title: T-725/14. sz. ügy: 2014. október 14-én benyújtott kereset – Aalberts Industries kontra Bizottság és az Európai Unió Bírósága

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/43

         2014. október 14-én benyújtott kereset – Aalberts Industries kontra Bizottság és az Európai Unió Bírósága
   (T-725/14. sz. ügy)
   (2014/C 431/67)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Aalberts Industries NV (Utrecht, Hollandia) (képviselők: R. Wesseling és M. Tuurenhout ügyvédek)

      Alperesek: Európai Bizottság és az Európai Unió Bírósága

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze a Bíróság, illetve az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót az Aalberts Industriest jogainak megsértése miatt ért károk megtérítésére, éspedig 1 0 41  863 euró értékben a vagyoni kár, 5 0 40  000 euró értékben pedig a nem vagyoni kár megtérítése címén, illetve a Törvényszék által méltányosan meghatározott összegben, mindkét esetben a 2010. január 13-tól az e keresetlevelet elbíráló ítélet kihirdetésének napjáig tartó időszak után felszámított, az EKB fő refinanszírozási műveleteinek alapjául szolgáló, az érintett időszakban érvényes kamatlábat két százalékponttal meghaladó, illetve a Törvényszék által méltányosan megállapítandó mértékű kiegyenlítő kamattal terhelve;

               —

               a Bíróság, illetve az Európai Bizottság által képviselt Európai Uniót kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes úgy érvel, hogy a Törvényszék a T-385/06. sz., Aalberts Industries N. V. és társai kontra Bizottság ügyben indult eljárásban, amelyet a felperes az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F-1/38.121 – „szerelvények”-ügy) 2006. szeptember 20-án hozott C(2006) 4180 végleges bizottsági határozat ellen indított, megsértette az ésszerű időn belül hozott határozathoz való jogát.
   A felperes úgy érvel, hogy az eljárás négy évig és három hónapig tartott, noha a keresetének Törvényszék általi elbírálása az ügy összes körülményére tekintettel nem tarthatott volna több mint három évig. A Törvényszék megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének (2) bekezdését, amely az Unió bíróságait arra kötelezi, hogy az eléjük terjesztett ügyeket ésszerű időn belül elbírálják, és megsértette az EJEE 6. cikkének (1) bekezdését, amely szerint mindenkinek joga van arra, hogy ügyét ésszerű időn belül tárgyalják.
   A felperest amiatt, hogy a Törvényszék a peres eljárást nem fejezte be három éves határidőn belül, tényleges és biztos vagyoni kár érte. E kárt a bankgarancia refinanszírozásával kapcsolatban részéről felmerült költségek teszik ki, miután a kereset elbírálása több mint három évig tartott.
   A felperest nem vagyoni kár is érte, mivel azt a benyomást, hogy a kartell résztvevője volt, a Törvényszék előtti eljárás túlzottan hosszú időtartama miatt túlságosan hosszú ideig fenntartották. Az eredetileg megállapított bírság 5 %-át kitevő kártérítés megfelel azon kártérítésnek, amelyet a Bíróság hasonló, a kartelleljárásokban kiszabott bírságok elbírálásakor való jelentős határidő-túllépéssel kapcsolatos esetekben méltányosnak tartott.
   A fentiekben kifejtettekre tekintettel a felperes előadja, hogy közvetlen okozati összefüggés áll fenn a kért kártérítés és egy olyan jogi normának az Unió által elkövetett megsértése között, amelynek célja, hogy magánszemélyek számára jogokat biztosítson. Ennélfogva az Unió szerződésen kívüli felelősségének az EUMSZ 340. cikk (2) bekezdése szerinti feltételei fennállnak.


title: T-463/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. március 8-i végzése — Herm. Sprenger kontra OHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (Egy kengyel formája) ( „Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A törlési kérelem visszavonása — Okafogyottság” )

text:
               7.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 139/17

         A Törvényszék 2011. március 8-i végzése — Herm. Sprenger kontra OHIM — Kieffer Sattlerwarenfabrik (Egy kengyel formája)
   (T-463/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A törlési kérelem visszavonása - Okafogyottság)
   2011/C 139/34
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Herm. Sprenger GmbH Co. KG (Iserlohn, Németország) (képviselő: V. Schiller ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: C. Jenewein és B. Schmidt meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH (München, Németország) (képviselő: N. Fischer ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Georg Kieffer Sattlerwarenfabrik GmbH és a Herm. Sprenger GmbH Co. KG közötti törlési eljárás tárgyában hozott 2009. szeptember 4-i határozata (R 1614/2008-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2.

               A felperes és a beavatkozó maguk viselik saját költségeiket, valamint külön-külön az alperes költségeinek a felét.

      (1)  HL C 11., 2010.1.16.


title: C-252/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2016. június 2-i ítélete (a Högsta förvaltningsdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensioenfonds Metaal en Techniek kontra Skatteverket (Előzetes döntéshozatal — A tőke szabad mozgása — EUMSZ 63. cikk — A nyugdíjalapok jövedelmének adózása — A belföldi illetőségű nyugdíjalapok és a külföldi illetőségű nyugdíjalapok közötti eltérő bánásmód — A belföldi illetőségű nyugdíjalapok fiktív hozam alapján számított átalányadózása — A külföldi illetőségű nyugdíjalapok számára fizetett osztalékokból származó jövedelemből levont forrásadó — Összehasonlíthatóság)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/4

         A Bíróság (első tanács) 2016. június 2-i ítélete (a Högsta förvaltningsdomstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensioenfonds Metaal en Techniek kontra Skatteverket
   (C-252/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A tőke szabad mozgása - EUMSZ 63. cikk - A nyugdíjalapok jövedelmének adózása - A belföldi illetőségű nyugdíjalapok és a külföldi illetőségű nyugdíjalapok közötti eltérő bánásmód - A belföldi illetőségű nyugdíjalapok fiktív hozam alapján számított átalányadózása - A külföldi illetőségű nyugdíjalapok számára fizetett osztalékokból származó jövedelemből levont forrásadó - Összehasonlíthatóság))
   (2016/C 287/05)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pensioenfonds Metaal en Techniek

      Alperes: Skatteverket

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 63. cikket úgy kell értelmezni, hogy

               —

               azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a belföldi illetőségű társaságok által fizetett osztalékokat, amennyiben ezen osztalékokat külföldi illetőségű nyugdíjalap részére fizetik ki, forrásadó terheli, amennyiben pedig ezen osztalékokat belföldi illetőségű nyugdíjalap részére fizetik ki, olyan, fiktív hozam alapján számított végleges átalányadó terheli, amelynek célja, hogy annak összege idővel megegyezzen az összes tőkejövedelmet az általános szabályok szerint terhelő adó összegével;

               —

               ugyanakkor azzal ellentétes, hogy a külföldi illetőségű nyugdíjalapok nem vehetik figyelembe az osztalék megszerzésével közvetlen összefüggésben álló esetleges működési költségeket, amennyiben a belföldi illetőségű nyugdíjalapok adóalapjának kiszámításához használt módszer előírja az ilyen költségek figyelembevételét, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 235., 2014.7.21.


title: C-396/10. sz. ügy: 2010. augusztus 4-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               9.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 274/18

         2010. augusztus 4-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-396/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 274/28
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Alcover San Pedro és V. Peere meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Luxemburgi Nagyhercegség — mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az Európai Közösségen belüli térinformációs infrastruktúra (INSPIRE) kialakításáról szóló, 2007. március 14-i 2007/2/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), vagy legalábbis e rendelkezésekről nem értesítette a Bizottságot — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2007/2/EK irányelv átültetésére előírt határidő 2009. május 14-én lejárt. Márpedig e kereset megindításának időpontjáig az alperes még nem tette meg az átültető intézkedéseket, vagy legalábbis azokról nem értesítette a Bizottságot.

      (1)  HL L 108., 1. o.


title: C-402/09. sz. ügy: A Tribunalul Sibiu (Románia) által 2009. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ioan Tatu kontra Statul Român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

text:
               30.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/19

         A Tribunalul Sibiu (Románia) által 2009. október 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ioan Tatu kontra Statul Român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului
   (C-402/09. sz. ügy)
   2010/C 24/32
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Sibiu

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ioan Tatu

      Alperes: Statul Român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az EK-Szerződés 90. cikkének rendelkezéseivel ellentétesek-e (a 208/2008. sz. OUG (1) és a 218/2008. sz. OUG (2) rendelkezései alapján) a későbbiekben módosított, a gépjárműveket terhelő környezetszennyezési illeték megállapításáról szóló 50/2008. sz. sürgősségi kormányrendelet (3) rendelkezései; valamint e nemzeti rendelkezések nyilvánvalóan hátrányos megkülönböztető intézkedést jelentenek-e?

      (1)  A gépjárműveket terhelő környezetszennyezési illetékre vonatkozó bizonyos intézkedések megállapításáról szóló, 208/2008. sz. OUG, M. Of., 2008. 12. 8., 825. sz.

      (2)  A gépjárműveket terhelő környezetszennyezési illeték megállapításáról szóló 50/2008. sz. Ordinanța de urgență a Guvernului módosításáról szóló 218/2008. sz. OUG, M. Of., 2008. 12. 11., 836. sz.

