title: C-453/18. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia Vigo (Spanyolország) által 2018. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bondora AS kontra Carlos V. C.

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/3

      A Juzgado de Primera Instancia Vigo (Spanyolország) által 2018. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bondora AS kontra Carlos V. C.
      (C-453/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/04)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia Vigo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bondora AS

         Alperes: Carlos V. C.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, valamint az annak értelmezésére irányuló ítélkezési gyakorlatot, hogy az irányelv említett cikkével ellentétes a 2000. január 7-i 1/2000. sz. Ley de Enjuiciamiento Civil huszonharmadik záró rendelkezésének [2. pontjához] hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy az európai fizetési meghagyás iránti kérelemhez nem szükséges okiratokat csatolni, és amennyiben azokat mégis csatolják, azokat nem veszik figyelembe?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2006. december 12-i 1896/2006 európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 7. cikke (2) bekezdésének e) pontját, hogy az említett rendelkezés nem zárja ki a hitelezővel szemben annak megkövetelését, hogy nyújtsa be az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között létrejött fogyasztói kölcsönszerződésből fakadó követelését megalapozó iratokat, ha a bíróság megítélése szerint ezen irat[ok] vizsgálata elengedhetetlen a felek között létrejött szerződésben foglalt feltételek tisztességtelen jellegének vizsgálatához, és így a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelvben, valamint az annak értelmezésére irányuló ítélkezési gyakorlatban előírt követelmények teljesítéséhez?

         (1)  HL 1993. L 95., 29. o.

         (2)  Az európai fizetési meghagyásos eljárás létrehozásáról szóló, 2006. december 12-i 1896/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 399., 1. o.)


title: T-905/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 12-i ítélete – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – A NUIT PRECIEUSE ábrás védjegy – Az EAU PRECIEUSE korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/21

      A Törvényszék 2018. szeptember 12-i ítélete – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)
      (T-905/16. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - A NUIT PRECIEUSE ábrás védjegy - Az EAU PRECIEUSE korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
      (2018/C 381/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Írország) (képviselők: P. Maeyaert és J. Muyldermans ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Lukošiūtė, D. Walicka és D. Gája meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Laboratoires M&L SA (Manosque, Franciaország) (képviselő: F. Cordt ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Chefaro Ireland és a Laboratoires M&L közötti törlési eljárással kapcsolatban 2016. október 19-én hozott határozata (R 2596/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Törvényszék a Chefaro Ireland DAC-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 53., 2017.2.20.


title: C-460/18. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-574/16. sz., HK kontra Bizottság ügyben 2018. május 3-án hozott ítélete ellen HK által 2018. július 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/4

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-574/16. sz., HK kontra Bizottság ügyben 2018. május 3-án hozott ítélete ellen HK által 2018. július 12-én benyújtott fellebbezés
      (C-460/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: HK (képviselők: A. Champetier, S. Rodrigues ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A Bíróság állapítsa meg, hogy a fellebbezés elfogadható és megalapozott;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. május 3-i ítéletét (T-574/16. sz. ügy);

                  —

                  ismertesse az ügyet határozathozatal céljából és adjon helyt a fellebbező kérelmeinek, ideértve az ellenérdekű fél költségek viselésére való kötelezését vagy ennek hiányában

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé határozathozatal céljából, és ebben az esetben a fellebbezési eljárás költségeiről a Bíróság eljárási szabályzatának 184. cikke alapján határozzanak.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező két jogalapot hoz fel. Az első jogalap a tisztviselők személyzeti szabályzata VIII. melléklete 17. cikke első bekezdésének megsértésére vonatkozik, valamint az indokolás nem egyértelmű, következetlen és ellentmondásos jellegére. A második jogalap a hátrányos megkülönböztetés elvének megsértésére és az indokolás elégtelenségére vonatkozik.


title: T-417/18 R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének a 2018. július 20-i végzése – Fordítóközpont kontra EUIPO („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem – Intézményi jog – Az EUIPO működéséhez szükséges fordítási szolgáltatások – Külső szolgáltatók igénybevétele – Ideiglenes intézkedések iránti kérelem – A sürgősség hiánya”)

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/26

      A Törvényszék elnökének a 2018. július 20-i végzése – Fordítóközpont kontra EUIPO
      (T-417/18 R. sz. ügy)
      ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Intézményi jog - Az EUIPO működéséhez szükséges fordítási szolgáltatások - Külső szolgáltatók igénybevétele - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - A sürgősség hiánya”))
      (2018/C 381/31)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja (képviselők: J. Rikkert és M. M. Garnier meghatalmazottak)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselők: N. Bambara és D. Hanf meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján egyrészt az EUIPO által a működéséhez szükséges fordítási szolgáltatások vonatkozásában a Fordítóközponttól eltérő szolgáltató igénybevételének lehetővé tételére irányulóan hozott határozatok végrehajtásának a felfüggesztésére, másrészt az EUIPO arra kötelezésére irányulóan benyújtott kérelem, hogy tegyen közzé értesítést a fordítási szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési szerződések felfüggesztésére vonatkozóan az Európai Unió Hivatalos Lapjának Kiegészítésében, és ne írja alá az ezen közbeszerzésekre irányuló szerződéseket.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-72/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. július 13-i végzése – BBY Solutions kontra EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/31

      A Törvényszék 2018. július 13-i végzése – BBY Solutions kontra EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)
      (T-72/16. sz. ügy) (1)

      (2018/C 381/38)
      Az eljárás nyelve: angol
      A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 118., 2016.4.4.


title: C-468/18. sz. ügy: A Judecătoria Constanţa (Románia) által 2018. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – R kontra P

text:
               22.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/5

      A Judecătoria Constanţa (Románia) által 2018. július 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – R kontra P
      (C-468/18. sz. ügy)
      (2018/C 381/06)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Judecătoria Constanţa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: R

         Alperes: P

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Abban az esetben, ha valamely tagállam bíróságához olyan egységes keresetet nyújtanak be, amely három kereseti kérelmet tartalmaz, vagyis a kiskorú gyermek szülei házasságának felbontására, az e gyermekkel kapcsolatos szülői felelősség megállapítására és a gyermekre vonatkozó tartási kötelezettség megállapítása iránti kérelmet, értelmezhetők-e úgy a 4/2009 rendelet (1) 3. cikkének a) pontjában, 3. cikkének d) pontjában és 5. cikkében foglalt rendelkezések, hogy a házasság felbontásáról döntő bíróság – amely egyúttal az alperes szokásos tartózkodási helye szerinti bíróság és amely előtt az alperes megjelent – határozhat a gyermekre vonatkozó tartási kötelezettség megállapítása iránti kérelemről, jóllehet a gyermekkel kapcsolatos szülői felelősség tekintetében megállapította joghatóságának hiányát, vagy a gyermekre vonatkozó tartási kötelezettség megállapítása iránti kérelemről csak az a bíróság határozhat, amely a gyermekkel kapcsolatos szülői felelősségre vonatkozó kereseti kérelem tekintetében joghatósággal rendelkezik?

                  2)

                  A nemzeti bírósághoz fordulást illetően ugyanabban az esetben a gyermekre vonatkozó tartási kötelezettség megállapítása iránti kérelem a szóban forgó rendelet 3. cikkének d) pontja értelmében megőrzi-e járulékos jellegét a szülői felelősség megállapítására irányuló kérelemhez képest?

                  3)

                  A második kérdésre adott nemleges válasz esetén a gyermek mindenek felett álló érdeke-e az, hogy valamely tagállam joghatósággal rendelkező bírósága a 4/2009/EK rendelet 3. cikkének a) pontja alapján határozzon az azon házasságból származó gyermekre vonatkozó tartási kötelezettség megállapítása iránti kérelemről is, amelynek felbontását kérik, figyelemmel arra, hogy e bíróság a szülői felügyelet gyakorlása tekintetében megállapította joghatóságának hiányát, jogerős ítéletben elismerve, hogy nem teljesültek a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (2) 12. cikkében foglalt feltételek?

         (1)  A tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 7., 1. o.; helyesbítések: HL 2011. L 131., 26. o., HL 2013. L 8., 19. o., HL 2013. L 281., 29. o.).

