title: C-194/16. sz. ügy: A Riigikohus (Észtország) által 2016. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan kontra Svensk Handel AB

text:
               13.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/35

      A Riigikohus (Észtország) által 2016. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan kontra Svensk Handel AB
      (C-194/16. sz. ügy)
      (2016/C 211/45)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Riigikohus

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálatot kérelmező felek: Bolagsupplysningen OÜ, Ingrid Ilsjan

         Ellenérdekű fél: Svensk Handel AB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját, hogy az a személy, akinek jogait rá vonatkozó valótlan állításoknak az interneten történő közzétételével és a rá vonatkozó hozzászólások eltávolításának elmulasztásával állítólagosan megsértették, minden olyan tagállam bírósága előtt, amelynek területén az interneten közzétett információ hozzáférhető, vagy hozzáférhető volt, az e tagállamban keletkezett kár tekintetében keresetet indíthat a valótlan állítások helyreigazítása és a jogait sértő hozzászólások eltávolítása iránt?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 2. pontját, hogy az a jogi személy, amelynek jogait [eredeti 2. o.] állítólagosan megsértették rá vonatkozó valótlan állításoknak az interneten történő közzététele és a rá vonatkozó hozzászólások eltávolításának elmulasztása révén, az állítások helyreigazítását, a hozzászólások eltávolítására való kötelezést és a valótlan állítások interneten történő közzétételével okozott vagyoni kár megtérítését a számára okozott teljes kár tekintetében követelheti azon állam bíróságai előtt, ahol érdekeinek központja található?

                  3)

                  A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 2. pontját, hogy

                              —

                              abból kell kiindulni, hogy a jogi személy érdekeinek központja és ezzel a számára okozott kár keletkezésének helye abban a tagállamban van, ahol székhelye található, vagy

                              —

                              a jogi személy érdekei központjának és ezzel a számára okozott kár keletkezési helyének meghatározása során minden körülményt figyelembe kell venni, mint például a jogi személy székhelyét és állandó telephelyét, ügyfeleinek székhelyét és az ügyletek megkötésének módját?

         (1)  HL L 351., 1. o.


title: C-220/12. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Verwaltungsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Andreas Ingemar Thiele Meneses kontra Region Hannover (Uniós polgárság — EUMSZ 20. cikk és EUMSZ 21. cikk — A szabad mozgáshoz és a tartózkodáshoz való jog — Valamely tagállam állampolgára — Másik tagállamban folytatott tanulmányok — Képzési támogatás nyújtása — Az állandó lakóhely feltétele — A képzés helye a kérelmező lakóhelyének államában vagy annak valamely szomszédos államában — Korlátozott kivétel — A kérelmező különleges körülményei)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/15

         A Bíróság (harmadik tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Verwaltungsgericht Hannover [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Andreas Ingemar Thiele Meneses kontra Region Hannover
   (C-220/12. sz. ügy) (1)

   (Uniós polgárság - EUMSZ 20. cikk és EUMSZ 21. cikk - A szabad mozgáshoz és a tartózkodáshoz való jog - Valamely tagállam állampolgára - Másik tagállamban folytatott tanulmányok - Képzési támogatás nyújtása - Az állandó lakóhely feltétele - A képzés helye a kérelmező lakóhelyének államában vagy annak valamely szomszédos államában - Korlátozott kivétel - A kérelmező különleges körülményei)
   2013/C 367/24
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Andreas Ingemar Thiele Meneses

      Alperes: Region Hannover

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verwaltungsgericht Hannover — Az EUMSZ 20. cikk és az EUMSZ 21. cikk értelmezése — Képzési támogatásban való részesülés (BAföG) — E támogatásban részesülést a külföldön lakóhellyel rendelkező állampolgáraik esetében „különös körülmények” fennállásához kötő és a képzés helyét a lakóhely államára vagy annak valamely szomszédos államára korlátozó tagállami szabályozás

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 20. cikket és az EUMSZ 21. cikket akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan tagállami szabályozás, amely a valamely más tagállamban folytatott tanulmányok címén történő képzési támogatás nyújtását főszabály szerint az e szabályozás értelmében vett — belföldön történő — állandó lakóhely létesítése egyetlen feltételének rendeli alá, és amely, amennyiben a kérelmező a tagállam olyan állampolgára, aki e területen nem rendelkezik állandó lakóhellyel, a külföldi képzés támogatását csak a kérelmező lakóhelye szerinti államban vagy az ezen állammal szomszédos államban, és csak akkor teszi lehetővé, ha azt különleges körülmények igazolják.

      (1)  HL C 287., 2012.9.22.


title: T-139/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 29-i ítélete — The Smiley Company kontra OHIM (A smiley mosoly felének ábrázolása) ( Közösségi védjegy — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — A smiley mosoly felét ábrázoló ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 40/94/EK rendelet 146. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 151. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja] )

text:
               7.11.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 267/63

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. szeptember 29-i ítélete — The Smiley Company kontra OHIM (A smiley mosoly felének ábrázolása)
   (T-139/08. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - A smiley mosoly felét ábrázoló ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 146. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg a 207/2009/EK rendelet 151. cikkének (1) bekezdése és 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)
   2009/C 267/112
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Smiley Company SPRL (Brüsszel, Belgium) (képviselő: A. Deutsch ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a smiley mosoly felét ábrázoló ábrás védjegynek az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozására vonatkozó, 2008. február 7-i határozata (R 958/2007-4. sz. ügy) ellen benyújtott keresete.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság a The Smiley Company SPRL-t kötelezi a költségek megfizetésére, beleértve azokat a költségeket, amelyek Franklin Loufrani jogvitából való elbocsátásával és a The Smiley Company SPRL megidézésével kapcsolatban merültek fel.

      (1)  HL C 142., 2008.6.7


title: C-146/16. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2017. március 30-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verband Sozialer Wettbewerb eV kontra DHL Paket GmbH (Előzetes döntéshozatal — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat — Nyomtatott sajtótermékben megjelenő reklámhirdetés — Lényeges információk elhallgatása — A lényeges információkhoz való hozzáférés az érintett termékeket forgalmazó honlapon keresztül — A hirdetést közzétevő személy vagy harmadik személyek által értékesített termékek)

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/4

         A Bíróság (tizedik tanács) 2017. március 30-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Verband Sozialer Wettbewerb eV kontra DHL Paket GmbH
   (C-146/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat - Nyomtatott sajtótermékben megjelenő reklámhirdetés - Lényeges információk elhallgatása - A lényeges információkhoz való hozzáférés az érintett termékeket forgalmazó honlapon keresztül - A hirdetést közzétevő személy vagy harmadik személyek által értékesített termékek))
   (2017/C 161/04)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Verband Sozialer Wettbewerb eV

      Alperes: DHL Paket GmbH

      Rendelkező rész

   A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy olyan reklámhirdetés, mint az alapeljárásban szereplő reklámhirdetés, amely ezen irányelv értelmében vett „vásárlásra való felhívás” fogalmába tartozik, eleget tehet az e rendelkezésben előírt tájékoztatási kötelezettségnek. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak eseti alapon történő vizsgálata, hogy egyrészt a reklámszövegben rejlő térbeli akadályok igazolják-e azt, hogy az eladóra vonatkozó információk csak az online értékesítési felületen jelenjenek meg, és másrészt pedig adott esetben azt, hogy az online értékesítési felületre vonatkozóan az 2005/29 irányelv 7. cikke (4) bekezdésének b) pontjában szereplő információk közlése egyszerűen és gyorsan történik-e.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-346/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. november 24-i  ítélete – Sadas kontra OHIM ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Az ARTHUR ET FELICIE közösségi szóvédjegy bejelentése – Az  Arthur  szóelemet tartalmazó korábbi ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               28.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/13

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. november 24-i ítélete – Sadas kontra OHIM
   (T-346/04. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az ARTHUR ET FELICIE közösségi szóvédjegy bejelentése - Az »Arthur« szóelemet tartalmazó korábbi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   (2006/C 22/25)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Sadas SA (székhelye: Tourcoing, Franciaország) (képviselő: A. Bertrand ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: A. Folliard-Monguiral és G. Schneider meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtt: LTJ Diffusion SA (székhelye: Colombes, Franciaország) (képviselők: F. Fajgenbaum és S. Lederman ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2004. június 7-i, a Sadas SA és az LTK Diffusion SA közötti felszólalási eljárás ügyében hozott határozata (R 393/2003-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére, a beavatkozónál felmerült költségek kivételével.

