title: C-561/18. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2018. szeptember 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Solvay Chemicals GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/6

      A Verwaltungsgericht Berlin (Németország) által 2018. szeptember 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Solvay Chemicals GmbH kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-561/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Solvay Chemicals GmbH

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland
      A Bíróság (első tanács) 2019. február 6-i végzésével a következőképpen határozott:
      Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelő nyomon követéséről és jelentéséről szóló, 2012. június 21-i 601/2012/EU bizottsági rendelet (1) 49. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében és ugyanezen rendelet IV. melléklete 20. pontjának B. alpontjában foglalt rendelkezések érvénytelenek, amennyiben rendszeresen a nátrium-karbonátot előállító létesítmény kibocsátásai közé számítják a lecsapatott kalcium-karbonát előállítása céljából egy másik létesítménynek átadott szén-dioxidot (CO2), attól függetlenül, hogy e szén-dioxidot kiengedik-e a légkörbe, vagy sem.

         (1)  HL 2012. L 181., 30. o.; helyesbítés: HL 2012. L 347., 43. o.


title: C-674/18. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EM kontra TMD Friction GmbH

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/7

      A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EM kontra TMD Friction GmbH
      (C-674/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EM

         Alperes: TMD Friction GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Megengedi-e a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (4) bekezdése a vállalkozás átadója vagyonára vonatkozó fizetésképtelenségi eljárás megindítását követő vállalkozás-átruházás esetén az olyan korlátozást a – vállalkozás-átruházás esetén a szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben a munkavállalóknak az öregségi, rokkantsági vagy hozzátartozói ellátásokra vonatkozó jogára is elsődlegesen a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének és (3) bekezdésének alkalmazását előíró – nemzeti jogban, hogy a vagyont átvevő kedvezményezett nem felel az olyan jövőbeli jogosultságokért, amelyek a fizetésképtelenségi eljárás megindítását megelőző foglalkoztatási időszakokon alapulnak?

                  2.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 8. cikke által megkövetelt védelem szintjéhez igazodnak e a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (4) bekezdésének b) pontja szerinti, a munkavállalók érdekeinek védelme céljából szükséges intézkedések, azon jogok tekintetében, amelyek részükre azonnali vagy jövőbeli jogcímet nyújtanak öregségi ellátásra szakmai vagy szakma közi kiegészítő ellátórendszerekben a vállalkozás átadójának a vagyonára vonatkozó fizetésképtelenségi eljárás megindítását követő vállalkozás átruházás esetén?

                  3.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésre adandó nemleges választ esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/23/EK rendelet 3. cikke (4) bekezdésének b) pontját, hogy a munkavállalók érdekeinek védelme céljából szükséges intézkedések elfogadottnak minősülnek azon jogok tekintetében, amelyek részükre azonnali vagy jövőbeli jogcímet nyújtanak öregségi ellátásra szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben, ha a nemzeti jog előírja, hogy

                              —

                              a fizetésképtelenségi eljárásban történő vállalkozás-átruházással érintett munkavállaló részére öregségi ellátás szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben történő nyújtásának jövőbeni kötelezettsége az elsődlegesen a vállalkozás tulajdonosává váló kedvezményezettre száll át,

                              —

                              a vállalkozás tulajdonosává váló kedvezményezett a nyugdíjvárományokért olyan mértékben felel, amennyiben ez utóbbiak a munkaviszonynak a fizetésképtelenségi eljárás megindítását követően szerzett időszakain alapulnak,

                              —

                              a fizetésképtelenséggel szemben biztosítást nyújtó, a nemzeti jog szerint meghatározott intézménynek ebben az esetben nem kell helytállnia a nyugdíjvárományoknak a fizetésképtelenségi eljárás megindítását megelőzően szerzett részéért,

                              —

                              a munkavállaló a nyugdíjvárományának a fizetésképtelenségi eljárás megindítását megelőzően szerzett részének értékét az átadóval szembeni fizetésképtelenségi eljárásban érvényesítheti?

                  4.

                  Ha a nemzeti jog a 2001/23/EK irányelv 3. és 4. cikkének alkalmazását fizetésképtelenségi eljárás során történő vállalkozás-átruházás esetén is előírja, alkalmazható-e a 2001/23/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja a munkavállalóknak olyan nyugdíjvárományaira szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben, amelyek ugyan már a fizetésképtelenségi eljárás megindítása előtt keletkeztek, azonban csak a nyugdíjra való jogosultságot keletkeztető esemény megvalósulása esetén és ily módon csak egy későbbi időpontban eredményezik a munkavállalók ellátási jogosultságát?

                  5.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második vagy negyedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Kiterjed-e a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikke szerint a tagállamok által nyújtandó védelem szintje az olyan nyugdíjvárományok biztosításának a kötelezettségére, amelyek a fizetésképtelenségi eljárás megindításakor a nemzeti jogban még nem minősültek jogszabály szerint megszerzettnek, és tulajdonképpen csak azért minősülnek jogszabály szerint megszerzettnek, mert a munkaviszonyt a fizetésképtelenséggel kapcsolatban nem szüntetik meg?

                  6.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Milyen körülmények között tekinthetők nyilvánvalóan aránytalannak a volt munkavállaló által a munkáltató fizetésképtelensége miatt a foglalkoztatói nyugdíjrendszerben nyújtott ellátások tekintetében elszenvedett veszteségek, és ezért milyen körülmények között kötelezhetik azok a tagállamokat ezzel szemben a 2008/94/EK irányelv 8. cikke szerinti minimális szintű védelem biztosítására annak ellenére, hogy a munkavállaló a megszerzett nyugdíjjogosultságainak legalább a felét megkapja?

                  7.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Abban az esetben is biztosítják-e a munkavállalók nyugdíjvárományainak a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (4) bekezdésének b) pontja vagy a 2001/23/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint szükséges – a 2008/94/EK irányelv 8. cikke szerintivel egyenértékű – védelmét, ha e védelem nem a nemzeti jogból következik, hanem a 2008/94/EK irányelv 8. cikkének közvetlen alkalmazásából?

                  8.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett hetedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Abban az esetben is közvetlen hatálya van-e a 2008/94/EK irányelv 8. cikkének, és ezért az egyes munkavállaló hivatkozhat rá a nemzeti bíróság előtt, ha ugyan megkapja a megszerzett nyugdíjjogosultságainak legalább a felét, a munkáltató fizetésképtelensége miatt elszenvedett veszteségeit azonban mégis aránytalannak kell tekinteni?

                  9.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett nyolcadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A tagállam közigazgatási szervének minősül-e a foglalkoztatói nyugdíjrendszert a fizetésképtelenséggel szemben biztosító intézményként a tagállam által – a munkáltatókra nézve kötelező jelleggel – kijelölt olyan magánjogi intézmény, amely a pénzügyi szolgáltatások állami felügyelete alá tartozik, a közjog erejénél fogva szedi be a munkáltatóktól a fizetésképtelenséggel szembeni biztosításhoz szükséges hozzájárulásokat, és hatósághoz hasonlóan közigazgatási aktussal teremtheti meg a végrehajtás feltételeit?