         (2)  HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o., helyesbítés: HL 2013. L 82., 63. o.


title: T-710/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 28-i végzése – Lux-Rehab Non-Profit kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — Magyarország által a megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztató vállalkozások javára végrehajtott támogatás — Előzetes vizsgálati eljárás — A Bizottságnak a támogatási intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító feltételezett határozatai — Az érintett fél fogalma — A személyében való érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság”)

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/73

      A Törvényszék 2018. szeptember 28-i végzése – Lux-Rehab Non-Profit kontra Bizottság
      (T-710/17. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Magyarország által a megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztató vállalkozások javára végrehajtott támogatás - Előzetes vizsgálati eljárás - A Bizottságnak a támogatási intézkedést a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító feltételezett határozatai - Az érintett fél fogalma - A személyében való érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság”)
      (2018/C 427/97)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft. (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) (Szombathely, Magyarország) (képviselő: Szabó L. ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: Bottka V. és C. Georgieva-Kecsmar meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az SA.29432 ([CP 290/2009] – Magyarország – Diszkriminatív szabályozás miatt vélelmezett jogszerűtlen támogatás a megváltozott munkaképességű munkavállalók foglalkoztatásával kapcsolatban) és az SA.45498 ([FC/2016], az OPS Újpest-lift Kft. panasza a 2006 és 2012 között megváltozott munkaképességű munkavállalókat foglalkoztató vállalkozásoknak nyújtott állami támogatással kapcsolatosan) panaszokkal kapcsolatban állítólag hozott bizottsági határozatok megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Lux-Rehab Foglalkoztató Non-Profit Kft.-t (Lux-Rehab Non-Profit Kft.) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 437., 2017.12.18.


title: T-120/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. október 11-i ítélete – M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon kontra EUIPO (fluo.) („Európai uniós védjegy — A fluo. európai uniós ábrás védjegy bejelentése — A lajstromozás iránti kérelem részleges elutasítása — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/52

      A Törvényszék 2018. október 11-i ítélete – M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon kontra EUIPO (fluo.)
      (T-120/17. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A fluo. európai uniós ábrás védjegy bejelentése - A lajstromozás iránti kérelem részleges elutasítása - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
      (2018/C 427/66)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE (Szaloniki, Görögország) (képviselő: A. Spyridonos ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M.d.M. Baldares és J. Ivanauskas meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a fluo. ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. december 2-án hozott határozata (R 863/2016-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsa által 2016. december 2-án hozott határozat (R 863/2016-2. sz. ügy) rendelkező részének 2. pontját.

                  2)

                  Az EUIPO maga viseli saját költségeit, valamint az M & T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE részéről felmerült költségeket, ideértve az M & T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE részéről az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárás során szükségszerűen felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 121., 2017.4.18.


               6.12.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/14

      A Fürstliches Landgericht 2018. július 13-i tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a C kontra Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein ügyben
      (E-2/18. sz. ügy)
      (2018/C 439/14)
      A Fürstliches Landgericht (Hercegi Bíróság) 2018. július 13-i, a Bíróság Hivatalához 2018. július 17-én beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a C kontra Concordia Schweizerische Kranken- und Unfallversicherung AG, Landesvertretung Liechtenstein ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

                  1.

                  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet csupán meghatároz-e egy minimumkeretet, amelyet a verseny torzulásainak megelőzése érdekében biztosítani kell, vagy az említett rendeletben foglalt szabályok kötelező érvényűek, amennyiben azok a biztosítási szerződés keretében világszerte végrehajtandó juttatási kötelmeket is érintik és azokat korlátozzák? A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazandó-e azon társadalombiztosítási rendszerekre, amelyek csupán arra kötelezik a munkavállalókat, hogy bizonyítsák megfelelő egészségbiztosítás meglétét, de szerződéses autonómia révén lehetővé teszik számukra, hogy a magánjog hatálya alá tartozó különböző biztosítók közül válasszanak, és mindössze igazolást nyújtsanak be a megfelelő biztosítási szerződés megkötéséről?

                  2.

                              a)

                              A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet érvényessége alapján a szerződő köteles-e a kötelező egészségbiztosítás keretében kötött biztosítási szerződés hatálya alá tartozó számlákat a lakóhelye szerinti társadalombiztosítási intézményhez benyújtani, aminek következtében a nyugdíj kifizetéséért felelős tagállamban működő társadalombiztosítási intézmény csak abban az esetben kötelezhető fizetésre, ha a lakóhely szerinti társadalombiztosítási intézmény elutasította a fizetést, vagy a szerződő jogosult-e a biztosítási szerződés szerinti jogainak érvényesítésére?

                              b)

                              Ha az a) pontnak megfelelően a szerződő nem támaszkodhat a biztosítási szerződésre:
                              Ugyanez a helyzet áll-e fenn abban az esetben, ha a biztosítási szerződést a kötelező biztosítási követelmény keretében kötik meg, de a szerződéses biztosítás meghaladja a törvényben előírt minimumot, és így megkötése bizonyos mértékben „önkéntesnek” tekinthető?

                  3.

                  Ha a szerződő a 2. kérdéssel összhangban először a lakóhely szerinti államban köteles számlát benyújtani:

                              a)

                              Ez vonatkozik-e olyan biztosítottra is, aki a szerződéses jogviszony keretében már évek óta részesül ellátásban, vagy az a tény, hogy a társadalombiztosítási rendszer a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i európai parlamenti és tanácsi 883/2004/EK rendeletre hivatkozik, ellentétes a jóhiszeműség elvével?

                              b)

                              A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre hivatkozva jogosult-e egy társadalombiztosítási rendszer arra, hogy a biztosítottal szemben visszatérítést igényeljen, amennyiben a múltban a rendeletben meghatározott szintet meghaladó biztosítást nyújtott, azaz olyan ellátásokat biztosított, amelyeket az említett rendelet szabályai szerint nem kell fizetni, vagy a visszatérítés iránti igény ellentétes a jóhiszeműség elvével?

                              c)

                              A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i európai parlamenti és tanácsi 883/2004/EK rendelet fényében feljogosítják-e a szerződőt a társadalombiztosítási rendszer által nyújtott ellátások – a lakóhely szerinti társadalombiztosítási intézményen keresztül benyújtott számlák nélkül is – jövőbeli ellátásokra, anélkül, hogy számlát kellene benyújtania a lakóhely szerinti társadalombiztosítási intézményen keresztül?


title: T-648/18. sz. ügy: 2018. október 22-én benyújtott kereset – Super bock group, SGPS kontra EUIPO – Agus (Crystal)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/56

      2018. október 22-én benyújtott kereset – Super bock group, SGPS kontra EUIPO – Agus (Crystal)
      (T-648/18. sz. ügy)
      (2019/C 16/66)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Super bock group, SGPS SA (Leça do Balio, Portugália) (képviselő: J. Mioludo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Agus sp. z o.o. (Varsó, Lengyelország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Crystal európai uniós szóvédjegy bejelentése – 15 016 728. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. július 23-án hozott határozata (R 299/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a vitatott határozatot;

                  —

                  utasítsa el a Crystal 15 016 728. sz. védjegybejelentést valamennyi érintett áru vonatkozásában;

                  —

                  az EUIPO-t és az AGUS sp. z o.o.-t kötelezze a saját költségeik, valamint a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-495/17. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2018. november 8-i ítélete (a Tribunalul Prahova [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cartrans Spedition Srl kontra Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – Adómentességek – A 146. cikk (1) bekezdésének e) pontja és a 153. cikk – Az áruk kiviteléhez közvetlenül kapcsolódó közúti fuvarozási ügyletek – Az ilyen ügyletekben részt vevő közvetítők által nyújtott szolgáltatások – Az áruk kivitelére vonatkozó bizonyítási szabályok – Vámáru-nyilatkozat – TIR-igazolványok)

text:
               14.1.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/22

      A Bíróság (hetedik tanács) 2018. november 8-i ítélete (a Tribunalul Prahova [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cartrans Spedition Srl kontra Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova, Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii
      (C-495/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Adómentességek - A 146. cikk (1) bekezdésének e) pontja és a 153. cikk - Az áruk kiviteléhez közvetlenül kapcsolódó közúti fuvarozási ügyletek - Az ilyen ügyletekben részt vevő közvetítők által nyújtott szolgáltatások - Az áruk kivitelére vonatkozó bizonyítási szabályok - Vámáru-nyilatkozat - TIR-igazolványok))
      (2019/C 16/27)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Prahova

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cartrans Spedition Srl

         Alperes: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Prahova,
      Direcţia Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii

         Rendelkező rész

      Egyrészt a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 146. cikke (1) bekezdésének e) pontját, másrészt e rendelkezést az ugyanezen irányelv 153. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami adóztatási gyakorlat, amely szerint az árukivitelhez közvetlenül kapcsolódó fuvarozási szolgáltatások esetében és az e fuvarozási szolgáltatásokban részt vevő közvetítők általi szolgáltatásnyújtások esetében a hozzáadottérték-adó alóli mentességet az érintett árukra vonatkozó kiviteli vámáru-nyilatkozatnak az adófizetésre kötelezett személy általi benyújtásától teszik függővé. E tekintetben a hatáskörrel rendelkező hatóságok feladata, hogy az említett mentességek nyújtása céljából megvizsgálják, hogy az érintett áruk kivitelére vonatkozó feltétel teljesülése elég nagy valószínűséggel megállapítható-e az e hatóságok rendelkezésére álló elemek összességéből. Ebben az összefüggésben az áruk rendeltetési helye szerinti harmadik ország vámhatóságai által hitelesített, az adófizetésre kötelezett személy által benyújtott TIR-igazolvány olyan bizonyítéknak minősül, amelyet főszabály szerint az említett hatóságoknak figyelembe kell venniük, kivéve ha konkrét indokaik vannak ezen okmány hitelességének vagy megbízhatóságának a kétségbe vonására.

