title: C-143/20. és C-213/20. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – A kontra O (C-143/20), G. W., E. S. kontra A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S. A. (C-213/20) (Előzetes döntéshozatal – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Közvetlen életbiztosítás – Befektetési egységekhez kötött, változó tőkefedezetű úgynevezett „unit-linked” életbiztosítási szerződések – 2002/83/EK irányelv – 36. cikk – 2002/92/EK irányelv – A 12. cikk (3) bekezdése – A szerződéskötést megelőző tájékoztatási kötelezettség – A „unit-linked” biztosítási szerződések mögöttes eszközeinek jellegére vonatkozó információ – Hatály – Terjedelem – 2005/29/EK irányelv – 7. cikk – Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok – Megtévesztő mulasztás)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/2

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – A kontra O (C-143/20), G. W., E. S. kontra A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S. A. (C-213/20)
      (C-143/20. és C-213/20. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Közvetlen életbiztosítás - Befektetési egységekhez kötött, változó tőkefedezetű úgynevezett „unit-linked” életbiztosítási szerződések - 2002/83/EK irányelv - 36. cikk - 2002/92/EK irányelv - A 12. cikk (3) bekezdése - A szerződéskötést megelőző tájékoztatási kötelezettség - A „unit-linked” biztosítási szerződések mögöttes eszközeinek jellegére vonatkozó információ - Hatály - Terjedelem - 2005/29/EK irányelv - 7. cikk - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - Megtévesztő mulasztás)
      (2022/C 165/02)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: A (C-143/20), G. W., E. S. (C-213/20)

         Alperesek: O (C-143/20), A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S. A. (C-213/20)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 36. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ott említett információkat közölni kell azon fogyasztóval, aki biztosítottként egy biztosítóintézet és egy vele szerződő vállalkozás között létrejött, befektetési jegyekhez kötött, változó tőkefedezetű csoportos életbiztosítási szerződéshez csatlakozik. A biztosítóintézet feladata, hogy ezeket az információkat közölje a szerződő fél vállalkozással, amely köteles azokat a fogyasztónak az e szerződéshez való csatlakozását megelőzően továbbítani, kiegészítve azt bármely egyéb részlettel, amely az ezen – a 2002/92 irányelv 12. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett – rendelkezés szerint e fogyasztó szükségleteit és igényeit figyelembe véve szükséges lehet.

                  2)

                  A 2002/83 irányelv III. melléklete A. pontjának a) 12. alpontjával összefüggésben értelmezett 36. cikke (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a mögöttes eszközök jellege azon megjelölésének, amelyet a fogyasztóval az utóbbinak a befektetési jegyekhez kötött, változó tőkefedezetű csoportos életbiztosítási szerződéshez való csatlakozását megelőzően kell közölni, tartalmaznia kell ezen mögöttes eszközök alapvető jellemzőinek megjelölését. E megjelöléseknek:

                              —

                              tartalmazniuk kell az említett mögöttes eszközök gazdasági és jogi jellegének, valamint a hozzájuk kapcsolódó strukturális kockázatoknak a világos, pontos és érthető leírását, és

                              —

                              nem kell feltétlenül tartalmazniuk az ugyanezen mögöttes eszközökbe történő befektetéssel kapcsolatos valamennyi kockázat jellegére és mértékére vonatkozó kimerítő jellegű tájékoztatást, sem pedig az ezen eszközöket alkotó pénzügyi eszközök kibocsátója által a biztosítóintézettel a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 19. cikkének (3) bekezdése alapján közölt információkkal megegyező információkat.

                  3)

                  A 2002/83 irányelv 36. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ezen irányelv III. melléklete A. pontjának a)12. alpontjában említett információkat nem feltétlenül kell a szerződéskötést megelőző elkülönített eljárás keretében közölni azon fogyasztóval, aki biztosítottként egy befektetési jegyekhez kötött, változó tőkefedezetű csoportos életbiztosítási szerződéshez csatlakozik, és e rendelkezéssel nem ellentétes a nemzeti jog olyan rendelkezése, amelynek értelmében elegendő, ha a fent említett információkat e szerződés tartalmazza, amennyiben a szerződést az ahhoz való csatlakozását megelőzően adják át e fogyasztónak, kellő időben ahhoz, hogy tájékozott döntést hozhasson az igényeinek leginkább megfelelő biztosítási termékről.

                  4)

                  A 2002/83 irányelv 36. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem jelenti annak megállapítását, hogy az ezen irányelv III. melléklete A. pontjának a)12. alpontjában említett információk közlésére vonatkozó kötelezettség nem megfelelő teljesítése egy befektetési jegyekhez kötött, változó tőkefedezetű csoportos életbiztosítási szerződés, vagy az ahhoz való csatlakozásra vonatkozó nyilatkozat semmisségét vagy érvénytelenségét vonja maga után, és így az e szerződéshez csatlakozott fogyasztó számára a befizetett biztosítási díj megtérítésére való jogot biztosít, amennyiben a nemzeti jog által az e tájékoztatási kötelezettségre való hivatkozás jogára vonatkozóan előírt eljárási szabályok a biztosítottnak e jogok gyakorlásától való visszatartásával nem kérdőjelezik meg e jog hatékonyságát.

                  5)

                  A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv) 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében vett megtévesztő mulasztásnak minősülhet a 2002/83 irányelv III. melléklete A. pontjának a)12. alpontjával összefüggésben értelmezett 36. cikkének (1) bekezdésében említett információknak egy befektetési jegyekhez kötött, változó tőkefedezetű csoportos életbiztosítási szerződéshez csatlakozó fogyasztóval való közlésének elmulasztása.

         (1)  HL C 209., 2020.6.22.

         HL C 304., 2020.9.14.


title: C-389/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Vigo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CJ kontra Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Előzetes döntéshozatal – A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elve a szociális biztonság területén – 79/7/EGK irányelv – A 4. cikk (1) bekezdése – A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – Háztartási alkalmazottak – A munkanélküliség elleni védelem – Kizárás – A női munkavállalók különös hátrányos érintettsége – Jogszerű szociálpolitikai célok – Arányosság)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/11

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – CJ kontra Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (C-389/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elve a szociális biztonság területén - 79/7/EGK irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése - A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Háztartási alkalmazottak - A munkanélküliség elleni védelem - Kizárás - A női munkavállalók különös hátrányos érintettsége - Jogszerű szociálpolitikai célok - Arányosság)
      (2022/C 165/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: CJ

         Alperes: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Rendelkező rész

      A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés, amely a törvényes szociális biztonsági rendszer által a háztartási alkalmazottaknak nyújtott szociális biztonsági ellátásokból kizárja a munkanélküli-ellátásokat, amennyiben ez a rendelkezés különösen a női munkavállalókat hozza hátrányos helyzetbe a férfi munkavállalókhoz képest, és azt nem igazolják a nemen alapuló hátrányos megkülönböztetéstől független, objektív okok.

         (1)  HL C 423., 2020.12.7.


title: C-23/22. sz. ügy: A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2022. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/27

      A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2022. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-23/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/35)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A regionális állami támogatásokról (2014–2020) szóló iránymutatásnak a 2014. június 16-i 651/2014/EU bizottsági rendelet (1) – különösen 1. cikke és 2. cikke 11. pontja –, a 2013. december 11-i 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, (2) valamint az Európai Unió működéséről szóló szerződés I. melléklete rendelkezéseivel összefüggésben értelmezett helyes értelmezése lehetővé teszi-e – a 2014. október 31-i 162/2014. sz. törvényerejű rendelettel és a 2014. december 30-i 282/2014. sz. miniszteri rendelet 1. és 2. cikkével jóváhagyott – Código Fiscal do Investimento (a beruházással összefüggő adókról szóló törvény) 2. cikkének (2) bekezdése és 22. cikkének (1) bekezdése alapján annak megállapítását, hogy a „sózott tőkehal”, a „fagyasztott tőkehal”, valamint a „sótalanított tőkehal” tekintetében a 10204Rev3 CAE-kód alá tartozó halászati és akvakultúra-termékek feldolgozásával kapcsolatos tevékenység az előírt adókedvezmény szempontjából nem mezőgazdasági termékek feldolgozásával kapcsolatos tevékenységnek minősül?

         (1)  A Szerződés 107. és 108. cikke alkalmazásában bizonyos támogatási kategóriáknak a belső piaccal összeegyeztethetővé nyilvánításáról szóló, 2014. június 17-i 651/2014/EU bizottsági rendelet (HL 2014. L 187., 1. o.

