title: Az Elsőfokú Bíróság (kibővített negyedik tanács) 2007. július 11-i ítélete. # Isabel Clara Centeno Mediavilla és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága. # Közszolgálat - Tisztviselők. # T-58/05. sz. ügy

text:
      T‑58/05. sz. ügy
      Isabel Clara Centeno Mediavilla és társai
      kontra
      az Európai Közösségek Bizottsága
      „Közszolgálat – Tisztviselők – Kinevezés – Az új személyzeti szabályzat hatálybalépése – Felvételkor való besorolásra vonatkozó átmeneti intézkedések – Az új személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikke”
      Az Elsőfokú Bíróság ítélete (kibővített negyedik tanács), 2007. július 11.
      Az ítélet összefoglalása
      1.     Tisztviselők – Személyzeti szabályzat – A személyzeti szabályzat módosításról szóló rendelet – Előkészítő eljárás – A személyzeti
            szabályzati bizottsággal folytatott konzultáció
      (Személyzeti szabályzat, 10. cikk, (2) bekezdés; XIII. melléklet, 12. cikk, (3) bekezdés)
      2.     Tisztviselők – Felvétel – Besorolási fokozatba történő kinevezés – Új előmeneteli rendszer bevezetése a 723/2004 rendelettel
            – A besorolásra vonatkozó átmeneti intézkedések
      (Személyzeti szabályzat, 3. cikk; XIII. melléklet, 12. cikk, (3) bekezdés; 723/2004 tanácsi rendelet)
      3.     Tisztviselők – Felvétel – Besorolási fokozatba történő kinevezés – Új előmeneteli rendszer bevezetése a 723/2004 rendelettel
            – A besorolásra vonatkozó átmeneti intézkedések
      (Személyzeti szabályzat XIII. melléklet, 12. cikk, (3) bekezdés; 723/2004 tanácsi rendelet)
      4.     Tisztviselők – Felvétel – Besorolási fokozatba történő kinevezés – A versenyvizsgáról szóló hirdetményben megnevezett besorolási
            fokozatba történő kinevezés – Új előmeneteli rendszer bevezetése a 723/2004 rendelettel – A besorolásra vonatkozó átmeneti
            intézkedések
      (Személyzeti szabályzat, 31. cikk, (1) bekezdés; XIII. melléklet, 2. cikk, (1) bekezdés és 12. cikk, (3) bekezdés)
      5.     Tisztviselők – Felvétel – Besorolási fokozatba történő kinevezés – Új előmeneteli rendszer bevezetése a 723/2004 rendelettel
            – A besorolásra vonatkozó átmeneti intézkedések
      (Személyzeti szabályzat, 5. cikk; XIII. melléklet, 4. cikk, n) pont és 12. cikk, (2) és (3) bekezdés)
      6.     Tisztviselők – Kereset – A megtámadott jogi aktus jogszerűségének a jogi aktus meghozatala időpontjában fennálló ténybeli
            és jogi helyzet alapján történő értékelése
      (Személyzeti szabályzat, 91. cikk)
      7.     Eljárás – Költségek
      (Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 87. cikk, 3. §, (1) bekezdés)
      1.     A tisztviselők személyzeti szabályzatának 2004. április 30‑ig hatályos változata 10. cikke (2) bekezdésének második mondata
         értelmében a Bizottság konzultál a személyzeti szabályzati bizottsággal bármely, a személyzeti szabályzat felülvizsgálatára
         irányuló javaslattal kapcsolatban. E rendelkezés olyan egyeztetési kötelezettséget ró a Bizottságra, amely kiterjed az alaki
         javaslatokon kívül a már megvizsgált javaslatok érdemi módosítására is, kivéve ha – ez utóbbi esetben – a módosítás megegyezik
         azzal, amit a személyzeti szabályzati bizottság javasolt. Mind a szóban forgó rendelkezés szövege, mind a személyzeti szabályzati
         bizottság által betöltött szerep ezt az értelmezést támasztja alá.

      Ebből következik, hogy ha a Tanács a személyzeti szabályzat felülvizsgálatára irányuló javaslatot tárgyal, és annak szövegéhez
         módosítás érkezik, kötelező a módosításról a szöveg Tanács általi elfogadása előtt újból egyeztetni a személyzeti szabályzati
         bizottsággal, ha e módosítás a javaslat tartalmát érdemben érinti. A részletkérdéseket érintő és mérsékelt hatású módosításokra
         nem vonatkozik ez a kötelezettség, mivel ellentétes esetben túlságosan nehézkessé tenné a közösségi jogalkotási eljárásban
         a módosítás kezdeményezéséhez való jog gyakorlását.

      A módosítások akár érdemi, akár részletkérdéseket érintő jellegét tehát a módosítás céljának és a módosított rendelkezésnek
         az elfogadásra javasolt szöveg egészén belül elfoglalt helye szempontjából kell megítélni, nem pedig a rendelkezések végrehajtásával
         esetlegesen érintett személyek helyzetére gyakorolt egyéni következmények szempontjából.

      A közösségi jogalkotó által az előmeneteli rendszer tekintetében 2004. május 1‑jén végrehajtott reform keretében a besorolási
         és fizetési fokozatok átalakítása közvetlenül azzal a hatással járt, hogy az új tisztviselők felvételi besorolási fokozata
         alacsonyabb lett, amellett hogy idővel előmeneteli kilátásaik javulnak.

      Ebből következik, hogy az eredetileg tervezett A 7 besorolási fokozat átváltoztatása A*6 besorolási fokozatra a reform járulékos
         eleme, amely illeszkedik a rendszer egészébe és az előmenetel fejlesztésének átfogó szemléletébe. Ez a változtatás az új előmeneteli
         rendszerhez vezető átmeneti intézkedések részletkérdéseket érintő kiigazításának tekintendő, és sem az új rendszer általános
         szerkezetét, sem annak érdemi részét nem érinti oly mértékben, hogy a személyzeti szabályzati bizottsággal történő újabb egyeztetést
         indokolná, még akkor sem, ha a változtatás nem elhanyagolható, közvetlen pénzügyi hatással jár az érintett tisztviselők eredeti
         besorolási fokozatára és a pályájuk kezdetén nekik járó díjazásra.

      (vö. 35–42. pont)
      2.     A tisztviselők személyzeti szabályzatának, valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek módosításáról szóló,
         a személyzeti szabályzat szövegébe a XIII. melléklet 12. cikkének (3) bekezdését beiktató 723/2004 rendelet 2004. május 1‑jén
         lépett hatályba, vagyis az április 27‑i közzététel után. Mivel a hatálybalépés időpontja nem előzi meg a közzététel időpontját,
         a 723/2004 rendelet nem tekinthető visszaható hatályúnak.

      Tehát azzal, hogy a 2004. május 1‑jét megelőzően alkalmassági listára felvett, de próbaidős tisztviselővé ezen időpontot követően
         kinevezett, versenyvizsgán sikeres pályázók felvételi besorolására vonatkozóan tartalmaz új előírásokat, a személyzeti szabályzat
         XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése nem ütközik a visszaható hatály tilalmába. Alapelv ugyanis, hogy az általános
         érvényű rendelkezések – és különösen a személyzeti szabályzat rendelkezései – módosítása esetén az új jogszabályt azonnal
         alkalmazni kell a korábbi jogszabály hatálya alatt keletkezett – de nem teljesen létrejött – helyzetek jövőbeli hatásaira.

      E tekintetben a nyílt versenyvizsga sikeres pályázóinak a válogatási eljárást követően létrehozott alkalmassági listára vétele
         az érdekeltek számára csupán a próbaidős tisztviselővé való kinevezés lehetőségét biztosítja. E lehetőség szükségszerűen kizárja,
         hogy szerzett jogról legyen szó, a nyílt versenyvizsga alkalmassági listára vett sikeres pályázójának besorolása ugyanis nem
         tekinthető megtörténtnek, amíg a pályázó kinevezésére a megfelelő formában sor nem kerül.

      Amint az a személyzeti szabályzat 3. cikkéből kitűnik, a tisztviselő kinevezésére szükségszerűen a kinevezésre jogosult hatóságtól
         származó egyoldalú, a kinevezés hatálybalépésének időpontját, valamint az érintett által betöltött munkakört tartalmazó okirattal
         kerül sor. A nyílt versenyvizsga sikeres pályázója csak az ilyen határozattal történő kinevezését követően tekinthető tisztviselőnek,
         és igényelheti a személyzeti szabályzat rendelkezései által nyújtott előnyöket.

      (vö. 48–55. pont)
      3.     Az egyenlő bánásmód elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalma megköveteli, hogy hasonló helyzeteket ne kezeljenek eltérő
         módon, kivéve ha ez objektív alapon igazolható.

      E tekintetben valamely versenyvizsga sikeres pályázói, akiket 2004. május 1‑je, vagyis a tisztviselők személyzeti szabályzatának,
         valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek módosításáról szóló 723/2004 rendelet hatálybalépését megelőzően
         vettek alkalmassági listára, azonban csak ezen időpontot követően neveztek ki, nem tekinthetők egy csoportba tartozónak az
         ugyanazon versenyvizsgán sikeres pályázókkal, akiket 2004. május 1‑je előtt neveztek ki.

      Ami a 2004. május 1‑jét megelőzően alkalmassági listára felvett, de próbaidős tisztviselővé ezen időpontot követően kinevezett,
         versenyvizsgán sikeres pályázókat illeti, az ő besorolásukra jogszerűen csak a próbaidős tisztviselővé kinevező határozat
         elfogadásakor hatályos új kritériumok alapján kerülhetett sor. Ezzel szemben a szóban fogó versenyvizsga azon sikeres pályázóit,
         akiket 2004. május 1‑je előtt neveztek ki, szükségszerűen a korábbi, a kinevezésükkor még hatályban lévő, de azóta a személyzeti
         szabályzat új rendelkezéseivel hatályon kívül helyezett kritériumok alapján kellett besorolni.

      Ráadásul, minthogy a tisztviselő által betöltendő munkakör a kinevezési határozatban kerül meghatározásra, és mivel ez csak
         a határozat elfogadásakor hatályos rendelkezések alapján történhet, nem tekinthető hátrányos megkülönböztetésnek az új személyzeti
         szabályzat keretében bizonyos felperesek alacsonyabb besorolási fokozatba való besorolása, annak ellenére sem, hogy továbbra
         is az általuk 2004. május 1‑je előtt nem tisztviselői minőségben betöltött munkakörbe lesznek beosztva, és ugyanolyan vagy
         akár jelentősebb feladatokat fognak ellátni, mint korábban.

      A fentiekből következik, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése nem sérti sem az egyenlő
         bánásmód elvét, sem a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

      (vö. 75–83., 87., 90. pont)
      4.     A személyzeti szabályzat 31. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kiválasztott jelölteket kinevezik a csoportnak
         az általuk teljesített versenyvizsgáról szóló hirdetményben megnevezett besorolási fokozatába.

      Noha ezen újabb rendelkezésből szükségszerűen következik, hogy az általános versenyvizsga sikeres pályázóit az általuk teljesített
         versenyvizsga vizsgakiírásában szereplő besorolási fokozatba kell felvenni, meg kell azonban állapítani, hogy a betöltendő
         állások szintjének és a sikeres pályázók ezen állásokra való kinevezése feltételeinek meghatározása – amelyet az intézmény
         a versenyvizsga‑kiírás elkészítésekor a korábbi személyzeti szabályzat rendelkezései alapján végzett – nem fejthette ki hatását
         azon időpontot követően, amelyen a közösségi jogalkotó hatályba léptette az Európai Közösségek tisztviselőinek új előmeneteli
         rendszerét.

