title: C-502/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oriol Junqueras Vies elleni büntetőeljárás

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/21

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oriol Junqueras Vies elleni büntetőeljárás
      (C-502/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/22)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Oriol Junqueras Vies
      A többi fél:
      Ministerio Fiscal
      Abogacía del Estado
      VOX politikai párt mint közérdekű vádló

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. sz. Jegyzőkönyv (1) 9. cikke az „ülésszak” kezdetét megelőzően alkalmazandó-e a súlyos bűncselekmények miatt olyan előzetes letartóztatásban lévő vádlott tekintetében, amelyet a választási eljárás kezdete előtt megvalósuló tények miatt bíróság rendelt el, amely választási eljárásban e vádlottat az Európai Parlamentbe megválasztott képviselőnek nyilvánították, de bírósági határozattal megfosztották a rendkívüli eltávozási engedélytől, amely lehetővé tenné számára az azon belső választójogi szabályozás által előírt feltételek teljesítését, amelyre az Európai Parlament képviselőinek közvetlen és általános választójog alapján történő választásáról szóló okmány 8. cikke hivatkozik?

                  2)

                  Igenlő válasz esetén, ha a nemzeti választójogi szabályozásban kijelölt szerv — mivel a megválasztott képviselő a választójogi szempontból meghatározott feltételeket nem teljesítette (súlyos bűncselekmény miatt folyamatban lévő előzetes letartóztatás okán a személyes szabadságának korlátozásából fakadó lehetetlenség) — azt közölte az Európai Parlamenttel, hogy e képviselő a hivatkozott feltételek teljesítéséig nem szerzi meg az említett képviselői jogállást, az „ülésszak” fogalmának kiterjesztő értelmezése változatlanul fennmarad-e annak ellenére, hogy a megválasztott személy azon várakozása, miszerint elfoglalja képviselői helyét, átmenetileg megszakad?

                  3)

                  Ha a válasz a kiterjesztő értelmezés lenne, amennyiben a megválasztott képviselő súlyos bűncselekmények miatt folyamatban lévő előzetes letartóztatásban van a választási eljárás kezdetét jóval megelőzően, a fogvatartásáról határozó igazságügyi hatóságnak a 7. sz. Jegyzőkönyv 9. cikke szerinti, „amikor az Európai Parlament üléseinek helyszínére utaznak, illetve onnan visszatérnek” kifejezés alapján szinte automatikusan meg kell-e szüntetnie teljes mértékben a fogvatartást, hogy lehetővé tegye az alakiságok teljesítését és az Európai Parlamentbe való utazást, vagy a konkrét ügyben figyelembe kell-e vennie egyrészt az igazságszolgáltatás érdekéből, valamint a tisztességes eljárásból eredő jogok és érdekek, másrészt a mentelmi jog intézményéhez fűződő jogok és érdekek mérlegelésének relatív szempontját, mind a Parlament működésének és függetlenségének tiszteletben tartását, mind pedig a közjogi tisztségnek a megválasztott képviselő által történő betöltéséhez való jogot illetően?

         (1)  HL 2012. C 326., 266. o.


title: C-509/19. sz. ügy: A Finanzgericht München (Németország) által 2019. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BMW Bayerische Motorenwerke AG kontra Hauptzollamt München

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/22

      A Finanzgericht München (Németország) által 2019. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BMW Bayerische Motorenwerke AG kontra Hauptzollamt München
      (C-509/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht München

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BMW Bayerische Motorenwerke AG

         Alperes: Hauptzollamt München

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 71. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján ki kell-e egészíteni a behozott áru ügyleti értékét az Európai Unió területén végzett munkával előállított, a vevő által ingyenesen az eladó rendelkezésére bocsátott és a behozott vezérlőegységre feltelepített szoftver kifejlesztésének költségeivel, ha azok nem szerepelnek a behozott áruért ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árban?

         (1)  HL 2013. L 269., 1. o.; helyesbítések: HL 2013. L 287., 90. o.; HL 2016. L 267., 2. o.; HL 2018. L 173., 35. o.


title: C-516/19. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — NMI Technologietransfer GmbH kontra EuroNorm GmbH

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/22

      A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — NMI Technologietransfer GmbH kontra EuroNorm GmbH
      (C-516/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NMI Technologietransfer GmbH

         Alperes: EuroNorm GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az általános csoportmentességi rendelet (1) I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése értelmében már azért sem tekinthető kis- és középvállalkozásnak egy gazdasági tevékenységet folytató korlátolt felelősségű társaság, mivel törzstőkéjének 90 %-a olyan polgári jogi alapítvány tulajdonában van, amelynek 17 tagból álló, ügyvezetésre nem jogosult kuratóriumának tagja két minisztériumi képviselő, egy város főpolgármestere, egy egyetemi rektor, ezen egyetemen három professzora, egy további főiskola igazgatója, valamint egy kereskedelmi és iparkamara elnöke?

                  2)

                  Az általános csoportmentességi rendelet I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése értelmében vett állami szerveknek minősülnek-e az állami egyetemek és főiskolák, valamint a német kereskedelmi és iparkamarák?

                  3)

                  Az általános csoportmentességi rendelet I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése szerinti állami szerveknek minősülnek-e az alapítvány kuratóriumának tevékenységükért díjazásban nem részesülő tagjai, csak mert egy állami szervnél dolgoznak főállásban?

                  4)

                  Feltételezi-e az általános csoportmentességi rendelet I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése értelmében vett, állami szervek általi irányítás azt, hogy az állami szervek valamely jogviszony alapján arra utasíthatják a tevékenységükért díjazásban nem részesülő kuratóriumi tagokat, hogy a kuratóriumban meghatározott módon szavazzanak?

                  5)

                  Feltételezi-e az állami szervek általi, a szavazati jogok tekintetében megvalósuló közvetett irányítás azt, hogy megállapítható legyen, hogy az állami szervek a kuratóriumi tagokat úgy befolyásolják, hogy utóbbiak az állami szervek által meghatározottak szerint gyakorolják a szavazati jogokat?

                  6)

                  Már abban az esetben is megvalósul-e az állami szervek általi, a szavazati jogok tekintetében megvalósuló közvetett irányítás, ha fennáll annak a lehetősége, hogy a tevékenységükért díjazásban nem részesülő kuratóriumi tagok a kuratóriumbeli tevékenységük során figyelembe veszik az őket delegáló közintézmények érdekeit?

                  7)

                  Feltételezi-e az általános csoportmentességi rendelet I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „közösen […] irányítja” kifejezés azt, hogy megállapítható legyen az állami szervek szavazati jogokra vonatkozó közös akarata?

                  8)

                  Az általános csoportmentességi rendelet I. melléklete 3. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „irányítja” kifejezés szempontjából az alapítvány alapító okiratának tényleges alkalmazása vagy az alapító okirat szövegének lehetséges értelmezése bír-e jelentőséggel?

         (1)  Az Szerződés 107. és 108. cikke alkalmazásában bizonyos támogatási kategóriáknak a belső piaccal összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló, 2014. június 17-i 651/2014/EU bizottsági rendelet (HL 2014. L 187., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 149., 8. o.).


title: C-520/19. sz. ügy: A Krajský soud v Ostravě (Cseh Köztársaság) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/23

      A Krajský soud v Ostravě (Cseh Köztársaság) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-520/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/25)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský soud v Ostravě

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ARMOSTAV MÍSTEK s.r.o.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A csalási láncolatokban keletkező adóhiányért való [egyetemleges] felelőséggel kapcsolatos kifejezett nemzeti szabályozás létezése kizárja-e azt, hogy az adóhatóságok — az Európai Unió Bíróságának héacsalással kapcsolatos ítélkezési gyakorlatával összhangban — megtagadják a hozzáadottérték-adó levonásához való jogot az említett nemzeti szabályozás alapján felelősséggel tartozó személytől? Ellentétes-e a hozzáadottérték-adó levonásához való jog ilyen esetben történő megtagadásának gyakorlata az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdésével, 20. cikkével, 52. cikkének (1) bekezdésével, 52. cikkének (6) bekezdésével és 54. cikkével?


title: C-526/19. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Entoma SAS kontra Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/24

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Entoma SAS kontra Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
      (C-526/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/26)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Entoma SAS

         Alperesek: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az 1997. január 27-i [258/97/EK] rendelet (1) 1. cikke (2) bekezdésének e) pontját, hogy annak hatálya alá tartoznak az egész állatokból álló, ekként történő fogyasztásra szánt élelmiszerek, vagy az csak a rovarokból izolált élelmiszer-összetevőkre alkalmazandó?