               3)

               A beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: T-213/17. sz. ügy: 2017. április 5-én benyújtott kereset – Romantik Hotels & Restaurants kontra EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/33

         2017. április 5-én benyújtott kereset – Romantik Hotels & Restaurants kontra EUIPO – Hotel Preidlhof (ROMANTIK)
   (T-213/17. sz. ügy)
   (2017/C 168/43)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Romantik Hotels & Restaurants AG (Frankfurt am Main, Németország) (képviselők: S. Hofmann és W. Göpfert ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hotel Preidlhof GmbH (Naturno, Olaszország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

      A vitatott védjegy: a „ROMANTIK” európai uniós szóvédjegy – 2 527 109. sz. európai uniós védjegy

      Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. február 3-án hozott határozata (R 1257/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben az helyben hagyta a 2 527 109. sz. „ROMANTIK” európai uniós szóvédjegy törlését;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontjával együttesen értelmezett 52. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikkének (3) bekezdésével együttesen értelmezett 52. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-72/17. sz. ügy: 2017. február 3-án benyújtott kereset – Schmid kontra EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/59

         2017. február 3-án benyújtott kereset – Schmid kontra EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (T-72/17. sz. ügy)
   (2017/C 104/83)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Gabriele Schmid (Halbenrain, Ausztria) (képviselő: B. Kuchar ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Ausztria)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A vitatott védjegy:„Steirisches Kürbiskernöl” az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 900 100. sz. nemzetközi lajstromozás.

      Az EUIPO előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 7-én hozott határozata (R 1768/2015-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a megtámadott határozatot változtassa meg, és állapítsa meg, hogy a 900 100. sz. nemzetközi lajstromozás az Európai Unióban valamennyi áru tekintetében megszűnt;
               másodlagosan

               —

               a megtámadott határozatot a 900 100. sz. nemzetközi lajstromozás tényleges használata bizonyítottságának hiánya miatt helyezze hatályon kívül, és az eljárást utalja vissza az EUIPO elé;

               —

               a védjegyjogosultat mindegyik esetben kötelezze a felperes részéről az EUIPO előtti eljárásban és a jelen eljárásban felmerült költségek megtérítésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 15. cikke (1) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése;

               —

               a 207/2009 rendelet 55. cikke (1) bekezdésének megsértése.


title: C-43/08. sz. ügy: A Bundespatentgericht (Németország) által 2008. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A védjegyügy felei: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH és a Deutsches Patent-und Markenamt elnöke

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/12

         A Bundespatentgericht (Németország) által 2008. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A védjegyügy felei: ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH és a Deutsches Patent-und Markenamt elnöke
   (C-43/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/19)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundespatentgericht
   Az alapeljárás felei
   ZVS Zeitungsvertrieb Stuttgart GmbH és a Deutsches Patent-und Markenamt elnöke
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Előírja-e az 1988. december 21-i 89/104/EGK irányelv 3. cikke a versenyesélyek egyenlőségének biztosítása érdekében az egymással versenyben álló bejelentőkkel (1) szembeni egyenlő bánásmódot a védjegyek lajstromozása során?

               2)

               Ha igen, köteles-e a bíróság megvizsgálni a versenytorzító egyenlőtlen bánásmódra utaló konkrét bizonyítékokat, és figyelembe venni ennek során a hatóság azonos jellegű ügyekben hozott korábbi döntéseit is?

               3)

               Ha igen, köteles-e a bíróság figyelembe venni a versenyt torzító hátrányos megkülönböztetés tilalmát az 1988. december 21-i 89/104/EGK irányelv 3. cikkének értelmezése és alkalmazása során, ha ilyen hátrányos megkülönböztetés fennállását megállapította?

               4)

               Ha az 1-3. kérdésre nemleges válasz adandó, a verseny torzulásának elkerülése érdekében, a nemzeti szabályozás előírhatja-e a nemzeti hatóságnak, hogy hivatalból törlési eljárást kezdeményezzen a korábban jogellenesen lajstromozott védjegyek tekintetében?

      (1)  HL L 40., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.


title: T-145/09. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 6-i végzése — Bredenkamp és társai kontra Bizottság ( „Közös kül- és biztonságpolitika — A zimbabwei helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések — Az érintett személyek listájáról való levétel — Megsemmisítés iránti kereset — Okafogyottság” )

text:
               27.10.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/23

      A Törvényszék 2012. szeptember 6-i végzése — Bredenkamp és társai kontra Bizottság
      (T-145/09. sz. ügy) (1)

      (Közös kül- és biztonságpolitika - A zimbabwei helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések - Az érintett személyek listájáról való levétel - Megsemmisítés iránti kereset - Okafogyottság)
      (2012/C 331/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: John Arnold Bredenkamp (Harare, Zimbabwe) és a többi felperes, amelyeknek a neve a jelen végzés mellékletében szerepel (képviselők: D. Vaughan QC, P. Moser barrister és R. Khan solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. van Nuffel, T. Scharf és M. Konstantinidis meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozók: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők kezdetben: E. Jenkinson, I. Rao és F. Penlington, később E. Jenkinson, I. Rao és C. Murrell meghatalmazottak, segítőjük: D. Beard QC), és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és R. Szostak meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az egyes, Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 314/2004/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2010. február 25-i 173/2010/EU bizottsági rendelettel (HL L 51., 13. o.) módosított, az egyes, Zimbabwéval szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 314/2004/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2009. január 26-i 77/2009 bizottsági rendelet (HL L 23., 5. o.) felpereseket érintő részében történő megsemmisítése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1.

                  A jelen keresetről nem szükséges határozni.

                  2.

                  A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi saját költségein kívül John Arnold Bredenkamp, az Alpha International (PVT) Ltd., a Breco (Asia Pacific) Ltd., a Breco (Eastern Europe) Ltd., a Breco (South Africa) Ltd., a Breco (UK) Ltd., a Breco Group, a Breco International, a Breco Nominees Ltd., a Breco Services Ltd., a Corybantes Ltd., Echo Delta Holdings, a Masters International Ltd., a Piedmont (UK) Ltd., a Raceview Enterprises, Scottlee Holdings (PVT) Ltd., a Scottlee Resorts Ltd., a Timpani Exports Ltd. és a Tremalt Ltd. költségeinek viselésére.

                  3.

                  Nagy Britannia és Észak Írország Egyesült Királysága, valamint az Európai Unió Tanácsa maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 141., 2009.6.20.


title: C-192/11. sz. ügy: 2011. április 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               16.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/13

         2011. április 20-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-192/11. sz. ügy)
   2011/C 211/24
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Petrova és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Lengyel Köztársaság — mivel nem nyilvánított védettnek valamennyi olyan vadon élő, a tagállamok európai területén honos madárfajt, amelynek a védelmét a vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) előírja, és nem határozta meg megfelelő módon az irányelvben előírt tilalmaktól való eltérések feltételeit — nem teljesítette az említett irányelv 1. cikkéből, 5. cikkéből, és 9. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Lengyel Köztársaság nem ültette át megfelelő módon a 2009/147 irányelv 1. cikkét, mivel nem nyilvánította védettnek a vadon élő, a tagállamok európai területén honos madárfajokat. A belső jogban csak a lengyel felségterületen nyilvántartott, és a Rozporządzenie Ministra Środowiska z dnia 28 września 2004 r. w sprawie gatunków dziko występujących zwierząt objętych ochroną (a vadon élő, védett madárfajokról szóló, 2004. szeptember 28-i környezetvédelmi miniszteri rendelet) (2) I. és II. mellékletében felsorolt madárfajok védettek.
   A Lengyel Köztársaság a 2009/147 irányelv 5. cikkét sem ültette át megfelelően, mivel az üres tojások megőrzésére és az olyan fajokhoz tartozó madarak tartására vonatkozó tilalom, amelyek vadászata és befogása tilos, csak a lengyel felségterületen nyilvántartott madárfajokra terjed ki.
   Ezenfelül a Lengyel Köztársaság a 2009/147 irányelv 9. cikkének (1) bekezdését sem ültette át megfelelően, mivel először is az Ustawa z 16 kwietnia 2004 r. o ochronie przyrody (a természetvédelemről szóló, 2004. április 16-i törvény) (3) bevezette azt a lehetőséget, hogy az e cikkben meghatározottaktól eltérő indokok alapján is elő lehessen írni eltéréseket, másodszor a természetvédelemről szóló törvény rendelkezései túllépnek az irányelv 9. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik francia bekezdésében a növényi kultúrák, az állatállomány, az erdők, a halgazdaságok és a vizek súlyos károsodásának megelőzése tekintetében meghatározott feltétel terjedelmén, harmadszor a vadon élő védett állatfajokról szóló környezetvédelmi miniszteri rendelet megenged egy, az irányelv 9. cikkének (1) bekezdésében fel nem sorolt eltérést az ésszerű föld-, erdő-, és halgazdálkodást érintő tevékenységek tekintetében, és negyedszer az említett rendelet egy, az irányelv 9. cikkének (1) bekezdésével ellentétes általános eltérést enged meg a tenyésztési körzetekként kijelölt halastavak területén előforduló kormoránokra ((Phalacrocorax carbo) és szürke gémekre (Ardea cinerea) vonatkozóan.
   Végezetül a Lengyel Köztársaság nem ültette át megfelelően a 2009/147 irányelv 9. cikkének (2) bekezdését, mivel először is a belső jogi rendelkezéseiben nem írt elő kötelező ellenőrzéseket a rögzített eltéréseket érintően, másodszor a belső jogban nem írta elő a rögzített eltérésekhez kapcsolódó kockázatok jellegét, és harmadszor nem állapította meg az általános eltérések alkalmazására vonatkozó, az irányelv 9. cikkének (2) bekezdése értelmében vett feltételeket a tenyésztési körzetekként kijelölt halastavak területén előforduló, és a vadon élő védett állatfajokról szóló környezetvédelmi miniszteri rendelet II. mellékletében felsorolt kormoránok ((Phalacrocorax carbo) és szürke gémek (Ardea cinerea) vonatkozásában.