      Az új előmeneteli rendszer bevezetésével a versenyvizsga‑kiírásban szereplő előmeneteli csoporton belüli besorolási fokozatok
         2004. május 1‑jei megszüntetése arra vezette a jogalkotót, hogy megalkossa a személyzeti szabályzat XIII. mellékletében szereplő
         átmeneti intézkedéseket és különösen e melléklet 12. cikkének (3) bekezdését a 2004. május 1‑je előtt alkalmassági listára
         vett, de e napot követően kinevezett versenyvizsgán sikeres pályázók besorolási fokozatának meghatározása érdekében.

      Igaz, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében szereplő, a versenyvizsga‑kiírás besorolási
         fokozatait időközi felvételi besorolási fokozattá átalakító táblázat eltér az ugyanezen melléklet 2. cikkének (1) bekezdésében
         szereplő, a 2004. május 1‑je előtt felvett tisztviselők korábbi besorolási fokozatait új, időközi besorolási fokozattá átalakító
         táblázattól.

      Ugyanakkor a jogalkotó a jövőre nézve, a szolgálat érdekében szabadon módosíthatja a személyzeti szabályzat rendelkezéseit,
         még akkor is, ha a módosított rendelkezések kevésbe kedvezőek, mint a korábbiak.

      Valamely átmeneti intézkedés jellegéből fakad, hogy kivételt képez a személyzeti szabályzat bizonyos rendelkezései alól, amelyek
         alkalmazását a rendszer megváltoztatása szükségszerűen érinti. Meg kell azonban állapítani, hogy a személyzeti szabályzat
         XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében előírt kivétel nem terjed túl a korábbi szabályok hatálya alatt meghirdetett
         és lezárt versenyvizsgán kiválasztott személyek tisztviselővé való kinevezésén.

      (vö. 108–114. pont)
      5.     Nem állítható alappal, hogy a személyzeti szabályzat 5. cikkének a tisztviselők felvételi és szolgálati előmeneteli feltételeinek
         egyenlőségét kimondó (5) bekezdése sérülne amiatt, hogy a 2004. május 1‑jét – vagyis a tisztviselők személyzeti szabályzatának,
         valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek módosításáról szóló 723/2004 rendelet hatálybalépését – megelőzően
         tisztviselővé kinevezett, versenyvizsgán sikeres pályázók besorolására a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatnak
         megfelelően került sor, miközben az ugyanezen versenyvizsgán sikeres, azonban csak ezen időpontot követően kinevezett pályázók
         besorolása a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése szerinti kritériumok alkalmazásával történt.

      Ugyanis a versenyvizsga 2004. május 1‑je előtt kinevezett sikeres pályázóinak besorolására a korábbi személyzeti szabályzat
         rendelkezései és a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatok voltak alkalmazandók, miközben a felperesek besorolására
         az új, ettől a naptól hatályos rendelkezések vonatkoztak, ideértve a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének
         (3) bekezdésében foglalt átmeneti intézkedéseket is.

      Azon elmélet sem fogadható el, hogy a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikke ellentétes a személyzeti szabályzat
         5. cikkével. Az előbbi rendelkezésnek az elfogadásával a jogalkotó a személyzeti szabályzat módosítására vonatkozó jogkörével
         élve meghatározta a felvett tisztviselők átmeneti időszakra vonatkozó besorolási fokozatát.

      Ráadásul a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (2) bekezdése és 4. cikkének n) pontja szövegéből kitűnik,
         hogy e rendelkezések megelőzik a személyzeti szabályzat 5. cikkének általános rendelkezéseit mint azoktól eltérő különös jogszabály.

      (vö. 124–126., 129. pont)
      6.     A megtámadott jogi aktus jogszerűségét a jogi aktus meghozatalának időpontjában fennálló ténybeli és jogi helyzet alapján
         kell megítélni.

      Ami a versenyvizsga sikeres pályázóinak kinevezéséről szóló, legkorábban 2004. május 1‑jével – vagyis a tisztviselők személyzeti
         szabályzatának, valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételeinek módosításáról szóló 723/2004 rendelet hatálybalépésekor –
         hatályba lépett határozatokat illeti, a Bizottságnak nem volt más lehetősége, mint e sikeres pályázókat a személyzeti szabályzat
         XIII. melléklete 12. cikke (3) bekezdésének új, feltétlenül érvényesítendő rendelkezéseinek megfelelően besorolni.

      E tekintetben az a körülmény nem érintheti a megtámadott határozatok jogszerűségét, hogy a Bizottság a hátrányos megkülönböztetés
         tilalmát megsértve, bizonyos sikeres pályázók számára elsőbbséget biztosítva, őket 2004. május 1‑je előtt felvehette volna.

      Ugyanis még ha feltételezzük is, hogy a felvételeket így, elsőbbséget biztosítva lehet kezelni, az egyenlő bánásmód elvét
         akkor is összhangba kell hozni a jogszerűség elvével, mely szerint előnyök szerzése végett senki sem hivatkozhat a valamely
         harmadik személy javára elkövetett jogellenes magatartásra.

      (vö. 151–152., 154–155. pont)
      7.     Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 87. cikkének 3. §‑a értelmében az Elsőfokú Bíróság kivételes okból elrendelheti a
         költségeknek a felek közötti megosztását.

      E tekintetben a felperes tisztviselők eljárási költségeinek az alperes intézmény és a felperesek közötti megosztását igazoló
         kivételes oknak minősül az a tény, hogy a bírósági eljárást részben az intézmény magatartása okozta, amennyiben a tájékoztatás
         hiánya érthető kételyeket keltett a felperesekben eredeti besorolási fokozatuk jogszerűségét illetően, a lényeges felvételi
         feltételekre vonatkozó kétértelműségektől sem mentes felvételi eljárás miatt.

      (vö. 160., 163–164. pont)
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE(kibővített negyedik tanács)
      2007. július 11.(*)

      „Közszolgálat – Tisztviselők – Kinevezés – Az új személyzeti szabályzat hatálybalépése – Felvételkor való besorolásra vonatkozó átmeneti intézkedések – Az új személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikke”
      A T‑58/05. sz. ügyben,
      Isabel Clara Centeno Mediavilla (lakóhelye: Sevilla [Spanyolország]),

      Delphine Fumey (lakóhelye: Evere [Belgium]),

      Eva Gerhards (lakóhelye: Brüsszel [Belgium]),

      Iona M. S. Hamilton (lakóhelye: Brüsszel),

      Raymond Hill (lakóhelye: Brüsszel),

      Jean Huby (lakóhelye: Brüsszel),

      Patrick Klein (lakóhelye: Brüsszel),

      Domenico Lombardi (lakóhelye: Brüsszel),

      Thomas Millar (lakóhelye: London [Egyesült Királyság]),

      Miltiadis Moraitis (lakóhelye: Woluwe-Saint-Lambert [Belgium]),

      Ansa Norman Palmer (lakóhelye: Brüsszel),

      Nicola Robinson (lakóhelye: Brüsszel),

      François‑Xavier Rouxel (lakóhelye: Brüsszel),

      Marta Silva Mendes (lakóhelye: Brüsszel),

      Peter van den Hul (lakóhelye: Tervuren [Belgium]),

      Fritz Von Nordheim Nielsen (lakóhelye: Hoeilaart [Belgium]),

      Michaël Zouridakis (lakóhelye: Brüsszel),

      képviselik őket kezdetben: G. Vandersanden, L. Levi és A. Finchelstein, később: G. Vandersanden és L. Levi ügyvédek,
      felpereseknek
      az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: J. Currall és H. Kraemer, meghatalmazotti minőségben)

      alperes ellen,
      támogatja:
      az Európai Közösségek Tanácsa (képviselik kezdetben: M. Arpio Santacruz, M. Sims és I. Sulce, később: Arpio Santacruz és Sulce, meghatalmazotti minőségben)

      beavatkozó,
      a felpereseket próbaidős tisztviselővé kinevező határozatok megsemmisítése iránti kereset tárgyában, amennyiben e határozatok
         a felperesek besorolási fokozatát a 2004. március 22‑i 723/2004/EK, Euratom tanácsi rendelettel (HL L 124., 1. o.) módosított
         személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése alapján állapítja meg,

      AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGA(kibővített negyedik tanács),
      tagjai: H. Legal elnök, I. Wiszniewska‑Białecka, V. Vadapalas, E. Moavero Milanesi és N. Wahl bírák,
      hivatalvezető: K. Pocheć tanácsos,
      tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2006. december 6‑i tárgyalásra,
      meghozta a következő
      Ítéletet
       Jogi háttér
      1       Az Európai Közösségek tisztviselői személyzeti szabályzata 2004. április 30‑ig hatályos változatának (a továbbiakban: korábbi
         személyzeti szabályzat) 31. cikke úgy rendelkezett, hogy a versenyvizsga sikeres pályázói közül azokat, akiket a felvételi
         vizsgát követően a felvételi bizottság által létrehozott alkalmassági listáról a kinevezésre jogosult hatóság kiválasztott,
         tisztviselővé nevezték ki, besorolva őket az A besorolási osztály kezdő besorolási fokozatába vagy más besorolási osztály
         azon beosztás kezdő besorolási fokozatába, amelynek betöltésére felvették őket.

      2       A 2. cikk értelmében az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatának, valamint az Európai Közösségek egyéb
         alkalmazottainak alkalmazási feltételeinek módosításáról szóló 723/2004/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 124., 1. o.) 2004.
         május 1‑jén lépett hatályba.

      3       E rendelet új előmeneteli rendszert vezet be a közösségi közszolgálatban, a korábbi A, B, C és D besorolási osztályokat új
         tisztviselői (AD) és asszisztensi (AST) csoportokkal váltva fel.

      4       E módosítás következtében a személyzeti szabályzat 2004. május 1‑jétől hatályos változatának (a továbbiakban: személyzeti
         szabályzat) 5. cikke a következőképpen rendelkezik:

      „(1)      Az e személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó beosztásokat, a vonatkozó feladatok természetére és fontosságára tekintettel
         a tisztviselők csoportjába (a továbbiakban: „AD”) és az asszisztensek csoportjába (a továbbiakban: „AST”) sorolják.

      (2)      Az AD csoport tizenkét besorolási fokozatot tartalmaz, amelyek az igazgatói, tanácsadói, nyelvi és tudományos feladatoknak
         felelnek meg. Az AST csoport tizenegy besorolási fokozatot tartalmaz, amelyek a végrehajtási, technikai és irodai feladatoknak
         felelnek meg.

      […]
      (4)      A beosztástípusokat tartalmazó táblázatot az I. melléklet A. pontja tartalmazza. E táblázatra tekintettel minden intézmény
         – a személyzeti szabályzati bizottsággal folytatott konzultációt követően – meghatározza az egyes beosztástípusokhoz kapcsolódó
         feladatokat és hatásköröket.

      (5)      Az azonos csoportba tartozó tisztviselőre azonos felvételi és szolgálati előmeneteli feltételek vonatkoznak.”
      5       A személyzeti szabályzat 31. cikke értelmében:
      „(1)      A kiválasztott jelölteket kinevezik a csoportnak az általuk teljesített versenyvizsgáról szóló hirdetményben megnevezett besorolási
         fokozatába.

      (2)      A 29. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tisztviselőket csak az AST 1–AST 4 besorolási fokozatra vagy az AD 5–AD 8 besorolási
         fokozatra toborozzák. A versenyvizsgáról szóló hirdetményben szereplő besorolási fokozatot az intézmény a következő kritériumok
         alapján határozza meg:

      a)      az a célkitűzés, hogy a 27. cikkben említett legmagasabb követelményeknek megfelelő tisztviselőket toborozzák;
      b)      a megkövetelt szakmai tapasztalat minősége.
      Az intézmény egyedi igényeinek való megfelelésre a tisztviselők toborzásakor a Közösségben fennálló munkaerő‑piaci feltételeket
         is figyelembe veszik.