         (1)  HL 2001 L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.

         (2)  HL 2008. L 283., 36. o.


title: C-675/18. sz. ügy: A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EM kontra TMD Friction EsCo GmbH

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/9

      A Bundesarbeitsgericht (Németország) által 2018. október 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EM kontra TMD Friction EsCo GmbH
      (C-675/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesarbeitsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FL

         Alperes: TMD Friction EsCo GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések:

                  1.

                  Megengedi-e a munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek vagy ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikkének (4) bekezdése a vállalkozás átadója vagyonára vonatkozó fizetésképtelenségi eljárás megindítását követő vállalkozás-átruházás esetén az olyan korlátozást a – vállalkozás-átruházás esetén a szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben a munkavállalóknak az öregségi, rokkantsági vagy hozzátartozói ellátásokra vonatkozó jogára is elsődlegesen a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének és (3) bekezdésének alkalmazását előíró – nemzeti jogban, hogy a vagyont átvevő kedvezményezett nem felel az olyan jövőbeli jogosultságokért, amelyek a fizetésképtelenségi eljárás megindítását megelőző foglalkoztatási időszakokon alapulnak?

                  2.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 8. cikke által megkövetelt védelem szintjéhez igazodnak e a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (4) bekezdésének b) pontja szerinti, a munkavállalók érdekeinek védelme céljából szükséges intézkedések, azon jogok tekintetében, amelyek részükre azonnali vagy jövőbeli jogcímet nyújtanak öregségi ellátásra szakmai vagy szakma közi kiegészítő ellátórendszerekben a vállalkozás átadójának a vagyonára vonatkozó fizetésképtelenségi eljárás megindítását követő vállalkozás átruházás esetén?

                  3.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésre adandó nemleges választ esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni a 2001/23/EK rendelet 3. cikke (4) bekezdésének b) pontját, hogy a munkavállalók érdekeinek védelme céljából szükséges intézkedések elfogadottnak minősülnek azon jogok tekintetében, amelyek részükre azonnali vagy jövőbeli jogcímet nyújtanak öregségi ellátásra szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben, ha a nemzeti jog előírja, hogy

                              —

                              a fizetésképtelenségi eljárásban történő vállalkozás átruházással érintett munkavállaló részére öregségi ellátás szakmai vagy szakma közi kiegészítő ellátórendszerekben történő nyújtásának jövőbeni kötelezettsége a elsődlegesen a vállalkozás tulajdonosává váló kedvezményezettre száll át,

                              —

                              a vállalkozás tulajdonosává váló kedvezményezett az olyan nyugdíjvárományokért, amelyek mértékét többek között a munkaviszony időtartama és a díjazás határozza meg a nyugdíjra való jogosultságot keletkeztető esemény megvalósulásakor, olyan mértékben felel, amennyiben ez utóbbiak a munkaviszonynak a fizetésképtelenségi eljárás megindítását követően szerzett időszakain alapulnak,

                              —

                              a fizetésképtelenséggel szemben biztosítást nyújtó, a nemzeti jog szerint meghatározott intézménynek ebben az esetben a jövőbeli nyugdíjjogosultságnak a fizetésképtelenségi eljárás megindítását megelőzően szerzett részéért annyiban kell helytállnia, amennyiben annak mértéke a munkavállalónak a fizetésképtelenségi eljárás megindításának időpontjában fennálló díjazása alapján kerül megállapításra, és

                              —

                              sem a kedvezményezett, sem a fizetésképtelenséggel szemben biztosítást nyújtó intézmény nem felel a nyugdíjvárományoknak a növekedéseiért, amelyekre ugyan a díjazásnak a fizetésképtelenségi eljárás megindítását követő emelései által, azonban a munkaviszonynak az ezen időpontot megelőzően szerzett időszakaira vonatkozóan kerül sor,

                              —

                              a munkavállaló a jövőbeli jogosultságának e számszerűsíthető különbözetét az átadóval szembeni fizetésképtelenségi eljárásban érvényesítheti?

                  4.

                  Ha a nemzeti jog a 2001/23/EK irányelv 3. és 4. cikkének alkalmazását fizetésképtelenségi eljárás során történő vállalkozás-átruházás esetén is előírja, alkalmazható-e a 2001/23/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja a munkavállalóknak olyan nyugdíjvárományaira szakmai vagy szakma-közi kiegészítő ellátórendszerekben, amelyek ugyan már a fizetésképtelenségi eljárás megindítása előtt keletkeztek, azonban csak a nyugdíjra való jogosultságot keletkeztető esemény megvalósulása esetén és ily módon csak egy későbbi időpontban eredményezik a munkavállalók ellátási jogosultságát?

                  5.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második vagy negyedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Kiterjed-e a munkáltató fizetésképtelensége esetén a munkavállalók védelméről szóló, 2008. október 22-i 2008/94/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikke szerint a tagállamok által nyújtandó védelem szintje a fizetésképtelenségi eljárás megindításának az időpontjában megszerzett jövőbeli nyugdíjjogosultság azon részére is, amely csak azért keletkezik, mert a munkaviszonyt a fizetésképtelenséggel kapcsolatban nem szüntetik meg?

                  6.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Milyen körülmények között tekinthetők nyilvánvalóan aránytalannak a volt munkavállaló által a munkáltató fizetésképtelensége miatt a foglalkoztatói nyugdíjrendszerben nyújtott ellátások tekintetében elszenvedett veszteségek, és ezért milyen körülmények között kötelezhetik azok a tagállamokat ezzel szemben a 2008/94/EK irányelv 8. cikke szerinti minimális szintű védelem biztosítására annak ellenére, hogy a volt munkavállaló a megszerzett nyugdíjjogosultságainak legalább a felét megkapja?

                  7.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Abban az esetben is biztosítják-e a munkavállalók nyugdíjvárományainak a 2001/23/EK irányelv 3. cikke (4) bekezdésének b) pontja vagy a 2001/23/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint szükséges – a 2008/94/EK irányelv 8. cikke szerintivel egyenértékű – védelmét, ha e védelem nem a nemzeti jogból következik, hanem a 2008/94/EK irányelv 8. cikkének közvetlen alkalmazásából?

                  8.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett hetedik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Abban az esetben is közvetlen hatálya van-e a 2008/94/EK irányelv 8. cikkének, és ezért az egyes munkavállaló hivatkozhat rá a nemzeti bíróság előtt, ha ugyan megkapja a megszerzett nyugdíjjogosultságainak legalább a felét, a munkáltató fizetésképtelensége miatt elszenvedett veszteségeit azonban mégis aránytalannak kell tekinteni?

                  9.