      (1)  HL L 20., 7. o.

      (2)  Dz.U. 2004, Nr. 220, poz. 2237.

      (3)  Dz.U. 2004, Nr. 92, poz 880, a későbbi módosításokkal.


title: F-120/11. sz. ügy: 2011. november 14-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/72

      2011. november 14-én benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
      (F-120/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/139)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: ZZ (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal és D. Abreu Caldas ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         A jogvita tárgya és leírása

      A Jogérvényesülési Főigazgatóság „A — Polgári igazságszolgáltatás” igazgatóságának új igazgatóját kinevező határozat, valamint a felperes ezen álláshelyre benyújtott pályázatát elutasító határozat megsemmisítése.

         Kereseti kérelmek

                  —

                  A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg „Jogérvényesülési Főigazgatóság”„A — Polgári igazságszolgáltatás” (a továbbiakban: DG JUST/A) igazgatósága igazgatói álláshely betöltésére a felperes által benyújtott pályázatot elutasító határozatot, valamint a más személyt ezen álláshelyre kinevező határozatot;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-447/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 12-i végzése – SPM kontra Bizottság ( Közös piacszervezés – Banán – Az AKCS országokból származó banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések – 2015/2005/EK rendelet – Megsemmisítés iránti kereset – Kereshetőségi jog – Elfogadhatatlanság )

text:
               24.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/19

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. január 12-i végzése – SPM kontra Bizottság
   (T-447/05. sz. ügy) (1)

   („Közös piacszervezés - Banán - Az AKCS országokból származó banán Közösségbe történő behozatalát szabályozó rendelkezések - 2015/2005/EK rendelet - Megsemmisítés iránti kereset - Kereshetőségi jog - Elfogadhatatlanság’)
   (2007/C 69/44)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Société des plantations de Mbanga SA (SPM) (Douala, Kamerun) (képviselők: kezdetben P. Soler Couteaux és S. Cahn, később B. Doré ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és L. Visaggio meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az AKCS-országokból származó banánnak a banánra alkalmazandó vámtételekről szóló 1964/2005/EK tanácsi rendelettel megnyitott vámkontingens keretében, 2006 januárjában és februárjában való behozataláról szóló, 2005. december 9-i 2015/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 324., 5. o.) megsemmisítése iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Société des plantations de Mbanga SA (SPM) maga viseli saját költségeit, valamint a Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 74., 2006.3.25.


title: T-460/10. sz. ügy: 2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Mullglen kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/41

         2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Mullglen kontra Bizottság
   (T-460/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/69
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mullglen Ltd (Killybegs, Írország) (képviselők: A. Collins SC, N. Travers barrister és D. Barry solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C(2010) 4757. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában, a felperessel pedig 2010. július 16-án közölt, az MFV Pacellit felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatot, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített; továbbá

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperes a C(2010) 4757. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában, a felperessel pedig 2010. július 16-án közölt, az MFV Pacellit felváltani tervezett új nyílt tengeri vonóhálós hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatnak az EUMSZ 263. cikk alapján történő megsemmisítését kéri, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített.
   Kereseti kérelmének alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               A felperes először is azt állítja, hogy az alperes eljárásának nem volt jogi alapja. A megtámadott határozat megfelelő jogi alapját továbbra is a Közösség halászati ágazatának az erőforrások és kiaknázásuk közötti fenntartható egyensúly elérése céljából az 1997. január 1-je és 2001. december 31-e közötti szerkezetátalakítására vonatkozó célkitűzésekről és részletes szabályokról szóló 97/413/EK tanácsi határozat (HL 1997., L 175., 27. o.) 4. cikkének (2) bekezdése képezi, ezért a Bizottságnak a felperes szerint nem volt jogi alapja arra, hogy ad hoc határozat formájában hozzon határozatot.

               A felperes másodszor előadja, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályt sértett. A felperes kifejti, hogy a megtámadott határozatot a 97/413/EK tanácsi határozat szerint igazgatási bizottsági eljárásban kellett volna elfogadni, a Bizottság pedig azáltal, hogy a határozat ad hoc alapon történő elfogadása mellett döntött, a lényeges eljárási szabályokat megsértve járt el.

               A felperes harmadszor előadja, hogy a Bizottság a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdését tévesen értelmezve túllépte a hatáskörét, különösen azáltal, hogy irreleváns szempontokból indult ki és figyelmen kívül hagyta a „halászati teljesítménynek” a 97/413/EK tanácsi határozatban és az abban az időpontban hatályos közösségi halászati jogszabályokban foglalt meghatározását, amikor a felperes 2001 decemberében benyújtotta a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmét.

               A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat a felperes biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmének mérlegelésével kapcsolatban számos nyilvánvaló hibát tartalmaz. A felperes különösen azt állítja, hogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon határozata, amely a felperes kérelmét azért utasította el, mert a tervezett új hajó főfedélzet alatti űrtartalma a Pacellihez képest nagyobb, mint ahogy nyilvánvalóan téves a Bizottság azon feltételezése is, hogy a tervezett új hajó „halászati teljesítménye” nagyobb lesz a Pacelli halászati teljesítményénél.

               A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság megsértette az egyenlő bánásmódhoz való jogát. Kifejti, hogy az, hogy a Bizottság a tervezett új hajó főfedélzet alatti nagyobb űrtartalma miatt utasította el a kérelmet, olyan jelentősen eltérő bánásmódot képez, amely a felperessel szemben meg nem engedett hátrányos megkülönböztetést eredményez ahhoz a teljesen eltérő megközelítéshez képest, amelyet a Bizottság a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti, a 2003/245 határozatban elfogadott egyes kérelmek esetében, valamint az e határozatban először elutasított, majd a C(2010) 4765. sz., 2010. július 13-i dokumentumban közölt bizottsági határozatban végül elfogadott egyik kérelem esetében alkalmazott.


title: T-18/15. sz. ügy: 2015. január 12-én benyújtott kereset – Philip Morris kontra Bizottság

text:
               30.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/30

      2015. január 12-én benyújtott kereset – Philip Morris kontra Bizottság
      (T-18/15. sz. ügy)
      (2015/C 107/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Philip Morris Ltd (Richmond, Egyesült Királyság) (képviselők: K. Nordlander és M. Abenhaïm ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a megsemmisítés iránti keresetet;