         (1)  HL C 369., 2017.10.30.


title: T-14/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. november 19-i végzése – Landesbank Baden-Württemberg kontra ESZT („Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset – Gazdasági és monetáris unió – Bankunió – A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) – Egységes Szanálási Alap (ESZA) – A 2016. évi előzetes hozzájárulások meghatározása – Keresetindítási határidő – Elkésettség – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”)

text:
               4.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/58

      A Törvényszék 2018. november 19-i végzése – Landesbank Baden-Württemberg kontra ESZT
      (T-14/17. sz. ügy) (1)

      ((„Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset - Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - A hitelintézetekre és bizonyos befektetési vállalkozásokra vonatkozó Egységes Szanálási Mechanizmus (ESZM) - Egységes Szanálási Alap (ESZA) - A 2016. évi előzetes hozzájárulások meghatározása - Keresetindítási határidő - Elkésettség - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”))
      (2019/C 44/74)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Landesbank Baden-Württemberg (Stuttgart, Németország) (képviselők: H. Berger és K. Rübsamen ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (képviselők: A. Martin-Ehlers, S. Raes, A. Kopp és T. Van Dyck ügyvédek)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: A. Steiblytė és M. K.-Ph. Wojcik meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az ESZT vezetői ülésének az Egységes Szanálási Alapba 2016-ban előre befizetendő hozzájárulásokról szóló, 2016. április 15-i határozatának (SRB/ES/SRF/2016/06), másrészt az ESZT vezetői ülésének a 2016. április 15-i határozatát kiegészítő, az Egységes Szanálási Alapba 2016-ban előre befizetendő hozzájárulások kiigazításáról szóló, 2016. május 20-i határozatának (SRB/ES/SRF/2016/13) a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Landesbank Baden-Württemberget kötelezi a saját költségein felül az Egységes Szanálási Testület (ESZT) részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 63., 2017.2.27.


title: T-890/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. december 13-i végzése – Scandlines Danmark és Scandlines Deutschland kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Állami támogatások – A Fehmarn-szoroson áthaladó vasúti és közúti állandó összeköttetés állami finanszírozása – Egyedi támogatások – Keresettel nem megtámadható aktus – Pusztán megerősítő aktus – Előkészítő aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/34

      A Törvényszék 2018. december 13-i végzése – Scandlines Danmark és Scandlines Deutschland kontra Bizottság
      (T-890/16. sz. ügy) (1)

      ((„Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - A Fehmarn-szoroson áthaladó vasúti és közúti állandó összeköttetés állami finanszírozása - Egyedi támogatások - Keresettel nem megtámadható aktus - Pusztán megerősítő aktus - Előkészítő aktus - Elfogadhatatlanság”))
      (2019/C 65/43)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Scandlines Danmark ApS (Koppenhága, Dánia) és Scandlines Deutschland GmbH (Hamburg, Németország) (képviselő: L. Sandberg-Mørch ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Armati és S. Noë meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Dán Királyság (képviselők: kezdetben C. Thorning, később J. Nymann-Lindegren meghatalmazottak, segítőjük: R. Holdgaard ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      A Fehmarn-szoroson áthaladó vasúti és közúti állandó összeköttetés finanszírozása érdekében Dánia által végrehajtott állami támogatásról szóló, 2016. szeptember 30-i bizottsági levél megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Scandlines Danmark ApS és a Scandlines Deutschland GmbH saját költségeiken kívül kötelesek viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket is.

                  3)

                  A Dán Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 63., 2017.2.27.


title: C-415/18. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-606/17. sz., CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2018. április 19-én hozott végzése ellen a CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH által 2018. június 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/2

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-606/17. sz., CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2018. április 19-én hozott végzése ellen a CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH által 2018. június 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-415/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/02)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (képviselő: A. Schuster ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      Az Európai Unió Bírósága (nyolcadik tanács) 2019. január 10-i végzésével részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: C-682/18. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) 2018. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LF kontra Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/2

      A Bundesgerichtshof (Németország) 2018. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LF kontra Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH
      (C-682/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LF

         Alperes: Google LLC, YouTube Inc., YouTube LLC, Google Germany GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2001/29/EK irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett közvetítés cselekményét valósítja-e meg az olyan internetes videómegosztó platform üzemeltetője, amelyen a felhasználók a jogosultak hozzájárulása nélkül tesznek hozzáférhetővé a nyilvánosság számára szerzői jogi védelem alatt álló tartalmakat magukban foglaló videókat, ha

                              —

                              az üzemeltetőnek reklámbevétele származik a platformból,

                              —

                              a feltöltésre automatikusan és az üzemeltető általi előzetes megtekintés vagy ellenőrzés nélkül kerül sor,

                              —

                              az üzemeltető a felhasználási feltételek szerint a videó elhelyezésének idejére díjmentesen az egész világra kiterjedő, nem kizárólagos hasznosítási engedélyt szerez a videókra vonatkozóan,

                              —

                              az üzemeltető a felhasználási feltételekben és a feltöltés során felhívja a figyelmet arra, hogy szerzői jogokat sértő tartalmak nem helyezhetők el,

                              —

                              az üzemeltető segédeszközt bocsát a jogosultak rendelkezésére, amelynek segítségével a jogsértő videók letiltását kezdeményezhetik,

                              —

                              az üzemeltető a platformon ranglisták és tartalmi rovatok formájában megszerkeszti a keresési találatokat, és a regisztrált felhasználóknak egy e már megtekintett videókhoz igazodó áttekintést nyújt az ajánlott videókról,

                        amennyiben az üzemeltetőnek nincsen konkrét tudomása szerzői jogokat sértő tartalmak elérhetőségéről, vagy ilyen tartalmakról tudomást szerezve azokat haladéktalanul törli, vagy az azokhoz való hozzáférést haladéktalanul megszünteti?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Az első kérdésben ismertetett körülmények között a 2000/31/EK irányelv (2) 14. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik-e az internetes videómegosztó platform üzemeltetőjének tevékenysége?

                  3)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése alapján konkrét jogellenes tevékenységekre vagy információkra kell-e vonatkoznia a jogellenes tevékenységről vagy információról való tényleges tudomásnak és az olyan tényekről vagy körülményekről való tudomásnak, amelyek nyilvánvalóan jogellenes tevékenységre vagy információra utalnak?

                  4)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén továbbá:
                  Összeegyeztethető-e a 2001/29/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével, hogy a jogosult csak akkor eszközölhet ki ideiglenes intézkedést olyan szolgáltatóval szemben, akinek szolgáltatása a szolgáltatás igénybe vevője által küldött információ tárolásából áll, és akinek szolgáltatását annak igénybe vevője szerzői jog vagy szomszédos jogok megsértése céljából vette igénybe, ha az egyértelmű jogsértésre való figyelmeztetést követően újból ilyen jogsértésre került sor?

                  5)

                  Az első és második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Az első kérdésben ismertetett körülmények között a 2004/48/EK irányelv (3) 11. cikkének első mondata és 13. cikke értelmében vett jogsértőnek tekintendő-e az internetes videómegosztó platform üzemeltetője?

                  6)

                  Az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Függővé tehető-e attól az ilyen jogsértő 2004/48/EK irányelv 13. cikkének (1) bekezdése szerinti kártérítés-fizetési kötelezettsége, hogy a jogsértő mind az általa megvalósított jogsértés, mind a harmadik személy által megvalósított jogsértés esetében szándékosan járt el, és tudta, vagy kellő gondosság mellett tudnia kellett volna, hogy a felhasználók konkrét jogsértésekhez veszik igénybe a platformot?

         (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítés: HL 2014. L 10., 32. o).

         (2)  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).

         (3)  A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.).


title: C-683/18. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) 2018. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Elsevier Inc. kontra Cyando AG

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/4

      A Bundesgerichtshof (Németország) 2018. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Elsevier Inc. kontra Cyando AG
      (C-683/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Elsevier Inc.

         Alperes: Cyando AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a)

                              A 2001/29/EK irányelv (1) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében vett közvetítés cselekményét valósítja-e meg az olyan, fájlmegosztásra alkalmas tárhelyszolgáltatás üzemeltetője, amelyen keresztül a felhasználók a jogosultak hozzájárulása nélkül tesznek hozzáférhetővé a nyilvánosság számára szerzői jogi védelem alatt álló tartalmakat magukban foglaló fájlokat, ha

                                          —

                                          a feltöltésre automatikusan és az üzemeltető általi előzetes megtekintés vagy ellenőrzés nélkül kerül sor,

                                          —

                                          az üzemeltető a felhasználási feltételekben felhívja a figyelmet arra, hogy szerzői jogokat sértő tartalmak nem helyezhetők el,

                                          —

                                          az üzemeltetőnek bevétele származik a szolgáltatás üzemeltetéséből,

                                          —

                                          a szolgáltatást jogszerű tevékenységekhez használják, az üzemeltetőnek azonban tudomása van arról, hogy jelentős mennyiségű, szerzői jogokat sértő tartalom (több mint 9 500 mű) is elérhető,

                                          —

                                          az üzemeltető nem kínál tartalomjegyzéket és keresőfunkciót, az általa rendelkezésre bocsátott, korlátlan számú letöltési linket azonban harmadik személyek a fájlok tartalmára vonatkozó információkat tartalmazó és a konkrét tartalmak utáni keresést lehetővé tevő linkgyűjteményekben helyezik el az interneten,

                                          —

                                          az üzemeltető az általa a letöltésekért a letöltések számától függően fizetett díjazás rendszerének kialakítási módja révén ösztönzi a felhasználók által más úton csak díj ellenében megszerezhető, szerzői jogi védelem alatt álló tartalmak feltöltését,

                                    és

                                          —

                                          a névtelen fájlfeltöltés lehetővé tétele növeli annak valószínűségét, hogy a felhasználókat nem vonják felelősségre a szerzői jogok megsértéséért?