         (2)  A halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről, az 1184/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 104/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 354., 1. o.


title: C-160/20. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2022. február 22-i ítélete (a Rechtbank Rotterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stichting Rookpreventie Jeugd és társai kontra Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport (Előzetes döntéshozatal – 2014/40/EU irányelv – Dohánytermékek gyártása, kiszerelése és értékesítése – A legmagasabb kibocsátási szinteket tiszteletben nem tartó termékek – Forgalombahozatali tilalom – Mérési módszer – Mikroméretű szellőzőlyukakkal rendelkező füstszűrős cigaretták – A kibocsátás ISO-szabványok alapján történő mérése – Az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé nem tett szabványok – Az EUMSZ 297. cikk jogbiztonság elvével összefüggésben értelmezett (1) bekezdésében előírt közzétételi követelményeknek való megfelelés – Az átláthatóság elvének való megfelelés)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/3

      A Bíróság (nagytanács) 2022. február 22-i ítélete (a Rechtbank Rotterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Stichting Rookpreventie Jeugd és társai kontra Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport
      (C-160/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2014/40/EU irányelv - Dohánytermékek gyártása, kiszerelése és értékesítése - A legmagasabb kibocsátási szinteket tiszteletben nem tartó termékek - Forgalombahozatali tilalom - Mérési módszer - Mikroméretű szellőzőlyukakkal rendelkező füstszűrős cigaretták - A kibocsátás ISO-szabványok alapján történő mérése - Az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzé nem tett szabványok - Az EUMSZ 297. cikk jogbiztonság elvével összefüggésben értelmezett (1) bekezdésében előírt közzétételi követelményeknek való megfelelés - Az átláthatóság elvének való megfelelés)
      (2022/C 165/03)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Rotterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Stichting Rookpreventie Jeugd, Stichting Inspire2live, Rode Kruis Ziekenhuis BV, Stichting ClaudicatioNet, Nederlandse Vereniging voor Kindergeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Verzekeringsgeneeskunde, Accare, Stichting Universitaire en Algemene Kinder- en Jeugdpsychiatrie Noord-Nederland, Vereniging Praktijkhoudende Huisartsen, Nederlandse Vereniging van Artsen voor Longziekten en Tuberculose, Nederlandse Federatie van Kankerpatiëntenorganisaties, Nederlandse Vereniging Arbeids- en Bedrijfsgeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Cardiologie, Koepel van Artsen Maatschappij en Gezondheid, Koninklijke Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde, College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

         Alperes: Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport

         Az eljárásban részt vesz: Vereniging Nederlandse Sigaretten- en Kerftabakfabrikanten (VSK)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A tagállamoknak a dohánytermékek és kapcsolódó termékek gyártására, kiszerelésére és értékesítésére vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezései közelítéséről és a 2001/37/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 3-i 2014/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az előírja, hogy a tagállamokban forgalomba hozni szánt vagy ott gyártott cigarettákra vonatkozóan az ezen irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott legmagasabb kátrány-, nikotin- és szén-monoxid-kibocsátási szinteket azon – ISO 4387, 10315, 8454 és 8243 – szabványokból eredő mérési módszerek alkalmazásával kell mérni, amelyekre az említett 4. cikk (1) bekezdése utal.

                  2)

                  Az első kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a 2014/40 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének érvényességét az átláthatóság elvére, az Európai Unió Hivatalos Lapjának elektronikus közzétételéről szóló, 2013. március 7-i 216/2013/EU tanácsi rendeletre, valamint az EUMSZ 297. cikknek a jogbiztonság elvével összefüggésben értelmezett (1) bekezdésére tekintettel.

                  3)

                  A harmadik kérdés a) pontjának vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a 2014/40 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének érvényességét az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezménye 5. cikkének (3) bekezdésére tekintettel.

                  4)

                  A harmadik kérdés b) pontjának vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné a 2014/40 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének érvényességét az EUMSZ 114. cikk (3) bekezdésére, az Egészségügyi Világszervezet Dohányzás-ellenőrzési Keretegyezményére, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 24. és 35. cikkére tekintettel.

                  5)

                  Abban az esetben, ha a 2014/40 irányelv 4. cikkének (1) bekezdésére nem lehet hivatkozni a jogalanyokkal szemben, akkor az ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésének végrehajtása céljából alkalmazott módszernek, a tudományos és műszaki fejlemények vagy a nemzetközileg elfogadott szabványokra tekintettel, megfelelőnek kell lennie ahhoz, hogy mérje a cigaretták rendeltetésszerű használat melletti kibocsátási szintjeit, figyelembe véve az emberi egészség védelmének magas szintjét, különös tekintettel a fiatalkorúak egészségének védelmére, az ezen módszer segítségével kapott mérések pontosságát pedig az említett irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében említett, az illetékes tagállami hatóságok által engedélyezett és felügyelt laboratóriumokban kell hitelesíteni.

         (1)  HL C 222., 2020.07.06.


title: C-451/20. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – A 3. cikk (1) bekezdése – Hatály – Közvetlenül csatlakozó járat, amelynek indulási helye és végső célállomása harmadik országban van – Közösségi légi fuvarozónál történő egyetlen foglalás – Csatlakozás valamely tagállam területén – Az 5. cikk (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja és a 7. cikk – Az átfoglalt járat késése – A tényleges érkezési időpont kártalanítás céljából történő figyelembevétele)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/12

      A Bíróság (negyedik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Landesgericht Korneuburg [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Airhelp Limited kontra Austrian Airlines AG
      (C-451/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - A 3. cikk (1) bekezdése - Hatály - Közvetlenül csatlakozó járat, amelynek indulási helye és végső célállomása harmadik országban van - Közösségi légi fuvarozónál történő egyetlen foglalás - Csatlakozás valamely tagállam területén - Az 5. cikk (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja és a 7. cikk - Az átfoglalt járat késése - A tényleges érkezési időpont kártalanítás céljából történő figyelembevétele)
      (2022/C 165/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Korneuburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Airhelp Limited

         Alperes: Austrian Airlines AG

         Rendelkező rész

      A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelet nem alkalmazandó az olyan, egységes helyfoglalás tárgyát képező, közvetlen csatlakozó járatokkal teljesített két repülési szakaszból álló repülőútra, amelyeket közösségi légi fuvarozónak kell üzemeltetnie, ha az első repülési szakasz indulási repülőtere és a második repülési szakasz érkezési repülőtere is harmadik országban található, és csak a közbenső megállás repülőtere található valamely tagállam területén.

         (1)  HL C 433., 2020.12.14.


title: C-97/22. sz. ügy: A Landgericht Essen (Németország) által 2022. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DC kontra HJ

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/33

      A Landgericht Essen (Németország) által 2022. február 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DC kontra HJ
      (C-97/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/42)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Essen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DC

         Alperes: HJ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 14. cikkének (5) bekezdését, hogy amennyiben a megrendelő az üzlethelyiségen kívül kötött építési szerződés megkötésére irányuló akaratnyilatkozatától csak azt követően áll el, hogy az eladó vagy szolgáltató már (teljes mértékben) teljesítette a szolgáltatását, e rendelkezés akkor is kizárja az eladó vagy szolgáltató természetbeni teljesítést helyettesítő ellenérték megtérítéséhez vagy kártalanításhoz való jogát, ha a természetbeni teljesítést helyettesítő ellenérték megtérítéséhez való jog feltételei az elállás jogkövetkezményeire vonatkozó rendelkezések szerint nem állnak fenn, a megrendelő azonban az eladó vagy szolgáltató építési szolgáltatásainak eredményeként vagyongyarapodást ért el, azaz gazdagodott?

         (1)  HL 2011. L 304., 64. o.


title: C-562/21. PPU. és C-563/21. PPU. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2022. február 22-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – X (C-562/21 PPU) és Y (C-563/21 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancsok végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Európai elfogatóparancs – 2002/584/IB kerethatározat – Az 1. cikk (3) bekezdése – Tagállamok közötti átadási eljárások – Végrehajtási feltételek – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – A 47. cikk második bekezdése – A független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bíróság előtti tisztességes eljáráshoz való alapvető jog – Rendszerszintű vagy általános hiányosságok – Két szakaszból álló vizsgálat – Alkalmazási feltételek – A végrehajtó igazságügyi hatóság annak konkrét és pontos értékelésére vonatkozó kötelezettsége, hogy komoly és bizonyítékokkal alátámasztott okokból vélelmezhető-e, hogy az európai elfogatóparanccsal érintett személyt az e tagállamnak történő átadása esetén a független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bíróság előtti tisztességes eljáráshoz való alapvető joga sérelmének valós veszélye fenyegeti)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/21

      A Bíróság (nagytanács) 2022. február 22-i ítélete (a Rechtbank Amsterdam [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – X (C-562/21 PPU) és Y (C-563/21 PPU) ellen kibocsátott európai elfogatóparancsok végrehajtása
      (C-562/21. PPU. és C-563/21. PPU. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - 2002/584/IB kerethatározat - Az 1. cikk (3) bekezdése - Tagállamok közötti átadási eljárások - Végrehajtási feltételek - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - A 47. cikk második bekezdése - A független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bíróság előtti tisztességes eljáráshoz való alapvető jog - Rendszerszintű vagy általános hiányosságok - Két szakaszból álló vizsgálat - Alkalmazási feltételek - A végrehajtó igazságügyi hatóság annak konkrét és pontos értékelésére vonatkozó kötelezettsége, hogy komoly és bizonyítékokkal alátámasztott okokból vélelmezhető-e, hogy az európai elfogatóparanccsal érintett személyt az e tagállamnak történő átadása esetén a független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bíróság előtti tisztességes eljáráshoz való alapvető joga sérelmének valós veszélye fenyegeti)
      (2022/C 165/25)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rechtbank Amsterdam

         Az alapeljárás felei

         Felperesek X (C-562/21 PPU) és Y (C-563/21 PPU)

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 1. cikkének (2) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az európai elfogatóparanccsal érintett személy átadásáról dönteni hivatott végrehajtó igazságügyi hatóság olyan információkkal rendelkezik, amelyek az ezen elfogatóparancsot kibocsátó tagállam igazságszolgáltatásának függetlenségét, többek között a bírói hatalom tagjainak kinevezésére vonatkozó eljárást érintő rendszerszintű vagy általános hiányosságokról tanúskodnak, e hatóság csakis akkor tagadhatja meg e személy átadását:

                  —

                  szabadságvesztés-büntetés vagy szabadságelvonással járó intézkedés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs keretében, ha az említett hatóság megállapítja, hogy az ügy sajátos körülményeire tekintettel komoly és bizonyítékokkal alátámasztott okokból vélelmezhető, hogy – különösen az említett személy által szolgáltatott, a büntetőügyét elbíráló ítélkező testület összetételére, vagy ezen ítélkező testület függetlenségének és pártatlanságának értékelése szempontjából releváns bármely más körülményre vonatkozó bizonyítékokra tekintettel – e személynek sérült az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdésében biztosított, a törvény által megelőzően létrehozott, független és pártatlan bíróság előtti tisztességes eljáráshoz való alapvető joga, és

                  —

                  büntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs keretében, ha ugyanezen hatóság megállapítja, hogy az ügy sajátos körülményeire tekintettel komoly és bizonyítékokkal alátámasztott okokból vélelmezhető, hogy – különösen az érintett személy által a személyes helyzetére, a büntetőeljárás alapjául szolgáló bűncselekmény jellegére, az európai elfogatóparancs kibocsátásának ténybeli hátterére, vagy az ellene indított eljárásban valószínűleg eljárni hivatott ítélkező testület függetlenségének és pártatlanságának értékelése szempontjából releváns bármely más körülményre vonatkozó bizonyítékokra tekintettel – e személyt átadása esetén ezen alapvető joga sérelmének valós veszélye fenyegeti.