      (3)  A gépjárműveket terhelő környezetszennyezési illeték megállapításáról szóló, 50/2008. sz. OUG, M.Of. 2008. 4. 25., 327. sz.


title: T-285/08. sz. ügy: 2008. július 21-én benyújtott kereset – Securvita kontra OHIM (Natur-Aktien-Index)

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/17

         2008. július 21-én benyújtott kereset – Securvita kontra OHIM (Natur-Aktien-Index)
   (T-285/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/32)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Hamburg, Németország) (képviselő: M. van Eendenburg)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság módosítsa a negyedik fellebbezési tanácsnak az R 525/2007-4. sz. ügyben 2008. május 26-án hozott határozatát oly módon, hogy rendelje el a „Natur-Aktien-Index” szóvédjegynek a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalnál közösségi védjegyként történő lajstromozását;

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „Natur-Aktien-Index” szóvédjegy a 16., 36. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében (4 861 175. sz. védjegybejelentés).

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/94/EK rendelet (1) 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése, mivel a bejelentet védjegy rendelkezik megkülönböztető képességgel.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94 tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).


title: T-260/15. sz. ügy: 2015. május 22-én benyújtott kereset – Iberdrola kontra Bizottság

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/16

         2015. május 22-én benyújtott kereset – Iberdrola kontra Bizottság
   (T-260/15. sz. ügy)
   (2015/C 254/19)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Iberdrola, SA (Bilbao, Spanyolország) (képviselők: J. Ruiz Calzado és J. Domínguez Pérez ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az 1. cikket;

               —

               semmisítse meg a határozat 4. cikkének (1) bekezdését annyiban, amennyiben az megköveteli, hogy a Spanyol Királyság szüntesse meg az 1. cikkben leírt támogatási programot;

               —

               semmisítse meg a határozat 4. cikkének (2), (3), (4) és (5) bekezdését annyiban, amennyiben az elrendeli a Bizottság által állami támogatásnak tekintett összegek visszatéríttetését;

               —

               másodlagosan az első és második határozatban foglaltaknak megfelelően korlátozza a határozat 4. cikkének (2) bekezdésében a Spanyol Királysággal szemben előírt visszatéríttetési kötelezettség terjedelmét;

               —

               a Bizottságot kötelezze ezen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen eljárásban megtámadott határozat megegyezik a T-12/15. sz., Banco de Santander és Santusa kontra Bizottság ügyben, valamint a T-252/15. sz., Ferrovial SA és társai kontra Bizottság ügyben megtámadott határozattal.
   A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek az említett ügyekben már hivatkozottakkal.


title: C-420/04. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (harmadik tanács) a T-180/02. és T-113/03. sz. G. Gouvras kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. július 15-én hozott ítélete ellen Georgios Gouvras által 2004. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               20.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/12

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (harmadik tanács) a T-180/02. és T-113/03. sz. G. Gouvras kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. július 15-én hozott ítélete ellen Georgios Gouvras által 2004. szeptember 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-420/04. P. sz. ügy)
   (2004/C 284/24)
   Georgios Gouvras, képviselik: A. Coolen, J. N. Louis, E. Marchal és S. Orlandi, ügyvédek, 2004. szeptember 29-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (harmadik tanács) a T-180/02. és T-113/03. sz. G. Gouvras kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. július 15-én hozott ítélete ellen.
   A felperes fellebbezésében azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               a következőképpen határozzon:

                           —

                           helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-180/02. és T-113/03. sz. G. Gouvras kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2004. július 15-én hozott ítélete azon részét, amelyben az elutasította a T-180/02. sz. ügyben megsemmisítés iránti, továbbá a javadalmazásának a kirendelése idején Luxemburgba átutalható része legfeljebb 35 %-ra korlátozását tartalmazó, 2002. április 30-i bizottsági határozat ellen irányuló kereseti kérelmeit;

               —

               majd új rendelkezésekkel,

                           —

                           hatalmazza fel a fellebbezőt jogi érvei és kereseti kérelmei megfelelő módosítására;

               —

               ennek esetleges elutasítása esetén,

                           —

                           semmisítse meg a 2001. június 14-i bizottsági határozat összes rendelkezését, valamint a 2002. április 30-i bizottsági határozat azon részét, amely által javadalmazásának 35 %-ára korlátozza annak Luxemburgba, tehát szokásos alkalmazási helyére átutalható részét;

                           —

                           kötelezze az alperest az eljárás mindkét bíróság előtt felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Az Elsőfokú Bíróság jogkérdésben tévedett akkor, amikor úgy ítélte meg, hogy a Bizottság ellátta a felperest az ahhoz szükséges tájékoztatással, hogy szolgálati érdekből történő kirendelésének elfogadása előtt érdekeit érvényesíthesse. A Bizottság valójában nem tájékoztatta a felperest azzal a határozattal kapcsolatban, hogy alkalmazási helyét Athénba helyezi át, sem pedig ennek pénzügyi következményeiről, mint például a külföldi munkavégzési támogatás és az utazási költségtérítésre való jogosultság megszüntetéséről, valamint a javadalmazását érintő, Görögország vonatkozásában alkalmazandó súlyozási együttható alkalmazásáról.
   Hasonlóképpen, az Elsőfokú Bíróság jogkérdésben tévedett akkor, amikor úgy ítélte meg, hogy a jelen ügy esetében fennállnak a személyzeti szabályzat 85. cikkében előírt feltételek. A tartozatlanul kifizetett összeg visszatérítése ugyanis feltételezi a kifizetés olyan szabálytalanságát, amelyről a kedvezményezett tudott, vagy amelyről a – annak nyilvánvalóan hibás jellege miatt – a kedvezményezettnek tudnia kellett. Jóllehet a személyzeti szabályzatban nem található kifejezett rendelkezés az alkalmazási hely meghatározására vonatkozóan, jelen esetben nem lehet szó szabálytalanságról, egyébként pedig figyelembe véve magának a Bizottságnak a felperes jogaival kapcsolatos bizonytalankodását, nem vélelmezhető, hogy a felperes a kifizetés szabálytalanságáról tudott volna.
   Végül az Elsőfokú Bíróság akkor is tévedett jogkérdésben, amikor úgy ítélte meg, hogy a felperes – akinek alkalmazási helyét több mint 9 hónappal a kirendelését követően módosították – kivételes helyzete ellenére a Bizottság jogosan utasította el a felperes által a személyzeti szabályzat 38. cikkének d) pontjára hivatkozással megfogalmazott, a szokásos alkalmazási helyén (Luxemburgban) felmerülő költségei fedezéséhez elengedhetetlen pénzösszegeknek a személyzeti szabályzat VII. melléklete 17. cikkében foglalt feltétekkel történő átutalására irányuló kérelmét.


title: C-159/15. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2015. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Franz Lesar kontra Telekom Austria AG

text:
               3.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 254/2

         A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2015. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Franz Lesar kontra Telekom Austria AG
   (C-159/15. sz. ügy)
   (2015/C 254/02)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Franz Lesar

      Alperes: a Telekom Austria AG igazgatótanácsa mellett működő személyzeti hivatal

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i tanácsi irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdését és 2. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint 6. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, mint amilyenről az alapeljárásban szó van, amely szerint az olyan tanulmányi időket és a szövetségi állammal fennálló szerződéses közszolgálati alkalmazotti jogviszonyban töltött olyan időket, amelyekre tekintettel járulékot kellett fizetni a kötelező nyugdíjbiztosításba, köztisztviselői nyugdíj megszerzése céljából a szolgálatba lépést megelőző, szolgálati idővel egyenértékű időkként

               a)

               figyelembe veszik, amennyiben a 18. életév betöltését követő időkről van szó, minek során a társadalombiztosítási szerv ebben az esetben a társadalombiztosítási jogszabályok szerint ezen idők beszámításáért átviteli díjat fizet a szövetségi állam részére; ezzel szemben

               b)

               nem veszik figyelembe, amennyiben a 18. életév betöltését megelőző időkről van szó, minek során a be nem számítás esetében az ilyen időkre a szövetségi állam nem részesül átviteli díjban, és a biztosított számára visszatérítik a nyugdíjbiztosítási járulékot, különösen, ha azt is fontolóra vesszük, hogy ezen időknek az uniós jog által kikényszerített utólagos beszámítása esetén fennállna annak lehetősége, hogy a társadalombiztosítási szerv visszaköveteli a köztisztviselőtől a visszatérítendő összeget, valamint, hogy a társadalombiztosítási szervnek utólagosan átviteli díj fizetésére vonatkozó kötelezettsége keletkezik a szövetségi állam felé?

