelv 35. cikke (1) bekezdésében foglalt követelmények hatálya alá abban az esetben, ha e társmárka-partner nem pénzforgalmi szolgáltató, és nem nyújt pénzforgalmi szolgáltatást e rendszeren keresztül a szóban forgó társmárkás termékekkel kapcsolatban. Ellenben az olyan háromszereplős fizetésikártya-rendszer, amely ügynököt vesz igénybe a pénzforgalmi szolgáltatások nyújtása céljából, elesik e kivétel kedvezményétől, és így az említett 35. cikk (1) bekezdésében foglalt követelmények hatálya alá kerül.

               2)

               Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés vizsgálata nem állapított meg egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintené a 2015/2366 irányelv 35. cikkének érvényességét.

      (1)  HL C 78., 2017.3.13.


title: T-47/18. sz. ügy: 2018. január 29-én benyújtott kereset – UZ kontra Parlament

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/24

         2018. január 29-én benyújtott kereset – UZ kontra Parlament
   (T-47/18. sz. ügy)
   (2018/C 123/31)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: UZ (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               a következőképpen határozzon:

               —

               megsemmisíti az Európai Parlament főtitkára által 2017. február 27-én hozott, a felperesre 2017. március 1-jei hatállyal az AD 13 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatából az AD 12 besorolási fokozat 3. fizetési fokozatába való visszasorolásával és az AD 13 besorolási fokozatban szerzett érdempontjainak lenullázásával járó fegyelmi szankciót kiszabó határozatot;

               —

               megsemmisíti a segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító határozatot;

               —

               az Európai Parlamentet kötelezi a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkének és az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) IX. melléklete 3. és 22. cikkének megsértésén alapul, mivel a kinevezésre jogosult hatóság a felperest sem a IX. melléklet 3. cikke szerinti határozatának megalapozása céljából, sem a személyzeti szabályzat 24. cikke szerinti segítségnyújtás iránti kérelem elutasítását megelőzően nem hallgatta meg.

               2.

               A második jogalap a személyzeti szabályzat IX. melléklete 9., 10. és 16. cikkének megsértésén alapul, mivel a megtámadott fegyelmi határozat sérti az arányosság elvét és a felperesre a személyzeti szabályzat IX. mellékletében nem szereplő összesített szankciót, azaz visszasorolást, az érdempontok törlését és az összes vezetői feladatból való kizárást szab ki.

               3.

               A harmadik jogalap a fegyelmi tanács szabálytalan működésén alapul, mivel ez utóbbi szabálytalanul járt el anélkül, hogy előzetesen meghallgatta volna a felperest, ráadásul az egész eljárás során megsértette a védelemhez való jogát.

               4.

               A negyedik jogalap a személyzeti szabályzat 24. cikkének megsértésén alapul, mivel a kinevezésre jogosult hatóság nem hallgatta meg a felperest azelőtt, mielőtt kérelmét elutasította volna.


title: C-144/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 8-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale Calabria [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lloyd's of London kontra Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria (Előzetes döntéshozatal — Közbeszerzési szerződések — EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikk — 2004/18/EK irányelv — Közbeszerzési eljárásban való részvétel alóli kizárás okai — Biztosítási szolgáltatások — A Lloyd’s of London több szindikátusának ugyanazon közbeszerzési eljárásban való részvétele — Az ajánlatoknak a Lloyd’s of Londonnak az érintett országban működő főképviselője általi aláírása — Az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve — Arányosság)

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/6

         A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 8-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale Calabria [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lloyd's of London kontra Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria
   (C-144/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikk - 2004/18/EK irányelv - Közbeszerzési eljárásban való részvétel alóli kizárás okai - Biztosítási szolgáltatások - A Lloyd’s of London több szindikátusának ugyanazon közbeszerzési eljárásban való részvétele - Az ajánlatoknak a Lloyd’s of Londonnak az érintett országban működő főképviselője általi aláírása - Az átláthatóság, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Arányosság))
   (2018/C 123/07)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale Calabria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Lloyd's of London

      Alperes: Agenzia Regionale per la Protezione dell'Ambiente della Calabria

      Rendelkező rész

   Az átláthatóságnak, az egyenlő bánásmódnak, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikkből eredő, valamint az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkében foglalt elveit úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan tagállami szabályozás, amely nem teszi lehetővé a Lloyd’s of London két „syndicates” tagjának ugyanazon, biztosítási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési eljárásban való részvételből kizárólag azon okból történő kizárását, hogy azok minden egyes ajánlatát a Lloyd’s of London e tagállamban működő főképviselője írta alá, ugyanakkor lehetővé teszi azok kizárását, ha vitathatatlan bizonyítékok alapján megállapítható, hogy ajánlataikat nem függetlenül készítették el.

      (1)  HL C 213., 2017.7.3.


title: T-54/18. sz. ügy: 2018. január 18-án benyújtott kereset – Fashion Energy kontra EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/25

         2018. január 18-án benyújtott kereset – Fashion Energy kontra EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
   (T-54/18. sz. ügy)
   (2018/C 123/32)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fashion Energy Srl (Milánó, Olaszország) (képviselők: T. Müller, F. Togo ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Egyesült Államok)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: 1st AMERICAN európai uniós ábrás védjegy – 8 622 078. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. november 15-én hozott határozata (R 693/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               függessze fel az eljárást a Törvényszék eljárási szabályzata 69. cikkének d) pontja alapján addig, amíg a felszólalásban hivatkozott 005066113 európai uniós védjegy ellen benyújtott részleges törlési kérelem tárgyában végleges és jogerős határozat nem születik;

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a felperesnél felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               Az audi alteram partem elv megsértése;

               —

               207/2009 rendelet 8. Cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-62/18. sz. ügy: 2018. február 6-án benyújtott kereset – Aeris Invest kontra ESZT

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/25

         2018. február 6-án benyújtott kereset – Aeris Invest kontra ESZT
   (T-62/18. sz. ügy)
   (2018/C 123/33)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías és A. Lois Perreau de Pinninck, ügyvédek)

      Alperes: Egységes Szanálási Testület

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Egységes Szanálási testület fellebbviteli testületének a 43/2017. sz. ügyre vonatkozó 2017. november 28-i határozatát és az 2017. szeptember 6-i SRB/CM01/ARES(2017)4898090 megerősítő határozatot; és

               —

               az Egységes Szanálási Testületet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy az Egységes Szanálási Testület dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló SRB/ES/2017/01 határozat (hozzáférési határozat) megsérti a 806/2014 rendelet 90. cikkét és az 1049/2001 rendelet 4. cikkét annyiban, amennyiben egyrészt hatáskörének hiányát állapítja meg a dokumentumokhoz való hozzáférés joga tekintetében, másrészt a dokumentumokhoz való hozzáférés jogának olyan kivételeit hozza létre, amelyeket az 1049/2001 rendelet nem tartalmaz. Így a fellebbviteli testület határozatát meg kell semmisíteni, mivel az EUMSZ 277. cikk alapján a jogalapja nem alkalmazható.

               2.

               A második jogalap szerint a fellebbviteli testület határozata megsérti az EUMSZ 296. cikket annyiban, amennyiben pontatlan és általános jelleggel mindössze annyit állapít meg, hogy a 2016-os terv, a szanálási határozat és az értékelő jelentés teljes szövegének hozzáférhetővé tétele megsérti az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 4. cikkének (2) bekezdését.

               3.

               A harmadik jogalap azon alapul, hogy a fellebbviteli testület határozata megsérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 15. cikkét, az Alapjogi Charta 42. cikkét és az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját annyiban, amennyiben: i. a hitelintézetek szanálási politikája nem képez a dokumentumokhoz való hozzáférés alapvető jogának korlátozására vonatkozó érvényes kivételt; ii. nem teljesülnek az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt feltételek; és iii. az érintett érdekek értékelése szükségessé teszi a kért dokumentumokhoz való hozzáférést.

               4.