         (1)  HL C 2., 2022.1.3.


title: T-434/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 10-i végzése – TO kontra EEA („Közszolgálat – A Törvényszék ítéletében foglaltak teljesítése – Határidőn belül nem vitatott határozat – Jogerő – A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság által a Törvényszéken kívüli egyezség keretében tett feltételes kötelezettségvállalás – A felperes által el nem fogadott egyezségi ajánlat – Sérelmet okozó aktus hiánya – Elfogadhatatlanság”)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/34

      A Törvényszék 2022. február 10-i végzése – TO kontra EEA
      (T-434/21. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - A Törvényszék ítéletében foglaltak teljesítése - Határidőn belül nem vitatott határozat - Jogerő - A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság által a Törvényszéken kívüli egyezség keretében tett feltételes kötelezettségvállalás - A felperes által el nem fogadott egyezségi ajánlat - Sérelmet okozó aktus hiánya - Elfogadhatatlanság”)
      (2022/C 165/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: TO (képviselő: É. Boigelot ügyvéd)

         Alperes: Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA) (képviselők: O. Cornu meghatalmazott, segítője B. Wägenbaur ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem elsősorban az EEA 2020. szeptember 21-i határozatának megsemmisítése iránt, amellyel az EEA egyrészt megtagadta a 2019. június 11-i TO kontra EEA ítéletben (T-462/17, nem tették közzé, EU:T:2019:397) foglaltak teljesítését, másrészt elutasította a felperes 2020. szeptember 16-án benyújtott kérelmeit, másodsorban annak elrendelése iránt, hogy az EEA fizesse meg a felperesnek először is végkielégítésnek, valamint a letelepedési támogatásnak megfelelő összeg 2016. szeptember 22-től számított kamatokkal növelt összegét, másodszor 20 000 euró összeget a személyes adatainak harmadik személyek részére történő hozzáférhetővé tétele folytán elszenvedett kár megtérítése címén, harmadszor 20 000 euró összeget a korábbi tanácsadójával az ítélet meghozatala előtt és azt követően folytatott levélváltás megküldésének megtagadásával elszenvedett kár megtérítése címén.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

                  2)

                  TO viseli saját költségein felül az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA) részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 349, 2021. 8.30.


title: C-175/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 24-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „SS” SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests (Előzetes döntéshozatal – A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – (EU) 2016/679 rendelet – 2. cikk – Hatály – 4. cikk – Az „adatkezelés” fogalma – 5. cikk – Az adatkezelésre vonatkozó elvek – Célhoz kötöttség – Adattakarékosság – 6. cikk – Az adatkezelés jogszerűsége – Az adatkezelő közérdekű feladatainak ellátásához szükséges adatkezelés – Az adatkezelő jogi kötelezettségének teljesítéséhez szükséges adatkezelés – 23. cikk – Korlátozások – Adóügyi célból történő adatkezelés – Gépjármű-értékesítésre vonatkozóan online közzétett hirdetésekhez kapcsolódó információk közlése iránti kérelem – Arányosság)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/5

      A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 24-i ítélete (az Administratīvā apgabaltiesa [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „SS” SIA kontra Valsts ieņēmumu dienests
      (C-175/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában - (EU) 2016/679 rendelet - 2. cikk - Hatály - 4. cikk - Az „adatkezelés” fogalma - 5. cikk - Az adatkezelésre vonatkozó elvek - Célhoz kötöttség - Adattakarékosság - 6. cikk - Az adatkezelés jogszerűsége - Az adatkezelő közérdekű feladatainak ellátásához szükséges adatkezelés - Az adatkezelő jogi kötelezettségének teljesítéséhez szükséges adatkezelés - 23. cikk - Korlátozások - Adóügyi célból történő adatkezelés - Gépjármű-értékesítésre vonatkozóan online közzétett hirdetésekhez kapcsolódó információk közlése iránti kérelem - Arányosság)
      (2022/C 165/04)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„SS” SIA

         Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

         Rendelkező rész

                  1)

                  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy a jelentős mennyiségű személyes adatot tartalmazó információ tagállami adóhatóság általi, valamely gazdasági szereplőtől történő gyűjtésének meg kell felelnie az e rendeletben, különösen az utóbbi 5. cikkének (1) bekezdésében előírt követelményeknek.

                  2)

                  A 2016/679 rendelet rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy a tagállami adóhatóság nem térhet el az e rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében foglalt rendelkezésektől, amennyiben nem ruháztak rá ilyen jogkört az említett rendelet 23. cikkének (1) bekezdése értelmében vett jogalkotási intézkedés útján.

                  3)

                  A 2016/679 rendelet rendelkezéseit úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha a tagállami adóhatóság arra kötelezi az online hirdetési szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatót, hogy információkat közöljön vele az internetes portáljának egyik rovatában hirdetéseket közzétevő valamennyi adóalanyra vonatkozóan, feltéve többek között, hogy ezen adatok az említett adatok gyűjtésének konkrét céljára tekintettel szükségesek, és azon időszak, amelyet az említett adatok gyűjtése érint, nem haladja meg a kitűzött közérdekű cél eléréséhez feltétlenül szükséges időtartamot.

         (1)  HL C 222., 2020.7.6.


title: C-51/22. sz. ügy: A Pesti Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2022. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PannonHitel Pénzügyi Zrt. kontra Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/28

      A Pesti Központi Kerületi Bíróság (Magyarország) által 2022. január 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PannonHitel Pénzügyi Zrt. kontra Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)
      (C-51/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/36)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

         Alperes: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikke (1) bekezdésének a) pontját, 8. cikke (1) bekezdése a) pontjának első franciabekezdését és (2) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy az utas közvetlenül érvényesítheti a légifuvarozóval szemben a jegy árának a vételi ár szerinti visszatérítéséhez fűződő jogát abban az esetben is, ha a jegyet egy közvetítőként eljárt harmadik fél segítségével foglalta, e közvetítő részére fizette meg a jegy árát, a légifuvarozótól e közvetítő vásárolt jegyet, ő fizette meg a jegy árát, és nem merült fel adat arra vonatkozóan, hogy a közvetítő a légifuvarozó meghatalmazott képviselőjeként járt volna el vagy utazásszervezőnek minősülne?

         (1)  HL 2004., L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.


title: T-71/22. sz. ügy: 2022. január 27-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/34

      2022. január 27-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT
      (T-71/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/44)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Champsaur és A. Delors ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az ESZT-et, hogy mutassa be a szanálási határozat alapján jóváhagyott teljes szanálási tervet; (1)

                  —

                  állapítsa meg, hogy az MREL-politika vitatott rendelkezéseit nem kell alkalmazni;

                  —

                  semmisítse meg a szanálási határozatot;

                  —

                  semmisítse meg az MREL-határozatot; (2)

                  —

                  az ESZT-et kötelezze a felperes részéről a jelen eljárásban felmerülő jogi és egyéb költségek és kiadások viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása keretében a felperes öt jogalapra hivatkozik a szanálási határozat ellen irányuló keresete alátámasztására, és nyolc jogalapra hivatkozik a szavatolótőkére és a leírható, illetve átalakítható kötelezettségekre vonatkozó minimumkövetelményekről (MREL) szóló határozat (MREL-határozat) ellen irányuló keresete alátámasztására.

                  1.

                  A szanálási határozatra vonatkozó első jogalap azon alapul, hogy az ESZT tévesen alkalmazta a jogot. A felperes azt állítja, hogy a szanálási határozat sérti a 2014. július 15-i 806/2014/EU rendelet (3) és a 2016. március 23-i (EU) 2016/1075 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (4) rendelkezéseit, valamint az arányosság elvét.

                  2.

                  A szanálási határozatra vonatkozó második jogalap azon alapul, hogy az ESZT nyilvánvaló értékelési hibákat követett el és megsértette a megfelelő ügyintézés elvét.

