title: C-608/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-82/13. sz., Panasonic Corp. és MT Picture Display Co. Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Panasonic Corp. által 2015. november 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/23

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-82/13. sz., Panasonic Corp. és MT Picture Display Co. Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen a Panasonic Corp. által 2015. november 17-én benyújtott fellebbezés
   (C-608/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 027/27)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Panasonic Corp. (képviselők: R. Gerrits, advocaat, M. Hoskins QC, M. Gray, Barrister)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, MT Picture Display Co. Ltd

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék ítéletét: (i) amennyiben az ítélet megállapította, hogy az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.437 – „Televízió- és számítógépmonitor-képcsövek”-ügy) 2012. december 5-én hozott C(2012) 8839 végleges bizottsági határozat a 2003. február 10-ét megelőző időszak vonatkozásában nem sértette meg a Panasonic védelemhez való jogát és meghallgatáshoz való jogát; és/vagy (ii) amennyiben az ítélet elmulasztotta egészben vagy részben megsemmisíteni a határozat 1. cikke (2) bekezdésének c) és e) pontjában foglalt azon megállapítást, amely szerint a Panasonic és az MTPD a 2003. április 1-jétől2006. június 12-ig terjedő időszakban részt vett a jogsértésben;

               —

               semmisítse meg: (i) a határozat 1. cikke (2) bekezdésének c) pontját, amennyiben az megállapította, hogy a Panasonic 1999. július 15-től2003. február 10-ig részt vett a CPT-kartellben; és/vagy (ii) a határozat 1. cikke (2) bekezdésének c) és e) pontját a 2003. április 1-jétől2006. június 12-ig terjedő időszak tekintetében;

               —

               csökkentse a határozat 2. cikke (2) bekezdésének f) pontjában kiszabott bírságot; és/vagy törölje és/vagy a megfelelő mértékben csökkentse tovább a Panasonic-kal és az MTPD-vel szemben a határozat 2. cikke (2) bekezdésének h) pontjában és 2. cikke (2) bekezdésének i) pontjában kiszabott bírságokat azon mértékhez képest, amelyet az ítélet a Panasonic esetében 82 826 000 euróban, az MTPD esetében pedig 7 530 000 euróban állapított meg; továbbá vagy másodlagosan

               —

               a jogszabályokkal összhangban lefolytatandó további vizsgálat érdekében az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a Panasonic részéről a jelen fellebbezéssel összefüggésben felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Első jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Bizottság eleget tett a kötelezettségének azáltal, hogy a kifogásközlésben a Panasonic-kal szembeni alapvető elemeket fejtette ki, ideértve azon körülményt is, amelynek alapján azt állította, hogy a Panasonic tudott a CPT-kartell egészéről. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy elegendő, ha a Bizottság a jogsértés egyik alapvető elemét a kifogásközlésben implicit módon, de magától értetődően kifejti.

               2.

               Második jogalap: a Törvényszéknek ugyanazt a jogorvoslatot kellene biztosítania a Panasonic-nek és az MTPD-nek, mint amely a Toshiba Corporation-nek (a továbbiakban: Toshiba) biztosítható bármely olyan kereset keretében, amelyet azon időszak vonatkozásában nyújthat be, amelynek tekintetében a Bizottság a Toshibát a Panasonic-kal és az MTPD-vel egyetemlegesen felelősnek nyilvánította. A T-104/13. sz., Toshiba kontra Bizottság ügyben a Törvényszék megállapította, hogy az MTPD közös vállalkozás által tanúsított jogellenes magatartás Panasonic-nak való betudását illetően a határozat bármilyen megsemmisítése vagy megváltoztatása a Toshibára is kihat. Következésképpen a Panasonic azt állítja, hogy amennyiben a Toshiba kérelme alapján a Bíróság hatályon kívül helyezné a Törvényszék ítéletét annyiban, amennyiben az nem semmisítette meg a határozatot és/vagy nem törölte vagy csökkentette a bírságot azon időszak vonatkozásában, amelynek kapcsán a határozat a Toshibát a Panasonic-kal és az MTPD-vel egyetemlegesen felelősnek nyilvánította, a Törvényszék akkor is tévesen járt volna el, amikor a Panasonic-nak és az MTPD-nek nem biztosította ugyanazt a jogorvoslatot, mint amelyet a Toshibának kellett volna biztosítania.


title: T-605/15. sz. ügy: 2015. október 23-án benyújtott kereset – Wirtschaftsvereinigung Stahl és társai kontra Bizottság

text:
               25.1.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 27/63

         2015. október 23-án benyújtott kereset – Wirtschaftsvereinigung Stahl és társai kontra Bizottság
   (T-605/15. sz. ügy)
   (2016/C 027/80)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Düsseldorf, Németország), Benteler Steel/Tube GmbH (Paderborn, Németország), BGH Edelstahl Freital GmbH (Freital, Németország), BGH Edelstahl Lippendorf GmbH (Lippendorf, Németország), BGH Edelstahl Siegen GmbH (Siegen, Németország), Buderus Edelstahl GmbH (Wetzlar, Németország), ESF Elbe-Stahlwerke Feralpi GmbH (Riesa, Németország), Friedr. Lohmann GmbH Werk für Spezial- & Edelstähle (Witten, Németország), Outokumpu Nirosta GmbH (Krefeld, Németország), Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Németország), Zentralkokerei Saar GmbH (Dillingen), Drahtwerk St. Ingbert GmbH (St. Ingbert, Németország), Ilsenburger Grobblech GmbH (Ilsenburg, Németország), ThyssenKrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Németország), ThyssenKrupp Federn und Stabilisatoren GmbH (Hagen, Németország), ThyssenKrupp Gerlach GmbH (Homburg, Németország), ThyssenKrupp Rasselstein GmbH (Andernach, Németország) és Emscher Aufbereitung GmbH (Mühlheim an der Ruhr, Németország) (képviselő: H. Janssen ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresettel a felperesek az SA.33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) számú állami támogatásról (végrehajtotta Németország a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia és az energiaigényes vállalkozások támogatása érdekében) szóló, 2014. november 25-i 2015/1585/EU bizottsági határozat (1) (az értesítés a C(2014) 8786. számú dokumentummal történt) megsemmisítését kérik.
   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében megegyeznek a T-319/15. sz., Deutsche Edelstahlwerke kontra Bizottság ügyben (2) előadott jogalapokkal, vagy azokhoz hasonlóak.

      (1)  HL L 250., 122. o.

      (2)  HL C 302., 60. o.


title: T-167/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 13-i ítélete – Grether kontra OHIM – Crisgo (FENNEL) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – A FENNEL közösségi ábrás védjegy bejelentése – A korábbi FENJAL közösségi szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség hiánya – A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 73. cikkének második mondata és 74. cikkének (1) bekezdése )

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/22

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 13-i ítélete – Grether kontra OHIM – Crisgo (FENNEL)
   (T-167/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A FENNEL közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi FENJAL közösségi szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség hiánya - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja, 73. cikkének második mondata és 74. cikkének (1) bekezdése’)
   (2007/C 170/42)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Grether AG (Binningen, Svájc) (képviselők: kezdetben V. von Bomhard, A. Pohlmann és A. Renck, később V. von Bomhard, A. Pohlmann és T. Dolde, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral, meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: Crisgo (Thailand) Co., Ltd (Samutsakom, Thaiföld) (képviselők: A. Bensoussan, M. Haas és L. Tellier-Loniewski, ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának (az R 250/2002-4. sz. ügyben) a Grether AG és a Crisgo (Thailand) Co., Ltd közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2004. október 14-én hozott határozata ellen benyújtott hatályon kívül helyezés iránti kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               A felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 182., 2005.7.23.


title: F-13/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács)  2006. május 18-i  végzése – Sandrine Courvoisier, Roberta Friz, Hundjy Preud'Homme és Elvira Rosati kontra Európai Központi Bank (Az Európai Központi Bank alkalmazottai – Álláshirdetés – Sérelmes jogi aktus – Pert megelőző eljárás – Elfogadhatatlanság)

text:
               15.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/33

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2006. május 18-i végzése – Sandrine Courvoisier, Roberta Friz, Hundjy Preud'Homme és Elvira Rosati kontra Európai Központi Bank
   (F-13/05. sz. ügy) (1)

   (Az Európai Központi Bank alkalmazottai - Álláshirdetés - Sérelmes jogi aktus - Pert megelőző eljárás - Elfogadhatatlanság)
   (2006/C 165/66)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Sandrine Courvoisier, Roberta Friz, Hundjy Preud'Homme és Elvira Rosati (Majna-Frankfurt, Németország) (képviselők: G. Vandersanden és L. Levi ügyvédek)

      Alperes: Európai Központi Bank (képviselők: H. Weenink és K. Sugar meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt az Európai Központi Bank hat „Records Management Specialist” munkakör betöltésére irányuló ECB/156/04 álláshirdetésének megsemmisítése iránti kérelem, másrészt az álláshirdetés végrehajtása során hozott minden határozat megsemmisítése iránti kérelem, harmadrészt az e határozatokból eredő kár megtérítése iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 132., 2005.5.25. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága előtt T-126/05. számon nyilvántartásba vett és 2005. december 15-én végzéssel az Európai Unió Közszolgálati Törvényszéke elé áttett ügy).


title: C-90/12. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. november 7-i ítélete — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Légi közlekedés — Tagállamok és harmadik országok közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások — A forgalmi jogoknak az érintett uniós légifuvarozók közötti, hátrányos megkülönböztetéstől mentes és átlátható eljárás során való elosztására, és az említett eljárásnak a Bizottsággal haladéktalanul való közlésére irányuló tagállami kötelezettség)

text:
               11.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 9/7

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2013. november 7-i ítélete — Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
   (C-90/12. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Légi közlekedés - Tagállamok és harmadik országok közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások - A forgalmi jogoknak az érintett uniós légifuvarozók közötti, hátrányos megkülönböztetéstől mentes és átlátható eljárás során való elosztására, és az említett eljárásnak a Bizottsággal haladéktalanul való közlésére irányuló tagállami kötelezettség)
   2014/C 9/09
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Simonsson és M. Owsiany-Hornung meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság (képviselők: B. Majczyna és M. Szpunar meghatalmazottak

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A tagállamok és harmadik országok közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások tárgyalásáról és végrehajtásáról szóló, 2004. április 29-i 847/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 157., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 193. o.) 5. és 6. cikkének megsértése — A forgalmi jogoknak az érintett közösségi légifuvarozók közötti, hátrányos megkülönböztetéstől mentes és átlátható eljárás során való elosztására, és az említett eljárásnak a Bizottsággal haladéktalanul való közlésére irányuló tagállami kötelezettség

      Rendelkező rész

               1.