      […]”
      6       A személyzeti szabályzat 2004. május 1‑je óta hatályos változatához egy új, „A Közösségek tisztviselőire alkalmazandó átmeneti
         intézkedések” címet viselő XIII. melléklet tartozik, melynek ide vonatkozó rendelkezései a következők:

      „1. cikk
      (1)      A 2004. május 1‑jétől 2006. április 30‑ig tartó időszakra a személyzeti szabályzat 5. cikkének (1) és (2) bekezdése helyébe
         a következő szöveg lép:

      »1.      A személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó beosztásokat, a vonatkozó feladatok természetére és fontosságára tekintettel
         négy – A*, B*, C*, és D* – besorolási osztályba sorolják, rang szerint csökkenő sorrendben.

      2.      Az A* besorolási osztály tizenkét , a B* besorolási osztály kilenc, a C* besorolási osztály hét, a D* besorolási osztály pedig
         öt besorolási fokozatot tartalmaz.«

      (2)      A felvétel napjára való hivatkozást a szolgálatba lépés napjára való hivatkozásként kell értelmezni.
      2. cikk
      (1)      2004. május 1‑jén és a melléklet 8. cikkére is figyelemmel, a személyzeti szabályzat 35. cikkében meghatározott hivatali státuszok
         valamelyikét betöltő tisztviselők besorolási fokozatai a következő új megnevezéseket kapják:

               Korábbi besorolási fokozat

               Új (időközi) besorolási fokozat

               Korábbi besorolási fokozat

               Új (időközi) besorolási fokozat

               Korábbi besorolási fokozat

               Új (időközi) besorolási fokozat

               Korábbi besorolási fokozat

               Új (időközi) besorolási fokozat

               A1

               A*16

               A2

               A*15

               A3/LA3

               A*14

               A4/LA4

               A*12

               A5/LA5

               A*11

               A6/LA6

               A*10

               B1

               B*10

               A7/LA7

               A*8

               B2

               B*8

               A8/LA8

               A*7

               B3

               B*7

               C1

               C*6

               B4

               B*6

               C2

               C*5

               B5

               B*5

               C3

               C*4

               D1

               D*4

               C4

               C*3

               D2

               D*3

               C5

               C*2

               D3

               D*2

               D4

               D*1

          […]”
      7       A XIII. bekezdés 4. cikke a következőképpen fogalmaz:
      „E rendelkezések alkalmazásában és az e melléklet 1. cikkének bevezető mondatában meghatározott időszakban:
      a)      a „csoport” kifejezés helyébe „besorolási osztály” lép:
               i.     a személyzeti szabályzat:
               –       5. cikkének (5) bekezdésében,
               –       […]
               –       31. cikkének (1) bekezdésében,
               […]
      b)      az „AD csoport” kifejezés helyébe „A* besorolási osztály” lép:
               i.     a személyzeti szabályzat:
               –       5. cikke (3) bekezdésének c) pontjában;
      […]
      e)               a személyzeti szabályzat 5. cikke (3) bekezdésének a) pontjában az „AST funkciócsoport” kifejezés helyébe „B* és C* besorolási
         osztály” lép;

      […]
      n)      a személyzeti szabályzat 5. cikkének (4) bekezdésében az „I. melléklet A. pont” hivatkozás helyébe a „XIII.1. melléklet” hivatkozás
         lép;

      […]”
      8       A személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikke értelmében:
      „(1)      2004. május 1. és 2006. április 30. között a személyzeti szabályzat 31. cikke (2) és (3) bekezdésében az AST és AD csoport
         besorolási fokozataira való hivatkozást a következőképpen kell megtenni:

      –      AST 1–AST 4: C*1–C*2 és B*3–B*4,
      –      AD 5–AD 8: A*5–A*8
      –      AD 9, AD 10, AD 11, AD 12: A*9, A*10, A*11, A*12.
      (2)      Azon tisztviselők esetében, akiket a 2004. május 1‑je előtt közzétett versenyvizsgák alapján kialakult, az alkalmas pályázókat
         tartalmazó jegyzékről vettek fel, a személyzeti szabályzat 5. cikkének (3) bekezdését nem kell alkalmazni.

      (3)      Azokat a tisztviselőket, akiket 2006. május 1‑je előtt vettek fel az alkalmas pályázók jegyzékére, és akiket 2004. május 1.
         és 2006. április 30. között vettek fel:

      –      a versenyvizsgán közölt besorolási fokozatba sorolják be, amennyiben a jegyzéket az A*, B* vagy C* besorolási osztályhoz állították
         össze;

      –      a következő táblázatnak megfelelően sorolják be, amennyiben a jegyzéket az A, LA, B vagy C besorolási osztályhoz állították
         össze:

               A versenyvizsga szerinti besorolási fokozat

               A felvétel szerinti besorolási fokozat

               A8/LA8

               A*5

               A7/LA7 és A6/LA6

               A*6

               A5/LA5 és A4/LA4

               A*9

               A3/LA3

               A*12

               A2

               A*14

               A1

               A*15

               B5 és B4

               B*3

               B3 és B2

               B*4

               C5 és C4

               C*1

               C3 és C2

               C*2”

          A jogvita alapját képező tényállás
      9       A 2001. április 11. és 2002. június 18. között a Bizottság több versenyvizsga‑kiírást tett közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában A 7/A 6 besorolási fokozatú tisztviselők (COM/A/6/01, COM/A/9/01, COM/A/10/01, COM/A/1/02, COM/A/3/02 és CC/A/12/02), A 8
         besorolási fokozatú tisztviselő‑helyettesek (COM/A/2/02 versenyvizsga) és B 5/B 4 besorolási fokozatú asszisztens‑helyettesek
         (COM B/1/02 versenyvizsga) felvételi tartaléklistájának összeállítása céljából.

      10     A 17 felperes 2004. május 1‑jét megelőzően került fel a felvételi vizsgákat követően létrehozott különböző alkalmassági listákra.
      11     A versenyvizsga‑kiírás „Felvételi követelmények” rovata pontosította, hogy a sikeres pályázók tartaléklistára kerülése biztosítja
         számukra a felvétel lehetőségét a szolgálatoknál jelentkező igények függvényében.

      12     A COM/A/1/02 és COM/A/2/02 versenyvizsga‑kiírásának D pontja („Általános tudnivalók”) végén a következő megjegyzés szerepelt:
      „A Bizottság hivatalosan kezdeményezte a Tanácsnál a személyzeti szabályzat módosítását. A módosítás többek között új előmeneteli
         rendszer bevezetését is tartalmazza. Következésképpen a módosítás Tanács általi elfogadását követően e versenyvizsga sikeres
         pályázói az új személyzeti szabályzat rendelkezéseinek megfelelően nyerhetnek felvételt.”

      13     A COM/A/3/02 versenyvizsga kiírásában szinte azonos, az „új szabályzat rendelkezéseire” hivatkozó megjegyzés szerepelt.
      14     A COM/A/6/01, COM/A/9/01 és COM/A/10/01 versenyvizsgákat (a továbbiakban: 2001‑es versenyvizsgák) követően létrehozott alkalmassági
         listákat 2002. november 19‑én (COM/A/6/01 versenyvizsga), március 8‑án (COM/A/10/01 versenyvizsga), illetve 2003. július 2‑án
         (COM/A/9/01) tették közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.

      15     A 2001‑es versenyvizsgák sikeres pályázóinak alkalmassági listára kerüléséről szóló értesítés többek között arról tájékoztatott,
         hogy a lista 2003. december 31‑ig érvényes.

      16     2003 decemberében a Bizottság Személyzeti és Igazgatási Főigazgatósága a 2001‑es versenyvizsgák minden sikeres pályázóját
         levélben tájékoztatta, hogy a különböző alkalmassági listák érvényessége 2004. december 31‑ig meghosszabbodott.

      17     A COM/A/1/02, COM/A/2/02, COM/A//3/02, COM/B/1/02 és CC/A/12/02 versenyvizsgákat (a továbbiakban: 2002‑es versenyvizsgák)
         követően létrehozott alkalmassági listákat 2003. december 19‑én (CC/A/12/02 versenyvizsga), március 23‑án (COM/A/1/02 és COM/A/2/02
         versenyvizsga), illetve 2004. május 18‑án (COM/A//3/02 és COM/B/1/02 versenyvizsga) tették közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.

      18     A felpereseket próbaidős tisztviselővé kinevező határozatokat 2004. május 1‑je után hozták (a továbbiakban: megtámadott határozatok),
         és az ezen időponttól 2004. december 1‑jéig terjedő időszak alatt léptek hatályba.

      19     A megtámadott határozatok a felpereseket a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdését alkalmazva
         sorolták be, vagyis B*3 (COM/B/1/02 versenyvizsga), A*5 (COM/A/2/02 versenyvizsga) vagy A*6 (minden egyéb versenyvizsga) besorolási
         fokozatba.

      20     2004. augusztus 6‑a és 2004. október 21‑e között, a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése alapján minden felperes
         panasszal élt az őt próbaidős tisztviselővé kinevező határozat ellen, amennyiben a határozat a személyzeti szabályzat XIII. melléklete
         12. cikkének (3) bekezdését alkalmazva kedvezőtlenebb besorolási fokozatba sorolta őt be, mint ami a különböző versenyvizsga‑kiírásokban
         szerepelt.

      21     A kinevezésre jogosult hatóság 2004. október 21‑e és 2004. december 22‑e között hozott határozataival elutasította a felperesek
         panaszait.

       Az eljárás és a felek kérelmei
      22     Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2005. február 3‑án benyújtott keresetlevelükkel a felperesek megindították a jelen keresetet.
      23     Az Elsőfokú Bíróság negyedik tanácsának elnöke 2005. június 6‑i végzésével engedélyezte a Tanácsnak a Bizottság kérelmeit
         támogató beavatkozást.

      24     Az Elsőfokú Bíróság 2006. október 6‑i végzésével az ügyet a kibővített negyedik tanács elé utalta.
      25     A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság:
      –       semmisítse meg a megtámadott határozatoknak a felpereseket a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése
         alapján besoroló részét;

      –       rendelkezzék a felperesek előmenetelének a kinevezési határozattól számított újbóli megállapításáról – ideértve az így helyesbített
         besorolási fokozatban szerzett szakmai tapasztalatuk, előmenetelhez való joguk és nyugdíjjogosultságaik érvényesítését – azon
         besorolási fokozat alapján, amelybe az alkalmassági lista létrehozásához vezető versenyvizsga‑kiírásnak megfelelően kellett
         volna őket besorolni, akár a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatba, akár a személyzeti szabályzat új rendelkezéseinek
         osztályozása szerint ezzel egyenértékű besorolási fokozatba (és a 2004. május 1‑je előtt hatályos, megfelelő fizetési fokozatba);

      –       ítéljen meg számukra az Európai Központi Bank árfolyama alapján számított késedelmi kamatot a kinevezési határozatban szereplő
         besorolás és a nekik jog szerint járó besorolás szerinti illetmény közti különbözet címén, addig a napig, amíg a szabályos
         besorolásról szóló határozat meg nem születik;

      –       kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.
      26     A Bizottság – a Tanács támogatásával – azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
      –       a keresetet – mint alaptalant – utasítsa el;
      –       a vonatkozó jogszabályok alapján határozzon a költségekről.
       A jogkérdésről
      27     Megsemmisítés iránti kérelmük alátámasztására a felperesek elsősorban a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke
         (3) bekezdésének jogellenességére hivatkoznak, amelynek alapján a Bizottság a megtámadott határozatokban a felperesek besorolási
         fokozatát megállapította.

      28     Másodsorban a felperesek azzal érvelnek, hogy maguk a megtámadott határozatok sértik a gondos ügyintézés, gondoskodási kötelezettség,
         átláthatóság, bizalomvédelem, jóhiszeműség, egyenlő bánásmód elvét és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, akárcsak a beosztás
         és a besorolási fokozat egyenértékűségének szabályát.

