title: C-225/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. április 9-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix kontra Région wallonne (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Környezet — Hulladékok — 75/442/EGK irányelv — A 7. cikk (1) bekezdése — Hulladékgazdálkodási terv — Megfelelő hulladékártalmatlanító telepek és létesítmények — A „hulladékgazdálkodási terv” fogalma — 1999/31/EK irányelv — 8. és 14. cikk — Az ezen irányelv átültetésekor engedéllyel rendelkező vagy működő hulladéklerakók)

text:
               10.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/13

         A Bíróság (második tanács) 2014. április 9-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix kontra Région wallonne
   (C-225/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Környezet - Hulladékok - 75/442/EGK irányelv - A 7. cikk (1) bekezdése - Hulladékgazdálkodási terv - Megfelelő hulladékártalmatlanító telepek és létesítmények - A „hulladékgazdálkodási terv” fogalma - 1999/31/EK irányelv - 8. és 14. cikk - Az ezen irányelv átültetésekor engedéllyel rendelkező vagy működő hulladéklerakók))
   2014/C 175/15
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Ville d’Ottignies-Louvain-la-Neuve, Michel Tillieut, Willy Gregoire, Marc Lacroix

      Alperesek: Région wallonne

      Az eljárásban részt vesz: Shanks SA

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Conseil d'État – A hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 194., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 7. cikkének, valamint a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27-i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.) 2. cikke a) pontjának értelmezése – A hulladékok ártalmatlanítása – A hulladékgazdálkodási terv fogalma – Olyan nemzeti szabályozás, amely nem engedélyezi az említett gazdálkodási tervben megjelölt területeken kívül elhelyezkedő hulladéklerakókat – Eltérést engedő szabály, amely lehetővé teszi a hulladékgazdálkodási terv hatálybalépése után az említett terv hatálybalépése előtt a hulladéklerakókra kiadott engedélyek megújítását – A terv és program fogalma

      Rendelkező rész

   Az 1996. május 24-i 96/350/EK bizottsági határozattal módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15 i 75/442/EGK tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az olyan nemzeti normatív rendelkezés, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely azon főszabály alól, amely szerint csak az e cikkben előírt hulladékgazdálkodási tervben megjelölt területen elhelyezkedő hulladéklerakók kaphatnak engedélyt, olyan kivételt enged, hogy az e terv hatálybalépése előtt engedéllyel rendelkező hulladéklerakók tekintetében ezen időpontot követően új engedélyezési eljárás folytatható ugyanazon földterületekkel kapcsolatban, nem minősül „hulladékgazdálkodási tervnek” a 96/350 határozattal módosított 75/442 irányelv e rendelkezése értelmében.
   Mindazonáltal a 2011. december 5-i 2011/97/EU tanácsi irányelvvel módosított, a hulladéklerakókról szóló, 1999. Április-26 i 1999/31/EK tanácsi irányelv 8. cikkével nem ellentétes az olyan nemzeti normatív rendelkezés, amely jogalapjának ezen irányelv 14. cikke tekinthető, és amely alkalmazható az ugyanezen irányelv átültetésének időpontjában engedéllyel rendelkező vagy már működő hulladéklerakók tekintetében, amennyiben az ezen 14. cikkben említett többi feltétel teljesül, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: F-137/14. sz. ügy: 2014. december 8 –án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/54

         2014. december 8–án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-137/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/67)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: H. Tettenborn ügyvéd)

      Alperes: Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Európai Külügyi Szolgálatnak a felperes határozatlan idejű munkaviszonyát megszüntető 2014. január 29-i határozatának megsemmisítése, és a felperesnek okozott erkölcsi és nem vagyoni kár megtérítése.

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Közszolgálati Törvényszék

               —

               semmisítse meg az EKSZ 2014. január 29-i levelével közölt azon határozatát, amely hét hónapos felmondási idővel, 2014. augusztus 31-én éjfélkor bekövetkező hatállyal megszüntette a felperes munkaviszonyát,

               —

               kötelezze az EKSZ-t a Közszolgálati Törvényszék mérlegelési jogkörében megállapított mértékű, méltányos összegű kártérítés fizetésére a felperesnek az EKSZ 1. sz. kérelemben megnevezett határozatával okozott erkölcsi és nem vagyoni károkért,

               —

               kötelezze az EKSZ-t a felperesnek okozott vagyoni károk széles körű megtérítésére, különösen az illetményhátralékok és minden egyéb, az EKSZ jogellenes magatartásával a felperesnek okozott költség kifizetése révén (levonva ebből a felperes által kapott munkanélküli ellátás és a munkaereje alkalmazásával szerzett jövedelem összegét),
               másodlagosan, abban az esetben, ha az EKSZ ténybeli vagy jogi indokokból a felperest nem helyezi vissza a munkakörébe, illetve nem alkalmazza tovább az eddigi feltételek mellett, kötelezze az EKSZ-t a felperesnek a munkaviszonya jogellenes megszüntetésével okozott vagyoni kár megtérítésére, amelynek mértéke a ténylegesen várható jövedelem és azon jövedelem összegének különbsége, amelyre a felperes akkor tett volna szert, ha a munkaszerződése nem szűnik meg, figyelembe véve a nyugellátást és egyéb ellátásokat is, és

               —

               az EKSZ-t kötelezze a költségek viselésére.


title: F-79/15. sz. ügy: 2015. május 26-án benyújtott kereset – ZZ kontra EKB

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/57

         2015. május 26-án benyújtott kereset – ZZ kontra EKB
   (F-79/15. sz. ügy)
   (2015/C 279/73)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

      Alperes: Európai Központi Bank

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Európai Központi Bank által hozott, a felperes megbetegedése foglalkozási eredetének elismerésére irányuló eljárást lezáró határozat megsemmisítése, valamint az állítólag bekövetkezett vagyoni és nem vagyoni károk megtérítése iránti kérelem

      A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               kötelezze az Európai Központi Bankot, hogy a bekövetkezett vagyoni és nem vagyoni károk címén fizessen meg a felperesnek 30  000 eurót;

               —

               az Európai Központi Bankot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-63/06. sz. ügy: A Lietuvos Vyriausiasis Administracinis Teismas  2005. december 20-i  végzésével az USB Profisa kontra Muitines Departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų Ministerijos ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/14

         A Lietuvos Vyriausiasis Administracinis Teismas 2005. december 20-i végzésével az USB Profisa kontra Muitines Departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų Ministerijos ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-63/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/26)
   Az eljárás nyelve: litván
   A Lietuvos Vyriausiasis Administracinis (Litvánia) 2005. december 20-i végzésével, amely 2006. február 3-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az USB Profisa kontra Muitines Departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų Ministerijos ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Lietuvos Vyriausiasis Administracinis a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Figyelemmel az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv (1) különböző nyelvi változatai közötti eltérésekre, akként kell-e értelmezni ezen irányelv 27. cikke (1) bekezdésének f) pontját, hogy az a tagállamokat arra kötelezi, hogy mentesítsék a jövedéki adó alól az Európai Közösségek vámterületére behozott, közvetlen fogyasztásra szolgáló csokoládétermékekben lévő etilalkoholt, amennyiben a csokoládétermék alkoholtartalma nem haladja meg a 8,5 litert 100 kilogrammonként ?

      (1)  HL L 316., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 206. o.


title: C-145/06 és C-146/06. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. július 5-i ítélete (a Commissione tributaria di secondo grado di Trento [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fendt Italiana Srl kontra Agenzia Dogane – Ufficio Dogane di Trento (2003/96/EK irányelv – Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási kerete – Az irányelv hatálya – Ásványolajok – Nem tüzelő,- fűtő vagy üzemanyagként való felhasználásra szánt kenőolajok – Kizártság – A 92/81/EGK irányelv hatályon kívül helyezése – Nemzeti adórendszer)

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. július 5-i ítélete (a Commissione tributaria di secondo grado di Trento [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Fendt Italiana Srl kontra Agenzia Dogane – Ufficio Dogane di Trento
   (C-145/06 és C-146/06. sz. ügy) (1)

   (2003/96/EK irányelv - Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási kerete - Az irányelv hatálya - Ásványolajok - Nem tüzelő,- fűtő vagy üzemanyagként való felhasználásra szánt kenőolajok - Kizártság - A 92/81/EGK irányelv hatályon kívül helyezése - Nemzeti adórendszer)
   (2007/C 199/17)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Commissione tributaria di secondo grado di Trento
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Fendt Italiana Srl

      Alperes: Agenzia Dogane – Ufficio Dogane di Trento
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Commissione tributaria di secondo grado di Trento – Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.) értelmezése – A fűtő- vagy üzemanyagkéntitől eltérő felhasználásra szánt kenőolajokra adót kivető nemzeti jogszabály összeegyeztethetősége
   Rendelkező rész
   A 2004. április 29-i 2004/75/EK tanácsi irányelvvel módosított, az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az nem tiltja az olyan nemzeti szabályozást, mint az alapeljárásban szereplő, amely a kenőolajokat sújtó adót ír elő, amennyiben ezeket nem tüzelő-, fűtőanyagként vagy üzemanyagként történő használatra szánják, illetve eladásra vagy használatra kínálják.