                              —

                              E jogalap alátámasztása érdekében a felperes arra hivatkozik, hogy az ESZT az összes, globálisan rendszerszinten jelentős intézményre (G–SII) egységes, kizárólagos hitelezői feltőkésítési (bail-in only) stratégiát fogadott el, anélkül hogy figyelembe vette volna a konkrét szanálási eseteket, és nem vizsgálta meg gondosan és pártatlanul a szanálási stratégiája megválasztása során a felperes által előterjesztett valamennyi, tényeken alapuló, indokolt elemet.

                  3.

                  A szanálási határozatra vonatkozó harmadik jogalap azon alapul, hogy az ESZT egy normatív döntést tükröző álláspontot képvisel, és így túllépte a 806/2014/EU rendelet által ráruházott hatásköröket.

                  4.

                  A szanálási határozatra vonatkozó negyedik jogalap azon alapul, hogy azt a felperes meghallgatáshoz való jogának megsértésével és az ESZT indokolási kötelezettségének megsértésével fogadták el, mivel az ESZT nem indokolta meg a felperes számára szóló szanálási stratégiájának megválasztását.

                  5.

                  A szanálási határozatra vonatkozó ötödik jogalap azon alapul, hogy a 806/2014/EU rendelet egyes, az ESZT által e határozat elfogadása során alkalmazott rendelkezései sértik az alapvető jogokat, valamint az EUMSZ-t.

                  6.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó első jogalap azon alapul, hogy e határozat a szanálási határozaton alapul, ahhoz szorosan kapcsolódik, ezért az utóbbi határozat megsemmisítése esetén már nem megalapozott.

                  7.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó második jogalap azon alapul, hogy az ESZT tévesen alkalmazta a jogot a 806/2014/EU rendelet rendelkezéseinek értelmezése és alkalmazása során.

                              —

                              E jogalap alátámasztása érdekében a felperes arra hivatkozik, hogy az ESZT nem vette figyelembe a szanálás utáni bankcsoportot az MREL meghatározása során, és nem vette figyelembe a szanálást követő kombinált pufferkövetelményt (a továbbiakban: CBR) a piaci bizalmi felár meghatározása során, valamint nem végezte el az MREL-számítás valamennyi releváns elemének teljes körű értékelését, és nem indokolta meg az MREL-re vonatkozó számítását.

                  8.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó harmadik jogalap azon alapul, hogy az ESZT nyilvánvaló mérlegelési hibákat követett el az MREL meghatározása során, és megsértette a megfelelő ügyintézés elvét, mivel az ESZT nem végezte el a szanálás utáni BNP Paribas csoport gondos és pártatlan értékelését, és különösen nem vette figyelembe a szanálásnak a BNP Paribas csoport méretére és üzleti modelljére gyakorolt hatását.

                  9.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó negyedik jogalap azon alapul, hogy az ESZT megsértette a bizalomvédelem elvét azáltal, hogy az MREL-kiigazításokkal kapcsolatban nem alkalmazta a saját MREL-politikájának több rendelkezését.

                  10.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó ötödik jogalap azon alapul, hogy az ESZT megsértette az arányosság elvét, a tulajdonhoz való jogot és a vállalkozás szabadságát, amikor az MREL-t olyan összegben határozta meg, amely a szanálási célkitűzésekhez képest aránytalan.

                  11.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó hatodik jogalap azon alapul, hogy az ESZT nem indokolta meg e határozatot, mivel nem foglalta bele a határozatba az ahhoz szükséges valamennyi elemet, hogy a felperes meg tudja érteni, hogy milyen alapon és milyen módszertan szerint határozták meg az MREL-t, és hogy e módszertan miért tért el az MREL-politikában kifejtett általános módszertantól.

                  12.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó hetedik jogalap azon alapul, hogy az ESZT megsértette a felperes meghallgatáshoz való jogát azáltal, hogy főszabály szerint megtagadta bizonyos észrevételek figyelembevételét.

                  13.

                  Az MREL-határozatra vonatkozó nyolcadik jogalap azon alapul, hogy az MREL-határozat alapjául szolgáló MREL-politika sérti a 806/2014/EU rendeletet, és az ESZT általi hatáskörrel való visszaélésnek minősül, mivel normatív döntést hoz a szanálás területén, és sérti a jogalkotó hatáskörét.

         (1)  A hivatkozott szanálási határozat a következő: A BNP Paribas és leányvállalatai vonatkozásában az Egységes Szanálási Testület, a Magyar Nemzeti Bank, a Finanstilsynet és a Bankowy Fundusz Gwarancyjny által 2021. november 4-én elfogadott csoportszintű szanálási tervről és a szanálhatóság értékeléséről szóló, RC/JD/2020/52 hivatkozási számú együttes határozat.

         (2)  A hivatkozott MERL-határozat a következő: A BNP Paribas és egyes leányvállalatai vonatkozásában az ESZT, a Magyar Nemzeti Bank, a Finanstilsynet és a Bankowy Fundusz Gwarancyjny 2021. november 4-én elfogadott, a szavatolótőkére és a leírható, illetve átalakítható kötelezettségekre vonatkozó minimumkövetelmények meghatározásáról szóló, RC/JD/2020/53 hivatkozási számú együttes határozat.

         (3)  A hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 225., 1. o.).

         (4)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a helyreállítási tervek, szanálási tervek és csoportszintű szanálási tervek tartalmát, az illetékes hatóság által a helyreállítási tervek és csoportszintű helyreállítási tervek tekintetében értékelendő minimumkövetelményeket, a csoporton belüli pénzügyi támogatás feltételeit, a független értékelőkre vonatkozó követelményeket, a leírási és átalakítási hatáskörök szerződéses elismerését, az értesítési követelmények és a felfüggesztésre vonatkozó közlemény eljárásait és tartalmát, valamint a szanálási kollégiumok operatív működését meghatározó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2016. március 23-i (EU) 2016/1075 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2016. L 184., 1. o.).


title: C-62/22. sz. ügy: Az Amtsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IA kontra DER Touristik Deutschland GmbH

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/28

      Az Amtsgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IA kontra DER Touristik Deutschland GmbH
      (C-62/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/37)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: IA

         Alperes: DER Touristik Deutschland GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 18. cikkének (1) bekezdését, hogy e rendelkezés – a joghatóság szabályozásán túl – a határozatot hozó bíróság által figyelembe veendő szabályozást jelent a tagállami bíróságok utazási szerződéssel kapcsolatos illetékességére vonatkozóan azon esetekben, amikor mind a fogyasztónak, azaz az utasnak, mind a másik szerződő félnek, azaz az utazásszervezőnek ugyanazon tagállamban van a székhelye, az úti cél azonban nem ezen tagállamban, hanem külföldön található, azzal a következménnyel, hogy a fogyasztó – a nemzeti előírások kiegészítéseképpen – a lakóhelye szerinti bírósághoz fordulhat az utazásszervezővel szemben fennálló szerződéses igényeivel?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: C-226/20. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2022. február 24-i ítélete – Eurofer, Association européenne de l'acier, AISBL kontra Európai Bizottság, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (Fellebbezés – Dömping – Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatala – Az eljárás megszüntetése a Szerbiából származó behozatalokat illetően – A kár fennállásának meghatározása – Több harmadik országból származó behozatalok hatásainak összesített értékelése – (EU) 2016/1036 rendelet – A 3. cikk (4) bekezdése – Az eljárás megszüntetése intézkedés alkalmazása nélkül – 2016/1036 rendelet – A 9. cikk (2) bekezdése – A behozatalok volumenének „elhanyagolható” jellege – De minimis küszöbérték – Az Európai Bizottság mérlegelési jogköre)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/6

      A Bíróság (negyedik tanács) 2022. február 24-i ítélete – Eurofer, Association européenne de l'acier, AISBL kontra Európai Bizottság, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade
      (C-226/20. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Dömping - Brazíliából, Iránból, Oroszországból, Szerbiából és Ukrajnából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatala - Az eljárás megszüntetése a Szerbiából származó behozatalokat illetően - A kár fennállásának meghatározása - Több harmadik országból származó behozatalok hatásainak összesített értékelése - (EU) 2016/1036 rendelet - A 3. cikk (4) bekezdése - Az eljárás megszüntetése intézkedés alkalmazása nélkül - 2016/1036 rendelet - A 9. cikk (2) bekezdése - A behozatalok volumenének „elhanyagolható” jellege - De minimis küszöbérték - Az Európai Bizottság mérlegelési jogköre)
      (2022/C 165/05)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Eurofer, Association européenne de l'acier, AISBL (képviselők: J. Killick és G. Forwood avocats)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: T. Maxian Rusche és A. Demeneix, később: T. Maxian Rusche és G. Luengo meghatalmazottak), HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (képviselő: R. Luff avocat)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Eurofer, Association européenne de l’acier, AISBL-t kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság, valamint a HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 313., 2020.9.21.


title: C-452/20. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PJ kontra Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 2014/40/EU irányelv – A 23. cikk (3) bekezdése – Az Egészségügyi Világszervezet dohányzás visszaszorításáról szóló keretegyezménye – Dohánytermékek kiskorúaknak történő értékesítésére vonatkozó tilalom – Szankciórendszer – Hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók – A dohánytermékek értékesítőinek azon kötelezettsége, hogy e termékek értékesítésekor ellenőrizzék a vásárló életkorát – Bírság – A gazdasági tevékenység tizenöt napra történő felfüggesztése – Az arányosság elve – Az elővigyázatosság elve)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/13

      A Bíróság (első tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – PJ kontra Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (C-452/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - 2014/40/EU irányelv - A 23. cikk (3) bekezdése - Az Egészségügyi Világszervezet dohányzás visszaszorításáról szóló keretegyezménye - Dohánytermékek kiskorúaknak történő értékesítésére vonatkozó tilalom - Szankciórendszer - Hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciók - A dohánytermékek értékesítőinek azon kötelezettsége, hogy e termékek értékesítésekor ellenőrizzék a vásárló életkorát - Bírság - A gazdasági tevékenység tizenöt napra történő felfüggesztése - Az arányosság elve - Az elővigyázatosság elve)
      (2022/C 165/14)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PJ

         Alperesek: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Rendelkező rész

      Az arányosság elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a dohánytermékek kiskorúak részére történő értékesítésére vonatkozó tilalom első megsértése esetén a közigazgatási bírság kiszabásán túlmenően az e tilalmat megsértő gazdasági szereplőnek az ilyen termékek értékesítésére jogosító működési engedélye tizenöt napra történő felfüggesztését is előírja, feltéve hogy az ilyen szabályozás nem lépi túl az emberi egészség védelmére, és különösen a dohányzás fiatalok körében való elterjedtségének csökkentésére irányuló célkitűzés biztosításához szükséges mértéket.