                              b)

                              Változik-e a kérdés megítélése akkor, ha a fájlmegosztásra alkalmas tárhelyszolgáltatáson keresztül a teljes használat 90–96 %-ának megfelelő mértékben kerül sor szerzői jogokat sértő tartalmak rendelkezésre bocsátására?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Az első kérdésben ismertetett körülmények között a 2000/31/EK irányelv (2) 14. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik-e a fájlmegosztásra alkalmas tárhelyszolgáltatás üzemeltetőjének tevékenysége?

                  3)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A 2000/31/EK irányelv 14. cikkének (1) bekezdése alapján konkrét jogellenes tevékenységekre vagy információkra kell-e vonatkoznia a jogellenes tevékenységről vagy információról való tényleges tudomásnak és az olyan tényekről vagy körülményekről való tudomásnak, amelyek nyilvánvalóan jogellenes tevékenységre vagy információra utalnak?

                  4)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén továbbá:
                  Összeegyeztethető-e a 2001/29/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésével, hogy a jogosult csak akkor eszközölhet ki ideiglenes intézkedést olyan szolgáltatóval szemben, akinek szolgáltatása a szolgáltatás igénybe vevője által küldött információ tárolásából áll, és akinek szolgáltatását annak igénybe vevője szerzői jog vagy szomszédos jogok megsértése céljából vette igénybe, ha az egyértelmű jogsértésre való figyelmeztetést követően újból ilyen jogsértésre került sor?

                  5)

                  Az első és második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
                  Az első kérdésben ismertetett körülmények között a 2004/48/EK irányelv (3) 11. cikkének első mondata és 13. cikke értelmében vett jogsértőnek tekintendő-e a fájlmegosztásra alkalmas tárhelyszolgáltatás üzemeltetője?

                  6)

                  Az ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Függővé tehető-e attól az ilyen jogsértő 2004/48/EK irányelv 13. cikkének (1) bekezdése szerinti kártérítés-fizetési kötelezettsége, hogy a jogsértő mind az általa megvalósított jogsértés, mind a harmadik személy által megvalósított jogsértés esetében szándékosan járt el, és tudta, vagy kellő gondosság mellett tudnia kellett volna, hogy a felhasználók konkrét jogsértésekhez veszik igénybe a platformot?

         (1)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.; helyesbítés: HL 2014. L 10., 32. o).

         (2)  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).

         (3)  A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.).


title: C-702/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-584/17. sz., Primart kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 12-én hozott ítélete ellen a Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz által 2018. november 9-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/6

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-584/17. sz., Primart kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 12-én hozott ítélete ellen a Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz által 2018. november 9-én benyújtott fellebbezés
      (C-702/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/06)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowe „Primart” Marek Łukasiewicz (képviselő: J. Skołuda, radca prawny)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Bolton Cile España, SA

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze teljes egészében hatályon kívül a Törvényszék megtámadott ítéletét;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a negyedik fellebbezési tanács 2017. június 22-i határozatát (R 1933/2016–4);

                  —

                  az EUIPO-t és a Bolton Cile España, S. A.-t kötelezze a Törvényszék és a fellebbezési tanács előtti eljárás költségeinek viselésére, valamint az EUIPO-t kötelezze a Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1)

                  A megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a 207/2009 rendelet (1) 76. cikkének (1) bekezdését (jelenleg a 2017/1001 (2) rendelet 95. cikkének (1) bekezdése) és a 207/2009 rendelet 65. cikkét (jelenleg a 2017/1001 rendelet 72. cikke) azzal, hogy a fellebbezőnek a korábbi védjegy gyenge megkülönböztető képességére vonatkozóan a felszólalási eljárásban előadott érveit elfogadhatatlanként elutasította azzal az indokkal, hogy azokat első alkalommal a Bíróság előtt terjesztették elő (a megtámadott ítélet 87–90. pontja).

                              a.

                              A Törvényszék köteles értékelni a tényállást és a jogi érveket, még akkor is, ha azokat első alkalommal előtte terjesztették elő, ha az EUIPO fellebbezési tanácsának azokat hivatalból figyelembe kellett volna vennie.

                              b.

                              Valamely védjegy részének valamely uniós nyelven fennálló jelentése közismert tény, és azt ilyenként az EUIPO-nak hivatlból kell vizsgálnia. Ennek eredményeképpen, az azzal kapcsolatos érveket a Törvényszéknek alaposan meg kell vizsgálnia, az előtte első alkalommal előterjesztett érvek értékelését is beleértve.

                              c.

                              A Törvényszék előtti eljárás felperese jogosult a közismert tényeknek az EUIPO fellebbezési tanácsa által végzett értékelését új érveknek és az ezen érveket alátámasztó bizonyítékoknak a Törvényszék elé terjesztésével vitatni.

                              d.

                              Azon tények és jogi érvek értékelésének elmulasztásával, amelyeket az EUIPO-nak hivatalból figyelembe kellett vennie (a felszólalási eljárás tárgyát képező védjegyek jelentésével kapcsolatos közismert tényeket is beleértve), a Törvényszék megsértette az általános eljárási szabályokat, és tévesen értékelte fellebbezési tanács előtti ügy tárgyát.

                  2)

                  Ha Bíróság figyelembe veszi azt a közismert tényt, hogy a „PRIMA” szó dícsérő jelentéssel rendelkezik (ahogyan azt a felszólalási osztály és a fellebbező állítja), és azt jelenti, hogy „első, legelső/legjobb, vezető, legfőbb”, eltérő következtetésre kell jutnia az ES-2578815 „PRIMA” és az EUTMA-013682299 „PRIMART MAREK ŁUKASIEWICZ” védjegyek közötti összetéveszthetőség vonatkozásában, azaz meg kell állapítania, hogy e védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

                              a.

                              A vizsgált védjegyek egy elemben megegyeznek, amely gyenge megkülönböztető képességgel rendelkezik, és az ellentartott védjegyben nem tölt be önálló szerepet. Mindez a közepes fokú vizuális hasonlósággal, a fogalmi hasonlóság hiányával és az alacsony fokú (vagy adott esetben hiányzó) hangzásbeli hasonlósággal együttesen kizárja az említett védjegyek összetéveszthetőségét.

         (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).

         (2)  Az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 154., 1. o.).


title: C-714/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-94/17. sz., ACTC kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen az ACTC GmbH által 2018. november 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/8

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-94/17. sz., ACTC kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítélete ellen az ACTC GmbH által 2018. november 14-én benyújtott fellebbezés
      (C-714/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/07)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: ACTC GmbH (képviselő: V. Hoene Rechtsanwältin, D. Eickemeier Rechtsanwalt, S. Gantenbrink Rechtsanwältin)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Taiga AB

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-94/17. sz. ügyben 2018. szeptember 13-án hozott ítéletét, és helyezze hatályon kívül az alperes határozatát (R 693/2015-4. sz. ügy).

            másodlagosan,

                  —

                  helyezze hatályon kívül az első pontban hivatkozott ítéletet, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé,

            és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Törvényszék több szempontból is megsértette az európai uniós védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 42. cikkének (2) bekezdését, amikor megállapította az ütköző megjelölések hasonlóságát, és – a használatra vonatkozó bizonyítékok téves értékelése következtében – az áruk hasonlóságát. A szóban forgó védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.

                  1.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a beavatkozó fél teljesítette a használatra vonatkozó követelményeket a 25. osztályba tartozó valamennyi olyan áru tekintetében, amelyek vonatkozásában a korábbi végjegyet bejegyezték. A követelmények csak a „ruházati cikkek, felsőruházat, alsóneműk, kalapáruk, kesztyűk, övek és zoknik; valamennyi említett áru kizárólag speciális időjárás-álló kültéri ruházatként történő használatra szánva, a hideg, szeles és/vagy esős időjárási körülmények elleni védelemként; munkaoverallok” tekintetében teljesültek. A Törvényszék megállapításaival ellentétben, ez a 25. osztályba tartozó áruknak egy független alkategóriája, és ekképpen a használatra vonatkozó bizonyítékot csupán a 25. osztályba tartozó áruk ezen alkategóriájával kapcsolatban nyújtották be.

                  2.