                  —

                  semmisítse meg a 2014. november 6-i Ares (2014) 3694540 bizottsági határozatot, amennyiben az megtagadta a felperesnek az azokban foglalt, kitakart személyes adatok kivételével való teljes hozzáférését a kért dokumentumokhoz;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperes ezen eljárásokkal összefüggésben felmerült költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Jelen keresetével a felperes a 2014. november 6-i Ares (2014) 3694540 határozat (a továbbiakban: vitatott határozat) megsemmisítését kéri, amely határozatban a Bizottság megtagadta a felperesnek a teljes hozzáférést öt belső dokumentumhoz, amelyek a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártásáról, kiszereléséről és értékesítéséről szóló 2014/40/EU irányelv (1) elfogadásához vezető előkészítő munkák során keletkeztek.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 15. cikk (3) bekezdését és az 1049/2001/EK rendelet (2) (a továbbiakban: átláthatósági rendelet) 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdését azáltal, hogy nem bizonyította, hogy a kért dokumentumok felperes részére való teljes hozzáférhetővé tétele „különösen és ténylegesen” sértené az azonosított „bírósági eljárások” védelmét, illetve azáltal, hogy nem vizsgálta meg megfelelően, hogy nyomós közérdek mindazonáltal igazolhatná-e a teljes hozzáférhetővé tételt. A felperes úgy érvel, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy a kért dokumentumok felperes részére való teljes hozzáférhetővé tétele „különösen és ténylegesen” sértené az azonosított „bírósági eljárások” védelmét, először is, mivel a kért dokumentumok nem esnek a „bírósági eljárásokra” irányadó védelem vélelme alá, másodszor a Bizottság absztrakt hivatkozása a fegyveregyenlőség elvére nem igazolhatja e vélelem kiterjesztését nem bírósági dokumentumokra, és harmadszor a Bizottság absztrakt hivatkozása folyamatban lévő eljárásokra, fegyveregyenlőségre és a jogi szolgálat azon képességére, hogy megvédje a dohánytermékekről szóló irányelv érvényességét nem elegendő annak bizonyításához, hogy a hozzáférhetővé tétel a tények tekintetében különösen és ténylegesen sértené a „bírósági eljárások” védelmét.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 15. cikk (3) bekezdését és az átláthatósági rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdését azáltal, hogy nem bizonyította, hogy a kért dokumentumnak a felperes részére való teljes hozzáférhetővé tétele „különösen és ténylegesen” sértené a döntéshozatali eljárását. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság homályos kijelentéseket tett a szolgálatok közötti együttműködésnek állítólagosan okozott kárról, de nem bizonyított semmilyen súlyos külső nyomást, amely valószínűsíthetően súlyosan sértené a döntéshozatali eljárást. A Bizottság nyilvánvalóan tévedett a nyomós közérdek értékelésekor is, tekintve, hogy helytelenül azonosította azon érdeket, amelyet mérlegelni kell a döntéshozatali eljárása védelmével szemben.

         (1)  A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 127., 1. o.).

         (2)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145.,43. o; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-266/16. sz. ügy: A High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2016. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Western Sahara Campaign UK kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/31

         A High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Egyesült Királyság) által 2016. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Western Sahara Campaign UK kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (C-266/16. sz. ügy)
   (2016/C 260/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Western Sahara Campaign UK

      Alperesek: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2000/204/EK, ESZAK bizottsági és tanácsi határozattal (1) jóváhagyott, az egyrészről az Európai Közösségek és tagállamai, másrészről a Marokkói Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás (HL 2000 L 70., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 33. kötet, 175. o.) (a továbbiakban: társulási megállapodás) 9., 17. és 94. cikkében és a 4. jegyzőkönyvben szereplő „Marokkóra” történő hivatkozás csak Marokkónak az Egyesült Nemzetek és az Európai Unió (a továbbiakban: EU) által elismert szuverén területeire utalnak és ezért kizárja, hogy a Nyugat-Szaharából származó termékeket a társulási megállapodás alapján vámmentesen hozzanak be az EU területére?

               2)

               Amennyiben a Nyugat-Szaharából származó termékek a társulási megállapodás alapján vámmentesen hozhatók be az EU területére, érvényes-e a társulási megállapodás az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (5) bekezdésében foglalt, a nemzetközi jog releváns elveinek betartására és az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt alapelvek tiszteletben tartására vonatkozó követelményre, valamint arra tekintettel, hogy a társulási megállapodást milyen mértékben kötötték a szahravi nép javára, az ő nevükben, kívánalmaiknak megfelelően és/vagy elismert képviselőikkel egyeztetve[?]

               3)

               Érvényes-e (a 764/2006 tanácsi rendelettel (2), a 2013/785/EU tanácsi határozattal (3) és az 1270/2013 tanácsi rendelettel (4) jóváhagyott és végrehajtott) az Európai Közösség és Marokkói Királyság között létrejött halászati partnerségi megállapodás az Európai Unióról szóló szerződés 3. cikkének (5) bekezdésében foglalt, a nemzetközi jog releváns elveinek betartására, és az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt alapelvek tiszteletben tartására vonatkozó követelményre, valamint arra tekintettel, hogy a társulási megállapodást milyen mértékben kötötték a szahravi nép javára, az ő nevükben, kívánalmaiknak megfelelően és/vagy elismert képviselőikkel egyeztetve[?]

               4)

               A [felperes] jogosult-e kifogásolni az uniós aktusokat azon az alapon, hogy az Európai Unió állítólag megsértette a nemzetközi jogot, figyelembe véve különösen:

                           a)

                           azt a tényt, hogy habár a [felperes] a nemzeti jog alapján indíthat keresetet az uniós aktusok érvényességének megtámadására, az uniós jog alapján nem illeti meg őt semmiféle jog; és/vagy

                           b)

                           a Rómából 1943-ban elszállított monetáris arany ügyében hozott ítéletben (ICJ Reports, 1954) szereplő azon elvet, miszerint a Nemzetközi Bíróság nem tehet olyan megállapítást, amely a Nemzetközi Bíróság előtt nem képviselt – a Nemzetközi Bíróság joghatóságának magát alá nem vető – állam eljárását vitatja vagy jogait sérti[?]

      (1)  Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről a Marokkói Királyság közötti társulást létrehozó euro-mediterrán megállapodás megkötéséről szóló, 2000. január 24-i 2000/204/EK tanácsi és bizottsági határozat (HL L 70., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 33. kötet, 175. o.).

      (2)  Az Európai Közösség és Marokkói Királyság között létrejött halászati partnerségi megállapodás megkötéséről szóló, 2006. május 22-i 764/2006/EK tanácsi rendelet (HL 2006 L 141., 1. o.).

      (3)  Az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodással előírt halászati lehetőségek és pénzügyi hozzájárulás megállapításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti jegyzőkönyv megkötéséről szóló, 2013. december 16-i 2013/785/EU tanácsi határozat (HL 2013. L 349., 1. o.).

      (4)  Az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti halászati partnerségi megállapodással előírt halászati lehetőségek és pénzügyi hozzájárulás megállapításáról szóló, az Európai Unió és a Marokkói Királyság közötti jegyzőkönyv szerinti halászati lehetőségek elosztásáról szóló, 2013. november 15-i 1270/2013/EU tanácsi rendelet (HL 2013 L 328., 40. o.).


title: C-370/10. P. sz. ügy: A T-243/08. sz., Ravensburger AG. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2010. május 19-én hozott ítélet ellen a Ravensburger AG által 2010. július 23-án benyújtott fellebbezés, Educa Borras S.A.

text:
               25.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/11

         A T-243/08. sz., Ravensburger AG. kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2010. május 19-én hozott ítélet ellen a Ravensburger AG által 2010. július 23-án benyújtott fellebbezés, Educa Borras S.A.
   (C-370/10. P. sz. ügy)
   ()
   2010/C 260/14
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Ravensburger AG (képviselők: H. Harte-Bavendamm, M. Goldmann Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Educa Borras S.A

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               nyilvánítsa elfogadhatónak a Törvényszék 2010. május 19-én hozott ítélete (T-243/08. sz. ügy) ellen benyújtott fellebbezést;

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét;

               —

               helyezze hatályon kívül a második fellebbezési tanács 2008. április 8-i határozatát (R 597/2007-2. sz. ügy);

               —

               amennyiben szükséges, utalja vissza az ügyet az OHIM elé újabb megfontolás céljából;

               —

               a beavatkozót és az OHIM-ot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Törvényszék jogi tévedést követett el annak megállapításakor, hogy nem kell figyelembe vennie a korábbi védjegyek jó hírnevét annak megállapításakor, hogy a közösségi védjegyrendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontja és 8. cikke (5) bekezdése alkalmazhatóságának feltételei nem teljesültek.
   A Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet 8. cikkének rendszerét azzal, hogy a hasonlóságnak csupán egyféle ténybeli értékelését végezte el, és ahhoz kapcsolta mind a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, mind az említett rendelet 8. cikkének (5) bekezdése szerinti joghatásokat, jóllehet az említett két rendelkezés alkalmazásának kritériumai teljesen eltérőek.
   A Törvényszék jogi tévedést követett el, és megsértette a közösségi védjegyrendelet 76. cikkét azzal, hogy nem helyezte hatályon kívül a második fellebbezési tanács azon következtetését, amely szerint az egyrészről a vállalati védjegyek, másrészről pedig az áruvédjegyek használatát érintő piaci gyakorlatok irrelevánsak.
   A Törvényszék megsértette a közösségi védjegyrendelet 76. cikkét azzal, hogy a fellebbezési tanács szóbeli tárgyalás tartására vonatkozó mérlegelési lehetőségének nyilvánvalóan téves igénybevételét nem szankcionálta.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 2009.3.24., 1. o.).


title: T-174/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 14-i ítélete – Wessel-Werk kontra EUIPO – Wolf PVG (Tisztítófejek porszívóhoz) („Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Porszívó-tisztítófejet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta — Korábbi közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési ok — Egyéni jelleg — Tájékozott használó — A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/39

