title: T-370/19. sz. ügy: 2019. június 19-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/67

      2019. június 19-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság
      (T-370/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/72)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: García-Valdecasas Dorrego meghatalmazott)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2019. március 18-i határozatát.

                  —

                  az alperes intézményt kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen keresetet a Koszovó nemzeti szabályozó hatóságának az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testületében való részvételéről szóló, 2019. március 18-i bizottsági határozattal (1) szemben terjesztették elő.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az Európai Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testületének (BEREC) és a BEREC Működését Segítő Ügynökségnek (BEREC Hivatal) a létrehozásáról, az (EU) 2015/2120 rendelet módosításáról, valamint az 1211/2009/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. december 11-i (EU) 2018/1971 európai parlamenti és a tanácsi rendelet (2) 35. cikkének megsértésén alapul, mivel ez a cikk csak azt teszi lehetővé, hogy a szabályozói tanács, a munkacsoportok és az igazgatótanács nyitott legyen a harmadik országok szabályozó hatóságainak részvétele előtt.

                  2.

                  A második jogalap az (EU) 2018/1971 rendelet 35. cikkének megsértésén alapul, mivel a Koszovó nemzeti szabályozó hatóságának BEREC-beli részvételére vonatkozó megállapodás nem létezik.

                  3.

                  A harmadik jogalap az (EU) 2018/1971 rendelet 35. cikkének megsértésén alapul, mivel az Európai Bizottság eltért a harmadik országok szabályozó hatóságainak BEREC-beli részvétele céljából meghatározott eljárástól. Mindez azt eredményezte továbbá, hogy bármilyen jogi alap nélküli jogi aktus került elfogadásra, amely kötelezettségeket hozott létre harmadik országok számára anélkül, hogy a Bizottság rendelkezett volna az ehhez szükséges sajátos hatáskörrel.

         (1)  HL 2019. C 115., 26. o.

         (2)  HL 2018. L 321., 1. o.


title: T-371/19. sz. ügy: 2019. június 18-án benyújtott kereset — Itinerant Show Room kontra EUIPO — Forest (FAKE DUCK)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/68

      2019. június 18-án benyújtott kereset — Itinerant Show Room kontra EUIPO — Forest (FAKE DUCK)
      (T-371/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/73)
      A keresetlevél nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Itinerant Show Room Srl (San Giorgio in Bosco, Olaszország) (képviselők: A. Visentin, M. Cartella és B. Cartella ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Forest Srl (Milánó, Olaszország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: a FAKE DUCK európai uniós ábrás védjegy bejelentése — 15 912 496. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. április 5-én hozott határozata (R 1117/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  adjon helyt a megalapozottnak és eredményesnek nyilvánított keresetnek az abban kifejtett okok miatt;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t arra, hogy a 18. és 25. osztályok vonatkozásában is engedélyezze a 015912496. sz. európai uniós védjegy lajstromozását;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  Az áruk megvásárlására vonatkozó konkrét körülmények figyelembevételének hiánya.


title: T-372/19. sz. ügy: 2019. június 20-án benyújtott kereset — Cellai kontra Parlament

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/69

      2019. június 20-án benyújtott kereset — Cellai kontra Parlament
      (T-372/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/74)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Marco Cellai (Firenze, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-345/19. sz., Santini kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-385/19. sz. ügy: 2019. június 25-án benyújtott kereset — Mazzone kontra Parlament

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/46

      2019. június 25-án benyújtott kereset — Mazzone kontra Parlament
      (T-385/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/48)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Antonio Mazzone (Nápoly, Olaszország) (képviselő: M. Paniz ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatóságának azon nyilatkozatát, amely átültette a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatát és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozatát, és mindenesetre

                  —

                  semmisítse meg az Európai Parlament által folyósított élethosszig járó juttatás újbóli meghatározását és újbóli kiszámítását;

                  —

                  ebből a célból állapítsa meg, hogy a felperes jogosult a szóban forgó, a képviselőház elnöksége 14/2018. sz. határozata és/vagy a Köztársaság szenátusa elnökségi tanácsának 6/2018. sz. határozata előtti, korábban hatályos szabályozás alapján megszerzett és megszerezhető élethosszig járó juttatásra, az Európai Parlamentet pedig kötelezze a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összegek visszatartásának időpontjától számított inflációs kompenzációval és törvényes kamatokkal növelt — összeg felperes részére történő megfizetésére, valamint

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására és az élethosszig járó juttatás eredeti mértékének azonnali és teljes helyreállítására, valamennyi kár megtérítésére, ha és amennyiben a Törvényszék megállapítja, hogy azok a felperest megilletik;

                  —

                  mindenesetre kötelezze az Európai Parlamentet a költségek, ügyvédi díjak, áfa, adminisztratív költségek, átalányalapú visszatérítések teljes mértékben történő megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a T-345/19. sz., Santini kontra Parlament ügyben hivatkozottakkal.


title: T-388/19. sz. ügy: 2019. június 28-án benyújtott kereset — Puigdemont i Casamajó és Comín i Oliveres kontra Parlament

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/47

      2019. június 28-án benyújtott kereset — Puigdemont i Casamajó és Comín i Oliveres kontra Parlament
      (T-388/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/49)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgium), Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) (képviselők: P. Bekaert ügyvéd, B. Emmerson QC, G. Boye és S. Bekaert ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Parlament határozatát, amellyel megtagadták a felperesek esetében a Parlament megválasztott tagjai számára bevezetett különleges fogadásban való részesülést, valamint a Parlament elnökének 2019. május 29-i utasítását, amely megakadályozta őket abban, hogy az eljárási szabályzat 3. cikkének (2) bekezdésében előírt írásbeli nyilatkozatot nyújtsanak be;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament határozatát, amelyet megerősített a Parlament elnökének 2019. június 27-i, minden jogalapot nélkülöző levele, amely határozat alapján nem veszik figyelembe a 2019. május 26-i európai parlamenti választásoknak a Spanyolország által hivatalosan bejelentett eredményeit, valamint az azt követő, a spanyol hatóságok által 2019. június 17-én közölt határozatot, amelynek alapján a megválasztott tagok különböző és hiányos listáját veszik figyelembe, amely nem foglalja magában a felpereseket;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament határozatát, amely a spanyol választási bizottság 2019. június 20-i közleményét úgy tekinti, hogy az megfosztja joghatásaitól a felpereseknek mint a Parlament megválasztott tagjainak a nyilatkozatát, amely az üresedéssel kapcsolatos jogellenes nyilatkozattal egyenértékű, és ez utóbbi sérti az 1976. évi választási okmány 13. cikkét, továbbá a Parlamentnek tudható be;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament határozatát, amelyet megerősített a Parlament elnökének 2019. június 27-i, minden jogalapot nélkülöző levele, amely határozat megtagadta az eljárási szabályzat 3. cikkének (2) bekezdése alapján a felperesek ahhoz való jogának biztosítását, hogy elfoglalják helyüket a Parlamentben és szerveiben és hogy minden ehhez kapcsolódó jog megillesse őket az első üléstől kezdve addig, amíg nem döntenek azokkal a vitás kérdésekkel kapcsolatban, amelyeket a Parlamenthez, valamint a spanyol igazságügyi hatóságokhoz utaltak;

                  —

                  semmisítse meg a Parlament elnökének határozatát, amelyet megerősített a Parlament elnökének 2019. június 27-i, minden jogalapot nélkülöző levele, amely határozat alapján megtagadták az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) Jegyzőkönyv 9. cikke értelmében a felperesek számára kiváltságoknak és mentességeknek a megerősítését az eljárási szabályzat 8. cikkével összhangban;