               A Lengyel Köztársaság — mivel a tagállamok és harmadik országok közötti légiközlekedési szolgáltatásokra vonatkozó megállapodások tárgyalásáról és végrehajtásáról szóló, 2004. április 29-i 847/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. és 6. cikkének való megfeleléshez szükséges intézkedéseket nem fogadta el — nem teljesítette az ezen cikkekből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 126., 2012.4.28.


title: T-602/17. sz. ügy: 2017. szeptember 4-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/27

         2017. szeptember 4-én benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-602/17. sz. ügy)
   (2017/C 357/37)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselők: M. Sampol Pucurull és A. Gavela Llopis meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               mondja ki az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak (gyümölcs- és zöldségfélék ágazata, operatív alapok) az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló 2017. június 26-i C (2017) 4136 végleges bizottsági végrehajtási határozat Spanyol Királyságra vonatkozó részének semmisségét.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (1) 26. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvaló hibát követett el, amikor a termelői szervezetek fő tevékenységének elismerési kritériuma ellenőrzése hiányának értékelése során, mivel az említett ellenőrzést a forgalmazott termelés értékére vonatkozó megfelelő ellenőrzéssel biztosítani.

                           —

                           A felperes arra is hivatkozik, hogy a Bizottság megsértette a bizalomvédelem elvét, mivel a Bizottság következtetése nem koherens a korábban az FV/2010/004 vizsgálatban levont következtetéssel.

               2.

               A második, az 543/2011/EU rendelet 104. cikke (2) bekezdése b) pontjának és a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nyilvánvalóan megsértette ezt a rendelkezést, amikor hiányosságokat állapított meg a beruházások koherenciája és műszaki minősége kritériumának ellenőrzésében az e rendelkezésben előírt operatív program módosítása iránti kérelmek vonatkozásában. E tekintetben a felperes arra hivatkozik, hogy az említett rendelkezés nem írja elő a termelői szervezet kereskedelmi stratégiájához kapcsolódó elemzést.

                           —

                           A felperes azt is állítja, hogy a Bizottság megsértette a bizalomvédelem elvét, mivel a Bizottság következtetése nem koherens a korábban az FV/2010/004 vizsgálatban levont következtetéssel.

               3.

               A harmadik, az 543/2011/EU rendelet 59. cikke c) pontja iv) alponjának, 60. cikke (2) és (5) bekezdésének, valamint 65. cikkének és a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy nyilvánvaló hibát követett el az operatív program támogathatósága ellenőrzése hiányosságainak értékelésében, mivel az említett rendelet nem írja elő azt, hogy tilos a beruházásokból eredő költségeket ugyanazon operatív programon belül egy másik évre átvinni.

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a Bizottság megsértette a bizalomvédelem elvét, mivel a Bizottság következtetése nem koherens azzal a válasszal, amelyet az Európai Bizottság Mezőgazdasági Főigazgatósága főigazgatójának azon válaszával, amelyet a spanyol hatóságoknak az említett rendelet 65. cikkének alkalmazására vonatkozó kérdésére adott.

               4.

               A negyedik, a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanács rendelet (2) 52. cikke (2) bekezdésének, valamint a VI/5330/97 dokumentumban foglalt, a pénzügyi következmények számítására vonatkozó iránymutatások megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy az alkalmazott átalánykorrekció nem érvényesíthető, mivel nem voltak hiányosságok az ellenőrzésekben. Másodlagosan azt állítja, hogy a korrekció aránytalan, és hogy esetében semmiféle korrekciót nem kellene előírni, vagy, végső esetben, egy 2 %-os korrekciót, tekintettel a sajátos körülményekre, valamint a Bizottságnak a jelen ügyben tanúsított magatartására.

      (1)  HL 2011 L 157., 1. o.

      (2)  HL 2013 L 157, 1. o.


title: T-690/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 2-i ítélete – Marcas Costa Brava kontra EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Cremcaffé európai uniós ábrás védjegy bejelentése — café crem korábbi európai uniós ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — A korábbi védjegy tényleges használatának hiánya — A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdése”)

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/28

         A Törvényszék 2017. február 2-i ítélete – Marcas Costa Brava kontra EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé)
   (T-690/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Cremcaffé európai uniós ábrás védjegy bejelentése - café crem korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A korábbi védjegy tényleges használatának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdése”))
   (2017/C 078/38)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spanyolország) (képviselők: E. Manresa Medina és J. Manresa Medina ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: M. Fischer meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Svájc) (képviselő: D. Majer ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Marcas Costa Brava és az Excellent Brands JMI közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. szeptember 29-i határozata (R 2586/2014-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Marcas Costa Brava, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 48., 2016.2.8.


title: T-104/10. sz. ügy: 2010. március 3-án benyújtott kereset — Németország kontra Bizottság

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/37

         2010. március 3-án benyújtott kereset — Németország kontra Bizottság
   (T-104/10. sz. ügy)
   2010/C 134/65
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller és C. von Donat ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) a Németországi Szövetségi Köztársaságban a Saar-vidéket érintő RESIDER-II-programhoz (1994–1999) az 1995. november 27-i C(95) 2529 bizottsági határozattal és utoljára az 1999. november 15-i C(1999) 3557 bizottsági határozattal nyújtott hozzájárulás csökkentéséről szóló, 2009. december 18-i C(2009) 10561 bizottsági határozatot;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság a megtámadott határozatban csökkentette az ERFA-ból a Németországi Szövetségi Köztársaságban a RESIDER II SAARLAND közösségi kezdeményezéshez (1994–1999) nyújtott teljes hozzájárulást.
   Keresetének alátámasztására a felperes öt jogalapra hivatkozik.
   Első jogalapként a felperes az állítja, hogy az 1994-től 1999-ig tartó támogatási időszakban a pénzügyi korrekciók átalányozásának és extrapolálásának nincs jogalapja.
   Másodszor a felperes a 4253/88/EGK rendelet (1) 24. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkozik, mivel a csökkentés feltételei nem állnak fenn. E tekintetben különösen arra hivatkozik, hogy a Bizottság félreértelmezte a „szabálytalanság” fogalmát. Ezenkívül a Bizottság nem állapította meg, hogy a strukturális alapok igazgatásával megbízott nemzeti hatóságok megsértették a 4253/88 rendelet 23. cikkéből eredő kötelezettségeiket. A rendszerbeli szabálytalanság kifogásához hiányzik a vitatott igazgatási és ellenőrzési rendszerek elégséges meghatározása. Az igazgatás és ellenőrzés rendszerbeli hibáinak megállapítása a felperes álláspontja szerint téves ténybeli megállapításokon alapul. A felperes előadja továbbá, hogy a Bizottság a tényállás fontos elemeit tévesen állapította meg és mérlegelte.
   Másodlagosan a felperes harmadik jogalapként előadja, hogy a megtámadott határozatban eszközölt csökkentések aránytalanok. Ezzel összefüggésben előadja, hogy a Bizottság nem gyakorolta a 4253/88 rendelet 24. cikkének (2) bekezdése szerinti diszkrecionális jogkörét. Továbbá az alkalmazott átalánykorrekciók meghaladják a közösségi költségvetést érintő (potenciális) kárveszélyt. A felperes álláspontja szerint a Bizottság ezen túlmenően kumulálta a korrekció mértékeit, anélkül hogy az adott esetben elért eredményt az arányosság elve alapján felülvizsgálta volna. A felperes továbbá úgy véli, hogy a hibáknak a végrehajtott extrapolációja aránytalan, mivel sajátos hibák nem vonatkoztathatók nem egynemű alapösszességre.
   Negyedik jogalapként a felperes úgy érvel, hogy a Bizottság a megtámadott határozatot elégtelen indokolta meg. E tekintetben előadja, hogy a megtámadott határozatból nem vehető ki az átalány jelleggel elvégzett csökkentések mértékének levezetése és indokolása. Ezenfelül nem ismerhető fel, hogy a Bizottság a német hatóságok által előadott tényállást megfelelően mérlegelte volna. Továbbá a Bizottság a külső elbírálók által elvégzett projektvizsgálatok felismert hiányosságaiból nem vont le következtetéseket a megállapítások megbízhatóságára tekintettel.
   Végül a felperes ötödik jogalapként előadja, hogy az alperes megsértette a partnerség elvét, mivel most a „kiadások támogathatóságára vonatkozó munkalapokra” hivatkozik, amelyeket csak a folyó támogatási időszakban állítottak ki. Továbbá a Bizottság a megtámadott határozatot az igazgatási és ellenőrzési rendszer rendszerbeli hiányosságaira alapítja, noha az igazgatási és ellenőrzési rendszerek működőképességét még a támogatási időszakban megállapította.

