title: T-712/18. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 19-i végzése – Umweltinstitut München kontra Bizottság (Dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A Vegyes Bizottságnak az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) által bevezetett egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló ülésével összefüggésben álló dokumentumok – A hozzáférés részleges megtagadása – A dokumentumnak a kereset megindítását követően kért hozzáférhetővé tétele – Az eljáráshoz fűződő érdek megszűnése – Okafogyottság)

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/30

      A Törvényszék 2021. január 19-i végzése – Umweltinstitut München kontra Bizottság
      (T-712/18. sz. ügy) (1)

      (Dokumentumokhoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - A Vegyes Bizottságnak az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) által bevezetett egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló ülésével összefüggésben álló dokumentumok - A hozzáférés részleges megtagadása - A dokumentumnak a kereset megindítását követően kért hozzáférhetővé tétele - Az eljáráshoz fűződő érdek megszűnése - Okafogyottság)
      (2021/C 79/39)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Umweltinstitut München-Verein zur Erforschung und Verminderung der Umweltbelastung eV (München, Németország) (képviselő: M. John ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Ehrbar, F. Erlbacher és C. Vollrath, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Vegyes Bizottságnak az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) által bevezetett egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésekről szóló, 2018. március 26-án és 27-én Ottawában (Kanada) tartott ülésével összefüggésben álló egyes dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadó, 2018. október 2-i C(2018) 6539 final bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4.


title: T-34/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 18-i végzése – Datenlotsen Informationssysteme kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – Állami támogatások – Felsőoktatási intézmények számára nyújtott szoftvermegoldások – Adókedvezmények és állami finanszírozás – Hivatalos vizsgálati eljárás – A végrehajtott intézkedéseket létező támogatásnak minősítő határozat – A személyében való érintettség hiánya – Rendeleti jellegű jogi aktus hiánya – Elfogadhatatlanság”)

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/31

      A Törvényszék 2021. január 18-i végzése – Datenlotsen Informationssysteme kontra Bizottság
      (T-34/20. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - Felsőoktatási intézmények számára nyújtott szoftvermegoldások - Adókedvezmények és állami finanszírozás - Hivatalos vizsgálati eljárás - A végrehajtott intézkedéseket létező támogatásnak minősítő határozat - A személyében való érintettség hiánya - Rendeleti jellegű jogi aktus hiánya - Elfogadhatatlanság”)
      (2021/C 79/40)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Datenlotsen Informationssysteme GmbH (Hamburg, Németország) (képviselő: T. Lübbig ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: K. Blanck és K. Herrmann meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Németország által a Hochschul-Informations-System GmbH javára végrehajtott SA.34402 – 2015/C. (korábbi 2015/NN.) számú intézkedésről szóló, 2019. szeptember 20-i (EU) 2020/391 bizottsági határozat (HL 2020. L 74., 22. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Németországi Szövetségi Köztársaságnak az Európai Bizottság támogatása végett történő beavatkozás iránti kérelme okafogyottá vált.

                  3)

                  A Törvényszék a Datenlotsen Informationssysteme GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 77., 2020.3.9.


title: T-736/20. sz. ügy: 2020. december 11-jén benyújtott kereset – OP kontra Bizottság

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/31

      2020. december 11-jén benyújtott kereset – OP kontra Bizottság
      (T-736/20. sz. ügy)
      (2021/C 79/41)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: OP (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg i. a kiválasztási bizottság 2020. február 5-i azon határozatát, amelyben a felperes nevét nem vették fel az EPSO/AST/147/19 nyílt versenyvizsga sikeres pályázóinak listájára és ii. a kinevezésre jogosult hatóság 2020. szeptember 3-i azon határozatát, amelyben elutasították a felperes által a kiválasztási bizottság 2020. február 5-i határozatával szemben benyújtott panaszt, annyiban, amennyiben az további érveket fogalmazott meg;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére, ideértve a felperes részéről a jelen eljárásban felmerült költségeket.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az egyenlő bánásmód elvének, az átláthatóság elvének, a tárgyilagosság követelményének és a személyzeti szabályzat 1d. cikke (5) bekezdésének megsértésére vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésére vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap az indokolás elégtelen és nem megfelelő jellegére vonatkozik.

                  4.

                  A negyedik jogalap a személyzeti szabályzat 27. cikkének megsértésére vonatkozik.


title: T-741/20. sz. ügy: 2020. december 16-án benyújtott kereset – Advansa Manufacturing és társai kontra Bizottság

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/32

      2020. december 16-án benyújtott kereset – Advansa Manufacturing és társai kontra Bizottság
      (T-741/20. sz. ügy)
      (2021/C 79/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Advansa Manufacturing GmbH (Frankfurt am Main, Németország) és 14 további felperes (képviselők: D. Haverbeke, L. Ruessmann és P. Sellar ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az „Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2021 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez” című bizottsági közlemény (1) I. mellékletét annyiban, amennyiben az tévesen kizárja a műszálgyártási ágazatot;

                  —

                  az EUMSZ 264. cikk alapján rendelje el, hogy a vitatott jogi aktus I. mellékletének joghatásai mindaddig fennmaradnak, amíg az alperes az EUMSZ 266. cikknek megfelelően meg nem hozza a Törvényszék ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a vitatott jogi aktus I. mellékletének elfogadására nem rendelkezik hatáskörrel.

                              —

                              Az EUSZ 5. cikk (1) és (2) bekezdésével összhangban az Európai Unió kizárólag a tagállamok által ráruházott hatáskörök határain belül jár el. Minden olyan hatáskör, amelyet a Szerződések nem ruháztak át az Unióra, a tagállamoknál marad;

                              —

                              A módosított 2003/87/EK irányelv (2) 10a. cikkének (6) bekezdése értelmében nem az alperes, hanem a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel a vitatott jogi aktus elfogadására.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete lényeges eljárási szabályt sért.

                              —

                              A vitatott jogi aktusnak az EUMSZ 296. cikkben előírt indokolása nem fejti ki világosan és egyértelműen azt, hogy az alperes milyen okfejtést követve számította ki a felperesek ágazatára vonatkozó közvetett kibocsátási intenzitási értéket, amely a vitatott jogi aktus I. mellékletének hatálya alá tartozás, illetve az annak hatálya alóli kivétel tekintetében döntő tényező;

                              —

                              Az indokolási kötelezettség e megsértése következtében a felperesek nem tudják megvédeni jogaikat, és a Törvényszék nem tudja gyakorolni felülvizsgálati jogkörét.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete sérti a szubszidiaritás elvét.

                              —

                              Az EUMSZ 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően az Európai Unió csak akkor és annyiban jár el azokon a területeken, amelyek nem tartoznak kizárólagos hatáskörébe, amikor és amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, így azok a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt az Unió szintjén jobban megvalósíthatók;

                              —

                              Jóllehet a 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (6) bekezdésén alapuló nemzeti intézkedések az állami támogatások ellenőrzésének hatálya alá tartoznak, az alperes megsértette a szubszidiaritás elvét azáltal, hogy olyan előzetes jegyzéket állított össze, amely korlátozza a közvetett kibocsátási költségek ellentételezése szempontjából támogatható ágazatokat és alágazatokat, mivel a) a tagállamok vannak a legjobb helyzetben ahhoz, hogy felmérjék a kibocsátásáthelyezés tényleges kockázatát az egyes ipari ágazatok esetében a ténylegesen felmerült jelentős közvetett költségek miatt; és b) az alperes anélkül fogadta el az I. mellékletet, hogy kellő magyarázatot adott volna az általa történő elfogadás szükségességére vonatkozóan.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete sérti az átláthatóság elvét.

                              —

                              A vitatott jogi aktus elfogadásához vezető eljárás több döntő tekintetben sem volt átlátható, különösen mivel a) az alperes sem a vitatott jogi aktusban, sem az azt kísérő hatásvizsgálatban nem közölte, hogy milyen adatokat használt fel a felperesek ágazatára vonatkozó közvetett kibocsátási intenzitási érték kiszámításakor; b) az alperes nem fejtette ki részletesen az azzal kapcsolatos értékelését, hogy mely alágazatok rendelkeznek a villamosításban rejlő legnagyobb lehetőségekkel;

                              —

                              Az alperes a vitatott jogi aktus elfogadásához vezető eljárás során végig megtagadta azt, hogy tájékoztassa az érintett feleket arról, hogy hogyan számítja ki a közvetett kibocsátási intenzitási értéküket, és hogyan alkalmazza a villamosítási kritériumot, ezáltal pedig megakadályozta őket abban, hogy a konzultáció ideje alatt bármilyen érdemi vitába bocsátkozzanak az alperessel;

                              —

                              Ezáltal az alperes nem teljesítette az EUMSZ 15. cikk és az EUSZ 11. cikk szerinti, a vitatott jogi aktus I. mellékletének elfogadásához vezető eljárás átláthatóságának biztosítására vonatkozó kötelezettségeit.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete nyilvánvaló mérlegelési hibákat tartalmaz.