         (1)  HL C 423., 2020.12.7.


title: C-437/20. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. január 10-i végzése – (a Tribunale di Parma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZI, TQ elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Szerencsejátékok – A fogadások gyűjtésére irányuló tevékenységre vonatkozó koncessziók – A már odaítélt koncessziók meghosszabbítása – A koncesszió és rendőrségi engedély hiányában ezt a tevékenységet végző adatátviteli központok helyzetének rendezése – Korlátozott határidő – Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvaló elfogadhatatlansága)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/22

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. január 10-i végzése – (a Tribunale di Parma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – ZI, TQ elleni büntetőeljárás
      (C-437/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Szerencsejátékok - A fogadások gyűjtésére irányuló tevékenységre vonatkozó koncessziók - A már odaítélt koncessziók meghosszabbítása - A koncesszió és rendőrségi engedély hiányában ezt a tevékenységet végző adatátviteli központok helyzetének rendezése - Korlátozott határidő - Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvaló elfogadhatatlansága)
      (2022/C 165/26)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Parma

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      ZI, TQ

         Rendelkező rész

      A Tribunale di Parma (parmai bíróság, Olaszország) által a 2019. november 8-i határozattal benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  A benyújtás napja: 2020. szeptember 17.


title: T-86/22. sz. ügy: 2022. február 15-én benyújtott kereset – Associazione „Terra Mia Amici No Tap” kontra EBB

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/36

      2022. február 15-én benyújtott kereset – Associazione „Terra Mia Amici No Tap” kontra EBB
      (T-86/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/45)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Associazione „Terra Mia Amici No Tap” (Melendugno, Olaszország) (képviselő: A. Calò ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, és mondja ki, hogy az Európai Beruházási Bank tévesen nyilvánította elfogadhatatlannak és határidőn túl benyújtottnak a felperes társaság által előterjesztett felülvizsgálat iránti kérelmet;

                  —

                  az Európai Beruházási Bankot kötelezze, hogy intézkedjen a TAP AG csökkentett finanszírozásának visszavonásáról;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a felülvizsgálati kérelem állítólagos elfogadhatatlanságára alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperes az Aarhusi Egyezmény, a 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK rendelet (1) és az (EU) 2021/1767 rendelet, (2) valamint az EIB Statement of Environmental and Social Principles and Standards 1., 6.és 9. preambulumbekezdésének megsértésére hivatkozik. A jelen esetben az EIB-nek intézkednie kellett volna a nyújtott finanszírozás visszavonásáról, mivel a felülvizsgálati kérelem a környezetvédelmi jog szerinti igazgatási aktus ellen irányul.

                  2.

                  Második, a felülvizsgálati kérelem állítólagos, a határidő letelte folytán bekövetkezett jogvesztésére alapított jogalap.

                              —

                              E tekintetben a felperes az Aarhusi Egyezmény, a 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK rendelet és az (EU) 2021/1767 rendelet, valamint az EBB Statement of Environmental and Social Principles and Standards 1., 6. és 9. preambulumbekezdésének megsértésére hivatkozik. A jelen esetben az EBB elmulasztotta az intézkedést a finanszírozás visszavonásáról, amely visszavonás a finanszírozás nyújtásáról szóló aktushoz képest új, önálló és külön aktusnak minősül, és mindenesetre a felülvizsgálati kérelem benyújtására nyitva álló hathetes határidőt a működés megkezdésétől kell számítani, tekintettel arra, hogy a kedvezményezett számára szerződésben ismerték el, hogy az EBB standardjainak az említett határidőn belül kell megfelelnie.

                  3.

                  Harmadik, az 2009. évi EIB Statement of Environmental and Social Principles 36. pontjának megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a 36. cikk azt írja elő, hogy az EBB megköveteli, hogy minden általa finanszírozott projekt legalább a következőket tartsa tiszteletben:

                                          —

                                          az alkalmazandó nemzeti környezetvédelmi szabályozás;

                                          —

                                          az Európai Unió (EU) alkalmazandó környezetvédelmi szabályozása, különösen az EU környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelve és a természet megőrzéséről szóló irányelvek, valamint az ágazati és a „transzverzális” irányelvek;

                                          —

                                          az uniós jogba foglalt releváns nemzetközi környezetvédelmi egyezmények elvei és standardjai. |
                                          Márpedig a jelen esetben a fenti pontok egyikét sem tartották tiszteletben.
                                          Ugyanis a következő jogsértések tekinthetők bizonyítottnak:

                                          a.

                                             az uniós környezetvédelmi szabályozás, különösen:

                                                      a.I

                                                      a 347/2013/EU rendelet (36) preambulumbekezdésének és 4. cikkének együttes rendelkezése (költség/haszon elemzés hiánya);

                                                      a.II

                                                      a 347. rendelet (31) preambulumbekezdésének és a 2011/92/EU irányelv (4) 5. cikke (1) bekezdésének, valamint az irányelv IV. melléklete 1. megjegyzésének együttes rendelkezése (halmozott külső hatások);

                                                      a.III

                                                      a 347. rendelet (31) preambulumbekezdésének és a 2011/92/EU irányelv 5. cikke (1) bekezdésének, valamint az irányelv IV. melléklete 1. megjegyzésének együttes rendelkezése (halmozott belső hatások) – A „Salami Slicing” tilalma;

                                                      a.IV

                                                      A 2011/92/EU rendelet 2. cikkének (1) bekezdése, az élőhelyirányelv 6. cikkének (3) és (4) bekezdése;

                                                      a.V

                                                      a madárvédelmi irányelv 4. cikkének (4) bekezdése;

                                                      a.VI

                                                      az 1367/2006 rendelet (30) preambulumbekezdésének és 9. cikkének, valamint a környezetvédelmi hatásvizsgálatról szóló irányelv 6. cikkének együttes rendelkezése (átláthatóság és részvétel);

                                                      a.VII

                                                      a 347/2013/EU rendelet élőhely szabályozás) (28) preambulumbekezdésének és 7. cikkének együttes rendelkezése;

                                                      a.VIII

                                                      az EUMSZ 191. cikk (1) bekezdésének megsértése az Európai Beruházási Bank igazgatótanácsa által 2009. február 3-án jóváhagyott, a szociális és környezetvédelmi elvekről szóló nyilatkozata megsértésével együtt.

                                          b.

                                             Az olasz szabályozás, különösen:

                                                      b.I

                                                      Decreto legislativo 42/2004 a Tájvédelmi Egyezmény átültetéséről, különösen 26. cikk;

                                                      b.II

                                                      Decreto legislativo 42/2004 a Tájvédelmi Egyezmény átültetéséről, 146. cikk;

                                                      b.III

                                                      az 1990. augusztus 7-i 241. sz., Conferenza di servizi (a közigazgatási eljárásokat leegyszerűsítő szakmai tanácskozás) törvény 14-ter cikke;

                                                      b.IV

                                                      a környezetvédelmi megfelelőségről szóló 223/14 minisztériumi rendelet A57 előírása;

                                                      b.V

                                                      Decreto legislativo 152/06 Elmulasztott szankciók;

                                                      b.VI

                                                      a büntetőtörvénykönyv 452 quater cikke (természeti katasztrófa).

                  4.

                  A 2013. április 14-i (EU) 347/2013 európai parlamenti és tanácsi irányelv megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, kitűnik, hogy soha nem végeztek megfelelő költség/haszon elemzést.

         (1)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 264., 13. o.).

         (2)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2021. október 6-i (EU) 2021/1767 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2021. L 356, 1. o ).


title: C-70/22. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Viagogo AG kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/29

      A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2022. február 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Viagogo AG kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (C-70/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/38)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Viagogo AG

         Alperes: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a 2000/31/EK irányelvvel (1) és különösen annak az EUMSZ 56. cikkel összefüggésben értelmezett 3., 14. és 15. cikkével a rendezvényekre szóló jegyeknek a másodlagos piacon történő értékesítésére vonatkozó azon tagállami szabályozás alkalmazása, amely kizárja a jelen eljárás felpereséhez hasonló, az Unión belül tárhely-platformot működtető üzemeltető számára, hogy a másodlagos piacon rendezvényekre szóló jegyek értékesítéséhez harmadik személyek részére hirdetési szolgáltatást nyújtson, és ezt a tevékenységet kizárólag az eladók, a rendezvényszervezők vagy a hatóságok által az elsődleges piacon hitelesített rendszeren keresztül történő jegykibocsátásra vonatkozóan kiadott engedéllyel rendelkező más jogalanyok részére tartja fenn?