         A Törvényszék 2017. március 14-i ítélete – Wessel-Werk kontra EUIPO – Wolf PVG (Tisztítófejek porszívóhoz)
   (T-174/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Porszívó-tisztítófejet ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta - Korábbi közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2017/C 144/51)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Wessel-Werk GmbH (Reichshof, Németország) (képviselő: C. Becker ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő A. Schifko meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Wolf PVG GmbH & Co. KG (Vlotho, Németország) (képviselő: J. Künzel ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának a Wolf PVG és a Wessel-Werk közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2016. február 18-án hozott, helyesbített határozata (R 1652/2014-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Wessel-Werk GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 211., 2016.6.13.


title: C-458/10. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. június 9-i ítélete — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés — 98/83/EK irányelv — Emberi fogyasztásra szánt víz — Nem megfelelő és nem teljes átültetés)

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/8

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2011. június 9-i ítélete — Európai Bizottság kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-458/10. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 98/83/EK irányelv - Emberi fogyasztásra szánt víz - Nem megfelelő és nem teljes átültetés)
   2011/C 226/14
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Pardo Quintillán és O. Beynet meghatalmazottak)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: C. Schiltz meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről szóló, 1998. november 3-i 98/83/EK tanácsi irányelv (HL L 330., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 90. o.) 9. cikke (3) bekezdése b), c) és e) pontjának hiányos és nem megfelelő átültetése — Az előírt számszerű értékeknek meg nem felelő ivóvíz elosztása — Eltérések

      Rendelkező rész

               1.

               A Luxemburgi Nagyhercegség — mivel nem ültette át hiánytalanul és megfelelően az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről szóló, 1998. november 3-i 98/83/EK tanácsi irányelv 9. cikke (3) bekezdésének b), c) és e) pontját — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 346., 2010.12.18.


title: T-131/12. sz. ügy: A Törvényszék 2015. május 5-i ítélete – Spa Monopole kontra OHIM – Orly International (SPARITUAL) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A SPARITUAL közösségi szóvédjegy bejelentése — A SPA és LES THERMES DE SPA korábbi Benelux szó- és ábrás védjegyek — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/26

         A Törvényszék 2015. május 5-i ítélete – Spa Monopole kontra OHIM – Orly International (SPARITUAL)
   (T-131/12. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A SPARITUAL közösségi szóvédjegy bejelentése - A SPA és LES THERMES DE SPA korábbi Benelux szó- és ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”))
   (2015/C 205/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa [Belgium]) (képviselők: L. De Brouwer, E. Cornu és É. De Gryse ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: J. Crespo Carrillo és A. Folliard-Monguiral, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Orly International, Inc. (Van Nuys, Kalifornia [Egyesült Államok]) (képviselők: P. Kremer és J. Rotsch ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM első fellebbezési tanácsának a Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV és az Orly International, Inc., közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. január 9-én hozott határozata (R 2396/2010-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának 2012. január 9-én hozott határozatát (R 2396/2010-1. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               A Törvényszék az OHIM-ot és az Orly International, Inc.-et kötelezi saját költségeik, valamint a Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 165., 2012.6.9.


title: C-436/15. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2015. augusztus 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra kontra UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras”

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/11

         A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2015. augusztus 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra kontra UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras”
   (C-436/15. sz. ügy)
   (2015/C 337/13)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Lietuvos Respublikos aplinkos ministerijos Aplinkos projektų valdymo agentūra

      A többi fél az eljárásban: UAB „Alytaus regiono atliekų tvarkymo centras”, Lietuvos Respublikos finansų ministerija, UAB „Skirnuva”, UAB „Parama”, UAB „Alkesta”, UAB „Dzūkijos statyba”

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (1) 3. cikkének (1) bekezdése értelmében mi minősül „többéves programnak”?

               2)

               Az olyan projekt, mint a 2001/LT/16/P/PE/003. sz., „az Alytus régió hulladékgazdálkodási rendszerének létrehozása”, amelyhez a 2002. december 23-i PH/2002/9380 bizottsági határozattal módosított, a 2001 LT 16 P PE 003 intézkedés jóváhagyásáról szóló, 2001. december 13-i PH(2001)5367. sz. bizottsági határozat támogatást nyújtott, megfelel-e az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott „többéves program” fogalmának?

               3)

               Amennyiben a második kérdésre igenlő válasz adandó: mi minősül az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti eljárásokra alkalmazandó elévülési idő kezdő időpontjának?

      (1)  HL 1995. L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.


title: C-116/13. sz. ügy: A Juzgado de primera Instancia n °17 de Palma de Mallorca (Spanyolország) által 2013. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Banco de Valencia SA kontra Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/10

         A Juzgado de primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca (Spanyolország) által 2013. március 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Banco de Valencia SA kontra Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume
   (C-116/13. sz. ügy)
   2013/C 171/18
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Juzgado de primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Banco de Valencia SA

      Alperesek: Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Tiszteletben tartja–e a 93/13/EGK irányelv (1) 7. cikkét a jelzálogtárgyra vezetett spanyol végrehajtási eljárás, amennyiben a végrehajtás elrendeléséről szóló döntés feltételeként nem teszi lehetővé a bíróság számára, hogy hivatalból vizsgálhassa a kölcsönszerződésnek a bank egyoldalú kezdeményezésére történő, lejárati idő előtti felmondására vonatkozó azon kikötést, amely önmagában és az adott esetre alkalmazva is tisztességtelennek minősül, és amely kikötés nélkülözhetetlen ahhoz, hogy megnyissa a hitelintézet számára az említett privilegizált végrehajtási eljárást?

               2.

               A 93/13/EGK irányelv 7. cikkének ugyanezen szempontjából, milyen mértékben avatkozzon be a bíróság az említett kikötés tekintetében, amikor a jelzálogtárgyra vezetett végrehajtási eljárás során a végrehajtás elrendeléséről kell döntenie?

               3.

               Önmagában és az esetre alkalmazva tisztességtelennek tekinthető-e a 93/13/EGK irányelv 3. cikkének (1) és (3) bekezdése, valamint melléklete 1. pontjának e) és g) alpontja, illetve 2. pontjának a) alpontja szempontjából egy olyan szerződéses kikötés, amely a kölcsönt nyújtó hitelintézet számára lehetővé teszi a kölcsönszerződés egyoldalú felmondását teljesen objektív okok alapján, úgy, hogy egyes okok nem kapcsolódnak a szerződéshez, valamint — a jelen esetben — a jelzáloggal biztosított kölcsön négyhavi törlesztőrészlete megfizetésének elmulasztása miatt?

      (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


title: T-616/11. P. sz. ügy: A Törvényszék 2012. november 8-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Első fokon a keresetnek mint minden jogalapot nyilvánvalóan nélkülözőnek az elutasítása — A fellebbezőt állítólagosan ért kár — Azon költségek megtérítése, amelyek elkerülhetők lettek volna — A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 94. cikkének a) pontja)

text:
               26.1.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/48

         A Törvényszék 2012. november 8-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (T-616/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Első fokon a keresetnek mint minden jogalapot nyilvánvalóan nélkülözőnek az elutasítása - A fellebbezőt állítólagosan ért kár - Azon költségek megtérítése, amelyek elkerülhetők lettek volna - A Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 94. cikkének a) pontja)
   2013/C 26/95
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és C. Berardis-Kayser meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) F-69/10. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2011. szeptember 8-án hozott végzése (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, és e végzés hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a jelen eljárásban a Bizottságnál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28.


title: T-316/09. sz. ügy: 2009. augusztus 11-én benyújtott kereset — Google kontra OHIM (ANDROID)

text:
               10.10.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 244/15

         2009. augusztus 11-én benyújtott kereset — Google kontra OHIM (ANDROID)
   (T-316/09. sz. ügy)
   2009/C 244/25
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Google, Inc. (Mountain View, Egyesült Államok) (képviselők: A. Bognár és M. Kinkeldey ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2009. május 26-i, az R 1622/2008-2. sz. ügyben hozott határozatát; és

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Másodlagosan a felperes azt kéri, hogy

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2009. május 26-i, az R 1622/2008-2. sz. ügyben hozott határozatát a „mobilkészülékekkel, nevezetesen mobiltelefonokkal, smart phone-okkal és kézi számítógépekkel (PDA) kapcsolatos használatra szánt számítógéphardver és számítógép-szoftver” tekintetében;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a mindezidáig felmerült költségek viselésére.