                  —

                  az alperest kötelezze az ezen eljárás összes költségének viselésére, valamint az EUMSZ 340. cikk második bekezdésével összhangban az alperest kötelezze a felpereseket ért kár megtérítésére: az Európai Parlament tagjainak járó havi díjazás elvesztését és jelképesen 1 euró nem vagyoni kár megtérítését.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Parlament határozata, amellyel megtagadták a felperesek esetében a Parlament megválasztott tagjai számára bevezetett különleges fogadásban való részesülést, valamint a Parlament elnökének 2019. május 29-i utasítása sérti az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 20. és 21. cikkét, valamint 39. cikkének (2) bekezdését.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Parlament határozata, amelynek alapján nem veszik figyelembe a 2019. május 26-i európai parlamenti választásoknak a Spanyolország által hivatalosan bejelentett eredményeit, valamint az azt követő, a spanyol hatóságok által 2019. június 17-én közölt határozat, amelynek alapján a megválasztott tagok különböző és hiányos listáját veszik figyelembe, amely nem foglalja magában a felpereseket, sérti a Charta 39. cikkének (2) bekezdésével, az EUSZ 10. cikk (1) és (2) bekezdésével, az EUSZ 14. cikk (2) és (3) bekezdésével, valamint az 1976. évi választási okmány 1. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben az 1976. évi választási okmány 12. cikkét és az Európai Tanács 2018/937 határozata (1) 3. cikkének (2) bekezdését.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Parlament határozata, amely a spanyol választási bizottság 2019. június 20-i közleményét úgy tekinti, hogy az megfosztja joghatásaitól a felpereseknek mint a Parlament megválasztott tagjainak a nyilatkozatát, amely az üresedéssel kapcsolatos jogellenes nyilatkozattal egyenértékű, és ez utóbbi sérti az 1976. évi választási okmány 13. cikkét, továbbá a Parlamentnek tudható be, sérti a Charta 39. cikkének (2) bekezdésével, az EUSZ 10. cikk (1) és (2) bekezdésével, az EUSZ 14. cikk (2) és (3) bekezdésével, valamint az 1976. évi választási okmány 1. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben az 1976. évi választási okmány 6. cikkének (2) bekezdését, valamint 8. és 13. cikkét.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Parlament határozata, amely megtagadta az eljárási szabályzat 3. cikkének (2) bekezdése alapján a felperesek ahhoz való jogának biztosítását, hogy elfoglalják helyüket a Parlamentben és szerveiben és hogy minden ehhez kapcsolódó jog megillesse őket az első üléstől kezdve addig, amíg nem döntenek azokkal a vitás kérdésekkel kapcsolatban, amelyeket a Parlamenthez, valamint a spanyol igazságügyi hatóságokhoz utaltak, sérti a Charta 39. cikkének (2) bekezdésével, az EUSZ 10. cikk (1) és (2) bekezdésével, az EUSZ 14. cikk (2) és (3) bekezdésével, valamint az 1976. évi választási okmány 1. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben az Európai Parlament eljárási szabályzata 3. cikkének (2) bekezdését, valamint az 1976. évi választási okmány 5. cikkének (1) bekezdését és 12. cikkét.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Parlament elnökének határozata, amelynek alapján megtagadták az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló (7.) Jegyzőkönyv 9. cikke értelmében a felperesek számára kiváltságoknak és mentességeknek a megerősítését, sérti a Charta 39. cikkének (2) bekezdésével, az EUSZ 10. cikk (1) és (2) bekezdésével, az EUSZ 14. cikk (2) és (3) bekezdésével, valamint az 1976. évi választási okmány 1. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben az Európai Parlament eljárási szabályzata 5. cikkének (2) bekezdését, az 1976. évi választási okmány 6. cikkének (2) bekezdését, valamint az említett jegyzőkönyv 9. cikkét.

         (1)  Az Európai Parlament összetételének megállapításáról szóló, 2018. június 28-i (EU) 2018/937 európai tanácsi határozat (HL L 165I., 2018.7.2., 1. o.).


title: T-389/19. sz. ügy: 2019. június 27-én benyújtott kereset — Coppo Gavazzi kontra Parlament

text:
               12.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/48

      2019. június 27-én benyújtott kereset — Coppo Gavazzi kontra Parlament
      (T-389/19. sz. ügy)
      (2019/C 270/50)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Maria Teresa Coppo Gavazzi (Milano, Olaszország) (képviselő: M. Merola ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa nem létezőnek vagy teljes egészében semmisítse meg azt a rendelkezést, amelyről a felperest a megtámadott nyilatkozat révén tájékoztatták, és amelyben az Európai Parlament újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat, és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését;

                  —

                  kötelezze az Európai Parlamentet a jogellenesen visszatartott valamennyi — az összeg visszatartásának időpontjától számított törvényes kamatokkal növelt — összeg kifizetésére, kötelezze továbbá az Európai Parlamentet a meghozandó ítélet végrehajtására, valamint arra, hogy tegyen meg minden intézkedést, és hozzon meg minden aktust vagy rendelkezést, amelyek a nyugdíj eredeti mértéke azonnali és teljes helyreállításának biztosításához szükségesek;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset azon aktus ellen irányul, amelyben az Európai Parlament — a képviselőház elnöksége 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatának hatálybalépését követően — újból meghatározta a felperes tevékenységének megszűnése miatt járó nyugdíjjogosultságokat és elrendelte a nyugdíj korábbi meghatározása alapján kifizetett összegek visszafizetését.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalapban a felperes az aktus szerzője hatáskörének hiányára, lényeges eljárási szabályok megsértésére, valamint az Alapjogi Charta 41. cikkének ebből eredő megsértésére hivatkozik.

                              —

                              A felperes e tekintetben előadja, hogy az Európai Parlament nyilatkozata jogellenes, mivel az súlyos és nyilvánvaló, főként eljárási jellegű mulasztásokat tartalmaz, és különösen a következőket: a határozatot az Európai Parlament Pénzügyi Főigazgatósága, nem pedig az Európai Parlament Elnöksége fogadta el, amint azt az Európai Parlament eljárási szabályzata 11a. cikkének (6) bekezdése és 25. cikknek (3) bekezdése előírja. A nyilatkozat teljes mértékben megalapozatlan, amennyiben nem tartalmaz indokolást az elfogadásának — az olasz határozat automatikus alkalmazását eredményező — indokaira vonatkozóan.

                  2.

                  A második jogalapban a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott aktus nem rendelkezik jogalappal, hivatkozik továbbá az európai parlamenti képviselők statútuma végrehajtási szabályzata 75. cikkének értelmezésével kapcsolatban a téves jogalkalmazásra.

                              —

                              A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott aktus tévesen jelöli meg jogalapként a képviselőket megillető költségtérítések és juttatások kifizetésére vonatkozó (KKJ) szabályzat III. mellékletét és az európai parlamenti képviselők statútuma végrehajtási szabályzatának (SVSZ) 75. cikkét. A KKJ-ben előírt nyugdíjrendszer 2009. július 14-én, az európai parlamenti képviselők statútumának hatálybalépésekor lejárt. Ami az SVSZ-nek a KKJ III. mellékletére hivatkozó 75. cikkét illeti, az nem jogosítja fel az Európai Parlamentet a megtámadotthoz hasonló intézkedések elfogadására.

                  3.

                  A harmadik jogalapban a felperes azzal érvel, hogy a nyilatkozat egyértelműen sérti az SVSZ 75. cikkének (2) bekezdésében rögzített törvényi fenntartást, amely kifejezetten utal a nemzeti jogszabályban előírt feltételekre, ezzel pedig kizárja a valamely tagállam képviselőháza által hozott belső határozatok relevanciáját.

                              —

                              A felperes e tekintetben előadja, hogy a képviselőház elnökségének 2018. július 12-i 14/2018. sz. határozatában szereplő módosításokat nem állami jogszabállyal, hanem a képviselőház elnökségének puszta határozatával fogadták el.

                  4.

                  A negyedik jogalapban a felperes az uniós jog általános elveinek, jelesül a jogbiztonság elvének, a bizalomvédelem elvének, a szerzett jogok védelme elvének, valamint az egyenlő bánásmód elvének a nyilvánvaló megsértését kifogásolja.