       A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke (3) bekezdésének jogellenességéről
      29     A felperesek arra hivatkoznak, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése ellentétes a korábbi
         személyzeti szabályzat 10. cikkével, figyelmen kívül hagyja a felperesek szerzett jogait, sérti a jogbiztonság elvét és a
         visszaható hatály tilalmát akárcsak az egyenlő bánásmód elvét, a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, figyelmen kívül hagyja
         a felperesek jogos bizalmát, és sérti úgy a személyzeti szabályzat 31. cikkét, mint annak 5. és 7. cikkét.

       A korábbi személyzeti szabályzat 10. cikkének megsértéséről
      –       A felek érvei
      30     A felperesek azt róják a Bizottság terhére, hogy elmulasztott egyeztetni a személyzeti szabályzati bizottsággal a korábbi
         személyzeti szabályzat módosítására vonatkozó rendelettervezet szövegének megváltoztatásáról, amely – a korábban személyzeti
         szabályzati bizottság által megvizsgált szövegben szereplő – A*7 helyett az alacsonyabb A*6 fokozatba sorolta be azon versenyvizsgák
         sikeres pályázóit, akiknek versenyvizsga‑kiírása A 7 vagy A 6 felvételi besorolási fokozatot említett.

      31     E módosítás – amely a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésévé vált rendelkezésbe került bele –
         nem tekinthető mellékesnek, lényegtelennek vagy csupán fokozatbeli, de nem szerkezeti változtatásnak, amint azt a Bizottság
         állítja, hiszen a felperesek vagyoni jogosultságainak és előmeneteli lehetőségeiknek a lényeges csökkenésével jár.

      32     A Bizottság azzal, hogy elmulasztott egyeztetni a személyzeti szabályzati bizottsággal a személyzeti szabályzat ezen alapvető
         módosításáról, megsértette a korábbi személyzeti szabályzat 10. cikkének (2) bekezdését.

      33     A Bizottság ellenérve az, hogy a személyzeti szabályzati bizottsággal való egyeztetésre csak akkor előírás, ha az e szerv
         által már megvizsgált javaslat módosítása magát a javaslat lényegét érinti.

      34     A felvételi besorolási fokozat A*7‑ről A*6‑ra történő módosítása nem érdemi jellegű, mivel a módosítás csekély mértékű, és
         az új előmeneteli rendszer gyorsabb ütemű előléptetéseken alapszik, mint a korábbi.

      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      35     A korábbi személyzeti szabályzat 10. cikke (2) bekezdésének második mondata értelmében a Bizottság konzultál a személyzeti
         szabályzati bizottsággal bármely, a személyzeti szabályzat felülvizsgálatára irányuló javaslattal kapcsolatban. E rendelkezés
         olyan egyeztetési kötelezettséget ró a Bizottságra, amely kiterjed az alaki javaslatokon kívül a már megvizsgált javaslatok
         érdemi módosítására is, kivéve ha – ez utóbbi esetében – a módosítás megegyezik azzal, amit a személyzeti szabályzati bizottság
         ajánlott.

      36     Mind a szóban forgó rendelkezés szövegezése, mind a személyzeti szabályzati bizottság által betöltött szerep ezt az értelmezést
         támasztja alá. Ugyanis egyrészt e rendelkezés az általa előírt kötelezettség széles körű érvényesítését célozza, a személyzeti
         szabályzat felülvizsgálatára irányuló bármely javaslat esetén a személyzeti szabályzati bizottsággal való feltétlen és kivételt
         nem tűrő konzultáció előírásával. E megfogalmazás nyilvánvalóan összeegyeztethetetlen a kötelezettség terjedelmének megszorító
         értelmezésével. Másrészt a személyzeti szabályzati bizottságnak – mint olyan szervnek, amelyben egyenlő számban vesznek részt
         az adminisztráció képviselői és az összes intézmény személyi állományának demokratikusan választott képviselői – az a feladata,
         hogy figyelembe vegye és képviselje a közösségi közszolgálat egészének érdekeit (az Elsőfokú Bíróság T‑164/97. sz., Busacca
         és társai kontra Számvevőszék ügyben 1998. szeptember 30‑án hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 1998., I‑A65 és II‑1699. o.] 91–95. pontját).

      37     Ebből következik, hogy ha a Tanács a személyzeti szabályzat felülvizsgálatára irányuló javaslatot tárgyal, és annak szövegéhez
         módosítás érkezik, kötelező a módosításról a szöveg Tanács általi elfogadása előtt újból egyeztetni a személyzeti szabályzati
         bizottsággal, ha e módosítás a javaslat tartalmát érdemben érinti. A részletkérdéseket érintő és mérsékelt hatású módosításokra
         nem vonatkozik ez a kötelezettség, mivel ellentétes esetben túlságosan nehézkessé tenné a közösségi jogalkotási eljárásban
         a módosítás kezdeményezéséhez való jog gyakorlását.

      38     A szóban forgó módosítások akár érdemi, akár részletkérdéseket érintő jellegét tehát a módosítás céljának és a módosított
         rendelkezésnek az elfogadásra javasolt szöveg egészén belül elfoglalt helye szempontjából kell megítélni, nem pedig a rendelkezések
         végrehajtásával esetlegesen érintett személyek helyzetére gyakorolt egyéni következmények szempontjából.

      39     A jelen esetben a közösségi jogalkotó által az előmeneteli rendszeren végrehajtott reform keretében a besorolási és fizetési
         fokozatok átalakítása közvetlenül azzal a hatással járt, hogy az új tisztviselők felvételi besorolási fokozata alacsonyabb
         lett, amellett, hogy idővel előmeneteli kilátásaik javulnak.

      40     Ebből következik, hogy az eredetileg tervezett A 7 besorolási fokozat átváltoztatása A*6 besorolási fokozatra a reform járulékos
         eleme, amely illeszkedik a rendszer egészébe és az előmenetel fejlesztésének átfogó szemléletébe.

      41     Ez a változtatás az új előmeneteli rendszerhez vezető átmeneti intézkedések részletkérdéseket érintő kiigazításának tekintendő,
         és sem az új rendszer általános szerkezetét, sem annak érdemi részét nem érinti oly mértékben, hogy a személyzeti szabályzati
         bizottsággal történő újabb egyeztetést indokolná (e tekintetben lásd a Bíróság C‑280/93. sz., Németország kontra Tanács ügyben
         1994. október 5‑én hozott ítéletének [EBHT 1994., I‑4973. o.] 41. pontját).

      42     Nem bizonyosodott be tehát, hogy a Bizottság megsértette a korábbi személyzeti szabályzat 10. cikke (2) bekezdésének második
         mondatát azáltal, hogy a személyzeti szabályzat módosítására tett – a személyzeti szabályzati bizottság által már vizsgált –
         javaslat általános rendszere által kiváltott egyszerű kiegészítés miatt nem egyeztetett újból a személyzeti szabályzati bizottsággal,
         még akkor sem, ha az A*7 besorolási fokozat A*6‑ra történő, a személyzeti szabályzati bizottsággal történt konzultációt követő
         kicserélése nem elhanyagolható közvetlen pénzügyi hatással jár az érintett tisztviselők eredeti besorolási fokozatára és a
         pályájuk kezdetén nekik járó díjazásra.

      43     A jogalapot tehát – mint alaptalant – el kell utasítani.
       A felperesek szerzett jogainak megsértéséről valamint a jogbiztonság elvének és a visszaható hatály tilalmának megsértéséről
      –       A felek érvei
      44     A felperesek úgy vélik, hogy a szóban forgó – a kinevezésre jogosult hatóságra nézve kötelező és azt velük szemben elkötelező –
         versenyvizsga‑kiírásnak megfelelő besoroláshoz való joguk az alkalmassági listára való felvételükből származik. A személyzeti
         szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése, amely eltérő besorolási fokozatban állapítja meg a felperesek besorolását,
         sérti tehát a felperesek szerzett jogait.

      45     E rendelkezés ugyancsak ellentétes a visszaható hatály tilalmával, amennyiben a besorolásnak újabb feltételeket szabva megváltoztatja
         azt a helyzetet, amelyre a versenyvizsga‑kiírás alapján a felperesek számítottak.

      46     Végül a vitatott intézkedés sérti a jogbiztonság elvét, amely megköveteli, hogy az állampolgárok alappal bízhassanak a versenyvizsga‑kiírás
         által szabott feltételekben. A feltételek addig érvényesek, amíg az érdekeltek nem kapnak megfelelő időben egyértelmű, teljes
         és pontos tájékoztatást a felvételi besorolásuk során alkalmazandó újabb rendelkezésekre vonatkozóan.

      47     A Bizottság a Tanács támogatásával úgy véli, hogy a vitatott rendelkezés nem ellentétes a felperesek által hivatkozott elvekkel.
         Lényegében azzal érvel, hogy az alkalmassági listára vétel csupán lehetőséget – de nem jogot – biztosít a próbaidős tisztviselővé
         való kinevezéshez, és ennélfogva kinevezés esetén nem biztosít jogot meghatározott besorolási fokozatba történő besoroláshoz
         sem. Nem merül fel tehát bármiféle szerzett jog megsértésének kérdése, mivel a jogi helyzet létrejöttének időbeli elsőbbsége
         a jogszabályi módosításhoz képest szükséges, de nem elégséges feltétele a szerzett jogok keletkezéséhez.

      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      48     Kétségtelen, hogy a személyzeti szabályzat szövegébe a személyzeti szabályzat XIII. melléklet 12. cikkének (3) bekezdését
         beiktató 723/2004 rendelet 2004. május 1‑jén lépett hatályba, vagyis az április 27‑i közzététel után.

      49     Mivel a hatálybalépés időpontja nem előzi meg a közzététel időpontját, a 723/2004 rendelet nem tekinthető visszaható hatályúnak
         (lásd e tekintetben az Elsőfokú Bíróság T‑177/95. sz., Barreaux és társai kontra Bizottság ügyben 1996. december 11‑én hozott
         ítéletének [EBHT‑KSZ 1996., I‑A‑541. és II‑1451. o.] 45. és 46. pontját).

      50     Mivel e rendelet a 2004. május 1‑jét megelőzően alkalmassági listára felvett, de próbaidős tisztviselővé ezen időpontot követően
         kinevezett, versenyvizsgán sikeres pályázók felvételi besorolására vonatkozóan tartalmaz új előírásokat, a személyzeti szabályzat
         XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése nem ütközik a visszaható hatály tilalmába.

      51     Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint alapelv ugyanis az általános érvényű rendelkezések – és különösen a személyzeti szabályzat
         rendelkezései – módosítása esetén az új jogszabályt azonnal alkalmazni kell a korábbi jogszabály hatálya alatt keletkezett
         – de nem teljesen létrejött – helyzetek jövőbeli hatásaira (a Bíróság 68/69. sz., Brock‑ügyben 1970. április 14‑én hozott
         ítéletének [EBHT 1970., 171. o.] 7. pontja; 143/73. sz., SOPAD‑ügyben 1973. december 5‑én hozott ítéletének [EBHT 1973., 1433. o.]
         8. pontja és 270/84. sz., Licata kontra EGSZB ügyben 1986. július 10‑én hozott ítéletének [EBHT 1986., 2305. o.] 31. pontja).

      52     A Jelen esetben a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése nem sérthette a felpereseknek a korábbi
         személyzeti szabályzat rendelkezései alkalmazásához fűződő jogát. A nyílt versenyvizsga sikeres pályázóinak a válogatási eljárást
         követően létrehozott alkalmassági listára vétele ugyanis az érdekeltek számára csupán a próbaidős tisztviselővé való kinevezés
         lehetőségét biztosítja, amint arra egyébként a nyílt versenyvizsga kiírása is felhívta a figyelmet (lásd e tekintetben az
         Elsőfokú Bíróság T‑173/99. sz., Elkaïm és Mazuel kontra Bizottság ügyben 2000. május 25‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 2000.,
         I‑A‑101. és II‑433. o.] 21. pontját).