                              —

                              Az összetett gazdasági és társadalmi értékelések során rendelkezésre álló diszkrecionális jogkörében eljárva az alperesnek képesnek kell lennie annak bizonyítására, hogy a vitatott jogi aktus által szabályozni kívánt helyzet valamennyi releváns tényezőjét és körülményét értékelte. Az alperes több nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el akkor, amikor a felperesek ágazatát kizárta a vitatott jogi aktus I. mellékletében szereplő, a támogatható ágazatokat felsoroló jegyzékből, különösen azáltal, hogy a) nem támasztotta alá és nem indokolta meg két további támogathatósági küszöb bevezetését; b) nem vette figyelembe a felperesek ágazatának villamosenergia-fogyasztására vonatkozó összes releváns adatot, aminek következtében alulbecsülték az ágazat közvetett kibocsátási intenzitását, és az ágazatot kizárták az I. mellékletből; c) indokolás nélkül figyelmen kívül hagyta a felperesek által benyújtott bizonyítékokat; és d) a minőségi értékelést illetően tévesen értékelte az ágazat üzemanyag/villamosenergia-helyettesíthetőségét, és nem fejtette ki, hogy e kritérium alapján miért nem vonta be az I. melléklet hatálya alá az ágazat alágazatait.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus I. melléklete tévesen alkalmazza a helyes értékelési kritériumot.

                              —

                              A 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (6) bekezdése előírja, hogy a kibocsátásáthelyezés „tényleges kockázatának” értékelését magában foglaló kritérium alapján kell megvizsgálni az ágazatokat;

                              —

                              Az alperes egy másik, a „jelentős kockázat” kritériumát alkalmazta. Ezzel téves jogi kritériumot alkalmazott.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a vitatott jogi aktus sérti az arányosság elvét.

                              —

                              Az alperes megsértette az arányosság elvét, mivel a) nem azon jogszerű cél elérésére törekszik, hogy ösztönözze a gazdaság költséghatékony dekarbonizációját azáltal, hogy lehetővé teszi az energiaigényes ágazatok számára, hogy a termelésük harmadik országokba történő áthelyezése helyett az energiahatékonyságba fektessenek be; b) túlzott terhet ró a kizárt ágazatokra, miközben kevésbé terhes megoldások (például maximális támogatási szintek vagy feltételességi mechanizmusok meghatározása) révén legalább ugyanolyan hatékonyan el lehetne érni a vitatott jogi aktus célkitűzéseit; és c) a támogatható ágazatok általa elvégzett értékelésének főbb részleteit csak négy nappal a vitatott jogi aktus 2020. szeptember 25-i közzététele előtt, vagyis a kibocsátáskereskedelmi rendszer kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekről szóló, jelenleg alkalmazandó iránymutatás hatályának lejárta előtt csupán alig több mint három hónappal fedte fel. Ezzel az alperes megsértette az EUSZ 5. cikk (4) bekezdését.

         (1)  HL 2020. C 317., 5. o.

         (2)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK módosított európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.).


title: T-12/21. sz. ügy: 2021. január 14-én benyújtott kereset – PJ kontra EIT

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/34

      2021. január 14-én benyújtott kereset – PJ kontra EIT
      (T-12/21. sz. ügy)
      (2021/C 79/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PJ (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Innovációs és Technológiai Intézet

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2020. december 17-i határozatot, amellyel az ügyvezető igazgató megtagadja a felperestől a munkavégzés helyének országán kívüli távmunka tilalma alóli kivétel alkalmazását és elutasítja a származási országából történő távmunka-végzésre irányuló, 2020. december 15-én benyújtott kérelmét;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap egyrészt a Bizottságra alkalmazandó és az EIT-re átültetett Guidelines 5.1.b cikkének, másrészt a felperes szerzett jogainak megsértésén alapul. A felperes ezt követően az adminisztráció gondoskodási kötelezettségére hivatkozik. A felperes felhozza továbbá az „utazási korlátozások” fogalmának önkényes értelmezését, az előreláthatóság és a jogbiztonság hiányát, az összes tagállamban bevezetett ugyanolyan intézkedések nemzeti értelmezésének megsértését. A felperes végül a magánélethez és a családi élethez való jog megsértésére, a valódi és igazolt szolgálati érdeken kívüli helyzete figyelembevételének hiányára és érdekeinek aránytalan sérelmére hivatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a hatályos szabályokkal kapcsolatos, az egyenlő bánásmód elvének, a magánélethez és a családi élethez való jognak, a munkahelyi jólétnek, a jogbiztonság és az előreláthatóság elvének megsértése miatti jogellenességi kifogáson alapul, amennyiben úgy kellene tekinteni, hogy e szabályok nem engedik meg, hogy a felperes az ő helyzetében származási országából végezzen távmunkát. A felperes továbbá vis maiorra és az Európai Unió Alapjogi Chartája 52. cikkének megsértésére hivatkozik, tekintve, hogy e jogok korlátozása jogellenes és aránytalan.


title: T-18/21. sz. ügy: 2021. január 16-án benyújtott kereset – Be Smart kontra Bizottság

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/35

      2021. január 16-án benyújtott kereset – Be Smart kontra Bizottság
      (T-18/21. sz. ügy)
      (2021/C 79/44)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Be Smart Srl (Róma, Olaszország) (képviselők: F. Satta, G. Roberti, A. Romano és I. Perego ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Bizottság nem teljesítette az EUMSZ 107. cikk és az EUMSZ 108. cikk, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke, továbbá az (EU) 2015/1589 rendelet 12. cikkének (1) bekezdése és 15. cikkének (1) bekezdése értelmében fennálló kötelezettségeit, amikor a felperes által 2014. október 15-én benyújtott panasszal kapcsolatban (SA.39639. sz. ügy) nem hozott semmilyen, az (EU) 2015/1589 rendelet 4. cikke értelmében vett határozatot, különösen az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti eljárás megindítása tárgyában;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az EUMSZ 265. cikken alapul, és annak megállapítására irányul, hogy a Bizottság jogellenesen mulasztott el állást foglalni a Be Smart S.r.l. által 2014. október 15-én benyújtott, SA.39639. szám alatt nyilvántartásba vett azon panaszról, amelynek tárgya a Consorzio Interuniversitario Cineca javára odaítélt két jogellenes állami támogatási intézkedés.
      A kereset alátámasztása érdekében a felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem tett eleget a jogellenes állami támogatásokra vonatkozó rendelkezésekből eredő eljárási kötelezettségének, amikor tétlen maradt azt követően is, hogy megkapta a felkérést, hogy járjon el, és nem alakított ki semmilyen álláspontot a 2014. október 15-én benyújtott panaszról. A Bizottság megsértette a megfelelő ügyintézésnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkében szabályozott alapelvét is.


title: T-23/21. sz. ügy: 2021. január 19-én benyújtott kereset – About You kontra EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/35

      2021. január 19-én benyújtott kereset – About You kontra EUIPO – Safe-1 Immobilieninvest (Y/O/U)
      (T-23/21. sz. ügy)
      (2021/C 79/45)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: About You GmbH (Hamburg, Németország) (képviselő: W. Mosing ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Safe-1 Immobilieninvest GmbH (Mauer, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Y/O/U európai uniós ábrás védjegy – 10 226 884. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. november 10-én hozott határozata (R 527/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  tartson tárgyalást;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot oly módon, hogy az EUIPO teljes egészében visszavonja az európai uniós védjegyet;

                  —

                  az EUIPO-t és írásbeli beavatkozása esetén az EUIPO előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a saját költségeinek, valamint a felperes részéről a Törvényszék előtti eljárás és az EUIPO előtti fellebbezési eljárás keretében felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  A bizonyítással kapcsolatos eljárási követelmények megsértése a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét illetően;

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikkével összefüggésben értelmezett 58. cikkének megsértése, valamint az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 10., 19. és 27. cikkével összefüggésben értelmezett 95. cikkének megsértése.


title: T-29/21. sz. ügy: 2021. január 20-án benyújtott kereset – Beveland kontra EUIPO – Super B (BUCANERO)

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/36

      2021. január 20-án benyújtott kereset – Beveland kontra EUIPO – Super B (BUCANERO)
      (T-29/21. sz. ügy)
      (2021/C 79/46)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Beveland, SA (Sant Joan les Fonts, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Super B, SL (Talavera de la Reina, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: BUCANERO európai uniós szóvédjegy – 390 641 sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. november 5-én hozott határozata (R 1046/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és kifejezetten állapítsa meg a 390 641. sz. BUCANERO európai uniós szóvédjegy megszűnését az árujegyzékében szereplő, a 32. és 33. osztályba tartozó valamennyi áru vonatkozásában;

                  —

                  az EUIPO-t és a vitatott védjegy jogosultját, a SUPER B, S. L.-t kötelezze a Törvényszék előtti eljárás valamennyi költségének viselésére, az EUIPO előtti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatos költségeket is beleértve.