      (1)  HL C 143., 2006.6.17.


title: T-38/06. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/62

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság
   (T-38/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/110)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: T-358/11. sz. ügy: 2011. június 27-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/44

         2011. június 27-én benyújtott kereset — Olaszország kontra Bizottság
   (T-358/11. sz. ügy)
   2011/C 252/96
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: P. Marchini avvocato dello stato)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a következő aktusokat: az Európai Bizottságnak az EMOGA Garanciarészlege terhére az Olaszország által a közraktározás — cukor tekintetében a határozat 1. cikke értelmében annak mellékletében szereplő, „a tárolási költségek 35 %-kal való növekedése” miatt a 2006-os pénzügyi évben (171 418,00 EUR összegű, 10 %-os átalánykorrekció), a 2007-es pénzügyi évben (182 006,00 EUR összegű, 10 %-os átalánykorrekció), a 2008-as pénzügyi évben (111 062,00 EUR összegű, 10 %-os átalánykorrekció), a 2009-es pénzügyi évben (34 547,00 EUR összegű, 10 %-os átalánykorrekció), valamint „a készletek késedelmes ellenőrzése” miatt a 2006-os pénzügyi évben (781 044,00 EUR összegű, 5 %-os átalánykorrekció) kifizetett kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2011. április 15-i C(2011) 2517 határozatát, mivel az nem felel meg az uniós szabályoknak; a határozathoz elengedhetetlen aktusokként az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatósága mezőgazdasági kiadások ellenőrzésével foglalkozó J. igazgatóságának 2011. január 3-i ARES (2011) 2287. sz. levele, valamint mellékletének 2. pontja, amely tartalmazza a 10/IT/435. sz. ügyben az egyeztető szerv által készített jelentésen alapuló végleges álláspont alátámasztására szolgáló végső indokokat; a határozathoz elengedhetetlen aktusokként az Európai Bizottság Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Főigazgatósága mezőgazdasági kiadások ellenőrzésével foglalkozó J. igazgatóságának 2010. február 3-i ARES (2010) 57525. sz. levele és annak a finanszírozásból való kizárás indokait tartalmazó melléklete;

               —

               másodlagosan: adjon helyt a 915/2006/EK rendelet érvénytelenségére vonatkozó kifogásnak.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.
   Lényeges eljárási szabályok (EUMSZ 269. cikk, korábban EK 253. cikk) — azaz a bizonyítás hibáinak — megsértésre alapított első jogalap, „a 2006-os, 2007-es, 2008-as, 2009-es pénzügyi években a tárolási költségek 35 %-kal való növekedése” kiadási tétel pénzügyi korrekciója tekintetében.
   Az olasz kormány szerint a Bizottság nem vizsgálta meg megfelelően az A.g.e.a. által nyújtott azon bizonyítékokat, amelyek azt bizonyítják, hogy piaci felmérést végeztek, valamint hogy tudatában voltak a silók bérleti díjai növekedésének — éppen a cukorkészletek tárolására szolgáló helyiségek bérletének piacán 2005 óta fennálló nehéz helyzetnek betudható — okaival.
   Lényeges eljárási szabályok (EUMSZ 269. cikk, korábban EK 253. cikk) — azaz az indokolási kötelezettség — megsértésre alapított második jogalap, „a 2006-os, 2007-es, 2008-as, 2009-es pénzügyi években a tárolási költségek 35 %-kal való növekedése” kiadási tétel pénzügyi korrekciója tekintetében.
   A Bizottság nem fejtette ki, hogy az A.g.e.a. tisztviselőinek nyilatkozatait és az egyik legnagyobb raktárüzemeltető díjtáblázatát miért nem tekintette az azt megfelelően alátámasztó okirati bizonyítékoknak, hogy a cukortársaságok részéről kifejtett általános kérés volt az 50 %-ig terjedő árnövelés.
   A 884/2006/EK rendelet 8. cikkének és ugyanezen rendelet I. mellékletének, valamint a 915/2006/EK bizottság rendelet mellékletével módosított 2148/1996/EK rendelet 4. cikkének megsértésére és téves értelmezésére, továbbá a jogbiztonság elvének, a visszaható hatály tilalma elvének, valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított harmadik jogalap, a „készletek késedelmes ellenőrzése” miatt a 2006-os pénzügyi évre alkalmazott 5 %-os átalánykorrekció tekintetében.
   Az olasz kormány előadja, hogy a Bizottság megsértette a 884/2006 rendelet I. melléklete A.II. szakaszának 5. pontjában előírt átmeneti szabályozást. Mivel az A.g.e.a. — az állami jogszabályokon alapuló belső ellenőrzés keretében — már végzett ilyen tevékenységeket, és ezt a be- és kirakodási nyilvántartásoknak és kapcsolódó jegyzőkönyveknek a 2007. májusi küldetés alkalmával a Bizottság szolgálatai számára történt átadásával bizonyította is, az átmeneti szabályozást kellett volna alkalmazni, azaz nem szabadott volna szankcionálni az olasz államot, amely esetében — az Agecontrollal kapcsolatos, objektív szervezési nehézségek miatt — úgy lehetett vélni, hogy 2007 februárjában csak az összefoglaló dokumentum átadására rendelkezett jogosultsággal. Az olasz kormány állítása szerint megsértették a jogbiztonság elvét, a jogszabályok visszaható hatálya tilalmának elvét, a bizalomvédelem elvét, valamint az arányosság elvét, mivel ellentétes ezekkel az elvekkel az említett rendeletek (különösen a 915/2006 rendelet melléklete) hatálybalépésének időpontjában — 2006. június 23-án és 24-én — már régóta elvégzett műveletek tekintetében leltározási kötelezettséget közvetlenül és a pénzügyi évre vonatkozó beszámoló lezárása (2006. szeptember 30.) előtt nem sokkal alkalmazni.
   Lényeges eljárási szabályok (EUMSZ 269. cikk, korábban EK 253. cikk) — azaz az indokolási kötelezettség — megsértésre alapított negyedik jogalap, a „készletek késedelmes ellenőrzése” miatt a 2006-os pénzügyi évre alkalmazott 5 %-os átalánykorrekció tekintetében.
   Az olasz kormány szerint a Bizottság nem indokolta megfelelően azt, hogy miért nem támogatta az egyeztető szerv javaslatát, amelyben előirányozták, hogy a 915/2006/EK rendeletben a leltározásra vonatkozó határidő tekintetében megállapított új szabályt csak azokra a cukormozgásokra alkalmazzák, amelyekre a rendelet hatálybalépését követően kerül sor, visszaható hatállyal, a teljes 2006-os pénzügyi évre pedig ne alkalmazzák azt, aminek eredményeként a szóban forgó pénzügyi korrekció a (körülbelül 8 hónapos) késedelemmel arányosan csökkent volna.
   A 915/2006/EK rendelet érvénytelenségére alapított ötödik jogalap.
   Az olasz kormány a 915/2006/EK rendelet érvénytelenségére hivatkozik, mivel előírja a 2004/2005-ös pénzügyi év (2005. szeptember 30.) tekintetében a megmaradt végleges készletek, a 2005/2006-os pénzügyi év (2005. október 1.) tekintetében a kezdőkészletek, valamint a 2005/2006-os pénzügyi év (2006. szeptember 30.) tekintetében a megmaradt végleges készletek leltározására irányuló kötelezettséget, a 2006-os pénzügyi év során csupán nagyjából három hónappal az új leltározási határidő előtt. A felperes szerint úgy tűnik, ellentétes a közösségi jog általános elveivel rendelet útján korábbi és már befejeződött helyzetekkel kapcsolatos cselekmények elvégzését előírni, ebből következően pedig pénzügyi korrekcióra irányuló eljárás révén szankcionálni e cselekmények elmulasztását.
   Lényeges eljárási szabályok (EUMSZ 269. cikk, korábban EK 253. cikk), azaz az indokolási kötelezettség megsértésre és a bizonyítás hiányára alapított hatodik jogalap.
   Az olasz kormány szerint a Bizottság elferdíti a tényeket, mivel a DG AGRI azon téves állítása alapján alkalmaz pénzügyi korrekciót, hogy az A.g.e.a. nem végezte el a ki- és belépő cukor ellenőrzését, valamint hogy „körülbelül 127 000 tonna cukor mozgott (anélkül, hogy annak súlyát hivatalosan ellenőrizték volna)”. Az olasz kormány továbbá a következő állítások alátámasztására szolgáló bizonyítás hiányára is hivatkozik: „a tárolási műveletek során nem végezték el a leltárak éves ellenőrzését […]”, illetve „2006. szeptember 30. (az az időpont, ameddig a leltározást el kellett volna végezni) és 2007 februárja között körülbelül 127 000 tonna cukor mozgott (anélkül, hogy azt hivatalosan ellenőrizték vagy lemérték volna)”. Az A.g.e.a. által szolgáltatott okirati bizonyítékok — azaz a Bizottság szolgálatainak átadott, a cukor raktárankénti mozgásával és tárolásával kapcsolatos számadatokat tanúsító számviteli dokumentumok — alapján ugyanis a Bizottság szolgálatai bizonyítás nélkül nem állíthatják annak ellenkezőjét.
   Lényeges eljárási szabályok (EUMSZ 269. cikk, korábban EK 253. cikk), azaz az indokolási kötelezettség megsértésre és a bizonyítás hiányára alapított hetedik jogalap, az Alapnak állítólagosan okozott kár tekintetében.
   Az olasz kormány szerint a határozat sérti az indokolási kötelezettséget, mert nem értékelte az A.g.e.a. által a raktárakból és a raktárakba ki- és belépő cukorra és azok havi készleteire vonatkozóan a mindenesetre elvégzett ellenőrzések hasznos hatását.


title: T-516/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 24-i végzése — Eriksen kontra Bizottság ( „Kártérítési kereset — A thuléi (Grönland) nukleáris baleset közegészségügyi következményei — 96/29/Euratom irányelv — Valamely tagállammal szembeni intézkedések Bizottság általi elfogadásának elmulasztása — Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset” )

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/34

         A Törvényszék 2010. március 24-i végzése — Eriksen kontra Bizottság
   (T-516/08. sz. ügy) (1)

   („Kártérítési kereset - A thuléi (Grönland) nukleáris baleset közegészségügyi következményei - 96/29/Euratom irányelv - Valamely tagállammal szembeni intézkedések Bizottság általi elfogadásának elmulasztása - Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)
   2010/C 134/58
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Heinz Helmut Eriksen (Ebeltoft, Dánia) (képviselő: I. Anderson ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. White és M. Patakia meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Kártérítési kereset a felperes által azon okból elszenvedett kár megtérítése iránt, hogy a Bizottság állítólagosan elmulasztotta megtenni a szükséges intézkedéseket Dániának arra való kötelezése érdekében, hogy az megfeleljen a munkavállalók és a lakosság egészségének az ionizáló sugárzásból származó veszélyekkel szembeni védelmét szolgáló alapvető biztonsági előírások megállapításáról szóló, 1996. május 13-i 96/29/Euratom tanácsi irányelvnek (HL L 159., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 2. kötet 291. o), és rendelkezéseit alkalmazza a thuléi (Grönland) nukleáris baleset által érintett munkavállalók esetében

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék Heinz Helmut Eriksent kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: C-207/04. sz. ügy: A Commissione tributaria provinciale di Novara 2004. április 26-i végzésével a Paolo Vergani kontra Agenzia delle Entrate, Ufficio locale di Arona ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/6

         A Commissione tributaria provinciale di Novara 2004. április 26-i végzésével a Paolo Vergani kontra Agenzia delle Entrate, Ufficio locale di Arona ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-207/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/13)
   A Commissione tributaria provinciale di Novara 2004. április 26-i végzésével, amely 2004. május 10-én érkezett a Bíróság hivatalához, a Paolo Vergani kontra Agenzia delle Entrate, Ufficio locale di Arona ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Commissione tributaria provinciale di Novara a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:

      „Sérti-e az Európai Unióról szóló Szerződés 141. cikkét (korábbi 119. cikkét) és a 76/207/EGK irányelvet (1), vagy azokkal ellentétes-e, illetve legalábbis a férfiak és nők közötti, a fentiekben tiltott egyenlőtlen bánásmódot eredményez-e a 917/86 köztársasági elnöki rendelet 17. cikkének 4 bis bekezdése, amely azonos körülmények között az 50. életévüket betöltött női és 55. életévüket betöltött férfi munkavállalók részére az önkéntes nyugdíjba vonulást ösztönző és a munkaviszony megszűnésekor fizetett összegek után (50 %-os) kedvezményes adó kivetését írja elő?”