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett nyolcadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A tagállam közigazgatási szervének minősül-e a foglalkoztatói nyugdíjrendszert a fizetésképtelenséggel szemben biztosító intézményként a tagállam által – a munkáltatókra nézve kötelező jelleggel – kijelölt olyan magánjogi intézmény, amely a pénzügyi szolgáltatások állami felügyelete alá tartozik, a közjog erejénél fogva szedi be a munkáltatóktól a fizetésképtelenséggel szembeni biztosításhoz szükséges hozzájárulásokat, és hatósághoz hasonlóan közigazgatási aktussal teremtheti meg a végrehajtás feltételeit?

         (1)  HL 2001 L 82., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 98. o.

         (2)  HL 2008. L 283., 36. o.


title: C-719/18. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vivendi SA kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/11

      A Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Olaszország) által 2018. november 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vivendi SA kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (C-719/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Vivendi SA

         Alperes: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Jóllehet a tagállamok rendelkeznek hatáskörrel annak megállapítására, hogy a vállalkozások erőfölényben vannak-e (és arra is, hogy ebből eredően az erőfölényben lévő vállalkozásokat bizonyos kötelezettségekkel terheljék), ellentétes-e az Európai Unió jogával, különösen pedig a tőke szabad mozgásának az EUMSZ 63. cikkben foglalt elvével a 2005. július 31-i 177. sz. törvényerejű rendelet 43. cikke (11) bekezdésének a megtámadott határozat elfogadásakor hatályos változata, amelynek értelmében „azok a vállalkozások, amelyeknek a 2003. augusztus 1-jei 259. sz. törvényerejű rendelet 18. cikkében meghatározott, elektronikus hírközlési rendszerből származó bevétele – akár ellenőrzött vagy kapcsolt vállalkozásokon keresztül – meghaladja az ezen ágazat teljes bevételének 40 százalékát, az integrált hírközlési rendszerben a rendszer teljes bevételének 10 százalékát meghaladó bevételre nem tehetnek szert”; ellentétes e az Európai Unió jogával, különösen pedig a tőke szabad mozgásának az EUMSZ 63. cikkben foglalt elvével a 2005. július 31 i 177. sz. törvényerejű rendelet 43. cikke (11) bekezdésének a megtámadott határozat elfogadásakor hatályos változata abban a részében, amelyben – az elektronikus hírközlési kódex 18. cikkére való utalás révén – az elektronikus hírközlési ágazatot az előzetes szabályozás hatálya alá tartozó piacokra korlátozza azon általános tapasztalati tény ellenére, amely szerint az információk (amelyek sokszínűsége a szabály célja) egyre nagyobb mértékben az internet, a személyi számítógépek és a mobiltelefonok használata révén terjednek, aminek következtében az elektronikus hírközlési ágazatból észszerűtlen kizárni – közelebbről – a kiskereskedelmi mobiltelefon szolgáltatókat pusztán azért, mert azok teljes mértékben versenyrendszerben működnek? Ellentétes-e az Európai Unió jogával, különösen pedig a tőke szabad mozgásának az EUMSZ 63. cikkben foglalt elvével a 2005. július 31 i 177. sz. törvényerejű rendelet 43. cikke (11) bekezdésének a megtámadott határozat elfogadásakor hatályos változata arra is tekintettel, hogy az Autorità a 43. cikk (11) bekezdésének alkalmazása céljából az elektronikus hírközlési ágazatot pont a jelen ügy alkalmával úgy határolta körül, hogy kizárólag azokat a piacokat vette figyelembe, amelyek tekintetében az elektronikus hírközlési kódex hatálybalépése óta, vagyis 2003-tól napjainkig legalább egy elemzést végeztek, és e piacokat a 2015-ben végzett utolsó hasznos megállapításból származó bevétellel vette figyelembe?

                  2)

                  A sokszínűség és a véleménynyilvánítás szabadságát szolgáló, a letelepedés szabadságának az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49. cikkében és a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvével és az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló 2002/21/EK irányelv (1) 15. és 16. cikkével, valamint az arányosság uniós jogi elvével ellentétes-e az audiovizuális médiaszolgáltatásokkal kapcsolatos, a 43. cikk (11) és (14) bekezdésében foglalt olasz szabályozáshoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a második, 10 %-os felső korlát meghatározása szempontjából releváns bevételek olyan vállalkozásoknak is tulajdoníthatók, amelyek nem ellenőrzött vállalkozások és meghatározó befolyás alatt sem állnak, hanem a polgári törvénykönyv (43. cikk (14) bekezdésében hivatkozott) 2359. cikkében foglalt rendelkezések szerint pusztán „kapcsolt” vállalkozásoknak minősülnek, még akkor is, ha ebből következően nem befolyásolható, hogy ez utóbbi kapcsolt vállalkozások milyen információkat terjesszenek?

                  3)

                  Ellentétes-e a letelepedés szabadságának az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49. cikkében és a szolgáltatásnyújtás szabadságának az EUMSZ 56. cikkben foglalt elvével, a 2002/21/EK irányelv 15. és 16. cikkével, az információforrások sokszínűsége és a rádiótelevíziós ágazatban a verseny védelmének az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló 2010/13/EU irányelvben (2) és a 2002/21/EK irányelvben meghatározott elvével a 177/2005. sz. törvényerejű rendelet 43. cikkének (9) és (11) bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely szerint „a hírközlési szolgáltatóknak az 1997. július 31-i 249. sz. törvény 1. cikke (6) bekezdése a) pontjának 5. alpontja értelmében létrehozott nyilvántartásába való bejegyzésre kötelezett személyekre” (vagyis a hatályos szabályozás alapján az Autorità révén vagy más, hatáskörrel rendelkező hatóságoktól koncesszióban vagy engedélyben részesült személyekre, valamint az egyébként közvetített reklámokra vonatkozó koncesszióval rendelkező vállalkozásokra, a (9) bekezdésben meghatározott kiadóvállalkozásokra stb.) a fentiekben (a (11) bekezdésben) meghatározott elektronikus hírközlési piacon működő vállalkozásokhoz képest igen eltérő korlátok (20 %-os, illetve 10 %-os felső korlát) vonatkoznak?

         (1)  Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002/21/EK irányelv (keretirányelv) (HL 2002. L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.)