         Jogalapok

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. és 58 cikkének megsértése.


title: T-34/21. sz. ügy: 2021. január 22-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/37

      2021. január 22-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-34/21. sz. ügy)
      (2021/C 79/47)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.57153 (2020/N) állami támogatásra vonatkozó 2020. június 25-i (EU) európai bizottsági határozatot – Németország COVID-19: a Lufthansa számára nyújtott támogatás; és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság tévesen alkalmazta az Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret a gazdaságnak a jelenlegi COVID-19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából című közleményét, (1) és visszaélt a hatáskörével annak megállapításával, hogy a Deutsche Lufthansa AG jogosult a támogatásra, továbbá nem mérte fel, hogy rendelkezésre állnak-e más, megfelelőbb és kevésbé torzító intézkedések, annak megállapításával, hogy a feltőkésítési összeg arányos, azzal, hogy nem alkalmazott megfelelő feltételeket az állam kilépése tekintetében, nem írt elő elegendő résidő-átengedést, és nem rendelte el a kedvezményezett agresszív terjeszkedésének tényleges tilalmát.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját annak megállapításával, hogy a támogatás a német gazdaságban bekövetkezett súlyos zavar orvoslására irányul, és azon kötelezettség megsértésével, hogy mérlegelést folytasson le a támogatás kedvező hatásai és azon kedvezőtlen hatások között, amelyeket a támogatás a kereskedelmi feltételekre és a torzulásmentes verseny fenntartására gyakorol (az úgynevezett „mérlegelési teszt”), és a szerkezetátalakítási terv késedelmes benyújtását írta elő.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság megsértette a hátrányos megkülönböztetés tilalmára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára és a letelepedés szabadságára vonatkozó általános elveket.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság a komoly nehézségek ellenére sem indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  5.

                  A ötödik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  Állami támogatási intézkedésekre vonatkozó ideiglenes keret a gazdaságnak a jelenlegi COVID-19-járvánnyal összefüggésben való támogatása céljából, HL C 91I/1., 2020. március 20., módosítva.


title: T-199/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 15-i végzése – Aldi Stores kontra EUIPO – Dualit (Egy kenyérpirító formája)

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/38

      A Törvényszék 2021. január 15-i végzése – Aldi Stores kontra EUIPO – Dualit (Egy kenyérpirító formája)
      (T-199/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 79/49)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 201., 2020.6.15.


title: T-608/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. január 20-i végzése – JD kontra EBB

text:
               2021.3.8.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/38

      A Törvényszék 2021. január 20-i végzése – JD kontra EBB
      (T-608/20. sz. ügy) (1)

      (2021/C 79/50)
      Az eljárás nyelve: angol
      A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 433., 2020.12.14.


title: C-895/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. március 18-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A. kontra Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej (Előzetes döntéshozatal – Közvetett adózás – Héa – 2006/112/EK irányelv – Közösségen belüli termékbeszerzés – Az ilyen beszerzés címén előzetesen felszámított adó levonása – Alaki követelmények – Anyagi jogi követelmények – Az adóbevallás benyújtásának határideje – Az adósemlegesség és az arányosság elve)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/16

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2021. március 18-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A. kontra Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
      (C-895/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közvetett adózás - Héa - 2006/112/EK irányelv - Közösségen belüli termékbeszerzés - Az ilyen beszerzés címén előzetesen felszámított adó levonása - Alaki követelmények - Anyagi jogi követelmények - Az adóbevallás benyújtásának határideje - Az adósemlegesség és az arányosság elve)
      (2021/C 182/22)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A.

         Alperes: Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej

         Az eljárásban részt vesz: Rzecznik Małych i Średnich Przedsiębiorców

         Rendelkező rész

      A 2010. július 13-i 2010/45/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 167. és 178. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a Közösségen belüli beszerzésre vonatkozó hozzáadottérték adó (héa) levonásához való jog azon adómegállapítási időszakban való gyakorlásának, amelynek során a héát meg kell fizetni, az a feltétele, hogy a fizetendő héát feltüntessék az azon hónap végétől számított három hónapon belül benyújtott adóbevallásban, amelyben az adófizetési kötelezettség keletkezett.

         (1)  HL C 54., 2020.2.17


title: C-96/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 10-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ordine Nazionale dei Biologi, MX, NY, OZ kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri (Előzetes döntéshozatal – Közegészségügy – EUMSZ 168. cikk – 2002/98/EK irányelv – Az emberi vérre és vérkomponensekre vonatkozó minőségi és biztonsági előírások – Az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítására irányuló célkitűzés – A 4. cikk (2) bekezdése és a 9. cikk (2) bekezdése – Vérellátó intézmények – Felelős személy – Minimális képzettségi feltételek – A tagállamok azon lehetősége, hogy szigorúbb szabályozást írjanak elő – A tagállamok számára fenntartott mérlegelési mozgástér)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/20

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. március 10-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ordine Nazionale dei Biologi, MX, NY, OZ kontra Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (C-96/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közegészségügy - EUMSZ 168. cikk - 2002/98/EK irányelv - Az emberi vérre és vérkomponensekre vonatkozó minőségi és biztonsági előírások - Az emberi egészség magas szintű védelmének biztosítására irányuló célkitűzés - A 4. cikk (2) bekezdése és a 9. cikk (2) bekezdése - Vérellátó intézmények - Felelős személy - Minimális képzettségi feltételek - A tagállamok azon lehetősége, hogy szigorúbb szabályozást írjanak elő - A tagállamok számára fenntartott mérlegelési mozgástér)
      (2021/C 182/27)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Ordine Nazionale dei Biologi, MX, NY, OZ

         Alperes: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Az eljárásban részt vesz: Sds Snabi, Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA)

         Rendelkező rész

      Az emberi vér és vérkomponensek gyűjtésére, vizsgálatára, feldolgozására, tárolására és elosztására vonatkozó minőségi és biztonsági előírások megállapításáról, valamint a 2001/83/EK irányelv módosításáról szóló, 2003. január 27–i 2002/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 9. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy kizárólag orvosi és sebészeti oklevéllel rendelkező személyek nevezhetők ki vérellátó intézményért felelős személynek, feltéve hogy e szabályozás minden tekintetben tiszteletben tartja az uniós jogot.

         (1)  HL C 209., 2020.6.22.


title: C-701/19. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. február 4-i végzése – Pilatus Bank plc kontra Európai Központi Bank (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés – Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – A nemzeti felügyeleti hatóság által hozott felfüggesztő intézkedések – Kapcsolattartó személy kijelölése – Az Európai Központi Bankkal (EKB) történő, feltételhez kötött kommunikáció – A kereset benyújtásához adott előzetes jóváhagyás visszavonása – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlanság – A Törvényszék előtt felhozott jogalapok kellően világos és pontos ismertetésének hiánya – Az eljáráshoz fűződő érdek bizonyításának hiánya – Az előkészítő aktus téves minősítése – Az indokolás megváltoztatása)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/22

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. február 4-i végzése – Pilatus Bank plc kontra Európai Központi Bank
      (C-701/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés - Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - A nemzeti felügyeleti hatóság által hozott felfüggesztő intézkedések - Kapcsolattartó személy kijelölése - Az Európai Központi Bankkal (EKB) történő, feltételhez kötött kommunikáció - A kereset benyújtásához adott előzetes jóváhagyás visszavonása - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlanság - A Törvényszék előtt felhozott jogalapok kellően világos és pontos ismertetésének hiánya - Az eljáráshoz fűződő érdek bizonyításának hiánya - Az előkészítő aktus téves minősítése - Az indokolás megváltoztatása)
      (2021/C 182/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Pilatus Bank plc (képviselők: kezdetben O. H. Behrends és M. Kirchner Rechtsanwälte, később O. H. Behrends)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank (képviselők: E. Yoo, M. Anastasiou és A. Karpf meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a Pilatus Bank plc-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 406., 2019.12.2.


title: C-321/20. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2021. február 4-i végzése (az Audiencia Provincial de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CDT, SA kontra MIMR, HRMM (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Fogyasztóvédelem – Ítélet időbeli hatálya – 93/13/EGK irányelv – A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek – A nemzeti bíróság hatásköre „tisztességtelennek” minősített feltétel esetén – Lejárat előtti megszüntetésre vonatkozó kikötés – A tisztességtelen feltétel tartalmának részben való eltörlése – A jogbiztonság elve – Az uniós joggal összhangban álló értelmezés kötelezettsége)

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/23

      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. február 4-i végzése (az Audiencia Provincial de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CDT, SA kontra MIMR, HRMM
      (C-321/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Fogyasztóvédelem - Ítélet időbeli hatálya - 93/13/EGK irányelv - A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételek - A nemzeti bíróság hatásköre „tisztességtelennek” minősített feltétel esetén - Lejárat előtti megszüntetésre vonatkozó kikötés - A tisztességtelen feltétel tartalmának részben való eltörlése - A jogbiztonság elve - Az uniós joggal összhangban álló értelmezés kötelezettsége)
      (2021/C 182/32)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CDT, SA

         Alperesek: MIMR, HRMM

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az uniós jogot, különösen a jogbiztonság elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az, ha a nemzeti bíróság eltekint egy olyan nemzeti jogi rendelkezés alkalmazásától, amely lehetővé teszi számára az eladó vagy szolgáltató és a fogyasztó között kötött szerződésben szereplő tisztességtelen feltétel felülvizsgálatát, abban az esetben, ha e rendelkezést, amelyet a Bíróság a 2012. június 14-i Banco Español de Crédito ítéletben (C-618/10, EU:C:2012:349) a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével ellentétesnek ítélt, e szerződés megkötésének időpontjában a jogalkotó még nem módosította ezen ítéletnek megfelelően.