      (1)  HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-294/04. sz. ügy: A Bíróság (második tanács)  2006. február 16-i  ítélete (a Juzgado de lo Social de Madrid előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carmen Sarkatzis Herrero kontra Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud) (76/207/EGK irányelv – Férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód – Szülési szabadság – Tisztviselőként való foglalkoztathatóság – Versenyvizsgán való részvételét követően határozatlan idejű állásra felvételt nyerő, szülési szabadságon levő ideiglenes alkalmazott – A szolgálati idő kiszámítása)

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/16

         A Bíróság (második tanács) 2006. február 16-i ítélete (a Juzgado de lo Social de Madrid előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carmen Sarkatzis Herrero kontra Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud)
   (C-294/04. sz. ügy) (1)

   (76/207/EGK irányelv - Férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód - Szülési szabadság - Tisztviselőként való foglalkoztathatóság - Versenyvizsgán való részvételét követően határozatlan idejű állásra felvételt nyerő, szülési szabadságon levő ideiglenes alkalmazott - A szolgálati idő kiszámítása)
   (2006/C 131/28)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Juzgado de lo Social de Madrid
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Carmen Sarkatzis Herrero

      Alperes: Instituto Madrileño de la Salud (Imsalud)
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Juzgado de lo Social de Madrid – A szülési szabadságra, illetve a férfiak és nők közötti egyenlő bánásmódra vonatkozó közösségi szabályozás a munkához való hozzájutással kapcsolatban – A nők jogai a szülési szabadság alatt – A tisztviselői jogállás és az ezzel járó jogok megszerzése – Állandó állását szülési szabadsága idején megszerző ideiglenes alkalmazott
   Rendelkező rész
   Az előzetes döntéshozatali kérelem a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló, 1976. február 9-i 76/207/EGK tanácsi irányelvvel ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely nem ismeri el a szülési szabadságon levő női munkavállalónak a vele azonos felvételi versenyvizsgát sikeresen teljesítőkkel megegyező, tisztviselőként való foglalkoztathatósággal kapcsolatos jogait, amikor a munkába állását anélkül halasztja el az említett szabadság leteltéig, hogy e szabadság időtartamát beszámítaná e munkavállaló szolgálati idejébe.

      (1)  HL C 106., 2004.4.30.


title: C-321/15. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2017. március 8-i ítélete (a Cour constitutionnelle [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA kontra État du Grand-Duché de Luxembourg (Előzetes döntéshozatal — Környezet — Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek az Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere — 2003/87/EK irányelv — A 3. cikk a) pontja — 11. és 12. cikk — A létesítmény tevékenységeinek megszűnése — A fel nem használt egységek visszaadása — 2008 és 2012 közötti időszak — Kártérítés hiánya — A kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerének struktúrája)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/4

         A Bíróság (ötödik tanács) 2017. március 8-i ítélete (a Cour constitutionnelle [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA kontra État du Grand-Duché de Luxembourg
   (C-321/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Környezet - Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek az Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere - 2003/87/EK irányelv - A 3. cikk a) pontja - 11. és 12. cikk - A létesítmény tevékenységeinek megszűnése - A fel nem használt egységek visszaadása - 2008 és 2012 közötti időszak - Kártérítés hiánya - A kibocsátási egységek kereskedelmi rendszerének struktúrája))
   (2017/C 144/04)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionnelle

      Az alapeljárás felei

      Felperes: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

      Alperes: État du Grand-Duché de Luxembourg

      Rendelkező rész

   A 2009. március 11-i 219/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az illetékes hatóság számára, hogy előírja a fel nem használt és az üzemeltetőnek jogtalanul kiosztott egységek kártérítés nélküli teljes vagy részleges visszaadását annak következményeképpen, hogy az üzemeltető megsértette az arra vonatkozó kötelezettséget, hogy a létesítmény üzemeltetésének megszűnéséről az illetékes hatóságot időben értesítse.
   Nem minősíthetők a 219/2009 rendelettel módosított 2003/87 irányelv 3. cikkének a) pontja értelmében vett kibocsátási „egységeknek” azok az egységek, amelyeknek a kiosztására azután került sor, hogy az üzemeltető megszüntette az ezen egységekkel érintett létesítményben végzett tevékenységeit, és arról az illetékes hatóságot előzőleg nem értesítette.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: C-98/07. sz. ügy: A Højesteret (Dánia) 2007. február 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Nordania Finans A/S és BG Factoring A/S kontra Skatteministeriet

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/25

         A Højesteret (Dánia) 2007. február 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme – Nordania Finans A/S és BG Factoring A/S kontra Skatteministeriet
   (C-98/07. sz. ügy)
   (2007/C 95/45)
   Az eljárás nyelve: dán
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Højesteret
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Nordania Finans A/S and BG Factoring A/S

      Alperes: Skatteministeriet
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
   Akként kell értelmezni a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló (1), 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (hatodik irányelv) 19. cikkének (2) bekezdésében szereplő, az „adóalany által a saját üzleti céljaira felhasznált tárgyi eszközök ”fordulatot, hogy az magában fogalja azon eszközöket, amelyeket valamely lízingtársaság mind bérbeadás, mind a lízingszerződés megszűnését követő viszonteladás céljából vásárol?

      (1)  HL L 145., 1. o.


title: C-371/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. január 23-i ítélete (a Tribunale di Tivoli (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Enrico Petillo, Carlo Petillo kontra Unipol (Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás — A 72/166/EGK, 84/5/EGK, 90/232/EGK és 2009/103/EGK irányelv — Közlekedési baleset — Nem vagyoni kár — Kártérítés — Nemzeti rendelkezések, amelyek a közlekedési balesetek tekintetében a károsultak számára kevésbé kedvező, sajátos számítási módokat vezetnek be a polgári jogi felelősségre vonatkozó közös rendszer által előírtakhoz képest — Ezen irányelvekkel való összeegyeztethetőség)

text:
               22.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 85/5

         A Bíróság (második tanács) 2014. január 23-i ítélete (a Tribunale di Tivoli (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Enrico Petillo, Carlo Petillo kontra Unipol
   (C-371/12. sz. ügy) (1)

   (Kötelező gépjármű-felelősségbiztosítás - A 72/166/EGK, 84/5/EGK, 90/232/EGK és 2009/103/EGK irányelv - Közlekedési baleset - Nem vagyoni kár - Kártérítés - Nemzeti rendelkezések, amelyek a közlekedési balesetek tekintetében a károsultak számára kevésbé kedvező, sajátos számítási módokat vezetnek be a polgári jogi felelősségre vonatkozó közös rendszer által előírtakhoz képest - Ezen irányelvekkel való összeegyeztethetőség)
   2014/C 85/09
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Tivoli

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Enrico Petillo, Carlo Petillo

      Alperes: Unipol

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Tivoli — A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv (HL L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 10. o.), a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv (HL 1984. L 8., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 3. o.), a gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14-i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv (HL L 129., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 1. kötet 249. o.), valamint a gépjármű-felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 263., 11. o.) értelmezése — Gépjármű-felelősségbiztosítás — A biztosítás által kötelezően fedezett károk meghatározása — Közúti baleset esetén nem vagyoni kártérítés tekintetében a polgári jogi rendszer által előírtnál alacsonyabb összeget előíró nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

   A tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24-i 72/166/EGK tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdését, és a 2005. május 11-i 2005/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30-i 84/5/EGK második tanácsi irányelv 1. cikkének (1) és (2) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint az alapügyben szereplő szabályozás, amely a közúti közlekedési balesetekből következő könnyű testi sérülésekből eredő nem vagyoni károk megtérítésének különös rendszerét írja elő, amely korlátozza e károk megtérítését ahhoz képest, amire nem ilyen balesetekből eredő, ugyanilyen károk megtérítése tekintetében lehetőség van.

      (1)  HL C 295., 2012.9.29.


title: C-260/14. sz. ügy: A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2014. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Județul Neamț kontra Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/15

         A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2014. május 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Județul Neamț kontra Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (C-260/14. sz. ügy)
   2014/C 292/19
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Bacău

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Județul Neamț

      Alperes: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A [2004/18/EGK] irányelv (1) 7. cikkének a) pontjában meghatározott értékhatár alatti közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogszabályoknak az ajánlatkérő szerv – amely a strukturális alapokból származó támogatás kedvezményezettje – által olyan beszerzés odaítélése során történő megsértése, amelynek tárgya a támogatott tevékenység megvalósítása, a 2988/95/EK, Euratom rendelet (2) 1. cikke szerinti „szabálytalanságnak” (románul: „abatere”) vagy az 1083/2006/EK rendelet (3) [2]. cikkének 7. pontja szerinti „szabálytalanságnak” (románul: „neregularitate”) minősül-e?

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetében azt kell megvizsgálni, hogy úgy kell-e értelmezni az 1083/2006/EK rendelet 98. cikke (2) bekezdésének második mondatát, hogy a tagállamok pénzügyi korrekciói – abban az esetben, ha azokat a strukturális alapokból társfinanszírozott kiadások tekintetében, a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó jogszabályok megsértése miatt alkalmazták – a 2988/95/EK rendelet 4. cikke értelmében vett közigazgatási intézkedésnek vagy az ugyanezen rendelet 5. cikke c) pontja értelmében vett közigazgatási bírságnak minősülnek?

               3)

               Amennyiben a második kérdésre adandó válasz az, hogy a tagállamok pénzügyi korrekciói közigazgatási bírságnak minősülnek, azt kell megvizsgálni, hogy alkalmazandó-e a 2988/95/EK rendelet 2. cikke (2) bekezdésének második mondatában foglalt kevésbé szigorú szankció visszaható hatályú alkalmazásának elve?

               4)

               Abban az esetben, ha a strukturális alapokból társfinanszírozott kiadások tekintetében a pénzügyi korrekciók alkalmazására a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó jogszabályok megsértése miatt került sor, ellentétes-e a 2988/95/EK rendelet 2. cikkének – az 1083/2006/EK rendelet 98. cikke (2) bekezdése második mondatával összefüggésben értelmezett – (2) bekezdésével, valamint a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvével az, ha egy tagállam olyan nemzeti rendelkezéssel szabályozott pénzügyi korrekciókat alkalmaz, amely a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó jogszabályok állítólagos megsértését követően lépett hatályba?

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134.; 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.)

      (2)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom rendelet (HL L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.).