                              —

                              A felperes e tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozat súlyosan sérti az egykori európai parlamenti képviselőknek a már megszerzett jogok sérthetetlenségbe vetett bizalmát, valamint a megbízatásuk idején hatályos szabályozási kereten alapuló elvárásaikat. Az egykori európai parlamenti képviselőknek a korábban hatályos szabályozás alapján járó díjazásban bekövetkező jelentős csökkenést ráadásul semmiféle megfelelő jogalap vagy kényszerítő követelmény nem igazolja, ahogyan azt a Bíróságnak és az Emberi Jogok Európai Bíróságának az ítélkezési gyakorlata előírja.


title: C-573/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. június 24-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Daniel Adam Popławski ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — Kerethatározatok — Közvetlen hatály hiánya — Az uniós jog elsőbbsége — Következmények — 2002/584/IB kerethatározat — A 4. cikk 6. pontja — 2008/909/IB kerethatározat — A 28. cikk (2) bekezdése — Valamely tagállam számára az elítélt személyek átszállításáról szóló, 2011. december 5. előtt alkalmazandó meglévő jogi eszközök további alkalmazását lehetővé tévő nyilatkozat — Késedelmes nyilatkozattétel — Következmények)

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/2

      A Bíróság (nagytanács) 2019. június 24-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Daniel Adam Popławski ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-573/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - Kerethatározatok - Közvetlen hatály hiánya - Az uniós jog elsőbbsége - Következmények - 2002/584/IB kerethatározat - A 4. cikk 6. pontja - 2008/909/IB kerethatározat - A 28. cikk (2) bekezdése - Valamely tagállam számára az elítélt személyek átszállításáról szóló, 2011. december 5. előtt alkalmazandó meglévő jogi eszközök további alkalmazását lehetővé tévő nyilatkozat - Késedelmes nyilatkozattétel - Következmények)
      (2019/C 280/02)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás résztvevője

      Daniel Adam Popławski

         Az eljárásban részt vesz: Openbaar Ministerie

         Rendelkező rész

                  1)

                  A kölcsönös elismerés elvének büntetőügyekben hozott, szabadságvesztés-büntetéseket kiszabó vagy szabadságelvonással járó intézkedéseket alkalmazó ítéleteknek az Európai Unióban való végrehajtása céljából történő alkalmazásáról szóló, 2008. november 27-i 2008/909/IB tanácsi kerethatározat 28. cikke (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés alapján egy tagállam által az említett kerethatározat elfogadása után tett nyilatkozat nem alkalmas joghatás kiváltására.

                  2)

                  Az uniós jog elsőbbségének elvét úgy kell értelmezni, hogy az nem követeli meg valamely nemzeti bíróságtól, hogy mellőzze az adott állam jogának egy olyan kerethatározat rendelkezéseivel összeegyeztethetetlen rendelkezésének alkalmazását, mint az alapügyben szóban forgó kerethatározat, amelynek joghatása a Szerződésekhez csatolt, az átmeneti rendelkezésekről szóló (36.) jegyzőkönyv 9. cikke értelmében fennmarad, mivel ezek a rendelkezések nem bírnak közvetlen hatállyal. A tagállamok hatóságainak — ideértve a bíróságokat is — azonban a nemzeti jogukat a lehető legteljesebb mértékben az uniós joggal összhangban állóan, oly módon kell értelmezniük, hogy az lehetővé tegye számukra, hogy a szóban forgó kerethatározat céljával összeegyeztethető eredményt érjenek el.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4.


title: C-597/17. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. június 27-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries és társai kontra Ministerraad (Előzetes döntéshozatal — Adózás — A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere — 2006/112/EK irányelv — A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja — Adómentességek — Orvosi és paramedicinális hivatások — Kiropraktikai kezelés és oszteopátia — 98. cikk — A III. melléklet 3. és 4. pontja — Gyógyszerek és orvostechnikai eszközök — Kedvezményes adómérték — A terápiás célú beavatkozások vagy kezelések keretében történő értékesítések — Általános adómérték — Az esztétikai célú beavatkozások vagy kezelések keretében történő értékesítések — Az adósemlegesség elve — Az uniós joggal összeegyeztethetetlen nemzeti szabályozás joghatásainak fenntartása)

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/3

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. június 27-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries és társai kontra Ministerraad
      (C-597/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 132. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Adómentességek - Orvosi és paramedicinális hivatások - Kiropraktikai kezelés és oszteopátia - 98. cikk - A III. melléklet 3. és 4. pontja - Gyógyszerek és orvostechnikai eszközök - Kedvezményes adómérték - A terápiás célú beavatkozások vagy kezelések keretében történő értékesítések - Általános adómérték - Az esztétikai célú beavatkozások vagy kezelések keretében történő értékesítések - Az adósemlegesség elve - Az uniós joggal összeegyeztethetetlen nemzeti szabályozás joghatásainak fenntartása)
      (2019/C 280/03)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Grondwettelijk Hof

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten és társai, Plast.Surg. és társai, Belgian Society for Private Clinics és társai

         Alperes: Ministerraad

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 132. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az az e rendelkezésben előírt adómentesség alkalmazását nem korlátozza az érintett tagállam jogszabályaiban szabályozott orvosi vagy paramedicinális hivatások gyakorlói által nyújtott szolgáltatásokra.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv III. mellékletének 3. és 4. pontjával összefüggésben értelmezett 98. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely eltérő bánásmódot teremt egyrészt a terápiás célú beavatkozások vagy kezelések során értékesített gyógyszerek és orvostechnikai eszközök, másrészt a kizárólag esztétikai célú beavatkozások vagy kezelések során értékesített gyógyszerek és orvostechnikai eszközök között azáltal, hogy ez utóbbiakat kizárja a hozzáadottérték-adó (héa) előbbiekre alkalmazandó kedvezményes mértéke alól.

                  3)

                  Olyan körülmények között, mint amelyekről az alapügyben szó van, valamely nemzeti bíróság nem alkalmazhat olyan nemzeti rendelkezést, amely feljogosítja őt arra, hogy a megsemmisített jogi aktus bizonyos joghatásait fenntartsa a célból, hogy ideiglenesen fenntartsa az általa a 2006/112 irányelvvel összeegyeztethetetlennek nyilvánított nemzeti rendelkezések joghatását azoknak az ezen irányelvvel való megfelelőségének a megteremtéséig, egyrészt a célból, hogy csökkentse az e megsemmisítés visszaható hatályából eredő jogbizonytalanság kockázatait, másrészt pedig, hogy megakadályozza az említett irányelvvel összeegyeztethetetlen e rendelkezéseket megelőző nemzeti szabályozás alkalmazását.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-723/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. június 26-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lies Craeynest és társai kontra Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer (Előzetes döntéshozatal — 2008/50/EK irányelv — 6., 7., 13. és 23. cikk — III. melléklet — Levegőminőség-vizsgálat — A nitrogén-dioxid határértékei túllépésének megállapítását lehetővé tevő kritériumok — A helyhez kötött mintavételi pontok segítségével végzett mérések — A megfelelő helyszínek kiválasztása — A mintavételi pontokon mért értékek értelmezése — A tagállamok kötelezettségei — Bírósági felülvizsgálat — A felülvizsgálat terjedelme — Meghagyás kibocsátására irányuló hatáskör)

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/4

      A Bíróság (első tanács) 2019. június 26-i ítélete (a Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Lies Craeynest és társai kontra Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer
      (C-723/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2008/50/EK irányelv - 6., 7., 13. és 23. cikk - III. melléklet - Levegőminőség-vizsgálat - A nitrogén-dioxid határértékei túllépésének megállapítását lehetővé tevő kritériumok - A helyhez kötött mintavételi pontok segítségével végzett mérések - A megfelelő helyszínek kiválasztása - A mintavételi pontokon mért értékek értelmezése - A tagállamok kötelezettségei - Bírósági felülvizsgálat - A felülvizsgálat terjedelme - Meghagyás kibocsátására irányuló hatáskör)
      (2019/C 280/04)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Lies Craeynest, Cristina Lopez Devaux, Frédéric Mertens, Stefan Vandermeulen, Karin De Schepper, Clientearth VZW

         Alperesek: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, Brussels Instituut voor Milieubeheer

         Az eljárásban részt vesz: Belgische Staat

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 288. cikk harmadik bekezdésével, valamint a környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 21-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett EUSZ 4. cikk (3) bekezdését és EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését akként kell értelmezni, hogy az ezen irányelv 13. cikkének (1) bekezdésében említett határértékek túllépésével közvetlenül érintett magánszemélyek által e célból benyújtott kérelem alapján eljáró nemzeti bíróság feladata vizsgálni, hogy a valamely adott zónában található mintavételi pontokat az említett irányelv III. melléklete B. szakaszának 1. a) pontjában előírt kritériumoknak megfelelően állították-e fel, és ha nem ez a helyzet, e bíróság feladata megtenni a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósággal szemben minden intézkedést — például kötelezést tartalmazó végzést hozni, amennyiben a nemzeti jog ilyet előír — annak érdekében, hogy a mintavételi pontokat e kritériumoknak megfelelően helyezzék el.

                  2)

                  A 2008/50 irányelv 13. cikkének (1) bekezdését és 23. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az ezen irányelv XI. mellékletében a naptári évre számított átlagszámítási időszak tekintetében rögzített valamely határérték túllépésének megállapítása céljából elegendő, ha egy elszigetelt mintavételi ponton az ezen értéket meghaladó szennyezési szintet mérnek.