         (1)  Az új élelmiszerekről és az új élelmiszer-összetevőkről szóló, 1997. január 27-i 258/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 1997. L 43., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 18. kötet, 244. o.).


title: C-530/19. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2019. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — NM, a fizetésképtelenségi eljárásban a NIKI Luftfahrt GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva kontra ON

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/25

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2019. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — NM, a fizetésképtelenségi eljárásban a NIKI Luftfahrt GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva kontra ON
      (C-530/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NM, a fizetésképtelenségi eljárásban a NIKI Luftfahrt GmbH vagyonfelügyelőjeként eljárva

         Alperes: ON

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Felelősséggel tartozik-e a 261/2004/EK rendelet (1) (a légi utasok jogairól szóló rendelet) 5. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján az e rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti segítséget nyújtani köteles légi fuvarozó az említett rendelet alapján azokért a károkért, amelyek az utast a légi fuvarozó által biztosított szálloda alkalmazottainak gondatlan magatartása miatt ért sérülés következtében merültek fel?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:

                              Arra korlátozódik-e a légi fuvarozónak a 261/2004/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti kötelezettsége, hogy az utas számára szállodát közvetítsen, és az elhelyezés költségeit átvállalja, vagy önmagában az elhelyezést is a légi fuvarozó köteles biztosítani?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-535/19. sz. ügy: Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2019. július 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A kontra Latvijas Republikas Veselības ministrija

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/26

      Az Augstākā tiesa (Lettország) által 2019. július 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A kontra Latvijas Republikas Veselības ministrija
      (C-535/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/29)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: A

         Ellenérdekű fél: Latvijas Republikas Veselības ministrija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e tekinteni, hogy a közegészségügyi ellátás a 883/2004 rendelet (1) 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett „betegségi ellátások” közé tartozik?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, lehetővé teszi-e a tagállamok számára a 883/2004 rendelet 4. cikke és a 2004/38 irányelv (2) 24. cikke — az egészségügyi ellátás biztosítása céljából megállapított szociális ellátások iránti aránytalan kérelmek elkerülése céljából —, hogy az adott időpontban munkavállalói jogállással nem rendelkező uniós polgárokkal szemben megtagadják az olyan ellátásokat, amelyeket az állampolgáraik és munkavállalói jogállással rendelkező uniós polgár azonos helyzetben lévő családtagjai számára biztosítanak?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén, lehetővé teszi-e a tagállamok számára az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18. és 21. cikke, valamint a 2004/38 irányelv 24. cikke — az egészségügyi ellátás biztosítása céljából megállapított szociális ellátások iránti aránytalan kérelmek elkerülése céljából —, hogy az adott időpontban munkavállalói jogállással nem rendelkező uniós polgárokkal szemben megtagadják az olyan ellátásokat, amelyeket az állampolgáraik és munkavállalói jogállással rendelkező uniós polgár azonos helyzetben lévő családtagjai számára biztosítanak?

                  4)

                  Összeegyeztethető-e a 883/2004/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdésének e) pontjával az olyan helyzet, amelyben valamely európai uniós polgárral szemben, aki szabad mozgáshoz való jogával él, megtagadják az állam terhére történő közegészségügyi ellátási szolgáltatások igénybevételéhez való jogot a jelen ügyben érintett valamennyi tagállamban?

                  5)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 18. cikkével, 20. cikkének (1) bekezdésével és 21. cikkével az olyan helyzet, amelyben valamely európai uniós polgárral szemben, aki szabad mozgáshoz való jogával él, megtagadják az állam terhére történő közegészségügyi ellátási szolgáltatások igénybevételéhez való jogot a jelen ügyben érintett valamennyi tagállamban?

                  6)

                  Úgy kell-e értelmezni a jogszerű tartózkodást a 2004/38 irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében, hogy az valamely személy számára biztosítja a szociális biztonsági rendszerhez való hozzáférés jogát, és úgy is értelmezhető-e, hogy az indokolhatja e személynek a szociális biztonságból való kizárását? A jelen ügyben különösen meg kell fontolni, hogy az a tény, miszerint a kérelmező teljes körű egészségbiztosítással rendelkezik, amely a 2004/38 rendelet alapján a jogszerű tartózkodás egyik előfeltétele, igazolhatja-e az állam terhére történő egészségügyi ellátási rendszerbe való felvételének megtagadását?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).

         (2)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).


title: C-539/19. sz. ügy: A Landgerichts München I (Németország) által 2019. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/27

      A Landgerichts München I (Németország) által 2019. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Telefonica Germany GmbH & Co.OHG
      (C-539/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/30)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht München I

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Alperes: Telefonica Germany GmbH & Co.OHG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az 531/2012/EU rendelet (1) 6a. cikkét és 6e. cikkének (3) bekezdését, hogy a mobilhírközlési szolgáltatók 2017. június 15-től minden ügyfélre automatikusan az 531/2012/EU rendelet 6a. cikke szerinti szabályozott díjszabást kötelesek alkalmazni függetlenül attól, hogy az említett időpontig ezen ügyfelek szabályozott díjszabással vagy speciális, úgynevezett alternatív barangolási díjszabással rendelkeztek-e?

         (1)  Az (EU) 2015/2120 rendelettel módosított, az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló, 2012. június 13 i 531/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 172., 10. o.)


title: C-543/19. sz. ügy: A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2019. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG kontra Hauptzollamt Hamburg

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/28

      A Finanzgericht Hamburg (Németország) által 2019. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG kontra Hauptzollamt Hamburg
      (C-543/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/31)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Jebsen & Jessen (GmbH & Co.) KG

         Alperes: Hauptzollamt Hamburg

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az alapeljárásban felmerült körülmények között az (EU) 2015/82 végrehajtási rendelet (1) 1. cikke által kivetett dömpingellenes vám fizetése alóli, e rendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerinti mentességgel, hogy az e rendelet 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti kötelezettségvállalási számlán nem az e rendelet mellékletének 9. pontjában említett (EU) 2015/87 végrehajtási határozat, (2) hanem a 2008/899/EK határozat (3) szerepel?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: Be lehet-e nyújtani az (EU) 2015/82 végrehajtási rendelet mellékletében meghatározott feltételeknek megfelelő kötelezettségvállalási számlát a dömpingellenes vámok visszatérítésére irányuló eljárás keretében az (EU) 2015/82 végrehajtási rendelet 1. cikke által kivetett dömpingellenes vám fizetése alóli, e rendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerinti mentesség érdekében?

         (1)  Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat nyomán a Kínai Népköztársaságból származó citromsav behozatalára vonatkozóan végleges dömpingellenes vám kivetéséről és az 1225/2009/EK rendelet 11. cikke (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálatokról szóló, 2015. január 21-i (EU) 2015/82 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2015. L 15., 8. o.).

         (2)  A Kínai Népköztársaságból származó citromsav behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalások elfogadásáról szóló, 2015. január 21-i (EU) 2015/87 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2015. L 15., 75. o.).

         (3)  A Kínai Népköztársaságból származó citromsav behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárással kapcsolatban felajánlott kötelezettségvállalások elfogadásáról szóló, 2008. december 2-i 2008/899/EK bizottsági határozat (HL 2008. L 323., 62. o.).


title: C-556/19. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société ECO TLC kontra Ministre de la transition écologique et solidaire

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/28

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Société ECO TLC kontra Ministre de la transition écologique et solidaire
      (C-556/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Société ECO TLC

         Alperes: Ministre de la transition écologique et solidaire

         Az eljárásban részt vesz: Fédération des entreprises du recyclage

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkét, hogy az e rendelkezés értelmében vett állami támogatásnak kell tekinteni a 9–11. pontban leírtakhoz hasonló olyan rendszert, amellyel egy nonprofit magánjogi ökoszervezet — amely a hatóságok által kibocsátott jóváhagyással rendelkezik — meghatározott termékkategória forgalmazóitól — akik vele ebben a tekintetben megállapodást kötnek — pénzügyi hozzájárulásokat szed be az abban álló szolgáltatás ellenértékeként, hogy az utóbbi személyek nevében kezeli az e termékekből származó hulladékokat, és az e hulladékok szétválogatásával és hasznosításával megbízott szereplők számára a környezetvédelmi és szociális célkitűzéseken alapuló jóváhagyásban megállapított összegű támogatásokat nyújt?


title: C-570/19. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2019. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Irish Ferries Ltd kontra National Transport Authority

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/30

      A High Court (Írország) által 2019. július 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Irish Ferries Ltd kontra National Transport Authority
      (C-570/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Irish Ferries Ltd

         Alperes: National Transport Authority

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  A.