      (3)  Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet (HL L 210., 25. o.)


title: T-490/08. sz. ügy: 2008. november 17-én benyújtott kereset – CM Capital Markets kontra OHIM – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)

text:
               10.1.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/42

         2008. november 17-én benyújtott kereset – CM Capital Markets kontra OHIM – Carbon Capital Markets (CARBON CAPITAL MARKETS Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)
   (T-490/08. sz. ügy)
   (2009/C 6/82)
   A keresetlevél nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: CM Capital Markets Holding, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: J. Calderón Chavero és T. Villate Consonni, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Carbon Capital Markets Ltd (London, Egyesült Királyság)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R-16/2008-1. sz. ügyben 2008. szeptember 3-án hozott azon határozatát, amely a bejelentett védjegy lajstromozását teljes egészében megtagadta,

               —

               az Elsőfokú Bíróság adjon helyt a felperes kereseti kérelmeinek,

               —

               az Elsőfokú Bíróság annak pervesztesség esetén az OHIM-ot kötelezze a jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Carbon Capital Markets Limited.

      Az érintett közösségi védjegy: a „CARBON CAPITAL MARKETS (Emissions Compliance Solutions & Carbon Finance)” ábrás védjegy a 36. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében – 4 480 349. sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Capital Markets” közösségi ábrás védjegy (3 409 281. sz. védjegybejelentés) a 35., 36. és 42. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében; és a „Capital Markets” spanyol ábrás védjegy a 36. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-15/11. sz. ügy: 2011. január 6-án benyújtott kereset — Sina Bank kontra Tanács

text:
               5.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 72/26

         2011. január 6-án benyújtott kereset — Sina Bank kontra Tanács
   (T-15/11. sz. ügy)
   2011/C 72/43
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sina Bank (Teherán, Irán) (képviselők: B. Mettetal és C. Wucher-North ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a 961/2010 rendelet (1) VIII. melléklete B részének 8. pontját a felperesre vonatkozó részében;

               —

               semmisítse meg a Tanács 2010. október 28-i levelében foglalt határozatot;

               —

               nyilvánítsa az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP tanácsi határozat (2) II. melléklete B részének 8. pontját alkalmazhatatlanná a felperesre vonatkozó részében;

               —

               állapítsa meg, hogy a 961/2010 tanácsi rendelet 16. cikkének (2) bekezdése alkalmazhatatlan a felperesre;

               —

               állapítsa meg, hogy a 2010/413/KKPB tanácsi határozat 20. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazhatatlan a felperesre;

               —

               kötelezze a Tanácsot saját költségein kívül a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a megtámadott 2010. évi rendelet és határozat szerinti lényeges megjelölési feltételek nem teljesülnek a felperes vonatkozásában, illetve hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát vétett, amikor arról határozott, hogy teljesülnek-e a feltételek. Következésképpen a felperes megjelölése nem igazolt.

               2.

               Második jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a megjelölése ellentétes az egyenlő bánásmód elvével;

                           —

                           a felperes egyenlőtlen bánásmódban részesült más iráni bankok helyzetéhez képest;

                           —

                           a felperes egyenlőtlen bánásmódban részesült mind a 2010. évi rendeletben, mind a 2010. évi határozatban szereplő listára felvett más iráni bankok helyzetéhez képest;

                           —

                           a felperes egyenlőtlen bánásmódban részesült a „Daftar” és a Mostaz’afan Alapítvány helyzetéhez képest.

               3.

               Harmadik jogalapjával a felperes arra hivatkozik, hogy nem tartották tiszteletben a védelemhez való jogát, és hogy a szankciók indokolására vonatkozó követelmény nem teljesült, tekintettel arra, hogy:

                           —

                           a felperes semmilyen információt nem kapott a Tanácstól, ami alátámasztotta volna az álláspontját, eltekintve egy kétsoros, általános és pontatlan, szűkszavú indokolástól;

                           —

                           annak ellenére, hogy a felperes részletes információkérést nyújtott be a Tanácshoz a megjelölésével kapcsolatban, a Tanács nem válaszolt sem a felperesnek, sem az ügyvédei leveleire;

                           —

                           e helyzet lehetetlenné teszi annak eldöntését, hogy megalapozott volt-e az intézkedés, vagy hibás;

                           —

                           a felperessel szemben előterjesztett minden bizonyítékot közölni kellett volna vele, lehetőség szerint vagy a pénzeszközei befagyasztására vonatkozó eredeti határozat elfogadásával egyidejűleg, vagy azt követően minél hamarabb.

               4.

               Negyedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a korlátozó intézkedések sértik a tulajdonhoz való jogát, és nem arányosak, ellentétben az Európai Uniónak a határozatok arányosságára vonatkozó elvével, mivel:

                           —

                           nincs semmilyen összefüggés a Tanács által követett cél és a felperessel szemben előírt korlátozó intézkedés között;

                           —

                           a Tanács nem határozott meg egyetlen olyan ügyletet sem, amelyben a felperes részt vett;

                           —

                           léteznek más, arányosabb intézkedések az állítólagos iráni „nukleáris tevékenységekkel” összefüggő veszélyekkel és azok finanszírozásával szemben.

      (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet (HL 2010. L 281., 1. o.)

      (2)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.)


title: T-168/16. sz. ügy: 2016. április 18-án benyújtott kereset – Grizzly Tools kontra Bizottság

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/45

         2016. április 18-án benyújtott kereset – Grizzly Tools kontra Bizottság
   (T-168/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/52)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Grizzly Tools GmbH & Co. KG (Großostheim, Németország) (képviselő: H. Fischer ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak a Spanyolország által a 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv alapján egy bizonyos típusú nagynyomású mosó forgalomba hozatalának megtiltásáról hozott intézkedésről szóló, 2016. február 8-i 2016/175/EU végrehajtási határozatát (HL 2016. L 33., 12. o.),

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap
               A felperes előadja, hogy a megtámadott határozat sérti az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdése szerinti indokolási kötelezettséget, amennyiben a preambulumbekezdések ellentmondásosak és nem egyértelműek.
               A megtámadott határozat sérti továbbá azon alapelvet, hogy a Bizottság köteles helyesen megállapítani a tényállást. A (4) preambulumbekezdésben a Bizottság tévesen feltételezte, hogy a felperes a CE-megfelelőségi jelölésben az EN-60335-2-67-2009 normát vette figyelembe, ami téves.

               2.

               A második, a 2006/42/EK irányelv (1) 11. cikkének megsértésére alapított jogalap

         Ezen összefüggésben a felperes előadja, hogy a Bizottság jogellenesen tartotta igazoltnak a Spanyolország által a forgalomba hozatal tilalma vonatkozásában tett intézkedést.
   A spanyol hatóságok és a Bizottság ugyanis a nagynyomású mosót olyan kettős felhasználású készülékként sorolta be, amely nemcsak hordozható készülékként, hanem kézi készülékként is felhasználható. Ezért magasabb szintű védelmet tartottak szükségesnek, jóllehet a nagynyomású mosó a rendeltetésének megfelelően nem kézi készülék és kézi készülék nagynyomású mosóként történő felhasználása nem a 2006/42/EK irányelv 11. cikkének (1) bekezdése szerinti ésszerűen előrelátható rendellenes használat.

      (1)  A gépekről és a 95/16/EK irányelv módosításáról szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 57., 24. o.).


title: T-198/09. sz. ügy: 2009. május 20-án benyújtott kereset — UOP kontra Bizottság

text:
               18.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/19

         2009. május 20-án benyújtott kereset — UOP kontra Bizottság
   (T-198/09. sz. ügy)
   2009/C 167/38
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: UOP Ltd (Brimsdown, Egyesült Királyság) (képviselők: B. Hartnett Barrister és O. Geiss ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Franciaország által az IFP csoport javára nyújtott állami támogatásról szóló, 2008. július 16-i bizottsági határozat (C 51/05 [ex NN 84/05]) (1) 2. cikkének (2) bekezdését;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Franciaország által az Institute Français du Petrol (IFP) csoport javára nyújtott állami támogatásról szóló, 2008. július 16-i bizottsági határozat (C 51/05 [ex NN 84/05]) (az értesítés a C (2008) 1330 dokumentummal történt) részleges megsemmisítését kéri, amennyiben az az EK 87. cikk (3) bekezdésének c) pontja értelmében a támogatást bizonyos feltételek mellett a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította. A felperes az állami támogatás kedvezményezettjének és leányvállalatainak, az Axens és a Prosernat társaságoknak a versenytársa.
   A felperes kérelme alátámasztására négy jogalapra hivatkozik:
   Először is úgy érvel, hogy a Bizottság nyilvánvaló ténybeli és jogbeli tévedést követett el, megsértve az EK 87. cikk (3) bekezdését és a kutatáshoz és fejlesztéshez nyújtott állami támogatásokról szóló 1996. évi keretrendszert, amikor tévesen jellemezte az IFP által a kutatáshoz és fejlesztéshez nyújtott állami támogatásokról szóló 1996. évi keretrendszer I. melléklete értelmében végzett kutatási és fejlesztési tevékenység természetét, és ekképpen tévesen határozta meg a súlyozott maximális támogatási intenzitást. A felperes e jogalapját a következőkre alapítja: az Axens és a Prosernat tevékenysége az eljárásokat illetően nem minősül kutatásnak és fejlesztésnek, és a teljes pre-kompetitív fejlesztést az IFP valósítja meg; az IFP a pre-kompetitív fejlesztésnek legalább az eljárási technológiákkal és a katalizátorokkal kapcsolatos azon részét elvégezte, amely kísérleti létesítmények alkalmazásával jár, valamint a pre-kompetitív fejlesztésnek a szabadalmaihoz kapcsolódó részét.
   Másodszor a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló ténybeli tévedést követett el, és tévesen alkalmazta a jogot, megsértve az EK 87. cikk (3) bekezdését és a kutatáshoz és fejlesztéshez nyújtott állami támogatásokról szóló 1996. évi keretrendszert, amikor nem vette figyelembe az Axens és a Prosernat — az IFP leányvállalatai — javára nyújtott működési támogatást. A felperes e jogalapját három indokra alapítja, és a következőket állítja: a Bizottság nem vette figyelembe a kísérleti létesítmények folyamatos használatából az Axens javára származó közvetlen előnyöket, sem az IFP által és nemzetközi kutatási együttműködésen keresztül nyújtott képzési támogatásokból az Axen javára származó közvetett előnyöket.
   Harmadszor a felperes úgy érvel, hogy a Bizottság nyilvánvaló ténybeli tévedést követett el, és tévesen alkalmazta a jogot, amikor arra a következtetésre jutott, hogy az IFP és leányvállalatai, az Axens és a Prosernat számára nyújtott állami támogatás ösztönző hatású.
   Negyedszer arra hivatkozik, hogy a Bizottság nyilvánvaló ténybeli tévedést követett el, és tévesen alkalmazta a jogot amikor nem indokolta megfelelően és/vagy nem vette teljességében figyelembe a rendelkezésére álló bizonyítékokat.