               A negyedik jogalap szerint a fellebbviteli testület határozata megsérti az Európai Unió működéséről szóló szerződés 15. cikkét, az Alapjogi Charta 42. cikkét és az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (2) bekezdését annyiban, amennyiben a szanálási határozat, az értékelő jelentés és a 2016-os terv teljes hozzáférhetővé tétele: i. nem érinti természetes és jogi személyek kereskedelmi érdekeit; és ii. mindenesetre az érintett érdekek mérlegelése a dokumentumokhoz való hozzáférés mellett szól.

               5.

               Az ötödik jogalap értelmében a fellebbviteli testület határozata megsérti az EUMSZ 15. cikket és a 806/2014 rendelet 88. cikkét azzal, hogy a szakmai titok körébe nem tartozó információhoz való hozzáférést tagad meg, mivel: i. nem áll fenn a 806/2014 rendelet 88. cikke és az EUMSZ 339. cikk értelmében vett bizalmas jelleg vélelme; és ii. még akkor is, ha e bizalmas jelleg vélelme fennállna, az nem lenne alkalmazandó, mivel a dokumentumokat bírósági eljárás keretében való felhasználás céljából kérik.

               6.

               A hatodik jogalap szerint a fellebbezési testület határozata hatáskörrel való visszaélést valósít meg, mivel megtagadja az alperes teljes hozzáférését a 2016-os tervhez, arra hivatkozva, hogy e terv „teljes mértékben a [hozzáférési határozat] 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik francia bekezdésében, a 4. cikke (1) bekezdésének c) pontjában és a 4. cikkének (2) bekezdésében foglalt kivételek hatálya alá tartozik”, miközben valójában észszerű jelei vannak annak, hogy az említett megtagadás oka nem más, mint elrejteni az említett terv tévedéseit, hiányosságait és hibáit.


title: T-235/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – Dometic Sweden kontra EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY) („Európai uniós védjegy — A MOBILE LIVING MADE EASY európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 94. cikke]”)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/29

         A Törvényszék 2018. március 22-i ítélete – Dometic Sweden kontra EUIPO (MOBILE LIVING MADE EASY)
   (T-235/17. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A MOBILE LIVING MADE EASY európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 94. cikke]”))
   (2018/C 166/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Dometic Sweden AB (Solna, Svédország) (képviselők: R. Furneaux és E. Humphreys, solicitors)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: G. Sakalaite-Orlovskiene és J. Ivanauskas, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a MOBILE LIVING MADE EASY szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. február 13-án hozott határozata (R 1832/2016-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Dometic Sweden AB-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 195., 2017.6.19.


title: C-524/15. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Tribunale di Bergamo [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Luca Menci elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — 2006/112/EK irányelv — Az esedékes héa megfizetésének elmulasztása — Szankciók — Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 50. cikk — A ne bis in idem elve — A közigazgatási szankció büntető jellege — Ugyanazon jogsértés fennállása — Az 52. cikk (1) bekezdése — A ne bis in idem elve korlátozásai — Feltételek)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/2

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Tribunale di Bergamo [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Luca Menci elleni büntetőeljárás
   (C-524/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Az esedékes héa megfizetésének elmulasztása - Szankciók - Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 50. cikk - A ne bis in idem elve - A közigazgatási szankció büntető jellege - Ugyanazon jogsértés fennállása - Az 52. cikk (1) bekezdése - A ne bis in idem elve korlátozásai - Feltételek))
   (2018/C 166/02)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Bergamo

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Luca Menci

      Az eljárásban részt vesz: Procura della Repubblica

      Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes egy olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a hozzáadottérték-adó törvényi határidőn belül történő megfizetésének elmulasztása miatt büntetőeljárás indítható egy olyan személlyel szemben, akit ugyanezen tényállás miatt már jogerősen az ezen 50. cikk értelmében vett büntető jellegű közigazgatási szankcióval sújtottak, feltéve hogy ez a szabályozás:

                           —

                           olyan, az eljárások és szankciók ilyen halmozásának igazolására alkalmas, általános érdekű célkitűzést szolgál, mégpedig a hozzáadottérték-adóval kapcsolatos jogsértések elleni küzdelmet, amelynek keretében ezek az eljárások és szankciók további célokat követnek,

                           —

                           olyan szabályokat tartalmaz, amelyek biztosítják annak összehangolását, hogy az eljárások halmozása miatt az érintett személyre háruló többletteher a feltétlenül szükséges mértékre korlátozódjon, és

                           —

                           olyan szabályokat ír elő, amelyek lehetővé teszik annak biztosítását, hogy a kiszabott szankciók összességének súlya az elkövetett jogsértés súlyához mérten a feltétlen szükséges mértékre korlátozódjon.

               2)

               A nemzeti bíróság feladata, hogy az alapügy valamennyi körülményét figyelembe véve meggyőződjön arról, hogy az adott ügyben az érintett személyre az alapügyben szóban forgó nemzeti szabályozás alkalmazása és az eljárások, illetve a szankciók e szabályozás által engedélyezett halmozása miatt ténylegesen háruló többletteher az elkövetett jogsértés súlyához képest ne legyen eltúlzott.

      (1)  HL C 414., 2015.12.14.


title: C-688/15. és C-109/16. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. március 22-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Agnieška Anisimovienė és társai (C-688/15), valamint az „Indėlių ir investicijų draudimas” VĮ (C-109/16) által indított eljárások (Előzetes döntéshozatal — Betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerek — 94/19/EK irányelv — Az 1. cikk 1. pontja — Betétek — A szokásos banki ügyletből eredő átmeneti helyzet — 97/9/EK irányelv — A 2. cikk (2) bekezdésének második albekezdése — A befektetőnek járó vagy az ő tulajdonát képező és valamely hitelintézet által a befektető számláján a befektetési ügyletekkel kapcsolatban tartott pénzösszegek — Értékpapírokat kibocsátó hitelintézet — A magánszemélyek által e hitelintézetnek a jövőben kibocsátandó értékpapírok jegyzése címén átadott pénzösszegek — A 2004/39/EK irányelv alkalmazása — Az említett hitelintézetnek a szóban forgó értékpapírok kibocsátását megelőzően történő fizetésképtelenné válása — A betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerekkel megbízott közvállalkozás — A 94/19/EK és a 97/9/EK irányelvnek e vállalkozással szemben való felhívhatósága)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2018. március 22-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Agnieška Anisimovienė és társai (C-688/15), valamint az „Indėlių ir investicijų draudimas” VĮ (C-109/16) által indított eljárások
   (C-688/15. és C-109/16. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerek - 94/19/EK irányelv - Az 1. cikk 1. pontja - Betétek - A szokásos banki ügyletből eredő átmeneti helyzet - 97/9/EK irányelv - A 2. cikk (2) bekezdésének második albekezdése - A befektetőnek járó vagy az ő tulajdonát képező és valamely hitelintézet által a befektető számláján a befektetési ügyletekkel kapcsolatban tartott pénzösszegek - Értékpapírokat kibocsátó hitelintézet - A magánszemélyek által e hitelintézetnek a jövőben kibocsátandó értékpapírok jegyzése címén átadott pénzösszegek - A 2004/39/EK irányelv alkalmazása - Az említett hitelintézetnek a szóban forgó értékpapírok kibocsátását megelőzően történő fizetésképtelenné válása - A betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerekkel megbízott közvállalkozás - A 94/19/EK és a 97/9/EK irányelvnek e vállalkozással szemben való felhívhatósága))
   (2018/C 166/03)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Az alapeljárás felei

   Agnieška Anisimovienė és társai

      Az eljárásban részt vesz: bankas „Snoras” AB, felszámolás alatt, „Indėlių ir investicijų draudimas” VĮ, bankas „Finasta” AB (C-688/15)
   „Indėlių ir investicijų draudimas” VĮ

      Az eljárásban részt vesz: Alvydas Raišelis, bankas „Snoras” AB, felszámolás alatt (C-109/16)

      Rendelkező rész

               1)

               Egyrészt a befektetőkártalanítási rendszerekről szóló, 1997. március 3-i 97/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseit, másrészt a 2009. március 11-i 2009/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a betétbiztosítási rendszerekről szóló, 1994. május 30-i 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy az olyan pénzösszegekre vonatkozó követelések, amelyekkel megterhelik azon számlákat, amelyeknek valamely hitelintézetnél magánszemélyek a jogosultjai, és amelyeket jóváírnak az e hitelintézet nevében nyitott számlákon az ez utóbbi által a jövőben kibocsátandó értékpapírok jegyzése címén, mind a 97/9 irányelvben előírt befektetőkártalanítási rendszerek, mind a 94/19 irányelvben előírt betétbiztosítási rendszerek alá tartoznak olyan körülmények között, amelyekben ezen értékpapírok kibocsátása végül az említett hitelintézet fizetésképtelensége miatt nem valósult meg.