      53     E lehetőség szükségszerűen kizárja, hogy szerzett jogról legyen szó, a nyílt versenyvizsga alkalmassági listára vett sikeres
         pályázójának besorolása ugyanis nem tekinthető megtörténtnek, amíg a pályázó kinevezésére a megfelelő formában sor nem kerül.

      54     Amint az a személyzeti szabályzat 3. cikkéből kitűnik, a tisztviselő kinevezésére szükségszerűen a kinevezésre jogosult hatóságtól
         származó egyoldalú, a kinevezés hatálybalépésének időpontját, valamint az érintett által betöltött munkakört tartalmazó okirattal
         kerül sor (az Elsőfokú Bíróság T‑40/91. sz., Ventura kontra Parlament ügyben 1992. április 10‑én hozott ítéletének [EBHT 1992.,
         II‑1697. o.] 41. pontja).

      55     A nyílt versenyvizsga sikeres pályázója csak az ilyen határozattal történő kinevezését követően tekinthető tisztviselőnek,
         és igényelheti a személyzeti szabályzat rendelkezései által nyújtott előnyöket (az Elsőfokú Bíróság T‑74/98. sz., Mammarella
         kontra Bizottság ügyben 1999. július 19‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 1999., I‑A‑151. és II‑797. o.] 27. pontja).

      56     2004. május 1‑jén, a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke (3) bekezdésének hatálybalépésekor, a felperesek még
         nem nyertek felvételt a kinevezésre jogosult hatóságtól származó kinevezési okmánnyal, ami biztosította volna számukra a személyzeti
         szabályzat nyújtotta előnyöket.

      57     A felperesek tehát nem hivatkozhatnak alappal arra, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése
         megsértette a szóban forgó versenyvizsga‑kiírásban szereplő, korábbi előmeneteli rend szerinti besorolási fokozathoz való
         jogukat, melyet 2004. május 1‑je előtt szereztek volna a válogatási eljárást követően létrehozott alkalmassági listára való
         felvételük tényénél fogva.

      58     Valamely tisztviselő csak akkor hivatkozhat szerzett jogára, ha az azt keletkeztető tényállás a korábbi személyzeti szabályzat
         hatálya alatt valósult meg, a személyzeti szabályzat rendelkezéseinek módosítását megelőzően (a Bíróság 28/74. sz., Gillet
         kontra Bizottság ügyben 1975. március 19‑én hozott ítéletének [EBHT 1975., 463. o.] 5. pontja).

      59     Ebből következik, hogy jelen esetben a felperesek semmiféle, meghatározott besorolási fokozatba való besoroláshoz fűződő joga
         nem sérült.

      60     Végezetül a felperesek által hivatkozott jogbiztonság elve csak akkor alkalmazható a jelenlegihez hasonló helyzetben, ha valamely
         közösségi jogi aktus hatálybalépésének időpontját a közzétételét megelőző időpontban határozzák meg (a Bíróság C‑337/88. sz.,
         SAFA‑ügyben 1990. január 9‑én hozott ítéletének [EBHT 1990., I‑1. o.] 13. pontja), és a közösségi szabály a hatálybalépése
         előtt keletkezett helyzetre vonatkozik (a Bíróság 21/81. sz. Bout‑ügyben 1982. február 10‑én hozott ítéletének [EBHT 1982.,
         381. o.] 13. pontja), amely esetek idegenek a jelen helyzettől, amint annak megállapítására sor került.

      61     Ebből következik, hogy a közösségi jogalkotó nem sérthette meg a jogbiztonság elvét.
      62     A felperesek tehát nem hivatkozhatnak alappal arra, hogy a jogellenességi kifogás útján vitatott rendelkezés sérti szerzett
         jogaikat vagy a jogbiztonság elvét és a visszaható hatály tilalmát.

      63     Ezt a kifogást tehát – mint minden alapot nélkülözőt – el kell utasítani.
       Az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértéséről
      –       A felek érvei
      64     Anélkül, hogy a jogalkotónak a személyzeti szabályzat módosításához való jogát vitatnák, a felperesek szerint a személyzeti
         szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése besorolási fokozatuk és következésképpen havi illetményük tekintetében
         eltérően bánik ugyanazon versenyvizsga sikeres pályázóiból álló, azonos csoportba tartozó személyekkel attól függően, hogy
         2004. május 1‑je előtt vagy az után vették fel őket.

      65     Ezt az időpontot nem szabadna a megkülönböztetés objektív kritériumaként figyelembe venni a felvételi besorolás során, mivel
         a tisztviselő kinevezésének időpontja nem objektív kritériumoktól függ, és a felpereseknek arra nincs befolyásuk.

      66     E tekintetben a figyelembe vehető egyetlen objektív kritérium szerintük a versenyvizsga sikeres pályázóit alkalmassági listára
         vételükről tájékoztató, 2004. május 1‑je előtti levél kézbesítésének időpontja. Még ha nincs is semmiféle joguk a kinevezéshez,
         innentől számítva – kinevezésük esetén – joguk van a versenyvizsga‑kiírásban és az állásajánlatban szereplő besorolási fokozatba
         való felvételhez, a korábbi személyzeti szabályzat 31. cikkének megfelelően.

      67     Az Elsőfokú Bíróság T‑92/96. sz., Monaco kontra Parlament ügyben 1997. július 9‑én hozott ítéletében [EBHT‑KSZ 1997., I‑A‑195.
         és II‑573. o.] úgy ítélte meg, hogy egyrészt a jelölt felvételének időpontja nem vehető figyelembe a rá alkalmazandó szabályok
         meghatározásakor, másrészt A hátrányos megkülönböztetés tilalma és az egyenlő bánásmód elve megköveteli, hogy a versenyvizsga
         sikeres pályázói mind ugyanolyan bánásmódban részesüljenek, függetlenül attól, hogy némelyikük kinevezése előtt esetleg új
         szabályokat vezetnek be.

      68     A hátrányos megkülönböztetés másik tényezője, hogy a felperesek besorolásának értékvesztése hatására a felpereseket „senior”
         munkakör betöltése mellett „junior” besorolási fokozatba sorolták be. Mivel a felperesek már jelentős szakmai tapasztalatra
         tettek szert, és mivel tekintélyes végzettséggel és képesítéssel rendelkeztek, velük szemben a személyzeti szabályzat 1d. cikkének
         megsértésével koron alapuló hátrányos megkülönböztetést alkalmaztak, ugyanis nem ugyanolyan előmeneteli kilátásokkal rendelkeztek,
         mint más, azonos besorolási fokozatú, fiatalabb tisztviselők.

      69     Ráadásul a felperesek – akik próbaidős tisztviselővé való kinevezésük előtt ideiglenes alkalmazotti vagy kisegítő alkalmazotti
         minőségben dolgoztak az Európai Közösségeknek – az új személyzeti szabályzat hatálya alatt ugyanazt a munkakört töltik be,
         ugyanazokat a feladatokat látják el, vagy akár több feladatot, miközben egyébként a besorolási fokozatuk alacsonyabb lett.

      70     A Bizottság ezzel szemben úgy véli, hogy a vitás versenyvizsga sikeres pályázói, akiknek kinevezésére 2004. május 1‑je előtt,
         illetve ezen időpont után került sor, nincsenek összehasonlítható helyzetben.

      71     Amint az a személyzeti szabályzat 3. cikkéből és 4. cikke (3) bekezdéséből hallgatólagosan kitűnik, a kinevezési okirat jogszerűségének
         megítéléséhez a megfelelő időpont az okirat hatálybalépésének időpontja. Márpedig mind a megtámadott határozatok elfogadására,
         mind azok hatálybalépésére 2004. május 1‑je után került sor.

      72     Mivel valamely közösségi jogi aktus jogszerűségét a meghozatalának időpontjában fennálló ténybeli és jogi helyzet alapján
         kell megítélni, a vitás versenyvizsga sikeres pályázóinak a korábbi személyzeti szabályzat 31. és 32. cikkének megfelelő kinevezésére
         2004. május 1‑jét megelőzően volt lehetőség, míg a 723/2004 rendelet hatálybalépését követően a vitás versenyvizsga sikeres
         pályázóinak kinevezésére ezen időponttól kezdve a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében foglalt
         átmeneti intézkedések alapján kerülhetett sor.

      73     A fent hivatkozott Monaco kontra Parlament ügytől eltérően ez a jogvita sem valamely intézménynek az általa felvett tisztviselők
         besorolására vonatkozó közigazgatási gyakorlathoz, sem ilyen közigazgatási gyakorlatot előíró belső iránymutatáshoz nem kapcsolódik,
         hanem a közösségi jogalkotótól származó és valamely intézmény felvételi besorolással kapcsolatos belső iránymutatásának spontán
         módosításával együttjáró önkény veszélyét kizáró rendelkezésre vonatkozik.

      74     A közösségi jogalkotó bármikor módosítást fogadhat el – a jövőre nézve – a személyzeti szabályzat rendelkezéseire vonatkozóan,
         ha ezt a szolgálat érdekében állónak ítéli, még akkor is, ha az ilyen módosítás a korábbi személyzeti szabályzat rendelkezéseiből
         fakadóhoz képest kedvezőtlenebb helyzetet teremt a tisztviselők számára.

      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      75     Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az egyenlő bánásmód elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalma megköveteli, hogy
         hasonló helyzeteket ne kezeljenek eltérő módon, kivéve ha ez objektív alapon igazolható (az Elsőfokú Bíróság T‑109/92. sz.,
         Lacruz Bassols kontra Bíróság ügyben 1994. február 9‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 1994., I‑A‑31. és II‑105. o.] 87. pontja).

      76     Annak megállapításához, vajon a felperesek hivatkozhatnak‑e ezen elvre, meg kell vizsgálni, vajon a versenyvizsgának a válogatási
         eljárást követően létrehozott alkalmassági listára vett minden sikeres pályázóját egy és ugyanazon csoportba tartozó személynek
         kell‑e tekinteni, akár 2004. május 1‑je előtt, akár az után nevezték ki őket.

      77     Amint az fentebb kifejtésre került, a felperesek besorolására jogszerűen csak a próbaidős tisztviselővé kinevező határozat
         elfogadásakor hatályos új kritériumok alapján kerülhetett sor.

      78     A felperesek egyébként hallgatólagosan elfogadják, hogy a személyzeti szabályzat új rendelkezései alkalmazandóak rájuk, mivel
         a személyzeti szabályzat 1d. cikkének alkalmazását kérik.

      79     Ezzel szemben a szóban fogó versenyvizsga azon sikeres pályázóit, akiket 2004. május 1‑je előtt neveztek ki, szükségszerűen
         a korábbi, a kinevezésükkor még hatályban levő, de azóta a személyzeti szabályzat új rendelkezéseivel hatályon kívül helyezett
         kritériumok alapján kellett besorolni.

      80     Ebből következik, hogy a felperesek nem tekinthetők egy csoportba tartozónak azon versenyvizsgán sikeres pályázókkal, akiket
         2004. május 1‑je előtt neveztek ki.

      81     A felperesek nem hivatkozhatnak tehát érvényesen arra, hogy 2004. május 1‑je előtti alkalmassági listára vételük jogot biztosít
         számukra – felvételük esetén – a versenyvizsga‑kiírásban vagy az állásajánlatban szereplő besorolási fokozatba való kinevezéshez,
         vagy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 2. cikkének (1) bekezdése szerint annak megfelelő besorolási fokozatba való
         kinevezéshez, összhangban a korábbi személyzeti szabályzat 31. cikkével.