      (1)  HL 2009. L 53., 13. o.


title: T-45/14. sz. ügy: 2014. január 20-án benyújtott kereset — HTTS és Bateni kontra Tanács

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/27

      2014. január 20-án benyújtott kereset — HTTS és Bateni kontra Tanács
      (T-45/14. sz. ügy)
      (2014/C 71/50)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperesek: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Hamburg, Németország) és Naser Bateni (Hamburg) (képviselők: M. Schlingmann és F. Lautenschlager Rechtsanwälte)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      Az első felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2013. november 15-i 2013/661/KKBP tanácsi határozatot az első felperest érintő részében;

                  —

                  semmisítse az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2013. november 15-i 1154/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet meg az első felperest érintő részében;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek, különösen az első felperes részéről felmerült költségek viselésére.

            A második felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2013. november 15-i 2013/661/KKBP tanácsi határozatot a második felperest érintő részében;

                  —

                  semmisítse meg az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2013. november 15-i 1154/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletet a második felperest érintő részében;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek, különösen a második felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap: a 2010/413/KKBP határozat és a 267/2012/EU rendelet (1) módosításának az EUMSZ 277. cikk értelmében vett jogellenessége és alkalmazhatatlansága
                  Ebben az összefüggésben a felperesek többek között azzal érvelnek, hogy a Tanács azért módosította a felperesek szankciós listára való felvételének jogalapját, hogy szankciókkal sújthassa azokat. A Tanács így a jogalap megváltoztatásával nyilvánvalóan megsértette a mérlegelési jogkörét.

                  2.

                  A második jogalap: a hatékony bírói jogvédelemhez való jog és az indokolási kötelezettség megsértése
                  A felperesek e tekintetben lényegében azzal érvelnek, hogy a Tanács a szankciós listára való felvételüket elégtelenül indokolta. A Tanács egyáltalán nem indokolja azokat a lényegi szempontokat, amelyekre a határozatát alapítja.

                  3.

                  A harmadik jogalap: a felperesek szankciós listára való felvétele jogalapjának hiánya
                  A felperesek e jogalap keretében arra hivatkoznak, hogy a Tanácsnak a felperesek szankciós listára való ismételt felvételének indokolása tartalmilag nem helytálló.

                  4.

                  A negyedik jogalap: a tulajdonhoz való jog, a vállalkozás szabadságához való jog, a családi élet tiszteletben tartásához fűződő jog, valamint az arányosság elvének megsértése
                  Végül a felperesek azzal érvelnek, hogy az szankciós listára való ismételt felvételük sérti a második felperes tulajdonhoz, a vállalkozás szabadságához való jogát, valamint a családi élet tiszteletben tartásához fűződő jogát. Véleményük szerint a szankciós listára történő felvételük aránytalan beavatkozásnak minősül, amely nyilvánvalóan nem alkalmas a megtámadott jogi aktusok által kitűzött célok megvalósítására, és mindenképpen meghaladja az e célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

         (1)  Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 88., 1. o.; helyesbítés: HL L 332., 31. o.).


title: F-57/12. sz. ügy: 2012. május 28-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               28.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 227/37

         2012. május 28-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-57/12. sz. ügy)
   2012/C 227/63
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes rokkantsági támogatásának a 2011 júniusa és szeptembere közötti időszakban történő csökkentéséről szóló bizottsági határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg; amennyiben egyáltalán létezik, a 2011. október 19-i kérelmet elutasító bizottsági határozatot;

               —

               semmisítse meg, amennyiben egyáltalán létezik, a 2011. október 20-i panaszt elutasító bizottsági határozatot;

               —

               semmisítsen meg minden olyan határozatot, amennyiben egyáltalán léteznek, amely alapján a Bizottság csökkentette a felperesnek 2011 júniusa és szeptembere között járó rokkantsági támogatás havi összegét, összesen 1 661 eurónak megfelelő összeggel, és semmisítse meg az ezt követő levonásokat végrehajtó határozatokat, amennyiben ezek léteznek;

               —

               kötelezze a Bizottságot, hogy fizessen meg a felperesnek az 1 661 euró összeget, 15 %-os évi kamattal növelve, éves tőkésítéssel, 2011. október 27-től kezdődően addig a napig, amíg a hivatkozott kifizetésre sor nem kerül;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-298/11. sz. ügy: Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2011. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Dobrudzhanska petrolna kompania AD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” , grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/22

         Az Administrativen sad Varna (Bulgária) által 2011. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Dobrudzhanska petrolna kompania AD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite
   (C-298/11. sz. ügy)
   2011/C 232/35
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Varna

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Dobrudzhanska petrolna kompania AD

      Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto”, grad Varna, pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia za prihodite

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 80. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, hogy a kapcsolt személyek közötti termékértékesítés esetén, amennyiben az ellenérték alacsonyabb, mint a szabadpiaci forgalmi érték, az adóalap csak akkor egyezik meg az ügylet szabadpiaci forgalmi értékével, ha az értékesítő vagy a kedvezményezett nem teljes mértékben jogosult a termékértékesítés tárgyát képező termékek adásvétele, illetve előállítása után előzetes felszámított adó levonására?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, hogy a tagállam, ha az értékesítő gyakorolta a kapcsolt személyek között a szabadpiaci forgalmi értéknél alacsonyabb értéken egymás után végrehajtott termékértékesítések tárgyát képező termékek és szolgáltatások után előzetesen felszámított adó teljes levonásához való jogot, és ezen adólevonási jognak az irányelv 173–177. cikke szerinti korrekciójára nem került sor, és a termékértékesítés nem tartozik az irányelv 132., 135., 136., 371., 375., 376., 377. cikke, 378. cikkének (2) bekezdése vagy 380–390. cikke szerinti adómentesség hatálya alá, nem hozhat olyan intézkedést, amely adóalapként kizárólag a szabadpiaci forgalmi értéket határozza meg?

               3.

               Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontját, hogy a tagállam, ha a kedvezményezett gyakorolta a kapcsolt személyek között a szabadpiaci forgalmi értéknél alacsonyabb értéken egymás után végrehajtott termékértékesítések tárgyát képező termékek és szolgáltatások után előzetesen felszámított adó teljes levonásához való jogot, és ezen adólevonási jognak az irányelv 173–177. cikke szerinti korrekciójára nem került sor, nem hozhat olyan intézkedést, amely adóalapként kizárólag a szabadpiaci forgalmi értéket határozza meg?

               4.

               Kimerítően sorolja-e fel a 2006/112 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja azokat az eseteket, amelyek feltételét képezik annak, hogy a tagállamok olyan intézkedéseket hozzanak, amelyek alapján az adóalapot termékértékesítés esetén az ügylet szabadpiaci forgalmi értéke képezi?

               5.

               Megengedhető-e a Zakon za danak varhu dobavenata stoynost [a hozzáadottérték-adóról szóló törvény] 27. cikke (3) bekezdésének 1. pontjában foglalthoz hasonló nemzeti jogi szabályozás a 2006/112 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában felsorolt körülményektől eltérő körülmények között?

               6.

               Közvetlen hatállyal bír-e a 2006/112 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja szerinti rendelkezés a jelenlegihez hasonló esetben, és azt a nemzeti bíróság közvetlenül alkalmazhatja-e?