               2)

               A 97/9 irányelv 2. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy olyan helyzetben, amelyben a követelések mind a 94/19 irányelvben előírt betétbiztosítási rendszerek, mind a 97/9 irányelvben előírt befektetőkártalanítási rendszerek alá tartoznak, és amelyben a nemzeti jogalkotó az ilyen követeléseket az egyik vagy másik irányelv alá tartozó rendszer alá sem sorolta be, az eljáró bíróság maga e rendelkezés alapján nem döntheti el, hogy az említett követelések jogosultjaira mely rendszer alkalmazandó. Ezzel szemben ilyen helyzetben ez utóbbiak feladata annak eldöntése, hogy az e két irányelv végrehajtására a nemzeti jogban előírt rendszerek közül melyik alapján kérnek kártérítést.

               3)

               Egyrészt a 2009/14 irányelvvel módosított 94/19 irányelv 1. cikkének 1. pontját, másrészt pedig a 97/9 irányelv 1. cikkének 4. pontját, valamint 2. cikke (2) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokra magánszemélyek hivatkozhatnak a nemzeti bíróság előtt annak érdekében, hogy alátámasszák a valamely tagállamban a betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerekkel megbízott közvállalkozással szembeni kártérítési kérelmeket.

      (1)  HL C 106., 2016.3.21.

      HL C 156., 2016.5.2.


title: C-101/18. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Idri Srl kontra Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/19

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2018. február 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Idri Srl kontra Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo
   (C-101/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/25)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Idri Srl

      Alperes: Arcadis – Agenzia Regionale Campana Difesa Suolo

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e a 2004. március 31-i 2004/18/EK irányelv (1) 45. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontjával az, ha „folyamatban lévő eljárásnak” minősül a pusztán az adós által a hatáskörrel rendelkező bírósághoz benyújtott csődegyezség iránti kérelem?

               2)

               Összeegyeztethető-e a fent említett szabályozással az, ha az adós fizetésképtelenségére és (a fentiekben ismertetett jellemzőkkel rendelkező) „biankó” csődegyezség iránti kérelem előterjesztésének szándékára irányuló nyilatkozata a közbeszerzési eljárásból való kizárási oknak minősül, ily módon kiterjesztően értelmezve a „folyamatban lévő eljárásnak” a hivatkozott közösségi (az irányelv 45. cikke) és nemzeti (a 163/2006. sz. d.lgs. 38. cikke) szabályozás által meghatározott fogalmát?

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004 L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.)


title: T-229/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 19-i végzése – Pio De Bragança kontra EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS) („Az európai uniós védjegy — Megszűnés megállapítása iránti eljárás — QUIS UT DEUS európai uniós ábrás védjegy — A védjegylajstromozás megújítása iránti kérelem hiánya — A védjegy törlése az oltalom lejártakor — Okafogyottság”)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/29

         A Törvényszék 2018. március 19-i végzése – Pio De Bragança kontra EUIPO – Ordem de São Miguel da Ala (QUIS UT DEUS)
   (T-229/16. sz. ügy) (1)

   ((„Az európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - QUIS UT DEUS európai uniós ábrás védjegy - A védjegylajstromozás megújítása iránti kérelem hiánya - A védjegy törlése az oltalom lejártakor - Okafogyottság”))
   (2018/C 166/38)
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Duarte Pio De Bragança (Sintra, Portugália) (képviselő: J. Sardinha, ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: E. Zaera Cuadrado, meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ordem de São Miguel da Ala (Lisszabon, Portugália) (képviselő: J. Motta Veiga, ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Duarte Pio De Bragança és az Ordem de São Miguel da Ala közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2016. február 26-án hozott határozata (R 621/2015-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 270., 2016.7.25.


title: T-183/18. sz. ügy: 2018. március 12-én benyújtott kereset – VL és társai kontra Parlament

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/38

         2018. március 12-én benyújtott kereset – VL és társai kontra Parlament
   (T-183/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/49)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: VL, VM, VN és VO (képviselők: P. de Bandt, M. Gherghinaru és J. Probst ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 89. cikkével összhangban kötelezze az alperest a szóban forgó teljes ülés videofelvételének benyújtására;

               —

               nyilvánítsa a jelen kártérítési keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak, következésképpen:

                           i.

                           kötelezze az alperest a jogellenes magatartásából és hanyagságából eredő vagyoni és nem vagyoni kár VL számára történő megtérítésére;

                           ii.

                           kötelezze az alperest a jogellenes magatartásából és hanyagságából eredő vagyoni és nem vagyoni kár VM, VN és VO számára történő megtérítésére;

               —

               az Európai Unió Bírósága alapokmányának 31. cikkével és a Törvényszék eljárási szabályzatának 109. cikkével összhangban a nyilvánosság kizárásával tárgyalja az ügyet, amennyiben a Törvényszék tárgyalás tartását tartja szükségesnek a jelen ügyben; és

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárással kapcsolatban felmerült valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek a következőkre hivatkoznak.

               —

               az alperes megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. és 35. cikkét, valamint általában a gondosságra és körültekintésre vonatkozó általános kötelezettséget, mivel nem biztosította, hogy VL tisztességes és igazságos munkafeltételekben, valamint megfelelő orvosi ellátásban és támogatásban részesüljön;

               —

               az alperes jogellenes magatartása következtében VL (jelenlegi és jövőbeli) jövedelmének jelentős csökkenéséből álló vagyoni kárt, valamint a fizikai és mentális állapotának visszafordíthatatlan és súlyos romlásából, a politikai és tudományos karrierjének elveszéséből, továbbá a társadalmi és személyes életének jelentős romlásából eredő nem vagyoni kárt szenvedett el;

               —

               az alperes jogellenes magatartása következtében VM jövedelmének elvesztéséből álló vagyoni kárt szenvedett el; és

               —

               az alperes jogellenes magatartása következtében VM, VN és VO különböző igazgatási és ügyvédi díjakból, valamint ápolási költségekből álló vagyoni kárt, valamint nem vagyoni kárt szenvedett el.


title: C-537/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, Stefano Ricucci, Magiste International SA kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Előzetes döntéshozatal — 2003/6/EK irányelv — Piaci manipuláció — Szankciók — Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 50. cikk — A ne bis in idem elve — A közigazgatási szankció büntető jellege — Ugyanazon jogsértés fennállása — Az 52. cikk (1) bekezdése — A ne bis in idem elve korlátozásai — Feltételek)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/12

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, Stefano Ricucci, Magiste International SA kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (C-537/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2003/6/EK irányelv - Piaci manipuláció - Szankciók - Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 50. cikk - A ne bis in idem elve - A közigazgatási szankció büntető jellege - Ugyanazon jogsértés fennállása - Az 52. cikk (1) bekezdése - A ne bis in idem elve korlátozásai - Feltételek))
   (2018/C 166/14)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Garlsson Real Estate SA, felszámolás alatt, Stefano Ricucci, Magiste International SA

      Alperes: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely piaci manipulációt megvalósító jogellenes magatartás miatt büntető jellegű pénzbírság kiszabására irányuló eljárás lefolytatását teszi lehetővé egy olyan személlyel szemben, akivel szemben e magatartás miatt jogerős büntetőítéletet hoztak, amennyiben ez az elítélés – az elkövetett bűncselekménnyel a társadalomnak okozott kárra tekintettel – alkalmas az elkövetett bűncselekmény hatékony, arányos és visszatartó erejű megtorlására.