                  A használatra vonatkozó követelmények e téves értékelésének következményeként a Törvényszék helytelenül állapította meg, hogy a mindkét védjegy árujegyzékében szereplő áruk, a „ruházati cikkek” és a „kalapok” azonosak.

                  3.

                  A Törvényszék tévesen határozott úgy, hogy helyes a fellebbezési tanács azon megállapítása, mely szerint az ütköző megjelölések vizuális szempontból hasonlítanak egymásra, mivel a szóban forgó megjelölések ugyanolyan hosszúságúak, és négy betűjük megegyezik. A Törvényszék előtt nem vitatták meg a vitatott védjegy szokatlan összetételét (aszimmetrikus mássalhangzók és az „igh” szokatlan írásmódja) és a vizuális hasonlóság felperes által hivatkozott következményeit. Az átlagos fogyasztó nyilvánvalóan egészében érzékeli a védjegyet. A vitatott védjegy szokatlan összetétele azonban jelentős hatással van az összbenyomásra, amit a Törvényszék nem vett figyelembe.

                  4.

                  A Törvényszék szintén tévedett, amikor azt állapította meg, hogy az ütköző védjegyek hangzásbelileg azonosak, mivel a felperes nem terjesztett elő azt alátámasztó bizonyítékot, hogy az első, „ti” és „TAI” szótagok hangja az angol nyelvű közönség számára nem azonos, és az ütköző védjegyek kiejtése semmiben sem különül el. A helyzet, éppen ellenkezőleg, az, hogy a Törvényszék bizonyítékok nélkül, és tévesen állapította meg, hogy a „ti” betűsor kiejtés mindig „tai”. Ezen értékelést semmilyen bizonyíték nem támasztja alá. A „ti” szó nem létezik az angol nyelvben. E betűsor tehát mindig csak a szóban forgó szóra érvényes nyelvészeti szabályok alapján ejthető ki. Adottnak vehetjük, hogy számtalan szó létezik, amelyben a „ti” betűsor nem „tai”-nak kell kiejteni, mint amilyen a „trick”, „ticket”, „till”, „timbal”, „timberland”, „tin”, „tincture”, „tinder”, „tip”, „trigger” és még sok más, köztük a „tigha” vitatott védjegy. A híres angol gyermekkönyvben, a Micimackóban az egyik főszereplő egy „Tigger” [tɪɡə] névre hallgató állat. Ennélfogva, amikor a „ti”-t követő magánhangzót röviden ejtjük, a kiejtés nem „tai”. A felperes erre hivatkozott a kezdetektől fogva. Sem az alperes, sem a beavatkozó fél nem bizonyította ennek ellenkezőjét. Nem a felperes feladata volt ekképpen a nyilvánvaló bizonyítása.

                  5.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a felperes nem bizonyította, hogy a TAIGA egyértelmű és sajátos jelentéssel bír az érintett közönség (európai uniós fogyasztók) egésze számára. Ez nem így van. A felperes azon állítását senki sem vitatta, hogy a TAIGA a francia nyelv szótárban szereplő, ismert szava. Szintén nyilvánvaló és bíróságok számára közismert tény, hogy Franciaország Dél-Európában fekszik. A TAIGA mint tájegység vitathatatlan méretéből és egészének világszintű jelentőségéből adódóan, a TAIGA (különösen a TUNDRA szóval együtt) az általános műveltség részét képezi mind Európában, mind azon kívül.

                  6.

                  Ezenfelül a Törvényszék ítélkezési gyakorlata értelmében elegendő, ha a kifejezés az Európai Unió egy részében, például az olasz nyelvű közönség által ismert. A Törvényszék elismerte a „Granini” és a „Panini” közötti fogalmi különbséget, hiszen a „Granini” nem hordoz jelentést, míg a „Panini” egyfajta olasz szendvicset jelent.

                  7.

                  A Törvényszék által hivatkozott 2003. október 14-i Phillips-Van Heusen/OHMI – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS) ítélet (T-292/01, EU:T:2003:264, 54. pont) nem tartalmaz semmi utalást arra, hogy a szóban forgó szót az Európai Unió egészében megértenék. Rá kell tehát mutatni, hogy a Törvényszék értékelését nem támasztja alá a BASS ítélkezési gyakorlat. A Törvényszék helyesen állapította meg, hogy az Európán belüli érintett közönség jelentős része ismeri és érti a TAIGA kifejezést.


title: C-715/18. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V. kontra Finanzamt Cuxhaven

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/9

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V. kontra Finanzamt Cuxhaven
      (C-715/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V.

         Alperes: Finanzamt Cuxhaven

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Kiterjed-e a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) (héairányelv) III. mellékletének 12. pontjával összefüggésben értelmezett 98. cikkének (2) bekezdése szerinti, a kempingek és lakókocsiparkok férőhelyeinek bérbeadására vonatkozó adómérték-kedvezmény a kikötőhelyek bérbeadására is?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: C-751/18. sz. ügy: A Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD (Portugália) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneire

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/10

      A Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD (Portugália) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneire
      (C-751/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/09)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Totalmédia – Marketing Direto e Publicidade SA

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneire

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Azon értelmezés esetén, miszerint a hivatkozott fordított egyesülést követően az átvevő leányvállalat tőkéjének megszerzésére fordított, harmadik személyektől vagy kapcsolt társaságoktól felvett, és az egyesülés következtében átruházott kölcsönök után felszámított kamatok és abból származó egyéb költségek (amely költségeket a beolvadó társaság levonhatná, ha nem történik egyesülés) már nem vonhatók le az átvevő társaság adóalapjából, a társasági adóról szóló törvénykönyvnek a 2013-ban hatályos változata 23. cikke (1) bekezdésének c) pontja összeegyeztethető e az európai joggal, kifejezetten abban az értelemben, hogy a pénzügyi költségek levonhatóságának kizárása a 2009/133/EK tanácsi irányelv (1) hatálya alá tartozó egyesülési ügyletek akadályának vagy korlátozásának minősülhet, megsértve ezzel az irányelvben lefektetett elveket és célkitűzéseket, illetve a 4. cikkében foglalt rendelkezéseket?

                  2)

                  Amennyiben az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó válasz szerint a pénzügyi költségek említett adóból való levonásának kizárása összeegyeztethető az irányelvvel, ezen összeegyeztethetőség fennmarad e azon körülmény esetén, ha az adókorrekciót nem az irányelv visszaélésszerű alkalmazás elleni rendelkezése (15. cikk), vagy az ezt átvevő nemzeti jogszabály (a társasági adóról szóló törvénykönyv 73. cikkének (10) bekezdése) alapján, hanem egy másik belső jogszabályi rendelkezés (a társasági adóról szóló törvénykönyv 23. cikke) alapján végezték el?

         (1)  A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, részleges szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére, valamint az SE k vagy az SCE k létesítő okirat szerinti székhelyének a tagállamok közötti áthelyezésére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 2009. október 19 i 2009/133/EK tanácsi irányelv (HL 2009. L 310., 34. o.)


title: C-761/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-421/17. sz., Leino-Sandberg kontra Parlament ügyben 2018. szeptember 20-án hozott végzése ellen Päivi Leino-Sandberg által 2018. december 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/10

      A Törvényszék (hetedik tanács) T-421/17. sz., Leino-Sandberg kontra Parlament ügyben 2018. szeptember 20-án hozott végzése ellen Päivi Leino-Sandberg által 2018. december 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-761/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Päivi Leino-Sandberg (képviselők: O. W. Brouwer advocaat, S. Schubert Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2018. szeptember 20-i T-421/17. sz. ügyben hozott végzését;

                  —

                  éljen a Bíróság alapokmánya 61. cikke első bekezdésének második mondatában biztosított hatáskörével, és érdemben döntse el az ügyet; valamint

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére, beleértve a beavatkozó felek költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első fellebbezési jogalap: téves jogalkalmazás a vitatott végzésben, mivel az megállapítja, hogy a kereset okafogyottá vált, és arról nem szükséges határozni. A fellebbező azt állítja, hogy a vitatott határozat helytelenül nem alkalmazza a 2018. szeptember 4-i ClientEarth kontra Bizottság ítéletben (C-57/16 P, EU:C:2018:660) kialakított jogi tesztet, amely alapján meg kellett volna állapítania, hogy mivel az Európai Parlament nem vonta vissza a vitatott határozatot, a kereset nem vált okafogyottá.
      A második fellebbezési jogalap: téves jogalkalmazás és eljárási hibák a vitatott végzésben, mivel az megállapítja, hogy már nem áll fenn az eljáráshoz fűződő érdek. A fellebbező előadja, hogy a vitatott végzés helytelenül alkalmazza az állandó ítélkezési gyakorlatban, így a C-57/16. P. ügyben kialakított jogi tesztet, amely alapján azt kellett volna megállapítania, hogy a jogellenesség a jövőben megismétlődhet az ügy sajátos körülményeitől függetlenül, és ezért az eljáráshoz fűződő érdek továbbra is fennáll.


title: C-766/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-328/17. sz., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi által 2018. december 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/11

      A Törvényszék (második tanács) T-328/17. sz., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi által 2018. december 5-én benyújtott fellebbezés
      (C-766/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/11)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (képviselők: S. Malynicz QC, S. Baran barrister és V. Marsland solicitor)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a Törvényszék T-328/17. sz. Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra EUIPO ítélete (EU:T:2018:594) elleni fellebbezést, és adjon helyt az ítélet hatályon kívül helyezése iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a saját költségeik és a fellebbező költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A Törvényszék hibát vétett azzal, hogy nem adta meg a megfelelő jogi státuszt a HALLOUMI együttes védjegynek, és az ilyen együttes védjegyeket az EUVR alapján megillető védelmet, megsértve ezzel az EUVR 74. cikkét.