      (1)  HL L 39., 1976.2.14., 40. o.


title: C-201/05. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2008. április 23-i végzése (a High Court of Justice [Chancery Division] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első albekezdése – A letelepedés szabadsága – A tőke szabad mozgása – Közvetlen adók – Társasági adó – Belföldi illetőséggel nem rendelkező társaság által belföldi illetőséggel rendelkező társaság részére fizetett osztalékok – Külföldi ellenőrzött társaságokra vonatkozó rendszer – Harmadik országokat érintő helyzet – Az adóhatósággal szemben benyújtható keresetek minősítése – Valamely tagállam közösségi jogsértés miatti felelőssége)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/13

         A Bíróság (negyedik tanács) 2008. április 23-i végzése (a High Court of Justice [Chancery Division] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation kontra Commissioners of Inland Revenue
   (C-201/05. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első albekezdése - A letelepedés szabadsága - A tőke szabad mozgása - Közvetlen adók - Társasági adó - Belföldi illetőséggel nem rendelkező társaság által belföldi illetőséggel rendelkező társaság részére fizetett osztalékok - Külföldi ellenőrzött társaságokra vonatkozó rendszer - Harmadik országokat érintő helyzet - Az adóhatósággal szemben benyújtható keresetek minősítése - Valamely tagállam közösségi jogsértés miatti felelőssége)
   (2008/C 209/18)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Test Claimants in the CFC and Dividend Group Litigation

      Alperes: Commissioners of Inland Revenue
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – High Court of Justice (Chancery Division) –Az EK 43., EK 49. és EK 56. cikk értelmezése – A nemzeti adójog – Társasági adó – Adómentesség – A belföldi illetőségű társaság részére más társaságok által fizetett osztalék – Eltérő helyzet attól függően, hogy az osztalékfizető társaság mely államban rendelkezik illetőséggel
   Rendelkező rész

               1)

               Az EK 43. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldi illetőségű társaság által más belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra társaságiadó-mentességet nyújt, jóllehet társaságiadó-kötelezettséget ír elő a belföldi illetőségű társaság által más tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól – amelyben a belföldi illetőségű társaság az e társaság döntéseinek befolyásolására, annak tevékenységei meghatározására jogosító részesedéssel rendelkezik – kapott osztalékra, miközben az osztalékfizető társaság által az illetékessége szerinti tagállamban ténylegesen megfizetett adó tekintetében adójóváírást nyújt, amennyiben a külföldi osztalékokra vonatkozó adómérték nem haladja meg a belföldi osztalékokra alkalmazott adómértéket, és az adójóváírás legalább a kedvezményezett társaság illetékessége szerinti tagállamban felszámított adóösszeg erejéig eléri az osztalékfizető társaság illetékessége szerinti tagállamban megfizetett összeget.
               Az EK 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldi illetőségű társaság által más belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra társaságiadó-mentességet nyújt, jóllehet társaságiadó-kötelezettséget ír elő a belföldi illetőségű társaság által más tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól – amelyben a belföldi illetőségű társaság a szavazati jogok legalább 10 %-ával rendelkezik – kapott osztalékra, miközben az osztalékfizető társaság által az illetékessége szerinti tagállamban ténylegesen megfizetett adó tekintetében adójóváírást nyújt, amennyiben a külföldi osztalékokra vonatkozó adómérték nem haladja meg a belföldi osztalékokra alkalmazott adómértéket, és az adójóváírás legalább a kedvezményezett társaság illetékessége szerinti tagállamban felszámított adóösszeg erejéig eléri az osztalékfizető társaság illetékessége szerinti tagállamban megfizetett összeget.
               Az EK 56. cikket ugyanakkor úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldi illetőségű társaság által más belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra társaságiadó-mentességet nyújt, jóllehet társaságiadó-kötelezettséget ír elő a belföldi illetőségű társaság által más tagállamban illetőséggel rendelkező társaságtól – amelyben a szavazati jogok kevesebb mint 10 %-ával rendelkezik – kapott osztalékra, és az osztalékfizető társaság által az illetékessége szerinti tagállamban ténylegesen megfizetett adó tekintetében nem nyújt adójóváírást.

               2)

               Az EK 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely társasági adómentességet nyújt a belföldi táraságok által belföldi biztosítósárságoktól kapott egyes osztalékokra, kizárja azonban ezen adómentességet a külföldi illetőségű társaságok által kapott hasonló osztalékok tekintetében, mivel az utóbbi osztalékokat ily módon kedvezőtlenebb bánásmódban részesítik.

               3)

               Az EK 43. és az EK 48. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a valamely tagállamban illetőséggel rendelkező társaság adóalapját növeli a valamely másik tagállamban ellenőrzött külföldi illetőségű társaság nyeresége, amennyiben e nyereségeket az előbbi tagállamban alkalmazandó adómértéknél kisebb adómérték terheli, kivéve, ha az adóalap-növelés kizárólag a szokásosan esedékes belföldi adó kijátszására irányuló összegeket érinti.
               Ezen adójogi intézkedés alkalmazását el kell tehát kerülni, ha objektív és harmadik személyek által ellenőrizhető adatok alapján kiderül, hogy az adójogi indokolás ellenére a hivatkozott külföldi illetőségű ellenőrzött társaság valójában a fogadó tagállamban rendelkezik illetőséggel és ott ténylegesen gazdasági tevékenységet folytat.
               Mindazonáltal az EK 43. és az EK 48. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely bizonyos követelményeket ír elő abban az esetben, ha a belföldi illetőségű társaság az ezen ellenőrzött társaság nyereségére az illetékessége szerinti államban már felszámított adó tekintetében mentességet kíván igénybe venni, amennyiben e követelmények célja, hogy – túlzott adminisztratív követelmények támasztása nélkül – ellenőrizze a külföldi illetőségű ellenőrzött társaság tényleges letelepedését és az általa folytatott gazdasági tevékenységek tényleges jellegét.

               4)

               Az EK 56. és az EK 58. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a belföldi illetőségű társaság által más belföldi illetőségű társaságtól kapott osztalékra társaságiadó-kedvezményt nyújt, kizárja azonban ezen adóelőnyből a harmadik országban illetőséggel rendelkező társaságok által kapott osztalékot, különösen ha a hivatkozott adóelőny nyújtását az e tagállam illetékes hatóságai által kizárólag az osztalékfizető társaság illetékessége szerinti harmadik országtól kapott tájékoztatás révén ellenőrizhető feltételeknek rendelik alá.

               5)

               Közösségi szabályozása hiányában minden egyes tagállam belső jogrendje határozza meg az illetékes bíróságokat és a jogalanyok számára biztosított közösségi jogok védelmének biztosítására irányuló bírósági felülvizsgálatra vonatkozó eljárási szabályokat, a nemzeti bíróságok előtt jogsérelmet szenvedett személyek által indított keresetek minősítését is ideértve. A tagállamok legalábbis kötelesek biztosítani, hogy a jogalanyok hatékony jogorvoslattal rendelkezzenek, amely lehetővé teszi a jogtalanul beszedett adó és az ezen adóval közvetlen kapcsolatban e tagállamnak fizetett vagy általa felszámított összegek visszatéríttetését. A valamely személy által a tagállamra nézve kötelező közösségi jog megsértése miatt elszenvedett egyéb jogsértések tekintetében az utóbbi a C-46/93. és C-48/93. sz., Brasserie du pêcheur et Factortame egyesített ügyekben 1996. március 5-én hozott ítélet 51. pontjában foglalt feltételek mellett köteles orvosolni a magánszemélyeknek okozott károkat, ez azonban nem zárja ki, hogy a nemzeti jog alapján kevésbé szigorú feltételekkel vonják felelősségre az államot.
               Amennyiben kiderül, hogy valamely tagállam szabályozása korlátozza az EK 43. cikkben foglalt letelepedési szabadságot vagy a tőke EK 56.cikkben előírt szabad mozgását, a kérdést előterjesztő bíróság a megtérítendő kár összegének meghatározása keretében vizsgálhatja, hogy a jogsérelmet szenvedett személyek a tőlük elvárható gondossággal jártak-e el a veszteség elkerülése vagy mértékének enyhítése érdekében, és különösen, hogy kellő időben igénybe vették-e a rendelkezésükre álló valamennyi jogorvoslati lehetőséget. Mindazonáltal annak elkerülése érdekében, hogy az EK 43. és az EK 56. cikk által a magánszemélyeknek biztosított jogok gyakorlása lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé váljon, a kérdést előterjesztő bíróság meghatározhatja, hogy e szabályozásnak adott esetben a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmények vonatkozó rendelkezéseivel együtt való alkalmazása mindenképpen az alapügy felperesének az érintett tagállam adóhatóságaihoz benyújtott kérelmei elutasításához vezetett-e volna.