                  A rendelet (1) alkalmazhatósága

                              1)

                              Alkalmazható-e a rendelet (különösen annak 18. és/vagy 19. cikke) abban az esetben, ha az utasok előzetesen jegyeket foglaltak le és személyszállítási szerződést kötöttek, és ha a személyszállító járatokat a várható indulás előtt legalább hét héttel amiatt törlik, hogy a kompszolgáltató részére valamely új hajót késedelmesen bocsátanak rendelkezésre? E tekintetben a rendelet alkalmazhatóságát illetően releváns-e bármelyik (vagy az összes) alábbi körülmény:

                                          a)

                                          a rendelkezésre bocsátás további 200 napos késedelme;

                                          b)

                                          a kompszolgáltatónak egy teljes szezonnyi hajóutat kellett törölnie;

                                          c)

                                          nem volt lehetőség megfelelő alternatív hajó beszerzésére;

                                          d)

                                          a kompszolgáltató 20 000-nél is több utast foglalt át más hajóutakra vagy térítette vissza részükre a viteldíjat;

                                          e)

                                          a hajóutak a kompszolgáltató által indított új útvonalra vonatkoztak és az útvonalon nem volt hasonló alternatív járat?

                  B.

                  A rendelet 18. cikkének értelmezése
                  E kérdést kizárólag akkor kell megválaszolni, ha a 18. cikk alkalmazható.

                              2)

                              Valamely utasnak a 18. cikkel összhangban történő átfoglalása esetén létrejön-e új személyszállítási szerződés, következésképpen a 19. cikk szerinti kártalanítást az eredeti személyszállítási szerződés helyett az új szerződés alapján kell-e megállapítani?

                              3)

                                          a)

                                          Amennyiben a 18. cikk alkalmazható, valamely hajóút törlése esetén, ha az adott útvonalon alternatív járat nem üzemel (vagyis nincs közvetlen járat a két érintett kikötő között), a 18. cikk értelmében vett „végső célállomásra történő átfoglalásnak” minősül-e az olyan alternatív hajóút biztosítása, amelyre valamely másik rendelkezésre álló és az utas által választott egy vagy több útvonalon, akár „szárazföldi összeköttetéssel” (vagyis Írországból az Egyesült Királyságba komppal, majd ezt követően gépkocsival, az üzemanyagköltség kompszolgáltató általi megtérítése mellett az Egyesült Királyság valamely olyan kikötőjébe történő utazás, ahonnan van csatlakozás Franciaországba és onnan Franciaországba utazás azzal, hogy az utas választja ki az egyes hajóutakat) kerül sor? Amennyiben erre a kérdésre nemleges választ kell adni, mely szempontok alkalmazásával állapítható meg, hogy valamely átfoglalás „hasonló személyszállítási feltételek mellett” történik-e?

                                          b)

                                          Amennyiben a törölt útvonalon nem áll rendelkezésre alternatív hajóút, így az érintett utas számára nem biztosítható hely a beszállás szerinti eredeti kikötőből a végső célállomásra tartó, a személyszállítási szerződésben foglaltak szerinti közvetlen hajójáraton, köteles-e a szállító megtéríteni az átfoglalt utasnak a beszállás szerinti új kikötőből az új rendeltetési kikötőbe és/vagy onnan visszafelé történő utazás révén felmerült további költségeit?

                  C.

                  A rendelet 19. cikkének értelmezése

                              4)

                                          a)

                                          Alkalmazható-e a 19. cikk abban az esetben, ha az utat valójában már a várható indulás előtt legalább hét héttel törölték? Amennyiben erre a kérdésre igenlő választ kell adni, alkalmazható-e a 19. cikk a 18. cikk alkalmazása esetén, ha az utast felár nélkül átfoglalták és/vagy visszatérítést kapott és/vagy az utas későbbi hajójáratot választott?

                                          b)

                                          A 19. cikk alkalmazása esetén e cikk alkalmazásában mi minősül „célállomásnak”?

                              5)

                              A 19. cikk alkalmazhatósága esetén:

                                          a)

                                          ilyen körülmények között hogyan mérendő a késés időtartama?

                                          b)

                                          az e cikk értelmében vett árat hogyan kell kiszámítani a fizetendő kártalanítás mértékének meghatározása során, és konkrétabban tartalmazza-e az ár az extra szolgáltatások (így a kabin, kennel és VIP váró) költségeit?

                  D.

                  A 20. cikk (4) bekezdésének értelmezése

                              6)

                              A rendelet alkalmazása esetén az első kérdésben felvázolt körülmények és szempontok a rendelet 20. cikkének (4) bekezdése értelmében vett „olyan rendkívüli körülményeknek” minősülnek-e, „amelyeket minden észszerű intézkedés megtétele esetén sem lehetett volna elkerülni”?

                  E.

                  A 24. cikk értelmezése

                              7)

                              Az következik-e a 24. cikkből, hogy a rendelet 19. cikke alapján kártalanítást igénylő utasnak a panaszát a járat igénybevételét vagy annak meghiúsulását követő két hónapon belül be kell nyújtania?

                  F.

                  A 25. cikk értelmezése

                              8)

                              A rendelet végrehajtásáért felelős nemzeti szerv hatásköre kizárólag a rendelet 25. cikkében megjelölt kikötőket érintő hajóutakra terjed-e ki vagy az kiterjedhet egy másik tagállam kikötőjéből a hatáskörrel rendelkező nemzeti szerv államába irányuló, visszafelé szóló hajóútra is?

                  G.

                  A határozat és a felszólítások érvényessége

                              9)

                                          a)

                                          A kérdést előterjesztő bíróságnak mely uniós jogelveket és jogszabályokat kell alkalmaznia a nemzeti végrehajtó szerv határozata és/vagy felszólításai érvényességének a Charta (2) 16., 17., 20. és/vagy 47. cikkével és/vagy az arányosság, a jogbiztonság és az egyenlő bánásmód elvével összefüggésben történő vizsgálata során?

                                          b)

                                          Az észszerűtlenség belföldi bíróság által folytatandó vizsgálata a nyilvánvaló hiba vizsgálatának felel-e meg?

                  H.

                  Az 1177/2010 rendelet érvényessége
                  E kérdés kizárólag az előző kérdésekre adott válaszok függvényében merül fel.

                              10)

                              Uniós jogi szempontból érvényes-e az 1177/2010 rendelet, különös tekintettel:

                                          a)

                                          a Charta 16., 17. és 20. cikkére?

                                          b)

                                          arra, hogy a légi fuvarozók nem kötelesek kártalanítást fizetni, ha a menetrend szerinti indulási időpont előtt legalább két héttel tájékoztatják a légi utasokat a járat törléséről (a 261/2004 rendelet (3) 5. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontja)?

                                          c)

                                          az arányosság, a jogbiztonság és az egyenlő bánásmód elvére?

         (1)  A tengeri és belvízi közlekedést igénybe vevő utasok jogairól, valamint a 2006/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2010. november 24-i 1177/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2010. L 334., 1. o.).

         (2)  Az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL 2012. C 326., 391. o.).

         (3)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).


title: C-578/19. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra Kuoni Travel Ltd

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/32

      A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra Kuoni Travel Ltd
      (C-578/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court of the United Kingdom

         Az alapeljárás felei

         Felperes: X

         Alperes: Kuoni Travel Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Valamely szervező vagy közvetítő és valamely fogyasztó által a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelv (1) hatálya alá tartozó szervezett utazás nyújtására kötött szerződésből eredő kötelezettségek nem teljesítése vagy nem megfelelő teljesítése esetén, ha a nem teljesítés vagy nem megfelelő teljesítés a szerződés tárgyát képező szolgáltatásokat nyújtó szállodai vállalkozás munkavállalójának eljárásából ered,

                              a)

                              alkalmazható-e az 5. cikk (2) bekezdése harmadik francia bekezdésének második részében meghatározott védekezés, és ha igen,

                              b)

                              e védekezés alkalmazhatóságának vizsgálata során a nemzeti bíróságnak mely szempontokat kell figyelembe vennie?

                  2)

                  Valamely szervező vagy közvetítő és valamely fogyasztó által a szervezett utazási formákról szóló, 1990. június 13-i 90/314/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartozó szervezett utazás nyújtására irányuló szerződés megkötése esetén, ha valamely szállodai vállalkozás a szerződés tárgyát képező szolgáltatásokat nyújt, a szállodai vállalkozás munkavállalója az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének harmadik francia bekezdésében szereplő védekezés szempontjából maga is „szolgáltatónak” minősül-e?