                  2)

                  Ellentétes-e az EUMSZ 106. cikkel összefüggésben értelmezett EUMSZ 102. cikkel a rendezvényekre szóló jegyek értékesítésére vonatkozó azon tagállami szabályozás alkalmazása, amely a jegyek másodlagos piacával kapcsolatos valamennyi szolgáltatást (és különösen a közvetítést) kizárólag az eladók, a rendezvényszervezők vagy a hatóságok által az elsődleges piacon hitelesített rendszeren keresztül történő jegykibocsátására vonatkozóan kiadott engedéllyel rendelkező más jogalanyok számára tartja fenn, és kizárja e tevékenységet a 2000/31/EK irányelv 14. és 15. cikke értelmében vett tárhelyszolgáltatóként működni kívánó, az információs társadalommal összefüggő szolgáltatást nyújtó jogalanyok tekintetében, különösen akkor, ha – mint a jelen ügyben is – az ilyen fenntartás azt eredményezi, hogy az elsődleges jegyértékesítési piacon erőfölényben lévő piaci szereplő kiterjesztheti erőfölényét a másodlagos piacon nyújtott közvetítői szolgáltatásokra?

                  3)

                  Az európai szabályozás és különösen a 2000/31/EK irányelv értelmében a passzív tárhelyszolgáltató fogalma csak akkor használható-e, ha nem végeznek olyan tevékenységet, amely a felhasználók által közzétett tartalom szűrésével, kiválasztásával, indexelésével, rendszerezésével, katalogizálásával, összesítésével, értékelésével, felhasználásával, módosításával, kivonatolásával vagy népszerűsítésével kapcsolatos, amelyek példálózó jellegű mutatók, és amelyeknek nem kell együttesen fennállniuk, mert önmagukban a szolgáltatás vállalati irányítására és/vagy a felhasználók hűségének növelésére irányuló, a felhasználói magatartás értékelésére szolgáló technika alkalmazására utaló körülményeknek tekintendők, vagy a kérdést előterjesztő bíróság feladata e körülmények jelentőségének értékelése oly módon, hogy egy vagy több ilyen körülmény fennállása esetén is a szolgáltatás semlegessége, amely a passzív tárhelyszolgáltatónak való minősítéshez vezet, tekinthető elsődlegesnek?

         (1)  A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („elektronikus kereskedelemről szóló irányelv”) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.).


title: T-87/22. sz. ügy: 2022. február 17-én benyújtott kereset – Hahn Rechtsanwälte kontra Bizottság

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/38

      2022. február 17-én benyújtott kereset – Hahn Rechtsanwälte kontra Bizottság
      (T-87/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/46)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Hahn Rechtsanwälte PartGmbH (Bréma, Németország) (képviselő: K. Künstner ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 7-i C(2021) 9326 final európai bizottsági határozatot;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: nem áll fenn az 1049/2001/EK rendelet (1) 4. cikkének (2) bekezdése szerinti megtagadási ok

                              —

                              A Bizottság az AT.40178 – Gépjárművek károsanyag-kibocsátása kartellügyben folytatott eljárásban részt vevő felek vonatkozásában egyáltalán nem hivatkozott az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében vett, védelemben részesítendő kereskedelmi érdekre, és nem végzett eseti értékelést.

                              —

                              A Bizottság nem támaszkodhat a vizsgálatok védelmére, mivel jogerős határozattal lezárt, befejezett kartellvizsgálatról van szó, és a Bizottság eseti értékelést sem végzett.

                              —

                              A Bizottság a hozzáférhetővé tétel megtagadásának általános vélelmére támaszkodik, holott az 1049/2001/EK rendelet 4. cikke (2) bekezdésének első és/vagy harmadik franciabekezdésében foglalt feltételek nem teljesülnek, ami a betekintési jogra vonatkozó főszabály-kivétel viszony indokolatlan megfordításához vezet.

                  2.

                  Második jogalap: az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében vett nyomós közérdek fennállása

                              —

                              A Bizottság az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése értelmében vett nyomós közérdek fennállását helytelenül nem ismerte el.

                              —

                              A közjavak sérelme a jelen ügyben egyértelmű, mivel a kartelljogba ütköző megállapodások a gépjárművek hatástalanító berendezéseit is érintették, és a magasabb nitrogén-oxid-kibocsátás káros hatással van az olyan közjavakra, mint az egészség, a környezet és az éghajlat.

                              —

                              Az Európai Környezetvédelmi Ügynökség (EEA) adatai szerint csupán Németországban hozzávetőleg 12 800 ember hal meg évente nitrogén-dioxid okozta légszennyeződés miatt.

                  3.

                  Harmadik jogalap: az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján való részleges hozzáférhetővé tétel konkrét vizsgálatának hiánya

                              —

                              A Bizottság nem vizsgálta kellően konkrétan, hogy másodlagos jelleggel részleges hozzáférés biztosítható-e az iratokhoz az 1049/2001/EK rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján.

                              —

                              Nem került sor annak vizsgálatára, hogy adott esetben lehetséges-e a felperes hozzáféréshez való jogát kevésbé korlátozó intézkedés.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-463/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Namur-Est Environnement ASBL kontra Région wallonne (Előzetes döntéshozatal – Környezet – 2011/92/EU irányelv – Egyes projektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – 92/43/EGK irányelv – Természetes élőhelyek megőrzése – A 2011/92/EU irányelv 2. cikkében említett hatásvizsgálati és engedélyezési eljárás, valamint a 92/43/EGK irányelv által előírt, a fajok védelmére vonatkozó intézkedésektől eltérést engedő nemzeti eljárás közötti különbségtétel – Az „engedély” fogalma – Összetett döntéshozatali folyamat – Értékelési kötelezettség – Tárgyi hatály – Az eljárás azon szakasza, amelyben biztosítani kell a nyilvánosság részvételét a döntéshozatali folyamatban)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/13

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Namur-Est Environnement ASBL kontra Région wallonne
      (C-463/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - 2011/92/EU irányelv - Egyes projektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - 92/43/EGK irányelv - Természetes élőhelyek megőrzése - A 2011/92/EU irányelv 2. cikkében említett hatásvizsgálati és engedélyezési eljárás, valamint a 92/43/EGK irányelv által előírt, a fajok védelmére vonatkozó intézkedésektől eltérést engedő nemzeti eljárás közötti különbségtétel - Az „engedély” fogalma - Összetett döntéshozatali folyamat - Értékelési kötelezettség - Tárgyi hatály - Az eljárás azon szakasza, amelyben biztosítani kell a nyilvánosság részvételét a döntéshozatali folyamatban)
      (2022/C 165/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Namur-Est Environnement ASBL

         Alperes: Région wallonne

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése alapján elfogadott olyan határozat, amely megengedi a projektgazdának, hogy a projekt megvalósítása érdekében eltérjen a 2011/92 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett, a fajok védelme terén alkalmazandó intézkedésektől, e projektnek az ezen irányelv 1. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében vett engedélyezési folyamata körébe tartozik, amennyiben egyrészt az említett projekt megvalósítására nem kerülhet sor anélkül, hogy a projektgazda megkapta volna e határozatot, másrészt az ilyen projekt engedélyezésére hatáskörrel rendelkező hatóságnak továbbra is joga van a környezeti hatásokat az említett határozatban foglaltaknál szigorúbban értékelni.

                  2)

                  A 2011/92 irányelvet, különösen annak 6. és 8. cikkére tekintettel, úgy kell értelmezni, hogy a projektgazda számára az ezen irányelv 1. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett projekt megvalósítása érdekében a fajok védelme terén alkalmazandó intézkedésektől való eltérést engedő előzetes határozat meghozatalát nem kell feltétlenül megelőznie a nyilvánosság részvételének, amennyiben e részvételt még az e projekt esetleges engedélyezésére hatáskörrel rendelkező hatóság által meghozandó határozat elfogadását megelőzően biztosítják.

         (1)  HL C 9., 2021.01.11.


title: C-73/22. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-726/20. sz. Grupa Azoty és társai kontra Bizottság ügyben 2021. november 29-én hozott végzése ellen a Grupa Azoty S.A., az Azomureș SA, a Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis által 2022. február 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/29

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-726/20. sz. Grupa Azoty és társai kontra Bizottság ügyben 2021. november 29-én hozott végzése ellen a Grupa Azoty S.A., az Azomureș SA, a Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis által 2022. február 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-73/22. P. sz. ügy)
      (2022/C 165/39)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Grupa Azoty S.A., Azomureș SA, Lipasmata Kavalas LTD Ypokatastima Allodapis (képviselők: D. Haverbeke, L. Ruessmann és P. Sellar avocats)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést; és

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a fellebbezők által az „Iránymutatás az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei 2021 utáni kereskedelmi rendszerének kontextusában hozott egyes állami támogatási intézkedésekhez” című, 2020. szeptember 25-i bizottsági közlemény (1) részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelmet; vagy

                  —

                  másodlagosan, helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést azzal az indokkal, hogy a Törvényszéknek nem szabadott volna az elfogadhatóságról a kereset érdemi elbírálása előtt határoznia; és

                  —

                  az ügyet érdemi vizsgálat céljából utalja vissza a Törvényszék elé; és

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a fellebbezők ezen eljárás során felmerült költségeinek viselésére; és

                  —

                  a Törvényszék előtti eljárás költségeinek viseléséről ne szülessen döntés mindaddig, amíg a Törvényszék be nem fejezte a kereset teljes körű vizsgálatát.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésük alátámasztása érdekében a fellebbezők két jogalapra hivatkoznak.
      Első jogalap: az indokolás elégtelensége.