               2)

               Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkében biztosított ne bis in idem elve a jogalanyoknak közvetlenül érvényesíthető jogot biztosít az olyan jogvita keretében, mint amelyről az alapügyben szó van.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: C-187/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 92/50/EGK és 2004/18/EK irányelv — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Állami nyomda — Személyazonosító okmányok és egyéb hivatalos dokumentumok előállítása — Szerződések magánjogi vállalkozás részére történő, szerződés-odaítélési eljárás előzetes lefolytatása nélküli odaítélése — Különleges biztonsági intézkedések — A tagállamok alapvető biztonsági érdekeinek védelme)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/4

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-187/16. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - 92/50/EGK és 2004/18/EK irányelv - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Állami nyomda - Személyazonosító okmányok és egyéb hivatalos dokumentumok előállítása - Szerződések magánjogi vállalkozás részére történő, szerződés-odaítélési eljárás előzetes lefolytatása nélküli odaítélése - Különleges biztonsági intézkedések - A tagállamok alapvető biztonsági érdekeinek védelme))
   (2018/C 166/04)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Tokár és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság (képviselő: M. Fruhmann meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               Az Osztrák Köztársaság – mivel a chippel ellátott útlevelek, sürgősségi útlevelek, tartózkodási engedélyek, személyi igazolványok, kártyaformátumú vezetői engedélyek, valamint a kártyaformátumú forgalmi engedélyek előállítására vonatkozó, szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseket uniós szintű ajánlati felhívás közzététele nélkül, közvetlenül az Österreichische Staatsdruckerei GmbH-nak ítélte oda, és mivel olyan nemzeti rendelkezéseket tartott hatályban, amelyek arra kötelezték az ajánlatkérőket, hogy uniós szintű ajánlati felhívás közzététele nélkül, közvetlenül e társaságnak ítéljék oda e szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződéseket – nem teljesítette a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelvnek az ezen irányelv 11–37. cikkével összefüggésben értelmezett 4. cikke (2) bekezdéséből és 8. cikkéből, valamint az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az ezen irányelv 23–55. cikkével összefüggésben értelmezett 14. és 20. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Osztrák Köztársaság viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság költségeinek négyötödét. Az Európai Bizottság viseli saját költségeinek egyötödét.

      (1)  HL C 191., 2016.5.30.


title: C-551/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. március 21-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. Klein Schiphorst kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Előzetes döntéshozatal — Szociális biztonság — Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti megállapodás — A szociális biztonsági rendszerek koordinálása — 883/2004/EK rendelet — 7., 63. és 64. cikk — Munkanélküli-ellátások — Más tagállamba távozó munkanélküli — Az ellátásokra való jogosultság fenntartása — Időtartam)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/12

         A Bíróság (első tanács) 2018. március 21-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. Klein Schiphorst kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (C-551/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Szociális biztonság - Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti megállapodás - A szociális biztonsági rendszerek koordinálása - 883/2004/EK rendelet - 7., 63. és 64. cikk - Munkanélküli-ellátások - Más tagállamba távozó munkanélküli - Az ellátásokra való jogosultság fenntartása - Időtartam))
   (2018/C 166/15)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Centrale Raad van Beroep

      Az alapeljárás felei

      Felperes: J. Klein Schiphorst

      Alperes: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Rendelkező rész

   A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 64. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti intézkedés, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely az illetékes intézmény számára azt írja elő, hogy főszabály szerint utasítson el minden olyan kérelmet, amelyet a munkanélküli-ellátások exportálási időszakának a három hónapot meghaladó időszakra való meghosszabbítása iránt terjesztettek elő, kivéve ha az említett intézmény úgy véli, hogy e kérelem elutasítása észszerűtlen eredményhez vezetne.

      (1)  HL C 30., 2017.1.30.


title: C-133/18. sz. ügy: A Tribunal administratif de Montreuil (Franciaország) által 2018. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Chefs Cruise Services GmbH kontra Ministre de l’Action et des Comptes publics

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/20

         A Tribunal administratif de Montreuil (Franciaország) által 2018. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sea Chefs Cruise Services GmbH kontra Ministre de l’Action et des Comptes publics
   (C-133/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/26)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Montreuil

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sea Chefs Cruise Services GmbH

      Alperes: Ministre de l’Action et des Comptes publics

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (1) 20. cikkének (2) bekezdése rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy azok jogvesztő szabályt képeznek, ami azt jelenti, hogy ha a valamely tagállambeli adóalany a hozzáadottérték-adó visszatérítést egy olyan másik tagállamban kéri, amelyben nincs letelepedve, nem érvényesítheti a visszatérítés iránti kérelmét az adóügyi bíróság előtt, amennyiben az említett cikk (1) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően a hatóságok által küldött információkérésre a válaszadási határidőben nem válaszolt, vagy ellenkezőleg, azokat úgy kell értelmezni, hogy az adóalany az irányelv 23. cikkében meghatározott fellebbezési jog keretében és a hozzáadottérték-adó semlegességének és arányosságának elveire figyelemmel a kérelmét az adóügyi bíróság előtt érvényesítheti?

      (1)  A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottérték-adóvisszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i tanácsi irányelv (HL 2008. L 44., 23. o.).


title: T-822/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 16-i végzése – Kik Textilien und Non-Food kontra EUIPO – FF Group Romania (_kix) („Az európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A _kix európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A megtámadott határozat visszavonása — A jogvita tárgytalanná válása — Okafogyottság — Az eljárási szabályzat 173. cikkének (1) és (2) bekezdése — Valamely másik félnek a fellebbezési tanács előtti eljárásba történő beavatkozása — Határidőn túl benyújtott válaszbeadvány”)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/30

         A Törvényszék 2018. március 16-i végzése – Kik Textilien und Non-Food kontra EUIPO – FF Group Romania (_kix)
   (T-822/16. sz. ügy) (1)

   ((„Az európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A _kix európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgytalanná válása - Okafogyottság - Az eljárási szabályzat 173. cikkének (1) és (2) bekezdése - Valamely másik félnek a fellebbezési tanács előtti eljárásba történő beavatkozása - Határidőn túl benyújtott válaszbeadvány”))
   (2018/C 166/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Németország) (képviselők: S. Körber és L. Pechan, ügyvédek)

      Alperes: (képviselők: K. Zajfert és A. Folliard-Monguiral, meghatalmazottak)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: FF Group Romania SRL (Bukarest, Románia) (képviselő: A. Cavescu, ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a KiK Textilien und Non-Food és az FF Group Romania közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. szeptember 6-án hozott határozata (R 2323/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) viseli a saját költségeit, valamint a KiK Textilien und Non-Food GmbH részéről felmerült költségeket.