                  2)

                  A jogbiztonság elvét úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé a valamely szerződési feltételnek a 93/13 irányelv 3. cikke értelmében vett tisztességtelen jellegét megállapító nemzeti bíróság számára e feltétel tartalmának felülvizsgálatát, így e bíróság köteles mellőzni e feltétel alkalmazását. Mindazonáltal ezen irányelv 6. és 7. cikkével nem ellentétes az, ha a nemzeti bíróság az ilyen feltételt a nemzeti jog valamely diszpozitív rendelkezésével váltja fel, amennyiben a szóban forgó kölcsönszerződés e tisztességtelen feltétel törlése esetén nem maradhat fenn, és a szerződés egészének megsemmisítése a fogyasztót különösen hátrányos következményeknek tenné ki, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

         (1)  HL C 359., 2020.10.26.


title: C-64/21. sz. ügy: A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2021. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rigall Arteria Management Sp. z o.o. sp. k. kontra Bank Handlowy w Warszawie S. A.

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/28

      A Sąd Najwyższy (Lengyelország) által 2021. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Rigall Arteria Management Sp. z o.o. sp. k. kontra Bank Handlowy w Warszawie S. A.
      (C-64/21. sz. ügy)
      (2021/C 182/41)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Najwyższy

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rigall Arteria Management Sp. z o.o. sp. k.

         Alperes: Bank Handlowy w Warszawie S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A tagállamok önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynökökre vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1986. december 18-i 86/653/EGK tanácsi irányelv (1) 7. cikke (1) bekezdése b) pontját, e rendelkezés szövegére és céljára tekintettel úgy kell-e értelmezni, hogy az az önálló vállalkozóként működő kereskedelmi ügynök részére korlátlan jogot biztosít a jutalékra az ügynöki szerződés időtartama alatt az olyan harmadik személlyel kötött szerződés alapján, akit korábban ő ugyanolyan ügyletre mint vevőt szerzett meg, vagy ez a jog a szerződésben kizárható?

         (1)  HL 1986. L 382., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 177. o.


title: C-77/21. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Digi Távközlési és Szolgáltató Kft. kontra Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/30

      A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2021. február 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Digi Távközlési és Szolgáltató Kft. kontra Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság
      (C-77/21. sz. ügy)
      (2021/C 182/43)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Digi Távközlési és Szolgáltató Kft.

         Alperes: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: GDPR) 5. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott „célhoz kötöttséget”, hogy annak továbbra is megfelel az, ha az adatkezelő az egyébként jogszerű módon, célhoz kötötten gyűjtött és tárolt személyes adatokat párhuzamosan egy másik adatbázisban is tárolja, avagy a párhuzamos adatbázis tekintetében az adatgyűjtés jogszerű módon való célhoz kötöttsége már nem áll fenn?

                  2)

                  Amennyiben az 1) kérdésre a válasz az, hogy maga a párhuzamos adattárolás nem összeegyeztethető a „célhoz kötöttség” elvével, akkor összeegyeztethető-e a GDPR 5. cikke (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott „korlátozott tárolhatóság” elvével, ha az adatkezelő az egyébként jogszerű módon, célhoz kötötten gyűjtött és tárolt személyes adatokat párhuzamosan tárolja egy másik adatbázisban?

         (1)  HL 2016., L 119., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 314., 72. o.


title: C-98/21. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2021. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt R kontra W-GmbH

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/32

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2021. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt R kontra W-GmbH
      (C-98/21. sz. ügy)
      (2021/C 182/45)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         A felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Finanzamt R

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: W-GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az alapeljárásban fennállóakhoz hasonló körülmények között úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv (1) 167. cikkével összefüggésben értelmezett 168. cikkének a) pontját, hogy egy, a leányvállalatai részére adóköteles értékesítési ügyleteket teljesítő ügyvezető holdingot az adólevonáshoz való jog a harmadik felektől igénybe vett és az általános nyereségben való részesedés ellenében a leányvállalatokba befektetett szolgáltatások után is megilleti, noha az előzetesen igénybe vett szolgáltatások nem a holding saját ügyleteivel, hanem a leányvállalatok (messzemenően) adómentes tevékenységeivel állnak közvetlen és azonnali kapcsolatban, az előzetesen igénybe vett szolgáltatásokat nem építik be a (leányvállalatok részére teljesített) adóköteles ügyletek árába, és azok nem tartoznak a holding saját gazdasági tevékenységének általános költségei körébe?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében vett joggal való visszaélésnek minősül-e az, ha egy ügyvezető holdingot „közbeiktatnak” a leányvállalatok szolgáltatásbeszerzésébe oly módon, hogy a holding maga veszi igénybe azokat a szolgáltatásokat, amelyek vonatkozásában a leányvállalatokat közvetlen igénybevétel esetén nem illetné meg adólevonási jog, azokat a leányvállalatokba a nyereségükben való részesedés ellenében befekteti, majd ügyvezető holdingkénti helyzetére hivatkozással az előzetesen igénybe vett szolgáltatások után a teljes körű adólevonást érvényesíti, vagy ez a közbeiktatás adójogon kívüli okokkal igazolható, noha a teljes körű adólevonás önmagában véve a rendszerrel ellentétes és a holdingkonstrukcióknak az egyszintű vállalkozásokkal szembeni versenyelőnyéhez vezetne?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).


title: T-713/20. sz. ügy: 2020. november 30-án benyújtott kereset – OQ kontra Bizottság

text:
               2021.5.10.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/56

      2020. november 30-án benyújtott kereset – OQ kontra Bizottság
      (T-713/20. sz. ügy)
      (2021/C 182/76)
      Az eljárás nyelve: horvát

         Felek

         Felperes: OQ (képviselő: R. Štaba ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal által az EPSO/AD/378/20 – horvát nyelvű (HR) jogász-nyelvész (AD 7) versenyvizsga keretében 2020. szeptember 3-án elfogadott határozatot; szakterület: az Európai Unió Bíróságának jogász-nyelvészei, az Európai Unió Hivatalos Lapja, C 72 A, 2020. március 5., valamint

                  —

                  semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal által az EPSO/AD/378/20 – horvát nyelvű (HR) jogász-nyelvész (AD 7) versenyvizsga keretében 2020. október 12-én elfogadott határozatot; szakterület: az Európai Unió Bíróságának jogász-nyelvészei, az Európai Unió Hivatalos Lapja, C 72 A, 2020. március 5.;

                  —

                  az alperest kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az alperes hatáskörrel való visszaélésén alapul.
                  2020. október 12-én az EPSO határozatot fogadott el, amelyben elutasította a felperes 2020. szeptember 3-i határozattal szembeni fellebbezését, amely a felperest többek között azzal az indokkal zárta ki a versenyvizsga következő szakaszából, hogy a felperes nem rendelkezik horvát jogi diplomával vagy a horvát jog ismeretével, valamint hogy a 2013. március 13-i határozat, amelyben az oklevelét a Horvát Köztársaságban elismerték, nem terjedt ki a képzési programok összehasonlítására. Ezzel az EPSO saját értékelést végzett, amelyre semmilyen uniós jogi rendelkezés sem hatalmazza fel, és ezáltal megsértette az Unión belüli hatáskörmegosztás elvét, és túllépte a hatáskörét, mivel nem vitatott, hogy a külföldi képesítések értékelését kizárólag a törvény által erre felhatalmazott nemzeti hatóságok végzik, vagyis a jelen esetben a horvát Agencija za znanost i visoko obrazovanje (tudományügyi és felsőoktatási ügynökség) a külföldi képesítések elismeréséről szóló törvény, a külföldi felsőoktatási oklevelek értékelésének szabályai és a szakmai képesítések elismerési eljárásában alkalmazott értékelési szempontok alapján. A felperes szerint az alperes megsértette a szubszidiaritás egyik alapelvét.