         (1)  HL C 104., 2018.3.19


title: C-454/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Heilbronn (Németország) által 2019. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ZW elleni büntetőeljárás

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/27

      Az Amtsgericht Heilbronn (Németország) által 2019. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — ZW elleni büntetőeljárás
      (C-454/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/36)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Heilbronn

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      ZW

         Az eljárásban részt vesz: Staatsanwaltschaft Heilbronn

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az elsődleges és/vagy másodlagos európai jogot, a jelen ügyben különösen a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (1) az Unió polgárainak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való átfogó joga tekintetében, hogy az kiterjed a nemzeti büntetőjogi szabályokra is?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:

                              Kizárja-e az elsődleges és/vagy másodlagos európai jog értelmezése az olyan nemzeti büntetőjogi szabály alkalmazását, amelynek célja, hogy valamely gyermeknek a gondnokától való, külföldön történő jogellenes visszatartását szankcionálja, ha a rendelkezés nem tesz különbséget aszerint, hogy az Európai Unió országairól vagy harmadik országokról van-e szó?

         (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.)


title: C-456/19. sz. ügy: A Svea Hovrätt (Svédország) által 2019. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Östgötatrafiken AB kontra Patent- och registreringsverket

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/27

      A Svea Hovrätt (Svédország) által 2019. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Östgötatrafiken AB kontra Patent- och registreringsverket
      (C-456/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/37)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Svea Hovrätt

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Östgötatrafiken AB

         Ellenérdekű fél: Patent- och registreringsverket

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A kérdések a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2015. december 16-i (EU) 2015/2436 európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 4. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazására vonatkoznak, és a következőképpen szólnak:

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a védjegyirányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy egy szolgáltatásokat jelölő védjegy lajstromozására irányuló olyan bejelentés esetében, amely a szolgáltatások nyújtására használt fizikai tárgyak felületének nagy részét lefedő, egy adott pozícióban elhelyezett megjelölésre vonatkozik, meg kell vizsgálni, hogy a védjegy független-e az érintett tárgyak külső megjelentésétől?

                  2.

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén a védjegynek jelentős mértékben el kell-e térnie az érintett gazdasági ágazat normáitól vagy szokásaitól ahhoz, hogy a védjegy megkülönböztető képességgel rendelkezőnek legyen tekinthető?

         (1)  HL 2015. L 336., 1. o.


title: C-459/19. sz. ügy: Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2019. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs kontra Wellcome Trust Ltd

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/28

      Az Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Egyesült Királyság) által 2019. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs kontra Wellcome Trust Ltd
      (C-459/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Ellenérdekű fél: Wellcome Trust Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006/112 irányelv (1) 44. cikkét, hogy azt az adóalanyt, amely valamely karitatív alapítvány vagyonkezelése során részvények és más értékpapírok adásvételéből álló, nem gazdasági tevékenységet végez, adóalanyként eljáró személynek kell tekinteni, ha kizárólag az említett tevékenység céljára befektetéskezelési szolgáltatást vásárol Közösségen kívüli személytől?

                  2.

                  Amennyiben az első kérdésre nemleges választ kell adni és az irányelv 46–49. cikke nem alkalmazandó, alkalmazandó-e az irányelv 45. cikke a szolgáltatásnyújtásra vagy sem a 44. cikk, sem pedig a 45. cikk nem alkalmazandó a szolgáltatásnyújtásra?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/11/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.).


title: C-463/19. sz. ügy: A Conseil de prud'hommes de Metz (Franciaország) által 2019. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle kontra Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/29

      A Conseil de prud'hommes de Metz (Franciaország) által 2019. június 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle kontra Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle
      (C-463/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil de prud'hommes de Metz

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Syndicat CFTC du personnel de la Caisse primaire d’assurance maladie de la Moselle

         Alperes: Caisse primaire d’assurance maladie de Moselle

         Egyéb fél: Mission nationale de contrôle et d’audit des organismes de sécurité sociale

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az EUMSZ 8. és az EUMSZ 157. cikkel, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának általános uniós jogi elvével és az Európai Unió Alapjogi Chartája 20., 21. cikkének (1) bekezdésével és 23. cikkével összefüggésben értelmezett 2006/54/EK irányelvet (1) úgy kell-e értelmezni, hogy az kizárja a tárgyi hatálya alól a Convention collective nationale française des organismes de sécurité sociale (a szociális biztonsági szervezetek francia nemzeti kollektív szerződése) 46. cikkének rendelkezéseit, amely az említett szervezeteknek a gyermekeiket saját maguk nevelő női munkavállalói számára tartja fenn az illetmény 50 %-ával járó három hónapos szabadságot vagy a teljes illetménnyel járó másfél hónapos szabadságot vagy a szülési szabadságot követően az egyéves, illetmény nélküli szabadságot?

         (1)  A férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 204., 23. o.).


title: C-467/19. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2019. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — QR elleni büntetőeljárás

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/29

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2019. június 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — QR elleni büntetőeljárás
      (C-467/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/40)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      QR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Megfelel-e a 2016/343 irányelv (1) 7. cikke (4) bekezdésének, a Charta 47. és 52. cikkének, valamint a tényleges érvényesülés és az egyenlőség elvének a vád és a védelem között létrejött vádalku bírósági jóváhagyására vonatkozó nemzeti jogszabállyal kapcsolatos azon ítélkezési gyakorlat, amely a vádalku jóváhagyásának feltételeként előírja a többi terhelt hozzájárulását, valamint azt, hogy e hozzájárulás csak az eljárás bírósági szakaszában szükséges?

         (1)  Az a büntetőeljárás során az ártatlanság vélelme egyes vonatkozásainak és a tárgyaláson való jelenlét jogának megerősítéséről szóló, 2016. március 9-i európai parlamenti és tanácsi (EU) 2016/343 irányelv (HL 2016. L 65., 1. o.).


title: C-470/19. sz. ügy: A High Court (Írország) által 2019. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Friends of the Irish Environment Limited kontra Commissioner for Environmental Information

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/30

      A High Court (Írország) által 2019. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Friends of the Irish Environment Limited kontra Commissioner for Environmental Information
      (C-470/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      High Court (Írország)

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Friends of the Irish Environment Limited

         Ellenérdekű fél: Commissioner for Environmental Information

         Első beavatkozó: The Courts Service of Ireland

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A környezeti információkhoz való nyilvános hozzáférésről és a 90/313/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. január 28-i 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. cikkének 2. pontja értelmében vett „bírói minőség” gyakorlásának minősül-e az olyan eljárással kapcsolatos bírósági nyilvántartásokhoz való hozzáférés ellenőrzése, amely eljárásban jogerős ítéletet hoztak, a fellebbezési időszak eltelt és fellebbezés vagy más kérelem elbírálása nincsen folyamatban, azonban amelyben bizonyos körülmények esetén további kérelem terjeszthető elő?

         (1)  HL 2003. L 41., 26. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 375. o.


title: C-472/19. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. június 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vert Marine SAS kontra Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/31

      A Conseil d’État (Franciaország) által 2019. június 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Vert Marine SAS kontra Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances
      (C-472/19. sz. ügy)
      (2019/C 280/42)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d’État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vert Marine SAS

         Alperesek: Premier ministre, Ministre de l’Économie et des Finances

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet, (1) hogy azzal ellentétes azon tagállami nemzeti szabályozás, amely a közbeszerzés etikai követelményeinek fenntartása céljából a különösen súlyos bűncselekmény miatt jogerősen elítélt és emiatt a koncesszió odaítélésére irányuló eljárásból öt éves időtartamra kizárt gazdasági szereplőnek nem ad lehetőséget arra, hogy az ajánlatkérő szerveknek bizonyítékkal szolgáljon a tekintetben, hogy a kizárási ok fennállása ellenére az általa hozott intézkedések a megbízhatóságát kellőképpen igazolják?

                  2)

                  Amennyiben a 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy az érintett ajánlatkérő szerveken kívüli más szervekre bízzák a gazdasági szereplő megfelelési intézkedésének értékelését, úgy ez lehetővé teszi-e ezen megfelelési intézkedés értékelésének az igazságügyi hatóságokra ruházását? Igenlő válasz esetén, az olyan mechanizmusok, mint a francia jogban meglévő mentesítés (relèvement), a bírósági mentesítés (réhabilitation judiciaire), valamint a büntetett előéletnek a bűnügyi nyilvántartás 2. sz. mellékletében történő megemlítése alóli mentesítés az irányelv értelmében vett megfelelési intézkedéseknek tekinthetők-e?