                  2.

                  Közelebbről, a Törvényszék tévesen alkalmazott egy teljes mértékben változatlan megközelítést a HALLOUMI együttes védjegy megkülönböztető képességének értékelésénél, az EUVR 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjába és 74. cikkébe ütköző módon.

                  3.

                  A Törvényszék tévesen méltatta és alkalmazta ugyanezen bíróságnak a C-672/15. P. és C-676/15. P. sz., The Tea Board kontra EUIPO egyesített ügyekben hozott határozatának („Tea Board” határozat), és a C-392/12. P. sz., Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi kontra OHIM ügyben hozott indokolt végzésének („HELLIM” végzés) joghatásait, valamint tévesen értékelte a C-196/11. P. sz. Formula One Licensing kontra OHIM (F1) ügyben hozott ítéletének (EU:C:2012:314) joghatásait.

                  4.

                  A Törvényszék elmulasztotta visszautalni az ügyet a fellebbezési tanács elé újbóli elbírálásra, azon megállapítása ellenére, hogy a negyedik fellebbezési tanács – még a Törvényszék szerint is – legalább két hibát vétett az összetéveszthetőség értékelésénél. Ezáltal megsértette az EUVR 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 72. cikkének (2) bekezdését.


title: C-767/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-384/17. sz., Ciprus kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. december 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/12

      A Törvényszék (második tanács) T-384/17. sz., Ciprus kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 25-én hozott ítélete ellen a Ciprusi Köztársaság által 2018. december 5-én benyújtott fellebbezés
      (C-767/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/12)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC, S. Baran barrister és V. Marsland solicitor)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), M. J. Dairies EOOD

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a Törvényszék T-384/17. sz. Ciprusi Köztársaság kontra EUIPO ítélete (EU:T:2018:593) elleni fellebbezést, és adjon helyt az ítélet hatályon kívül helyezési iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a saját költségeik és a fellebbező költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a fellebbezési tanács helyesen alkalmazta a Törvényszék korábbi HELLIM, XAΛΛOYMI és HALLOUMI ügyben hozott ítéleteit a jelen ügyre. Azok az ügyek nem tanúsító védjegyekre vonatkoztak, hanem más típusú védjegyekre, nevezetesen együttes védjegyekre, illetve rendes európai uniós védjegyekre. Az ilyen védjegyek alapvető funkciója az áruk kereskedelmi származásának jelölése (együttes védjegyek esetén pedig a különböző üzleti szereplőket az egyesületi tagság köti össze). A tanúsító védjegyek alapvető funkciója viszont nem a származásjelzés, hanem a meghatározott (minőségi) osztályba tartozó áruk megkülönböztetése, nevezetesen azon áruk megkülönböztetése, amelyek tekintetében azt tanúsítják, hogy azok valóban megfelelnek a HALLOUMI tanúsító védjegy engedélyezett használatára vonatkozó szabályoknak és e szabályoknak megfelelően készülnek. Ezenfelül, a Törvényszék említett korábbi ítéleteiben az érintett közönség eltérő volt a jelen ügy érintett közönségétől.

                  2.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg azt, hogy a korábbi nemzeti védjegy – jelen esetben a nemzeti tanúsító védjegy – teljes mértékben híján volt a megkülönböztető képességnek azon áruk tekintetében, amelyek tanúsítására szánták, tévesen minősítette a védjegyet leíró jellegűnek, helytelenül aláásva ezzel a nemzeti védjegy nemzeti oltalmát, és tévesen kérdőjelezte meg ezzel az EUIPO felszólalási eljárásában az említett védjegy érvényességét.

                  3.

                  A Törvényszék hibát vétett a védjegyek összehasonlításánál és az összetéveszthetőség értékelésénél. Téves megközelítést alkalmazott e kérdéseket illetően, mintha a korábbi védjegy származásjelző védjegy lenne és nem tanúsító védjegy. Tévesen állapította meg, hogy a korábbi védjegy mint tanúsító védjegy nem rendelkezik semmiféle megkülönböztető képességgel, legalábbis azon áruk megkülönböztetését illetően, amelyek valóban megfeleltek a tanúsító védjegy szabályainak, és amelyeket az engedélyezett gyártók valóban a tanúsító védjegy jogosultjának engedélyével gyártanak. Azt is tévesen állapította meg, hogy hogyan történik a tanúsító védjegyek tipikus használata (vagyis hogy azokat valamely más megkülönböztetésre szolgáló név, védjegy vagy logó mellett, változatlan alakban használják). Tévesen állapította meg a vitatott európai uniós védjegy értelmét és jelentéstartalmát, különösen annak megállapításánál, hogy a „HALLOUMI” elemnek – mint olyan jelölésnek, amely a tényekkel ellentétben, azt jelzi, hogy a vitatott európai uniós védjegy árujegyzékébe tartozó áruk tanúsítás tárgyát képezték – a későbbi védjegyen belül önálló megkülönböztető szerepe van-e.

                  4.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg – a nemzeti tanúsító védjegyekre vonatkozó hatályukat és joghatásaikat illetően – a nemzeti jogot és ítélkezési gyakorlatot. A tagállamok tanúsító védjegyekre vonatkozó jogszabályainak feltételeit és részletes szabályait nem harmonizálták a 89/104 védjegyirányelv (1) vagy a 2008/95 védjegyirányelv (2) alapján, az EUVR mégis úgy rendelkezik, hogy e nemzeti védjegyek korábbi jogok alapjául szolgálhatnak, amelyek alapján meg lehet akadályozni egyes európai uniós védjegyek lajstromozását. Ezeket a jogokat a nemzeti ítélkezési gyakorlatra és a nemzeti jogra figyelemmel kell megállapítani, akárcsak az EUVR 8. cikkének (4) bekezdése szerinti különféle nemzeti jogokat (amely jogok szintén nem képezték harmonizáció tárgyát, és jellegüket, hatályukat és joghatásaikat illetően tagállamonként igen változóak lehetnek).

         (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL 1989. L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.)

         (2)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 25. o.)


title: C-776/18. sz. ügy: Az Amtsgerichts Erding (Németország) által 2018. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – U.B. és T.V. kontra Eurowings GmbH

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/13

      Az Amtsgerichts Erding (Németország) által 2018. december 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – U.B. és T.V. kontra Eurowings GmbH
      (C-776/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgerichts Erding

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: U.B., T.V.

         Alperes: Eurowings GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikke szerinti járat törlése esetén abban az esetben is olyan átfoglalási ajánlatból kell kiindulni, amely a légi utasok számára lehetővé teszi, hogy a végső célállomásukat a menetrend szerinti érkezési időponthoz képest legfeljebb két órás késéssel érjék el, ha a helyettesítő járatot a foglalási visszaigazolásban említett repülőtértől eltérő repülőtérre üzemeltetik, amennyiben ez utóbbi repülőtér ugyanabban a régióban található?

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-801/18. sz. ügy: A Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luxemburg) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EU kontra Caisse pour l'avenir des enfants

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/14

      A Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luxemburg) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EU kontra Caisse pour l'avenir des enfants
      (C-801/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Caisse pour l'avenir des enfants

         Alperes: EU

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az egyik tagállam szociális biztonsági ügyekben hatáskörrel rendelkező hatóságai (a jelen ügyben a Caisse pour l’avenir des enfants [Gyermekek jövőjéért alap]– Luxemburg) az őket az EUMSZ 45. cikk, az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról 2004. április 29-i 2004/38/EK irányelv, (1) valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) értelmében az őket terhelő közösségi kötelezettségek alapján kötelesek-e egy másik tagállam állampolgára részére családi ellátásokat folyósítani, amennyiben az említett hatóságok az első tagállam (Luxemburg) és a harmadik ország (Brazília) között létrejött kétoldalú nemzetközi egyezmény alapján a saját állampolgáraik családi ellátásokra való jogosultságát az említett támogatásokra való azonos jogosultsági feltételek mellett.

                  2)

                  Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó, és abban az esetben, ha a hivatkozott Gottardo ítéletben (3) kialakított elv a családi támogatásokra is kiterjeszthető, a szociális biztonsági, közelebbről a családtámogatási ügyekben hatáskörrel rendelkező hatóság – a jelen esetben a Caisse pour l’avenir des enfants (Gyermekek jövőjéért alap), a Luxemburgi Nagyhercegség nemzeti családtámogatási intézménye – az (érintett kétoldalú egyezmény) Szerződő Feleinek országaiból származó állampolgárok és az Európai Unió más tagállamainak állampolgárai közötti eltérő bánásmód igazolása céljából hivatkozhat-e objektív igazoló okként a rá nehezedő rendkívül súlyos pénzügyi és adminisztratív terhekre?