         (1)  HL 1990. L 158., 59. o., magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 10. kötet,132. o.


title: C-579/19. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — R (az Association of Independent Meat Suppliers és társa kérelmére) kontra The Food Standards Agency

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/33

      A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2019. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — R (az Association of Independent Meat Suppliers és társa kérelmére) kontra The Food Standards Agency
      (C-579/19. sz. ügy)
      (2019/C 328/36)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság)

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: R (az Association of Independent Meat Suppliers és társa kérelmére)

         Alperes: The Food Standards Agency

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 854/2004/EK (1) és a 882/2004/EK (2) rendelettel ellentétes-e az az eljárás, amely szerint a Food Safety Act 1990 (1990. évi élelmiszer-biztonsági törvény) 9. szakasza értelmében békebíróság dönt — az ügy érdeme, valamint a felek által felkért szakértők véleményei alapján — arról, hogy a hasított test megfelel-e az élelmiszer-biztonsági követelményeknek?

                  2)

                  A 882/2004/EK rendelet kötelezően előírja-e jogorvoslati jog biztosítását a hatósági állatorvos 854/2004/EK rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján hozott azon határozatával kapcsolatban, amely szerint valamely hasított testről lefejtett hús emberi fogyasztásra alkalmatlan, és ha igen, milyen megközelítést kell alkalmazni egy ilyen ügy jogorvoslata során a hatósági állatorvos által hozott határozat érdemi részének felülvizsgálatakor?

         (1)  Az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 139., 206. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 75. o.).

         (2)  A takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állategészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 165., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 45. kötet, 200. o.).


title: C-488/19. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2019. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister for Justice and Equality kontra JR

text:
               7.10.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/5

      A High Court (Írország) által 2019. június 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister for Justice and Equality kontra JR
      (C-488/19. sz. ügy)
      (2019/C 337/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Minister for Justice and Equality

         Alperes: JR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Alkalmazandó-e a kerethatározat (1) olyan helyzetre, amelyben a keresett személy bűnösségét egy harmadik államban állapították meg, és vele szemben ott szabtak ki büntetést, de az ezen harmadik állam és a kibocsátó állam között fennálló kétoldalú szerződés alapján a harmadik államban hozott ítéletet elismerték a kibocsátó államban, és azt a kibocsátó állam jogszabályainak megfelelően hajtották végre?

                  2)

                  Amennyiben igen, úgy olyan helyzetben, amelyben a végrehajtó tagállam a nemzeti jogi szabályozásában átültette az európai elfogatóparancs végrehajtása megtagadásának a kerethatározat 4. cikkének 1. pontjában és 4. cikke 7. pontjának b) alpontjában meghatározott mérlegelhető okait, hogyan kell a végrehajtó igazságügyi hatóságnak döntenie egy olyan bűncselekményt illetően, amelyet állítólagosan harmadik államban követtek el, jóllehet az elkövetés körülményei a kibocsátó államban megvalósított előkészületi cselekményekre utalnak?

         (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: C-124/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-821/17. sz., Vitromed GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. december 12-én hozott végzése ellen a Vitromed GmbH által 2019. február 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/8

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-821/17. sz., Vitromed GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. december 12-én hozott végzése ellen a Vitromed GmbH által 2019. február 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-124/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/04)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Vitromed GmbH (képviselő: M. Linß, Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Vitromed Healthcare
      Az Európai Unió Bírósága (hatodik tanács) 2019. szeptember 11-i végzésével elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: C-325/19. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-39/19. sz., Renew Consorzio Energie Rinnovabili kontra Bizottság és Olaszország ügyben 2019. február 20-án hozott végzése ellen a Renew Consorzio Energie Rinnovabili által 2019. április 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/8

      A Törvényszék (második tanács) T-39/19. sz., Renew Consorzio Energie Rinnovabili kontra Bizottság és Olaszország ügyben 2019. február 20-án hozott végzése ellen a Renew Consorzio Energie Rinnovabili által 2019. április 17-én benyújtott fellebbezés
      (C-325/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Renew Consorzio Energie Rinnovabili (képviselő: G. Passalacqua ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Olasz Köztársaság
      2019. szeptember 19-i végzésével a Bíróság (hatodik tanács) a fellebbezést, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, elutasította és a Renew Consorzio Energie Rinnovabilit kötelezte saját költségeinek a viselésére.


title: C-358/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-566/18. sz., PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület által 2019. május 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/9

      A Törvényszék (második tanács) T-566/18. sz., PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület által 2019. május 6-án benyújtott fellebbezés
      (C-358/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/06)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: PITEE Fogyasztóvédelmi Egyesület (képviselő: D. Lázár Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      Az Európai Unió Bírósága (hatodik tanács) 2019. szeptember 26-i végzésében a fellebbezést mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította, és akként határozott, hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-421/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-138/17. sz., Prim kontra EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik ügyben 2019. március 20-án hozott ítélete ellen a Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH által 2019. május 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/9

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-138/17. sz., Prim kontra EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik ügyben 2019. március 20-án hozott ítélete ellen a Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH által 2019. május 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-421/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (képviselő: R. Ingerl Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: Prim, SA (képviselő: L. Broschat García abogada), az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) a 2019. szeptember 16-i végzésével megállapította, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és a Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH maga viseli saját költségeit.


title: C-426/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-910/16. sz., Kurt Hesse és Wedl & Hofmann GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. április 4-én hozott ítélete ellen Kurt Hesse által 2019. június 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/10

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-910/16. sz., Kurt Hesse és Wedl & Hofmann GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. április 4-én hozott ítélete ellen Kurt Hesse által 2019. június 4-én benyújtott fellebbezés
      (C-426/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/08)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Kurt Hesse (képviselő: M. Krogmann Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: Wedl & Hofmann GmbH, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      Az Európai Unió Bírósága (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2019. szeptember 24-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és a felperes köteles viselni a saját költségeit.


title: C-501/19. sz. ügy: Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2019. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor kontra Asociația Culturală „Suflet de Român” prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/10

      Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2019. június 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor kontra Asociația Culturală „Suflet de Român” prin lichidator Pro Management Insolv IPURL
      (C-501/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UCMR – ADA Asociația pentru Drepturi de Autor a Compozitorilor

         Alperes: Asociația Culturală „Suflet de Român” prin lichidator Pro Management Insolv IPURL

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A zeneműveken fennálló jogok jogosultjai a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) (héairányelv) 24. cikkének (1) bekezdése és 25. cikkének a) pontja értelmében vett szolgáltatásnyújtást végeznek-e az előadásszervezők részére, amelyektől a közös jogkezelő szervezetek – nem kizárólagos felhasználási – engedély alapján saját nevükben, azonban az említett jogosultak képviseletében díjazást fogadnak el zeneműveknek a nyilvánossághoz való közvetítéséért?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, a közös jogkezelő szervezetek, amikor a zeneművek nyilvánossághoz közvetítéséért díjazást fogadnak el az előadásszervezőktől, a héairányelv 28. cikke értelmében vett adóalanyként járnak-e el, és kötelesek-e héát tartalmazó számlát kiállítani az adott előadásszervezőnek, és a szerzők, valamint a zeneműveken fennálló jogok más jogosultjai kötelesek-e a közös jogkezelő szervezet részére héát tartalmazó számlát kiállítani, amikor a jogdíjakat felosztják közöttük?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: C-531/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PO kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/11

      A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PO kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (C-531/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/10)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PO

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Unió Bíróságától azt kérdezik, hogy összeegyeztethető-e a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-ei 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 12. cikkével és – egyebek mellett – az Európai Unió Bíróságának 2017. december 7-i (C-636/16 (2)) és 2011. december 8-i (C-371/08 (3)) ítéletével az olyan értelmezés, mint amelyet a spanyol Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) 2019. február 19-i 191/2019. sz. ítélete – 5607/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:580) – és 2019. február 27-i 257/2019. sz. ítélete – 5809/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:663) – tartalmaz, és amely szerint a 2001/40/EK irányelv (4) értelmezéséből az a következtetés vonható le, hogy bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt, aki legalább egyéves szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követett el, automatikusan ki lehet és ki kell utasítani, anélkül, hogy szükséges lenne értékelni a személyes, családi, szociális vagy munkaügyi körülményeit.

         (1)  HL 2004. L 16., 44. o.