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: C-288/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-443/08. és T-455/08. sz., Freistaat Sachsen és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2011. március 24-én hozott ítélete ellen a Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH által 2011. június 8-án benyújtott fellebbezés

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/16

         A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-443/08. és T-455/08. sz., Freistaat Sachsen és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2011. március 24-én hozott ítélete ellen a Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH által 2011. június 8-án benyújtott fellebbezés
   (C-288/11. P. sz. ügy)
   2011/C 252/30
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbezők: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (képviselők: M. Núñez-Müller és J. Dammann ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt, Németországi Szövetségi Köztársaság, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen e.V. (ADV), Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítélet rendelkező részének 4) pontját, amely szerint a T-455/08. sz. ügyben a Törvényszék a keresetet a megelőző pontokban írt rendelkezéseket „meghaladó részében” elutasítja, valamint ezzel kapcsolatban a 6) pontban foglalt költségekről való döntést,

               —

               érdemben határozzon az ügyben, és a T-455/08. sz. ügyben benyújtott keresetnek adjon helyt abban a részében, amely a megtámadott határozat megsemmisítésére irányul annyiban, amennyiben az Európai Bizottság abban megállapítja, hogy a Németország által a lipcse-hallei repülőtéren új déli fel- és leszállópálya és az ahhoz kapcsolódó repülőtéri létesítmények építéséhez nyújtott tőkejuttatásban álló intézkedés esetén az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének (korábban az EK 87. cikk (1) bekezdése) értelmében vett állami támogatásról van szó,

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze mind a fellebbezési eljárás költségeinek, mind pedig — a megtámadott ítélet rendelkező részének 7) pontját kiegészítve — a T-455/08. sz. ügyben az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés tárgya a Törvényszék azon ítélete, amelyben a Törvényszék részben elutasította a fellebbezőknek a Németország által a DHL és a lipcse-hallei repülőtér javára tett intézkedésekről szóló, 2008. július 23-i 2008/948/EK bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránti keresetét.
   A fellebbezés tartalmilag korlátozott. A fellebbezés nem az ítélet rendelkező részének 3) pontját támadja, amelyben a Törvényszék a megtámadott határozat 1. cikkét részben megsemmisítette, hanem csupán a 4) pontot, amelyben a Törvényszék a keresetet a megelőző pontokban írt rendelkezéseket „meghaladó részében” elutasította. A fellebbezés nem támadja a megtámadott határozat 1. cikkének második fordulatában az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése alapján nyújtott engedélyezést sem, hanem csupán a vitatott finanszírozási intézkedéseknek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmében vett támogatásnak való minősítését.
   Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők a következő jogalapokra hivatkoznak:

               A megtámadott ítélet sérti az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését. A Törvényszék álláspontjával szemben a Flughafen Leipzig/Halle GmbH esetében a vitatott infrastrukturális intézkedésekre és azok finanszírozására tekintettel nincs szó az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmében vett vállalkozásról. A regionális repülőtéri infrastruktúra létrehozása nem jelent gazdasági tevékenységet. Következésképpen a támogatásokra vonatkozó rendelkezések a jelen helyzetben nem alkalmazhatók.

               A megtámadott ítélet sérti továbbá a visszaható hatály tilalmát, valamint a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét. A Bizottság a repülőterek finanszírozására és a regionális repülőterekről közlekedő légitársaságoknak nyújtott indulási célú állami támogatásokra vonatkozó közösségi iránymutatásokról szóló, 2005. december 9-én hozott közleményt a megtámadott határozatban visszaható hatállyal alkalmazta a már 2004. november 4-én lezárult infrastrukturális intézkedésekre. A Törvényszék tagadja az úgynevezett 2005. évi iránymutatás e visszaható hatályú alkalmazását, és ezáltal a fent említett elveket megsértve fenntartja a Bizottság által létrehozott ellentmondásos és ténybelileg téves jogi helyzetet. Figyelmen kívül hagyja továbbá, hogy az úgynevezett 1994. évi légi közlekedési iránymutatás továbbra is hatályban van, amelynek következtében a repülőtéri infrastruktúra állami finanszírozása általános intézkedésnek minősül, ezért nem tartozik a támogatások ellenőrzése alá.

               A megtámadott ítélet sérti az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (1) 1. cikke b) pontjának v. alpontját, illetve 17. és 18. cikkét, mivel a Törvényszék az általa támogatásnak minősített, 2004. november 4-i tőkejuttatásra nem a fent említett rendeletnek a létező támogatásokra vonatkozó rendelkezéseit alkalmazta.

               A megtámadott ítélet végül sérti az EUMSZ szerinti hatáskörmegosztást is. A Törvényszék az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése szerinti vállalkozás fogalmának értelmezésekor megsértette az elsődleges jogot, mivel olyan tagállami intézkedéseket vetett a támogatások ellenőrzése alá, amelyekre valójában nem terjed ki a támogatásokra vonatkozó jog hatálya.

               Végül a fellebbezők úgy vélik, hogy a megtámadott ítélet az ítélet indokolásának hiányossága miatt sérti a Törvényszék eljárási szabályzatának 81. cikkéből eredő, az ítéletek indokolására vonatkozó kötelezettséget is.

      (1)  HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.


title: T-559/10. sz. ügy: 2010. december 7-én benyújtott kereset — Laboratoire Garnier kontra OHIM (natural beauty)

text:
               5.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/16

         2010. december 7-én benyújtott kereset — Laboratoire Garnier kontra OHIM (natural beauty)
   (T-559/10. sz. ügy)
   2011/C 38/30
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Laboratoire Garnier et Cie (Párizs, Franciaország) (képviselők: R. Dissmann és A. Steegmann ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsa 2010. szeptember 23-i, R 971/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a „natural beauty” ábrás védjegy a 3. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 8 294 233. sz. közösségi védjegybejelentés.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 2007/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése a 2007/2009 tanácsi rendelet 65. cikkének (2) bekezdésének megfelelően, mivel a fellebbezési tanács tévesen jutott arra a következtetésre, hogy ezek a feltétlen kizáró okok alkalmazandók a vitatott védjegyre.


title: A Bíróság ítélete (hatodik tanács)  2005. december 15.  a C-67/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – A 2000/60/EK irányelv – Közösségi fellépés a vízpolitika terén – Átültetés előírt határidőn belüli elmulasztása)

text:
               11.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 36/17

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (hatodik tanács)
   2005. december 15.
   a C-67/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Németországi Szövetségi Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A 2000/60/EK irányelv - Közösségi fellépés a vízpolitika terén - Átültetés előírt határidőn belüli elmulasztása)
   (2006/C 36/32)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-67/05. sz., az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazottak: U. Wölker és S. Pardo Quintillán) kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (meghatalmazott: U. Forsthoff) ügyben, az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt 2005. február 11-én benyújtott kereset tárgyában a Bíróság (hatodik tanács), tagjai: J. Malenovský tanácselnök, J.-P. Puissochet és A. Ó Caoimh (előadó) bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: R. Grass, 2005. december 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Németországi Szövetségi Köztársaság, mivel az előírt határidőben nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek, nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 82., 2005.4.2.


title: C-383/13. sz. ügy: Raad van State (Hollandia) által 2013. július 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — M. G. és N. R. kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/34

         Raad van State (Hollandia) által 2013. július 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — M. G. és N. R. kontra Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (C-383/13. sz. ügy)
   2013/C 260/62
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: M. G. és N. R.

      Ellenérdekű fél: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Amennyiben a nemzeti közigazgatási szerv a harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 15. cikkének (6) bekezdése szerinti meghosszabbításról szóló határozat előkészítése során megsérti az Európai Unió Alapjogi Chartája (2) 41. cikkének (2) bekezdésében is szereplő, a védelemhez való jog tiszteletben tartásával kapcsolatos általános elvet, az feltétlenül és minden esetben az őrizet megszüntetését eredményezi-e?

               2.

               A védelemhez való jog tiszteletben tartásának általános elve lehetővé teszi-e az érdekek olyan mérlegelését, amelynek során az említett elv megsértésének súlyossága és az ebből eredően a külföldi személyt ért érdeksérelmek mellett figyelembe veszik az őrizeti intézkedés meghosszabbítása által szolgált tagállami érdeket is?

      (1)  HL L 348., 98. o.

      (2)  HL 2000. C 364., 1. o.


title: T-436/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. július 8-i ítélete – Deutsche Rockwool Mineralwoll kontra OHIM – Ceramicas del Foix (Rock & Rock) („Közösségi védjegy — Törlési eljárás — A Rock & Rock közösségi ábrás védjegy — A korábbi MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK és CEILROCK nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/30

         A Törvényszék 2015. július 8-i ítélete – Deutsche Rockwool Mineralwoll kontra OHIM – Ceramicas del Foix (Rock & Rock)
   (T-436/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Törlési eljárás - A Rock & Rock közösségi ábrás védjegy - A korábbi MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK, COVERROCK és CEILROCK nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 53. cikke (1) bekezdésének a) pontja”))
   (2015/C 279/37)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Németország) (képviselő: J. Krenzel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ceramicas del Foix, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselők: M. Pérez Serres és R. Guerras Mazón ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG és a Ceramicas del Foix, SA közötti törlési eljárással kapcsolatban 2012. július 10-én hozott határozata (R 495/2011-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 379., 2012.12.8.


title: F-132/14. sz. ügy: 2014. november 17 –én benyújtott kereset – ZZ kontra Európai Parlament

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/52

         2014. november 17–én benyújtott kereset – ZZ kontra Európai Parlament
   (F-132/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/64)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: L. Levi ügyvéd)