      82     Amíg kinevezésük csupán lehetséges, a felpereseknek nincs semmiféle joga a személyzeti szabályzat a nyílt versenyvizsga sikeres
         pályázóinak felvételére alkalmazandó besorolási kritériumaira hivatkozni.

      83     Másrészt, a 723/2004 rendelet (37) preambulumbekezdése, amely kimondja, hogy a személyzeti szabályzat átmeneti intézkedései
         nem sérthetik a személyzet által az új közszolgálati rendszer hatálybalépését megelőzően a közösségi rendszer keretében szerzett
         jogokat, megerősíti azt a megkülönböztetést, melyet a vitás versenyvizsga 2004. május 1‑je előtt és az után kinevezett sikeres
         pályázói között kell tenni.

      84     A fent hivatkozott Monaco kontra Parlament ügyben hozott ítélet 55. pontjában felhozott elképzelés, mely szerint valamely
         intézmény által ugyanazon versenyvizsgát követően felvett összes tisztviselő összehasonlítható helyzetben található, csupán
         az alkalmazó intézmény saját maga által az érdekelt alkalmassági listára vételét követően elfogadott, szigorúbb besorolást
         előíró belső iránymutatásnak a nyílt versenyvizsga sikeres pályázójára való alkalmazása jogszerűtlenségét volt hivatott alátámasztani,
         a változatlan személyzeti szabályzati rendelkezések besorolási feltételeinek alkalmazása érdekében.

      85     Ezzel szemben a jelen esetben éppen a közösségi jogalkotó volt az, aki a felperesek által sem vitatott jogát gyakorolva a
         felvett új tisztviselők besorolásának személyzeti szabályzatban foglalt feltételei módosítása mellett döntött.

      86     A következetes ítélkezési gyakorlat szerint ugyanis a jogalkotó a jövőre nézve bármikor módosíthatja a személyzeti szabályzat
         rendelkezéseit, ha ezt a szolgálat érdekében állónak ítéli, még akkor is, ha azok – mint a jelen esetben is – kedvezőtlenebbek
         (az Elsőfokú Bíróság T‑121/97. sz., Ryan kontra Számvevőszék ügyben 1998. szeptember 30‑án hozott ítéletének [EBHT 1998.,
         II‑3885. o.] 98. pontja).

      87     Minthogy a tisztviselő által betöltendő munkakör a kinevezési határozatban kerül meghatározásra (a fent hivatkozott Ventura
         kontra Parlament ügyben hozott ítélet 41. pontja), és mivel ez csak a határozat elfogadásakor hatályos rendelkezések alapján
         történhet, nem tekinthető hátrányos megkülönböztetésnek az új személyzeti szabályzat keretében bizonyos felperesek alacsonyabb
         besorolási fokozatba való besorolása, annak ellenére sem, hogy továbbra is a 2004. május 1‑je előtt nem tisztviselői minőségben
         betöltött munkakörbe lesznek beosztva, és ugyanolyan vagy akár jelentősebb feladatokat fognak ellátni, mint korábban.

      88     Végezetül el kell utasítani a felperesek besorolásának vélt értékvesztésére vonatkozó érvelést, amely értékvesztés a felperesek
         szerint abból fakad, hogy „senior” munkakör betöltése mellett „junior” besorolási fokozatba osztották be őket, valamint az
         előmeneteli kilátások hiányából, mely velük ellentétben más, azonos besorolási fokozatú, fiatalabb tisztviselők számára nyitva
         áll.

      89     Az ilyen körülmény azonkívül, hogy – a felperesek állításával ellentétben – nem minősíthető a személyzeti szabályzat 1d. cikke
         értelmében vett koron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek, mivel az új besorolási kritériumoktól nyilvánvalóan távol áll
         az érdekeltek korának bárminemű figyelembevétele, a fent kifejtett okok miatt nem tekinthető az egyenlő bánásmód elvébe és
         a hátrányos megkülönböztetés tilalmába ütközőnek sem.

      90     A fentiekből következik, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése nem sérti sem az egyenlő
         bánásmód elvét, sem a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.

      91     Ilyen körülmények között a kifogásnak nem lehet helyt adni.
       A bizalomvédelem elvének megsértéséről
      –       A felek érvei
      92     A felperesek szerint a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése sérti a bizalomvédelem elvét, mivel
         a felperesek alappal remélték, hogy a szóban forgó versenyvizsga sikeres teljesítése után a versenyvizsga‑kiírásban rögzített
         feltételeknek megfelelő bánásmódban fognak részesülni.

      93     Valamely új szabályozás nem alkalmazható a korábbi rendelkezések hatálya alatt keletkezett helyzet jövőbeni hatásaira, kivéve
         akkor, ha a korábbi személyzeti szabályzat idején keletkezett helyzetet nem változtatja meg lényegesen, ha előrelátható és
         fontos közérdekkel igazolható.

      94     A Bizottság lényegében azt a választ adja, hogy a felperesek nem alapíthattak jogos bizalmat a versenyvizsga‑kiírásbán szereplő
         besorolásra.

      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      95     Elegendő arra emlékeztetni, hogy a tisztviselő nem hivatkozhat a bizalomvédelem elvére valamely új rendelkezés törvényességével
         szemben, főleg olyan területen, ahol – mint a jelen esetben is – a jogalkotó széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, amit
         a felperesek a személyzeti szabályzat reformjára vonatkozóan sosem vitattak (lásd e tekintetben az Elsőfokú Bíróság T‑30/02. sz.,
         Leonhardt kontra Parlament ügyben 2003. február 11‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑41. és II‑265. o.] 55. pontját).

      96     Végezetül a bizalomvédelemre való hivatkozás joga, minden jogalanyt megillet, akiben a közösségi adminisztráció megalapozott
         elvárásokat keltett azáltal, hogy számára hatáskörrel rendelkező és megbízható forrásból származó, pontos, feltételhez nem
         kötött és egybehangzó tájékoztatás formájában határozott ígéreteket tett.

      97     Senki nem hivatkozhat azonban a bizalomvédelem elvének megsértésére az adminisztráció által tett pontos ígéretek hiányában
         (az Elsőfokú Bíróság T‑273/01. sz., Innova Privat‑Akademie kontra Bizottság ügyben 2003. március 19‑én hozott ítéletének [EBHT 2003.,
         II‑1093. o.] 26, pontja).

      98     Meg kell állapítani, hogy az iratok egyike sem tartalmaz semmiféle utalást, amely alapján a felperesek arra következtethettek
         volna, hogy a közösségi intézmények számukra bármiféle, jogos várakozás alapítására alkalmas ígéretet tettek felvételük során
         a tisztviselők besorolásának személyzeti szabályzatban foglalt korábbi feltételei fenntartására vonatkozóan. A versenyvizsga‑kiírás
         és a Bizottság értesítése éppen arra utalt, hogy a versenyvizsgák sikeres pályázói a személyzeti szabályzat új rendelkezései
         alapján történő felvételükre számíthatnak.

      99     Végül a felperesek nem hivatkozhatnak hatékonyan a korábbi személyzeti szabályzat hatálya alatt előállt helyzet érdemi módosítására,
         mivel – amint az korábban megállapítást nyert – a felperesek alkalmassági listára vételének nem lehetett következménye az
         ilyen helyzetből származó előnyök számukra történő biztosítása.

      100   Ilyen körülmények között a kifogásnak nem lehet helyt adni.
       A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése és a személyzeti szabályzat 31. cikkének (1) bekezdése
         közti ellentmondásról

      –       A felek érvei
      101   A felperesek azzal érvelnek, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése ellentmond a személyzeti
         szabályzat 31. cikke (1) bekezdésének, mely szerint a tisztviselőt az általa teljesített versenyvizsgáról szóló hirdetményben
         megnevezett besorolási fokozatba veszik fel. Noha ez utóbbi rendelkezés az új „csoport” fogalmat használja, ettől még az összes
         versenyvizsgára vonatkozik, köztük a 2004. május 1‑je előtt szervezettekre is, amelynek sikeres pályázói ezen időpont előtt
         kerültek alkalmassági listára.

      102   Szerintük az adminisztráció nem térhet el egyoldalúan a saját maga készítette versenyvizsga‑kiírástól, amelynek minden eleméhez
         kötve van, mivel annak legfőbb célja az érdekeltek lehető legpontosabb tájékoztatása a várható állásokra és az azokba való
         kinevezés feltételeire vonatkozóan.

      103   Noha a szóban forgó versenyvizsga‑kiírás semmiféle utalást nem tartalmazott a 2004. május 1‑jei időpontra vonatkozóan, és
         nem említett semmiféle jövőbeli módosítást a sikeres pályázók felvételi besorolására nézve, az összes sikeres pályázót a versenyvizsga‑kiírásban
         említettnél alacsonyabb besorolási fokozatba sorolták be a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdését
         alkalmazva, a régi besorolási fokozatoknak a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott
         új, időközi besorolási fokozatokra való átalakítása nélkül.

      104   A Bizottság megjegyzi, hogy a felperesek tulajdonképpen azt kifogásolják, hogy nem a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási
         fokozatba nevezték ki őket, a személyzeti szabályzat 31. cikkének megfelelően.

      105   A Bizottság szerint a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése mint átmeneti jogszabály nem sérti
         a személyzeti szabályzat 31. cikkét, melyhez képest lex specialis‑nak minősül, anélkül hogy kifejezetten ki kellene mondani ez utóbbitól való eltérését.

      106   A személyzeti szabályzat új rendelkezéseinek hatálybalépése miatt a korábbi besorolási fokozatokat újak váltották fel: a személyzeti
         szabályzat XIII. melléklete 8. cikkének (1) bekezdése „a 2. cikk (1) bekezdésével bevezetett besorolási fokozatokra” hivatkozik,
         továbbá e melléklet (2) és (3) bekezdésében szereplő táblázatok az „új, időközi besorolási fokozat” kifejezést használják.

      107   Ebből következően a 2004. május 1‑je előtt közzétett versenyvizsga‑kiírások tárgytalanná váltak, amennyiben meghatározott
         besorolási fokozatba való felvételt írtak elő, annál is inkább, mert a vitás versenyvizsgák a korábbi személyzeti szabályzat
         5. cikkének megfelelően meghatározott előmeneteli csoportra (két besorolási fokozat) vonatkoztak. Ezen időpont után ugyanis
         már nincs helye „előmeneteli csoportra” való hivatkozásnak, mivel e kifejezés teljesen eltűnt a személyzeti szabályzat 5. cikkéből.
         A jogalkotónak e hézagot „időközi besorolási fokozatok” bevezetésével kellett betöltenie, vagyis saját maga határozta meg
         azon sikeres pályázók (új) felvételi besorolási fokozatát, akiket 2004. május 1‑je előtt közétett versenyvizsga‑kiírást követő
         versenyvizsgán vettek fel. A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése pontosan ilyen „időközi besorolási
         fokozatot” tartalmaz.

      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      108   A személyzeti szabályzat 31. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a kiválasztott jelölteket kinevezik a csoportnak
         az általuk teljesített versenyvizsgáról szóló hirdetményben megnevezett besorolási fokozatába.

      109   Noha ezen újabb rendelkezésből szükségszerűen következik, hogy az általános versenyvizsga sikeres pályázóit az általuk teljesített
         versenyvizsga vizsgakiírásában szereplő besorolási fokozatba kell felvenni, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés
         tilalmának megsértésére vonatkozó kifogásra adott válaszból az következik, hogy a betöltendő állások szintjének és a sikeres
         pályázók ezen állásokra való kinevezése feltételeinek meghatározása – amelyet a Bizottság a vitás versenyvizsga‑kiírás elkészítésekor
         a korábbi személyzeti szabályzat rendelkezései alapján végzett – nem fejthette ki hatását 2004. május 1‑je után, amely nappal
         a közösségi jogalkotó hatályba léptette az Európai Közösségek tisztviselőinek új előmeneteli rendszerét.