         (2)  2017. december 7-i López Pastuzano ítélet (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (3)  2011. december 8-i Ziebell ítélet (C-371/08, EU:C:2011:809)

         (4)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 107. o.).


title: C-533/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RQ kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/12

      A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RQ kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (C-533/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/11)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RQ

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Unió Bíróságától azt kérdezik, hogy összeegyeztethető-e a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-ei 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 12. cikkével és – egyebek mellett – az Európai Unió Bíróságának 2017. december 7-i (C-636/16 (2)) és 2011. december 8-i (C-371/08 (3)) ítéletével az olyan értelmezés, mint amelyet a spanyol Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) 2019. február 19-i 191/2019. sz. ítélete – 5607/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:580) – és 2019. február 27-i 257/2019. sz. ítélete – 5809/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:663) – tartalmaz, és amely szerint a 2001/40/EK irányelv (4) értelmezéséből az a következtetés vonható le, hogy bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt, aki legalább egyéves szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követett el, automatikusan ki lehet és ki kell utasítani, anélkül, hogy szükséges lenne értékelni a személyes, családi, szociális vagy munkaügyi körülményeit.

         (1)  HL 2004. L 16., 44. o.

         (2)  2017. december 7-i López Pastuzano ítélet (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (3)  2011. december 8-i Ziebell ítélet (C-371/08, EU:C:2011:809)

         (4)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 107. o.).


title: C-534/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SR kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/12

      A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 11- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SR kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
      (C-534/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SR

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Unió Bíróságától azt kérdezik, hogy összeegyeztethető-e a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-ei 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 12. cikkével és – egyebek mellett – az Európai Unió Bíróságának 2017. december 7-i (C-636/16 (2)) és 2011. december 8-i (C-371/08 (3)) ítéletével az olyan értelmezés, mint amelyet a spanyol Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) 2019. február 19-i 191/2019. sz. ítélete – 5607/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:580) – és 2019. február 27-i 257/2019. sz. ítélete – 5809/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:663) – tartalmaz, és amely szerint a 2001/40/EK irányelv (4) értelmezéséből az a következtetés vonható le, hogy bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt, aki legalább egyéves szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követett el, automatikusan ki lehet és ki kell utasítani, anélkül, hogy szükséges lenne értékelni a személyes, családi, szociális vagy munkaügyi körülményeit.

         (1)  HL 2004. L 16., 44. o.

         (2)  2017. december 7-i López Pastuzano ítélet (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (3)  2011. december 8-i Ziebell ítélet (C-371/08, EU:C:2011:809)

         (4)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 107. o.).


title: C-547/19. sz. ügy: Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2019. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România” kontra Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/13

      Az Înalta Curte de Casație și Justiție (Románia) által 2019. július 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România” kontra Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție
      (C-547/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/13)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: CY, Asociația „Forumul Judecătorilor din România”

         Alperesek: Inspecția Judiciară, Consiliul Superior al Magistraturii, Înalta Curte de Casație și Justiție

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Unióról szóló szerződés 2. cikkét és 19. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, hogy azokkal ellentétes egy alkotmánybíróságnak (a nemzeti jog alapján igazságszolgáltatási intézménynek nem minősülő szerv) azon mód tekintetében történő beavatkozása, ahogyan a legfelsőbb bíróság az alkotmánynál alacsonyabb szintű jogi szabályozást értelmezte és alkalmazta az ítélkező testületek létrehozatalára irányuló tevékenység keretében?


title: C-549/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 17- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DX kontra Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/14

      A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 17- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DX kontra Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (C-549/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/14)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DX

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Unió Bíróságától azt kérdezik, hogy összeegyeztethető-e a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-ei 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 12. cikkével és – egyebek mellett – az Európai Unió Bíróságának 2017. december 7-i (C-636/16 (2)) és 2011. december 8-i (C-371/08 (3)) ítéletével az olyan értelmezés, mint amelyet a spanyol Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) 2019. február 19-i 191/2019. sz. ítélete – 5607/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:580) – és 2019. február 27-i 257/2019. sz. ítélete – 5809/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:663) – tartalmaz, és amely szerint a 2001/40/EK irányelv (4) értelmezéséből az a következtetés vonható le, hogy bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt, aki legalább egyéves szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követett el, automatikusan ki lehet és ki kell utasítani, anélkül, hogy szükséges lenne értékelni a személyes, családi, szociális vagy munkaügyi körülményeit.

         (1)  HL 2004. L 16., 44. o.

         (2)  2017. december 7-i López Pastuzano ítélet (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (3)  2011. december 8-i Ziebell ítélet (C-371/08, EU:C:2011:809)

         (4)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 107. o.).


title: C-558/19. sz. ügy: A Tribunalul Cluj (Románia) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj kontra Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/14

      A Tribunalul Cluj (Románia) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj kontra Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (C-558/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/15)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Cluj

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Impresa Pizzarotti & C SPA Italia Sucursala Cluj

         Alperes: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkével és 63. cikkével a jogvita tárgyát képező szabályozáshoz [Legea nr. 571/2003 privind Codul fiscal {az adójogi törvénykönyv létrehozásáról szóló 571/2003. sz. törvény} 11. cikkének (2) bekezdése és 29. cikkének (3) bekezdése] hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely értelmében az egyik tagállamban illetőséggel rendelkező fióktelep és egy másik tagállamban illetőséggel rendelkező anyavállalat közötti banki pénzátutalás átminősíthető jövedelemtermelő ügyletté, ami a transzferár-képzési szabályok alkalmazásának kötelezettségét vonja maga után, miközben ugyanezt az ügyletet nem lehetett volna átminősíteni jövedelemtermelő ügyletté, ha azt azonos tagállamban illetőséggel rendelkező fióktelep és anyavállalat végezte volna egymás között, és nem lehetett volna arra alkalmazni a transzferár-képzési szabályokat?


title: C-560/19. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spanyolország) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GT kontra Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S. A.

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/15

      A Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Spanyolország) által 2019. július 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – GT kontra Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S. A.
      (C-560/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/16)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: GT

         Alperes: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az „üzemeltető légifuvarozó” fogalma magában foglalhatja-e azt a légi személyszállítással foglalkozó társaságot, amely eladja a jegyet, de nem üzemelteti a járatot, azaz ténylegesen nem végzi el a légi személyszállítást?

                  2)

                  Az előző kérdésre adott nemleges válasz esetén, fennáll-e a 261/2004[/EK] rendelet (1) 7. cikke szerint az utasokat megillető kártalanításhoz való jog, amikor a repülőút több szakaszra oszlik, és az egyik szakaszon bekövetkezett kisebb (három óránál rövidebb időtartamú) késés a csatlakozó járat lekésése miatt a végső célállomáson jelentős (három órát meghaladó) kését eredményez? Igenlő válasz esetén, ha a különböző szakaszok teljesítésével megbízott fuvarozók nem azonosak, a 261/2004 rendelet 7. cikke szerinti kártalanítást a kisebb (három óránál rövidebb időtartalmú) késést szenvedett – de a csatlakozó járat lekésését, s ennek következtében a végső célállomáson jelentős (három órát meghaladó) késést okozó – szakasz járatának üzemeltetésével megbízott fuvarozónak kell-e megfizetnie?

         (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.)


title: C-565/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-330/18. sz., Carvalho és társai kontra Parlament és Tanács ügyben 2019. május 8-án hozott végzése ellen Armando Carvalho és társai által 2019. július 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/16

      A Törvényszék (második tanács) T-330/18. sz., Carvalho és társai kontra Parlament és Tanács ügyben 2019. május 8-án hozott végzése ellen Armando Carvalho és társai által 2019. július 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-565/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/17)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Armando Carvalho és társai (képviselők: G. Winter professzor, R. Verheyen Rechtsanwältin és H. Leith Barrister)

         A többi fél az eljárásban: Európai Parlament, Európai Unió Tanácsa

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

                  —

                  a kereseteket nyilvánítsa elfogadhatónak;

                  —

                  az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy az érdemben határozzon a megsemmisítés iránti keresetről;

                  —

                  az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy az érdemben határozzon az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapítása iránti keresetről; és