      (1)  A 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 374., 1. o.).


title: T-139/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 12-i végzése – Stephens kontra Bizottság ( Közszolgálat – Tisztviselők – Közbenső ítélet – Okafogyottság )

text:
               20.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 327/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 12-i végzése – Stephens kontra Bizottság
   (T-139/04. sz. ügy) (1)

   („Közszolgálat - Tisztviselők - Közbenső ítélet - Okafogyottság’)
   (2008/C 327/44)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Kelvin William Stephens (Brüsszel, Belgium) (képviselő: N. Lhoëst ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: J. Currall és H. Krämer meghatalmazottak, segítőjük: B. Wägenbaur ügyvéd)
   Tárgy
   Egyrészt a felperes besorolási fokozatba sorolásának módosításáról szóló, 2003. április 14-i bizottsági határozat annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az a felperest kinevezésének időpontjában az A6-os besorolási fokozat első fizetési fokozatába sorolja, és amennyiben pénzügyi hatálya kezdeteként 1995. október 5-ét jelöli meg, továbbá amennyiben a felperes besorolási fokozatba sorolását nem állította vissza, valamint a felperes által benyújtott panasz elutasításáról szóló határozat megsemmisítése iránti kérelem, másrészt az e határozattal állítólag okozott kár megtérítése iránti kérelem
   Rendelkező rész

               1)

               A jelen keresetről már nem szükséges határozni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezi valamennyi költség viselésére.

      (1)  HL C 168., 2004.6.26.


title: T-313/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 10-i ítélete — Three-N-Products Private kontra OHIM — Shah (AYUURI NATURAL) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az AYUURI NATURAL közösségi szóvédjegy bejelentése — Az AYUR korábbi közösségi szó- és ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               17.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 370/24

         A Törvényszék 2011. november 10-i ítélete — Three-N-Products Private kontra OHIM — Shah (AYUURI NATURAL)
   (T-313/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az AYUURI NATURAL közösségi szóvédjegy bejelentése - Az AYUR korábbi közösségi szó- és ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 370/40
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Three-N-Products Private Ltd (Új-Delhi, India) (képviselő: C. Jäger ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Sheilesh Shah (Wembley, Egyesült Királyság) és Akhil Shah (Wembley) (képviselő: M. Chapple barrister)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Three N Products Private Ltd és S. Shah, valamint A. Shah és M. Shah közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2010. június 1-jén hozott határozata (R 1005/2009-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2010. június 1-jei határozatát (R 1005/2009-4. sz. ügy).

               2.

               Az OHIM maga viseli saját költségeit, valamint a Three-N-Products Private Ltd részéről felmerült költségeket.

               3.

               Sheleish Shah és Akhil Shah maguk viselik saját költségeiket, valamint a Three-N-Products Private Ltd részéről a negyedik fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségeket.

      (1)  HL C 260., 2010. 9. 25.


title: A T-306/02. sz. ügy törlése

text:
               20.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 284/30

         A T-306/02. sz. ügy törlése (1)

   (2004/C 284/59)

      (Az eljárás nyelve: francia)

   2004. szeptember 7-i végzésével az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága (első tanács) elrendelte a T-306/02. sz., Renaud Denuit kontra Európai Közösségek Bizottsága ügy törlését.

      (1)  HL C 323., 2002.12.21.


title: T-245/11. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 23-i ítélete – ClientEarth és International Chemical Secretariat kontra ECHA („A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Az ECHA birtokában lévő dokumentumok — Harmadik személytől származó dokumentumok — A hozzáférés iránti kérelem megválaszolására előírt határidő — A hozzáférés megtagadása — Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmére vonatkozó kivétel — A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel — Nyomós közérdek — Környezeti információk — Környezetbe való kibocsátás”)

text:
               9.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/20

         A Törvényszék 2015. szeptember 23-i ítélete – ClientEarth és International Chemical Secretariat kontra ECHA
   (T-245/11. sz. ügy) (1)

   ((„A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Az ECHA birtokában lévő dokumentumok - Harmadik személytől származó dokumentumok - A hozzáférés iránti kérelem megválaszolására előírt határidő - A hozzáférés megtagadása - Harmadik személy kereskedelmi érdekeinek védelmére vonatkozó kivétel - A döntéshozatali eljárás védelmére vonatkozó kivétel - Nyomós közérdek - Környezeti információk - Környezetbe való kibocsátás”))
   (2015/C 371/22)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: ClientEarth (London, Egyesült Királyság) és The International Chemical Secretariat (Göteborg, Svédország) (képviselő: P. Kirch ügyvéd)

      Alperes: Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) (képviselők: M. Heikkilä, A. Iber és T. Zbihlej meghatalmazottak, segítőjük: D. Abrahams barrister)

      Az alperest támogató beavatkozók: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: E. Manhaeve, P. Oliver és C. ten Dam, később: E. Manhaeve, P. Oliver és F. Clotuche-Duvieusart, végül: E. Manhaeve, F. Clotuche-Duvieusart és J. Tomkin meghatalmazottak), European Chemical Industry Council (CEFIC) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: M. Bronckers és Y. van Gerven ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az ECHA 2011. március 4-i azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely megtagadta bizonyos vegyi anyagok regisztrálási eljárása keretében közölt információkhoz való hozzáférést.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Már nem kell határozni az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) 2011. március 4-i határozatának megsemmisítése iránti kereset azon részéről, amely megtagadta az információkérelem 1. pontjában kért információk hozzáférhetővé tételét, amennyiben az 6  611 társaságnak az interneten 2014. április 23-án hozzáférhető nevére és elérhetőségeire vonatkozik.

               2)

               A Törvényszék megsemmisíti az ECHA 2011. március 4-i határozatának azon részét, amely megtagadta az információkérelem 1. pontjában kért információk hozzáférhetővé tételét, amennyiben az a 2014. április 23-án még nem hozzáférhetővé tett információkra vonatkozik.

               3)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               A felek, ideértve az Európai Bizottságot és a European Chemical Industry Councilt (CEFIC), viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 194., 2011.7.2.


title: T-76/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 22-i ítélete — Mundipharma GmbH kontra OHIM — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI közösségi ábrás védjegy bejelentése — Mundipharma korábbi közösségi ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)” )

text:
               30.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 226/26

         A Törvényszék 2011. június 22-i ítélete — Mundipharma GmbH kontra OHIM — Asociación Farmaceuticos Mundi (FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI)
   (T-76/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A FARMA MUNDI FARMACEUTICOS MUNDI közösségi ábrás védjegy bejelentése - Mundipharma korábbi közösségi ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja))
   2011/C 226/52
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mundipharma GmbH (Limburg an der Lahn, Németország) (képviselő: F. Nielsen ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: W. Verburg meghatalmazott)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Asociación Farmaceuticos Mundi (Alfafar, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának 2008. december 1-jei — a Mundipharma GmbH és az Asociación Farmaceuticos Mundi közötti felszólalási eljárással kapcsolatos — határozata (R 825/2008-2. sz. ügy) elleni kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Mundipharma GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 102., 2009.5.1.


title: C-370/11. sz. ügy: 2011. július 12-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság

text:
               1.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 290/2

         2011. július 12-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-370/11. sz. ügy)
   2011/C 290/02
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: W. Mölls, meghatalmazott)

      Alperes: Belga Királyság

      Kereseti kérelmek

   Az Európai Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy

               —

               állapítsa meg, hogy a Belga Királyság — azzal, hogy fenntartotta azon szabályokat, amelyek szerint a 85/611/EGK irányelv (1) alapján nem engedélyezett kollektív befektetési vállalkozások részvényeinek visszavásárlásakor elért értéknövekedés nem adóköteles, amennyiben e vállalkozások székhelye Belgiumban van, míg a Norvégiában vagy Izlandon letelepedett ilyen vállalkozások részvényeinek visszavásárlásakor elért értéknövekedés adóköteles — nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 36. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság amiatt kifogásolja a szóban forgó nemzeti rendelkezéseket, hogy azok azzal a hatással járnak, hogy visszatartják a belga állampolgárokat a Norvégiában vagy Izlandon letelepedett kollektív befektetési vállalkozásokba történő befektetésektől, mivel az ez utóbbiak részvényeinek visszavásárlásakor elért értéknövekedés nem részesül a Belgiumban letelepedett kollektív befektetési vállalkozások részvényeinek visszavásárlásakor elért értéknövekedésre alkalmazandó adómentességben.
   A Bizottság azzal érvel, hogy az ilyen bánásmódbeli eltérés korlátozza a tőkemozgásnak az EGT-megállapodás 40. cikkében biztosított szabadságát. Ugyanígy korlátozza a szolgáltatásnyújtás szabadságát is, ami az EGT-megállapodás 36. cikkének megsértésének minősül.
   A belga hatóságok által felhozott kifogásokra válaszul a Bizottság először is kifejti, hogy az Európai Unióban letelepedett kollektív befektetési vállalkozások kategóriáján belül a belga jogszabályok által azon az alapon tett megkülönböztetés, hogy a 85/611/EGK irányelv által engedélyezettek-e vagy sem, nem képezi a jelen kereset tárgyát. Másodszor és harmadszor a Bizottság vitatja azon érvelést, miszerint a fent említett intézkedéseket az adóellenőrzések hatékonyságával kapcsolatos okok, vagy az információcserére irányuló mechanizmusok hiánya igazolják. Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy Belgium, Norvégia és Izland ratifikálta az OECD és az Európa Tanács égisze alatt az adózás terén kötött közigazgatási segítségnyújtási egyezményt, és hogy a Belgium által Norvégiával, illetve Izlanddal kötött, a kettős adóztatás elkerülésére irányuló egyezmények előírnak információcserére irányuló mechanizmusokat ezen országok között.