               3)

               Az FF Group Romania maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: C-244/16 P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 13-i ítélete – Industrias Químicas del Vallés, SA kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Növényvédő szerek — (EU) 2015/408 végrehajtási rendelet — A növényvédő szerek forgalomba hozatala és a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékének létrehozása — A metalaxil hatóanyag felvétele erre a jegyzékre — Megsemmisítés iránti kereset — Elfogadhatóság — Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése — Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó rendeleti jellegű jogi aktus — Személyében érintett személy)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/5

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 13-i ítélete – Industrias Químicas del Vallés, SA kontra Európai Bizottság
   (C-244/16 P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Növényvédő szerek - (EU) 2015/408 végrehajtási rendelet - A növényvédő szerek forgalomba hozatala és a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékének létrehozása - A metalaxil hatóanyag felvétele erre a jegyzékre - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság - Az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése - Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó rendeleti jellegű jogi aktus - Személyében érintett személy))
   (2018/C 166/05)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Industrias Químicas del Vallés, SA (képviselők: C. Fernández Vicién, C. Vila Gisbert és I. Moreno-Tapia Rivas, abogadas)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: I. Galindo Martín és P. Ondrůšek meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Industrias Químicas del Vallés SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: C-138/18. sz. ügy: A Vestre Landsret (Dánia) által 2018. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra Estron A/S

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/21

         A Vestre Landsret (Dánia) által 2018. február 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra Estron A/S
   (C-138/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/27)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vestre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Skatteministeriet

      Alperes: Estron A/S

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A Kombinált Nómenklatúra (1) – a KN értelmezését szolgáló 1. és 6. általános szabállyal összefüggésben értelmezett – 90. árucsoportjához tartozó 2. megjegyzésének a) pontját akként kell-e értelmezni, hogy „azok az alkatrészek vagy tartozékok, amelyek az ezen árucsoport vagy a 84., 85., illetve 91. árucsoporton belül valamely vtsz. alá tartozó önálló árucikkeknek minősülnek” az említett árucsoportokon belül található négy számjegyű vámtarifaszámok alá tartozó árukra vonatkozik, vagy a megjegyzést úgy kell értelmezni, hogy az a 84., 85., 90. és 91. árucsoporton belül a megfelelő alszámos megjegyzésekre (az első hat számjegy) is vonatkozik?

               2)

               A jelen ügy tárgyát képezőkhöz hasonló csatlakozókat a KN 8544 42 90, a KN 9021 40 00 vagy a KN 9021 90 10 vámtarifa-alszám alá kell-e besorolni?

               3)

               A XVI. áruosztályhoz tartozó 1. megjegyzés m) pontját akként kell-e értelmezni, hogy a 90. árucsoportba tartozó áruk egyidejűleg nem sorolhatók be a 84. és 85. árucsoportba is?

      (1)  A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.)


title: C-256/16. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2018. március 15-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Deichmann SE kontra Hauptzollamt Duisburg (Előzetes döntéshozatal — Elfogadhatóság — Antidömping — A Bíróság korábbi rendeletek érvénytelenségét megállapító ítéletének végrehajtása érdekében elfogadott rendelet érvényessége — Végrehajtási kötelezettség — Jogalap — 1225/2009/EK rendelet — 14. cikk — A dömpingellenes vámok tagállamok általi beszedésére vonatkozó kritériumok megállapítása — A dömpingellenes vámok nemzeti vámhatóságok általi visszatérítése felfüggesztésének elrendelése — Az érvénytelennek nyilvánított rendeletek elfogadását megelőző eljárás újbóli lefolytatása — 10. cikk — A visszaható hatály tilalma — Közösségi Vámkódex — 221. cikk — Elévülés — 236. cikk — Jogalap nélkül beszedett vámok visszatérítése)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/5

         A Bíróság (harmadik tanács) 2018. március 15-i ítélete (a Finanzgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Deichmann SE kontra Hauptzollamt Duisburg
   (C-256/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Elfogadhatóság - Antidömping - A Bíróság korábbi rendeletek érvénytelenségét megállapító ítéletének végrehajtása érdekében elfogadott rendelet érvényessége - Végrehajtási kötelezettség - Jogalap - 1225/2009/EK rendelet - 14. cikk - A dömpingellenes vámok tagállamok általi beszedésére vonatkozó kritériumok megállapítása - A dömpingellenes vámok nemzeti vámhatóságok általi visszatérítése felfüggesztésének elrendelése - Az érvénytelennek nyilvánított rendeletek elfogadását megelőző eljárás újbóli lefolytatása - 10. cikk - A visszaható hatály tilalma - Közösségi Vámkódex - 221. cikk - Elévülés - 236. cikk - Jogalap nélkül beszedett vámok visszatérítése))
   (2018/C 166/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Deichmann SE

      Alperes: Hauptzollamt Duisburg

      Rendelkező rész

   Az előterjesztett kérdés vizsgálata során nem merült fel egyetlen olyan körülmény sem, amely érintené a kínai és vietnami exportáló gyártók által benyújtott egyes, piacgazdasági elbánás és egyéni elbánás iránti kérelmek értékelési eljárásának létrehozásáról, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. február 17-i (EU) 2016/223 bizottsági végrehajtási rendelet érvényességét.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: C-568/16. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2018. március 22-i ítélete (az Amtsgericht Nürtingen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Faiz Rasool elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — Pénzforgalmi szolgáltatások — 2007/64/EK irányelv — A 3. cikk e) és o) pontja — A 4. cikk 3. pontja — Melléklet — 2. pont — Hatály — Multifunkcionális készpénzkiadó terminálok szerencsejáték-termekben való üzemeltetése — A nemzeti hatóságok joghátrányt kiszabó gyakorlatának koherenciája — Jogellenes tevékenységből származó pénzösszegek elkobzása — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 17. cikk)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/14

         A Bíróság (ötödik tanács) 2018. március 22-i ítélete (az Amtsgericht Nürtingen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Faiz Rasool elleni büntetőeljárás
   (C-568/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Pénzforgalmi szolgáltatások - 2007/64/EK irányelv - A 3. cikk e) és o) pontja - A 4. cikk 3. pontja - Melléklet - 2. pont - Hatály - Multifunkcionális készpénzkiadó terminálok szerencsejáték-termekben való üzemeltetése - A nemzeti hatóságok joghátrányt kiszabó gyakorlatának koherenciája - Jogellenes tevékenységből származó pénzösszegek elkobzása - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 17. cikk))
   (2018/C 166/17)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Nürtingen

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Faiz Rasool

      Az eljárásban részt vesz: Rasool Entertainment GmbH

      Rendelkező rész

   A belső piaci pénzforgalmi szolgáltatásokról és a 97/7/EK, a 2002/65/EK, a 2005/60/EK és a 2006/48/EK irányelv módosításáról és a 97/5/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 2007/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv – az irányelv mellékletének 2. pontjával összefüggésben értelmezett – 4. cikkének 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy a játékterem üzemeltetője által az ügyfeleinek nyújtott, az említett termekben elhelyezett multifunkcionális terminálokon keresztül való készpénzfelvételt lehetővé tevő szolgáltatás nem minősül ezen irányelv értelmében vett „pénzforgalmi szolgáltatásnak”, amennyiben a játékterem üzemeltetője az említett ügyfelek fizetési számláján semmilyen műveletet nem végez, és az e szolgáltatás során végzett tevékenységei e terminálok rendelkezésre bocsátására és készpénzzel való feltöltésére korlátozódnak.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-130/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 15-i végzése – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kérelem — A földgáz belső piaca — 2009/37/EK irányelv — Az OPAL gázvezeték üzemeltetésére vonatkozó részletszabályoknak a harmadik személyek hozzáférése és a tarifális szabályozás tekintetében az uniós szabályok alóli mentesítését érintő feltételek módosításáról szóló bizottsági határozat — Közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/31

         A Törvényszék 2018. március 15-i végzése – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo kontra Bizottság
   (T-130/17. sz. ügy) (1)

   ((„Megsemmisítés iránti kérelem - A földgáz belső piaca - 2009/37/EK irányelv - Az OPAL gázvezeték üzemeltetésére vonatkozó részletszabályoknak a harmadik személyek hozzáférése és a tarifális szabályozás tekintetében az uniós szabályok alóli mentesítését érintő feltételek módosításáról szóló bizottsági határozat - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”))
   (2018/C 166/40)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (Varsó, Lengyelország) (képviselő: M. Jeżewski ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet és K. Herramann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK irányelv (HL 2003. L 176., 57. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 230. o.) által megállapított, harmadik személyek hozzáférésére vonatkozó szabályoktól és tarifális szabályozástól való, az OPAL gázvezeték tekintetében alkalmazott eltérést érintő feltételek módosításáról szóló, 2016. október 28-i C (2016) 6950 final bizottsági határozat megsemmisítése iránti, az EUMSZ 263. cikken alapuló kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A beavatkozási kérelmekről már nem szükséges határozni.