         (2)  A tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10 i 2010/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (Audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv) (HL 2010. L 95., 1. o.; helyesbítés: HL 2010. L 263., 15. o.).


title: C-760/18. sz. ügy: A Monomeles Protodikeio Lasithiou (Görögország) által 2018. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. V. és társai kontra Organismos Topikis Aftodioikisis (O. T. A.) „Dimos Agiou Nikolaou”

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/12

      A Monomeles Protodikeio Lasithiou (Görögország) által 2018. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – M. V. és társai kontra Organismos Topikis Aftodioikisis (O. T. A.) „Dimos Agiou Nikolaou”
      (C-760/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/11)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Monomeles Protodikeio Lasithiou (Görögország)

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: M. V. és társai

         Alperes: Organismos Topikis Aftodioikisis (O. T. A.) „Dimos Agiou Nikolaou”

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Sérti-e az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28–i 1999/70/EK tanácsi irányelv (HL [1999]. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18–án kötött keretmegállapodás célját és hatékony érvényesülését a keretmegállapodást a nemzeti jogrendbe átültető nemzeti jogi rendelkezések olyan értelmezése, amely az „egymást követő”, határozott idejű munkaszerződéseknek a keretmegállapodás 1. szakasza és 5. szakaszának 2. pontja szerinti meghatározásából – a nemzeti jognak a 4099/2012. sz. törvény 167. cikkéhez hasonló kifejezett rendelkezése révén – kizárja a köztisztasági ágazat munkavállalói határozott idejű munkaszerződéseinek automatikus meghosszabbítását azzal az indokolással, hogy az ilyen meghosszabbítás új, határozott idejű munkaszerződés írásbeli formában történő megkötése helyett egy már létező munkaszerződés időtartamának meghosszabbítását képezi?

                  2)

                  A köztisztasági ágazat munkavállalóinak alkalmazására vonatkozó gyakorlatnak – a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontját a nemzeti jogba átültető intézkedésben előírt, az egymást követő, határozott idejű munkaszerződések alkalmazásából származó visszaélés megakadályozására irányuló intézkedésekkel ellentétes – szabályozása és érvényesítése esetén a nemzeti jog uniós jognak megfelelő értelmezésének nemzeti bíróságokat terhelő kötelezettsége magában foglalja-e a 2112/1920. sz. törvény 8. cikkének (3) bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti jogi rendelkezés – mint a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja értelmében vett megfelelő jogi intézkedés – alkalmazását is, amely intézkedés már korábban is létezett, azonban még hatályos, és amely lehetővé tenné a köztisztasági ágazatban a helyi önkormányzatok állandó és tartós szükségleteinek kielégítése céljából alkalmazott, egymást követő, határozott idejű munkaszerződések határozatlan idejű szerződéseknek történő minősítését?

                  3)

                  Az előző kérdésre adott igenlő válasz esetén a nemzeti jog uniós jognak megfelelő értelmezése nemzeti bíróságot terhelő kötelezettségének túlzott korlátozása valósul-e meg akkor, ha a görög alkotmány 2001. évi felülvizsgálatát követő 103. cikkének (7) és (8) bekezdéséhez hasonló, alkotmányos szabály a közszférában teljes mértékben tiltja az említett rendelkezés hatályossága alatt megkötött határozott idejű munkaszerződéseknek határozatlan idejű munkaszerződésekké történő átalakítását, következésképpen lehetetlenné teszi a 2112/1920. sz. törvény 8. cikkének (3) bekezdéséhez hasonló, már korábban is létezett, azonban még hatályos, a keretmegállapodás 5. szakaszának 1. pontja értelmében vett, megfelelő nemzeti jogi intézkedés alkalmazását, így kizárja a köztisztasági ágazatban a helyi önkormányzatok állandó és tartós szükségleteinek kielégítése céljából alkalmazott, egymást követő, határozott idejű munkaszerződéseknek bírósági eljárás keretében – a szóban forgó jogviszony jogi szempontból helyes minősítése alapján – határozatlan idejű szerződésekké történő átminősítését még abban az esetben is, ha a szóban forgó határozott idejű munkaszerződések állandó és tartós szükségletek kielégítését szolgálják?


title: C-827/18. sz. ügy: Az Amtsgericht Kamenz (Németország) által 2018. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MC kontra ND

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/13

      Az Amtsgericht Kamenz (Németország) által 2018. december 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – MC kontra ND
      (C-827/18. sz. ügy)
      (2019/C 103/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Kamenz

         Az alapeljárás felei

         Felperes: MC

         Alperes: ND

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A jogvita tárgyát képező 535,00 euró összegű, Großröhrsdorfban, az Amtsgericht Kamenz (kamenzi helyi bíróság) illetőségi területén fekvő lakás vételére vonatkozó, 2016. február 10-i közjegyzői adásvételi szerződésre alapított főkövetelés esetében, amely konkrétan a birtoknak és – az érintett lakás bérlője által a 2016. április 1-jén még az alperes felé teljesített – bérletidíj-fizetés formájában megvalósított hasznok szedésének a közjegyzői szerződés 6. § -a szerint a felperesre való 2016. április 1-jei átszállásból keletkezik, a Luganói Egyezmény (1) 22. cikkének értelmében vett olyan kereset áll-e fenn, amelynek tárgya ingatlanon fennálló dologi jog kifizetése vagy ingatlan bérlete, illetve haszonbérlete, vagy a német bíróság nemzetközi joghatóságát a Lugánói Egyezmény valamely másik rendelkezéséből kell levezetni, avagy amely követelés az alperes lakóhelye szerint joghatósággal rendelkező svájci bíróság nemzetközi joghatóságát (a Lugánói Egyezmény 5. cikkének 1. pontjával összefüggésben értelmezett 2. cikkének (1) bekezdése) alapozza meg?

         (1)  A 2007. október 30-án aláírt és a Közösség nevében a 2008. november 27-i 2009/430/EK tanácsi határozattal jóváhagyott, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló egyezmény (második Luganói Egyezmény) (HL 2009. L 147., 1. o.).


title: C-17/19. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2019. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/14

      A Cour de cassation (Franciaország) által 2019. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures
      (C-17/19. sz. ügy)
      (2019/C 103/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel (1) módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségben mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet (2)2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (3) módosított változatának 11. cikkét, valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 19. cikkét, hogy a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett 1408/71 rendelet 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított változata 14. cikkének (1) bekezdése, és (2) bekezdésének b) pontja alapján valamely tagállam illetékes hatósága által kiállított E 101 igazolás, illetve a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet13. cikkének (1) bekezdése alapján kiállított A1 igazolás az alkalmazandó jogszabályok meghatározása tekintetében nem csupán a szociális biztonsági rendszer, hanem a munkajogi szabályozás tekintetében is köti a foglalkoztatás helye szerinti tagállam bíróságait, amennyiben e jogszabályok meghatározzák a munkáltatók kötelezettségeit és a munkavállalók jogait, így e bíróságok kontradiktórius eljárásuk végeztével csak akkor hagyhatják figyelmen kívül az említett igazolásokat, ha a bírósági vizsgálat során gyűjtött konkrét bizonyítékok alapján megállapítást nyert, hogy ezen igazolásokat csalárd módon szerezték vagy azokra csalárd módon hivatkoztak, és a megkeresett kiállító intézmény e bizonyítékokat nem vette figyelembe, valamint észszerű határidőn belül e bíróságok csalárd magatartás fennállását állapítják meg az alapján, hogy annak objektív eleme – az 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet és a 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet fent hivatkozott rendelkezéseinek valamelyikében előírt feltételek betartásának hiánya –, és szubjektív eleme, azaz a vádlott arra irányuló szándéka, hogy az igazoláshoz fűződő előnyökben való részesülés érdekében megkerülje vagy kijátssza az említett igazolás kiállításának feltételeit, együttesen fennáll?