         (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158, 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).

         (2)  HL 2004. L 166, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.

         (3)  2002. január 15-i Gottardo ítélet, C-55/00, EU:C:2002:16.


title: C-802/18. sz. ügy: A Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luxemburg) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Caisse pour l'avenir des enfants kontra FV, GW

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/15

      A Conseil supérieur de la Sécurité sociale (Luxemburg) által 2018. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Caisse pour l'avenir des enfants kontra FV, GW
      (C-802/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil supérieur de la Sécurité sociale

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Caisse pour l'avenir des enfants

         Alperesek: FV, GW

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az EUMSZ 45. cikk és a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló 492/2011 irányelv (1) 7. cikkének (2) bekezdése értelmében vett szociális kedvezménynek kell-e tekinteni a társadalombiztosítási törvénykönyv 269. és 270. cikke alapján nyújtott luxemburgi családi támogatást?

                  2)

                  Amennyiben igen, a családtag fogalmának a 883/2004 rendelet (2) 1. cikkének i) pontja értelmében alkalmazandó meghatározása ellentétben áll annak a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 2. cikkének 2. pontjában foglalt tágabb meghatározásával, mivel ez utóbbi – szemben a koordinációs rendeletben foglaltakkal – kizár bármilyen önálló tagállami döntést a családtag fogalmának meghatározást, másodlagosan pedig a tartásra vonatkozó bármely fogalom-meghatározást illetően. A családtag fogalmának a 883/2004 rendelet 1. cikkének i) pontja értelmében vett meghatározását kell-e tehát alapul venni, annak a szociális biztonsági rendszerek koordinálása során betöltött különös jelentőségére tekintettel, és főként, a tagállam megőrzi-e a családi támogatásra jogosult családtagok körének meghatározására vonatkozó hatáskörét?

                  3)

                  A 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke 2. pontjának a családi ellátásokra, közelebbről a luxemburgi családi támogatásra való alkalmazhatósága esetén az élettárs gyermekének a családtagok köréből történő kizárása tekinthető-e olyan közvetett hátrányos megkülönböztetésnek, amely igazolható a tagállam azon nemzeti célkitűzésére tekintettel, hogy e támogatásokat a gyermek személyes joga alapján állapítsa meg, illetve az alkalmazás helye szerinti tagállam hatóságai védelmének szükségességére tekintettel, figyelemmel arra, hogy a személyi hatály kiterjesztése indokolatlan terhet ró a luxemburgi családi ellátások rendszerére, amely konkrétan a családi ellátások közel 48 %-át külföldre folyósítja?

         (1)  A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5-i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 141., 1. o.).

         (2)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166, 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.).

         (3)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158, 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.).


title: C-803/18. sz. ügy: A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2018. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AAS BALTA kontra UAB GRIFS AG

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/15

      A Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litvánia) által 2018. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AAS BALTA kontra UAB GRIFS AG
      (C-803/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/16)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: AAS BALTA

         Felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: UAB GRIFS AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 15. cikkének (5) bekezdését és 16. cikkének (5) bekezdését, hogy nagykockázatra létrejövő biztosítás esetében a biztosítási kötvény jogosultja és a biztosító közötti biztosítási szerződésben szereplő, joghatóságot kikötő megállapodásra hivatkozni lehet a szóban forgó szerződés alapján biztosított azon személlyel szemben, aki nem fogadta el kifejezetten az említett záradékot és akinek szokásos tartózkodási helye vagy székhelye nem ugyanabban a tagállamban van, mint a biztosítási kötvény jogosultjának és a biztosítónak?

         (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).


title: C-810/18. sz. ügy: A Krajský súd v Trnave (Szlovákia) által 2018. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o. kontra Finančné riaditeľstvo SR

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/16

      A Krajský súd v Trnave (Szlovákia) által 2018. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o. kontra Finančné riaditeľstvo SR
      (C-810/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/17)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský súd v Trnave

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DHL Logistics (Slovakia), spol. s r.o.

         Alperes: Finančné riaditeľstvo SR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a vám és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23 i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (1) I. mellékletében foglalt Kombinált Nómenklatúra 8525 80 91 vámtarifaalszámát a rendelet értelmében 2011-ben közzétett magyarázó megjegyzések (2) (2011/C 137/01 bizottsági közlemény) alapján, hogy ezen alszám alá sorolhatóak az olyan áruk is, mint a jelen ügyben szóban forgó digitális videokamera felvevők, bár azok csak 800 x 600 pixelnél kisebb felbontási minőségű, pontosabban 720 x 576 pixel felbontású videofelvétel készítését és rögzítését teszik lehetővé, figyelemmel arra, hogy a másik műveleti funkciójuk – állóképek készítése és felvétele – 1 600 x 1 200 pixel (1,92 megapixel) felbontási minőségre korlátozott?

         (1)  HL 1987. L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet 2. kötet382. o.

         (2)  HL 2011. C 137., 1. o.


title: C-817/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-79/16. sz., Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters és társai kontra Bizottság ügyben 2018. október 15-én hozott ítélete ellen a Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland és társai által 2018. december 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/17

      A Törvényszék (második tanács) T-79/16. sz., Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters és társai kontra Bizottság ügyben 2018. október 15-én hozott ítélete ellen a Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland és társai által 2018. december 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-817/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/18)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Fellebbezők: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland, Stichting Het Groninger Landschap, It Fryske Gea, Stichting Het Drentse Landschap, Stichting Het Overijssels Landschap, Stichting Het Geldersch Landschap, Stichting Flevo-Landschap, Stichting Het Utrechts Landschap, Stichting Landschap Noord-Holland, Stichting Het Zuid-Hollands Landschap, Stichting Het Zeeuwse Landschap, Stichting Het Noordbrabants Landschap, Stichting Het Limburgs Landschap (képviselők: P. Kuypers és M. de Wit ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters, Exploitatiemaatschappij De Berghaaf BV, Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, BV Landgoed Den Alerdinck II, Landgoed Ampsen BV, Pallandt van Keppel Stichting, Landgoed Kasteel Keppel BV, Baron van Lynden, Stichting het Lijndensche Fonds voor Kerk en Zending, Landgoed Welna BV, Landgoed „Huis te Maarn” BV, Vicariestichting De Vijf Capellarijen/Ambachtsheerlijkheid Kloetinge, Maatschappij tot Exploitatie van het Landgoed Tongeren onder Epe BV, Landgoed Anderstein NV, Landgoed Bekspring BV, Landgoed Nijenhuis en Westerflier BV, Landgoed Caprera BV, Landgoed Schapenduinen BV, Stichting Schapenduinen, Landgoed de Noetselenberg BV

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a (T-79/16. sz. ügyben hozott) megtámadott ítéletet;

                  —

                  kötelezze a VGG-t mind az elsőfokú eljárás, mind a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben a Bíróság az ügyet visszautalja a Törvényszék elé, az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről jelenleg ne határozzon, fenntartva e határozatot az eljárást befejező határozat meghozataláig.

         Jogalapok és fontosabb érvek

         Első jogalap: a Törvényszék a VGG keresetét a jogot tévesen alkalmazva nyilvánította elfogadhatónak

      A Törvényszék azon vizsgálatot, hogy a VGG érintettnek tekinthető-e – a VGG és a fellebbezők versenyviszonyban állnak; fennáll annak a veszélye, hogy a nyújtott támogatás a VGG helyzetét konkrétan befolyásolja, és a szóban forgó versenyviszonyt torzítja –, tévesen folytatta le.
      A Törvényszék a VGG és tagjainak kereshetőségi jogát közvetlenül a Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe, a 2008-ban panaszt benyújtó panaszosok közül fennmaradt egyetlen panaszos kereshetőségi jogához kötötte.
      A Törvényszék ennek során azonban nem, illetve nem megfelelően állapította meg, hogy a fellebbezők és a Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe mely tevékenységek tekintetében állnak egymással közvetlenül versenyben. A Törvényszék tehát tévesen indult ki abból, hogy a fellebbezők és a Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe versenykapcsolatban állnak.
      A Törvényszék ezért a versenykapcsolat megállapítása alapján tévesen jutott arra az eredményre, hogy a támogatás a VGG tagjainak versenyképességét konkréten befolyásolta és torzította.
      A Törvényszék a Stichting Het Nationale Park De Hoge Veluwe kereshetőségi jogának megítélése alapján nem juthatott volna arra a megállapításra, hogy a VGG keresete elfogadható.