      (1)  HL C 182., 2005.7.23.


title: C-145/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Környezetvédelem — 1999/31/EK irányelv — 14. cikk — Hulladéklerakás — Nem veszélyes hulladékok — A meglévő hulladéklerakók megfelelőségének hiánya)

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/11

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
   (C-145/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - Környezetvédelem - 1999/31/EK irányelv - 14. cikk - Hulladéklerakás - Nem veszélyes hulladékok - A meglévő hulladéklerakók megfelelőségének hiánya))
   (2015/C 311/11)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Petrova és E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

      Alperes: Bolgár Köztársaság (képviselők: E. Petranova és D. Drambozova meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bolgár Köztársaság – mivel nem tette meg az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az országban meglévő, nem veszélyes hulladékok fogadására kijelölt hulladéklerakók 2009. július 16. után működésüket csak akkor folytathassák, ha a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelvben meghatározott követelményeknek megfelelnek – nem teljesítette az ezen irányelv 14. cikkének a)–c) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság és a Bolgár Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 159., 2014.5.26.


title: T-409/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Cohausz kontra OHIM — Izquierdo Faces (acopat) ( Közösségi védjegy — Törlési eljárás — Az acopat közösségi ábrás védjegy — A COPAT korábbi nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi védjegyek tényleges használatának hiánya — A 40/94/EK rendelet 56. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) és (3) bekezdése] )

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/61

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 23-i ítélete — Cohausz kontra OHIM — Izquierdo Faces (acopat)
   (T-409/07. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Törlési eljárás - Az acopat közösségi ábrás védjegy - A COPAT korábbi nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi védjegyek tényleges használatának hiánya - A 40/94/EK rendelet 56. cikkének (2) és (3) bekezdése [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 57. cikkének (2) és (3) bekezdése]”)
   2009/C 267/107
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Helge B. Cohausz (Düsseldorf, Németország) (képviselők kezdetben: I. Friedhoff, majd S. von Petersdorff-Campen és H. Timmann ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: José Izquierdo Faces (Bilbao, Spanyolország) (képviselő: H. Bock ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2007. szeptember 6-i, a Helge B. Cohausz és José Izquierdo Faces közötti törlési eljárás tárgyában hozott határozata (R 289/2006-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság Helge B. Cohauszt kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 8., 2008.1.12.


title: C-402/05. P. és C-415/05. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. szeptember 3-i ítélete – Yassin Abdullah Kadi, Al Barakaat International Foundation kontra az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösségek Bizottsága, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) – Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida-hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott korlátozó intézkedések – Egyesült Nemzetek – Biztonsági Tanács – Az Egyesült Nemzetek Alapokmányának VII. fejezete alapján hozott határozatok – A Közösségben való végrehajtás – 2002/402/KKBP közös álláspont – 881/2002/EK rendelet – Az Egyesült Nemzetek valamely szerve által összeállított listára felvett személyekre és szervezetekre irányuló intézkedések – Pénzkészletek és gazdasági erőforrások befagyasztása – A Biztonsági Tanács 1267. (1999) számú határozatának 6. pontja által létrehozott bizottsága (Szankcióbizottság) – E személyeknek és szervezeteknek a 881/2002/EK rendelet I. mellékletébe való felvétele – Megsemmisítés iránti kereset – A Közösség hatásköre – Az EK 60., EK 301. és EK 308. cikk alapján együttesen alkotott jogalap – Alapvető jogok – A tulajdon tiszteletben tartásához való jog, a meghallgatáshoz való jog és a hatékony bírósági felülvizsgálathoz való jog)

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/2

         A Bíróság (nagytanács) 2008. szeptember 3-i ítélete – Yassin Abdullah Kadi, Al Barakaat International Foundation kontra az Európai Unió Tanácsa, az Európai Közösségek Bizottsága, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
   (C-402/05. P. és C-415/05. P. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) - Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida-hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott korlátozó intézkedések - Egyesült Nemzetek - Biztonsági Tanács - Az Egyesült Nemzetek Alapokmányának VII. fejezete alapján hozott határozatok - A Közösségben való végrehajtás - 2002/402/KKBP közös álláspont - 881/2002/EK rendelet - Az Egyesült Nemzetek valamely szerve által összeállított listára felvett személyekre és szervezetekre irányuló intézkedések - Pénzkészletek és gazdasági erőforrások befagyasztása - A Biztonsági Tanács 1267. (1999) számú határozatának 6. pontja által létrehozott bizottsága (Szankcióbizottság) - E személyeknek és szervezeteknek a 881/2002/EK rendelet I. mellékletébe való felvétele - Megsemmisítés iránti kereset - A Közösség hatásköre - Az EK 60., EK 301. és EK 308. cikk alapján együttesen alkotott jogalap - Alapvető jogok - A tulajdon tiszteletben tartásához való jog, a meghallgatáshoz való jog és a hatékony bírósági felülvizsgálathoz való jog)
   (2008/C 285/03)
   Az eljárás nyelvei: angol és svéd
   Felek

      Fellebbezők: Yassin Abdullah Kadi (képviselők: I. Brownlie, D. Anderson QC, P. Saini barrister, G. Martin solicitor), Al Barakaat International Foundation (képviselők: L. Silbersky és T. Olsson advokater)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop, E. Finnegan és E. Karlsson meghatalmazottak), az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Brown, J. Enegren és P. J. Kuijper meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: R. Caudwell, E. Jenkinson és S. Behzadi-Spencer meghatalmazottak, C. Greenwood QC, A. Dashwood barrister)

      Az Európai Unió Tanácsát támogató beavatkozók: Spanyol Királyság (képviselő: J. Rodríguez Cárcamo meghatalmazott), Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues, E. Belliard és S. Gasri meghatalmazottak), Holland Királyság (képviselők: H. G. Sevenster és M. de Mol meghatalmazottak)

      Az Európai Közösségek Bizottságát támogató beavatkozók: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues, E. Belliard és S. Gasri meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített második tanács) a T-315/01. sz., Kadi kontra Tanács és Bizottság ügyben 2005. szeptember 21-én hozott ítélete (amelyben az Elsőfokú Bíróság úgy határozott, hogy a) az egyes termékek és szolgáltatások Afganisztánba történő kivitelének tilalmáról, a repülési tilalom megerősítéséről és az afganisztáni Tálibánt illető pénzkészletek és egyéb pénzügyi források befagyasztásáról, valamint a 337/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 467/2001/EK tanácsi rendelet harmadszori módosításáról szóló, 2001. október 19-i 2062/2001/EK bizottsági rendeletnek [HL L 277., 25 o.] a felperest említett rendeletben előírt pénzeszköz-befagyasztás hatálya alá tartozó személyek és szervezetek listájára felvevő részének megsemmisítésére irányuló felperesi kérelemről nem szükséges határozni és b) az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről, valamint a 467/2001/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 27-i 881/2002/EK tanácsi rendelet [HL L 139., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 294. o.] felperesre vonatkozó részének megsemmisítése iránti felperesi kérelmet megalapozatlanként elutasította) ellen benyújtott fellebbezés
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága T-315/01. sz., Kadi kontra Tanács és Bizottság ügyben, valamint T-306/01. sz., Yusuf és Al Barakaat International Foundation kontra Tanács és Bizottság ügyben 2005. szeptember 21-én hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Bíróság az Oszáma bin Ládennel, az Al-Qaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító intézkedések bevezetéséről, valamint az egyes termékek és szolgáltatások Afganisztánba történő kivitelének tilalmáról, a repülési tilalom megerősítéséről és az afganisztáni Tálibánt illető pénzkészletek és egyéb pénzügyi források befagyasztásáról szóló 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 27-i 881/2002/EK tanácsi rendeletet a Y. A. Kadira és az Al Barakaat International Foundation-re vonatkozó részében megsemmisíti.

               3)

               A 881/2002 rendelet joghatásai a Y. A. Kadira és az Al Barakaat International Foundation-re vonatkozó részében a jelen ítélet kihirdetésétől számított három hónapot meg nem haladó időszakra fennmaradnak.

               4)

               Az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi saját költségeik viselésén túl a Y. A. Kadi és az Al Barakaat International Foundation-re részéről mind az elsőfokú, mind a jelen fellebbezési eljárásban felmerült költségek fele-fele arányban történő viselésére.

               5)

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maga viseli mind az elsőfokú, mind a jelen fellebbezési eljárásban felmerült saját költségeit.

               6)

               A Spanyol Királyság, a Francia Köztársaság, valamint a Holland Királyság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 36., 2006.2.11.

      HL C 48., 2006.2.25.


title: T-306/14. sz. ügy: 2014. április 30-án benyújtott kereset – Polymer-Chemie kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/55

         2014. április 30-án benyújtott kereset – Polymer-Chemie kontra Bizottság
   (T-306/14. sz. ügy)
   2014/C 223/57
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Polymer-Chemie GmbH (Sobernheim, Németország) (képviselők: D. Greinacher, J. Martin és B. Scholtka ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az EUMSZ 263. cikk első bekezdése alapján semmisítse meg a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (EEG) szabályozott, a megújuló energiaforrásokból és bányagázból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj tekintetében a Németországi Szövetségi Köztársasággal szemben az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás (SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) sz. állami támogatás) megindításáról szóló 2013. december 18-i bizottsági határozatot (HL 2014. C 37., 2014.2.7., 73. o.), amennyiben a Bizottság az EEG 40. és 41. § -ában szabályozott külön kompenzációs rendszert az EUMSZ 107. cikk szerinti állami támogatásnak minősíti;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikkének 3. § -a alapján a Bizottságot kötelezze a felmerülő költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az EUMSZ 107. cikk megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság a megújuló energiák pótdíjrendszeren keresztül megvalósuló támogatását, valamint az EEG-pótdíj csökkentésére irányuló külön kompenzációs rendszert jogsértő módon minősítette állami támogatásnak, ezért nem szabadott volna megindítania a hivatalos vizsgálati eljárást.

                           —

                           A felperes ezzel kapcsolatban kifejti, hogy a Bizottság azon kérdés előzetes megítélése során, hogy a külön kompenzációs rendszer állami támogatást képez-e, nyilvánvaló értékelési hibát vétett, mivel a külön kompenzációs rendszer mint az EEG-pótdíj alóli kivételes szabályozás nem biztosít olyan kedvezményt, amelyet villamosenergia-igényes vállalkozások szokványos piaci feltételek között nem kaptak volna meg.