               3)

               A Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit.

               4)

               A Németországi Szövetségi Köztársaság viseli az ideiglenes intézkedés iránti eljárásra vonatkozó saját költségeit.

               5)

               A Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo, a Bizottság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, az Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa, az OPAL Gastransport GmbH & Co. KG és a Gazprom Eksport LLC maguk viselik a beavatkozási kérelmekre vonatkozó saját költségeiket.

      (1)  HL C 121., 2017.4.18.


title: T-187/18. sz. ügy: 2018. március 9-én benyújtott kereset – VP kontra Cedefop

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/39

         2018. március 9-én benyújtott kereset – VP kontra Cedefop
   (T-187/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: VP (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Európai Szakképzésfejlesztési Központ (Cedefop)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               semmisítse meg az alperes 2017. május 12-i, az alperes szerződésének határozatlan időre szóló meghosszabbítása iránti kérelmét elutasító határozatát;

               —

               semmisítse meg az alperes 2017. december 1-jei, a felperes 2017. május 12-i határozattal szemben 2017. augusztus 9-én benyújtott panaszt elutasító határozatot;

               —

               rendelje el a felperes által elszenvedett, méltányosan 100 000 (százezer) euróban megállapított nem vagyoni kár megtérítését;

               —

               rendelje el a felperes által elszenvedett vagyoni kár megtérítését; és

               —

               rendelje el a felperes részéről a jelen eljárásban felmerülő összes költség megtérítését.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik, és azt állítja, hogy a felperes szerződésének meghosszabbítását mellőző határozatot az alperes a meghallgatáshoz való jogot, a gondossági kötelezettséget, az indokolási kötelezettséget, a közvetlen felettes általi meghallgatás kötelezettségét megsértve fogadta el, továbbá e határozat nyilvánvaló értékelési hibát és hatáskörrel való visszaélést tartalmaz.


title: C-575/16. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. március 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — EUMSZ 49. cikk — A letelepedés szabadsága — Közjegyzők — Állampolgársági feltétel — EUMSZ 51. cikk — A közhatalom gyakorlásában való részvétel)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/15

         A Bíróság (hatodik tanács) 2018. március 15-i ítélete – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság
   (C-575/16. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 49. cikk - A letelepedés szabadsága - Közjegyzők - Állampolgársági feltétel - EUMSZ 51. cikk - A közhatalom gyakorlásában való részvétel))
   (2018/C 166/18)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: H. Støvlbæk és K. Walkerová meghatalmazottak)

      Alperes: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil és A. Kasalická meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Cseh Köztársaság, mivel a közjegyzői hivatás gyakorlását állampolgársági feltételhez kötötte, nem teljesítette az EUMSZ 49. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Cseh Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 22., 2017.1.23.


title: T-134/17. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2018. március 20-i végzése – Hércules Club de Fútbol kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — A dokumentumokhoz való hozzáférés — Spanyolország által három profi labdarúgó klubnak nyújtott állami támogatásra vonatkozó bizottsági határozat elfogadását megelőző adminisztratív eljárással kapcsolatos dokumentumok — A védelemhez való jog — A hozzáférés megtagadása — Ideiglenes intézkedések iránti kérelem — A sürgősség hiánya”)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/32

         A Törvényszék elnökének 2018. március 20-i végzése – Hércules Club de Fútbol kontra Bizottság
   (T-134/17. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - A dokumentumokhoz való hozzáférés - Spanyolország által három profi labdarúgó klubnak nyújtott állami támogatásra vonatkozó bizottsági határozat elfogadását megelőző adminisztratív eljárással kapcsolatos dokumentumok - A védelemhez való jog - A hozzáférés megtagadása - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
   (2018/C 166/41)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Spanyolország) (képviselő: S. Rating és Y. Martínez Mata ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben B. Stromsky, G. Luengo és P. Němečková, később: J. Baquero Cruz, G. Luengo és P. Němečková)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 278. és az EUMSZ 279. cikken alapuló, annak elrendelésére irányuló kérelem, hogy a Bizottság biztosítsa a hozzáférést azon a Spanyolország által a Valencia Club de Fútbol SAD, a Hércules Club Fútbol SAD és az Elche Club de Fútbol SADeportiva javára nyújtott SA.36387 (2013/C) (korábbi 2013/NN) (korábbi 2013/CP) állami támogatásra vonatkozó iratok között található dokumentumokhoz, amelyek a felperesre vonatkoznak, és alapvetőeknek minősülnek a felperes érdekeinek megfelelő védelme tekintetében.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-596/16. és C-597/16. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Enzo Di Puma kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) kontra Antonio Zecca (C-597/16) (Előzetes döntéshozatal — 2003/6/EK irányelv — Bennfentes kereskedelem — Szankciók — Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás — A jogerőre emelkedett büntetőítélet res iudicata hatása a közigazgatási eljárásra — Bennfentes kereskedelem miatt hozott, jogerős felmentő büntetőítélet — A szankciók hatékonysága — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 50. cikk — A ne bis in idem elve — A közigazgatási szankció büntető jellege — Ugyanazon jogsértés fennállása — Az 52. cikk (1) bekezdése — A ne bis in idem elve korlátozásai — Feltételek)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/15

         A Bíróság (nagytanács) 2018. március 20-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Enzo Di Puma kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) kontra Antonio Zecca (C-597/16)
   (C-596/16. és C-597/16. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2003/6/EK irányelv - Bennfentes kereskedelem - Szankciók - Ugyanazon tényállás tekintetében közigazgatási szankciót és büntetőjogi szankciót is előíró nemzeti szabályozás - A jogerőre emelkedett büntetőítélet res iudicata hatása a közigazgatási eljárásra - Bennfentes kereskedelem miatt hozott, jogerős felmentő büntetőítélet - A szankciók hatékonysága - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 50. cikk - A ne bis in idem elve - A közigazgatási szankció büntető jellege - Ugyanazon jogsértés fennállása - Az 52. cikk (1) bekezdése - A ne bis in idem elve korlátozásai - Feltételek))
   (2018/C 166/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Enzo Di Puma (C-596/16), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-597/16)

      Alperesek: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (C-596/16), Antonio Zecca (C-597/16)

      Rendelkező rész

   A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkével összefüggésben értelmezett 14. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a büntető jellegű pénzbírság kiszabására irányuló eljárás nem folytatható le olyan jogerős felmentő büntetőítélet meghozatalát követően, amely azt állapítja meg, hogy a bennfentes kereskedelemre vonatkozó szabályok megsértésének minősíthető azon cselekmények elkövetése, amelyek miatt a büntetőeljárás is indult, nem bizonyított.

      (1)  HL C 63., 2017.2.27.


title: C-147/18. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Almería (Spanyolország) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Mare Nostrum S.A. kontra Ignacio Berenguel Nieto és Carmen Sonia Salinas López

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/21

         Az Audiencia Provincial de Almería (Spanyolország) által 2018. február 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Mare Nostrum S.A. kontra Ignacio Berenguel Nieto és Carmen Sonia Salinas López
   (C-147/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/28)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Audiencia Provincial de Almería

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banco Mare Nostrum S.A.

      Alperesek: Ignacio Berenguel Nieto és Carmen Sonia Salinas López

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Annak megállapítása, hogy a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) értelmében vett tisztességtelen feltétel nem jelent kötelezettséget, megakadályozza-e [az Európai Unió Bíróságának 2016. december 21-i Gutiérrez Naranjo és társai] ítéletében [C-154/15, C-307/15 és C-308/15] elismert valamennyi joghatás alkalmazását?

               2)

               A rendelkezési elv, a bizonyítékszolgáltatás elve, a res iudicata elve, illetve a reformatio in peius tilalmának elve sérti, korlátozza, illetve akadályozza-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv értelmében tisztességtelennek minősített feltételhez fűződő visszafizetési kötelezettség alkalmazását?