      110   Az új előmeneteli rendszer bevezetésével a versenyvizsga‑kiírásban szereplő előmeneteli csoporton belüli besorolási fokozatok
         2004. május 1‑jei megszüntetése arra vezette a jogalkotót, hogy megalkossa a személyzeti szabályzat XIII. mellékletében szereplő
         átmeneti intézkedéseket és különösen e melléklet 12. cikkének (3) bekezdését a 2004. május 1‑je előtt alkalmassági listára
         vett, de e napot követően kinevezett versenyvizsgán sikeres pályázók besorolási fokozatának meghatározása érdekében.

      111   E célból a jogalkotó a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésével B*3, A*5 és A*6 időközi besorolási
         fokozattal cserélte fel a versenyvizsga‑kiírásban szereplő, de 2004. május 1‑jét követően megszűnt B5/B4, A8 és A7/A6 előmeneteli
         csoportokat, amelyek a korábbi adminisztratív asszisztens, asszisztens tisztviselő és tisztviselő előmeneteli csoportoknak
         feleltek meg.

      112   Igaz, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében szereplő, a versenyvizsga‑kiírás besorolási
         fokozatait időközi felvételi besorolási fokozattá átalakító táblázat eltér az ugyanezen melléklet 2. cikkének (1) bekezdésében
         szereplő, a 2004. május 1‑je előtt felvett tisztviselők korábbi besorolási fokozatait új, időközi besorolási fokozattá átalakító
         táblázattól.

      113   Amint az fentebb kifejtésre került, a jogalkotó a jövőre nézve, a szolgálat érdekében szabadon módosíthatja a személyzeti
         szabályzat rendelkezéseit, még akkor is, ha a módosított rendelkezések kevésbe kedvezőek, mint a korábbiak (a fent hivatkozott
         Ryan kontra Számvevőszék ügyben hozott ítélet 98. pontja).

      114   Valamely átmeneti intézkedés – amilyen a szóban forgó is – jellegéből fakad, hogy kivételt képez a személyzeti szabályzat
         bizonyos rendelkezései alól, amelyek alkalmazását a rendszer megváltoztatása szükségszerűen érinti. A jelen esetben a kivétel
         nem terjed túl a korábbi szabályok hatálya alatt meghirdetett és lezárt versenyvizsgán kiválasztott személyek tisztviselővé
         való kinevezésén.

      115   Ilyen körülmények között a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése és a személyzeti szabályzat
         31. cikkének (1) bekezdése közti ellentmondás bizonyítása érdekében a felperesek nem hivatkozhatnak hatékonyan arra, hogy
         őket alacsonyabb besorolási fokozatba sorolták be, mint ami a versenyvizsga‑kiírásban szerepel, vagy besorolásuk olyan besorolási
         fokozatokat átváltó táblázatnak megfelelően történt, amely eltér a régi és az új tisztviselői besorolási fokozatok között
         felállított viszonyítási rendszertől.

      116   Mindezek alapján a kifogásnak nem lehet helyt adni.
       A személyzeti szabályzat 5. és 7. cikkének megsértéséről
      –       A felek érvei
      117   A felperesek a személyzeti szabályzat 5. cikke (5) bekezdésének megsértésére hivatkoznak, amely kimondja, hogy az azonos csoportba
         tartozó tisztviselőkre azonos felvételi és szolgálati előmeneteli feltételek vonatkoznak. Miközben a vitás versenyvizsgák
         2004. május 1‑je előtt tisztviselővé kinevezett sikeres pályázói a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatnak
         megfelelő besorolásban és díjazásban részesültek, addig a felperesek besorolására a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének
         12. cikke alapján került sor.

      118   A személyzeti szabályzat 5. cikkének (1) és (4) bekezdése is sérült, mivel a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke
         (3) bekezdésének „automatikus” alkalmazása miatt nem került sor a felperesek beosztásának a feladatok szintjéhez és természetéhez
         igazodó beosztástípusba való „átsorolására”.

      119   A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése sérti a személyzeti szabályzatnak a beosztástípusok és
         az előmeneteli csoportok viszonyára vonatkozó I. mellékletének A. pontjával végrehajtott 5. cikkének (3) bekezdését is, amennyiben
         e rendelkezés a felperesek besorolási fokozatát a beosztáshoz kapcsolódó feladatokhoz képest alacsonyabb szintre sorolta át.

      120   Végezetül a beosztás és a besorolási fokozat egyenértékűségének a személyzeti szabályzat 7. cikkének (1) bekezdésében megfogalmazott
         elve szintén sérült.

      121   A Bizottság ellenérve az, hogy nem a közösségi jogalkotó, hanem egyedül a személyzeti szabályzat alkalmazásával megbízott
         intézmények feladata megállapítani – a személyzeti szabályzat 5. cikkének (4) bekezdésével összhangban – az összes beosztástípushoz
         kapcsolódó feladat leírását, és tiszteletben tartani a beosztások egyenértékűségét a tisztviselői beosztásáról való döntés
         során.

      122   Nem fogadható el a felperesek hivatkozása a személyzeti szabályzat I. mellékletének A. pontjában található táblázatra, mivel
         a személyzeti szabályzat XIII. melléklet 4. cikkének n) pontja értelmében az I. melléklet A. pontját 2004. május 1‑jétől 2006.
         április 30‑ig az átmeneti időszakban a beosztások típusaira vonatkozó XIII.1. melléklet váltja fel.

      123   Végül az 5. cikk (1) bekezdése csupán deklaratív jellegű, és nem keletkeztet önálló kötelezettséget az intézményekre nézve.
      –       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      124   Amint az az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésére vonatkozó kifogásra adott válaszból
         következik, nem állítható alappal, hogy a személyzeti szabályzat 5. cikkének (5) bekezdése sérült volna a szóban forgó versenyvizsga
         2004. május 1‑je előtt felvett sikeres pályázóinak a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatba történő besorolása
         miatt, miközben a felperesek berosorálására a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése szerinti
         kritériumok alkalmazásával került sor.

      125   Az Elsőfokú Bíróság e tekintetben emlékeztet arra, hogy a szóban forgó versenyvizsga 2004. május 1‑je előtt kinevezett sikeres
         pályázóinak besorolására a korábbi személyzeti szabályzat rendelkezései és a versenyvizsga‑kiírásban szereplő besorolási fokozatok
         voltak alkalmazandók, miközben a felperesek besorolására az új, ettől a naptól hatályos rendelkezések vonatkoztak, ideértve
         a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében foglalt átmeneti intézkedéseket is.

      126   A felperesek ugyancsak tévesen állítják, hogy a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikke ellentétes a személyzeti
         szabályzat 5. cikkével. Ennek az előbbi rendelkezésnek az elfogadásával a jogalkotó a személyzeti szabályzat módosítására
         vonatkozó jogkörével élve meghatározta a felvett tisztviselők átmeneti időszakra vonatkozó besorolási fokozatát.

      127   A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (2) bekezdése hozzáteszi, hogy a személyzeti szabályzat 5. cikkének
         (3) bekezdése, amely meghatározza az új előmeneteli rendszerbe tartozó munkakörök betöltéséhez szükséges képesítés szintjét,
         nem alkalmazandó azon tisztviselők esetében, akiket – a felperesekhez hasonlóan – a 2004. május 1‑je előtt közzétett versenyvizsgák
         alapján kialakult alkalmassági listákról vettek fel.

      128   E tekintetben a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 4. cikkének n) pontja kimondja, hogy az I. melléklet „Az 5. cikk (3) bekezdésében
         előírt beosztástípusok az egyes csoportokban” című A. pontját – amely magában foglalja a személyzeti szabályzat 5. cikke (4) bekezdésében
         hivatkozott új beosztástípusokat leíró táblázatot – a személyzeti szabályzatnak a beosztások típusait az átmenti időszakban
         meghatározó XIII.1. melléklete váltja fel.

      129   A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése és 4. cikkének n) pontja tehát megelőzi a személyzeti
         szabályzat 5. cikkének általános rendelkezéseit, mint azoktól eltérő különös jogszabály (lásd ebben az értelemben a Bíróság
         C‑444/00. sz., Mayer Parry Recycling ügyben 2003. június 19‑én hozott ítéletének [EBHT 2003., I‑6163. o.] 57. pontját és az
         Elsőfokú Bíróság T‑371/03. sz., Le Voci kontra Tanács ügyben 2005. július 14‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 2005., I‑A‑209.
         és II‑957. o.] 122. pontját).

      130   A felperesek továbbá nem hivatkozhatnak a személyzeti szabályzat 7. cikke (1) bekezdésének megsértésére, amely kimondja, hogy
         minden tisztviselőt a csoportjában a besorolási fokozatának megfelelő beosztásba kell beosztani.

      131   Ugyanis e rendelkezést természetesen szintén úgy kell érteni, mint amely fenntartja a személyzeti szabályzat XIII. melléklete
         12. cikke (3) bekezdésének, valamint az ahhoz kapcsolódó rendelkezések 2004. május 1‑je és 2006. április 30‑a között átmeneti
         jelleggel történő alkalmazását.

      132   Ilyen körülmények között a kifogásnak nem lehet helyt adni.
      133   Mindezekből az következik, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke (3) bekezdésével elleni jogellenességi
         kifogást teljes egészében el kell utasítani.

       A megtámadott határozatoknak a gondos ügyintézés, az átláthatóság, a bizalomvédelem, az egyenlő bánásmód, a hátrányos megkülönböztetés
            tilalma, a beosztás és a besorolási fokozat egyenértékűsége, a jóhiszeműség és a gondoskodási kötelezettség alapelvébe való
            ütközéséről
       A felek érvei
      134   A felperesek mindenekelőtt úgy vélik, hogy a megtámadott határozatok ellentétesek a gondos ügyintézés és az átláthatóság elvével,
         mivel a felpereseket nem tájékoztatták pontosan és világosan arról a lényeges módosításról, amelynek 2004. május 1‑je utáni
         felvételük esetén a besorolási fokozatukat érintenie kellett.

      135   Az összes felperes csak ezen időpont után szerzett hivatalosan tudomást a személyzeti szabályzat rendelkezései szerinti besorolásáról.
         Ráadásul a megtámadott határozatok csak a személyzeti szabályzat 31. cikkére, az állásajánlatra és a versenyvizsga‑kiírásra
         hivatkoztak kifejezetten, de a személyzeti szabályzat XIII. mellékletének 12. cikkét nem említették.

      136   A 723/2004 rendelet közzététele három nappal annak hatálybalépése előtt és a legtöbb esetben az állásajánlatnak a felperessel
         való közlését követően nem tekinthető elegendőnek, tekintetbe véve a szóban forgó jogszabályszöveg összetettségét és bonyolultságát,
         amelyet maga a Bizottság is elismer.

      137   Ha a felpereseket megfelelő időben világosan tájékoztatták volna arról, milyen következménnyel jár a besorolási fokozatukra
         az új szabályozás 2004. május 1‑je utáni felvételük esetén, a felperesek– legalább bizonyos esetekben – megkísérelhették volna
         elérni ezen időpont előtti felvételüket, vagy akár elutasíthatták volna az új, hátrányos feltételek mellett történő kinevezésüket.

      138   A felperesek arra is hivatkoznak, hogy a megtámadott határozatok meghozatalára a bizalomvédelem elvének megsértésével került
         sor. Bizonyos felperesek a 2004. május 1‑jét megelőző felvételi meghallgatások során kapcsolatba kerültek az adminisztráció
         képviselőivel, akik megerősítették – néha több ízben is –, hogy a besorolás a versenyvizsga‑kiírásnak megfelelően fog történni.
         Ugyanez vonatkozik az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában és a Bizottság honlapján közzétett szövegekre és iratokra, valamint az orvosi vizsgálatról és a hivatali meghallgatásról
         szóló hivatalos értesítőre.