                           —

                           A felperes ezenkívül előadja, hogy nincs szó állami források érintettségéről. Mivel az EEG-pótdíjból származó bevételek nem képeznek állami forrásokat, a villamosenergia-igényes vállalkozásokra vonatkozó kivételes szabályozás sem érint állami forrásokat.

                           —

                           A felperes továbbá úgy érvel, hogy a külön kompenzációs rendszer nem torzítja a versenyt. Sőt olyan versenyfeltételeket hoz létre, amelyek az EEG-pótdíj nélkül léteznének.

               2.

               A második jogalap: a bizalomvédelem elvének megsértése
               A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság e határozat meghozatalával megsértette a bizalomvédelem elvét is. Szerinte a megújuló energiák támogatásáról szóló német szabályozást már beható állami támogatási jogi vizsgálat alá vonták. Ennek során a Bizottság 2002-ben arra az eredményre jutott, hogy e szabályozáshoz nem kapcsolódik állami források átruházása. A 2012. évi EEG-törvény e tekintetben semmilyen lényeges változást nem tartalmaz az akkori jogi helyzethez képest, így az érintett gazdasági szereplőknek nem kellett újabb vizsgálattal számolniuk, hanem bízhattak a szabályozás állandóságában.

               3.

               A harmadik jogalap: hatáskörrel való visszaélés
               Végül a felperes álláspontja az, hogy a Bizottság visszaélt azzal a hatáskörrel, amelyet számára az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 108. cikk biztosít. Szerinte a Bizottságnak a vizsgálati eljárás megindításával elsődlegesen az a célja, hogy elvi szinten harmonizálja a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatást. Ez az alapvető cél megmutatkozik a környezeti és energiatámogatásokról szóló irányelvek új tervezetében, ahol a Bizottság első ízben rögzít részletes szabályokat a megújuló energiaforrások támogatása tekintetében. A harmonizáció előmozdítása érdekében azonban a Bizottságnak az EUMSZ 116. cikkben és az EUMSZ 117. cikkben e célra előirányzott, a jogszabályok közelítésére vonatkozó eljárást kellene alkalmaznia.


title: C-129/12. sz. ügy: A Finanzgericht des Landes Sachsen Anhalt (Németország) által 2012. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Magdeburger Mühlenwerke GmbH kontra Finanzamt Magdeburg

text:
               16.6.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 174/15

         A Finanzgericht des Landes Sachsen Anhalt (Németország) által 2012. március 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Magdeburger Mühlenwerke GmbH kontra Finanzamt Magdeburg
   (C-129/12. sz. ügy)
   2012/C 174/23
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht des Landes Sachsen Anhalt

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Magdeburger Mühlenwerke GmbH

      Alperes: Finanzamt Magdeburg

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Biztosított-e olyan mérlegelési jogkört az 1998. május 20-i C(1998) 1712. számú bizottsági határozat (1) a német jogalkotó számára az átültetés kapcsán az 1998. december 19-i 1999. évi Steuerentlastungsgesetz-cel (az adókedvezményekről szóló német törvény) módosított Investitionszulagengesetz (a beruházási adókedvezményekről szóló német törvény, 1996. évi InvZulG) 2. §-a második mondata 4. pontjának szabályozása tekintetében, amely alapján olyan szabályozás is elfogadható, amely kedvezményben részesíti a hatálya alá tartozó olyan beruházásokat, amelyek esetében a kötelező erejű beruházási döntés meghozatalára a bizottsági határozat átültetésére meghatározott határidő lejártát, illetve a tervezett intézkedések Bundessteuerblattban (BStBl) (Szövetségi Adóügyi Közlöny) való közzétételét megelőzően, a beruházás tárgyát képező tárgyi eszköz beszerzésére, valamint az adókedvezmény megállapítására és kifizetésére azonban ezt követően került sor?

      (1)  A Németország által regionális célú, létező támogatási programok alapján németországi mezőgazdasági termékek feldolgozásához és forgalmazásához lehetségesen nyújtott állami támogatásokról szóló, 1998. május 20-i 1999/183/EK bizottsági határozat (HL L 60., 61. o.)


title: C-471/14. sz. ügy: Az Oberlandesgerichts Wien (Ausztria) által 2014. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Seattle Genetics Inc.

text:
               22.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/16

         Az Oberlandesgerichts Wien (Ausztria) által 2014. október 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Seattle Genetics Inc.
   (C-471/14. sz. ügy)
   (2014/C 462/26)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgerichts Wien

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Seattle Genetics Inc.

      Alperes: Österreichisches Patentamt

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 13. cikkének (1) bekezdése szerinti, a Közösségen belüli forgalomba hozatalra vonatkozó első engedély keltezésének napja a közösségi jog által meghatározott, vagy e szabályozás arra a napra utal, amelyen az engedély az egyes tagállamok joga szerint hatályba lép?

               2)

               Az 1. kérdés szerinti nap közösségi jog általi meghatározottságát illetően az Európai Unió Bírósága által adott igenlő válasz esetén: mely napot kell e tekintetben alapul venni – az engedély vagy az értesítés napját?

      (1)  HL L 152., 1. o.


title: C-37/13. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-135/09. sz., Nexans France SAS, Nexans SA kontra Európai Bizottság ügyben 2012. november 14-én hozott ítélete ellen a Nexans France SAS, Nexans SA által 2013. január 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/10

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-135/09. sz., Nexans France SAS, Nexans SA kontra Európai Bizottság ügyben 2012. november 14-én hozott ítélete ellen a Nexans France SAS, Nexans SA által 2013. január 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-37/13. sz. ügy)
   2013/C 101/22
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Nexans France SAS, Nexans SA (képviselők: M. Powell, Solicitor, J.-P. Tran-Thiet, Avocat, G. Forwood, Barrister, A. Rogers, Advocate)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az elutasította a fellebbezők első jogalapjának arra vonatkozó második részét, hogy a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozat hatálya túlságosan nagy földrajzi kiterjedésű és nem kellőképpen pontos volt;

               —

               a rendelkezésre álló információk alapján semmisítse meg a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozatot annyiban, amennyiben annak hatálya túlságosan nagy földrajzi kiterjedésű, nem megfelelően igazolt és nem kellőképpen pontos, vagy másodlagosan az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy az a Bíróság jogi kérdésekre vonatkozó ítéletének megfelelően hozzon határozatot;

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet annyiban, amennyiben az a Nexans-t kötelezi a Törvényszék előtti eljárásban felmerült saját költségei egészének, valamint a Bizottság költségei felének viselésére, és kötelezze a Bizottságot a Nexans a Törvényszék előtti eljárásban felmerült költségeinek viselésére a Bíróság által megfelelőnek ítélt mértékben,

               —

               kötelezze a Bizottságot a Nexans jelen eljárásban felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők arra hivatkoznak, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot azáltal, hogy elutasította a helyszíni vizsgálatot elrendelő határozat megsemmisítése iránti keresetüket annyiban, amennyiben annak hatálya nem kellőképpen pontos és túlságosan nagy földrajzi kiterjedésű volt, illetve minden olyan feltételezett megállapodásra és/vagy összehangolt magatartásra alkalmazandó volt, amelynek kiterjedése „valószínűsíthetően világszintű”. A fellebbezők továbbá azt állítják, hogy a Törvényszék tévesen rendelkezett a költségek viseléséről.


title: A Bíróság ítélete (második tanács) 2004. július 15-én a C-37/02. és C-38/02. sz. (Tribunal amministrativo regionale per il Veneto előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Di Lenardo Adriano Srl és Dilexport Srl kontra Ministero del Commercio con l'Estero egyesített ügyekben (Banán – A piacok közös szervezése – 896/2001/EK rendelet – Közös kereskedelmi rendszer a harmadik országokkal – Elsődleges behozatal – Érvényesség – Jogos feltevés védelme – Visszamenőlegesség – Végrehajtási hatáskör)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2004. július 15-én
   a C-37/02. és C-38/02. sz. (Tribunal amministrativo regionale per il Veneto előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Di Lenardo Adriano Srl és Dilexport Srl kontra Ministero del Commercio con l'Estero egyesített ügyekben (1)

   (Banán - A piacok közös szervezése - 896/2001/EK rendelet - Közös kereskedelmi rendszer a harmadik országokkal - Elsődleges behozatal - Érvényesség - Jogos feltevés védelme - Visszamenőlegesség - Végrehajtási hatáskör)
   (2004/C 228/06)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A C-37/02. és C-38/02. sz. egyesített ügyekben a Bírósághoz az EK 234. cikke alapján a Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (Olaszország) által előterjesztett, az e bíróság előtt a Di Lenardo Adriano Srl (C-37/02.), a Dilexport Srl (C-38/02.) és a Ministero del Commercio con l'Estero között folyamatban lévő eljárásban a 404/93/EGK tanácsi rendeletnek a banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 7-i 896/2001/EK bizottsági rendelet 1., 3., 5., 6. és 31. cikkei érvényességére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans a tanács elnöke, J.-P. Puissochet és R. Schintgen (előadó), bírák, főtanácsnok: C. Stix-Hackl, hivatalvezető: L. Hewlett, vezető tisztviselő, 2004. július 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések vizsgálata nem tárt fel olyan tényt, amely érintené a 404/93/EGK tanácsi rendeletnek a banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 7-i 896/2001/EK bizottsági rendelet 1. cikkének, 3. cikkének, 5. cikkének, 6. cikk c) pontjának és 31. cikkének érvényességét.