               3)

               A másodfokú bíróság hatáskörét korlátozza-e az a tény, hogy az elsőfokú ítélet korlátozott joghatást fűzött a tisztességtelen jelleg megállapításához, azonban ezen ítélettel szemben a fogyasztó nem, hanem csak a kikötést szerződésbe foglaló eladó vagy szolgáltató fellebbezett a célból, hogy tagadja a feltétel tisztességtelen jellegét, illetve a tisztességtelenség megállapításának bármely joghatását?

               4)

               A másodfokú bíróság hatásköre abban az esetben is kiterjed-e az 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelvben és az azzal kapcsolatos ítélkezési gyakorlatban előírt valamennyi következmény alkalmazásának lehetőségére, ha a fogyasztó a általa a kereseti kérelmében hivatkozott első érvelésében nem kéri a szóban forgó feltétel tisztességtelenségének megállapításából eredő valamennyi következmény alkalmazását?

      (1)  HL 1993 L 95., 1993.4.12.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet 2. kötet 288. o.


title: T-108/18. sz. ügy: 2018. február 22-én benyújtott kereset – Universität Koblenz-Landau kontra Bizottság és Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/32

         2018. február 22-én benyújtott kereset – Universität Koblenz-Landau kontra Bizottság és Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség
   (T-108/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/42)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Universität Koblenz-Landau (Mainz, Németország) (képviselők: C. von der Lühe és I. Michel ügyvédek)

      Alperesek: Európai Bizottság és Oktatási, Audiovizuális és Kulturális Végrehajtó Ügynökség

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az alperesek 2017. december 21-i OF/2016/0720-EACEA UKOLD ügyiratszámú határozatát;

               —

               semmisítse meg az alperesek 2018. február 7-i OF/2016/0720 ügyiratszámú határozatát;

               —

               függessze fel az alperesek 2017. december 21-i és 2018. február 7-i OF/2016/0720 ügyiratszámú határozatainak, valamint az alperesek 2018. február 13-i 3241802552. számú terhelési értesítésének végrehajtását mindaddig, amíg az e keresettel megtámadott határozatok megsemmisítése iránti peres eljárás jogerősen le nem zárult; valamint

               —

               kötelezze az alpereseket az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a meghallgatáshoz való jog elvének megsértése
               A felperes kifogásolja a végleges határozat idő előtti meghozatalát, noha ismeretes volt az a tény, hogy a felperes számára a határozat meghozatalának időpontjában önhibáján kívül objektíve lehetetlen volt az, hogy a pénzeszközök szabályszerű felhasználásának bizonyítása érdekében benyújtsa a dokumentumokat. Ezenkívül csak átmeneti jellegű volt azon körülmény, hogy önhibáján kívül objektíve lehetetlen volt számára további információk és igazolások beszerzése.

               2.

               Második jogalap: az európai jog téves alkalmazása
               Továbbá a visszafizetési felszólítások sértik az EUMSZ 5. cikk (4) bekezdését, valamint a költségvetési rendelet 135. cikkének (4) bekezdését és a felek megállapodását, mivel nem állnak fenn a visszafizettetés ténybeli feltételei.

               3.

               Harmadik jogalap: a visszafizetésre irányuló intézkedések hiányos indokolása
               A visszafizetési felszólítások csak felületes, általános magyarázatokat tartalmaznak, az adott esetre vonatkozó fejtegetések nélkül, ezért tartalmilag nem érthetők.

               4.

               Negyedik jogalap: az arányosság elvének megsértése
               A teljes összeg visszafizettetése csak sajátos kivételes körülmények esetén lehet ultima ratio, ilyen körülmények azonban nem állnak fenn.


title: C-154/18. sz. ügy: A Labour Court (Írország) által 2018. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tomás Horgan, Claire Keegan kontra Minister for Education & Sklls, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland and the Attorney General

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/22

         A Labour Court (Írország) által 2018. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Tomás Horgan, Claire Keegan kontra Minister for Education & Sklls, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland and the Attorney General
   (C-154/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/29)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Labour Court, Írország

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Tomás Horgan, Claire Keegan

      Alperesek: Minister for Education & Sklls, Minister for Finance, Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland és Attorney General

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Életkoron alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetésnek minősül-e a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló 2000/78/EK irányelv (1) 2. cikkének b) pontja értelmében, ha valamely tagállam munkáltatói minőségében alacsonyabb fizetési fokozatokat vezet be a pályakezdő állami tanárok számára, miközben a már munkaviszonnyal rendelkező ugyanilyen tanárok díjazását változatlanul hagyja, amennyiben:

                           a)

                           a felülvizsgált fizetési fokozatok és a meglévő fizetési fokozatok életkortól függetlenül minden tanárra vonatkoznak;

                           b)

                           felvételük és fizetési fokozat szerinti besorolásuk időpontjában nem volt különbség a magasabb díjazásban részesülő csoport és az alacsonyabb díjazásban részesülő csoport életkori megoszlásában;

                           c)

                           a felülvizsgált fizetési fokozat bevezetése jelentős díjazásbeli különbséget eredményezett az azonos értékű munkát végző tanárok két csoportja között;

                           d)

                           a csökkentett fizetési fokozat alapján besorolt személyek átlagos életkora alacsonyabb, mint az eredeti fizetési fokozat alapján besorolt személyek átlagos életkora;

                           e)

                           az alacsonyabb fizetési fokozatok bevezetésekor az állami statisztikák szerint a kijelölt tanárok 70 %-a legfeljebb 25 éves volt, és elismerték, hogy a pályakezdő állami tanárok életkori megoszlására bármely évben ez volt a jellemző; valamint

                           f)

                           azok az állami tanárok, akik 2011-ben és később kezdték a pályát, egyértelmű anyagi hátrányba kerülnek a 2011 előtt kijelölt tanártársaikkal szemben?

               2)

               Amennyiben az 1) kérdésre igenlő válasz adandó, az alacsonyabb fizetési fokozatok bevezetése objektíve igazolható-e azzal, hogy a közszolgálat költségein közép- és hosszú távon szerkezeti csökkentést kellett végrehajtani, tekintettel azon költségvetési megszorításokra, amelyekre az állam kényszerült és/vagy tekintettel a már közszolgálati jogviszonyban álló tisztviselőkkel fennálló jó szociális kapcsolat fenntartásának fontosságára?

               3)

               Másként kellene-e megválaszolni a 2) kérdést, ha az állam ezzel egyenértékű megtakarítást érhetett volna el azzal, hogy az összes tanár díjazását egy jelentősen alacsonyabb összeggel csökkenti, mint amennyivel az újonnan felvett tanárok díjazását csökkentette?

               4)

               Másként kellene-e megválaszolni a 2) vagy 3) kérdést, ha azt a döntést, hogy nem alkalmaznak csökkentést a már alkalmazásban álló tanárokra vonatkozó bértáblában, a kormány mint munkáltató és a közszolgálati alkalmazottakat képviselő szakszervezetek között fennálló kollektív szerződésnek megfelelően hozták, amelyben a kormány kötelezettséget vállalt arra, hogy nem csökkenti tovább a már közszolgálati jogviszonyban állók díjazását, akik díjazását már csökkentették, [figyelembe véve] továbbá a szociális partnerek közötti kapcsolatokra gyakorolt azon következményeket, amelyek az említett megállapodás betartásának elmulasztásából erednének, tekintettel arra, hogy a 2011-ben bevezetett új bértábla nem képezte e kollektív szerződések részét

      (1)  HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: T-188/18. sz. ügy: 2018. március 12-én benyújtott kereset – Papaconstantinou és társai kontra Tanács és társai

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/40

         2018. március 12-én benyújtott kereset – Papaconstantinou és társai kontra Tanács és társai
   (T-188/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/51)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Adonis Papaconstantinou (Nicosia, Ciprus) és 722 további felperes (képviselők: A. Markides, M. Ioannides, C. Velaris és C. Velaris ügyvédek, A. Robertson QC és G. Rothschild barrister)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság, az Európai Központi Bank, az Európai Unió Tanácsa által képviselt eurócsoport és az Európai Bizottság által képviselt Európai Unió