      (1)  Az átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokra (ÁÉKBV) vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1985. december 20-i 85/611/EGK tanácsi irányelv (HL L 375., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 139. o.)


title: C-312/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 23-án a Holland Királyság ellen benyújtott kereset

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/31

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. július 23-án a Holland Királyság ellen benyújtott kereset
   (C-312/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/64)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Günter Wilms és Alexander Weimar, 2004. július 23-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Holland Királyság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               állapítsa meg, hogy

                           a)

                           azzal, hogy 1992. január 1-jéig egyes TIR-igazolvánnyal történt szállításokhoz kapcsolódó feltételezett jogsértések esetén nem végezte el késedelem nélkül a Közösségek saját forrásaira vonatkozó igényeinek időben történő megállapítása érdekében szükséges cselekményeket,

                           b)

                           azzal, hogy 1992. január 1-jétől 1994. végéig egyes TIR-igazolvánnyal történt szállításokhoz kapcsolódó feltételezett jogsértések esetén túl későn állapította meg a Közösségek saját forrásaira vonatkozó igényeit és így túl későn bocsátotta e saját forrásokat a Bizottság rendelkezésére és

                           c)

                           azzal, hogy az ezzel összefüggő késedelmi kamat fizetését megtagadta,

                     a Holland Királyság elmulasztotta a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 88/376/EGK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i 1552/89/EGK, Euratom tanácsi rendelet (1) 2. cikkének (1) bekezdése, 6. cikkének (2) bekezdése, 10. cikkének (1) bekezdése és 11. cikke alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze a Holland Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Egy 1997-ben Hollandiában végzett vizsgálat eredményeképpen a Bizottság azt állapította meg, hogy a vámokból befolyó saját források kimutatása késedelmet szenvedett. A késedelem az 1991 és 1993 között kiállított, ki nem egyenlített TIR-igazolványokkal függött össze, melyekre vonatkozóan a holland hatóságok túl későn adták ki a fizetési felszólításokat.
   Noha 1992 előtt nem volt szabály arra, hogy az ügylet rendes befejezése után mennyi időn belül kell az indító hivatalnak eljárnia, ebből azonban nem lehet arra következtetni, hogy a tagállamnak ne a jogsértés megállapítását, illetve adott esetben a jogsértés helyének meghatározását megelőzően kellene eljárnia. A holland hatóságok nem a szükséges gondossággal jártak el a Közösség pénzügyi érdekeinek biztosítása érdekében. Az itt említett ügyekben a fizetési felszólításokat 2 évvel és 4  hónappal, illetve 2 évvel és 10 hónappal az igazolványok kiállítása után adták ki. A Bizottság álláspontja szerint ilyen hosszú idő eltelte nem tekinthető az elvárt igyekezettel összeegyeztethetőnek.
   A vonatkozó közösségi jogi szabályok 1992. január 1. óta, a TIR-egyezmény 11. cikkével összefüggésben, külön határidőket írnak elő a tagállamok számára a szükséges intézkedések megtételére. A Bizottság nem ért egyet a holland hatóságok kifogásával, miszerint ezeket a határidőket nem jogszabályok, hanem csupán közigazgatási rendelkezések tartalmazzák, és a követelést érintő utólagos eljárás befejezte előtt a behajtás megindítása jogilag hibás.
   Mint a Bizottság által végzett vizsgálat kimutatta, Hollandia átlagosan a 15 hónapos (végső) határidő lejárta után egy évvel kezdte el a behajtást, és így késedelmesen bocsátotta a Bizottság rendelkezésére a saját forrásokat; ezért Hollandia késedelmi kamat fizetésére köteles.

      (1)  HL L 155., 1989.6.7., 1. o.


               15.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/12

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2016. március 2-án benyújtott keresete a Norvég Királyság ellen
   (E-4/16. sz. ügy)
   (2016/C 338/14)
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2016. március 2-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon a Norvég Királyság ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (35 Rue Belliard, 1040 Brüsszel, Belgium) meghatalmazotti minőségben Carsten Zatschler, Clémence Perrin és Marlene Lie Hakkebo képviseli.
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság kéri, hogy az EFTA-Bíróság állapítsa meg a következőket:

               1.

               A Norvég Királyság elmulasztotta teljesíteni az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 33. cikke szerinti kötelezettségeit azáltal, hogy nem hozta meg a Norvég Királyságnak az említett megállapodás 31. cikkének (2) bekezdése szerint küldött, indokolással ellátott véleményben előírt időszak lejártáig a Bíróság E-13/13. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Norvég Királyság ügyben hozott, 2013. december 2-i ítéletének való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.

               2.

               Az eljárás költségeit az alperes viseli.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A kereset szerint a Norvég Királyság 2015. szeptember 8-ig nem tett eleget az EFTA Felügyeleti Hatóság 2015. július 8-i indokolással ellátott véleményének, amely kimondta, hogy a Norvég Királyság elmulasztotta teljesíteni az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 33. cikke szerinti kötelezettségeit azáltal, hogy nem hozta meg a Bíróság E-13/13. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Norvég Királyság ügyben hozott, 2013. december 2-i ítéletének való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.

               —

               Az E-13/13. sz. ügy a pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló, 2005. október 26-i 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv Norvég Királyság általi betartására vonatkozott.


title: T-47/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. május 10-i ítélete – Németország kontra Bizottság („Állami támogatások — Megújuló energia — A megújuló energiaforrásokról szóló módosított német törvény (2012. évi EEG-törvény) egyes rendelkezései által nyújtott támogatások — A megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj — A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Az állami támogatás fogalma — Előny — Állami források”)

text:
               20.6.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/16

         A Törvényszék 2016. május 10-i ítélete – Németország kontra Bizottság
   (T-47/15. sz. ügy) (1)

   ((„Állami támogatások - Megújuló energia - A megújuló energiaforrásokról szóló módosított német törvény (2012. évi EEG-törvény) egyes rendelkezései által nyújtott támogatások - A megújuló energiaforrásokból előállított villamos energiára vonatkozó támogatás és az energiaigényes vállalkozások számára csökkentett EEG-pótdíj - A támogatásokat a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az állami támogatás fogalma - Előny - Állami források”))
   (2016/C 222/18)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők kezdetben: T. Henze és K. Petersen, később: T. Henze és K. Stranz meghatalmazottak, segítőjük: T. Lübbig ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: T. Maxian Rusche és R. Sauer, később: T. Maxian Rusche és K. Herrmann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az SA. 33995 (2013/C) (korábbi 2013/NN) számú állami támogatásról (végrehajtotta Németország a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia és az energiaigényes vállalkozások támogatása érdekében) szóló, 2014. november 25-i 2015/1585/EU bizottsági határozat (HL 2015. L 250., 122. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 127., 2015.4.20.


title: T-235/15. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2015. szeptember 1-i végzése – Pari Pharma kontra EMA („Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — A dokumentumokhoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — Valamely vállalkozás gyógyszer-forgalombahozatali engedély iránti kérelmének keretében benyújtott információkkal összefüggésben az EMA birtokában lévő dokumentumok — A dokumentumokhoz való hozzáférés harmadik fél számára történő engedélyezéséről szóló határozat — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Sürgősség — Fumus boni iuris — Az érdekek mérlegelése”)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/42

         A Törvényszék elnökének 2015. szeptember 1-i végzése – Pari Pharma kontra EMA
   (T-235/15. R. sz. ügy)
   ((„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - A dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - Valamely vállalkozás gyógyszer-forgalombahozatali engedély iránti kérelmének keretében benyújtott információkkal összefüggésben az EMA birtokában lévő dokumentumok - A dokumentumokhoz való hozzáférés harmadik fél számára történő engedélyezéséről szóló határozat - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Sürgősség - Fumus boni iuris - Az érdekek mérlegelése”))
   (2015/C 381/50)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Németország) (képviselők: M. Epping és W. Rehmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselők: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Rusanov és S. Marino meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Schoonderbeek ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Lényegében az EMA 2015. április 24-i EMA/271043/2015. sz. határozata végrehajtásának felfüggesztésére irányuló kérelem, amely határozat az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) alapján engedélyezte harmadik fél számára a Vantobra gyógyszer forgalomba hozatalának engedélyezése iránti kérelem keretében benyújtott információkat tartalmazó bizonyos dokumentumokhoz való hozzáférést.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék elnöke felfüggeszti az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) 2015. április 24-i EMA/271043/2015. sz. határozatának végrehajtását annyiban, amennyiben az az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján engedélyezte harmadik fél számára a Vantobrának a Caystonhoz és a TOBI Podhalerhez való hasonlóságára vonatkozó értékelő jelentéshez (EMA/CHMP/702525/2014), valamint a Vantobrának a TOBI Podhalerhez képest jelentkező klinikailag kedvezőbb hatásáról szóló értékelő jelentéshez (EMA/CHMP/778270/2014) való hozzáférést.

               2)

               A Törvényszék elnöke kötelezi az EMA-t, hogy ne tegye hozzáférhetővé az 1) pontban említett két jelentést.

               3)

               A Törvényszék elnöke elutasítja a Novartis Europharm Ltd-nek az ügy teljes iratanyagához való hozzáférés megszerzése iránti kérelmét.

               4)

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-503/11. sz. ügy: 2011. szeptember 27-én benyújtott kereset — Al-Aqsa kontra Tanács

text:
               26.11.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/38

         2011. szeptember 27-én benyújtott kereset — Al-Aqsa kontra Tanács
   (T-503/11. sz. ügy)
   2011/C 347/69
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Stichting Al-Aqsa (Heerlen, Hollandia) (képviselő: A. van Eik ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a 687/2011 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az a felperesre alkalmazandó;

               —

               állapítsa meg, hogy a 2580/2001/EK rendelet nem alkalmazandó a felperesre;

               —

               a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes tíz jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon alapul, hogy a 687/2011 végrehajtási rendelet (1) a felperesre vonatkozó részében ellentétes a gondos igazságszolgáltatás és az eljárásgazdaságosság elvével a Bíróság előtt még folyamatban lévő, a Törvényszék 2010. szeptember 9-én hozott ítéletével szemben benyújtott fellebbezések, valamint a holland külügyminiszter 2011. április 18-i határozata miatt, amely azt állapította meg, hogy a Sanctieregeling Terrorisme 2007-II (a terrorizmusra vonatkozó szankciórendelet) alkalmazandó a felperesre.