      (1)  HL C 97., 2002.4.20.


title: C-626/13. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz., Villeroy & Boch Austria GmbH és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen a Villeroy & Boch Austria GmbH által 2013. november 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/12

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz., Villeroy & Boch Austria GmbH és társai kontra Európai Bizottság egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítélete ellen a Villeroy & Boch Austria GmbH által 2013. november 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-626/13. P. sz. ügy)
   2014/C 39/18
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Villeroy & Boch Austria GmbH (képviselő: A. Reidlinger és J. Weichbrodt ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               a keresetet elutasító és a felperest érintő részében teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék (negyedik tanács) T-373/10., T-374/10., T-382/10. és T-402/10. sz. egyesített ügyekben 2013. szeptember 16-án hozott ítéletét;

               —

               másodlagosan a megtámadott ítélet szerinti változatában a felperest érintő részében részben semmisítse meg az alperes 2010. június 23-i C(2010) 4185 végleges határozatának 1. cikkét;

               —

               másodlagosan megfelelően csökkentse az alperes 2010. június 23-i megtámadott határozatának 2. cikkében a felperessel szemben kiszabott bírságot;

               —

               harmadlagosan a jogvitát utalja vissza újbóli határozathozatalra a Törvényszék elé;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az első jogalappal a felperes azt kifogásolja, hogy a Törvényszék az Ausztriában elkövetett állítólagos jogsértés értékelésekor tévesen alkalmazta a jogot. A Törvényszék olyan megállapításokra és indokokra alapozza ítéletét, amelyek korábban nem képezték a megtámadott bizottsági határozat vagy kifogásközlés tárgyát. Ezenkívül figyelmen kívül hagyta vagy tévesen mutatta be a felperes releváns előadásait.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék ténylegesen és jogilag össze nem függő magatartásokat minősített jogilag állítólag egységes, összetett és folyamatos jogsértésnek („single complex and continuous infragment”), amire a felperes szerint jogilag már az együttesen értékelt magatartások egymást kiegészítő jellegének hiánya miatt sem kerülhetett volna sor. Az egységes, összetett és folyamatos jogsértés jogi fogalma jelen ügyben való alkalmazásának módja sérti a tisztességes eljárás elvét.

               3.

               A harmadik jogalappal a felperes a Törvényszék jogilag hibás felületes felülvizsgálatát (úgynevezett„light review”) kifogásolja, mivel a Törvényszék nem gyakorolta megfelelően felülvizsgálati jogkörét, és ezáltal nem garantálta a közösségi jog szerinti jogvédelmet.

               4.

               Végül a negyedik jogalap azon alapul, hogy a helybenhagyott bírság mindenképpen aránytalan. Figyelemmel ugyanis arra, hogy a Törvényszék az ítéletben egyes terhelő ténymegállapításokat már megsemmisített, és további terhelő ténymegállapításokat is meg kell semmisíteni a jogilag hibás indokolás miatt, a jogszabályban előírt maximális, a cégcsoport forgalmának 10 %-át kitevő szankció kiszabásának a Törvényszék általi helybenhagyása nem lehet arányos, és így nem fogadható el. Ha a jogsértés indokolására felhozott ténymegállapítások nagyrészt nem állnak helyt, az okozati összefüggés és a bizonyítás egyértelmű hiányosságaira, valamint a hiányzó betudhatósági összefüggésekre tekintettel nem állhat fenn olyan egységes, összetett és folyamatos jogsértés, amelyre 6 országban, 3 termékcsoportot érintően 10 éven keresztül került volna sor, hanem legfeljebb eseti helyi jogsértésekről lehet szó, amelyek messze nem indokolják a jelen ügyben kiszabott mértékű szankciót. A jelen ügyben vizsgált tényállás nagyon messze áll egy súlyos vagy éppen nagyon súlyos esettől, amit a Törvényszék az értelmezendő értékelési kritériumokat súlyos mértékben figyelmen kívül hagyva elmulasztott figyelembe venni.


title: C-1/13. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2013. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cartier Parfums — Lunettes SAS és AXA Corporate Solutions Assurance SA kontra Ziegler France SA, Montgomery Transports Sàrl, Société Inko Trade SRO, Société Jaroslave Mateja és Société Groupama transport

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/13

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2013. január 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cartier Parfums — Lunettes SAS és AXA Corporate Solutions Assurance SA kontra Ziegler France SA, Montgomery Transports Sàrl, Société Inko Trade SRO, Société Jaroslave Mateja és Société Groupama transport
   (C-1/13. sz. ügy)
   2013/C 63/22
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Cartier parfums — lunettes SAS és AXA Corporate Solutions Assurance SA

      Alperesek: Ziegler France SA, Montgomery transports Sàrl, Société Inko Trade SRO, Société Jaroslave Mateja és Société Groupama transport

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 27. cikkének (2) bekezdését, hogy az elsőként megkeresett bíróság joghatóságát kell megállapítani, amennyiben egyik fél sem hivatkozott a joghatóság hiányára, vagy ha a bíróság bármilyen okból, például a jogorvoslati lehetőségek kimerítése folytán meg nem támadható határozattal fenntartotta joghatóságát?

      (1)  HL 2001., L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.


20150731047617032015/C 270/513502015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150630414111T-350/15. sz. ügy: 2015. június 30-án benyújtott kereset – Perry Ellis International Group kontra OHIM – CG (P)
 ---documentbreak--- C2702015HU4110120150630HU00514114112015. június 30-án benyújtott kereset – Perry Ellis International Group kontra OHIM – CG (P)
   (T-350/15. sz. ügy)2015/C 270/51A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

      Felperes: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahama-szigetek) (képviselők: O. Günzel és V. Ahmann ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: CG verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: Felperes

      A vitatott védjegy:„P” szóelemet magában foglaló, fekete és fehér színű közösségi ábrás védjegy – 10 889 723. sz. védjegybejelentés

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2015. április 28-án hozott határozata (R 2441/2014-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

            —

            az alperest és az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalap

            —

            a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-334/06–C-336/06. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2008. június 26-i ítélete (A Verwaltungsgericht Chemnitz – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Matthias Zerche (C-334/06), Manfred Seuke (C-336/06) kontra Landkreis Mittweida és Steffen Schubert (C-335/06) kontra Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis (91/439/EGK irányelv – Vezetői engedélyek kölcsönös elismerése – Az engedély kábítószer- vagy alkoholfogyasztás miatti visszavonása valamely tagállamban – Másik tagállamban kiállított új engedély – A vezetési jog elismerésének megtagadása az első tagállamban – A 91/439/EGK irányelvnek nem megfelelő szokásos tartózkodási hely)

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2008. június 26-i ítélete (A Verwaltungsgericht Chemnitz – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Matthias Zerche (C-334/06), Manfred Seuke (C-336/06) kontra Landkreis Mittweida és Steffen Schubert (C-335/06) kontra Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis
   (C-334/06–C-336/06. sz. egyesített ügyek) (1)

   (91/439/EGK irányelv - Vezetői engedélyek kölcsönös elismerése - Az engedély kábítószer- vagy alkoholfogyasztás miatti visszavonása valamely tagállamban - Másik tagállamban kiállított új engedély - A vezetési jog elismerésének megtagadása az első tagállamban - A 91/439/EGK irányelvnek nem megfelelő szokásos tartózkodási hely)
   (2008/C 209/08)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Chemnitz
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Matthias Zerche (C-334/06), Manfred Seuke (C-336/06), Steffen Schubert (C-335/06)

      Alperesek: Landkreis Mittweida, Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verwaltungsgerichts Chemnitz– A vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv (HL L 237., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 317. o.) 1. cikke (2) bekezdésének, és 8. cikke (2) és (4) bekezdésének értelmezése – A tilalmi idő leteltét követően egy másik tagállam által kiállított vezetői engedély érvényessége elismerésének megtagadása olyan jogosulttal szemben, akinek nemzetközi vezetői engedélyét ittas járművezetés miatt bevonták, és aki a lakóhely szerinti tagállamban a jogosítvány újbóli kiadásához szükséges orvosi-pszichológiai szakvéleményt nem nyújtotta be – Joggal való visszaélés
   Rendelkező rész
   A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdése, 7. cikkének (1) bekezdése és 8. cikkének (2) és (4) bekezdése úgy értelmezendő, hogy azokkal ellentétes, ha valamely tagállam az alapügyekben szereplőkhöz hasonló körülmények között megtagadja az érintett személlyel szemben kiszabott, új engedély kérelmezésére vonatkozó tilalmi időszakon kívül egy másik tagállam által, később kiállított vezetői engedélyből eredő vezetési jognak, és ezáltal ezen engedély érvényességének a saját területén való elismerését, ameddig ezen engedély jogosultjánál nem teljesülnek az ezen első tagállam által az e visszavonást követően új vezetői engedély megadására előírt feltételek, ideértve a vezetésre való alkalmasság vizsgálatát is, amely tanúsítja, hogy az említett visszavonás indokai már nem állnak fenn.
   Ugyanilyen körülmények között azonban nem ellentétes az említett rendelkezésekkel, ha valamely tagállam megtagadja egy másik tagállam által később kiállított vezetői engedélyből eredő vezetési jognak a saját területén való elismerését, ha magában az engedélyben feltüntetett vagy a kiállító tagállamtól származó, nem vitatott információk alapján megállapítást nyert, hogy az említett engedély kiállításakor az engedély jogosultjának – akinek korábbi vezetői engedélyét az első tagállam területén visszavonták – szokásos tartózkodási helye nem a kiállító tagállam területén volt.