         (1)  HL 2014. L 94., 1. o.


title: T-182/16. RENV. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — L’Oréal kontra EUIPO — Guinot (MASTER DUO) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A MASTER DUO európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/39

      A Törvényszék 2019. június 19-i ítélete — L’Oréal kontra EUIPO — Guinot (MASTER DUO)
      (T-182/16. RENV. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A MASTER DUO európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi MASTERS COLORS PARIS nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2019/C 305/46)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: L’Oréal (Párizs, Franciaország) (képviselők: T. de Haan és P. Péters ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Guinot (Párizs, Franciaország) (képviselő: A. Sion ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Guinot és a L’Oréal közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. február 23-án hozott határozata (R 2916/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a L’Oréal-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 222., 2016.6.20.


title: A Bíróság ítélete (2019. május 14.) az E-2/18. számú, C kontra Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein ügyben (883/2004/EK rendelet – 24. cikk – Az illetékes államon kívül lakóhellyel rendelkező nyugdíjas – Lakóhely szerinti természetbeni ellátások – Visszatérítési eljárás)

text:
               19.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2019. május 14.)
      az E-2/18. számú,
      C
      kontra
      Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein ügyben

         (883/2004/EK rendelet – 24. cikk – Az illetékes államon kívül lakóhellyel rendelkező nyugdíjas – Lakóhely szerinti természetbeni ellátások – Visszatérítési eljárás)

      (2019/C 315/04)
      Az E-2/18 sz., C kontra Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein ügyben – a Liechtensteini Hercegség hercegi bírósága (Fürstliches Landgericht) által benyújtott KÉRELEM az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmezésével kapcsolatban – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen előadó-bíróból és Bernd Hammermann bíróból álló Bíróság 2019. május 14-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  Ha egy nyugdíjas a lakóhelye szerinti EGT-államban nem jogosult természetbeni ellátásokra, mivel az ellátások az adott állam szociális biztonsági rendszerének hatályán kívül esnek, a nyugdíjas a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 24. cikkének (1) bekezdése értelmében azon EGT-állam illetékes intézményének költségén jogosult természetbeni ellátásokra, amelynek jogszabályai szerint a nyugdíjat kifizetik.

                  2.

                  A nyugdíjas jogosult arra, hogy közvetlenül azon EGT-állam illetékes intézményétől igényeljen visszatérítést, amelynek jogszabályai szerint a nyugdíjat kifizetik, különösen, de nem kizárólag akkor, ha a lakóhelye szerinti állam megtagadta tőle a visszatérítést. A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 22. cikkének (1) bekezdése, és a 883/2004/EK rendelet 76. cikkének (4) bekezdése értelmében az, hogy az illetékes intézmény nem látja el a nyugdíjast a követendő eljárásra vonatkozó információkkal, nem befolyásolhatja hátrányosan a nyugdíjasnak az intézménnyel szemben fennálló jogait.


title: A Bíróság ítélete (2019. május 14.) az E-3/18. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – (EU) 2015/1051 rendelet)

text:
               19.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/4

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2019. május 14.)
      az E-3/18. számú,
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

         (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – (EU) 2015/1051 rendelet)

      (2019/C 315/05)
      Az E-3/18. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak megállapítása iránt, hogy Izland nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIX. mellékletének 7ja. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a fogyasztói jogviták online rendezéséről szóló 524/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt online vitarendezési platform feladatai ellátásának módjáról és a panaszok bejelentésére szolgáló elektronikus űrlap kitöltésének módjáról, és az online vitarendezési kapcsolattartó pontok közötti együttműködés módjáról szóló, 2015. július 1-jei (EU) 2015/1051 bizottsági végrehajtási rendelet) a belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, ahogy azt az EGT–megállapodás 7. cikke előírja –, a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen előadó-bíróból és Bernd Hammermann bíróból álló Bíróság 2019. május 14-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
      A Bíróság:

                  1.

                  megállapítja, hogy Izland, azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az EGT-megállapodás XIX. mellékletének 7ja. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktusnak (a fogyasztói jogviták online rendezéséről szóló 524/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírt online vitarendezési platform feladatai ellátásának módjáról és a panaszok bejelentésére szolgáló elektronikus űrlap kitöltésének módjáról, és az online vitarendezési kapcsolattartó pontok közötti együttműködés módjáról szóló, 2015. július 1-jei (EU) 2015/1051 bizottsági végrehajtási rendelet) a belső jogrendjébe való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Izlandot kötelezi az eljárás költségeinek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (2019. május 14.) az E-4/18. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – 524/2013/EU rendelet)

text:
               19.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/5

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2019. május 14.)
      az E-4/18. számú,
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

         (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – 524/2013/EU rendelet)

      (2019/C 315/06)
      Az E-4/18. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak megállapítása iránt, hogy Izland nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIX. mellékletének 7d., 7f. és 7j. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktusnak (a fogyasztói jogviták online rendezéséről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK irányelv (fogyasztói online vitarendezési irányelv) módosításáról szóló, 2013. május 21-i 524/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet) a belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, ahogy azt az EGT–megállapodás 7. cikke előírja –, a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen előadó-bíróból és Bernd Hammermann bíróból álló Bíróság 2019. május 14-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
      A Bíróság:

                  1.

                  megállapítja, hogy Izland, azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az EGT-megállapodás XIX. mellékletének 7d., 7f. és 7j. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktusnak (a fogyasztói jogviták online rendezéséről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK irányelv (fogyasztói online vitarendezési irányelv) módosításáról szóló, 2013. május 21-i 524/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet) a belső jogrendjébe való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Izlandot kötelezi az eljárás költségeinek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (2019. május 14.) az E-5/18. számú, EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – 2013/11/EU irányelv)

text:
               19.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2019. május 14.)
      az E-5/18. számú,
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

         (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – 2013/11/EU irányelv)

      (2019/C 315/07)
      Az E-5/18. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak megállapítása iránt, hogy Izland nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás XIX. mellékletének 7d., 7f. és 7k. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a fogyasztói jogviták online rendezéséről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK irányelv módosításáról (fogyasztói online vitarendezési irányelv) szóló, 2013. május 21-i 2013/11/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, és nem tájékoztatta erről az EFTA Felügyeleti Hatóságot, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit, a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen előadó-bíróból és Bernd Hammermann bíróból álló Bíróság 2019. május 14-én ítéletet hozott, amelynek rendelkező része a következő:
      A Bíróság:

                  1.

                  megállapítja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az EGT-megállapodás XIX. mellékletének 7d., 7f. és 7k. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a fogyasztói jogviták online rendezéséről, valamint a 2006/2004/EK rendelet és a 2009/22/EK irányelv módosításáról szóló, 2013. május 21-i 2013/11/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv) végrehajtásához szükséges intézkedéseket, nem teljesítette a jogi aktus és az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Izlandot kötelezi az eljárás költségeinek viselésére.


title: T-289/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — Pshonka kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó — A felperes nevének a jegyzéken való további szerepeltetése — A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy a valamely harmadik állam hatóságának a határozatát a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták”)

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/49

      A Törvényszék 2019. július 11-i ítélete — Pshonka kontra Tanács
      (T-289/18. sz. ügy) (1)

      („Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Azon személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való további szerepeltetése - A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy a valamely harmadik állam hatóságának a határozatát a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták”)
      (2019/C 328/54)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Felperes: Artem Viktorovych Pshonka (Kramatorszk, Ukrajna) (képviselő: M. Mleziva ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és R. Pekař meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. március 5-i (KKBP) 2018/333 tanácsi határozat (HL 2018. L 63., 48. o.), valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. március 5-i (EU) 2018/326 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2018. L 63., 5. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben a felperes neve továbbra is szerepel azon személyek, szervezetek és szervek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. március 5-i (KKBP) 2018/333 tanácsi határozatot, valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. március 5-i (EU) 2018/326 tanácsi végrehajtási rendeletet megsemmisíti, amennyiben Artem Viktorovych Pshonka neve továbbra is szerepel azon személyek, szervezetek és szervek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

                  2)

                     A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16.


title: T-480/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. július 8-i végzése — Lidl Stiftung kontra EUIPO — Amedei (For you) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A For you európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A védjegybejelentési kérelmet feltétlen kizáró okok miatt elutasító határozat — Az eljáráshoz fűződő érdek megszűnése — Okafogyottság”)

text:
               30.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/52

      A Törvényszék 2019. július 8-i végzése — Lidl Stiftung kontra EUIPO — Amedei (For you)
      (T-480/16. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A For you európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A védjegybejelentési kérelmet feltétlen kizáró okok miatt elutasító határozat - Az eljáráshoz fűződő érdek megszűnése - Okafogyottság”)
      (2019/C 328/58)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Németország) (képviselők: A. Berger és M. Wolter ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Amedei Srl (Pontedera, Olaszország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az Amedei és a Lidl Stiftung közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. április 28-án hozott határozata (R 851/2015-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                     Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 402., 2016.10.31.