         Másodlagosan a felperes azt kéri, hogy

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2009. május 26-i, az R 1622/2008-2. sz. ügyben hozott határozatát, és utalja vissza az ügyet az OHIM elé a „mobilkészülékekkel, nevezetesen mobiltelefonokkal, smart phone-okkal és kézi számítógépekkel (PDA) kapcsolatos használatra szánt számítógéphardver és számítógép-szoftver” árujegyzék újabb elbírálása céljából.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: az „ANDROID” szóvédjegy a 9. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a bejelentett védjegy leíró jellegű a szóban forgó áruk tekintetében, és mint ilyen, nem lajstromozható; a 207/2009 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács hibát követett el azzal, hogy az angol nyelvű vásárlóközönség észlelésének vizsgálatát, e rendelkezés alkalmazhatóságára tekintettel, nem végezte el.


title: Közlemény

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/39

         Közlemény
   (2005/C 296/76)
   Waltraud Hakenberget 2005. november 9-én az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke hivatalvezetőjévé nevezték ki hatéves időszakra, az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke létrehozásáról szóló, 2004. november 2-i 2004/752/EK, Euratom tanácsi határozat 3. cikke (4) bekezdésének, valamint az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 20. és 7. cikkének megfelelően.


title: C-432/15. sz. ügy: A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2015. augusztus 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Odvolací finanční ředitelství kontra Pavlína Baštová

text:
               9.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/15

         A Nejvyšší správní soud (Cseh Köztársaság) által 2015. augusztus 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Odvolací finanční ředitelství kontra Pavlína Baštová
   (C-432/15. sz. ügy)
   (2015/C 371/18)
   Az eljárás nyelve: cseh

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Nejvyšší správní soud

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Odvolací finanční ředitelství

      Alperes: Pavlína Baštová

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1a.

               A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv (1) 2. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett ellenérték fejében teljesített szolgáltatásnyújtásnak és ennélfogva a héa hatálya alá tartozó ügyletnek minősül-e egy lónak a tulajdonosa (aki adóalany) által egy versenyszervező részére történő rendelkezésre bocsátása a ló versenyeztetése céljából?

               1b.

               Igenlő válasz esetén a versenyen nyert pénzdíjat (amelyet mindazonáltal nem kap meg minden, a versenyen induló ló) vagy a ló versenyen való indulása lehetőségének a biztosításában megnyilvánuló, a verseny szervezője által a ló tulajdonosának nyújtott szolgáltatást vagy valamely egyéb ellenértéket kell-e az ellenértéknek tekinteni?

               1c.

               Nemleges válasz esetén már önmagában ez a körülmény indokolttá teszi-e a tenyésztő/edző saját lovainak versenyekre történő felkészítéséhez adóköteles termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások keretében beszerzett és felhasznált termékek és szolgáltatások után előzetesen felszámított héa levonható összegének csökkentését, vagy a ló versenyeztetését azon személy gazdasági tevékenysége egyik elemének kell tekinteni, aki tenyésztőként tevékenykedik, és saját, valamint más lótulajdonosok versenylovait edzi, és saját lovai tenyésztésének és versenyeztetésének költségeit az e személy gazdasági tevékenységével kapcsolatos általános költségek közé kell számítani? Az e részkérdésre adandó igenlő válasz esetén be kell-e számítani az adóalapba és a bevallott fizetendő héába a pénzdíjat, vagy az olyan jövedelemnek minősül, amely egyáltalán nincs hatással a héaalapra?

               2a.

               Ha héaszempontból egységet képező ügyletnek kell tekinteni több részszolgáltatást, akkor milyen kritériumok alapján állapítható meg az azok közötti kölcsönös viszony, vagyis milyen kritériumok alapján állapítható meg, hogy azok egymással egyenrangú vagy egy fő- és egy járulékos szolgáltatás viszonyában álló szolgáltatások-e? Fennáll-e bármiféle hierarchia e kritériumok között a sorrendjüket és fontosságukat illetően?

               2b.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv 98. cikkét ezen irányelv III. mellékletével összefüggésben, hogy az kizárja a kedvezményes adómérték valamely szolgáltatásra történő alkalmazását, ha e szolgáltatás két olyan részszolgáltatásból áll, amelyeket héaszempontból egyetlen egységet képező szolgáltatásnak kell tekinteni, és e szolgáltatások egyenrangúak egymással, és egyikük önmagában a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv III. mellékletben szereplő kategóriák egyike alá sem sorolható be?

               2c.

               A 2b. kérdésre adandó igenlő válasz esetén kizárja-e a jelen ügy körülményei között a sportlétesítmények használatának jogában megnyilvánuló részszolgáltatás és a versenylóedzői részszolgáltatás kombinációja a kedvezményes adómértéknek e szolgáltatásra mint egészre a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló 2006/112/EK irányelv III. mellékletének 14. pontja alapján történő alkalmazását?

               2d.

               Ha a kedvezményes adómérték alkalmazása nem kizárt a 2c. kérdésre adandó válasz alapján, akkor milyen hatást gyakorol az alkalmazandó héamérték meghatározására az a tény, hogy az adóalany a sportlétesítmények használati jogának biztosításában megnyilvánuló szolgáltatás és az edzői szolgáltatás mellett istállóztatási, takarmányozási és egyéb lógondozási szolgáltatásokat is nyújt? Azonos adóügyi elbánásban részesítendő egységes egésznek kell tekinteni a héa szempontjából mindezen részszolgáltatásokat?

      (1)  HL L 347., 2006.12.11.; 1. o.


title: F-9/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 29-i ítélete — Angé Serrano kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Besorolásiosztály-váltás a régi személyzeti szabályzat hatálya alatt — A besorolási fokozatba való besorolás 2004. május 1-jei átmeneti szabályai — Az Európai Parlament elnökségének 2006. február 13-i határozata — A kompenzációs támogatásban részesülő tisztviselők illetménye alapján történő besorolás — Alkalmazandó szorzótényező — Előmeneteli pontok elvesztése — Kártérítési kérelem)

text:
               19.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 340/35

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2011. szeptember 29-i ítélete — Angé Serrano kontra Parlament
   (F-9/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Besorolásiosztály-váltás a régi személyzeti szabályzat hatálya alatt - A besorolási fokozatba való besorolás 2004. május 1-jei átmeneti szabályai - Az Európai Parlament elnökségének 2006. február 13-i határozata - A kompenzációs támogatásban részesülő tisztviselők illetménye alapján történő besorolás - Alkalmazandó szorzótényező - Előmeneteli pontok elvesztése - Kártérítési kérelem)
   2011/C 340/70
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Pilar Angé Serrano (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: kezdetben C. Burgos és K. Zejdová, később L. G. Knudsen és K. Zejdová meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: kezdetben M. Simm és I. Šulce, később K. Zieleśkiewicz, M. Bauer és J. Monteiro meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Parlament azon határozatának megsemmisítése, amelyben a felperest, akit az új személyzeti szabályzat hatályba lépése előtt vettek fel valamely besorolásiosztály-váltási belső versenyvizsga tartaléklistájára, az új személyzeti szabályzat kedvezőtlenebb rendelkezéseinek alkalmazásával a B*6 besorolási fokozat 8-as fizetési fokozatába soroltak be — Kártérítési kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

               3.

               A beavatkozóként fellépő Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 69., 2007.3.24, 31. o.


title: T-198/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. december 8-i  ítélete – Merladet kontra Bizottság ( Tisztviselők – Szakmai előmeneteli jelentés – 2001/2002. évi értékelési eljárás – Az értékelési eljárás rendszeressége – Megsemmisítés iránti kereset )

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/30

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. december 8-i ítélete – Merladet kontra Bizottság
   (T-198/04. sz. ügy) (1)

   („Tisztviselők - Szakmai előmeneteli jelentés - 2001/2002. évi értékelési eljárás - Az értékelési eljárás rendszeressége - Megsemmisítés iránti kereset”)
   (2006/C 48/56)
   Az eljárás nyelve: francia
   A felek

      Felperes: José Félix Merladet Bauwens (Overijse, Belgium) (képviselők: N. Lhoëst és E. de Schietere de Lophem ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és H. Kraemer meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperesről a 2001/2002. évi értékelési eljárásban készült szakmai előmeneteli jelentés elfogadásáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperesről a 2001/2002. évi értékelési eljárásban készült szakmai előmeneteli jelentés elfogadásáról szóló határozatot megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: C-10/14., C-14/14. és C-17/14. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. B. G. T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14) kontra Staatssecretaris van Financiën (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Közvetlen adózás — EUMSZ 63. cikk és EUMSZ 65. cikk — A tőke szabad mozgása — Részvényportfóliók osztalékainak adóztatása — Forrásadó — Korlátozás — Végleges adóteher — A belföldi illetékességű adóalanyok és a külföldi illetékességű adóalanyok adóterhei összehasonlításának szempontjai — Összehasonlíthatóság — A jövedelemadó vagy a társasági adó figyelembevétele — Kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezmények — A korlátozás egyezmények útján történő semlegesítése)

text:
               9.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/6

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. szeptember 17-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – J. B. G. T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14) kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-10/14., C-14/14. és C-17/14. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Közvetlen adózás - EUMSZ 63. cikk és EUMSZ 65. cikk - A tőke szabad mozgása - Részvényportfóliók osztalékainak adóztatása - Forrásadó - Korlátozás - Végleges adóteher - A belföldi illetékességű adóalanyok és a külföldi illetékességű adóalanyok adóterhei összehasonlításának szempontjai - Összehasonlíthatóság - A jövedelemadó vagy a társasági adó figyelembevétele - Kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezmények - A korlátozás egyezmények útján történő semlegesítése))
   (2015/C 371/08)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: J. B. G. T. Miljoen (C-10/14), X (C-14/14), Société Générale SA (C-17/14)