      (1)  HL C 261., 2006.10.28.


title: C-301/10. sz. ügy: 2010. június 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/21

         2010. június 16-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
   (C-301/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 246/36
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Pardo Quintillán meghatalmazott, A.-A. Gilly meghatalmazott)

      Alperes: Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága — mivel nem biztosította a települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint I. mellékletének A. szakasza szerinti megfelelő gyűjtőrendszerek létesítését Whitburnben, valamint a becktoni és crossnessi gyűjtőrendszerek létesítését Londonban, továbbá a Becktonból, Crossnessből és Mogdenből érkező szennyvíznek a londoni szennyvíztisztító telepen történő, az irányelv 4. cikkének (1) bekezdése, 4. cikkének (3) bekezdése, 10. cikke és I. mellékletének B. szakasza szerinti megfelelően kezelését — nem teljesítette az ezen rendelkezésekből eredő kötelezettségeit,

               —

               Nagy Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 91/271/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint I. mellékletének A. szakasza értelmében az Egyesült Királyság köteles gondoskodni arról, hogy minden, 15 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomeráció legkésőbb 2000. december 31-ig rendelkezzék gyűjtőrendszerekkel, és e gyűjtőrendszerek megfeleljenek az irányelv I. melléklete A. szakasza követelményeinek. Ezen irányelv 4. cikkének (1) és (3) bekezdése, valamint I. mellékletének B. szakasza értelmében az Egyesült Királyság azt is köteles biztosítani, hogy a gyűjtőrendszerekbe vezetett települési szennyvizet a vízbe történő kibocsátás előtt másodlagos kezelésnek vagy egy ezzel egyenértékű kezelésnek vessék alá a 15 000 lakosegyenértéknél nagyobb agglomerációkban kibocsátott összes szennyvíz esetén legkésőbb 2000. december 31-ig, és a települési szennyvíztisztító telepekről kibocsátott szennyvíz megfeleljen a települési szennyvíztisztító telepekről a befogadó vizekbe történő kibocsátásra előírt feltételeknek.
   Mivel az Egyesült Királyság a települési szennyvíz és a London térségében lehullott csapadékvíz gyűjtésére kombinált gyűjtőrendszert működtet, e rendszernek alkalmasnak kell lennie annak biztosítására, hogy az összegyűjtött vizeket az irányelvben megállapított követelményeknek megfelelően tárolják és vezessék el kezelésre. Az Egyesült Királyság nem biztosította, hogy a gyűjtőrendszereket úgy tervezzék és építsék meg, hogy az érintett agglomerációkban keletkezett összes települési szennyvizet összegyűjtsék, és kezelésre elvezessék. A gyűjtőrendszer kapacitásának képesnek kell lennie a természetes helyi időjárási helyzetek és az évszakoktól függő változások figyelembe vételére. Az Egyesült Királyság megsértette az irányelv követelményeit, mivel London és Whitburn térségében nem rendelkezett megfelelő gyűjtőrendszerekről és kezelési lehetőségekről, valamint túlzottan nagy mennyiségű kezeletlen szennyvíz kibocsátását engedélyezte a környezetbe kezelés nélkül.

      (1)  HL L 135., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 26. o.


title: C-132/09. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — A Bíróság hatásköre — Az Európai Iskolák alapszabálya — Az 1962. évi székhely-megállapodás — Az 1957. évi egyezmény és az 1994. évi egyezmény — Választottbírósági kikötés — EK 10. cikk — Az Európai Iskolák finanszírozása — A berendezés és az oktatási eszközök költségei)

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2010. szeptember 30-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-132/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A Bíróság hatásköre - Az Európai Iskolák alapszabálya - Az 1962. évi székhely-megállapodás - Az 1957. évi egyezmény és az 1994. évi egyezmény - Választottbírósági kikötés - EK 10. cikk - Az Európai Iskolák finanszírozása - A berendezés és az oktatási eszközök költségei)
   2010/C 317/15
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: J.-P. Keppenne és B. Eggers meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselő: J.-C. Halleux meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az Európai Iskolák Igazgatótanácsa és a Belga Királyság között 1962. október 12-én létrejött megállapodás (a továbbiakban: székhely-megállapodás) 1. cikke (3) bekezdésének megsértése és az EK 10. cikk megsértése — Az Európai Iskolák berendezési és oktatási eszközeire fordított kiadások fedezésének a belga hatóságok által történő megtagadása — A belső jogrendből következő igazolások — A felek között létrejött, a szerződések jogáról szóló Bécsi egyezmény 31. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja értelmében vett, a székhely-megállapodást megkérdőjelező utólagos megállapodás vagy gyakorlat hiánya.

      Rendelkező rész

               1.

               Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel az Európai Bizottság által az EK 226. cikk alapján amiatt előterjesztett kereset elbírálására, hogy a Belga Királyság nem teljesítette az EK 10. cikkel összefüggésben értelmezett, az Európai Iskolák Igazgatótanácsa és a Belga Királyság kormánya által 1962. október 12-én kötött székhely-megállapodásból eredő kötelezettségeit.

               2.

               Az Európai Unió Bírósága az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: T-162/14. sz. ügy: 2014. február 28-án benyújtott kereset – Canadian Solar Emea és társai kontra Tanács

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/58

         2014. február 28-án benyújtott kereset – Canadian Solar Emea és társai kontra Tanács
   (T-162/14. sz. ügy)
   2014/C 135/77
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Canadian Solar Emea GmbH (München, Németország), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Kína), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kína), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kína); és Csi Solar Power (Kína), Inc. (Suzhou) (képviselők: A. Willems, S. De Knop és J. Charles ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg a kereset elfogadhatóságát;

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló, 2013. december 2-i 1238/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet (HL L 325., 1. o.) a felperesekre vonatkozó részében;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hat jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy dömpingellenes intézkedéseket írtak elő a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre, jóllehet az eljárás megindításáról szóló értesítés csak a Kínai Népköztársaságból származó kristályos szilícium fotovillamos modulokat és alapvető részeiket említette, megsértették az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (10) bekezdését és 5. cikkének (11) bekezdését.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy dömpingellenes intézkedéseket írtak elő olyan kristályos szilícium fotovillamos modulokra és azok olyan alapvető részeire, amelyek nem képezték a dömpingellenes vizsgálat tárgyát, megsértették a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 1. és 17. cikkét.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy a piacgazdasággal rendelkező országokból származó termékekre vonatkozó dömpingkülönbözetet a nem piacgazdasággal rendelkező országokra vonatkozó módszerrel számolták ki, megsértették a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikkét.

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy két különböző termékre (azaz, a kristályos szilícium fotovillamos modulokra és az elemekre) vonatkozóan egyetlen vizsgálatot folytattak, megsértették a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdését.

               5.

               Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy nem vizsgálták a felperesek által a piacgazdasággal rendelkező országokra alkalmazandó bánásmód alkalmazása iránt előterjesztett kérelmet, megsértették a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontját.

               6.

               Az hatodik, arra alapított jogalap, hogy az intézmények azáltal, hogy nem számszerűsítették külön a dömpingelt behozatal által, valamint az egyéb tényezők által az uniós gazdaság tekintetében bekövetkezett károkat, és következésképpen magasabb vámtételt állapítottak meg, mint amely a dömpingelt behozatal által az uniós gazdaság tekintetében okozott kár megszüntetéséhez szükséges, megsértették a 1225/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkét, valamint 9. cikkének (4) bekezdését.

      (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 343., 51. o.)


20150731057617082015/C 270/362102015TC27020150817HU01HUINFO_JUDICIAL20150424283032T-210/15. sz. ügy: 2015. április 24-én benyújtott kereset – Deutsche Telekom kontra Bizottság
 ---documentbreak--- C2702015HU2820120150424HU00362823032015. április 24-én benyújtott kereset – Deutsche Telekom kontra Bizottság
   (T-210/15. sz. ügy)2015/C 270/36Az eljárás nyelve: német
      Felek

      Felperes: Deutsche Telekom AG (Bonn, Németország) (képviselők: A. Rosenfeld és O. Corzilius ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

            —

            semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2015. február 17-i, egyes dokumentumokhoz az 1049/2001/EK rendelet alapján történő hozzáférés iránt a felperes által előterjesztett kérelemről (GESTDEM 2014/4555) szóló határozatát;

            —

            az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A dokumentumokhoz való kérelmezett hozzáférés egy az EUMSZ 102. cikk alapján indított, erőfölényével való visszaélést érintő eljárásra vonatkozik.
   A felperes a keresetének alátámasztása érdekében hét jogalapra hivatkozik.

            1.

            Első jogalap: Az 1049/2001/EK rendelet (
                  1
               ) 4. cikke (3) bekezdése második albekezdésének, valamint az indokolási kötelezettségnek a megsértése

                     —

                     A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság a döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó, kivétel jellegű különös szabályozást, és annak korlátozó feltételeit jogellenes módon nem vizsgálta, jóllehet ez a rendelkezés kifejezetten szabályozza a jelen ügyet, mely dokumentumoknak az eljárást követően kérelmezett hozzáférhetővé tételét érinti. A Bizottság ezenfelül erre vonatkozóan nem adott indokolást.

            2.

            Második jogalap: Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése első és harmadik francia bekezdésének megsértése amiatt, hogy a kivételekre vonatkozó szabályozás irreleváns

                     —

                     A felperes álláspontja szerint a Bizottság jogellenes módon állapította meg a harmadik személyek kereskedelmi érdekeire és a vizsgálatok céljára vonatkozó, kivételeket előíró szabályozásnak a befejeződött eljárás dokumentumaira való alkalmazhatóságát, általános vélelemre hivatkozva. Ezzel a Bizottság megsértette a hozzáférés iránti kérelem konkrét és egyedi vizsgálatára vonatkozó kötelezettséget. A Bizottság ezenfelül a védett érdekek konkrét sérelmét nem bizonyította.

            3.

            Harmadik jogalap: Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (2) bekezdése utolsó albekezdésének megsértése az információk hozzáférhetővé tételéhez fűződő nyomós közérdek fennállása miatt

                     —

                     A felperes e jogalap keretében arra hivatkozik, hogy a kérelmezett dokumentumok hozzáférhetővé tételéhez nyomós közérdek fűződik. E nyomós közérdek a megfelelő közigazgatási gyakorlat elősegítéséhez, a megfelelőségi intézkedések végrehajtásához, az esetleges kártérítési igények vizsgálatához, valamint a közigazgatási aktusok bírósági felülvizsgálhatóságához kapcsolódik. A felperes álláspontja szerint a dokumentumokhoz való hozzáférés nélkül nincs lehetőség arra, hogy a Bizottság közigazgatási aktusait felülvizsgálják.

            4.

            Negyedik jogalap: Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (4) bekezdésének megsértése a harmadik személlyel való konzultáció elmulasztása miatt

                     —

                     E tekintetben a felperes azzal érvel, hogy a Bizottság jogellenes módon nem konzultált harmadik személlyel a felperest érintő dokumentumok hozzáférhetővé tételéről.

            5.

            Ötödik jogalap: Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének megsértése a dokumentumokhoz való részleges hozzáférés biztosításának elmulasztása miatt

                     —

                     E jogalap keretében a felperes azt kifogásolja, hogy a Bizottság jogellenes módon megtagadta a dokumentumokhoz való részleges hozzáférést.

            6.