title: C-292/16. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Helsingin hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az A Oy által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal — Letelepedés szabadsága — Közvetlen adózás — Társasági adó — 90/434/EGK irányelv — A 10. cikk (2) bekezdése — Eszközátruházás — Egy külföldi kedvezményezett társaságra eszközátruházási ügylet keretében átruházott szintén külföldi állandó telephely — Az átadó társaság tagállamának az e telephely eszközátruházás során keletkezett nyereségének vagy tőkenyereségének a megadóztatásához való joga — A nyereségnek vagy tőkenyereségnek az átruházás évében történő azonnali megadóztatását előíró nemzeti jogszabály — A fizetendő adó azon adóév adóbevételeként történő beszedése, amelyben az eszközátruházási ügylet megvalósult)

text:
               22.1.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/11

         A Bíróság (első tanács) 2017. november 23-i ítélete (a Helsingin hallinto-oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az A Oy által indított eljárás
   (C-292/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Letelepedés szabadsága - Közvetlen adózás - Társasági adó - 90/434/EGK irányelv - A 10. cikk (2) bekezdése - Eszközátruházás - Egy külföldi kedvezményezett társaságra eszközátruházási ügylet keretében átruházott szintén külföldi állandó telephely - Az átadó társaság tagállamának az e telephely eszközátruházás során keletkezett nyereségének vagy tőkenyereségének a megadóztatásához való joga - A nyereségnek vagy tőkenyereségnek az átruházás évében történő azonnali megadóztatását előíró nemzeti jogszabály - A fizetendő adó azon adóév adóbevételeként történő beszedése, amelyben az eszközátruházási ügylet megvalósult))
   (2018/C 022/13)
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Helsingin hallinto-oikeus

      Az alapeljárás felei

   A Oy

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint amelyről az alapügyben szó van, amely olyan helyzetben, amelyben egy belföldi társaság eszközátruházási ügylet keretében egy külföldi állandó telephelyet egy szintén külföldi társaságra ruház át, egyrészt előírja az ezen ügylet során keletkezett tőkenyereség azonnali megadóztatását, másrészt nem engedélyezi a fizetendő adó halasztott beszedését, miközben egy egyenértékű belső helyzetben ilyen tőkenyereséget csak az átadott eszközök elidegenítése során adóztatnak meg, mivel e jogszabály nem teszi lehetővé az ilyen adó halasztott beszedését.

      (1)  HL C 270., 2016.7.25.


title: C-31/18. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2018. január 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Elektrorazpredelenie Jug” EAD kontra Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               9.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/12

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2018. január 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Elektrorazpredelenie Jug” EAD kontra Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
   (C-31/18. sz. ügy)
   (2018/C 123/18)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Elektrorazpredelenie Jug” EAD

      Alperes: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 2009/72 irányelv (1) 2. cikkének 3. és 5. pontját, hogy az elosztórendszer átviteli rendszertől, valamint ennek megfelelően a villamos energia „elosztási” és „átviteli” tevékenységek egymástól való elhatárolásának egyetlen kritériuma a feszültségi szint és, hogy – a rendszerfelhasználókat a rendszer egyik vagy másik fajtájához (átviteli vagy elosztórendszerhez) történő hozzárendelésével kapcsolatos cselekvési szabadságuk ellenére – a tagállamok számára nem megengedett, hogy a tevékenység kifejtéséhez használt vagyontárgyon fennálló tulajdont az átviteli és az elosztási tevékenység közötti kiegészítő elhatárolási kritériumként vezessék be?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre igenlő a válasz: a közepes feszültségű rendszerhez csatlakozó villamosenergia-fogyasztókat minden esetben az adott területre engedéllyel rendelkező elosztórendszer-üzemeltető fogyasztójaként kell-e kezelni, mégpedig függetlenül azon létesítmény tulajdoni viszonyaitól, amelyhez az érintett fogyasztó elektronikus berendezéseit csatlakoztatják, és függetlenül a szerződésektől, amelyeket a fogyasztó közvetlenül az átvitelirendszer-üzemeltetővel kötött?

               3)

               Amennyiben az első kérdésre nemleges a válasz: a 2009/72 irányelv értelme és célja alapján elfogadhatóak-e az olyan nemzeti rendelkezések, mint az energiáról szóló törvény 1. § -ának az energiáról szóló törvényhez fűzött kiegészítő rendelkezések 20. pontjával összefüggésben értelmezett a 44. pontja, amely szerint a „villamos energia átvitele” a villamos energia szállítása az átviteli rendszeren keresztül, míg a „villamosenergia-átviteli rendszer” azoknak a villamos energia vezetékeknek és berendezéseknek az összessége, amelyek a villamos energia átvitelét, magasfeszültségről középfeszültségre történő átalakítását és az energiaáramlás újraosztását szolgálják? Ugyanezen feltételek között elfogadható-e az olyan nemzeti rendelkezés, mint az energiáról szóló törvény 88. cikkének (1) bekezdése: „A villamos energia elosztását és a villamosenergia-elosztó rendszerek üzemeltetését olyan elosztórendszer-üzemeltetők végzik, akik egy meghatározott területen az ilyen rendszerek tulajdonosai és az adott területre vonatkozóan rendelkeznek a villamos energia elosztására vonatkozó engedéllyel”?

      (1)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 211., 55. o.).


title: T-102/18. sz. ügy: 2018. február 19-én benyújtott kereset – Knauf kontra EUIPO (upgrade your personality)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/35

         2018. február 19-én benyújtott kereset – Knauf kontra EUIPO (upgrade your personality)
   (T-102/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/50)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Martin Knauf (Berlin, Németország) (képviselő: H. Jaeger ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: upgrade your personality európai uniós szóvédjegy – 15 750 029. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 18-án hozott határozata (R 1011/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               Lastromozza az upgrade your personality európai uniós szóvédjegyet a 9. és 28. osztályba tartozó alábbi áruk vonatkozásában:
               9. osztály: számítógépes programok (rögzített), számítógépes programok (letölthető), rögzített számítógépes programok, letölthető számítógépes programok, szoftverek, szoftverek számítógépes játékokhoz, számítógépes programok videojátékokhoz, számítógépes szoftverek videojátékokhoz játékszoftverek videokészülékekre, adatfeldolgozó szoftverek, szoftverek adatfelsdolgozáshoz, számítógépes grafikai szoftverek, virtuális valóság szoftver, virtuális valóság szoftver, optikai adathordozó rögzített szoftverrel, előre rögzített mágneses adathordozók, videokazetták, videoszalagok, videoszalagok (rögzített), rögzített videoszalagok;
               28. osztály: játékkonzolok.

      Jogalap

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-63/18. sz. ügy: 2018. február 6-án benyújtott kereset – Torro Entertainment kontra EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/23

         2018. február 6-án benyújtott kereset – Torro Entertainment kontra EUIPO – Grupo Osborne (TORRO Grande Meat in Style)
   (T-63/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/33)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Torro Entertainment (Plovdiv, Bulgária) (képviselő: A. Kostov ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Grupo Osborne, SA (El Puerto de Santa María, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: TORRO Grande Meat in Style európai uniós ábrás védjegy – 14 744 452. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. december 20-án hozott határozata (R 1776/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részben helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben az elutasította a felszólalási osztály határozata ellen benyújtott fellebbezést;

               —

               az EUIPO-t és a Grupo Osborne S. A.-t kötelezze a „Torro Entertainment” Ltd. részéről a Törvényszék előtti eljárás és a felszólalási eljárás kapcsán felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               az indokolási kötelezettség és a gondossági kötelezettség megsértése.


title: T-103/18. sz. ügy: 2018. február 19-án benyújtott kereset – S & V Technologies kontra EUIPO – Smoothline (Smoothline)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/36

         2018. február 19-án benyújtott kereset – S & V Technologies kontra EUIPO – Smoothline (Smoothline)
   (T-103/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/51)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: S & V Technologies GmbH (Hennigsdorf, Németország) (képviselők: T. Schmitz és M. Breuer ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Smoothline AG (Zürich, Svájc)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: Smoothline európai uniós szóvédjegy – 958 169. sz. Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2017. december 7-én hozott határozata (R 115/2017-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 2017/1001 rendelet 95. cikkének megsértése;

               —

               a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

               —

               a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: C-71/18. sz. ügy: A Vestre Landsret (Dánia) által 2018. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra KPC Herning