                  2.

                  A második, a tények értékelése során elkövetett nyilvánvaló hibára alapított jogalap.
                  Az EPSO önkényesen járt el, nem vette figyelembe a Horvát Köztársaság jogszabályait és a Horvát Köztársaság alkotmánybíróságának gyakorlatát, sem pedig a tudományos és felsőoktatási ügynökség 2013. március 13-i, a felperes külföldi képesítését elismerő határozatát, továbbá semmilyen módon nem vizsgálta azt a tényt, hogy a horvát ügyvédi törvénynek megfelelően a felperest felvették a horvát ügyvédi kamara ügyvédjelöltek listájára, és e felvétel során a felperes elismert külföldi képesítését az ügyvédjelölti tevékenység folytatásához szükséges horvát képesítéssel egyenértékűnek tekintették. A felperes ügyvédi irodákban töltötte a szakmai gyakorlatát, amiből – az alperes állításával ellentétben – egyértelműen kitűnik, hogy megfelelő ismeretekkel rendelkezik a horvát jogrendszerről és a horvát jogról, valamint hogy megfelelő szakmai ismeretekkel és tapasztalattal rendelkezik a szóban forgó álláshoz, amelyre a versenyvizsgát kiírták (a felperes időközben ügyvédi vizsgát is tett). Az EPSO azt sem vette figyelembe, hogy a felperes több mint hároméves fordítói tapasztalattal rendelkezik.


title: T-217/21. sz. ügy: 2021. április 20-án benyújtott kereset – SB kontra eu-LISA

text:
               2021.6.14.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/36

      2021. április 20-án benyújtott kereset – SB kontra eu-LISA
      (T-217/21. sz. ügy)
      (2021/C 228/48)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: SB (képviselő: H. Tagaras ügyvéd)

         Alperes: A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagy méretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai uniós ügynökség

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  adjon helyt a keresetnek;

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott aktusokat;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagy méretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai uniós ügynökség (eu-LISA) 2020. augusztus 3-i, a felperest a próbaidő végével elbocsátó határozatának megsemmisítése iránti keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, mivel a próbaidőt értékelő jelentés többek között egyetlen valódi tényt sem tartalmazott és pusztán elvont értékelésre szorítkozott, amelyet egyáltalán nem támasztottak alá tények vagy arra való hivatkozások, hogy a felperes feltehetően alkalmatlan a céljai elérésére. A felperes azt is kifogásolja, hogy a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság úgy ellenjegyezte a próbaidőt értékelő jelentést, hogy nem jelölte meg a jelentés készítőinek azon megállapításait, amelyekkel azonosul.

                  2.

                  A második jogalap a próbaidő „rendes feltételek melletti” letöltését megkövetelő szabály megsértésén alapul, mivel a felperesnek azt róják fel, hogy elégtelenül teljesítette azon feladatokat, amelyeket egyáltalán nem osztottak ki neki, felróják továbbá az elégtelen angolnyelv-tudást, annak ellenére, hogy az alperes az említett ismereteket a felperes felvétele előtt két alkalommal is ellenőrizte.

                  3.

                  A harmadik jogalap a meghallgatáshoz való jogon alapul, mivel a felperes számára nem engedték, hogy megjegyzéseket fűzzön a próbaidejének értékelőjével folytatott formális párbeszédről készült jegyzőkönyhöz, és a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság csak azt követően hívta meghallgatásra, hogy már meghozta az elbocsátásról szóló határozatot.

                  4.

                  A negyedik jogalap a többek között a próbaidőt értékelő jelentés elkészítésére vonatkozó eljárási határidők be nem tartásában, a formális értékelő párbeszéd során oda nem tartozó személy jelenlétben, a felperes közvetlen felettesével való konzultáció hiányában, továbbá abban megnyilvánuló eljárási szabálytalanságokon alapul, hogy a próbaidőt értékelő jelentés egyáltalán nem utalt arra, hogy a felperes számára próbaideje során új célokat határoztak volna meg.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a gondoskodási kötelezettség és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 84. cikkének megsértésén alapul, mivel arra ösztönözték a felperest, hogy a próbaidejének végén tegyen erőfeszítéseket az erőteljes javulása érdekében, hogy megtarthassák az állásában, majd azt közölték vele, hogy az említett javulás későn következett be, noha az adminisztráció késedelmesen indította el az eljárásokat. Ugyanebben a vonatkozásban a felperes azt rója fel az alperesnek, hogy nem hosszabbította meg a próbaidejét, ami lehetővé tette volna a javulásának az egészségügyi válsághelyzethez kapcsolódó korlátozások figyelembevételével történő „mérését”.

                  6.

                  A hatodik jogalap a nyilvánvaló értékelési hibán és a megfelelő ügyintézés elvének a fenti okokból történő megsértésén alapul.


title: C-5/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-25/20. sz., Deutsche Post kontra EUIPO – Pošta Slovenije (Stilizált kürt ábrázolása) ügyben 2020. november 11-én hozott ítélete ellen a Deutsche Post AG által 2021. január 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-25/20. sz., Deutsche Post kontra EUIPO – Pošta Slovenije (Stilizált kürt ábrázolása) ügyben 2020. november 11-én hozott ítélete ellen a Deutsche Post AG által 2021. január 6-án benyújtott fellebbezés
      (C-5/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 242/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Deutsche Post AG (képviselő: M. Viefhues Rechtsanwalt)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Pošta Slovenije d.o.o.
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 5-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Deutsche Post AG maga viseli saját költségeit.


title: C-221/21. sz. ügy: Az Obvodní soud pro Prahu 1 (Cseh Köztársaság) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Správa železnic, státní organizace kontra České dráhy a.s. és társai

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/11

      Az Obvodní soud pro Prahu 1 (Cseh Köztársaság) által 2021. március 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Správa železnic, státní organizace kontra České dráhy a.s. és társai
      (C-221/21. sz. ügy)
      (2021/C 242/14)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Obvodní soud pro Prahu 1

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Správa železnic, státní organizace

         Alperesek: České dráhy a.s., PKP CARGO INTERNATIONAL, a.s., PDV RAILWAY a.s., KŽC Doprava, s.r.o.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Megfelel-e a módosított zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád (a polgári perrendtartásról szóló 99/1963. sz. törvény, a továbbiakban: o.s.ř.) ötödik részében foglalthoz hasonló nemzeti szabályozás az igazgatási szervezet határozatának az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló, 2012. november 21-i 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: 2012/34 irányelv) 56. cikkének (10) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálatával szemben támasztott követelményeknek?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, értelmezhető-e úgy a 2012/34 irányelv 56. cikkének (10) bekezdése, hogy az igazgatási szervezet határozatának bírósági felülvizsgálata az o.s.ř. 99. § -ának megfelelően perbeli egyezséggel is zárulhat?

                  3)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén lehetővé teszik-e az egy, a vasúti ágazatra vonatkozó nemzeti igazgatási szervezet létrehozásának a 2012/34 irányelv 55. cikkének (1) bekezdésében, az igazgatási szervezet feladatainak a 2012/34 irányelv 56. cikkének (2), (6), (11) és (12) bekezdésében, valamint az igazgatási szervezetek közötti együttműködésnek a 2012/34 irányelv 57. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményei, hogy az igazgatási szervezet ügy érdemében hozott határozatainak helyébe különböző rendes bíróságok olyan határozatai lépjenek, amelyeket nem köt az igazgatási szervezet által megállapított tényállás?

         (1)  HL 2012. L 343., 32. o.


title: T-644/19. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 28-i ítélete – Linde Material Handling kontra EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight)) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A VertiLight európai uniós szóvédjegy bejelentése – VERTI korábbi nemzeti szóvédjegy – Viszonylagos kizáró ok – A jóhírnév sérelmének hiánya – A szóban forgó védjegyek közötti kapcsolat hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/30

      A Törvényszék 2021. április 28-i ítélete – Linde Material Handling kontra EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight))
      (T-644/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A VertiLight európai uniós szóvédjegy bejelentése - VERTI korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A jóhírnév sérelmének hiánya - A szóban forgó védjegyek közötti kapcsolat hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)
      (2021/C 242/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Linde Material Handling GmbH (Aschaffenburg, Németország) (képviselők: J. Plate és R. Kaase ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Verti Aseguradora, Compañía de seguros y reaseguros, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselő: A. Sanz Cerralbo ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Verti Aseguradora, Compañía de seguros y reaseguros és a Linde Material Handling közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. július 5-én hozott határozata (R 1849/2018-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2019. július 5-én hozott határozatát (R 1849/2018-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Törvényszék az EUIPO-t kötelezi a saját költségeinek, valamint a Linde Material Handling GmbH részéről felmerült költségeknek a viselésére.