            Hatodik jogalap: Az elsődleges jog megsértése az Európai Unió Alapjogi Chartájának a 42. cikkében előírt, dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó alapjog, és az EUMSZ 15. cikk (3) bekezdése szerinti átláthatósági követelmény megsértése miatt

                     —

                     A felperes érvelése szerint a kérelmezett dokumentumokhoz való hozzáférést érintő igény (másodlagosan) közvetlenül levezethető az elsődleges jogból, és annak eleget kell tenni. A hozzáférés teljes megtagadása aránytalan beavatkozást jelent az az Európai Unió Alapjogi Chartájának a 42. cikkében előírt, dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó alapjog tekintetében. Az 1049/2001 rendeletet ezen alapjog jelentőségére, valamint az EUMSZ 15. cikk (3) bekezdésében előírt átláthatósági követelmény jelentőségére tekintettel kell értelmezni.

            7.

            Hetedik jogalap: Az 1049/2001 rendelet 8. cikkének megsértése a határidőkre vonatkozó szabályozás figyelmen kívül hagyása miatt

                     —

                     A felperes e jogalap keretében azzal érvel, hogy a Bizottság megsértette a határidőkre vonatkozó, kötelező szabályozást, mivel a megerősítő kérelmet nem bírálta el az előírt határidőn belül, és a határidőt több alkalommal indokolatlanul meghosszabbította.

      (
         1
      )	Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet. 331. o.)


title: T-56/13. sz. ügy: A Törvényszék 2013. július 8-i végzése — ClientEarth és Stichting BirdLife Europe kontra Bizottság ( „Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés — A Bizottság birtokában lévő, az Európai Unió energiapolitikájára vonatkozó dokumentum — A hozzáférés hallgatólagos megtagadása — A kereset benyújtását követően elfogadott kifejezett határozat — Okafogyottság” )

text:
               12.10.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 298/6

         A Törvényszék 2013. július 8-i végzése — ClientEarth és Stichting BirdLife Europe kontra Bizottság
   (T-56/13. sz. ügy) (1)

   (Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés - A Bizottság birtokában lévő, az Európai Unió energiapolitikájára vonatkozó dokumentum - A hozzáférés hallgatólagos megtagadása - A kereset benyújtását követően elfogadott kifejezett határozat - Okafogyottság)
   2013/C 298/10
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: ClientEarth (London, Egyesült Királyság) és Stichting BirdLife Europe (Zeist, Hollandia) (képviselő: O. Brouwer ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: F. Clotuche-Duvieusart meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Azon hallgatólagos bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amellyel a Bizottság megtagadta a felperesek hozzáférését egy, az Európai Unió energiapolitikájára vonatkozó dokumentumhoz.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a ClientEarth és Stichting BirdLife Europe részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 101., 2013.4.6.


title: C-310/12. sz. ügy: 2012. június 27-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/22

         2012. június 27-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország
   (C-310/12. sz. ügy)
   2012/C 366/38
   Az eljárás nyelve: magyar

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, D. Düsterhaus és Sipos A., meghatalmazottak)

      Alperes: Magyarország

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy:

               —

               állapítsa meg, hogy Magyarország nem teljesítette a hulladékokról szóló 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvből (1) eredő kötelezettségeit, mivel nem hozta meg az ezen irányelvnek való megfeleléshez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket az irányelv 40. cikke értelmében, vagy legalábbis e rendelkezésekről nem tájékoztatta a Bizottságot;

               —

               mivel Magyarország nem közölte a Bizottsággal a hulladékokról szóló 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv átültetésére hozott nemzeti rendelkezéseit, valamint összhangban az EUMSz 260. cikk (3) bekezdésével, ítélete kihirdetésének dátumától kezdve napi 27 316,80 EUR kényszerítő bírság megfizetését írja elő;

               —

               kötelezze Magyarországot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek:

   A hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló 2008. november 19-i, 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv az ágazatra vonatkozó legfőbb jogi eszköz, amely többek között meghatározza a hulladékgazdálkodásban irányadó alapvető fogalmakat, például, hogy mit kell érteni hulladék, újrafeldolgozás vagy hasznosítás alatt.
   A szóban forgó irányelv átültetésére előírt határidő 2010. december 12-én lejárt. Magyarország arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy az irányelv átültetésére irányuló jogalkotási munka nem zárult le. Mivel az átültető jogszabályokat mostanáig nem fogadták el, a Bizottság álláspontja szerint Magyarország nem tett eleget az irányelv teljes körű átültetésére vonatkozó kötelezettségének.
   Az EUMSz 260. cikk (3) bekezdésének megfelelően a Bizottság az EUMSz 258. cikk szerinti kötelezettségszegés megállapítása iránti keresetet elbíráló Bíróságtól kérheti, hogy a kötelezettségszegést megállapító ítéletben a Bíróság kötelezze az érintett tagállamot arra, hogy közölje a Bizottsággal a jogalkotási eljárás keretében elfogadott irányelv átültetésére vonatkozó intézkedéseket, illetve meghatározhatja az érintett tagállam által fizetendő átalányösszegnek vagy kényszerítő bírságnak az általa az adott körülmények között megfelelőnek tartott mértékét. Az EUMSz 260. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról szóló bizottsági közleménynek (2) megfelelően a Bizottság által javasolt kényszerítő bírság a közleményben az EK 228. cikk végrehajtását illetően meghatározott módszer alapján került kiszámításra.

      (1)  HL L 312., 2008.11.22., 3. o.

      (2)  HL C 12., 2011.1.15., 1. o.


title: T-463/07. sz. ügy: 2007. december 12-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/51

         2007. december 12-én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-463/07. sz. ügy)
   (2008/C 51/93)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: G. Aiello, Avvocato dello Stato)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Bizottság 2007. október 3-i C (2007) 4477 határozatát (az értesítés 2007. október 4-én történt) abban a részében, amelyben kizárja a közösségi finanszírozásból, és az Olasz Köztársaság költségvetésének terhére rója az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlege által finanszírozott kiadások elszámolása keretében alkalmazandó pénzügyi következményeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen keresetben a felperes a megtámadott határozat jogszerűségét vitatja, azon rész tekintetében, amelyben kizárja a közösségi finanszírozásból, és az Olasz Köztársaság költségvetésének terhére rója az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap Garanciarészlege által finanszírozott kiadások elszámolása keretében alkalmazandó pénzügyi következményeket.
   Az e finanszírozásból kizárt konkrét, és a jelen kereset tárgyát alkotó kiadások a marhahús támogatására, az olajütők ellenőrzésére, az olívatermelési földhivatali nyilvántartás és az olívatermelési FIR (földrajzi információs rendszer) fennállására, a hozam ellenőrzésére, az olaj rendeltetésének ellenőrzésére és a szárított takarmányokra vonatkoznak.
   Állításainak alátámasztására a felperes a következő rendelkezések megsértésére hivatkozik:

               —

               a 3508/92/EGK tanácsi rendelettel az egyes közösségi támogatási intézkedésekre vonatkozóan létrehozott egységes igazgatási és ellenőrzési rendszer részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2001. december 11-i 2419/2001/EK bizottsági rendelet 15. cikke és 24. cikkének (1) bekezdése;

               —

               a 1998/1999., 1999/2000. és 2000/2001. gazdasági évben az olívaolaj termelési támogatási rendszerének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. október 30-i 2366/98/EK bizottsági rendelet 9a. cikkének (1) és (3) bekezdése, valamint 10., 16., 26. cikke és 28. cikkének (1) bekezdése;

               —

               az olaj- és zsírpiac közös szervezésének létrehozásáról szóló, 1966. szeptember 22-i 136/66/EGK tanácsi rendelet 11a. cikke;

               —

               az olívaolaj termelésére nyújtott támogatásra és az olívaolaj termelői szervezeteinek támogatására vonatkozó általános szabályok megállapításáról szóló, 1984. július 17-i 2261/84/EGK tanácsi rendelet 14. cikkének (3) bekezdése;

               —

               a szárított takarmány piacának közös szervezéséről szóló 603/95/EK tanácsi rendelet részletes alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 1995. április 6-i 785/95/EK bizottsági rendelet 2., 8., 13. és 14. cikke.


title: T-520/10. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2011. február 17-i végzése — Comunidad Autónoma de Galicia kontra Bizottság ( „Állami támogatások — Ideiglenes intézkedés — Egyes erőművek bizonyos mennyiségű villamos-energiának hazai eredetű szénből történő előállítására vonatkozó közszolgáltatási kötelezettségéből eredő többletköltségek ellentételezése és ezen erőműveket előnyben részesítő közbeszerzési mechanizmus létrehozása — Kifogást nem emelő határozat — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Fumus boni juris — A sürgősség hiánya — Az érdekek mérlegelése” )

text:
               9.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/14

         A Törvényszék elnökének 2011. február 17-i végzése — Comunidad Autónoma de Galicia kontra Bizottság
   (T-520/10. R. sz. ügy)
   (Állami támogatások - Ideiglenes intézkedés - Egyes erőművek bizonyos mennyiségű villamos-energiának hazai eredetű szénből történő előállítására vonatkozó közszolgáltatási kötelezettségéből eredő többletköltségek ellentételezése és ezen erőműveket előnyben részesítő közbeszerzési mechanizmus létrehozása - Kifogást nem emelő határozat - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Fumus boni juris - A sürgősség hiánya - Az érdekek mérlegelése)
   2011/C 113/28
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Spanyolország) (képviselők: S. Martínez Lage, H. Brokelmann és A. Rincón García Loygorri ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier és C. Urraca Caviedes meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Lényegében a Spanyol Királyság által bejelentett, a hazai eredetű szenet használó villamos-energia erőműveket előnyben részesítő közbeszerzési mechanizmushoz kapcsolódó közszolgáltatási ellentételezés formájában nyújtani tervezett N 178/2010 állami támogatásra vonatkozó, 2010. szeptember 29-i C(2010) 4499 bizottsági határozat végrehajtásának felfüggesztésére irányuló ideiglenes intézkedés iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elnöke a Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, és a Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón részére megengedi az Európai Bizottságot támogató beavatkozást.

               2.

               A hivatalvezető gondoskodik arról, hogy valamennyi eljárási irat másolatát kézbesítsék e rendelkező rész 1. pontjában említett felek számára.

               3.

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               4.

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem rendelkezik.