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 63. cikket és az EUMSZ 65. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely ugyanúgy forrásadót vet ki a belföldi illetőségű társaság által juttatott osztalékok tekintetében a belföldi illetőségű adóalanyokra, mint a külföldi illetőségű adóalanyokra, e forrásadó tekintetében kizárólag a belföldi illetőségű adóalanyok vonatkozásában előírva e forrásadó levonásának vagy visszatérítésének mechanizmusát, míg a külföldi illetőségű adóalany természetes személyek és társaságok vonatkozásában e forrásadó végleges adónak minősül, amennyiben az ezen osztalékokra vonatkozó és ezen államban a külföldi illetőségű adóalanyokra háruló végleges adóteher nagyobb, mint a belföldi illetőségű adóalanyokra háruló adóteher, aminek vizsgálata az alapügyekben a kérdést előterjesztő bíróság feladata. Ezen adóterhek megállapítása érdekében a kérdést előterjesztő bíróságnak a C-10/14. és a C-14/14. sz. ügyben a belföldi illetőségű adóalanyoknak a holland társaságokban a naptári év során birtokolt részesedései összességére vonatkozó adóztatását, valamint a nemzeti szabályozás értelmében adómentes tőkét, a C-17/14. sz. ügyben pedig az osztalékokhoz közvetlenül kapcsolódó, önmagukban vett költségeket kell figyelembe vennie.
   Abban az esetben, ha megállapításra kerül a tőke szabad mozgásának korlátozása, ez az adóalany illetősége szerinti tagállam és az osztalékadó forrása szerinti tagállam között a kettős adóztatás elkerülése céljából létrejött kétoldalú egyezmény hatásaival igazolható, feltéve hogy az osztalékok adóztatására vonatkozó, az ezen utóbbi államban belföldi illetékességgel rendelkező és a más tagállamokban illetékességgel rendelkező adóalanyok közötti bánásmódbeli eltérés megszűnik. A C-14/14. és a C-17/14. sz. ügyben fennállókhoz hasonló körülmények között, a kérdést előterjesztő bíróságra háruló vizsgálatok fenntartása mellett, a tőke szabad mozgásának korlátozását, amennyiben annak fennállása megállapításra kerül, nem lehet igazoltnak tekinteni.

      (1)  HL C 129., 2014.4.28.


title: T-129/15. és T-130/15. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2016. szeptember 28-i ítélete – Intesa Sanpaolo kontra EUIPO (WAVE 2 PAY és WAVE TO PAY) („Európai uniós védjegy — A WAVE 2 PAY és a WAVE TO PAY európai uniós szóvédjegyek bejelentése — Feltétlen kizáró okok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és (2) bekezdése — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke”)

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/38

         A Törvényszék 2016. szeptember 28-i ítélete – Intesa Sanpaolo kontra EUIPO (WAVE 2 PAY és WAVE TO PAY)
   (T-129/15. és T-130/15. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A WAVE 2 PAY és a WAVE TO PAY európai uniós szóvédjegyek bejelentése - Feltétlen kizáró okok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja és (2) bekezdése - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke”))
   (2016/C 419/48)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Intesa Sanpaolo SpA (Torinó, Olaszország) (képviselők: P. Pozzi és F. Cecchi ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: kezdetben P. Bullock és L. Rampini, később L. Rampini meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a WAVE 2 PAY és a WAVE TO PAY szómegjelölések európai uniós védjegyként való lajstromozása iránti két kérelemmel kapcsolatban 2015. január 19-én hozott két határozata (R 1857/2014-5., illetve R 1864/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott keresetek.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Intesa Sanpaolo SpA-t kötelezi a kötlségek viselésére.

      (1)  HL C 155., 2015.7.2


title: T-583/17. sz. ügy: 2017. augusztus 25-én benyújtott kereset – EOS Deutscher Inkasso-Dienst kontra EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)

text:
               9.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/21

         2017. augusztus 25-én benyújtott kereset – EOS Deutscher Inkasso-Dienst kontra EUIPO – IOS Finance EFC (IOS finance)
   (T-583/17. sz. ügy)
   (2017/C 338/24)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: EOS Deutscher Inkasso-Dienst GmbH (Hamburg, Németország) (képviselő: B. Sorg ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: IOS Finance EFC, SA (Barcelona, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A vitatott védjegy: az „IOS FINANCE” szóelemeket magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 12 544 061. sz. európai uniós védjegy.

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. június 6-án hozott határozata (R 2262/2016-2. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-50/08. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 19-i ítélete — Michail kontra Bizottság ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Értékelés — Szakmai előmeneteli jelentés — A 2004. évi értékelési időszak — A Közszolgálati Törvényszék indokolási kötelezettsége )

text:
               16.1.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 11/25

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. november 19-i ítélete — Michail kontra Bizottság
   (T-50/08. P. sz. ügy) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Szakmai előmeneteli jelentés - A 2004. évi értékelési időszak - A Közszolgálati Törvényszék indokolási kötelezettsége”)
   2010/C 11/49
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Christos Michail (Brüsszel, Belgium) (képviselő: C. Meïdanis ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Curral és K. Herrmann meghatalmazottak; segítőjük: E. Bourtzalas ügyvéd)

      Tárgy

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke (második tanács) F-34/06. sz., Michail kontra Bizottság ügyben 2007. november 22-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) ellen benyújtott, ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés

      Rendelkező rész

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Christos Michail maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Közösségek Bizottsága részéről a jelen eljárás keretében felmerült költségeket.

      (1)  HL C 128., 2008.5.24.


title: T-248/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – Al-Ghabra kontra Bizottság („Közös kül- és biztonságpolitika — Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szembeni korlátozó intézkedések — 881/2002/EK rendelet — Az Egyesült Nemzetek valamely szerve által összeállított listára felvett személy pénzeszközeinek és gazdasági erőforrásainak befagyasztása — E személy nevének a 881/2002 rendelet I. mellékletében szereplő listára történő felvétele — Megsemmisítés iránti kereset — Észszerű határidő — A felhozott indokok megalapozottságának vizsgálatára és indokolására irányuló kötelezettség — Bírósági felülvizsgálat”)

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/42

         A Törvényszék 2016. december 13-i ítélete – Al-Ghabra kontra Bizottság
   (T-248/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Az Oszáma bin Ládennel, az al-Kaida hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szembeni korlátozó intézkedések - 881/2002/EK rendelet - Az Egyesült Nemzetek valamely szerve által összeállított listára felvett személy pénzeszközeinek és gazdasági erőforrásainak befagyasztása - E személy nevének a 881/2002 rendelet I. mellékletében szereplő listára történő felvétele - Megsemmisítés iránti kereset - Észszerű határidő - A felhozott indokok megalapozottságának vizsgálatára és indokolására irányuló kötelezettség - Bírósági felülvizsgálat”))
   (2017/C 030/45)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mohammed Al-Ghabra (London, Egyesült Királyság) (képviselők: E. Grieves barrister és J. Carey solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: M. Konstantinidis, T. Scharf és F. Erlbacher, később: M. Konstantinidis és F. Erlbacher meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők kezdetben: S. Behzadi-Spencer és V. Kaye, később: V. Kaye, majd: S. Brandon és végül: C. Crane meghatalmazottak, segítőjük: T. Eicke QC), Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és E. Finnegan meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az egyrészről az Oszáma bin Ládennel, az Al-Kaida [helyesen: al-Kaida-]hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító [helyesen: korlátozó] intézkedések bevezetéséről és a 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 74. alkalommal történő módosításáról szóló, 2007. január 10-i 14/2007/EK bizottsági rendelet (HL 2007. L 6., 6. o.) felperest érintő részében, és másrészről az Oszáma bin Ládennel, az Al-Kaida [helyesen: al-Kaida]-hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító [helyesen: korlátozó] intézkedések bevezetéséről, valamint az egyes termékek és szolgáltatások Afganisztánba történő kivitelének tilalmáról, a repülési tilalom megerősítéséről és az afganisztáni Tálibánt illető pénzkészletek és egyéb pénzügyi források befagyasztásáról szóló, 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 27-i 881/2002/EK tanácsi rendelet (HL 2002. L 139., 9. o., magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 294. o.) rendelkezéseinek hatálya alá tartozó személyek és szervezetek listáján a felperes neve fenntartásának megerősítéséről szóló, 2013. március 6-i Ares (2013) 188023. sz. bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet abban a részében, amely az Oszáma bin Ládennel, az Al-Kaida [helyesen: al-Kaida-]hálózattal és a Tálibánnal összeköttetésben álló egyes személyekkel és szervezetekkel szemben meghatározott szigorító [helyesen: korlátozó] intézkedések bevezetéséről és a 467/2001/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 881/2002/EK tanácsi rendelet 74. alkalommal történő módosításáról szóló, 2007. január 10-i 14/2007/EK bizottsági rendelet Mohammed Al-Ghabrát érintő részében történő megsemmisítésére irányul, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a keresetet fennmaradó részében mint megalapozatlant elutasítja.