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/16

         A Vestre Landsret (Dánia) által 2018. december 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Skatteministeriet kontra KPC Herning
   (C-71/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/21)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vestre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Skatteministeriet

      Alperes: KPC Herning

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az alapügyben szereplőhöz hasonló körülmények között összeegyeztethető-e a héairányelvnek (1) – ezen irányelv 135. cikke (1) bekezdésének k) pontjával, vö. 12. cikke (1) bekezdésének b) pontjával és (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett – 135. cikke (1) bekezdésének j) pontjával, vö. 12. cikke (1) bekezdésének a) pontjával és (2) bekezdésével az, ha valamely tagállam építési telek hozzáadottértékadó-köteles (héaköteles) értékesítésének minősíti az olyan földterület értékesítését, amelyen az értékesítés időpontjában épület áll, amennyiben a felek az épületet teljes mértékben vagy részben le kívánják bontani annak érdekében, hogy új épületnek teremtsenek helyet?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 37., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o., HL 2015. L 323., 31. o.).


title: T-89/18. sz. ügy: 2018. február 19-én benyújtott kereset – Guiral Broto kontra EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/29

         2018. február 19-én benyújtott kereset – Guiral Broto kontra EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)
   (T-89/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/42)
   A keresetlevél nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spanyolország) (képviselő: J. de Castro Hermida ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: a Café del Sol európai uniós szóvédjegy – 6 105 985. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 4-én hozott határozata (R 1095/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               vonja vissza és helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, annak megállapítása mellett, hogy a felszólaló, Ramón Guiral Broto korábbi elsőbbségű, a nemzetközi (nizzai) osztályozás szerinti 42. osztályba tartozó szolgáltatásokra vonatkozó, 2348110. sz. spanyol védjegyén alapuló felszólalás megalapozott;

               —

               hagyja helyben a felszólalási osztály határozatát abban a részében, amelyben az megtagadta a Gastro & Soul GmbH nevű német gazdasági társaság által a nemzetközi (nizzai) osztályozás szerinti 43. osztályba tartozó „vendéglátás (élelmezés); időleges szállásadás” megnevezésű szolgáltatások tekintetében 6 105 985. számon bejelentett, CAFÉ DEL SOL európai uniós védjegy lajstromozását, figyelemmel a fogyasztók tekintetében fennálló összetéveszthetőségre, amely a vitatott védjegyek együttéléséből fakad, tekintettel a közöttük fennálló, állítólagos megnevezésbeli hasonlóságra és használatbeli azonosságra; vagy amennyiben a Törvényszéknek erre nincs hatásköre, utalja vissza a kérdést az [Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalának (EUIPO)] fellebbezési tanácsához, a felszólalás megalapozottságának kötelező érvényű megállapítása mellett;

               —

               másodlagosan, vonja vissza és helyezze hatályon kívül a határozatot, amely következetlen, és sérti a felperes védelemhez és jogbiztonsághoz való jogát, amiatt, hogy kifejezetten megtagadta tőle azt a lehetőséget, hogy a 1095/2017-4. sz. fellebbezés keretében az ellentartott korábbi védjegy teljes fordítását benyújtsa, veszélyeztetve ezzel azokat az alapvető célokat, amelyek a az EUIPO fellebbezési tanácsai elé történő visszautalás céljait képezik, és amelyeket a Törvényszék a 2016. december 13-i T-548/15. sz. ítéletében mondott ki, amelyben elrendelte az ügynek az EUIPO fellebbezési tanácsa elé történő visszautalását, annak érdekében, hogy orvosolják a szabálytalanságokat és ennek alapján bírálják el a fellebbezést.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-90/18. sz. ügy: A Visoki upravni sud (Horvátország) által 2018. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) kontra Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/16

         A Visoki upravni sud (Horvátország) által 2018. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) kontra Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske
   (C-90/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/22)
   Az eljárás nyelve: horvát

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Visoki upravni sud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR)

      Alperes: Povjerenik za informiranje Republike Hrvatske

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 15. cikk (3) bekezdésének második albekezdését és az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) 4. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely akkor is előírja a közpénzek használatára vonatkozó információhoz való kivétel nélküli hozzáférés lehetőségét, ha másfelől, az ezen információhoz való hozzáférés korlátozva van, mert üzleti titoknak (banktitoknak) minősül?


title: T-91/18. sz. ügy: 2018. február 16-án benyújtott kereset – Equity Cheque Capital Corporation kontra EUIPO (DIAMOND CARD)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/31

         2018. február 16-án benyújtott kereset – Equity Cheque Capital Corporation kontra EUIPO (DIAMOND CARD)
   (T-91/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/44)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Equity Cheque Capital Corporation (Victoria, Kanada) (képviselők: I. Berkeley barrister, P. Wheeler és C. Rani solicitors)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a DIAMOND CARD európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 15 775 422. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 14-én hozott határozata (R 1544/2017-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megtámadott határozatot helyezze hatályon kívül;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-107/18. sz. ügy: 2018. február 20-án benyújtott kereset –Aytekin kontra EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)

text:
               16.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/38

         2018. február 20-án benyújtott kereset –Aytekin kontra EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)
   (T-107/18. sz. ügy)
   (2018/C 134/54)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Erkan Aytekin (Ankara, Törökország) (képviselő: V. Martín Santos ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Dienne Salotti SRL a socio unico (Altamura, Olaszország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

      A vitatott védjegy: Dienne európai uniós ábrás – 15 080 302. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. december 15-én hozott határozata (R 1444/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               a bejelentőt/beavatkozót és/vagy az EUIPO-t kötelezze a felperes részéről a jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségek, valamint az EUIPO határozatival kapcsolatban felmerült valamennyi eljárási költség viselésére.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-316/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 1-i ítélete – Lengyelország kontra Bizottság (ERFA — Valamely nagyprojekthez nyújtandó pénzügyi hozzájárulás megerősítésének megtagadása — Az 1083/2006/EK rendelet 40. cikke első bekezdésének g) pontja — A közpénzből való hozzájárulás indoklása — Az 1083/2006/EK rendelet 41. cikkének (2) bekezdése — A határidő túllépése)

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/41

         A Törvényszék 2018. március 1-i ítélete – Lengyelország kontra Bizottság
   (T-316/15. sz. ügy) (1)

   ((ERFA - Valamely nagyprojekthez nyújtandó pénzügyi hozzájárulás megerősítésének megtagadása - Az 1083/2006/EK rendelet 40. cikke első bekezdésének g) pontja - A közpénzből való hozzájárulás indoklása - Az 1083/2006/EK rendelet 41. cikkének (2) bekezdése - A határidő túllépése))
   (2018/C 142/52)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B.-R. Killmann, D. Recchia és M. Siekierzyńska meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A strukturális támogatáshoz tartozó „Innovatív gazdaság” operatív program 4. prioritási tengelyének keretében az „Innovatív szolgáltatások létrehozása az IBM wrocławi közös szolgáltató központjában” elnevezésű nagyprojekthez az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) nyújtott pénzügyi hozzájárulás megerősítését a Lengyel Köztársasággal szemben megtagadó 2015. március 31-i C(2015) 2230 végleges bizottsági határozatot megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A lengyel Köztársaság köteles a költségek viselésére.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: C-39/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített második tanács) T-180/15. sz., Icap plc és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2017. november 10-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. január 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/26

         A Törvényszék (kibővített második tanács) T-180/15. sz., Icap plc és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2017. november 10-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2018. január 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-39/18. P. sz. ügy)
   (2018/C 142/35)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: T. Christoforou, Bottka V., M. Farley, B. Mongin meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (ICAP)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet (annak 281–299. pontját és rendelkező részét) annyiban, amennyiben az megsemmisíti a vitatott határozat 2. cikkében kiszabott bírságokat;

               —

               utasítsa el az ICAP által a Törvényszék előtt felhozott, a bírságokra vonatkozó ötödik és hatodik kereseti jogalapot, továbbá a korlátlan felülvizsgálati jogkörének alkalmazásával állapítsa meg az ICAP-pel szemben kiszabandó megfelelő bírságokat;