         (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet, valamint az 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 574/72/EGK rendelet módosításáról és naprakésszé tételéről szóló, 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelet (HL 1997. L 28., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 3. o.).

         (2)  HL 1972. L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 83. o.)

         (3)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK tanácsi rendelet és az 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 574/72/EGK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2005. L 117., 1. o.).

         (4)  HL 2009. L 284., 1. o.


title: C-19/19. sz. ügy: A Cour de cassation (Belgium) által 2019. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – État belge kontra Pantochim SA felszámolás alatt

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/15

      A Cour de cassation (Belgium) által 2019. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – État belge kontra Pantochim SA felszámolás alatt
      (C-19/19. sz. ügy)
      (2019/C 103/14)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: État belge

         Alperes: Pantochim SA felszámolás alatt

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (2) bekezdését felváltó, az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv (2) 6. cikkének [második bekezdésében] szereplő rendelkezést, amely szerint a behajtás iránti megkeresés tárgyát képező követelés „annak a tagállamnak a követeléseként kezelendő, amelyben a megkeresett hatóság székhelye található”, hogy a megkereső állam követelése a megkeresett állam követelésének tekintendő, ily módon a megkereső állam követelése a megkeresett állam követelésének minősül?

                  —

                  Úgy kell-e értelmezni a 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv 10. cikkében, a kodifikációt megelőzően pedig az 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv 10. cikkében szereplő „kedvezményes bánásmód” fogalmát, hogy az a követeléshez kapcsolódó olyan preferenciális jognak minősül, amely párhuzamosság esetén elsőbbségi jogot biztosít más követelésekkel szemben, vagy pedig magában foglal minden olyan mechanizmust, amelynek eredményeként párhuzamosság esetén a követelés preferenciális kifizetésére kerül sor?
                  A fent hivatkozott irányelv 10. cikke értelmében vett kedvezményes bánásmódnak kell-e tekinteni az adóhatóság azon lehetőségét, hogy a 2004. november 27-i programtörvény 334. cikkében előírt feltételek mellett párhuzamosság esetén beszámítással él?

         (1)  HL 2008. L 73., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 44. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 16. kötet, 114. o. A 2008/55/EK irányelv megállapítja (3. lábjegyzet), hogy a 76/308/EGK irányelv eredeti címét a 79/1071/EGK irányelv (HL 1979. L 331., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 299. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 16. kötet, 103. o.), a 92/12/EGK irányelv (HL 1992. L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.) és a 2001/44/EK irányelv (HL 2001. L 175., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 12. kötet, 27. o.) módosította.

         (2)  HL 2008. L 150, 28. o.


title: C-29/19. sz. ügy: A Bundessozialgericht (Németország) által 2019. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZP kontra Bundesagentur für Arbeit

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/15

      A Bundessozialgericht (Németország) által 2019. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ZP kontra Bundesagentur für Arbeit
      (C-29/19. sz. ügy)
      (2019/C 103/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundessozialgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: ZP

         Alperes: Bundesagentur für Arbeit

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 883/2004/EK rendelet (1) 62. cikkének (1) bekezdését a 883/2004/EK rendelet 62. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben, hogy a munkavállaló munkanélkülisége esetén a lakóhely szerinti tagállam illetékes intézményének akkor is az érintett személy által az ezen intézmény területén munkavállalóként folytatott legutolsó tevékenysége tekintetében „kapott bér” alapján kell kiszámítania az ellátásokat, ha e bér az illetékes intézmény által alkalmazott nemzeti jogszabályok alapján a folyósításának nem kellőképpen hosszú időtartama miatt a munkanélküli ellátás szempontjából nem vehető figyelembe, és csak az ellátások elméleti összegét kell kiszámítani?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni a 883/2004/EK rendelet 62. cikkének (1) bekezdését a 883/2004/EK rendelet 62. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben, hogy a munkavállaló munkanélkülisége esetén a lakóhely szerinti tagállam illetékes intézményének akkor is az érintett személy által az ezen intézmény szerinti tagállam területén munkavállalóként folytatott legutolsó tevékenysége tekintetében „kapott bér” alapján kell kiszámítania az ellátásokat, ha az illetékes intézmény által alkalmazott nemzeti jogszabályok alapján a nem kellő időben történő elszámolás miatt e bér a referencia időszak keretében nem vehető figyelembe az ellátások kiszámításának alapjaként, és ehelyett csak az ellátások elméleti összege számítandó ki?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.)


title: C-30/19. sz. ügy: A Högsta domstolen (Svédország) által 2019. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Diskrimineringsombudsmannen kontra Braathens Regional Aviation AB

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/16

      A Högsta domstolen (Svédország) által 2019. január 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Diskrimineringsombudsmannen kontra Braathens Regional Aviation AB
      (C-30/19. sz. ügy)
      (2019/C 103/16)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Högsta domstolen

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Diskrimineringsombudsmannen

         Ellenérdekű fél: Braathens Regional Aviation AB

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A 2000/43 irányelvben (1) meghatározott tilalom megsértésére vonatkozó ügyben, amennyiben a sérelmet elszenvedő személy hátrányos megkülönböztetés miatti kártérítést kér, ahhoz, hogy a 15. cikk hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókra vonatkozó követelménye teljesüljön, köteles-e a tagállam a sérelmet elszenvedő személy kérésére mindenkor megvizsgálni, hogy történt e hátrányos megkülönböztetés – és adott esetben megállapítani, hogy történt –, függetlenül attól, hogy a hátrányos megkülönböztetéssel vádolt személy elismerte-e a hátrányos megkülönböztetés megtörténtét?

         (1)  A személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelv (HL 2000. L 180., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 20. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: C-35/19. sz. ügy: A tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2019. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra État belge

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/17

      A tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2019. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BU kontra État belge
      (C-35/19. sz. ügy)
      (2019/C 103/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de première instance de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BU

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Sérti-e az A C.I.R./92 38. cikke 1. § -ának 4o pontja az Európai Unió működéséről szóló szerződés 45. és azt követő cikkeit (a munkavállalók szabad mozgásának elve), valamint 56. és azt követő cikkeit (a szolgáltatások nyújtásának szabadságára vonatkozó elv), amennyiben az csak abban az esetben biztosítja a rokkantsági ellátások adómentességét, ha ezeket az államkincstár, azaz a belga állam a belga jogszabályok alapján folyósítja, ily módon hátrányos megkülönböztetést valósítva meg azon belga illetőségű adóalany között, aki adómentesen részesül a belga állam által, annak jogszabályai alapján folyósított rokkantsági ellátásban, és azon belga illetőségű adóalany között, akinek a fogyatékosság címén járó, más európai uniós tagállam által folyósított juttatásai adókötelesek?