               2.

               A második jogalap azon a tényen alapul, hogy a felperes nem tartozik a közös álláspont (2) hatálya alá.

               3.

               A harmadik jogalap azon a tényen alapul, hogy illetékes hatóság nem hozott határozatot, ahogyan azt a közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdése előírja. Sem a voorzieningenrechter (ideiglenes intézkedésről határozó bíró) 2003. június 3-i határozata, sem a 2011. április 18-i határozat, amellyel a Sanctieregeling Terrorisme 2007-II-t a felperesre alkalmazandónak tekintették, nem minősíthető illetékes hatóság határozatának.

               4.

               A negyedik jogalap azon a tényen alapul, hogy a felperes szerint semmi nem utal arra, hogy a közös álláspont 1. cikke (3) bekezdésének k) pontja által megköveteltekről tudomása lett volna.

               5.

               Az ötödik jogalap azon alapul, hogy nem tekinthető úgy, hogy a felperes (még mindig) elősegít terrorcselekményeket, mivel ez nem következik a voorzieningenrechter 2003. június 3-i határozatából, sem a holland külügyminiszter 2011. április 18-i határozatából, amely azt állapította meg, hogy a Sanctieregeling Terrorisme 2007-II alkalmazandó a felperesre.

               6.

               A hatodik jogalap lényeges eljárási szabályok megsértésén és a mérlegelési jogkör túllépésén alapul. A felperes szerint a Tanács alaptalanul nem végzett felülvizsgálatot és nem tett eleget az újrafelvételi határozat esetén rá háruló bizonyítási tehernek.

               7.

               A hetedik jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul.

               8.

               A nyolcadik jogalap az emberi jogok európai egyezménye első kiegészítő jegyzőkönyve 1. cikkének és az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének megsértésén alapul, amennyiben a végrehajtási rendelet aránytalan beavatkozást jelent a tulajdonával való zavartalan rendelkezés jogába.

               9.

               A kilencedik jogalap az EUMSZ 296. cikk megsértésén alapul.

               10.

               A tizedik jogalap a hatékony jogorvoslathoz való jog és a védelemhez való jog elvének megsértésén alapszik, amennyiben a Tanács nem nyújtott elegendő különös és konkrét információt azon okokkal kapcsolatban, amelyek miatt a listán való további szerepeltetése szükségesnek bizonyult.

      (1)  A terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról, valamint a 610/2010/EU és a 83/2011/EU végrehajtási rendeletek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. július 18-i 687/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 188., 2. o.).

      (2)  A terrorizmus leküzdésére vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló, 2001. december 27-i tanácsi közös álláspont (HL L 344., 93. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 217. o.).


title: T-583/15. sz. ügy: 2015. október 5-én benyújtott kereset – Monster Energy kontra OHIM (békeszimbólum ábrázolása)

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/33

         2015. október 5-én benyújtott kereset – Monster Energy kontra OHIM (békeszimbólum ábrázolása)
   (T-583/15. sz. ügy)
   (2015/C 414/44)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Monster Energy Company (Corona, Egyesült Államok) (képviselő: P. Brownlow Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: közösségi ábrás védjegy (békeszimbólum ábrázolása) – 11 363 611. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2015. július 17-én hozott határozata (R 2788/2014-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               utalja vissza a felperes ügyét a második fellebbezési tanács elé annak érdekében, hogy az érdemben döntsön az első fellebbezési tanács 2013. december 11-én hozott határozatával (R 1285/2013-1. sz. ügy) kapcsolatos igazolási kérelemről;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 58. cikkének, 65. cikke (5) bekezdésének, 75. cikkének, 81. cikke (1) bekezdésének és 81. cikke (4) bekezdésének megsértése;

               —

               a 2868/95 rendelet 65. szabályának megsértése.


title: C-317/05. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 26-i ítélete (A Sozialgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A G. Pohl Boskamp GmbH & Co. KG kontra a Gemeinsamer Bundesausschuss (89/105/EGK irányelv – 6. cikk 1. és 2. pontja – Pozitív lista – Indokolási és a jogorvoslati lehetőségekre vonatkozó tájékoztatási kötelezettség)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/17

         A Bíróság (ötödik tanács) 2006. október 26-i ítélete (A Sozialgericht Köln [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A G. Pohl Boskamp GmbH & Co. KG kontra a Gemeinsamer Bundesausschuss
   (C-317/05. sz. ügy) (1)

   (89/105/EGK irányelv - 6. cikk 1. és 2. pontja - Pozitív lista - Indokolási és a jogorvoslati lehetőségekre vonatkozó tájékoztatási kötelezettség)
   (2006/C 326/33)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Sozialgericht Köln
   Az alapeljárás felei

      Felperes: a G. Pohl Boskamp GmbH & Co. KG

      Alperes: a Gemeinsamer Bundesausschuss

      A következők részvételével: AOK-Bundesverband KdöR, IKK-Bundesverband, Bundesverband der Betriebskrankenkassen (BKK), Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen, Verband der Angestellten-Krankenkassen eV, AEV-Arbeiter-Ersatzkassen-Verband eV, Bundesknappschaft, Seekrankenkasse, Bundesrepublik Deutschland
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sozialgericht Köln – Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek árának megállapítását, valamint a nemzeti egészségbiztosítási rendszerekbe történő felvételét szabályozó intézkedések átláthatóságáról szóló, 1988. december 21-i 89/105/EGK tanácsi irányelv (HL L 40., 8. o.) 6. cikke 1. és 2. pontjának értelmezése – A „pozitív lista” fogalma –Az alapvetően nem vényköteles és nem térítéses gyógyszerek listájának felállítását előíró nemzeti szabályozás, amelyek tekintetében a nemzeti betegbiztosítási rendszer szerint kivételesen mégis támogatás nyújtható, ha bizonyos súlyos betegségek tekintetében alapkezelésnek minősülnek –Meghatározott határidőn belüli döntési kötelezettség a listára való felvételről, az elutasítás megindokolásáról és a kérelmező kioktatásáról a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről
   Rendelkező rész

               1)

               Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek árának megállapítását, valamint a nemzeti egészségbiztosítási rendszerekbe történő felvételüket szabályozó intézkedések átláthatóságáról szóló, 1988. december21-i 89/105/EGK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a vény nélkül kiadható gyógyszereknek az állami egészségügyi ellátások rendszerének szolgáltatásai keretéből történő kizárását követően felhatalmazza e rendszer egyik intézményét, hogy gyógyszerészeti anyagokat e kizárás alól mentesítő rendelkezéseket fogadjon el, anélkül hogy az említett irányelv 6. cikkének 1. és 2. pontjaival összhangban álló eljárást írna elő.

               2)

               A 89/105 irányelv 6. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan határozat által érintett gyógyszerek gyártói számára, amely határozat eredményeként engedélyezik az abban említett hatóanyagokat tartalmazó gyógyszerek támogatását, abban az esetben is jogosultságot ad a jogorvoslati lehetőségeket megemlítő indokolt határozatra, ha a tagállam szabályozása sem megfelelő eljárást, sem jogorvoslati lehetőségeket nem ír elő.

      (1)  HL C 281., 2005.11.12.


title: T-325/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. március 22-i végzése – TUI kontra OHIM

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/38

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. március 22-i végzése – TUI kontra OHIM
   (T-325/05. sz. ügy) (1)

   (2007/C 96/79)

      Az eljárás nyelve: német

   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 257., 2005.10.15.


title: C-312/12. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2013. február 21-i végzése (a tribunal du travail de Huy (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Agim Ajdini kontra État belge (Eljárási szabályzat — 53. cikk (2) bekezdés, 93. cikk a) pont és 99. cikk — Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valamely nemzeti szabályozás mind az uniós jognak, mind a nemzeti alkotmánynak való megfelelésének vizsgálata — Az alkotmányosság vizsgálatára irányuló közbenső eljárás elsőbbségi jellegét előíró nemzeti szabályozás — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — Az uniós jog végrehajtásának hiánya — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               13.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/12

         A Bíróság (hatodik tanács) 2013. február 21-i végzése (a tribunal du travail de Huy (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Agim Ajdini kontra État belge
   (C-312/12. sz. ügy) (1)

   (Eljárási szabályzat - 53. cikk (2) bekezdés, 93. cikk a) pont és 99. cikk - Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Valamely nemzeti szabályozás mind az uniós jognak, mind a nemzeti alkotmánynak való megfelelésének vizsgálata - Az alkotmányosság vizsgálatára irányuló közbenső eljárás elsőbbségi jellegét előíró nemzeti szabályozás - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Az uniós jog végrehajtásának hiánya - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)
   2013/C 108/23
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal du travail de Huy

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agim Ajdini

      Alperes: État belge

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal du travail de Huy — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 20., 21. és 26. cikkének, valamint az EK 234. cikk értelmezése — Alapjogok — A hátrányos megkülönböztetés tilalma — Rokkant szerb állampolgár — Olyan nemzeti szabályozás megengedhetősége, amely állampolgárságuk miatt kizár bizonyos személyeket a rokkantsági támogatás kedvezményéből — Olyan harmadik ország állampolgára, amely az Európai Unió hivatalos tagjelöltje — Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet előterjesztő bíróságnak a Bírósághoz forduláshoz való jogosultsága — Olyan nemzeti szabályozás megengedhetősége, amely előírja a nemzeti bíróság számára, hogy előzetesen az alkotmánybírósághoz forduljon

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a tribunal du travail de Huy (Belgium) által feltett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 287., 2012.09.22.