                  —

                  az ellenérdekű feleket kötelezze a fellebbezési eljárás és a Törvényszék előtti eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezők a következő jogalapokra hivatkoznak a Törvényszék azon határozatával szembeni fellebbezés alátámasztására, amelyben mint elfogadhatatlanokat elutasította a kereseteiket.
      Első jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a fellebbezők nem tesznek eleget a Plaumann ügyben a személyében való érintettség megállapítása érdekében meghatározott elveknek. Az üvegházhatású gázokra vonatkozó három jogi aktus (1) (2) (3) olyan kibocsátásokat engedélyez, amelyek minden egyes fellebbezőt különböző módon de facto érintenek. Ráadásul a Plaumann-teszt teljesül, mivel az üvegházhatású gázokra vonatkozó három jogi aktus sérti a fellebbezők személyhez fűződő alapjogait.
      Második jogalap: másodlagosan a Törvényszék tévedett, amikor a Plaumann-tesztet nem igazította ki az éghajlatváltozás sürgős kihívásaira és arra tekintettel, hogy a fellebbezők egyéni alapjogaikra hivatkoztak, beleértve e jogok hatékony bírói jogvédelmének garanciáját is. A Bíróság kimondta, hogy ahhoz, hogy valamely jog ténylegesen érvényesüljön, ahhoz jogorvoslatnak kell kapcsolódnia, és a Törvényszék tévesen állapított meg, hogy a nemzeti bíróságok (és az EUMSZ 267. cikk szerinti előzetes döntéshozatalok) vagy a Bizottság végrehajtási aktusaival szembeni kereset ezen ügyben megfelelő jogorvoslati rendszert biztosít.
      E Bíróságnak következésképpen meg kell állapítania, hogy mivel – mint a jelen ügyben – nem áll fenn más hatékony jogorvoslat a felperes alapvető jogainak a védelmére, a „személyében való érintettség” követelményét teljesítettnek kell tekintetni, ha megalapozottan állítják azt, hogy valamely jogalkotási aktus súlyos mértékben sérti a felperes személyes alapjogát vagy másodlagosan sérti e jog alapvető tartalmát. E követelmény itt teljesült.
      Harmadik jogalap: az első és második jogalap mellett a Törvényszék tévedett, amikor elutasította a Saminuorra egyesület (Sami fiatalok egyesülete) kereshetőségi jogát, mivel (indokolás nélkül) figyelmen kívül hagyta azt a bizonyítékot, amely szerint az egyesület tagjainak többsége személyében volt érintett, és saját jogon kereshetőségi joggal rendelkezett. Másodlagosan a Bíróságnak enyhítenie kellett volna az őslakos közösséget képviselő egyesületek tekintetében a locus standi megállapítására vonatkozó kritériumokat.
      Negyedik jogalap: a szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti kereset mint elfogadhatatlan elutasításával a Törvényszék téves jogi mércét alkalmazott azáltal, hogy a felperesek számára új követelményt vezetett be az EUMSZ 263. cikk szerinti kereshetőségi joguk bizonyítása céljából. E követelményt nem támasztja alá sem a Szerződés szövege, sem pedig az ítélkezési gyakorlat.

         (1)  A 2003/87/EK irányelvnek a költséghatékony kibocsátáscsökkentés és az alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiákba történő beruházások növelése érdekében történő módosításáról és az (EU) 2015/1814 határozat módosításáról szóló, 2018. március 14-i (EU) 2018/410 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2018. L 76., 3. o.).

         (2)  A földhasználathoz, a földhasználat-változtatáshoz és az erdőgazdálkodáshoz kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak és -elnyelésnek a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó éghajlat- és energiapolitikai keretbe történő beillesztéséről, valamint az 525/2013/EU rendelet és az 529/2013/EU határozat módosításáról szóló, 2018. május 30-i (EU) 2018/841 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 156., 1. o.).

         (3)  A Párizsi Megállapodásban vállalt kötelezettségek teljesítése érdekében a tagállamok által 2021-től 2030-ig kötelezően teljesítendő, az éghajlat-politikai fellépéshez hozzájáruló éves üvegházhatásúgázkibocsátás-csökkentések meghatározásáról, valamint az 525/2013/EU rendelet módosításáról szóló, 2018. május 30-i (EU) 2018/842 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 156., 26. o.).


title: C-567/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 25- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LP kontra Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/17

      A Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spanyolország) által 2019. július 25- én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LP kontra Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (C-567/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/18)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LP

         Alperes: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Az Európai Unió Bíróságától azt kérdezik, hogy összeegyeztethető-e a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-ei 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 12. cikkével és – egyebek mellett – az Európai Unió Bíróságának 2017. december 7-i (C-636/16 (2)) és 2011. december 8-i (C-371/08 (3)) ítéletével az olyan értelmezés, mint amelyet a spanyol Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) 2019. február 19-i 191/2019. sz. ítélete – 5607/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:580) – és 2019. február 27-i 257/2019. sz. ítélete – 5809/2017. sz. jogorvoslati kérelem (ECLI:ES:TS:2019:663) – tartalmaz, és amely szerint a 2001/40/EK irányelv (4) értelmezéséből az a következtetés vonható le, hogy bármely, huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező harmadik országbeli állampolgárt, aki legalább egyéves szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekményt követett el, automatikusan ki lehet és ki kell utasítani, anélkül, hogy szükséges lenne értékelni a személyes, családi, szociális vagy munkaügyi körülményeit.

         (1)  HL 2004. L 16., 44. o.

         (2)  2017. december 7-i López Pastuzano ítélet (C-636/16, EU:C:2017:949)

         (3)  2011. december 8-i Ziebell ítélet (C-371/08, EU:C:2011:809)

         (4)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (HL 2001. L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 107. o.).


title: C-628/19 P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-135/18. sz., Szegedi Csanád kontra Európai Parlament ügyben 2019. június 27-én hozott ítélet ellen Szegedi Csanád által 2019. augusztus 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/18

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-135/18. sz., Szegedi Csanád kontra Európai Parlament ügyben 2019. június 27-én hozott ítélet ellen Szegedi Csanád által 2019. augusztus 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-628/19 P. sz. ügy)
      (2019/C 372/20)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Fellebbező: Szegedi Csanád (képviselő: Bodó K., ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         Kereseti kérelmek

      A fellebbezésben Szegedi Csanád azt kéri

                  1.

                  az első jogalaphoz kapcsolódóan, hogy az Európai Bíróság, Erdélyi László Tibor és Dr. Virág József akkreditált parlamenti asszisztensek alkalmazásával kapcsolatban visszakövetelt összeg tárgyában változtassa meg a Törvényszék ítéletét, adjon helyt a kereseti kérelemnek és semmisítse meg az Európai Parlament Főtitkárának a 2017. november 30-án kelt határozatát és az Európai Parlament Főtitkársága, Pénzügyi Főigazgatóság által kibocsájtott 2017-1635. számú terhelési értesítőt;

                  2.

                  a második jogalaphoz kapcsolódóan, hogy az Európai Bíróság, Erdélyi László Tibor és Dr. Virág József akkreditált parlamenti asszisztensek alkalmazásával kapcsolatban visszakövetelt összeg tárgyában helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét és az ügyet utalják vissza a Törvényszékre.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapot hoz fel:
      Az első jogalap:

                  Európai Parlament Főtitkára előtti behajtási eljárásban sérült a tisztességes eljáráshoz való jog (EJEE 6. cikk 1. bekezdése, Alapjogi Charta 47. cikk 2. Bekezdés) és annak részjogosítványai (kontradiktórius eljárás elve, fegyveregyenlőség elve, védelemhez való jog elve) ugyanis a felperes nem ismerhette meg a határozat alapjait képező OLAF jelentést, az OLAF jelentés alapját képező bizonyítékokat, továbbá az Európai Parlament tagjainak statútumára vonatkozó végrehajtási intézkedésekről szóló 68. cikk (2) bekezdésében foglaltak ellenére felperes nem gyakorolhatta az előzetes meghallgatáshoz va1ó jogát. A Törvényszék ítéletének 44. pontjában tévesen hivatkozott a 883/2013. rendelet 11. cikkének (4) bekezdésére, lévén az nem a Főtitkár előtti behajtási eljárást, hanem az OLAF eljárását szabályozza. Ekörben a Törvényszék ítéletének 45. pontjában tévesen alkalmazta az IMG kontra Bizottság ítéletének 35. pontjába rögzítetteket. A Törvényszék az ítéletének 48. pontjában contra legem értelmezte az Európai Parlament tagjának statútumira vonatkozó végrehajtási intézkedés 68. cikk (2) bekezdését, amikor megfeleltette az észrevételezési jogot a meghallgatáshoz való joggal. Szintén tévesen értelmezte a Törvényszék a végrehajtási intézkedés behajtási eljárást szabályozó 68 cikkét az ítéletének 51. pontjában, ugyanis a vonatkozó norma nem teremt a felperes oldalán sem jogot sem kötelezettséget a bizonyítékok előterjesztése vonatkozásában a Főtitkár előtti eljárásban.