title: C-46/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített harmadik tanács) T-316/14. sz., Kurdistan Workers’ Party (PKK) kontra Tanács ügyben 2018. november 15-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2019. január 25-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/17

      A Törvényszék (kibővített harmadik tanács) T-316/14. sz., Kurdistan Workers’ Party (PKK) kontra Tanács ügyben 2018. november 15-én hozott ítélete ellen az Európai Unió Tanácsa által 2019. január 25-én benyújtott fellebbezés
      (C-46/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 103/18)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen, S. Van Overmeire meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Kurdistan Workers’ Party (PKK), Európai Bizottság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék vitatott ítéletét;

                  —

                  a fellebbezés tárgyát képező kérdéseket érdemben döntse el, és utasítsa el a PKK keresetét; valamint

                  —

                  a PKK-t kötelezze a jelen fellebbezés és a T-316/14. sz. ügy során a Tanács részéről felmerül költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Tanács azt állítja, hogy a Törvényszék vitatott határozata a következő tévedéseket tartalmazza:

                  —

                  első jogalap: a Törvényszék tévesen minősítette a vitatott határozatokat pusztán az 1. cikk (6) bekezdésén (1) alapuló határozatoknak;

                  —

                  második jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy az Egyesült Államok határozatai nem szolgálhatnak a listára való első felvétel alapjául;

                  —

                  harmadik jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Tanács nem magyarázta meg, hogy miért tekintette az Egyesült Államok határozatait és az Egyesült Királyság belügyminisztériumának végzését a 2001/931/KKBP közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdése értelmében vett, illetékes hatóság határozatának;

                  —

                  negyedik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a Bíróság LTTE ítéletének (2) 55. pontját a jelen ügyben;

                  —

                  ötödik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta az LTTE ítélet 71. pontját a jelen ügyben;

                  —

                  hatodik jogalap: a Törvényszék tévesen alkalmazta a 2001/931/KKBP közös álláspont 1. cikkének (4) bekezdését és az LTTE ítélet 55. pontját;

                  —

                  hetedik jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Tanács nem válaszolhatott a PKK levelére a 2015. március 27-i saját levelében.

         (1)  A terrorizmus leküzdésére vonatkozó különös intézkedések alkalmazásáról szóló, 2001. december 27-i tanácsi közös álláspont (HL L 344., 93. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 217. o.).

         (2)  C-599/14. P. sz., Tanács kontra LTTE ügy, EU:C:2017:583.


title: C-69/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-661/16. sz., Credito Fondiario kontra ESZT ügyben 2018. november 19-én hozott végzése ellen a Credito Fondiario SpA által 2019. január 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/18

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-661/16. sz., Credito Fondiario kontra ESZT ügyben 2018. november 19-én hozott végzése ellen a Credito Fondiario SpA által 2019. január 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-69/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 103/19)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Credito Fondiario SpA (képviselők: F. Sciaudone, F. Iacovone, S. Frazzani, A. Neri ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Egységes Szanálási Testület

         Beavatkozó felek: Olasz Köztársaság, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      A Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

                  —

                  az ESZT-t kötelezze a fellebbezési eljárás és a T-661/16. sz. eljárás költségeinek a viselésére;

                  —

                  másodlagosan helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést azon részében, amelyben a Törvényszék a Credito Fondiariót kötelezi az ESZT költségeinek viselésére, és az elsőfokú eljárás költségeiről méltányosan határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbező úgy véli, hogy a megtámadott végzést számos jogi tévedés jellemzi, amelyek jogi hibáknak, illetve eljárási hibáknak minősülnek.
      I.   A tények téves jogi minősítése. Az indokolás hiányos volta.

      A Törvényszék tévesen minősítette az ügy tényállási elemeit azon ítélkezési gyakorlat alapján, amely szerint közzététel vagy értesítés hiányában a keresetindítási határidő attól az időponttól nyílik meg, amikor az érintett pontos tudomást szerzett az aktus tartalmáról és indokolásáról, feltéve hogy annak szövegét észszerű határidőn belül kérte.
      Közelebbről a Törvényszék tévesen ítélte meg úgy, hogy a fellebbező az ESZT két határozatáról a Banca d’Italia 2016. május 3-i és május 27-i feljegyzése révén tudomást szerzett. Ezenkívül a Törvényszék tévesen ítélte meg úgy, hogy a fellebbező nem tett észszerű határidőn belül lépéseket az ESZT két határozatának megszerzése iránt. A Törvényszék nem megfelelően vette figyelembe a jogi bizonytalanság helyzetét. Következésképpen a Törvényszék tévesen állapította meg a kereset határidőn túli benyújtását az ügy sajátos körülményeinek fényében.
      II.   Az „észszerű határidőre” vonatkozó ítélkezési gyakorlat téves értelmezése és alkalmazása

      A kereset határidőn túli benyújtásának Törvényszék általi értékelését az arra vonatkozó ítélkezési gyakorlat értelmezésének (és ebből következően az ügyre vonatkozó alkalmazásának) hibája is jellemzi, hogy milyen észszerű időszakon belül kell az érintettnek lépéseket tenni a megtámadni kívánt határozat megszerzése érdekében.
      III.   A fellebbező védekezéshez való jogának megsértése. A Törvényszék eljárási szabályzata 126. cikkének megsértése és téves alkalmazása

      Jóllehet a Törvényszék számos bizonyítási eszközről és pervezető intézkedésről rendelkezett, nem hívta fel a feleket észrevételek előterjesztésére azon kérdés vonatkozásában, hogy a keresetet megfelelő időben terjesztették-e elő. A Törvényszék első alkalommal a végzésben vizsgálta a határidőn túli benyújtás kérdését, és e tényező alapján utasította el a keresetet, anélkül, hogy a felek és különösen a fellebbező számára lehetővé tette volna érveinek és ellentmondásainak előterjesztését.
      Ezenkívül a Törvényszék a végzést a Törvényszék eljárási szabályzata (ESZ) 126. cikkének alkalmazásában fogadta el, jóllehet számos oknál fogva egyértelmű volt, hogy a végzés alapjául felhozott elfogadhatatlansági ok nem nyilvánvaló.
      Következésképpen a Törvényszék megsértette a fellebbező védekezéshez való jogát.
      IV.   Az EUMSZ 277. cikk alapján előterjesztett kérelem elfogadhatatlanságának téves értékelése

      A Törvényszék azon értékeléseinek téves volta, amelyek alapján a megsemmisítés iránti kérelem elfogadhatatlanságát állapította meg, automatikusan magával vonja a végzés azon részének jogellenességét, amelyben a Törvényszék megállapította a fellebbező 2015/63 rendelet (1) jogellenességének megállapítása iránti kérelmének elfogadhatatlanságát. A Törvényszék úgy ítélte meg ugyanis, hogy a második kérelem szükségszerűen járulékos jellegű az elsődleges, megsemmisítés iránti kérelemhez képest, ennélfogva a megsemmisítés iránti kereset nyilvánvaló elfogadhatatlansága automatikusan meghatározza a 2015/63 rendelet jogellenessé nyilvánítása iránti kérelem nyilvánvaló elfogadhatatlanságát.
      V.   A költségek viselésére való kötelezés téves értékelése. Az ESZ 134. és 135. cikkének megsértése és téves alkalmazása

      A fellebbező másodlagosan azon részében támadja a végzést, amelyben a Törvényszék őt az ESZT költségeinek viselésére kötelezte.
      A fellebbező szerint a Törvényszéknek méltányosság alapján az ESZ 135. cikkét kellett volna alkalmaznia, és az ESZ 135. cikkének (1) bekezdése alapján úgy kellett volna rendelkeznie, hogy minden fél maga viselje az eljárási költségeit, vagy legalábbis, az ESZ 135. cikkének (2) bekezdése alapján az ESZT-t kellett volna köteleznie legalább a fellebbező részéről felmerült költségek egy részének a viselésére.