               17.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 40/14

         A Frostating lagmannsrett 2004. április 23-i határozatával az EFTA Bíróságához intézett, tanácsadói véleményre irányuló kérelem a Fokus Bank ASA kontra Staten v/Skattedirektoratet ügyben
   (E-1/04. sz. ügy)
   (2005/C 40/07)
   A Frostating lagmannsrett (Frostating fellebbviteli bíróság, Trondheim, Norvégia) 2004. április 23-i határozatával kérelmet intézett az EFTA Bírósághoz, amely tanácsadói vélemény céljából 2004. április 27-én érkezett a Bíróság Hivatalához a Fokus Bank ASA kontra Staten v/Skattedirektoratet ügyben, az alábbi kérdésekben:

               1.

               Összeegyeztethető-e az EGT-ről szóló Megállapodás 40. cikkével az, hogy a jóváírt nyereségadó forrásadóba történő beszámítása nem garantált azon adófizetők számára, akik más tagállamban rendelkeznek lakóhellyel?

                           a)

                           Van-e jogilag jelentősége annak, hogy az adófizető egy olyan államban rendelkezik lakóhellyel, amely egy Norvégiával kötött szerződésben vállalta a forrásadó-hitel biztosítását?

                           b)

                           Van-e jogilag jelentősége annak, hogy az adófizető már megkapta vagy meg fogja kapni a forrásadó-hitelt?

               2.

               Összeegyeztethető-e az EGT-ről szóló Megállapodással az, hogy egy tagállamnak csak a forgalmazó vállalatra van szabályozása az osztalékadó (forrásadó) felbecslésekor és újrabecslésekor azokban az esetekben, amikor a külföldi adófizető számára megállapított adóról szóló döntés azon feltevésen alapul, hogy az adóügyekben eljáró személy más, mint (1) a magánjog szabályai szerinti tulajdonos; (2) aki a VPS nyilvántartásban szerepel; és (3) aki az adóhatóságoknál e célból nyilvántartásban szerepel anélkül, hogy akár az adóügyekben eljáró, vagy a VPS-ben nyilvántartott tulajdonos tudna az átminősítésről?


title: C-101/05. sz. ügy: A Regeringsrätten 2004. október 15-i végzésével Skatteverket kontra A. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/19

         A Regeringsrätten 2004. október 15-i végzésével Skatteverket kontra A. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-101/05. sz. ügy)
   (2005/C 106/36)
   Az eljárás nyelve: svéd
   A Regeringsrätten (Svédország) 2004. október 15-i végzésével, amely 2005. február 28-án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Skatteverket kontra A. ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Regeringsrätten a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:

               1.

               Ellentétes-e tagállamok és harmadik országok közötti tőkemozgás szabadságáról szóló rendelkezésekkel, ha olyan helyzetben, mint a jelen ügy tényállása, A-nak az X-től kapott osztalékból származó jövedelmét megadóztatják, mivel X nem az Európai Gazdasági Térség egyik tagállamában vagy olyan államban székhellyel rendelkező társaság, amellyel Svédország a kettős adóztatás elkerüléséről szóló, információcserét szabályozó rendelkezést tartalmazó egyezményt kötött?


title: T-221/12. sz. ügy: 2012. május 25-én benyújtott kereset — Sunrider kontra OHIM — Nannerl (SUN FRESH)

text:
               21.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/26

         2012. május 25-én benyújtott kereset — Sunrider kontra OHIM — Nannerl (SUN FRESH)
   (T-221/12. sz. ügy)
   2012/C 217/56
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: The Sunrider Corp. (Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: N. Dontas és E. Markakis jogászok)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Ausztria)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               minősítse a jelen keresetet elfogadhatónak;

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának az R 2401/2010-4. sz. ügyben 2012. március 26-án hozott határozatát;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a felperesnek a Törvényszék előtti jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek viselésére;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a felperesnek az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa előtti alapeljárás során felmerült költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      Az érintett közösségi védjegy: a 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó „SUN FRESH” szóvédjegy — 6171433. sz. közösségi védjegybejelentés

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: az 5. osztályba tartozó árukra vonatkozó, 605014. sz. „SUNNY FRESH” közösségi szóvédjegy; a 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó, 2016689. sz. „SUNRIDER SUNNY FRESH” egyesült királyságbeli fekete-fehér ábrás védjegy; a 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó 169766. sz. „SUNRIDER SUNNY FRESH” ír fekete-fehér ábrás védjegy; az 5. osztályba tartozó árukra vonatkozó, 144500.sz. „SUNNYFRESH” magyar szóvédjegy; az 5., 29. és 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó, 574389. sz. „SUNRIDER SUNNY FRESH” benelux fekete-fehér ábrás védjegy.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott, és a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezte, és a felszólalást elutasította.

      Jogalapok:

               —

               a 207/2009 tanácsi rendelet 42. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése;

               —

               a 207/2009 tanácsi rendelet 75. cikke második mondatának és 76. cikke (1) bekezdése második mondatának megsértése;

               —

               a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-91/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 9-i ítélete – LG Electronics kontra Bizottság („Verseny — Kartellek — A televízió és számítógépmonitor-képcsövek világpiaca — Az EUMSZ 101. cikk és az EGT Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Az árakkal, a piacok felosztásával, a kapacitásokkal és a termeléssel kapcsolatos megállapodások és összehangolt magatartások — Egységes és folyamatos jogsértés — A közös vállalkozás által elkövetett jogsértés anyavállalatnak való betudhatósága — Egyenlő bánásmód — A bírságösszeg kiszámításának módszere — A feldolgozott termékek útján történő képcső-eladások értékének figyelembevétele — Elévülési idő — Arányosság — A közigazgatási eljárás időtartama”)

text:
               19.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/19

         A Törvényszék 2015. szeptember 9-i ítélete – LG Electronics kontra Bizottság
   (T-91/13. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - A televízió és számítógépmonitor-képcsövek világpiaca - Az EUMSZ 101. cikk és az EGT Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Az árakkal, a piacok felosztásával, a kapacitásokkal és a termeléssel kapcsolatos megállapodások és összehangolt magatartások - Egységes és folyamatos jogsértés - A közös vállalkozás által elkövetett jogsértés anyavállalatnak való betudhatósága - Egyenlő bánásmód - A bírságösszeg kiszámításának módszere - A feldolgozott termékek útján történő képcső-eladások értékének figyelembevétele - Elévülési idő - Arányosság - A közigazgatási eljárás időtartama”))
   (2015/C 346/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: LG Electronics, Inc. (Szöul, Dél-Korea) (képviselő: G. van Gerven és T. Franchoo ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben C. Hödlmayr, M. Kellerbauer és P. Van Nuffel, később M. Kellerbauer, P. Van Nuffel és A. Biolan meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.437 – „Televízió- és számítógépmonitor-képcsövek”-ügy) 2012. december 5-én hozott C(2012) 8839 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése iránti kérelem, valamint a felperessel szemben kiszabott bírságok csökkentése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az LG Electronics, Inc.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2013.4.13.


title: T-645/16. sz. ügy: 2016. szeptember 7-én benyújtott kereset – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank kontra SRB

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/55

         2016. szeptember 7-én benyújtott kereset – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank kontra SRB
   (T-645/16. sz. ügy)
   (2016/C 402/65)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank (Bregenz, Ausztria) (képviselő: G. Eisenberger ügyvéd)

      Alperes: Einheitlicher Abwicklungsausschuss (SRB)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a Single Resolution Boards látszólag 2016. április 15-i határozatát, legalábbis a felperest érintő részében, nyilvánítsa semmisnek;

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az eljárási követelményeknek a megtámadott határozat (teljes) közzétételének elmulasztása okán fennálló nyilvánvaló megsértésére alapított jogalap

               2.

               A második, az eljárási követelményeknek a megtámadott határozat indokolásának hiánya okán fennálló nyilvánvaló megsértésére alapított jogalap


title: C-404/04. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik kibővített tanács) a T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága, támogatja: a Schott Glas, ügyben 2004. július 8-án hozott ítélete ellen a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH által 2004. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               6.11.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 273/23

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik kibővített tanács) a T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága, támogatja: a Schott Glas, ügyben 2004. július 8-án hozott ítélete ellen a Technische Glaswerke Ilmenau GmbH által 2004. szeptember 22-én benyújtott fellebbezés
   (C-404/04. P. sz. ügy)
   (2004/C 273/44)
   A Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, képviseli: Christoph Arhold és Dr. Norbert Wimmer ügyvédek, White & Case LLP, 62 rue de la Loi, B-1040 Brüssel, kézbesítési cím: Luxemburg, 2004. szeptember 22-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik kibővített tanács) a T-198/01. sz. Technische Glaswerke Ilmenau GmbH kontra Európai Közösségek Bizottsága, támogatja a Schott Glas, ügyben 2004. július 8-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező fél azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-198/01. sz. ügyben (1)2004. július 8-án hozott ítéletét;

               2)

               semmisítse meg a Bizottság 2001. június 12-i határozatát;

               3)

               a kérelem 2) pontjához: másodlagosan a jogvitát utalja vissza az Elsőfokú Bírósághoz;

               4)

               kötelezze a Bizottságot az eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:

               1.

               A fellebbező fél az Elsőfokú Bíróságnak a T-198/01. sz. ügyben 2004. július 8-án hozott ítélete ellen nyújt be fellebbezést, amelyben az Elsőfokú Bíróság elutasította a Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránt benyújtott keresetet, amelyben a Bizottság a Treuhandanstalt (később BvS) által privatizált üzem vételárának 4 millió német márkával történő csökkentését állami támogatásnak minősítette, és ezen összeg visszakövetelését írta elő.

               2.