            A második jogalap:

                  A Törvényszék előtti eljárásban sérült a tisztességes eljáráshoz va1ó jog (EJEE 6. cikk 1. bekezdése, Alapjogi Charta 47. cikk 2. bekezdés), azzal, hogy a Törvényszék érdemi indokok nélkül elutasította Dr. Virág József és Erdélyi László Tibor tanúként meghallgatásra irányuló bizonyítási indítványt. A Törvényszék bizonyítási indítványt elutasító döntése megfosztotta felperest az érdemi védekezés lehetőségétől.


title: C-637/19. sz. ügy: A Svea Hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Svédország) által 2019. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BY kontra CX

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/19

      A Svea Hovrätt – Patent- och marknadsöverdomstolen (Svédország) által 2019. augusztus 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BY kontra CX
      (C-637/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/21)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BY

         Alperes: CX

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Egységes jelentéssel bír az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdésében, illetve 4. cikkének (1) bekezdésében szereplő „nyilvánosság”, illetve „nyilvános” kifejezés?

                  2.

                  Amennyiben az 1. kérdésre igenlő válasz adandó, az e rendelkezések értelmében vett „nyilvánosság” körébe tartozónak kell tekinteni a bíróságokat?

                  3.

                  Amennyiben az 1. kérdésre nemleges válasz adandó:

                              a)

                              védelem alatt álló mű bírósághoz történő közvetítése esetén a bíróság a „nyilvánosság” kifejezés körébe tartozhat-e?

                              b)

                              védelem alatt álló mű bíróság részére történő terjesztése esetén a bíróság a „nyilvános” kifejezés körébe tartozhat-e?

                  4.

                  Az a körülmény, hogy a nemzeti jogszabályok rögzítik a nyilvános dokumentumokhoz való hozzáférés általános elvét, amely elvnek megfelelően bárki, aki ezt kérelmezi, betekinthet a bírósághoz benyújtott eljárási iratokba, kivéve, ha azok bizalmas információkat tartalmaznak, befolyásolja annak értékelését, hogy egy védelem alatt álló mű bírósághoz történő benyújtása „nyilvánossághoz közvetítésnek” vagy „nyilvános terjesztésnek” minősül?

         (1)  HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.


title: C-647/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített első tanács) T-373/15. sz., Ja zum Nürburgring eV kontra Európai Bizottság ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a Ja zum Nürburgring eV által 2019. augusztus 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/20

      A Törvényszék (kibővített első tanács) T-373/15. sz., Ja zum Nürburgring eV kontra Európai Bizottság ügyben 2019. június 19-én hozott ítélete ellen a Ja zum Nürburgring eV által 2019. augusztus 30-án benyújtott fellebbezés
      (C-647/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 372/22)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Ja zum Nürburgring eV (képviselő: Dr. D. Frey professzor és Dr. M. Rudolph Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  1.

                  Helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-373/15. sz. ügyben 2019. június 19-én hozott ítéletét.

                  2.

                  Semmisítse meg a 2014. október 1-jei C(2014) 3634 final bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az megállapítja, hogy:

                              a.

                              a pályázati eljárásban elidegenített eszközök vevőjét, a capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH-t és leányvállalatait nem érinti a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatások esetleges visszatéríttetése; valamint

                              b.

                              a Nürburgring GmbH, a Motorsport Resort Nürburgring GmbH és a Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH eszközeinek elidegenítése nem minősül a capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH és leányvállalatai részére nyújtott állami támogatásnak.

                  3.

                  Másodlagosan helyezze hatályon kívül az 1. pontban említett ítéletet, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé.

                  4.

                  Kötelezze a Bizottságot mindkét eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  A fellebbező mint versenytárs érintettségének tagadása téves jogalkalmazás következtében:

                              A Törvényszék figyelmen kívül hagyta a fellebbező olyan releváns előadásait és érveit, amelyek az eljárási iratokból egyértelműen kitűntek, és ezáltal megsértette az indokolási kötelezettséget. A Törvényszék nem adott indokolást, illetve az mindenképpen elégtelen. Továbbá sérült a fellebbező meghallgatáshoz való joga és hatékony jogorvoslathoz joga (a Charta 47. cikke). Ezenkívül a Törvényszék tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdését.

                  2.

                  A fellebbező mint szakmai egyesület érintettségének tagadása téves jogalkalmazás következtében:

                              A Törvényszék e tekintetben is figyelmen kívül hagyta a fellebbező olyan releváns előadásait és érveit, amelyek az eljárási iratokból egyértelműen kitűntek, és ezáltal megsértette az indokolási kötelezettséget. A Törvényszék e tekintetben sem adott indokolást, illetve az mindenképpen elégtelen. Továbbá e vonatkozásban is sérült a fellebbező meghallgatáshoz való joga és hatékony jogorvoslathoz joga (a Charta 47. cikke). Továbbá a Törvényszék tényeket és bizonyítékokat ferdített el. Ezenkívül a Törvényszék tévesen értelmezte és alkalmazta az EUMSZ 263. cikk (4) bekezdését.

                  3.

                  A második megtámadott határozat vonatkozásában a fellebbező mint versenytárs és mint szakmai egyesület kereshetőségi jogának eljárási és jogi szempontból is téves tagadása:

                              A Törvényszék a második megtámadott határozat vonatkozásában az első és második fellebbezési jogalap keretében kifejtett okokból a jogot tévesen alkalmazva tagadta a fellebbező kereshetőségi jogát.

                  4.

                  A Bizottság azon kötelezettségének téves jogalkalmazás következtében való tagadása, hogy hivatalos vizsgálati eljárást indítson az eszközök Capricornra történő elidegenítése révén nyújtott új támogatások miatt:

                              A Törvényszék megsértette az EUMSZ 107. cikket, az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdését, az indokolási kötelezettséget, a meghallgatáshoz való jogot és a hatékony jogorvoslathoz való jogot, valamint tényeket és bizonyítékokat ferdített el, amikor a jogot tévesen alkalmazva megállapította, hogy nyílt, átlátható, valamint hátrányos megkülönböztetéstől és feltételektől mentes pályázati eljárást folytattak le. A piaci árat így nem határozták meg. Ezáltal olyan komoly kétségek álltak fenn, amelyek alapján a Bizottságnak meg kellett volna indítania a hivatalos vizsgálati eljárást.

                  5.

                  A Törvényszék a jogot tévesen alkalmazva adott indokolást azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság a második megtámadott határozatot illetően nem nyújtott indokolást.

                              A Törvényszék a jogot tévesen alkalmazva nem ismerte el, hogy a Bizottság a megtámadott határozatokat illetően megsértette az indokolási kötelezettségét.


title: C-650/19. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-617/17. sz., Vialto Consulting Kft. kontra Európai Bizottság ügyben 2019. június 26-án hozott ítélete ellen a Vialto Consulting Kft. által 2019. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/22

      A Törvényszék (első tanács) T-617/17. sz., Vialto Consulting Kft. kontra Európai Bizottság ügyben 2019. június 26-án hozott ítélete ellen a Vialto Consulting Kft. által 2019. szeptember 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-650/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/23)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Vialto Consulting Kft. (képviselő: Dimitros Sigalas ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-617/17. sz. ügyben 2019. június 26-án hozott ítéletét;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1)

                  A megtámadott ítélet eltorzítja a tényeket, és tévesen alkalmazza a jogot a 2185/96 rendelet (1) 7 cikke (1) bekezdésének megsértésével kapcsolatban. A Törvényszék nem vette figyelembe azt a körülményt, hogy a kártérítési kereset valódi tárgya az a kérdés volt, hogy az OLAF megsértette-e a 2185/96 rendelet 7. cikkének (1) bekezdését, amikor azt kérte a fellebbezőtől, hogy engedje meg, hogy olyan adatokat gyűjtsön, amelyek semmiféle kapcsolatban vizsgálatával. A Törvényszék azt a körülményt sem vette figyelembe, hogy a fellebbező ténylegesen lehetővé tette az OLAF számára, hogy az általa kért valamennyi adatkategóriát vizsgálhassa.

                  2)

                  A megtámadott ítélet tévesen alkalmazza a jogot, megsérti az indokolási kötelezettséget a bizalomvédelem elvével összefüggésben. A Törvényszék nem indokolta meg, hogy az ítélkezési gyakorlat által a bizalomvédelem elvének tekintetében rögzített három feltétel közül melyik nem teljesült a jelen ügyben.

                  3)

                  A megtámadott ítélet eltorzítja a tényeket, és tévesen alkalmazza a jogot a meghallgatáshoz való jog megsértésével. A Törvényszék nem vette figyelembe ezt a körülményt, hogy a Bizottság az ajánlatkérő szerv számára kötelező állásfoglalást fogadott el, ami a fellebbező számára hátrányos aktushoz vezethetett anélkül, hogy meghallgatták volna.