                  3)

                  A Verti Aseguradora, Compañía de seguros y reaseguros, SA maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 383., 2019.11.11.


title: T-44/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 21-i ítélete – Chanel kontra EUIPO – Huawei Technologies (Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kör ábárzolása) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kört ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Két, horizontálisan egymásba fonódó, befejezetlen kört ábrázoló korábbi nemzeti ábrás védjegy – Két, horizontálisan egymásba fonódó, befejezetlen kört tartalmazó kört ábrázoló korábbi nemzeti ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – Az összetéveszthetőség hiánya – A megjelölések hasonlóságának hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] – A jóhírnév sérelmének hiánya – A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/34

      A Törvényszék 2021. április 21-i ítélete – Chanel kontra EUIPO – Huawei Technologies (Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kör ábárzolása)
      (T-44/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Két egymásba fonódó görbét tartalmazó kört ábrázoló európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Két, horizontálisan egymásba fonódó, befejezetlen kört ábrázoló korábbi nemzeti ábrás védjegy - Két, horizontálisan egymásba fonódó, befejezetlen kört tartalmazó kört ábrázoló korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - A megjelölések hasonlóságának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - A jóhírnév sérelmének hiánya - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)
      (2021/C 242/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Chanel (Neuilly-sur-Seine, Franciaország) (képviselő: J. Passa ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és V. Ruzek meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Kína) (képviselő: M. Edenborough QC)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Chanel és a Huawei Technologies közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. november 28-án hozott határozata (R 1041/2019-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Chanelt kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 103., 2020.3.30.


title: T-202/20. sz. ügy: A Törvényszék 2021. április 23-i végzése – Target Brands kontra EUIPO – The a.r.t. company b&s (ART CLASS) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               2021.6.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 242/45

      A Törvényszék 2021. április 23-i végzése – Target Brands kontra EUIPO – The a.r.t. company b&s (ART CLASS)
      (T-202/20. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2021/C 242/64)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Target Brands Inc. (Minneapolis, Minnesota, Egyesült Államok) (képviselő: A. Norris barrister)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. O’Neill meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: The a.r.t. company b&s, SA (Quel, Spanyolország) (képviselő: J. Villamor Muguerza ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a The a.r.t. company b&s és a Target Brands közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2020. január 23-án hozott határozata (R 1597/2019-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) viseli saját költségeit, valamint a Target Brands Inc. részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 201., 2020.6.15.


title: C-795/19. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XX kontra Tartu Vangla (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód – 2000/78/EK irányelv – A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja – A 4. cikk (1) bekezdése – 5. cikk – A büntetés-végrehajtási tisztviselők hallásélességére vonatkozó követelményeket előíró nemzeti szabályozás – Az előírt minimális hangérzékelési küszöbértékek be nem tartása – A szolgálati jogviszony fenntartásának abszolút lehetetlensége)

text:
               2021.8.30.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 349/6

      A Bíróság (második tanács) 2021. július 15-i ítélete (a Riigikohus [Észtország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XX kontra Tartu Vangla
      (C-795/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - 2000/78/EK irányelv - A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - A 2. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A 4. cikk (1) bekezdése - 5. cikk - A büntetés-végrehajtási tisztviselők hallásélességére vonatkozó követelményeket előíró nemzeti szabályozás - Az előírt minimális hangérzékelési küszöbértékek be nem tartása - A szolgálati jogviszony fenntartásának abszolút lehetetlensége)
      (2021/C 349/07)
      Az eljárás nyelve: észt

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Riigikohus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XX

         Alperes: Tartu Vangla

         Az eljárásban részt vesz: Justiitsminister, Tervise- ja tööminister, Õiguskantsler

         Rendelkező rész

      A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontját, 4. cikkének (1) bekezdését és 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely abszolút mértékben lehetetlenné teszi az olyan büntetés-végrehajtási tisztviselő szolgálati jogviszonyának fenntartását, akinek a hallásélessége nem felel meg az e szabályozás által meghatározott minimális hangérzékelési küszöbértékeknek, anélkül hogy lehetővé tenné annak vizsgálatát, hogy e tisztviselő – adott esetben az említett 5. cikk értelmében vett észszerű intézkedések elfogadását követően – képes-e feladatainak ellátására.

         (1)  HL C 19., 2020.1.20


title: C-717/20. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. július 6-i végzése – Marina Karpeta-Kovalyova kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Közszolgálat – Szerződéses alkalmazottak – Egy görög diplomatának a felvételt megelőzően Brüsszelben tartózkodó házastársa – A felvétel helyének és az érdekek központjának fogalma – A külföldi munkavégzési támogatás és az ahhoz kapcsolódó kedvezmények felperes részére való nyújtásának megtagadása – Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/2

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. július 6-i végzése – Marina Karpeta-Kovalyova kontra Európai Bizottság
      (C-717/20. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Egy görög diplomatának a felvételt megelőzően Brüsszelben tartózkodó házastársa - A felvétel helyének és az érdekek központjának fogalma - A külföldi munkavégzési támogatás és az ahhoz kapcsolódó kedvezmények felperes részére való nyújtásának megtagadása - Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
      (2021/C 391/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Marina Karpeta-Kovalyova (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  Marina Karpeta-Kovalyova maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 329., 2021.8.16.


title: C-24/21. sz. ügy: A Tribunale ordinario di Pordenone (Olaszország) által 2021. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PH kontra Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/2

      A Tribunale ordinario di Pordenone (Olaszország) által 2021. január 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PH kontra Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia
      (C-24/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/03)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale ordinario di Pordenone

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PH

         Alperes: Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az 1829/2003 rendeletre (1) és a 2010/C 200/1 ajánlásban (2) szereplő rendelkezésekre is tekintettel összeegyeztethető-e vagy ellentétes a 2001/18 irányelv (3) egész rendszerével Friuli Venezia Giulia tartomány MON 810 kukoricafajták Friuli Venezia Giulia tartomány területén történő terjesztésének tilalmát eredményező együtt-termesztési intézkedéseket bevezető 5/2011. sz. rendeletének 2.1.cikkében előírt tilalom?

                  2)

                  Minősülhet-e a fent említett tilalom azonos hatású intézkedésnek is, ekként pedig ellentétesnek az EUMSZ 34., EUMSZ 35. és EUMSZ 36. cikkel?

         (1)  A géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2003. L 268., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 32. kötet, 432. o.).

         (2)  A GMO-knak a hagyományos és biogazdálkodással termesztett növények közötti nem szándékos előfordulásának elkerülésére szolgáló nemzeti együtt-termesztési intézkedések kidolgozására vonatkozó iránymutatásokról szóló, 2010. július 13-i bizottsági ajánlás (HL 2010. C 200., 1. o.).

         (3)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.).


title: C-140/21. sz. ügy: A Landgerichts Köln (Németország) által 2021. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra ED

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/3

      A Landgerichts Köln (Németország) által 2021. március 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Deutsche Lufthansa AG kontra ED
      (C-140/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/05)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Deutsche Lufthansa AG

         Alperes: ED

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A légifuvarozó saját munkavállalóinak szakszervezeti felhíváson alapuló sztrájkja esetében a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó?
      A Bíróság elnöke 2021. június 18-i végzésével elrendelte az ügynek a Bíróság nyilvántartásából való törlését.

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-167/21. sz. ügy: A Landgerichts Köln (Németország) által 2021. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PJ kontra Deutsche Lufthansa AG

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/4

      A Landgerichts Köln (Németország) által 2021. március 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PJ kontra Deutsche Lufthansa AG
      (C-167/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PJ

         Alperes: Deutsche Lufthansa AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A légifuvarozó saját munkavállalóinak szakszervezeti felhíváson alapuló sztrájkja esetében a 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülményről van-e szó?
      A Bíróság elnöke 2021. június 18-i végzésével elrendelte az ügynek a Bíróság nyilvántartásából való törlését.

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-337/21. sz. ügy: A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2021. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FH kontra SunExpress Günes Ekspres Havacilik A. S.