                  —

                  A Törvényszék nem tett eleget a megfelelő indokolás nyújtására vonatkozó kötelezettségének. Először is a megtámadott végzés 34–48. és 49–51. pontjában a Törvényszék nem vizsgálta meg a fellebbezők által elé terjesztett érveket, és nem állapította meg az előtte folyamatban lévő ügy tényállását. Másodszor nem fejtette ki, hogy miért csak a Bizottság valamely konkrét másodlagos jogszabály alapján hozott határozatai érinthetik közvetlenül a fellebbezőket. Ez érinti a megtámadott végzés 38. pontját.

            Második jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a fellebbezők nem érintettek közvetlenül.

                  —

                  A Törvényszék a megtámadott végzés 26–30. pontjában a közvetlen érintettség kritériumának ismertetésekor az állandó ítélkezési gyakorlatra hivatkozik. A közvetlen érintettség kritériuma keretében a Törvényszéknek értékelnie kell a vitatott jogi aktus tartalmát, jellegét, célját és lényegét, valamint azt a ténybeli és jogi hátteret, amelybe az illeszkedik. A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot az EUMSZ 263. cikk szerinti „közvetlen érintettség” követelményének értékelése során, mivel ezt nem tette meg. Ez érinti a megtámadott végzés 34–48. pontját. A Törvényszék olyan helyzetet teremtett, amelyben a fellebbezőknek nem maradt jogorvoslati lehetőségük. A Törvényszék azáltal, hogy nem követte és nem alkalmazta megfelelően a közvetlen érintettség értékelésére vonatkozó kritériumot, tévesen alkalmazta a jogot.

            Másodlagosan a Törvényszéknek az elfogadhatóságról a kereset érdemi vizsgálatát követően kellett volna döntenie.

                  —

                  A Törvényszék eljárási szabályzata 130. cikkének (7) és (8) bekezdése arra kötelezi a Törvényszéket, hogy az elfogadhatatlansági kifogásról csak akkor határozzon, ha az ügy érdeméről határoz, amennyiben ezt különleges körülmények indokolják, és hogy ezt követően az eljárás folytatására új határidőket állapítson meg. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint ilyen különleges körülmények akkor állnak fenn, ha a megfelelő igazságszolgáltatás érdekében e kifogásról később indokolt határozni.

                  —

                  A Törvényszéknek értékelnie kellett volna a vitatott jogi aktus jellegét, tartalmát és összefüggéseit annak megállapítása érdekében, hogy az közvetlenül érinti-e a fellebbezőket. Ehhez meg kell vizsgálni a jogi aktus lényegét, valamint azt, hogy az önálló jogi kötelezettségeket ró-e a tagállamokra. Átfedés van ezen értékelés, valamint a Bizottságnak a vitatott jogi aktus I. mellékletének elfogadására vonatkozó hatáskörének hiányával kapcsolatos első érdemi jogalap között. A Törvényszék megsértette az eljárási szabályzata 130. cikke (7) és (8) bekezdésének rendelkezéseit, mivel a Bizottság elfogadhatatlansági kifogásáról nem azt követően döntött, hogy meghallgatta volna az ügy érdemére vonatkozó érveket.

         (1)  HL 2020. C 317., 5. o.


title: T-101/22. sz. ügy: 2022. február 21-én benyújtott kereset – OG és társai kontra Bizottság

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/39

      2022. február 21-én benyújtott kereset – OG és társai kontra Bizottság
      (T-101/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/47)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperesek: OG, OH, OI és OJ (képviselő: D. Gómez Fernández ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2021/953 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) mellékletének az uniós digitális Covid-igazolvány formátumában kiállított, az alapoltási sorozat befejezését feltüntető oltási igazolványok elfogadási időszaka tekintetében történő módosításáról szóló, 2021. december 21-i (EU) 2021/2288 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (2) 1. cikkét;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek hét jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, a hatásköri szabályok megsértésére és az EUMSZ 290. cikk (1) bekezdésének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperesek az Európai Parlament által a 2021/953 rendelet 12. cikkében és 5. cikkének (2) bekezdésében adott felhatalmazás kereteinek túllépésére, illetve ugyanezen cikkekre hivatkoznak, mivel szerintük nem tartották tiszteletben a felhatalmazó jogi aktus alapvető elemeit, vagy legalábbis nem maradtak az alapot képező jogi aktus által meghatározott kereteken belül, hiszen nincs szükség módosításokra a Covid19-világjárvány megfékezése során felmerülő tudományos fejlemények esetében;

                  2.

                  A második, a hatásköri szabályok megsértésére és az EUMSZ 290. cikk (1) bekezdésének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperesek az Európai Parlament által a 2021/953 rendelet 13. cikkében és 5. cikkének (4) bekezdésében adott felhatalmazás kereteinek túllépésére, illetve ugyanezen cikkekre hivatkoznak. Alapvető alaki hibát említenek amiatt, hogy az említett sürgősségi eljárást követték anélkül, hogy fennállt volna az ahhoz megkövetelt különös eset, azaz, hogy új tudományos adatokra derült volna fény, illetve azt sürgős kényszerítő okok követelnék meg.

                  3.

                  A harmadik, az EUMSZ 21. cikkben elismert szabad mozgáshoz való alapvető jog, az Európai Unió Alapjogi Chartája 45. cikkének, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 4. jegyzőkönyve 2. cikkének, a 2004. április 29-i 2004/38/EK irányelv 27. cikkének és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperesek jelzik, hogy a bevezetett korlátozások nem felelnek meg közegészségügyi okoknak, továbbá sem azok hatékonysága, sem azok szükségessége nem igazolt.

                  4.

                  A negyedik, a Chartában említett, a törvény előtti egyenlőség (20. cikk) és a hátrányos megkülönböztetés tilalma (21. cikk) alapvető jogának, valamint az Emberi Jogok Európai Egyezménye (EJEE) vonatkozó cikkeinek megsértésére alapított jogalap, mivel tudományos alap nélkül vezettek be azok tekintetében eltérő bánásmódot a teljes oltási sorral rendelkező és a megerősítő dózist felvevő személyek között.

                  5.

                  Az ötödik, a tárgykör miatt a hatáskört illetően vétett hibára alapított jogalap.

                              —

                              E tekintetben a felperesek a hatáskör-megosztás elvének megsértésére, valamint az EUMSZ 5. cikk és az EUMSZ 168. cikk megsértésére hivatkoznak, mert szerintük sem a Bizottság, sem az EU nem rendelkezik hatáskörrel olyan intézkedések meghozatalára, amelyek oltási kötelezettséget írnak elő, mégha csak közvetett módon is, ha az ember nem akarja elveszíteni automatikusan az oltási igazolvány érvényességét 270 nappal a teljes oltási sorozat felvétele után.

                  6.

                  A hatodik, a Chartában említett, a szabadsághoz (6. cikk), a magánélet és a családi élet tiszteletben tartásához (7. cikk), az emberi méltósághoz (1. cikk) és a személyi sérthetelenséghez (3. cikk) való alapvető jog, valamint az EJEE vonatkozó cikkeinek megsértésére alapított jogalap, mivel közvetett módon előírták a megerősítő dózis felvételét ahhoz, hogy az ember ne veszítse el az oltási igazolványt.

                  7.

                  A hetedik, hatáskörrel való visszaélésre alapított jogalap.

                              —

                              E tekintetben a felperesek az EJEE 18. cikkének megsértésére hivatkoznak, mivel szerintük a felhatalmazáson alapuló rendelettel az ott meghatározottól eltérő célt kívánnak elérni. Szerintük közvetett módon előírták a megerősítő dózis felvételét, ha az ember nem akarja elveszíteni automatikusan az oltási igazolvány érvényességét.

         (1)  A Covid19-világjárvány idején a szabad mozgás megkönnyítése érdekében az interoperábilis, Covid19-oltásra, tesztre és gyógyultságra vonatkozó igazolványok (uniós digitális Covid-igazolvány) kiállításának, ellenőrzésének és elfogadásának keretéről szóló, 2021. június 14-i (EU) 2021/953 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2021. L 211., 1. o.).