         (1)  Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet (HL 1996. L 292., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 303. o.)


title: C-651/19. sz. ügy: A Conseil d'État (Belgium) által 2019. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JP kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/23

      A Conseil d'État (Belgium) által 2019. szeptember 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – JP kontra Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (C-651/19. sz. ügy)
      (2019/C 372/24)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: JP

         Alperes: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (átdolgozás) 46. cikkét – amely szerint a kérelmezőknek hatékony jogorvoslathoz való jogot kell biztosítani a „nemzetközi védelem iránti kérelem ügyében” hozott határozat tárgyában –, és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti eljárási szabály, mint a loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (a külföldieknek az ország területére történő beutazásáról, tartózkodásáról, letelepedéséről és kiutasításáról szóló, 1980. december 15-i törvény) 51/2. cikkével, 57/6. cikke 3. §-a (1) bekezdésének 5. pontjával és 57/6/2. cikkének 1. §-ával összefüggésben értelmezett 39/57. cikke, amely a közigazgatási határozat kézbesítésétől számítva tíz „naptári” napban határozza meg a harmadik országbeli állampolgár által benyújtott nemzetközi védelem iránti ismételt kérelem elfogadhatatlanságát kimondó határozat elleni jogorvoslat benyújtására nyitva álló határidőt, különösen, amikor a határozatot a menekültekkel és hontalanokkal foglalkozó általános biztos hivatala címére kézbesítették, amelyet törvényi „vélelemnél” fogva a felülvizsgálatot kérelmező választott lakóhelyének kell tekinteni?

         (1)  HL 2013. L 180., 60. o.


title: T-651/19. sz. ügy: 2019. szeptember 26-án benyújtott kereset – Brands Up kontra EUIPO (Credit24)

text:
               25.11.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/83

      2019. szeptember 26-án benyújtott kereset – Brands Up kontra EUIPO (Credit24)
      (T-651/19. sz. ügy)
      (2019/C 399/102)
      Az eljárás nyelve: finn

         Felek

         Felperes: Brands Up OÜ (Tallinn, Észtország) (képviselő: M. Welin ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: egy ábrás védjegy (Credit24) európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelem – 17 941 316. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2019. július 16-án hozott határozata (R 465/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  lajstromozza a vitatott védjegyet;

                  —

                  rendelje el az EUIPO védjegyelbírálója által 2018. december 20-án hozott határozat 1. oldalán szereplő „kyseenalainen” („kérdéses”) szó törlését;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az egyenlő bánásmód elvének és az ítélkezési gyakorlat egységessége elvének megsértése.


title: T-615/15. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – LL kontra Parlament („Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítésekre és juttatásokra vonatkozó szabályzat – Parlamenti asszisztensi támogatás – A jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása – Elévülés”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/19

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – LL kontra Parlament
      (T-615/15. RENV. sz. ügy) (1)

      („Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítésekre és juttatásokra vonatkozó szabályzat - Parlamenti asszisztensi támogatás - A jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása - Elévülés”)
      (2019/C 406/26)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Felperes: LL (képviselő J. Petrulionis ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: kezdetben G. Corstens és S. Toliušis, később S. Toliušis, N. Lorenz és M. Ecker meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Parlament főtitkára által 2014. április 17-én hozott, parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 37 728 euró összeg felperes részéről történő visszatérítését előíró D(2014) 1553 határozat és az ehhez kapcsolódó 2014. május 5-i terhelési értesítés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az LL maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Parlament részéről a Törvényszék előtti, T-615. sz. ügyre vonatkozó eredeti eljárásban és a T-615/15. RENV. sz., a visszautalást követő jelen eljárásban felmerült saját költségeket.

                  3)

                     Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit, valamint az LL részéről a C-326/16. P. sz. fellebbezési eljárásban felmerült költségeket.

         (1)  HL C 27., 2016.1.25.


title: T-610/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – ICL-IP Terneuzen és ICL Europe Coöperatief kontra Bizottság („REACH – Engedélyköteles anyagok – Az 1-bróm-propánnak (nPB) az 1907/2006/EK rendelet XIV. mellékletébe való felvétele – Mennyiség – Regisztrálási dokumentáció – Adatok – Az anyagok csoportosítása – A megfelelő ügyintézés elve – A szabad vállalkozáshoz és kereskedéshez való jog – Indokolási kötelezettség – Jogos bizalom – Arányosság – Egyenlő bánásmód”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/22

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – ICL-IP Terneuzen és ICL Europe Coöperatief kontra Bizottság
      (T-610/17. sz. ügy) (1)

      („REACH - Engedélyköteles anyagok - Az 1-bróm-propánnak (nPB) az 1907/2006/EK rendelet XIV. mellékletébe való felvétele - Mennyiség - Regisztrálási dokumentáció - Adatok - Az anyagok csoportosítása - A megfelelő ügyintézés elve - A szabad vállalkozáshoz és kereskedéshez való jog - Indokolási kötelezettség - Jogos bizalom - Arányosság - Egyenlő bánásmód”)
      (2019/C 406/29)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: ICL-IP Terneuzen, BV (Terneuzen, Hollandia) és ICL Europe Coöperatief UA (Amszterdam, Hollandia) (képviselők: R. Cana, E. Mullier és H. Widemann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Huttunen, R. Lindenthal és K. Mifsud-Bonnici meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó fél: Európai Vegyianyag-ügynökség (képviselők: M. Heikkilä, W. Broere, T. Zbihlej és N. Herbatschek meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet XIV. mellékletének módosításáról szóló, 2017. június 13-i (EU) 2017/999 bizottsági rendeletnek (HL 2017. L 150., 7. o.) az 1-bróm-propán (nPB) említett mellékletbe való felvételére vonatkozó részében történő részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az ICL-IP Terneuzen, BV és az ICL Europe Coöperatief UA maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     Az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 357., 2017.10.23.


title: T-636/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – PlasticsEurope kontra ECHA („REACH – Az 1907/2006/EK rendelet XIV. mellékletébe felvenni javasolt anyagok jelöltlistájának megállapítása – A biszfenol A anyagra vonatkozóan e listán szereplő bejegyzés kiegészítése – Az 1907/2006 rendelet 57. és 59. cikke – Nyilvánvaló értékelési hiba – Jogbiztonság – Jogos bizalom – Arányosság”)

text:
               2.12.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/22

      A Törvényszék 2019. szeptember 20-i ítélete – PlasticsEurope kontra ECHA
      (T-636/17. sz. ügy) (1)

      („REACH - Az 1907/2006/EK rendelet XIV. mellékletébe felvenni javasolt anyagok jelöltlistájának megállapítása - A biszfenol A anyagra vonatkozóan e listán szereplő bejegyzés kiegészítése - Az 1907/2006 rendelet 57. és 59. cikke - Nyilvánvaló értékelési hiba - Jogbiztonság - Jogos bizalom - Arányosság”)
      (2019/C 406/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: PlasticsEurope (Brüsszel, Belgium) (képviselők: R. Cana, É. Mullier és F. Mattioli, ügyvédek)

         Alperes: Európai Vegyianyag ügynökség (ECHA) (képviselők: M. Heikkilä, M. W. Broere, C. Buchanan és A.Hautamäki meghatalmazottak, segítőjük kezdetben: S. Raes, ügyvéd)

         Az alperest támogató beavatkozók: Francia Köztársaság (képviselők: kezdetben D. Colas, E. de Moustier és J. Traband, később D. Cola, J. Traband és A.-L. Desjonquères meghatalmazottak), ClientEarth (London, Egyesült Királyság) (képviselők: P. Kirch ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az ECHA ügyvezető igazgatója 2017. július 6-i ED/30/2017. sz. határozatának megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amellyel a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 396., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: HL 2006. L 396., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 136., 3. o.; HL 2008. L 141., 22. o.; HL 2009. L 36., 84. o.; HL 2010. L 118., 89. o.; HL 2015. L 212., 39. o.) XIV. mellékletébe felvenni javasolt anyagok jelöltlistáján szereplő biszfenol A anyagra vonatkozó meglevő bejegyzést e rendelet 59. cikkének megfelelően oly módon egészítették ki, hogy a biszfenol A-t az endokrin rendszert károsító tulajdonságokkal rendelkező anyagként és olyan anyagként is azonosították, amely valószínűleg az említett rendelet 57. cikkének a)–e) pontjában felsorolt anyagokkal azonos mértékű aggodalomra okot adó súlyos hatást gyakorol az emberi egészségre ugyanezen rendelet 57. cikke f) pontjának értelmében.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A PlasticsEurope viseli saját költségeit, valamint az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) és a ClientEarth részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     A Francia Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 382., 2017. 11. 13.