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/4

      A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2021. május 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FH kontra SunExpress Günes Ekspres Havacilik A. S.
      (C-337/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FH

         Alperes: SunExpress Günes Ekspres Havacilik A. S.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Akként kell-e értelmezni a 261/2004/EK rendelet (1) 7. cikkét, hogy több légiközlekedési vállalkozás járataira egyetlen online közvetítőn keresztül egységesen történt foglaláskor az első útrészt teljesítő légiközlekedési vállalkozással szemben fennáll a kártalanítási követelés, ha az első járat érkezéskori késése nem érte el a három órát, ám e késés miatt az utas lekéste a csatlakozó járatot, és ennek eredményeként három órát meghaladó késéssel érte el a célállomását, amennyiben az első útrészt teljesítő légiközlekedési vállalkozás nem állt szerződésben a második útrészt teljesítő vállalkozással, és nem is volt tudomása arról a körülményről, hogy az utas egy másik légiközlekedési vállalkozás csatlakozó járatára rendelkezett foglalással?
      Az ügyet a Bíróság elnökének 2021. június 28-i végzésével törölték a Bíróság nyilvántartásából.

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-356/21. sz. ügy: A Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. K. kontra TP S. A.

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/5

      A Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. június 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. K. kontra TP S. A.
      (C-356/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/08)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J. K.

         Alperes: TP S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontját, hogy azok kizárhatják a 2000/78/EK tanácsi irányelv hatálya alól a szerződéses partner szabad megválasztását és következésképpen a nemzeti jogban a 2000/78/EK tanácsi irányelv 17. cikke alapján előírt szankciók alkalmazását – feltéve, hogy e választás nem a nemen, a faji vagy etnikai származáson vagy a nemzetiségen alapul – abban az esetben, ha a hátrányos megkülönböztetés a gazdasági tevékenységet önálló vállalkozás keretében folytató természetes személy munkavégzésének alapjául szolgáló polgári jogi szerződés megkötésének megtagadásában nyilvánul meg, és ezen elutasítás okát a lehetséges szerződéses partner szexuális irányultsága képezi?

         (1)  HL 2000. L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.


title: C-367/21. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hewlett Packard Development Company LP kontra Senetic Spółka Akcyjna

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/5

      A Sąd Okręgowy w Warszawie (Lengyelország) által 2021. június 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hewlett Packard Development Company LP kontra Senetic Spółka Akcyjna
      (C-367/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/09)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Hewlett Packard Development Company LP

         Alperes: Senetic Spółka Akcyjna

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 36. cikk második mondatát az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 15. cikkének (1) bekezdésével, valamint az Európai Unióról szóló szerződés 19. cikke (1) bekezdésének második mondatával összefüggésben, hogy azokkal ellentétes a tagállami bíróságok azon gyakorlata, amely szerint a bíróságok

                              —

                              az európai uniós védjegyjogosult arra irányuló követelésének eleget téve, hogy tiltsák meg az európai uniós védjeggyel ellátott áruk behozatalát – importját, kivitelét – exportját, reklámozását, vagy rendeljék el ezen áruk piacról történő kivonását,

                              —

                              az európai uniós védjeggyel jelölt áruk lefoglalására irányuló biztosítási intézkedés iránti eljárásban való határozathozatal során;

                        a határozatok szövegében „olyan árukra” hivatkoznak, „amelyeket nem a védjegyjogosult hozott vagy nem az ő kifejezett hozzájárulásával hoztak forgalomba az Európai Gazdasági Térségben”, ebből következően annak megállapítása, hogy mely európai uniós védjeggyel ellátott tárgyakra vonatkoznak az előírt kötelezések és tilalmak (vagyis annak megállapítása, hogy mely tárgyakat nem a védjegyjogosult hozott vagy nem az ő kifejezett hozzájárulásával hoztak forgalomba az Európai Gazdasági Térségben), a határozat általános megfogalmazására tekintettel a végrehajtó hatóságra van bízva, e hatóság az említett megállapításokat a védjegyjogosult nyilatkozataira, vagy az általa előterjesztett eszközökre (köztük informatikai eszközökre és adatbázisokra) alapozva teszi meg, a végrehajtó hatóság fenti megállapításai bíróság előtti, érdemi eljárásban való megtámadásának lehetősége pedig az alperest az biztosítási intézkedés iránti eljárásban, valamint a végrehajtási eljárásban megillető jogi eszközök jellegére tekintettel kizárt vagy korlátozott?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés 34., 35. és 36. cikkét, hogy azok kizárják, hogy valamely közösségi (jelenleg európai uniós) védjegyjogosult a közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet 9. és 102. cikkében (jelenleg az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. és 130. cikkében) előírt oltalomra hivatkozhasson abban az esetben, ha:

                              —

                              a közösségi (európai uniós) védjegy jogosultja az Európai Gazdasági Térségen belül és azon kívül oly módon forgalmazza az e védjeggyel megjelölt árukat, hogy a forgalmazásra olyan hivatalos viszonteladók közvetítésével kerül sor, akik a védjeggyel ellátott árukat ezen áruk végső fogyasztóitól eltérő személyeknek kizárólag a hivatalos forgalmazói hálózaton belül értékesíthetik tovább, ugyanakkor a jogosult viszonteladók az árukat kizárólag más jogosult viszonteladóktól vagy a védjegyjogosulttól szerezhetik be;

                              —

                              a védjeggyel megjelölt árukon nem található semmilyen olyan jelzés vagy azok nem rendelkeznek egyéb olyan megkülönböztető jellemzőkkel, amelyek lehetővé tennék annak megállapítását, hogy ezen árukat a védjegyjogosult vagy az ő kifejezett hozzájárulásával más hol hozta forgalomba;

                              —

                              az alperes a védjeggyel ellátott árukat az Európai Gazdasági Térségben szerezte be;

                              —

                              az alperes arra vonatkozó nyilatkozatokat vett át a védjeggyel megjelölt áruk értékesítőitől, hogy ezen áruk jogszerűen forgalmazhatók az Európai Gazdasági Térség területén;

                              —

                              az európai uniós védjegy jogosultja nem bocsát rendelkezésre semmilyen informatikai eszközt (vagy más eszközt), és nem használ megjelölésekkel kapcsolatos rendszert – amely lehetővé tenné a védjeggyel ellátott áru potenciális vevője számára, hogy az áru megvétele előtt saját maga ellenőrizze ezen áruk Európai Gazdasági Térség területén történő forgalmazásának jogszerűségét – és megtagadja ezen ellenőrzés vevő kérelmére történő lefolytatását?

         (1)  HL 2017. L 154., 1. o.


title: C-376/21. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2021. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zamestnik-ministar na regionalnoto razvitie i blagoustroystvoto és rakovoditel na Upravliavashtia organ na Operativna programa „Regioni v rastezh” 2014–2020 kontra Obshtina Razlog

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/7

      A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2021. június 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zamestnik-ministar na regionalnoto razvitie i blagoustroystvoto és rakovoditel na Upravliavashtia organ na Operativna programa „Regioni v rastezh” 2014–2020 kontra Obshtina Razlog
      (C-376/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/10)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: Zamestnik-ministar na regionalnoto razvitie i blagoustroystvoto és rakovoditel na Upravliavashtia organ na Operativna programa „Regioni v rastezh” 2014–2020

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: Obshtina Razlog

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2018/1046 rendelet (1) 160. cikkének (1) bekezdését és 2. cikkét, valamint a 966/2012 rendelet 102. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy e rendelkezések az Európai Unió tagállamainak ajánlatkérő szerveire is alkalmazandók, amennyiben az általuk odaítélt közbeszerzési szerződéseket az európai strukturális és beruházási alapokból finanszírozzák?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni az átláthatóságnak, az arányosságnak, az egyenlő bánásmódnak és a megkülönböztetésmentességnek a 2018/1046 rendelet 160. cikkének (1) bekezdésében és a 966/2012 rendelet 102. cikkének (1) bekezdésében rögzített elvét, hogy ezen elvekkel nem ellentétes a versenynek a közbeszerzési szerződés hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárás útján történő odaítélése esetén való teljes korlátozása, amennyiben a közbeszerzési szerződés tárgyát nem jellemzik olyan sajátosságok, amelyek objektív módon szükségessé teszik, hogy a szerződést kizárólag a tárgyalásokra felhívott gazdasági szereplő teljesítse? Különösen úgy kell-e értelmezni a 2018/1046 rendelet 164. cikke (1) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett 160. cikkének (1) és (2) bekezdését, valamint a 966/2012 rendelet 104. cikke (1) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett 102. cikkének (1) és (2) bekezdését, hogy e rendelkezésekkel nem ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely szerint a közbeszerzési szerződés odaítélésére irányuló eljárás azon tény alapján történő megszüntetését követően, hogy az egyetlen benyújtott ajánlat nem megfelelő, az ajánlatkérő szervnek lehetősége van arra, hogy csupán egyetlen gazdasági szereplőt hívjon fel a hirdetmény nélküli tárgyalásos eljárásban való részvételre, amennyiben a közbeszerzési szerződés tárgyát nem jellemzik olyan sajátosságok, amelyek objektív módon szükségessé teszik, hogy a szerződést kizárólag a tárgyalásokra felhívott gazdasági szereplő teljesítse?