               —

               az ICAP-et kötelezze ezen eljárások valamennyi költségének viselésére, továbbá változtassa meg az elsőfokú ítéletnek a költségekkel kapcsolatos rendelkezését annak érdekében, hogy az tükrözze a jelen fellebbezés kimenetelét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság a fellebbezését az alábbi egyetlen fellebbezési jogalapra alapítja:
   A Bizottság előadja, hogy a Törvényszék a T-180/15. sz., Icap plc és társai kontra Bizottság ügyben hozott ítéletében (EU:T:2017:795) tévesen alkalmazta a Bíróság által azzal kapcsolatban kialakított ítélkezési gyakorlatot, hogy a bírságok kiszabásakor milyen indokolásra van szükség. A Törvényszék ítélete eltér a C-194/14. P. sz., AC Treuhand kontra Bizottság ügyben hozott, elsődlegesen irányadó ítélet (EU:C:2015:717) 66–68. pontjától, és olyan szigorúbb kötelezettséget támaszt a Bizottsággal szemben, hogy részletesebben indokolja meg az EUMSZ 101. cikk megsértései miatt kiszabott bírságok kiszámításához használt módszertant, különösen akkor, ha a bírságkiszabási iránymutatás 37. pontját alkalmazza. A Bizottság fellebbezése a Törvényszék által elkövetett azon komoly jogi hibák kijavítására irányul, amelyek elfogadásuk esetén hátrányosan érintenék a Bizottság azon képességét, hogy a kellő elrettentő hatás érdekében megfelelő bírságokat határozzon meg. E cél eléréséhez elengedhetetlen egy olyan helyesen kialakított indokolási kötelezettség, amely megfelel az ítélkezési gyakorlatban kialakított, a C-194/14. P. sz., AC Treuhand ügyben hozott ítélet 68. pontjában felidézett követelményeknek. Ezzel szemben a bírságokra vonatkozó olyan szigorúbb indokolási kötelezettség, amely magában foglalja a belső tanácskozásokat és a köztes számítási lépéseket is, összeütközésbe kerül a Bizottság bírságkiszabást érintő mérlegelési mozgásterével, ideértve azt az esetet is, ha a Bizottság a bírságkiszabási iránymutatás 37. pontja alapján jár el. E pontot éppen azzal a céllal szövegezték meg, hogy a Bizottság eltérhessen az iránymutatástól olyan atipikus ügyekben, mint amikor a jogsértést elősegítőkkel szemben szab ki bírságokat. Mint azt az uniós bíróságok is elismerték, a Bizottságnak a megfelelő bírságok kiszabását illetően meg kell őriznie a mérlegelési és diszkrecionális jogkörét.


title: T-402/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 1-i ítélete – Lengyel Köztársaság kontra Európai Bizottság („ERFA — Valamely nagyprojekthez nyújtandó pénzügyi hozzájárulás megerősítésének megtagadása — Az 1083/2006/EK rendelet 41. cikkének (1) bekezdése — Annak értékelése, hogy valamely nagyprojekt mennyiben járul hozzá az operatív program célkitűzéseinek megvalósításához — Az 1083/2006 rendelet 41. cikkének (2) bekezdése — A határidő túllépése”)

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/41

         A Törvényszék 2018. március 1-i ítélete – Lengyel Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (T-402/15. sz. ügy) (1)

   ((„ERFA - Valamely nagyprojekthez nyújtandó pénzügyi hozzájárulás megerősítésének megtagadása - Az 1083/2006/EK rendelet 41. cikkének (1) bekezdése - Annak értékelése, hogy valamely nagyprojekt mennyiben járul hozzá az operatív program célkitűzéseinek megvalósításához - Az 1083/2006 rendelet 41. cikkének (2) bekezdése - A határidő túllépése”))
   (2018/C 142/53)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B.-R. Killmann és M. Siekierzyńska meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló, és a strukturális támogatáshoz tartozó „Innovatív gazdaság” operatív program 4. prioritási tengelyének keretében az „Európai közös szolgáltatási központ – Intelligens logisztikai rendszerek” elnevezésű nagyprojekthez az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) nyújtott pénzügyi hozzájárulás megerősítését a Lengyel Köztársasággal szemben megtagadó 2015. május 11-i C(2015) 3228 végleges bizottsági határozatot megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.


title: T-41/18. sz. ügy: 2018. január 24-én benyújtott kereset – Autoridad Portuaria de Vigo kontra Bizottság

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/52

         2018. január 24-én benyújtott kereset – Autoridad Portuaria de Vigo kontra Bizottság
   (T-41/18. sz. ügy)
   (2018/C 142/69)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Autoridad Portuaria de Vigo (Vigo, Spanyolország) (képviselő: J. Costas Alonso abogado)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               tegyen lépéseket annak érdekében, hogy az Európai Bizottság a Szerződések őreként teljesítse az annak biztosítására irányuló kötelezettségét, hogy valamennyi tagállam egységesen alkalmazza a közösségi rendelkezéseket, a harmadik országokból származó állati eredetű termékek behozatalára vonatkozó európai szabályozás valamennyi tagállam általi egységes alkalmazásának garantálása, illetve az ellenőrzéseket szabályozó normák egységesítése útján;

               —

               konkrétan, kötelezze az Európai Bizottság Egészségügyi és Élelmiszerbiztonsági Főigazgatóságát arra, hogy Vigo és Leixoes (Portugália) kikötőiben összehasonlító elemzést végezzen a harmadik országokból származó állati eredetű termékek behozatalára vonatkozó közösségi jogszabályok alkalmazásával kapcsolatban.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztására a felperes azzal érvel, hogy a fagyasztott és mélyhűtött halászati termékek Unión kívüli országokból való behozatalával kapcsolatos uniós szabályozás eltérő alkalmazása a versenyszabályok és a level playing field módosulásához vezet, ami pedig a belső piac torzulását eredményezi.
   Ezzel kapcsolatban továbbá azzal érvel, hogy a kikötők kulcsfontosságú szerepet játszanak az áruszállításban, és különösen a halászati termékek behozatalában, amelyek 76 %-a a kikötőkbe érkezik.


title: C-64/16. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. február 27-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses kontra Tribunal de Contas (Előzetes döntéshozatal — Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése — Jogorvoslati lehetőségek — Hatékony bírói jogvédelem — A bírói függetlenség — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 47. cikk — Az illetmények csökkentése a nemzeti közszolgálatban — Költségvetési megszorító intézkedések)

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/2

         A Bíróság (nagytanács) 2018. február 27-i ítélete (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses kontra Tribunal de Contas
   (C-64/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése - Jogorvoslati lehetőségek - Hatékony bírói jogvédelem - A bírói függetlenség - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 47. cikk - Az illetmények csökkentése a nemzeti közszolgálatban - Költségvetési megszorító intézkedések))
   (2018/C 142/02)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal Administrativo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Associação Sindical dos Juízes Portugueses

      Alperes: Tribunal de Contas

      Rendelkező rész

   Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését akként kell értelmezni, hogy a bírói függetlenség elvével nem ellentétes az olyan, túlzott költségvetési hiány megszüntetésére irányuló feltétlenül érvényesítendő követelményekhez és egy európai uniós pénzügyi támogatási programhoz kapcsolódó, bércsökkentést célzó általános intézkedéseknek, mint amelyek az alapügy tárgyát képezik, a Tribunal de Contas (számvevőszék, Portugália) tagjai tekintetében történő alkalmazása.

      (1)  HL C 156., 2016.5.2.


title: T-140/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. március 7-i ítélete – Le Pen kontra Parlament (Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítésekre és juttatásokra vonatkozó szabályzat — Parlamenti asszisztensi támogatás — Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása — A főtitkár hatásköre — Bizonyítási teher — Indokolási kötelezettség — Hatáskörrel való visszaélés — Ténybeli tévedés — Egyenlő bánásmód)

text:
               23.4.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/42

         A Törvényszék 2018. március 7-i ítélete – Le Pen kontra Parlament
   (T-140/16. sz. ügy) (1)

   ((Az Európai Parlament képviselőit megillető költségtérítésekre és juttatásokra vonatkozó szabályzat - Parlamenti asszisztensi támogatás - Jogalap nélkül kifizetett összegek behajtása - A főtitkár hatásköre - Bizonyítási teher - Indokolási kötelezettség - Hatáskörrel való visszaélés - Ténybeli tévedés - Egyenlő bánásmód))
   (2018/C 142/55)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Franciaország) (képviselők: kezdetben M. Ceccaldi és J.-P. Le Moigne, később M. Ceccaldi, végül F. Wagner ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: S. Seyr és G. Corstens meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Parlament főtitkára által 2016. január 29-én hozott, parlamenti asszisztensi támogatás címén jogalap nélkül kifizetett 320 026,23 euró összeg felperes részéről történő visszatérítését előíró határozat és az ehhez kapcsolódó 2016. február 4-i terhelési értesítés megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Jean-Marie Le Pen köteles a költségek viselésére, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárások során felmerült költségeket.

      (1)  HL C 191., 2016.5.30.