               3)

               A Törvényszék M. Al-Ghabrát kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére.

               4)

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, valamint az Európai Unió Tanácsa maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 9., 2014.1.11.


title: T-50/05. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 19-i ítélete — Evropaïki Dynamiki kontra Európai Bizottság ( „Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közösségi közbeszerzési eljárás — A jövedéki termékek mozgásának felügyeletére szolgáló telematikai rendszerekre vonatkozó informatikai szolgáltatások nyújtása — Ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Megsemmisítés iránti kereset — Ajánlattevő konzorcium — Elfogadhatóság — Az ajánlattevőkkel szembeni egyenlő bánásmód elve és az átláthatóság elve — Odaítélési szempontok — A gondos ügyintézés és a gondosság elve — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvaló mérlegelési hiba” )

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/29

         A Törvényszék 2010. március 19-i ítélete — Evropaïki Dynamiki kontra Európai Bizottság
   (T-50/05. sz. ügy) (1)

   („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közösségi közbeszerzési eljárás - A jövedéki termékek mozgásának felügyeletére szolgáló telematikai rendszerekre vonatkozó informatikai szolgáltatások nyújtása - Ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Megsemmisítés iránti kereset - Ajánlattevő konzorcium - Elfogadhatóság - Az ajánlattevőkkel szembeni egyenlő bánásmód elve és az átláthatóság elve - Odaítélési szempontok - A gondos ügyintézés és a gondosság elve - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló mérlegelési hiba”)
   2010/C 134/47
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athén, Görögország) (képviselő: N. Korogiannakis ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben L. Parpala és K. Kańska, később L. Parpala és E. Manhaeve, és végül L. Parpala, E. Manhaeve és M. Wilderspin, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. november 18-án hozott, a jövedéki termékek Európai Közösségen belüli mozgásának az adófelfüggesztési szabályozással összhangban lévő felügyeletére szolgáló telematikai rendszerek leírására, kiépítésére, karbantartására és műszaki támogatására vonatkozó informatikai szolgáltatásokra irányuló közbeszerzési eljárásban a felperes és egy másik társaság konzorciuma által benyújtott ajánlat elutasításáról és a szerződés másik ajánlattevő részére történő odaítéléséről szóló határozat megsemmisítése iránt benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE-t kötelezi a saját, valamint az Európai Bizottság költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 106., 2005.4.30.


title: C-506/06. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. február 26-i ítélete (Oberster Gerichtshof – Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sabine Mayr kontra Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG (Szociálpolitika – 92/85/EGK irányelv – A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések – A várandós munkavállaló fogalma – A munkavállalóknak való felmondás tilalma a terhesség kezdetétől a szülési szabadság lejártáig – Elbocsátott munkavállaló, akinek petesejtjeit a felmondás közlésének időpontjában már in vitro megtermékenyítették, de a méhébe még nem ültették be – 76/207/EGK irányelv – Férfi és női munkavállalók közötti egyenlő bánásmód – Mesterséges megtermékenyítésben részt vevő munkavállaló – Felmondási tilalom – Terjedelem)

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/7

         A Bíróság (nagytanács) 2008. február 26-i ítélete (Oberster Gerichtshof – Ausztria előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sabine Mayr kontra Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   (C-506/06. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - 92/85/EGK irányelv - A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések - A „várandós munkavállaló’ fogalma - A munkavállalóknak való felmondás tilalma a terhesség kezdetétől a szülési szabadság lejártáig - Elbocsátott munkavállaló, akinek petesejtjeit a felmondás közlésének időpontjában már in vitro megtermékenyítették, de a méhébe még nem ültették be - 76/207/EGK irányelv - Férfi és női munkavállalók közötti egyenlő bánásmód - Mesterséges megtermékenyítésben részt vevő munkavállaló - Felmondási tilalom - Terjedelem)
   (2008/C 92/11)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Oberster Gerichtshof – Ausztria
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Sabine Mayr

      Alperes: Bäckerei und Konditorei Gerhard Flöckner OHG
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Oberster Gerichtshof – A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló (tizedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében), 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelv 2. cikke a) pontjának értelmezése – Munkavállaló nő, akinek a felmondás időpontjában a petesejtjeit már „in-vitro” megtermékenyítették, de ezeket még nem ültették be a nő testébe – E munkavállaló „várandós munkavállalónak” minősül-e vagy sem.
   Rendelkező rész

               1)

               A várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről (tizedik egyedi irányelv a 89/391/EGK irányelv 16. cikke (1) bekezdésének értelmében) szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelvet, és különösen az irányelv 10. cikkének 1. pontjában előírt, a várandós anyáknak való felmondásra vonatkozó tilalmat úgy kell értelmezni, hogy az nem terjed ki arra a munkavállalóra, aki a felmondás időpontjában mesterséges megtermékenyítésben vesz részt, és a tőle származó petesejteket már egyesítették partnere spermiumaival, tehát az embriók in vitro létrejöttek, de ezeket még nem ültették be a nő méhébe.

               2)

               A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló, 1976. február 9-i 76/207/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdésével és 5. cikkének (1) bekezdésével ellentétes az olyan munkavállalónak való felmondás, aki az alapügyben szereplőhöz hasonló körülmények között, a mesterséges megtermékenyítési eljárás előrehaladott fázisában, azaz a tüsző szúrcsapolása és közvetlenül a mesterségesen megtermékenyített petesejteknek a méhébe történő beültetése előtt áll, amennyiben bebizonyosodik, hogy a felmondásra lényegében azért kerül sor, mert az érintett ilyen eljárásban vesz részt.

      (1)  HL C 56., 2007.3.10.


title: T-469/07. sz. ügy: 2007. december 21-én benyújtott kereset – Philips Lighting Poland and Philips Lighting kontra Tanács

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/53

         2007. december 21-én benyújtott kereset – Philips Lighting Poland and Philips Lighting kontra Tanács
   (T-469/07. sz. ügy)
   (2008/C 51/97)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: Philips Lighting Poland S. A. (Pila, Lengyelország) és Philips Lighting B. V. (Eindhoven, Hollandia) (képviselők: M. Catrain González ügyvéd és E. Wright Barrister)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a vitatott rendeletet teljes mértékben, vagy a felperesre vonatkozó részében;

               —

               kötelezze a Tanácsot az eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek (CFL-i) integrált fénycsöveket állítanak elő a Közösségen belül, és a Kínai Népköztársaságból származó integrált elektronikus kompakt fénycsövek behozatalára vonatkozó dömpingellenes vámoknak a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatát követő kivetéséről és a Vietnami Szocialista Köztársaságban, a Pakisztáni Iszlám Köztársaságban és a Fülöp-szigeteki Köztársaságban feladott ugyanilyen termékre történő kiterjesztéséről szóló, 2007. október 15-i 1205/2007/EK tanácsi rendelet (1) megsemmisítését kérik.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Tanács megsértette az alaprendelet (2) 3. cikkének (1) bekezdését, 9. cikkének (4) bekezdését és 11. cikkének (2) bekezdését azáltal, hogy dömpingellenes vámot vetett ki annak ellenére, hogy nem bizonyított, hogy az intézkedések megszűnése valószínűleg a közösségi ágazatban bekövetkezett kár folytatódásával vagy megismétlődésével fog járni.
   A felperesek ezenfelül azt állítják, hogy a Tanács téves jogalkalmazást követett el azáltal, hogy az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdésére hivatkozott olyan helyzetben, amely nem tartozik e cikk hatálya alá, mivel a vizsgálat alapjául szolgáló panaszt nem vonták vissza.
   Végezetül a felperesek az EK 253. cikk megsértésére hivatkoznak, mivel a megtámadott rendeleta közösségi gyártók támogatásának szintje, valamint a közösségi érdekre vonatkozó megállapítás tekintetében nem rendelkezik megfelelő indokolással.

      (1)  HL 2007. L 272., 1. o.

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL 1996. L 56., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.).