         (1)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. október 21-i (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2005. L 11., 44. o.; helyesbítés: HL 2017. L 156., 38. o.).


title: C-157/17. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 12-i végzése (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën, a Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, a Loyens Loeff NV részvételével

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/20

      A Bíróság elnökének 2018. december 12-i végzése (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra Staatssecretaris van Financiën, a Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, a Loyens Loeff NV részvételével
      (C-157/17. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/20)
      Az eljárás nyelve: holland
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 168., 2017.5.29.


title: C-76/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/20

      A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság
      (C-76/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/21)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-77/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/20

      A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság
      (C-77/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/22)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-79/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/21

      A Bíróság elnökének 2018. december 11-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság, támogatja: Francia Köztársaság
      (C-79/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/23)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26.


title: C-487/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 17-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/21

      A Bíróság elnökének 2018. december 17-i végzése – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-487/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/25)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 328., 2018.9.17.


title: C-685/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2018. december 21-i végzése (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister for Justice and Equality kontra ND

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/21

      A Bíróság elnökének 2018. december 21-i végzése (a High Court [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister for Justice and Equality kontra ND
      (C-685/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 103/26)
      Az eljárás nyelve: angol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 16., 2019.1.14.


title: T-177/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 5-i ítélete – Mema kontra CPVO (Braeburn 78 [11078]) („Növényfajták – Közösségi növényfajta-oltalom iránti kérelem a Braeburn 78 [11078] növényfajta vonatkozásában – Másik vizsgálóhivatal kijelölése – A fellebbezési tanács által elvégzendő vizsgálat terjedelme – Indokolási kötelezettség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/22

      A Törvényszék 2019. február 5-i ítélete – Mema kontra CPVO (Braeburn 78 [11078])
      (T-177/16. sz. ügy) (1)

      ((„Növényfajták - Közösségi növényfajta-oltalom iránti kérelem a Braeburn 78 [11078] növényfajta vonatkozásában - Másik vizsgálóhivatal kijelölése - A fellebbezési tanács által elvégzendő vizsgálat terjedelme - Indokolási kötelezettség”))
      (2019/C 103/27)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Mema GmbH LG (Terlan, Olaszország) (képviselők: B. Breitinger és S. Kirschstein-Freund ügyvédek)

         Alperes: Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO) (képviselők: M. Ekvad, F. Mattina, O. Lamberti és U. Braun-Mlodecka meghatalmazottak, segítőik: A. von Mühlendahl és H. Hartwig ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A CPVO fellebbezési tanácsának a Braeburn 78 növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalom megadása iránti kérelemmel kapcsolatban 2015. december 15-én hozott határozata (A 001/2015. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Közösségi Növényfajta-hivatal (CPVO) fellebbezési tanácsának a Braeburn 78 növényfajtára vonatkozó közösségi növényfajta-oltalom megadása iránti kérelemmel kapcsolatos, 2015. december 15-i határozatát (A 001/2015. sz. ügy).

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Törvényszék a CPVO-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 211., 2016.6.13.


title: T-487/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Arango Jaralmillo és társai kontra EBB („Közszolgálat – Tisztviselők – Az EBB személyi állománya – A 2008-as reform – A járulékok mértékének növelése – Ezt követő illetményelszámolások – Sérelmet okozó aktus hiánya – Elfogadhatatlanság”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/22

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Arango Jaralmillo és társai kontra EBB
      (T-487/16. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Az EBB személyi állománya - A 2008-as reform - A járulékok mértékének növelése - Ezt követő illetményelszámolások - Sérelmet okozó aktus hiánya - Elfogadhatatlanság”))
      (2019/C 103/28)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Oscar Orlando Arango Jaramillo és az ítélet mellékletében megnevezett további 33 felperes (Luxembourg, Luxemburg) (képviselők: B. Cortese, C. Cortese és F. Spitaleri ügyvédek)

         Alperes: Európai Beruházási Bank (képviselők: kezdetben C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams és G. Nuvoli, később T. Gilliams, G. Faedo és J. Klein meghatalmazottak, segítőjük P.-E. Partsch)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EBB által hozott, a felperesek 2011. februári illetményelszámolásaiban szereplő, a felperesek nyugdíjjárulékának 9 %-ről 10 %-ra való emeléséről szóló „határozatok” megsemmisítése, másrészt a felpereseket ért nem vagyoni kár megtérítéseként az EBB jelképes egy euró megfizetésére való kötelezése iránti, az EUMSZ 270. cikken és az Európai Unió Bírósága alapokmányának 50a. cikken alapuló kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Oscar Orlando Arango Jaramillo és az Európai Beruházási Bank (EBB) mellékletben megnevezett többi alkalmazottja a saját költségein felül köteles viselni az EBB-nél felmerült költségeket.

         (1)  HL C 211., 2011.7.16. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-58/11. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy)


title: T-11/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – RK kontra Tanács („Közszolgálat – Tisztviselők – A személyzeti szabályzat 42c. cikke – A szolgálat érdekében történő szabadságolás – Egyenlő bánásmód – Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – Nyilvánvaló értékelési hiba – A meghallgatáshoz való jog – Gondoskodási kötelezettség – Felelősség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/23

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – RK kontra Tanács
      (T-11/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - A személyzeti szabályzat 42c. cikke - A szolgálat érdekében történő szabadságolás - Egyenlő bánásmód - Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Nyilvánvaló értékelési hiba - A meghallgatáshoz való jog - Gondoskodási kötelezettség - Felelősség”))
      (2019/C 103/29)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: RK (képviselők: kezdetben L. Levi és A. Tymen, később L. Levi ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Parlament (képviselők: A. Troupiotis és J. A. Steele meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt a Tanács azon dátum nélküli, a felperesnek az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 42c. cikke alapján szolgálati érdekből történő szabadságolásáról szóló határozat és a felperes panaszát elutasító 2016. szeptember 27-i határozat megsemmisítése iránt, másrészt a felperest állítólagosan ért kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  RK maga viseli saját költségeinek 80 %-át.