         (2)  Az (EU) 2021/953 európai parlamenti és tanácsi rendelet mellékletének az uniós digitális Covid-igazolvány formátumában kiállított, az alapoltási sorozat befejezését feltüntető oltási igazolványok elfogadási időszaka tekintetében történő módosításáról szóló, 2021. december 21-i (EU) 2021/2288 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2021. L 458., 459. o.).


title: C-550/21. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2022. február 21-i végzése (a Commissione tributaria provinciale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Leonardo SpA kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – Az elegendő pontosítások hiánya – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/23

      A Bíróság (tizedik tanács) 2022. február 21-i végzése (a Commissione tributaria provinciale di Roma [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Leonardo SpA kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio
      (C-550/21. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 94. cikke - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - Az elegendő pontosítások hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2022/C 165/27)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Commissione tributaria provinciale di Roma

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Leonardo SpA

         Alperes: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale del Lazio

         Tárgy

      A Commissione tributaria provinciale di Roma (római megyei adóügyi bíróság, Olaszország) 2021. július 21-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  A benyújtás napja: 2021.09.06.


title: T-102/22. sz. ügy: 2022. február 22-én benyújtott kereset – Transgourmet Ibérica kontra EUIPO – Aldi (Gourmet)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/40

      2022. február 22-én benyújtott kereset – Transgourmet Ibérica kontra EUIPO – Aldi (Gourmet)
      (T-102/22. sz. ügy)
      (2022/C 165/48)
      A keresetlevél nyelve: angol

         A felek

         Felperes: Transgourmet Ibérica, SAU (Gerona, Spanyolország) (képviselők: C. Duch Fonoll és I. Osinaga Lozano ügyvédek)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Gourmet európai uniós ábrás védjegy – 8 143 653. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2021. december 14-én hozott határozata (R 862/2021-2. sz. ügy)

         A felek kereseti kérelmei

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utalja vissza az ügyet a fellebbezési tanács elé a végleges határozat meghozatala céljából, és

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a saját költségeik és a fellebbező részéről a jelen eljárásban, valamint a fellebbezési és az elsőfokú eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2015/2436 európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének és a kapcsolódó ítélkezési gyakorlat megsértése;

                  —

                  az (EU) 2018/625 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 10. cikkének (4) bekezdésével és a kapcsolódó ítélkezési gyakorlattal összefüggésben értelmezett (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 64. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 18. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 64. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése.


title: C-257/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Viva Telecom Bulgaria” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Külföldi illetőségű anyavállalat által belföldi illetőségű leányvállalatnak nyújtott kamatmentes kölcsönre vonatkozó fiktív kamatot terhelő forrásadó – 2003/49/EK irányelv – A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamatfizetések – Az 1. cikk (1) bekezdése – Forrásadó alóli mentesség – A 4. cikk (1) bekezdésének d) pontja – Kifizetések kizárása – 2011/96/EU irányelv – Társasági adó – Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Belföldi illetőségű leányvállalat által külföldi illetőségű anyavállalat részére történő nyereségfelosztás – 5. cikk – Forrásadó alóli mentesség – 2008/7/EK irányelv – Tőkefelhalmozás – 3. cikk – Tőke-hozzájárulás – Az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Közvetett adó alóli mentesség – EUMSZ 63. és EUMSZ 65. cikk – A tőke szabad mozgása – A fiktív kamatok bruttó összegének adóztatása – A kölcsön nyújtásával kapcsolatos költségek levonására és az esetleges visszatérítésre irányuló visszaigénylési eljárás – Eltérő bánásmód – Igazolás – Az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztása – Az adó hatékony beszedése – Az adókikerülés elleni küzdelem)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/6

      A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Varhoven administrativen sad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Viva Telecom Bulgaria” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia
      (C-257/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Külföldi illetőségű anyavállalat által belföldi illetőségű leányvállalatnak nyújtott kamatmentes kölcsönre vonatkozó fiktív kamatot terhelő forrásadó - 2003/49/EK irányelv - A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamatfizetések - Az 1. cikk (1) bekezdése - Forrásadó alóli mentesség - A 4. cikk (1) bekezdésének d) pontja - Kifizetések kizárása - 2011/96/EU irányelv - Társasági adó - Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Belföldi illetőségű leányvállalat által külföldi illetőségű anyavállalat részére történő nyereségfelosztás - 5. cikk - Forrásadó alóli mentesség - 2008/7/EK irányelv - Tőkefelhalmozás - 3. cikk - Tőke-hozzájárulás - Az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Közvetett adó alóli mentesség - EUMSZ 63. és EUMSZ 65. cikk - A tőke szabad mozgása - A fiktív kamatok bruttó összegének adóztatása - A kölcsön nyújtásával kapcsolatos költségek levonására és az esetleges visszatérítésre irányuló visszaigénylési eljárás - Eltérő bánásmód - Igazolás - Az adóztatási joghatóság tagállamok közötti kiegyensúlyozott megosztása - Az adó hatékony beszedése - Az adókikerülés elleni küzdelem)
      (2022/C 165/06)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felperes:„Viva Telecom Bulgaria” EOOD

         Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia

         Az eljárásban részt vesz: Varhovna administrativna prokuratura na Republika Bulgaria

         Rendelkező rész

                  1)

                  A különböző tagállambeli társult vállalkozások közötti kamat- és jogdíjfizetések közös adózási rendszeréről szóló, 2003. június 3-i 2003/49/EK tanácsi irányelv 1. cikkének az ezen irányelv 1. cikke (4) bekezdésének d) pontjával összefüggésben értelmezett (1) bekezdését, a 2015. január 27-i (EU) 2015/121 tanácsi irányelvvel módosított, a különböző tagállamok anya- és leányvállalatai esetében alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 2011. november 30-i 2011/96/EU tanácsi irányelv 5. cikkét, valamint a tőkeemelést [helyesen: tőkefelhalmozást] terhelő közvetett adókról szóló, 2008. február 12-i 2008/7/EK tanácsi irányelv 3. és 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja azon fiktív kamatok forrásadó formájában történő adóztatását, amelyeket a külföldi illetőségű anyavállalata által nyújtott kamatmentes kölcsönben részesülő belföldi illetőségű leányvállalatnak piaci feltételek mellett fizetnie kellett volna ezen anyavállalat részére.

                  2)

                  Az EUMSZ 63. cikket az arányosság elvével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja azon fiktív kamatok forrásadó formájában történő adóztatását, amelyeket a külföldi illetőségű anyavállalata által nyújtott kamatmentes kölcsönben részesülő belföldi illetőségű leányvállalatnak piaci feltételek mellett fizetnie kellett volna ezen anyavállalat részére, ha e forrásadó az említett kamatok bruttó összegére vonatkozik, anélkül hogy ebben a szakaszban le lehetne vonni az e kölcsönhöz kapcsolódó költségeket azzal, hogy az említett forrásadó újraszámításához és az esetleges visszatérítéshez az erre irányuló kérelem utólagos benyújtása szükséges, feltéve hogy egyrészt az e szabályozás által e célra előírt eljárás időtartama nem túlzott, másrészt pedig a visszatérített összegek után kamat jár.

         (1)  HL C 279., 2020.8.24.


title: C-63/22. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2022. február 23-i végzése (a Verwaltungsgericht Wiesbaden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TV kontra Land Hesssen (A személyes adatok védelme – Hírszerző ügynökség [gazdasági információs hivatal] – A természetes személyek hitelképességének a hitelezők által nyújtott ellenőrizetlen információk alapján történő vizsgálata [„scoring”] – Az adatkezelés jogszerűsége és az ezen adatkezelésért való együttes felelősség)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/23

      A Bíróság elnökének 2022. február 23-i végzése (a Verwaltungsgericht Wiesbaden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TV kontra Land Hesssen
      (C-63/22. sz. ügy) (1)

      (A személyes adatok védelme - Hírszerző ügynökség [gazdasági információs hivatal] - A természetes személyek hitelképességének a hitelezők által nyújtott ellenőrizetlen információk alapján történő vizsgálata [„scoring”] - Az adatkezelés jogszerűsége és az ezen adatkezelésért való együttes felelősség)
      (2022/C 165/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TV

         Alperes: Land Hessen

         További fél: SCHUFA Holding AG

         Rendelkező rész

      A Bíróság elnöke a C-63/22. sz. ügyet törli a Bíróság nyilvántartásából.

         (1)  A benyújtás napja: 2022. február 1.


title: C-262/20. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Rayonen sad Lukovit [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VB kontra Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto” (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Munkaidő-szervezés – 2003/88//EK irányelv – 8. cikk – A 12. cikk a) pontja – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. és 31. cikke – Az éjszakai munka rendes időtartamának a nappali munkáéhoz képest való csökkentése – A közszektor munkavállalói és a magánszektor munkavállalói – Egyenlő bánásmód)

text:
               2022.4.19.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/7

      A Bíróság (második tanács) 2022. február 24-i ítélete (a Rayonen sad Lukovit [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – VB kontra Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto”
      (C-262/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Munkaidő-szervezés - 2003/88//EK irányelv - 8. cikk - A 12. cikk a) pontja - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. és 31. cikke - Az éjszakai munka rendes időtartamának a nappali munkáéhoz képest való csökkentése - A közszektor munkavállalói és a magánszektor munkavállalói - Egyenlő bánásmód)
      (2022/C 165/07)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rayonen sad Lukovit

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VB

         Alperes: Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zashtita na naselenieto”

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkét és 12. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azok nem teszik kötelezővé olyan nemzeti szabályozás elfogadását, amely előírja, hogy az éjszakai munka rendes időtartamának a közszektor munkavállalói – mint például a rendőrök és a tűzoltók – esetében rövidebbnek kell lennie a nappali munkának az ugyanezen munkavállalók esetében előírt rendes időtartamánál. Az ilyen munkavállalók számára mindenképpen biztosítani kell a munkaidő tartamával, a munkabérrel, kártalanítással vagy más hasonló előnyökkel kapcsolatos, olyan egyéb védelmi intézkedéseket, amelyekkel ellentételezhető az általuk végzett éjszakai munka különleges nehézsége.

                  2)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. és 31. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes, ha az éjszakai munkának a valamely tagállam szabályozásában a magánszektor munkavállalói tekintetében hét órában meghatározott rendes időtartama a közszektor munkavállalóira – köztük a rendőrökre és a tűzoltókra – nem alkalmazandó, feltéve hogy az ilyen eltérő bánásmód objektív és észszerű kritériumon alapszik, azaz az említett szabályozás által követett, jogszerű céllal függ össze, és e céllal arányos.

         (1)  HL C 279., 2020.8.24.