      Alperes: Parlament

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Európai Parlament által a Közszolgálati Törvényszék F-129/12. sz., CH kontra Parlament ügyben 2013. december 12-én hozott, a felperes zaklatás miatti panaszával kapcsolatos közigazgatási vizsgálat megindítását megtagadó ítéletének végrehajtása céljából hozott határozatok megsemmisítése, a felperes részére kiegészítő jóvátétel fizetése, továbbá az akkreditált parlamenti asszisztensi szerződéséhez – melynek megszüntetését a Közszolgálati Törvényszék hivatkozott ítéletében megsemmisítette –kapcsolódó összes kedvezmény és járulékos előny nyújtása, valamint az állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár miatti kártérítési kérelem.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Parlament 2014. március 3-i határozatát azon részében, amelyben megtagadta a felperes zaklatás miatti panaszával kapcsolatos közigazgatási vizsgálat megindítását, valamint 2014. április 2-i határozatát annyiban, amennyiben megtagadta 5  686 euró felperesnek történő kifizetését, tekintve, hogy e határozatok azon rendelkezéseket képezik, melyeket – a felperes véleménye szerint – az intézmény a Közszolgálati Törvényszék F-129/12. sz., CH kontra Parlament ügyben 2013. december 12-én hozott ítéletének végrehajtása céljából hozott;

               —

               semmisítse meg az Európai Parlament 2014. augusztus 7-én kézhez vett 2014. augusztus 4-i, a felperes 2014. április 16-i panaszát elutasító határozatát azon részében, amelyben megtagadta 5  686 euró felperesnek történő kifizetését, a felperest az akkreditált parlamenti asszisztensi igazolvány, a munkahelyi e-mail cím és az Európai Parlament intranetes hálózatához való hozzáférés késedelmes megszerzése miatt ért kár megtérítését, a zaklatás miatti panaszával kapcsolatos közigazgatási vizsgálat megindítását, valamint a felperesnek ez utóbbi megtagadásából származó nem vagyoni kára megtérítését;

               —

               kötelezze az alperest a felperes vagyoni kárának megtérítése céljából 1 44  000 euróban megállapított kártérítés megfizetésére;

               —

               kötelezze az alperest a felperes nem vagyoni kárának megtérítése céljából méltányosan meghatározott 60  000 euró kártérítés megfizetésére;

               —

               kötelezze az alperest a fent hivatkozott 5  686 euró és 1 44  000 euró összegek alapján számított, az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatláb 2 százalékponttal növelt mértékének megfelelő késedelmi kamat megfizetésére;

               —

               az alperest kötelezze valamennyi költség megtérítésére.


title: T-441/11. sz. ügy: A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Peftiev kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — Fehéroroszországgal szemben hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Indokolási kötelezettség — A védelemhez való jog — A meghallgatáshoz való jog — Mérlegelési hiba” )

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/31

         A Törvényszék 2014. december 9-i ítélete – Peftiev kontra Tanács
   (T-441/11. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Fehéroroszországgal szemben hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Indokolási kötelezettség - A védelemhez való jog - A meghallgatáshoz való jog - Mérlegelési hiba”))
   (2015/C 034/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Vladimir Peftiev (Minszk, Fehéroroszország) (képviselők: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas ügyvédek és M. Shenk solicitor)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és F. Naert meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: T. Scharf és E. Paasivirta meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/639/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. június 20-i 2011/357/KKBP tanácsi határozat (HL L 161., 25. o.), a Lukasenko elnökkel és egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. június 20-i 588/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.), a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/639/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. október 10-i 2011/666/KKBP tanácsi határozat (HL L 265., 17. o.), a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2011. október 10-i 1000/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 265., 8. o.), a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2012. október 15-i 2012/642/KKBP tanácsi határozat (HL L 285., 1. o.), a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2012. november 6-i 1017/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 307., 7. o.), a 2012/642 határozat módosításáról szóló, 2013. október 29-i 2013/534/KKBP tanácsi határozat (HL L 288., 69. o.), valamint a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2013. október 29-i 1054/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 288., 1. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben e jogi aktusok a felperesre vonatkoznak.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Vladimir Peftievet érintő részében megsemmisíti az egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/639/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. június 20-i 2011/357/KKBP tanácsi határozatot, a Lukasenko elnökkel és egyes fehérorosz tisztviselőkkel szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. június 20-i 588/2011/EU tanácsi rendeletet, a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/639/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. október 10-i 2011/666/KKBP tanácsi határozatot, a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2011. október 10-i 1000/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet, a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló, 2012. október 15-i 2012/642/KKBP tanácsi határozatot, valamint a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2012. november 6-i 1017/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet.

               2)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja, amennyiben az egyrészt a 2012/642 határozat módosításáról szóló, 2013. október 29-i 2013/534/KKBP tanácsi határozatra, másrészt pedig a Fehéroroszországgal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 765/2006/EK rendelet 8a. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2013. október 29-i 1054/2013/EU tanácsi végrehajtási rendeletre vonatkozik.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit, valamint a V. Peftiev részéről felmerült költségeket.

               4)

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 290., 2011.10.1.


title: T-421/09. sz. ügy: 2009. október 19-én benyújtott kereset — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/28

         2009. október 19-én benyújtott kereset — Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-421/09. sz. ügy)
   2010/C 11/55
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (DEI) (Athén, Görögország) (képviselő: P. Anestis ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   2008. március 5-én a Bizottság elfogadta a Görög Köztársaság által a Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E. (a továbbiakban: felperes) részére barnaszén-kitermelési jogok nyújtásáról és e jogok hatályának meghosszabbításáról szóló C(2008) 824 határozatot, amelyben a Bizottság megállapította, hogy a Görög Köztársaság megsértette az EK 82. cikkel összefüggésben értelmezett 86. cikk (1) bekezdését amennyiben a felperes részére barnaszén-kitermeléshez biztosított és hosszabbított meg kiváltságos hozzáférést Görögországban, ezáltal a villamosenergia-termeléshez használt elsődleges fűtőanyagokhoz való hozzáférés tekintetében egyenlőtlen esélyeket teremtett a gazdasági szereplők között, és lehetővé tette a felperes számára, hogy fenntartsa, illetve megerősítse erőfölényét a nagykereskedelmi villamosenergia-piacon.
   A felperes ezt a határozatot az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához benyújtott, T-169/08. számon nyilvántartásba vett, jelenleg is folyamatban lévő megsemmisítés iránti keresettel megtámadta.
   Ez a kereset az EK 230. cikk (4) bekezdése értelmében a Görög Köztársaság által a Public Power Corporation S.A. (Dimosia Epicheirisi Ilektrismou A.E.) részére barnaszén-kitermelési jogok nyújtásáról és e jogok hatályának meghosszabbításáról szóló, 2008. március 5-i bizottsági határozatban azonosított jogsértés versenyellenes hatásainak kiigazítására irányuló egyedi intézkedések megállapításáról szóló, 2009. augusztus 4-i C(2009) 6244 bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsemmisítésére irányul.
   A felperes a megsemmisítésre vonatkozó első jogalappal azt állítja, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvalóan tévesen értékelte a ténybeli körülményeket, mivel egyrészről helytelenül határozta meg az érintett piacokat azáltal, hogy nem vette figyelembe, hogy a villamosenergia-termelés tekintetében más, a barnaszén helyettesítésére alkalmas más tüzelőanyagok — mint például a földgáz — versenyeznek a barnaszénnel, következésképpen pedig ugyanazon piacba tartoznak; másrészről a Bizottság helytelenül mérte fel a villamosenergia-termelésre szánt, görögországi barnaszén-ellátó piac földrajzi kiterjedését, következésképpen pedig a barnaszén-ellátó piac a tágabb balkáni térségre is kiterjed.
   A felperes a megsemmisítésre vonatkozó második jogalappal úgy véli, hogy a kiigazító intézkedések megállapításának szükségességét illetően a megtámadott határozat a jog téves alkalmazásán és a ténybeli körülmények nyilvánvalóan téves értékelésén alapul. A felperes elsősorban azzal érvel, hogy a Bizottság tévedett, mivel a kiigazító intézkedések megállapításakor nem vette figyelembe az igazgatási eljárásban és a megsemmisítési eljárásban szereplő, a 2008. márciusi határozattal összefüggő jogi és ténybeli érveket. A felperes másodsorban azzal érvel, hogy a Bizottság tévesen utasította el a DEI által előterjesztett lényeges, a nagykereskedelmi villamosenergia-piac kiegészítő megnyitásával kapcsolatos új elemeket azzal az indokkal, hogy azok nem képeznek lényeges, új tényeket. A felperes szerint harmadsorban a megtámadott határozat az állítólagos jogsértés orvoslása céljából a versenytársak számára biztosítandó barnaszénmennyiségek téves kiszámításán alapul.
   A felperes a megsemmisítésre vonatkozó harmadik jogalappal úgy érvel, hogy a megtámadott határozat nem felel meg az indokolási szabályoknak, hanem pusztán összefoglalva ismétli meg a felperes által az igazgatási eljárás során kifejtett bizonyos érveket anélkül azonban, hogy azokat cáfolná. Ugyanígy a határozatnak a barnaszén-piac földrajzi kiterjedésére vonatkozó indokolása sem teszi lehetővé a határozat címzettje számára, hogy megértse az alperes e kérdésre vonatkozó végkövetkeztetéseit. Végül pedig — a felperes érvelése szerint — a határozat nem indokolja meg, hogy miért 40 %-ot tekintettek az ismert kitermelhető barnaszénmennyiség azon szükséges arányának, amelyhez a DEI versenytársainak hozzá kell férniük.
   Végezetül a felperes a megsemmisítésre vonatkozó harmadik jogalappal úgy érvel, hogy a megtámadott határozat sérti a szerződéses szabadság és az arányosság elveit. Amennyiben a határozat a jövőben az ajánlati felhívás útján a dramai, elassonai, vegorai és vévi térségbeli lelőhelyeken kitermelési jogokat szerző magánvállalkozások számára megtiltja, hogy a kitermelt barnaszén-mennyiséget a DEI részére eladják, automatikusan és aránytalanul korlátozza a felperesek és harmadik személyek szerződéses szabadságát. Ezen túlmenően — a görög villamosenergia-piac fokozatos megnyitását alátámasztó fontos fejlemények tükrében — a DEI-nek a barnaszénre vonatkozó valamennyi új jog nyújtásával kapcsolatos ajánlati felhívásokból való kizárása, továbbá a vállalkozásként végzett tevékenységének indokolatlan korlátozása olyan intézkedéseket képeznek, amelyek szükségtelenek, az állítólagos jogsértéshez képest pedig aránytalanok.