         (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18-i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.).


title: C-377/21. sz. ügy: A Cour du travail de Mons (Belgium) által 2021. június 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ville de Mons, Zone de secours Hainaut – Centre kontra RM

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/7

      A Cour du travail de Mons (Belgium) által 2021. június 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ville de Mons, Zone de secours Hainaut – Centre kontra RM
      (C-377/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour du travail de Mons

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Ville de Mons, Zone de secours Hainaut – Centre

         Alperes: RM

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, az 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelvvel (1) végrehajtott keretmegállapodás 4. szakaszát, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint a teljes munkaidőben foglalkoztatott hivatásos tűzoltók illetményének kiszámítása során a fizetési fokozat meghatározására vonatkozóan a részmunkaidőben önkéntes tűzoltóként teljesített szolgálatot a munka mennyisége, vagyis a tényleges munkavégzés időtartama alapján, az időarányosság (pro rata temporis) elvének figyelembe vételével kell értékelni, nem pedig azon időtartam alapján, amelyen belül a munkavégzésre sor került?

         (1)  HL 1998. L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.


title: C-385/21. sz. ügy: Az Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Románia) által 2021. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zenith Media Communications SRL kontra Consiliul Concurenţei

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/8

      Az Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Románia) által 2021. június 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Zenith Media Communications SRL kontra Consiliul Concurenţei
      (C-385/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/12)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Zenith Media Communications SRL

         Alperes: Consiliul Concurenţei

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az EUSZ 4. cikk (3) bekezdését és az EUMSZ 101. cikket, hogy:

                  1)

                  azok alapján a tagállami versenyhatóság köteles a bírság szankció megállapításáról szóló nemzeti szabályt az arányosság elvével összhangban értelmezni abban az értelemben, hogy meg kell vizsgálnia, hogy az előző üzleti évre vonatkozó számviteli beszámoló eredménykimutatásában szereplő teljes forgalom a valós gazdasági helyzetnek megfelelően, hűen tükrözi-e a gazdasági és pénzügyi ügyleteket?

                  2)

                  az arányosság elve alapján azokkal ellentétes a tagállami versenyhatóság olyan gyakorlata, amelynek keretében az előző üzleti évre vonatkozó számviteli beszámoló eredménykimutatásában szereplő, a közvetítői tevékenységért járó jutalék mellett a médiafelület vásárlásának közvetítésére irányuló tevékenységgel összefüggő szolgáltatások után a végső ügyfeleknek továbbszámlázott összegeket is tartalmazó forgalommal arányos bírságot szab ki?

                  3)

                  azokkal ellentétes valamely nemzeti jogszabály olyan értelmezése, amely szerint a szankcionált vállalkozás felel a könyvelés helyességéért és a gazdasági és pénzügyi ügyletek valós gazdasági helyzetnek megfelelő, pontos bemutatásáért és a tagállam versenyhatóságát köti az, ahogyan a szankcionált vállalkozás eleget tesz e kötelezettségnek?


title: C-392/21. sz. ügy: A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TJ kontra Inspectoratul General pentru Imigrări

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/8

      A Curtea de Apel Cluj (Románia) által 2021. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TJ kontra Inspectoratul General pentru Imigrări
      (C-392/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/13)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Cluj

         Az alapeljárás felei

         Felperes és fellebbező: TJ

         Alperes és ellenérdekű fél: Inspectoratul General pentru Imigrări

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a képernyő előtt végzett munka biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeiről szóló, 1990. május 29-i 90/270/EGK tanácsi irányelv (1) 9. cikkében szereplő „különleges korrekciós eszköz” kifejezést, hogy az nem foglalja magában a szemüveget?

                  2)

                  Úgy kell-e érteni a 90/270/EGK tanácsi irányelv 9. cikkében szereplő „különleges korrekciós eszköz” kifejezést, hogy az egyedül a kizárólagosan munkahelyen/a munkaköri feladatok teljesítése során használt eszközt foglalja magában?

                  3)

                  A különleges korrekciós eszközzel való ellátásnak a 90/270/EGK tanácsi irányelv 9. cikkében előírt kötelezettsége kizárólag az eszköznek a munkáltató általi beszerzésére vonatkozik-e, vagy az kiterjesztően értelmezhető, vagyis magában foglalja azt az esetet is, ha a munkáltató viseli a munkavállaló részéről az eszköz beszerzésével kapcsolatban felmerülő szükségszerű kiadásokat?

                  4)

                  Összeegyeztethető-e a 90/270/EGK tanácsi irányelv 9. cikkével az, ha a munkáltató e kiadásokat a „nehéz munkakörülményekre tekintettel történő emelés” jogcímén állandó jelleggel fizetett díjazás általános emelése formájában fedezi?

         (1)  HL 1990. L 156., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 391. o.


title: C-402/21. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2021. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, E, C kontra S, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/9

      A Raad van State (Hollandia) által 2021. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, E, C kontra S, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (C-402/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

         Fellebbezők: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, E, C

         Ellenérdekű felek: S, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Hivatkozhatnak-e az 1/80 határozat (1) 6. vagy 7. cikkéből eredő jogokkal rendelkező török állampolgárok az 1/80 határozat 13. cikkére is?

                  2)

                  Következik-e az 1/80 határozat 14. cikkéből, hogy török állampolgárok nem hivatkozhatnak az 1/80 határozat 13. cikkére, ha személyes magatartásuk miatt közvetlen, valódi és kellően súlyos veszélyt jelentenek a társadalom valamely alapvető érdekére?

                  3)

                  Azon új korlátozás igazolása céljából, amely szerint a török állampolgárok tartózkodási joga közrendi okokból húsz év elteltével is megszüntethető, lehet-e hivatkozni a társadalmi véleményeknek az új korlátozást eredményező változására? E tekintetben elegendő-e az, ha az új korlátozás a közrendi célkitűzést szolgálja, vagy az is szükséges, hogy a korlátozás alkalmas legyen e cél megvalósítására, és ne lépje túl az ehhez szükséges mértéket?

         (1)  Az EGK-Törökország társulási tanácsnak a társulás fejlesztéséről szóló, 1980. szeptember 19-i 1/80 határozata.


title: C-410/21. sz. ügy: A Hof van Cassatie (Belgium) által 2021. július 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FU, DRV Intertrans BV

text:
               2021.9.27.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 391/10

      A Hof van Cassatie (Belgium) által 2021. július 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FU, DRV Intertrans BV
      (C-410/21. sz. ügy)
      (2021/C 391/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van Cassatie

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: FU, DRV Intertrans BV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkét, hogy:

                              —

                              ha az A1 igazolásokat kiállító tagállam hatóságai a foglalkoztatás helye szerinti tagállam hatóságainak ezen igazolások visszaható hatályú visszavonására irányuló kérését követően arra szorítkoznak, hogy ideiglenesen visszavonják az igazolásokat, és közlik, hogy azok már nem rendelkeznek kötőerővel, és így folytatható a foglalkoztatás helye szerinti tagállamban folyamatban lévő büntetőeljárás, és az A1 igazolásokat kiállító tagállam csak e büntetőeljárás jogerős befejezését követően hoz végleges döntést, már nem áll fenn az az A1 igazolások által felállított vélelem, hogy az érintett munkavállalók szabályosan biztosítottak e kiállító tagállam szociális biztonsági rendszerében, és ezen A1 igazolások már nem kötik a foglalkoztatás helye szerinti tagállam hatóságait,

                              —

                              ha e kérdésre nemleges választ kell adni: a foglalkoztatás helye szerinti tagállam hatóságai csalás miatt figyelmen kívül hagyhatják az érintett A1 igazolásokat a Bíróság ítélkezési gyakorlatára tekintettel?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 13. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontját, a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályainak megállapításáról és a 96/26/EK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1071/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 3. cikke (1) bekezdésének a) pontját és 11. cikkének (1) bekezdését, valamint a nemzetközi közúti árufuvarozási piachoz való hozzáférés közös szabályairól szóló, 2009. október 21-i 1072/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját, hogy abból a körülményből, hogy valamely vállalkozás közúti fuvarozási engedélyt szerez az Európai Unió valamely tagállamában az 1071/2009/EK rendelet és az 1072/2009/EK rendelet alapján, és ennélfogva tényleges és állandó székhellyel kell rendelkeznie ebben a tagállamban, szükségszerűen az következik, hogy ez kétséget kizáróan bizonyítja, hogy az említett vállalkozásnak a 883/2004/EK rendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében vett bejegyzett székhelye az alkalmazandó szociális biztonsági rendszer meghatározása szempontjából ebben a tagállamban található, és hogy ez a megállapítás köti a foglalkoztatás helye szerinti tagállam hatóságait?

         (1)  HL 2009. L 284., 1. o.

         (2)  HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.

         (3)  HL 2009. L 300., 51. o.

         (4)  HL 2009. L 300., 72. o.