               A fellebbező fél az állami támogatás vizsgálatára irányuló eljárásban és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban is azt az álláspontot képviselte, hogy igénye van a vételárcsökkentésre az ügylet üzleti alapjának megszűnése miatt, mivel az eladóval, a Treuhandanstalttal együtt a vételár megállapításánál kölcsönösen abban a hiszemben voltak, hogy Thüringia Szabadállam majd elősegíti, hogy a fellebbező fél a privatizált vállalatba történő beruházásaihoz (KKV részére megengedett) magasabb összegű támogatást kaphasson a közösségi kezdeményezések forrásaiból (a Bizottság által jóváhagyott általános regionális támogatási programokból). Ez a támogatás lett a számítás alapja. Miután azonban nem a magasabb összegű, hanem csak a normál összegű támogatást biztosították, a számítás alapja ennyiben megszűnt, és a vételárat ennek megfelelően módosítani kellett. Mivel egy olyan általános polgári jogi igény alapozta meg a vételármódosítást, amely bármely magán eladót is érinthetett volna, nem lehetett szó állami támogatásról (sem gazdasági előnyről, sem szelektivitásról az EK 87. cikk (1) bekezdés értelmében). Ez azért is helytálló, mivel a privatizációt követően érvényesülő állami vagyonkezelési szabályozás szerint egy megfelelően alacsonyabb vételár megállapítása az állami támogatási jog szempontjából minden további nélkül elfogadható lett volna.

               3.

               A Bizottság a fellebbező fél érvelését jogi szempontból elutasította, és úgy érvelt, hogy a Treuhanddal és a Thüringia Szabadállammal szembeni követeléseket egymástól elkülönítve kell vizsgálni. Az Elsőfokú Bíróság ezt az érvelést elfogadta, és ezen túlmenően arra az álláspontra helyezkedett, hogy a fellebbező fél a bírósági eljárás folyamán nem nyújtott be írásbeli bizonyítékot Thüringia Szabadállam támogatási ígérvényére vonatkozóan.

               4.

               Ez ellen irányul a fellebbezés. Az ügylet üzleti alapjának megszűnésével összefüggésben a fellebbező fél az alábbi jogalapokat terjeszti elő:

                           —

                           Az Elsőfokú Bíróság jogellenesen utasította el a Bizottság indokolási kötelezettsége (EK 253. cikk) megsértésének megállapítását, mivel a Bizottság indokolása alapján nem világos, miért nem fogadta el a Bizottság a fellebbező fél részéről benyújtott, a Treuhanddal (jelenleg BvS) szembeni, az ügylet üzleti alapjának megszűnésére vonatkozó igényét.

                           —

                           Amennyiben a Bizottság indokolása megfelelt volna az EK 253. cikke követelményeinek, abban az esetben az Elsőfokú Bíróságnak meg kellett volna állapítania a Bizottság nyilvánvaló értékelési tévedését, mivel a Bizottság indokolása nyilvánvalóan nem volt alkalmas arra, hogy kétségbe vonja a fellebbező félnek az ügylet üzleti alapjának megszűnésére vonatkozó előterjesztését. Ennek megfelelően az Elsőfokú Bíróságnak meg kellett volna állapítania, hogy a Bizottság hibásan alkalmazta az EK 87. cikk (1) bekezdését.

                           —

                           Amennyiben a Bíróság egyebekben nem a Bizottság részéről felhozott indokolásra támaszkodott (Thüringia Szabadállam támogatási ígérvénye igazolásának hiánya), abban az esetben ez elfogadhatatlan (indokolás módosítása) és nem releváns (nem Thüringia Szabadállam támogatási ígérvényét kellett volna bizonyítani az eljárásban, hanem a szerződő felek téves feltevését a támogatási összeg nagyságára vonatkozóan).

                           —

                           Ezenkívül az Elsőfokú Bíróság lényeges eljárási alapelveket sértett meg, többek között a meghallgatáshoz való jogot, mivel a fellebbező fél számítási alapra vonatkozó bizonyítási indítványát elutasította és egyúttal az ítéletet arra alapozta, hogy a fellebbező fél nem bizonyította előterjesztését.

               5.

               A fenti jogalapok mellett a fellebbező fél ezen túlmenően kifogást emel a bizottsági határozat más indokolási hiányosságai miatt, továbbá a Bizottság részéről elkövetett lényeges eljárási szabálysértések megállapításának jogellenes elutasítása miatt.

      (1)  Az Európai Unió Hivatalos Lapjában még nem tették közzé.


title: C-671/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. június 25-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az „Indėlių ir investicijų draudimas” VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas által indított eljárásokban (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 94/19/EK és 97/9/EK irányelv — Betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerek — Megtakarítási és befektetési eszközök — A 2004/39/EK irányelv értelmében vett pénzügyi eszköz — A biztosításból való kizárás — Közvetlen hatály — A 97/9/EK irányelv hatálya alá tartozás feltételei)

text:
               24.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/10

         A Bíróság (második tanács) 2015. június 25-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az „Indėlių ir investicijų draudimas” VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas által indított eljárásokban
   (C-671/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 94/19/EK és 97/9/EK irányelv - Betétbiztosítási és befektetőkártalanítási rendszerek - Megtakarítási és befektetési eszközök - A 2004/39/EK irányelv értelmében vett pénzügyi eszköz - A biztosításból való kizárás - Közvetlen hatály - A 97/9/EK irányelv hatálya alá tartozás feltételei))
   (2015/C 279/11)
   Az eljárás nyelve: litván

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Az alapeljárás felei

   „Indėlių ir investicijų draudimas” VI, Virgilijus Vidutis Nemaniūnas

      A következők részvételével: Vitoldas Guliavičius és a felszámolás alatt álló bankas „Snoras” AB

      Rendelkező rész

               1)

               A 2009. március 11-i 2009/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a betétbiztosítási rendszerekről szóló, 1994. május 30-i 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (2) pontját és annak I. mellékletének 12. pontját úgy kell értelmezni, hogy a tagállamok az ezen irányelvben előírt biztosításból kizárhatják a hitelintézet által kibocsátott letéti jegyeket, ha azoknak átruházható értékpapír jellegük van, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megállapítania anélkül, hogy meg kellene bizonyosodnia arról, hogy e letéti jegyek a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett pénzügyi eszköz valamennyi jellemzőjével rendelkeznek.

               2)

               A 2009/14 irányelvvel módosított 94/19 irányelvet és a befektetőkártalanítási rendszerekről szóló, 1997. március 3-i 97/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy amennyiben valamely hitelintézettel szembeni követelések egyszerre tartozhatnak a 94/19 irányelv értelmében vett „betét” és a 97/9 irányelv értelmében vett „eszköz” fogalmába, azonban a nemzeti jogalkotó az 94/19 irányelv I. mellékletének 12. pontjában említett azon lehetőséggel élt, hogy e követeléseket kizárja az ezen utóbbi irányelvben előírt védelmi rendszerből, az ilyen kizárásnak nem lehet az a következménye, hogy az említett követelések a 97/9 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében említett feltételeken kívül ki legyenek zárva az ezen utóbbiban előírt védelmi rendszerből is.

               3)

               A 97/9 irányelv 2. cikkének (2) bekezdését és 4. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogszabály, mint amelyről az alapügyben szó van, amely szerint az ezen irányelvben előírt kártalanítási rendszerben való részvétel csak akkor lehetséges, ha az érintett hitelintézet a szóban forgó eszközöket vagy értékpapírokat a befektető hozzájárulása nélkül ruházta át vagy használta fel.

               4)

               A 97/9 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a kérdést előterjesztő bíróság, amennyiben azon az állásponton van, hogy az alapügyekben olyan szervezettel szemben hivatkoznak ezen irányelvre, amely teljesíti az ahhoz szükséges feltételeket, hogy vele szemben az említett irányelv rendelkezéseire hivatkozni lehessen, köteles mellőzni azon nemzeti rendelkezés alkalmazását, mint amelyről az alapügyben szó van, amely szerint az ugyanezen irányelvben előírt kártalanítási rendszerben való részvétel csak akkor lehetséges, ha az érintett hitelintézet a szóban forgó eszközöket vagy értékpapírokat a befektető hozzájárulása nélkül ruházta át vagy használta fel.

      (1)  HL C 71., 2014.3.8.


title: F-43/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2007. szeptember 19-i ítélete – Tuomo Talvela kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Értékelés – Szakmai előmeneteli jelentés – 2004. évi értékelési időszak – Védelemhez való jog – A jelentés megindokolásának kötelezettsége – Közigazgatási vizsgálat)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/68

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2007. szeptember 19-i ítélete – Tuomo Talvela kontra Bizottság
   (F-43/06. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Értékelés - Szakmai előmeneteli jelentés - 2004. évi értékelési időszak - Védelemhez való jog - A jelentés megindokolásának kötelezettsége - Közigazgatási vizsgálat)
   (2007/C 269/123)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Tuomo Talvela (Oslo, Norvégia) (képviselő: É. Bigelot ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: G. Berscheid és M. Velardo, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Közszolgálat – Egyrészt a 2004. évi értékelési időszakban a felperes szakmai előmenetelét értékelő jelentés megsemmisítése, másrészt kártérítési kérelem.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 143., 2006.6.17., 38. o.


title: C-244/06. sz. ügy: Landgericht Koblenz (Németország) által  2006. május 31-én  benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dynamic Medien Vertriebs GmbH kontra Avides Media AG

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/25

         Landgericht Koblenz (Németország) által 2006. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dynamic Medien Vertriebs GmbH kontra Avides Media AG
   (C-244/06. sz. ügy)
   (2006/C 178/40)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Landgericht Koblenz (Németország).
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Dynamic Medien Vertriebs GmbH

      Alperes: Avides Media AG
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Ellentétes-e az EK-Szerződés 28. cikke szerinti áruk szabad mozgásának elvével az a német jogszabály, amely megtiltja az olyan képhordozók (dvd-k, videók) csomagküldő kereskedéssel történő forgalmazását, amelyeken nincsen feltüntetve, hogy Németországban megvizsgálták a korhatárhoz kötöttségét?
   Így különösen:
   Az ilyen képhordozók csomagküldő kereskedésére vonatkozó tilalom azonos hatású intézkedésnek minősül az EK-Szerződés 28. cikke értelmében?
   Ha igen:
   Akkor is igazolható az ilyen tilalom az EK-Szerződés 30. cikke alapján, a 31/2000/EK irányelvre (1) tekintettel, ha a képhordozó korhatárhoz kötöttségét egy másik tagállamban megvizsgálták és ezt megfelelően feltüntették rajta, vagy az ilyen, más EU-tagállam általi ellenőrzés enyhébb eszköznek minősül ezen rendelkezés értelmében?