title: C-383/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 9-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Élőhelyirányelv — A Cricetus cricetus (mezei hörcsög) faj védelme érdekében hozott intézkedések elégtelensége — Az élőhelyek károsítása)

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/3

         A Bíróság (negyedik tanács) 2011. június 9-i ítélete — Európai Bizottság kontra Francia Köztársaság
   (C-383/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Élőhelyirányelv - A Cricetus cricetus (mezei hörcsög) faj védelme érdekében hozott intézkedések elégtelensége - Az élőhelyek károsítása)
   2011/C 226/04
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet és D. Recchia meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság (képviselők: G. de Bergues és S. Menez meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 12. cikke (1) bekezdése d) pontjának való megfeleléshez szükséges intézkedések megtételének elmulasztása — A Cricetus cricetus (mezei hörcsög) faj védelme érdekében hozott intézkedések elégtelensége — Az élőhelyek károsodása

      Rendelkező rész

               1.

               A Francia Köztársaság — mivel nem hozott létre a mezei hörcsög (Cricetus cricetus) faj szigorú védelmére szolgáló intézkedésprogramot — nem teljesítette a 2006. november 20-i 2006/105/EK tanácsi irányelvvel módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének d) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 312., 2009.12.19.


title: C-234/17. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2017. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XC és társai

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/27

         Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2017. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – XC és társai
   (C-234/17. sz. ügy)
   (2017/C 239/33)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberster Gerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Az eljárás megismétlését kérelmezők: XC, YB, ZA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését az abból levezethető egyenértékűség és tényleges érvényesülés elvével összefüggésben, hogy az Oberster Gerichtshof (legfelsőbb bíróság) az érintett kérelmére köteles felülvizsgálni valamely büntetőbíróság jogerős határozatát az uniós jog (a jelen ügyben a Charta 50. cikke és a SMVE 54. cikke) feltételezett megsértése szempontjából, ha a nemzeti jog (az StPO 363a. § -a) csupán az EJEE vagy annak valamely kiegészítő jegyzőkönyve vonatkozásában feltételezett jogsértés esetében ír elő ilyen felülvizsgálatot?


title: C-472/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-227/01–T-229/01., T-265/01–T-266/01. és T-270/01. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               13.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 37/12

         Az Elsőfokú Bíróság (kibővített ötödik tanács) T-227/01–T-229/01., T-265/01–T-266/01. és T-270/01. sz., Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco és társai kontra Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2009. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava által 2009. november 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-472/09. P. sz. ügy)
   2010/C 37/14
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (képviselők: I. Sáenz-Cortabarría Fernández és M. Morales Isasi ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, az Európai Közösségek Bizottsága, és Comunidad Autónoma de la Rioja

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy:

               —

               a Bíróság nyilvánítsa elfogadhatónak és megalapozottnak a jelen fellebbezést,

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

               —

               adjon helyt az elsőfokon előterjesztett kereseti kérelemnek, konkrétan a megtámadott határozat 3. cikkének hatályon kívül helyezésére irányuló másodlagos kérelemnek,

               —

               másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé és adott esetben utasítsa az elutasított bizonyítási indítványoknak való helytadásra,

               —

               a Bizottságot kötelezze az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére, valamint a beavatkozó felet, a Comunidad Autónoma de la Riojá-t az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság azt állapította meg, hogy a konkrét ügyben nem állnak fenn olyan kivételes körülmények, amelyek indokolnák a megtámadott azon adóügyi intézkedés rendszerességével kapcsolatos jogos bizalmat, amely megakadályozza a támogatások visszavonásának elrendelését, a 659/1999 rendelet (1) 14. cikke (1) bekezdésének megfelelően, a bizalomvédelem elvével kapcsolatban. A jogvita körülményeinek elferdítése és a kontradiktórius eljárás elvének megsértése. Az indokolással kapcsolatos joggyakorlat megsértése. Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta a bizonyítékok értékelésére vonatkozó eljárási szabályokat, amikor nem vette figyelembe az ügyet illetően a rendelkezésre álló okiratok tartalmát.
               Sem a vitatott adóügyi intézkedés és a 93/337 határozat (2) tárgyát képező intézkedés közötti formális eltérés, sem az a tény, hogy a Bizottság a 93/337 határozatban kifejezetten szereplőktől eltérően mással is indokolhatta volna a szelektivitási szempontot, sem a 93/337 határozatban szereplő összeférhetetlenségi nyilatkozat nem képez elegendő jogi indokot ahhoz, hogy az Elsőfokú Bíróság ne értékelje azon kivételes körülmény fennállását, amely alapján akár önmagában, akár a jelen ügy többi körülményével együttesen, a Bizottság nem rendelheti el a megtámadott határozatban említett támogatások visszafizetését.
               Annak megállapításával, hogy a megtámadott intézkedések a T-30/01–T-32/01., T-86/03–T/88/02. sz. egyesített ügyekben nem hasonlítanak az adóztatási mód és a jóváírás terjedelme miatt megtámadott adóügyi intézkedéshez, az Elsőfokú Bíróság elferdítette a peres felek közötti jogvita körülményeit, figyelmen kívül hagyta a kontradiktórius eljárás elvét, és nyilvánvaló módon megsértette az indokolásra vonatkozó meghatározott ítélkezési gyakorlatot.
               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy a Bizottságnak az 1993. adóévre adott adómentességgel és/vagy adójóváírással kapcsolatos eljárása — az ügy iratai szerint, amelyeket az Elsőfokú Bíróság nem értékelt, megsértve ezzel az eljárási szabályokat — nem képez olyan kivételes körülményt, amely alátámasztaná a megtámadott adóügyi intézkedés rendszerességéhez fűződő jogos bizalmat, és amely megakadályozná a 659/1999 rendelet 14. cikke (1) bekezdése szerinti támogatások visszafizettetését amiatt, hogy az ellentétes a bizalomvédelem elvével.

               2.

               Téves jogalkalmazás, azáltal, hogy az Elsőfokú Bíróság figyelmen kívül hagyta a 659/1999 rendelet 14. cikkének (1) bekezdését az arányosság elvével kapcsolatban, ami nem teszi lehetővé a beruházásokra adott azon támogatások visszafizettetését, amelyek nem haladják meg a regionális támogatások felső határát.
               Az Elsőfokú Bíróság megsértette az arányosság általános alapelvét azzal, hogy nem értékelte azt, hogy a Bizottság megsértette az említett elvet, amikor — a baszkföldi regionális támogatások felső határát meghaladó összegek visszatérítése helyett — a beruházások 45 %-át kitevő adójóváírás formájában nyújtott összegek egészének visszatérítéséről rendelkezett.

               3.

               Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor figyelmen kívül hagyta a bizonyításra vonatkozó eljárási szabályokat, és úgy döntött, hogy nem vesz fel bizonyítást a felperes által indítványozott egyes bizottsági dokumentumok bemutatásával kapcsolatban, amelyek — az Elsőfokú Bíróság által a felperes kérelmének elutasításához felhozott érvekre tekintettel — alapvető jelentőségűeknek tűnnek a felperes érdekeinek védelméhez. A tisztességes eljáráshoz való jog, a bizonyítékok egyenértékűségének (fegyveregyenlőség) elve, és a védelemhez való jog megsértése.
               Az Elsőfokú Bíróság azáltal, hogy nem vett fel bizonyítást az indítványozott bizonyíték tekintetében, megsértette a tisztességes eljáráshoz való alapvető jogot abban az eljárásban, amelyikben az egyik fél a felperes, mivel elutasított egy olyan bizonyítékkal kapcsolatos bizonyítási indítványt, amely a felperes szempontjából alapvető jelentőségűnek tűnik, és ezáltal sérti annak védelemhez való jogát, hiszen kérelmét azzal az indokkal utasította el, hogy a felperes nem bizonyította — amit éppen az elmaradt bizonyítással akart volna megtenni, — hogy: bár a Bizottságnak az 1993. évi (adójóváírást is tartalmazó) adóügyi intézkedésekkel — amelyek a megtámadottal alapvetően azonosak — szemben érkezett, 1994-es bejelentéssel kapcsolatos kifejezett, végleges álláspontja, amely azt elutasította, nem is, de a Bizottság magatartása kivételes körülményt képezhet, hiszen e magatartáshoz az 1993-as adóügyi intézkedések rendszerességéhez fűződően kapcsolódhatott olyan jogos bizalom, amely az 1996-os, megtámadott adóügyi intézkedés elfogadásához vezetett.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.)

      (2)  A baszkföldi befektetésekhez nyújtott pénzügyi (adó-)támogatások rendszeréről szóló, 1993. május 10-i határozat (HL L 134., 25. o.)