      139   A felperesek azt is felróják a kinevezésre jogosult hatóságnak, hogy a hátrányos megkülönböztetés elvét megsértve nem egyforma
         magatartást tanúsított a versenyvizsgák minden sikeres pályázójával szemben. Ugyanis a szóban forgó versenyvizsgák bizonyos
         sikeres pályázóit 2004. május 1‑je előtt is fel lehetett volna venni.

      140   Másfelől a Bizottság megsértette a beosztás és a besorolási fokozat egyenértékűségének elvét azzal, hogy nem végezte el a
         felperesek feladatainak és felelősségének értékelését azon besorolási fokozatokhoz képest, amelyekbe őket be kellett volna
         sorolni.

      141   Joggal vetődik fel tehát az a kérdés, hogy vajon a kinevezésre jogosult hatóság valóban jóhiszeműen és a gondoskodási kötelezettségnek
         megfelelően járt‑e el, mikor saját maga is felmérhette egyazon versenyvizsga sikeres pályázóinak eltérő besorolási fokozatba
         történő kinevezésének – elfogadhatatlan – következményeit, miközben a versenyvizsga sikeres pályázói bíztak a versenyvizsga‑kiírásnak
         megfelelő besorolásban, és akiket nem tájékoztattak arról, hogy jövőbeni besorolásukra nézve a személyzeti szabályzat milyen
         hátrányos következményekkel jár, amennyiben felvételükre 2004. május 1‑je után kerül sor.

      142   A Bizottság válasza az, hogy a felpereseket megfelelően tájékoztatták. A 723/2004 rendeletet a megtámadott határozatok meghozatala
         előtt tették közzé, bizonyos esetekben még azelőtt, hogy a felperesek a nekik tett állásajánlatot elfogadták volna. Másrészt
         az előmeneteli rendszer reformja szerepelt a versenyvizsga‑kiírásban vagy a felpereseket az alkalmassági lista érvényességének
         meghosszabbításáról tájékoztató levélben.

      143   Ellentétben azzal, amit a felperesek állítanak, a Bizottság szerint az intézményeket nem terheli általános jellegű kötelezettség
         arra nézve, hogy a leendő tisztviselők figyelmét kinevezésük előtt felhívják jogi helyzetük minden vonatkozására.

      144   Álláspontja szerint a felpereseknek tett állásajánlat világosan jelezte számukra, hogy a személyzeti szabályzat XIII. melléklete
         12. cikke (3) bekezdésének alkalmazásával milyen besorolási fokozatba lesznek besorolva. Továbbá e levelek egy internetes
         oldalra hivatkoztak, ahol minden további felvilágosítás megtalálható.

      145   A Bizottság szerint továbbá nem bizonyosodott be, hogy az adminisztráció a felperesek számára pontos, feltételhez nem kötött
         és egybehangzó ígéretet tett volna arra vonatkozóan, hogy besorolásuk a korábbi személyzeti szabályzat rendelkezései alapján
         fog történni. Másfelől jogos bizalmat csak az alkalmazandó szabályoknak megfelelő ígéret kelthet. Mivel a személyzeti szabályzat
         XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdése kötelező erejű, és semmiféle mérlegelési jogkört nem hagy az adminisztráció számára,
         az ez utóbbi által tett esetleges ígéretek nem kelthetnek a korábbi személyzeti szabályzatnak megfelelő besorolásra vonatkozó
         jogos bizalmat a felperesekben.

      146   Végül, a Bizottság szerint a gondoskodási kötelezettség az intézmény terhére valamely személlyel szemben kizárólag e személy
         tisztviselővé való kinevezése után keletkezethet kötelezettséget.

       Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
      147   Az ügy irataiból kitűnik, hogy sem a versenyvizsga‑kiírás, sem az alkalmassági lista érvényességének meghosszabbításáról a
         felpereseket tájékoztató levél nem jelezte, hogy az új felvételi besorolási kritériumok lefelé módosíthatják a versenyvizsga‑kiírásban
         szereplő felvételi besorolási fokozatot.

      148   A felpereseket csupán próbaidős tisztviselőként való hivatalba lépésük után tájékoztatták közvetlenül az új személyzeti szabályzat
         rendelkezéseivel bevezetett új besorolási rendszerről és ezzel együtt besorolási fokozatuknak a versenyvizsga‑kiírásba szereplő
         besorolási fokozathoz képest történt csökkentéséről.

      149   E tekintetben megállapítható, hogy a megtámadott határozatok többségének rendelkező része nem tartalmazott semmiféle utalást
         a személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésére, noha a felperesek felvételi besorolási fokozatát ezen
         átmeneti rendelkezés alapján állapították meg, melynek a személyzeti szabályzat 31. cikkéhez viszonyított különös jogszabály
         jellegére maga a Bizottság mutatott rá.

      150   Azonban noha az előzetes tájékoztatás hiánya hatékony érv a Közösségek érdekeltekkel szembeni szerződésen kívüli felelősségének
         megállapításához, önmagában nem vonja maga után a megtámadott határozatok jogellenességét.

      151   Ugyanis az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a megtámadott jogi aktus jogszerűségét a jogi aktus meghozatalának időpontjában
         fennálló ténybeli és jogi helyzet alapján kell megítélni (a Bíróság C‑449/98. P. sz., IECC kontra Bizottság ügyben 2001. május
         17‑én hozott ítéletének [EBHT 2001., I‑3875. o.] 87. pontja és az Elsőfokú Bíróság T‑69/03. sz., W kontra parlament ügyben
         2004. május 25‑én hozott ítéletének [EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑153. és II‑687. o.] 28. pontja).

      152   Mivel a megtámadott határozatok mindegyike legkorábban 2004. május 1‑jével lépett hatályba, a Bizottságnak nem volt más lehetősége,
         mint a felpereseket személyzeti szabályzat XIII. melléklete 12. cikke (3) bekezdésének új, feltétlenül érvényesítendő rendelkezéseinek
         megfelelően besorolni, amely rendelkezések jogellenessége nem nyert bizonyítást.

      153   Ilyen körülmények között azok a szabálytalanságok, melyeknek felvételük intézése során való elkövetését a felperesek a Bizottságnak
         felróják, és melyeknek az érdekeltek által felhozott jogelvekbe ütközését feltételezik, semmi esetre sem olyan természetűek,
         hogy a legcsekélyebb hatással lehettek volna a felperesek által vitatott besorolás jogszerűségére.

      154   Különösen az a körülmény nem érintheti a megtámadott határozatok jogszerűségét, hogy a Bizottság a hátrányos megkülönböztetés
         tilalmát megsértve, bizonyos sikeres pályázók számára elsőbbséget biztosítva őket 2004. május 1‑je előtt felvehette volna.

      155   Ugyanis még ha feltételezzük is, hogy a felvételeket így, elsőbbséget biztosítva lehet kezelni, az egyenlő bánásmód elvét
         akkor is összhangba kell hozni a jogszerűség elvével, mely szerint senki sem hivatkozhat előnyök szerzése végett valamely
         harmadik személy javára elkövetett jogellenes magatartásra (a Bíróság 134/84. sz., Williams kontra Számvevőszék ügyben 1985.
         július 4‑én hozott ítéletének [EBHT 1985., 2225. o.] 14. pontja).

      156   Ebből következően a jogalapot el kell utasítani.
      157   A fentiek összességéből következik, hogy a keresetet teljes egészében el kell utasítani anélkül, hogy szükség volna határozni
         a felpereseknek egyrészt az előmenetelük újbóli megállapítására, másrészt a megtámadott határozatok megsemmisítését kimondó
         ítéletből következően az elmaradt díjazás után járó késedelmi kamat megítélésére vonatkozó kérelméről.

       A költségekről
      158   Az eljárási szabályzat 87. cikke 2. §‑ának (1) bekezdése alapján az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek
         viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.

      159   Az eljárási szabályzat 88. cikkéből az következik, hogy mivel a jogvita elbírálására a Közösség és alkalmazottai közötti jogviták
         körében került sor, az intézmények maguk viselik saját költségeiket.

      160   Azonban az eljárási szabályzat 87. cikkének 3. §‑a értelmében az Elsőfokú Bíróság kivételes okból elrendelheti a költségeknek
         a felek közötti megosztását.

      161   A jelen esetben az Elsőfokú Bíróság úgy ítéli meg, hogy amint az a fentiekből következik, a Bizottság nem értesítette világosan
         és pontosan a felpereseket a személyzeti szabályzat módosítására tett – magától a Bizottságtól származó – javaslatnak a felperesek
         egyéni helyzetére gyakorolt előre látható konkrét hatásáról.

      162   Az így a felperesek tudatában besorolási fokozatukra vonatkozóan a megtámadott határozatok közlésének időpontjáig esetleg
         fennálló bizonytalanság miatt az érdekeltek azt hihették, hogy alappal vitatják besorolási fokozatukat a közösségi bíróság
         előtt.

      163   Ilyen körülmények között a jelen eljárás úgy tekinthető, mint amit részben a Bizottság magatartása okozott, amennyiben a tájékoztatás
         hiánya érthető kételyeket keltett a felperesekben eredeti besorolási fokozatuk jogszerűségét illetően, a lényeges felvételi
         feltételekre vonatkozó kétértelműségektől sem mentes felvételi eljárás miatt.

      164   E körülmények olyan kivételes oknak minősülnek, amely igazolja a felperesek eljárási költségeinek megosztását az alperes intézmény
         és a felperesek között (lásd e tekintetben a Bíróság 26/66. sz., Hoogovens en Staalfabrieken kontra Főhatóság ügyben 1967.
         június 14‑én hozott ítéletének [EBHT 1967., 149. o.] 166. pontját és a 26/67. sz., Danvin kontra Bizottság ügyben 1968. július
         11‑én hozott ítéletének [EBHT 1968., 463. o.] 474. pontját).

      165   Az Elsőfokú Bíróság úgy véli, hogy a szóban forgó körülmények igazságos értékelése azt kívánja, hogy a felperesek költségeinek
         felét a Bizottság viselje.

      166   Ezenkívül, a 87. cikk 4. §‑ának első bekezdése szerint az eljárásba beavatkozó intézmények maguk viselik saját költségeiket.
      167   Ebből következően a Tanács maga viseli saját költségeit.
      A fenti indokok alapján
      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG(kibővített negyedik tanács)
      a következőképpen határozott:
      1)      Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
      2)      A Bizottság maga viseli saját költségeit, és köteles viselni a felpereseknél felmerült költségek felét.
      3)      A felperesek maguk viselik saját költségeik felét.
      4)      A Tanács maga viseli saját költségeit.

               Legal

               Wiszniewska‑Białecka

               Vadapalas

               Moavero Milanesi

                     Wahl

         Kihirdetve Luxembourgban a 2007. július 11‑i nyilvános ülésen.

               E. Coulon

                     H. Legal

               hivatalvezető

                     elnök

         * Az eljárás nyelve: francia.


Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) november 12.-i ítélete: 1998. # Manuel Tomás Carrasco Benítez kontra az Európai Közösségek Bizottsága. # Tisztviselők. # T-294/97. sz. ügy


A Bíróság 1977. március 2-i ítélete. # Milch-, Fett- und Eier-Kontor GmbH kontra az Európai Közösségek Tanácsa és Bizottsága. # 44-76. sz. ügy


A Bíróság november 9.-i ítélete: 1995. # Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH és társai kontra Bundesamt für Ernährung und Forstwirtschaft # Előzetes döntéshozatal iránti kérelem: Verwaltungsgericht Frankfurt am Main - Németország. # Közös piacszervezés. # C-466/93. sz. ügy


A Bíróság (harmadik tanács) április 8.-i ítélete: 1992. # Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Walter Feilhauer. # Választottbírósági kikötés. # C-209/90. sz. ügy