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze az alpereseket, hogy a felperesek részére fizessék meg a keresethez csatolt táblázatban feltüntetett összegeket a 2013. március 26-tól a Törvényszék ítéletéig terjedő időre eső kamatokkal együtt azon kár megtérítése címén, amely őket az eurócsoport által a Cyprus Popular Bank Public Co Ltd („Laiki Bank”) szanálásáról, a Bank of Cyprus Public Company Limited („Bank of Cyprus”) hitelezői feltőkésítéséről (bail-in) és az említett bankok görögországi eszközeinek és üzleti érdekeltségeinek értékesítéséről hozott döntések, és/vagy a Laiki Bank részére az Európai Központi Bank hozzájárulásával nyújtott sürgősségi likviditási támogatás szabályai következtében, valamint annak eredményeképpen érte, hogy ezt követően az Európai Központi Bank utasítására a vonatkozó kötelezettséget a Bank of Cyprus vállalta át;

         vagy másodlagosan:

               —

               állapítsa meg, hogy az alpereseket szerződésen kívüli felelősség terheli, és határozza meg, hogy mi a követendő eljárás a ténylegesen bekövetkezett, megtérítendő felperesi kár megállapítása során;

         és minden esetben:

               —

               az alpereseket kötelezze a felpereseknél felmerült eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-147/18. sz., APG Intercon és társai kontra Tanács és társai ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: C-159/18. sz. ügy: A Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgium) által 2018. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – André Moens kontra Ryanair Ltd

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/23

         A Justice de paix du troisième canton de Charleroi (Belgium) által 2018. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – André Moens kontra Ryanair Ltd
   (C-159/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/30)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Justice de paix du troisième canton de Charleroi

      Az alapeljárás felei

      Felperes: André Moens

      Alperes: Ryanair Ltd

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikke (3) bekezdésének értelmezése céljából [előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés a következőképpen szól]:

               1)

               a jelen jogvitában szóban forgó körülmény – azaz az üzemanyagnak egy felszállópályára történő kiömlése, amely e pálya lezárását eredményezte – a 2008. december 22-i Wallentin-Hermann ítélet (C-549/07, EU:C:2008:771) 22. pontja értelmében vett „esemény” fogalmába vagy az említett rendelet (14) preambulumbekezdése értelmében vett, a 2013. január 31-i McDonagh ítéletben (C-12/11, EU:C:2013:43) értelmezett „rendkívüli körülmény” fogalmába tartozik-e, vagy pedig ez a két fogalom átfedi egymást;

               2)

               a visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a jelen jogvitában felmerülőhöz hasonló eseményt – azaz az üzemanyagnak egy felszállópályára történő kiömlését, amely e felszállópálya lezárását eredményezte – a légifuvarozó rendes tevékenységébe tartozó eseménynek kell tekinteni, és az ennek következtében az ezen repülőgéppel lebonyolított légi járat jelentős késése esetén nem minősülhet – a légifuvarozót az utasok kártalanítására irányuló kötelezettsége alól mentesítő – „rendkívüli körülménynek”;

               3)

               amennyiben a jelen perben felmerülőhez hasonló eseményt – azaz az üzemanyagnak egy felszállópályára történő kiömlését, amely e pálya lezárását eredményezte – „rendkívüli körülménynek” kell tekinteni, abból az következik-e, hogy az a légifuvarozó számára olyan „rendkívüli körülményt” jelent, amelyet minden észszerű intézkedés ellenére sem lehetett volna elkerülni?

      (1)  HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.


title: T-110/18. sz. ügy: 2018. február 22-én benyújtott kereset – Grange Backup Power kontra Bizottság

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/33

         2018. február 22-én benyújtott kereset – Grange Backup Power kontra Bizottság
   (T-110/18. sz. ügy)
   (2018/C 166/43)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Grange Backup Power Ltd (Dublin, Írország) (képviselők: M. Segura Catalán és M. Clayton ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Írország által végrehajtott Írországi Kapacitásmechanizmusról (SA.44464 [2017/N]) szóló, 2017. november 24-i C(2017) 7789 final bizottsági határozatot;

               —

               semmisítse meg az Egyesült Királyság által végrehajtott Észak-Írországi Kapacitásmechanizmusról (SA.44465 [2017/N]) szóló, 2017. november 24-i C(2017) 7794 final bizottsági határozatot, és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet arra alapít, hogy a Bizottság elmulasztotta megindítani az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése és az Eljárási Rendelet (1) 4. cikkének (4) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást, azon kétségek ellenére, amelyek a teljes szigetre kiterjedő kapacitás-ellentételezési mechanizmusnak (KEM) az állami támogatásokra és a belső piacra vonatkozó szabályokkal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban merültek fel, ezáltal pedig megfosztotta a felperest az eljárási jogaitól. E jogalap négy részre tagolódik:

               —

               az első rész keretében a felperes olyan komoly nehézségek fennállására hivatkozik, amelyeket az eljárás időtartama és körülményei tanúsítanak;

               —

               a második rész keretében a felperes azt állítja, hogy a Bizottság részéről kétségeknek kellett volna felmerülniük azzal kapcsolatban, hogy a kapacitás-ellentételezési mechanizmus finanszírozási mechanizmusa összhangban van-e az EUMSZ-szel;

               —

               a harmadik rész keretében a felperes azt állítja, hogy a Bizottság részéről kétségeknek kellett volna felmerülniük azzal kapcsolatban, hogy a KEM összeegyeztethető-e a belső piaccal, különösen a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatással; (2)

               —

               a jogalapjának negyedik része keretében a felperes azt állítja, hogy a kapacitás-ellentételezési mechanizmus értékelése során a Bizottság részéről kétségeknek kellett volna felmerülniük az Egyesült Királyság azon bejelentésének hatásaiból eredően, hogy kilép az Európai Unióból.

      (1)  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.).

      (2)  A Bizottság közleménye – Iránymutatás a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról (HL 2014. C 200., 1. o.).


title: C-104/17. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. március 15-i ítélete (a Curtea de Apel Piteşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Cali Esprou SRL kontra Administraţia Fondului pentru Mediu (Előzetes döntéshozatal — 94/62/EK irányelv — Csomagolás és csomagolási hulladék — A hulladék hasznosítása és újrafeldolgozása — Nemzeti környezetvédelmi alapnak fizetendő díj — Csomagolt termék és csomagolás változtatás nélküli forgalomba hozatala a belföldi piacon — Az úgynevezett „szennyező fizet” elve — Szennyezői minőség)

text:
               14.5.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 166/16

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2018. március 15-i ítélete (a Curtea de Apel Piteşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Cali Esprou SRL kontra Administraţia Fondului pentru Mediu
   (C-104/17. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 94/62/EK irányelv - Csomagolás és csomagolási hulladék - A hulladék hasznosítása és újrafeldolgozása - Nemzeti környezetvédelmi alapnak fizetendő díj - Csomagolt termék és csomagolás változtatás nélküli forgalomba hozatala a belföldi piacon - Az úgynevezett „szennyező fizet” elve - Szennyezői minőség))
   (2018/C 166/20)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Piteşti

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SC Cali Esprou SRL

      Alperes: Administraţia Fondului pentru Mediu

      Rendelkező rész

   A csomagolásról és a csomagolási hulladékról szóló, 1994. december 20-i 94/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkével és az úgynevezett „szennyező fizet” elvével, melyet e rendelkezés végrehajt, nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely az olyan gazdasági szereplőre vonatkozóan, aki az általa forgalomba hozott csomagoláson nem változtat, olyan díjat ír elő, amelyet az egyrészről az energetikai hasznosításra és az újrafeldolgozásos hasznosításra vonatkozó minimális célkitűzéseknek megfelelő mennyiségű csomagolási hulladék mennyisége, és másrészről a ténylegesen hasznosított vagy újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyisége közötti súlykülönbözet alapján számítanak ki.

      (1)  HL C 168., 2017.5.29.