      (1)  HL L 178., 1.o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.


title: T-102/07. és T-120/07. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2010. március 3-i ítélete — Freistaat Sachsen és társai kontra Bizottság ( Állami támogatások — Németország által részesedésszerzés és kölcsönkezesség formájában nyújtott támogatás — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — A Bizottság által jóváhagyott általános támogatási program — A nehéz helyzetben lévő vállalkozás fogalma — A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás — A támogatás összege — Indokolási kötelezettség )

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/37

         A Törvényszék 2010. március 3-i ítélete — Freistaat Sachsen és társai kontra Bizottság
   (T-102/07. és T-120/07. sz. egyesített ügyek) (1)

   („Állami támogatások - Németország által részesedésszerzés és kölcsönkezesség formájában nyújtott támogatás - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - A Bizottság által jóváhagyott általános támogatási program - A nehéz helyzetben lévő vállalkozás fogalma - A nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatás - A támogatás összege - Indokolási kötelezettség”)
   2010/C 100/57
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Freistaat Sachsen (Németország) (képviselők: C. von Donat és G. Quardt ügyvédek) (T-102/07. sz. ügy), MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Németország) (képviselő kezdetben: G. Brüggen, később: A. Seidl, K. Lengert és W. Sommer ügyvédek) és MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Németország) (képviselő: G. Brüggen ügyvéd) (T-120/07. sz. ügy)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Gross és T. Scharf meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Németország által a Biria-csoportnak nyújtott C 38/2005 (ex NN 52/2004) állami támogatásról szóló, 2007. január 24-i 2007/492/EK bizottsági határozat (HL L 183., 27. o.) megsemmisítése iránti kérelmek

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Németország által a Biria-csoportnak nyújtott C 38/2005 (ex NN 52/2004) állami támogatásról szóló, 2007. január 24-i 2007/492/EK bizottsági határozatot megsemmisíti.

               2.

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére, beleértve a T-120/07. sz. ügyben indított ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

      (1)  HL C 129., 2007.6.9.


title: C-492/04. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2007. május 10-i végzése (a Finanzgericht Baden-Württemberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH kontra Finanzamt Emmendingen (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése – Tőke szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – Adózás – Társasági adó – Társaságok közötti kölcsönszerződés – Belföldi illetőségű adós társaság – Harmadik országban letelepedett hitelező résztulajdonos társaság – A jelentős részesedés fogalma – A kölcsönkamat megfizetése – Minősítés – Leplezett osztalékfizetés)

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2007. május 10-i végzése (a Finanzgericht Baden-Württemberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH kontra Finanzamt Emmendingen
   (C-492/04. sz. ügy) (1)

   (Az eljárási szabályzat 104. cikke 3. §-ának első bekezdése - Tőke szabad mozgása - Letelepedés szabadsága - Adózás - Társasági adó - Társaságok közötti kölcsönszerződés - Belföldi illetőségű adós társaság - Harmadik országban letelepedett hitelező résztulajdonos társaság - A „jelentős részesedés’ fogalma - A kölcsönkamat megfizetése - Minősítés - Leplezett osztalékfizetés)
   (2007/C 155/11)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Baden-Württemberg
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Lasertec Gesellschaft für Stanzformen mbH

      Alperes: Finanzamt Emmendingen
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzgericht Baden-Württemberg (Németország) – Az EK 56. cikk (1) bekezdés, 57. cikk (1) bekezdés és 58. cikk értelmezése – Nemzeti adójogszabályok – Társasági nyereségadó – Olyan kamat rejtett osztalékfizetésként való megadóztatása, amelyet valamely nemzeti gazdasági társaság egy harmadik országban letelepedett részvénytársaság kölcsönének a hozamaként fizet ki.
   Rendelkező rész
   Az a nemzeti intézkedés, amely szerint az a kölcsönkamat, amelyet a belföldi illetőségű tőketársaság fizet a tőkéjében jelentős részesedéssel rendelkező külföldi illetőségű társasági tagnak, és amely meghatározott feltételek mellett a belföldi illetőségű adós társaságnál adóztatható rejtett osztalékfizetésnek minősül, túlnyomórészt az EK 43. cikk és az azt követő cikkek szerinti letelepedési szabadság gyakorlását érinti. E rendelkezésekre nem lehet hivatkozni olyan esetben, amely harmadik országbeli társaságra vonatkozik.

      (1)  HL C 31., 2005.2.5.


title: T-229/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. június 16-i ítélete – Norma Lebensmittelfilialbetrieb kontra OHIM – Yorma’s (Yorma Eberl) („Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Yorma Eberl közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi NORMA közösségi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró okok — Összetéveszthetőség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 8. cikkének (4) bekezdése”)

text:
               10.8.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/24

         A Törvényszék 2015. június 16-i ítélete – Norma Lebensmittelfilialbetrieb kontra OHIM – Yorma’s (Yorma Eberl)
   (T-229/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Yorma Eberl közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi NORMA közösségi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró okok - Összetéveszthetőség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 8. cikkének (4) bekezdése”))
   (2015/C 262/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Nürnberg, Németország) (képviselő: A. Parr ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Yorma’s AG (Deggendorf, Németország) (képviselők: A. Weiß és C. Muck ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG és a Yorma’s AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2014. február 11-én hozott határozata (R 532/2013 4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 194., 2014.6.24.


title: C-339/10. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2010. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova és KEMKO INTERNATIONAL EAD kontra Ministerski savet na Republika Balgaria

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/16

         A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2010. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova és „KEMKO INTERNATIONAL” EAD kontra Ministerski savet na Republika Balgaria
   (C-339/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 13/26
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Varhoven administrativen sad (Bulgária)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Krasimir Asparuhov Estov, Monika Lyusien Ivanova és«KEMKO INTERNATIONAL»EAD

      Alperes: Ministerski savet na Republika Bulgaria
   A Bíróság (nyolcadik tanács) a 2010. november 12-én hozott végzésében megállapította, hogy nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Varhoven administrativen sad (Bulgária) által feltett kérdések megválaszolására.


title: T-502/15. sz. ügy: 2015. szeptember 1-jén benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság

text:
               19.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/36

         2015. szeptember 1-jén benyújtott kereset – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-502/15. sz. ügy)
   (2015/C 346/41)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: L. Banciella Rodríguez-Miñón)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a Spanyol Királyságra vonatkozó részben semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2015. június 22-i bizottsági végrehajtási határozatot;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.
   A Katalóniai Autonóm Közösség esetében:

               1.

               A nettó 609 337,80 euró összegben megállapított átalánykiigazítás és az alkalmazott számítási módszer ellentétes a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet 31. cikkének (2)bekezdésével, valamint az 1997. december 23-i VI/5330/97 bizottsági dokumentum (az EMOGA Garanciarészlege számlaelszámolási határozatának az előkészítése tekintetében felmerülő pénzügyi következmények számítására vonatkozó iránymutatások) iránymutatásaival és az AGRI-64043–2005 dokumentummal (Communication Irom the Commission, on how the Commission intends in the context 01 the EAGGF-Guarantee clearance procedure to handle shortcomings in the context 01 cross-compliance control system implemented by the Member State), mivel nem volt helyénvaló átalánybecslést alkalmazni azért, mert a Spanyol Királyság pontos értékeléssel szolgált az alapot érintő tényleges kockázatot illetően. A Bizottság által elfogadott intézkedés amellett, hogy helytelen, aránytalan és indokolatlan is.

               2.

               Az általános 2 %-os átalánykiigazításnak és a 609 337,80 euró pontos összegű kiigazításnak az együttes alkalmazása, valamint a számítási módszer ellentétes az 1290/2005/EK rendelet 31. cikkének (2) bekezdésével és a pénzügyi kiigazítások számítására vonatkozó iránymutatásokról szóló bizottsági dokumentummal, mivel nem lehet egyszerre két számítási módszert ugyanazon hiányosságra alkalmazni. Amellett, hogy jogi inkoherenciáról van szó, ez teljes mértékben aránytalan és indokolatlan.

               3.

               A 2011. és 2012. pénzügyi évre vonatkozóan a 2009-es igénylési év tekintetében végzett kiigazítás sérti az 1290/2005/EK rendelet 31. cikkének (4) bekezdését, és a lojális együttműködés elve megsértésének minősül, valamint megakadályozza a Spanyol Királyságot, hogy védekezhessen, mivel a Bizottság a pénzügyi kiigazítást helytelenül az értesítést megelőző 24 hónapon túlra terjesztette ki, bár a Spanyol Királyság e hiányosságokat már kiküszöbölte.

         A Kanári-szigeteki Autonóm Közösség esetében:

               4.

               1 689 689,03 euró összegben megállapított átalánykiigazítás és az alkalmazott számítási módszer ellentétes az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 31. cikkének (2) bekezdésével és az AGRI/D/40474/2010-REV 1 bizottsági dokumentum iránymutatásaival.