         Második jogalap: a Törvényszék tévesen indult ki „komoly nehézségekből”

      A Törvényszék tévesen állapította meg az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében foglalt eljárási garanciák megsértését. A Törvényszék azon megállapítása, hogy a Bizottság a területgazdálkodással foglalkozó bizonyos természetvédelmi szervezetek hozzájárulásával kapcsolatos szabályozás (PNB-szabályozás) támogatási joggal való összeegyeztethetőségének vizsgálatakor „komoly nehézségekbe” ütközött, téves jogalkalmazásnak minősül.
      A határozatban az általános gazdasági érdekű szolgáltatások „atipikusnak” vagy „átfogónak” minősítése nem utal komoly nehézségekre, az elkülönített könyvelés hiánya nem jelent komoly nehézségekre utaló körülményt, és nem hiányzott a túlkompenzáció elkerülését célzó védelmi mechanizmus sem.


title: C-828/18. sz. ügy: A tribunal de commerce de Paris (Franciaország) által 2018. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Trendsetteuse SARL kontra DCA SARL

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/18

      A tribunal de commerce de Paris (Franciaország) által 2018. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Trendsetteuse SARL kontra DCA SARL
      (C-828/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de commerce de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Trendsetteuse SARL

         Alperes: DCA SARL

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a kereskedelmi ügynökök jogállásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK irányelv (1) 1. cikkének (2) bekezdését, hogy az önálló vállalkozóként működő közvetítő, aki megbízottként a megbízója nevében és javára jár el, és aki nem jogosult a megbízója adásvételi szerződéseiben foglalt díjak és szerződéses feltételek módosítására, nem rendelkezik felhatalmazással arra, hogy az említett szerződésekről e cikk értelmében tárgyalásokat folytasson, és ennélfogva őt nem lehet kereskedelmi ügynöknek minősíteni, valamint nem rendelkezhet az irányelvben meghatározott jogállással?

         (1)  A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK tanácsi irányelv (HL L 382., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 177. o.)


title: C-829/18. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. december 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Crédit Logement SA kontra OE

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/18

      A tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. december 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Crédit Logement SA kontra OE
      (C-829/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/20)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de grande instance de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Crédit Logement SA

         Alperes: OE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az 1993. április 5-i 93/13/EGK irányelvet (1) és a hatékony érvényesülés [uniós] jogi elvét úgy kell-e értelmezni, hogy azokkal ellentétes valamely olyan belső jogi szabály alkalmazása, amely megtiltja a bíróság számára, hogy értékelje egy vállalkozással kötött szerződés valamely feltételének tisztességtelen jellegét, amennyiben a szerződés teljesítését biztosító kezes vállalkozás tájékoztatta az adós fogyasztót, hogy intézkedik a fizetés iránt, és ez utóbbi nem jelezte neki az érvényesítendő kifogásokat?

                  2)

                  A szerződés szövegében annak említése, hogy az árfolyamkockázatot a kölcsönfelvevő viseli, törlesztőtáblázatokkal történő kiegészítés esetén „világossá és érthetővé” teheti-e a feltételt az irányelv értelmében, ha nincs olyan minta, amely révén az árfolyam alakulásának különböző eseteit – beleértve a kedvezőtleneket is – meg lehetne jeleníteni?

                  3)

                  A vállalkozást vagy a fogyasztót terheli annak bizonyítása, hogy a fogyasztónak átadták az említett feltétel világos és érthető jellegéhez szükséges dokumentumokat, továbbá hogy az említett feltétel világos és érthető jellegű?

                  4)

                  Abban az esetben, ha a bíróság úgy ítélné meg, hogy a szerződés 1.2.1–1.2.9, 2.8 feltétele tisztességtelen, mivel a megfogalmazásuk nem kellően világos és érthető, semmisnek kell-e tekinteni a pénzügyi feltételek összességét, beleértve a kamatra vonatkozókat, vagy csak azokat, amelyek az átváltási árfolyam változásaira és a devizára vonatkoznak, így marad egy rögzített kamatozású, euróban nyilvántartott szerződés, vagy még más szankciót is számításba kell venni?

                  5)

                  Az előző kérdés vizsgálata során a bíróságnak meg kell-e bizonyosodnia arról, hogy az így kimondott szankció hatékony, arányos és visszatartó erejű?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-833/18. sz. ügy: A Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgium) által 2018. december 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SI, Brompton Bicycle Ltd kontra Chedech/Get2Get

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/19

      A Tribunal de l'entreprise de Liège (Belgium) által 2018. december 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SI, Brompton Bicycle Ltd kontra Chedech/Get2Get
      (C-833/18. sz. ügy)
      (2019/C 82/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de l'entreprise de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: SI, Brompton Bicycle Ltd

         Alperes: Chedech/Get2Get

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az uniós jogot, különösen az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, (1) amely többek között a 2–5. cikkében rögzíti a szerzői jogi jogosultakat megillető különféle kizárólagos jogokat, mint amely kizárja azon művek szerzői jogi védelmét, amelyek formáját szükségképpen az elérni kívánt műszaki hatás határozza meg?

                  —

                  Valamely formának a célzott műszaki hatás eléréséhez szükséges jellege megítélése során figyelembe kell-e venni a következő kritériumokat:

                              —

                              ugyanazon technikai hatás elérését lehetővé tévő más formák létezése;

                              —

                              az említett hatás elérésére alkalmas forma hatékonysága;

                              —

                              az állítólagos jogsértő ezen hatás elérésére irányuló szándéka;

                              —

                              annak ténye, hogy az elérni kívánt műszaki hatást lehetővé tévő eljárás korábban szabadalmi oltalom alatt állt?

         (1)  HL 167., 10. o.


title: C-12/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-550/17. sz., Troszczynski kontra Parlament ügyben 2018. november 8-án hozott ítélete ellen Mylène Troszczynski által 2019. január 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/20

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-550/17. sz., Troszczynski kontra Parlament ügyben 2018. november 8-án hozott ítélete ellen Mylène Troszczynski által 2019. január 7-én benyújtott fellebbezés
      (C-12/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 82/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Mylène Troszczynski (képviselő: F. Wagner ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Parlament

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének hatodik tanácsa által 2018. november 8-án hozott ítéletet (T-550/17);

            és következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a Mylène Troszczynski európai parlamenti képviselő mentelmi jogának felfüggesztése iránti kérelemről szóló, a Jogi Bizottság által készített A8–0218/2017. sz. jelentést elfogadó 2017. június 14-i európai parlamenti határozatot;

                  —

                  határozzon a felperes számára az eljárási költségek jogcímén fizetendő összegről;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A második jogalap Törvényszék általi elemzéséről
                  A Törvényszék Mylène Troszczynski vitatott tweetjét nem tekintette a képviselői feladatainak ellátása során kifejtett véleménynek, mivel e tweet egy konkrét, állítólagosan Franciaországban történt eseményre vonatkozik, és mivel e tweet nem minősíthető az aktuális hírekről vagy a Parlament által tárgyalt kérdésekről történő általános állásfoglalásnak, amely jellemzőkkel a jegyzőkönyv szerinti védelem érdekében a véleménynek rendelkeznie kell.
                  A Törvényszék nyilvánvaló értékelési hibát követett el, jóllehet:

                              —

                              valamennyi képviselő saját országának választott tisztségviselője, aki a választóit képviseli, és a megbízatása során fenn kell velük tartania a szükséges kapcsolatot, különösen az őket érdeklő vagy érintő témák felvetése révén;

                              —

                              a képviselők részére szóló 11/2003. sz. közlemény 2. sz. elve nem tesz ilyen különbséget;

                              —

                              a teljes testet eltakaró fátyol közterületen való viselése a franciaországi választókat és egyúttal Európa valamennyi országának választóit érinti, és az iszlámhoz tartozás e külső megnyilvánulása a közéletet és a nők jogait egyaránt érintő, közérdekű kérdés;

                              —

                              a Törvényszéknek alkalmaznia kellett volna a Patriciello ítéletben kifejtett elveket.

                  2.

                  A harmadik jogalap Törvényszék általi elemzéséről
                  A vita során megállapítást nyert és a Törvényszék is elismerte, hogy nem Mylène Troszczynski tette közzé a vitatott tweetet, illetve hogy azt a tudomásszerzést követően haladéktalanul törölte. A Törvényszék szerint ugyanakkor annak meghatározásakor, hogy teljesültek-e a mentelmi jog megvonásának feltételei, nem vették figyelembe e két tényt.
                  A Törvényszék nyilvánvaló értékelési hibát követett el:

                              —

                              annak kijelentésével, hogy a Parlamentnek nem feladata, hogy nyilatkozzon a szóban forgó képviselőnek felrótt tények bizonyítottságáról, holott a Parlament megvizsgálta a tényeket, amikor a határozatában elismerte, hogy nem Mylène Troszczynski tette közzé a tweetet;

                              —

                              amennyiben nem vonja le a Jogi Bizottság jelentéséhez csatolt bizonyos dokumentumok – így az 1881. július 29-i törvény kivonatai, és különösen e törvény 42. cikke – jogkövetkezményeit;

                              —

                              amennyiben a büntetőbíróság elé utalásról szóló 2018. április 26-végzés egy bíró választott képviselővel szembeni dühét, vagyis a politikai ártó szándékát tükrözi, ami a fumus persecutionis-t jellemző magatartás.