                  3)

                  Az Európai Unió Tanácsa a saját költségein felül viseli az RK-nál felmerült költségek 20 %-át.

                  4)

                  Az Európai Parlament maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 95., 2017.3.27.


title: T-117/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 17-i ítélete – Proximus kontra Tanács (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Tárgyalásos eljárás – A gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat – Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása – Az ajánlatkérő mérlegelési mozgástere – Az értékelés módszerének jogszerűsége – A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/24

      A Törvényszék 2019. január 17-i ítélete – Proximus kontra Tanács
      (T-117/17. sz. ügy) (1)

      ((Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Tárgyalásos eljárás - A gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Az ajánlatkérő mérlegelési mozgástere - Az értékelés módszerének jogszerűsége - A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve))
      (2019/C 103/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Proximus SA/NV (Brüsszel, Belgium) (képviselő: B. Schutyser avocat)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: A. Jaume és S. Cholakova, meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, és a Tanács kiberbiztonság területére vonatkozó szolgáltatásnyújtásra irányuló keretszerződés más ajánlattevőnek történő odaítéléséről szóló, 2016. december 23-i határozatának [bizalmas] megsemmisítésére irányuló kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Proximus SA/NV-t kötelezi a költségek viselésére, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

         (1)  HL C 151., 2017.5.15.


title: T-166/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 22-i ítélete – EKETA kontra Bizottság („Választottbírósági kikötés – A hetedik keretprogram keretében megkötött Sensation szerződés – Támogatható költségek – Az alperes által a megelőlegezett összegek behajtása érdekében kibocsátott terhelési értesítés – Munkaórajegyzékek hitelessége – Összeférhetetlenség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/24

      A Törvényszék 2019. január 22-i ítélete – EKETA kontra Bizottság
      (T-166/17. sz. ügy) (1)

      ((„Választottbírósági kikötés - A hetedik keretprogram keretében megkötött Sensation szerződés - Támogatható költségek - Az alperes által a megelőlegezett összegek behajtása érdekében kibocsátott terhelési értesítés - Munkaórajegyzékek hitelessége - Összeférhetetlenség”))
      (2019/C 103/31)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Szaloniki, Görögország) (képviselők: V. Christianos és S. Paliou ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A Katsimerou, O. Verheecke és J. Estrada de Solà, később: A Katsimerou, A. Kyratsou és O. Verheecke meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikken alapuló kérelem, amely egyrészt annak megállapítására irányul, hogy a Bizottság által kibocsátott 2016. november 29-i 3241615291. sz. terhelési értesítésben szereplő követelés, amelynek értelmében a felperesnek a Sensation elnevezésű kutatási projektről készült tanulmány címén kapott támogatásból származó 197 799,52 euró összeget vissza kell térítenie a Bizottság részére, 179 101,34 euró összeg erejéig megalapozatlan, másrészt pedig annak megállapítására, hogy a vitatott összeg támogatható költségnek minősül, amelyet a felperes nem köteles visszatéríteni.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék arra kötelezi az Európai Bizottságot, hogy fizessen meg az Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) részére először is 19 522,57 euró, személyi költségnek minősülő összeget, az ahhoz kapcsolódó közvetett költségekkel és az ezen összeg utáni 3,50 %-os mértékű, 2017. május 12-étől ezen összeg teljes kifizetéséig esedékes késedelmi kamattal együtt, másodszor 2 950 euró összeg után 3,50 %-os mértékű 2017. május 12-étől2017. november 28-ig esedékes késedelmi kamatot, harmadszor pedig 8 988,21 euró összeg után 3,50 %-os mértékű 2017. május 12-étől ezen összeg 2017. október 2-i kifizetéséig esedékes késedelmi kamatot.

                  2)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az EKETA viseli a saját költségeit, valamint a Bizottság költségeinek a kilenc tizedét, a Bizottság pedig viseli a saját költségeinek az egy tizedét.

         (1)  HL C 151., 2017.5.15.


title: T-198/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 22-i ítélete – EKETA kontra Bizottság („Választottbírósági kikötés – A hetedik keretprogram keretében megkötött Actibio szerződés – Támogatható költségek – Az alperes által a megelőlegezett összegek behajtása érdekében kibocsátott terhelési értesítés – Munkaórajegyzékek hitelessége – Összeférhetetlenség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/25

      A Törvényszék 2019. január 22-i ítélete – EKETA kontra Bizottság
      (T-198/17. sz. ügy) (1)

      ((„Választottbírósági kikötés - A hetedik keretprogram keretében megkötött Actibio szerződés - Támogatható költségek - Az alperes által a megelőlegezett összegek behajtása érdekében kibocsátott terhelési értesítés - Munkaórajegyzékek hitelessége - Összeférhetetlenség”))
      (2019/C 103/32)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Szaloniki, Görögország) (képviselők: V. Christianos és S. Paliou ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: A. Katsimerou, A. Kyratsou és O. Verheecke meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 272. cikken alapuló kérelem, amely egyrészt annak megállapítására irányul, hogy a Bizottság által kibocsátott 2016. november 29-i 3241615335. sz. terhelési értesítésben szereplő követelés, amelynek értelmében a felperesnek az Actibio projektről készült tanulmány címén kapott támogatásból származó 38 241 euró összeget vissza kell térítenie a Bizottság részére, 9 353,56 euró összeg erejéig megalapozatlan, másrészt pedig annak megállapítására, hogy ezen összeg támogatható költségnek minősül, amelyet a felperes nem köteles visszatéríteni.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis-t (EKETA) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 151., 2017.5.15.


title: T-215/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Pear Technologies kontra EUIPO – Apple (PEAR) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A PEAR európai uniós ábrás védjegy bejelentése – Egy almát ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy – Viszonylagos kizáró ok – A megjelölések hasonlóságának hiánya – A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/26

      A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Pear Technologies kontra EUIPO – Apple (PEAR)
      (T-215/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A PEAR európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Egy almát ábrázoló, korábbi európai uniós ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - A megjelölések hasonlóságának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 8. cikkének (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése]”))
      (2019/C 103/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pear Technologies Ltd (Macao, Kína) (képviselők: J. Coldham solicitor és E. Himsworth QC)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: M. Fischer és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők: J. Olsen és P. Andreottola solicitorok és G. Tritton barrister)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának az Apple és a Pear Technologies közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. január 18-án hozott határozata (R 860/2016-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2017. január 18-i határozatát (R 860/2016-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  Az EUIPO viseli a saját költségeit, valamint a Pear Technologies Ltd részéről felmerült költségek felét.

                  3)

                  Az Apple Inc. viseli a saját költségeit, valamint a Pear Technologies részéről felmerült költségek felét.

         (1)  HL C 168., 2017.5.29.


title: T-287/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Swemac Innovation kontra EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás – SWEMAC európai uniós szóvédjegy – A SWEMAC Medical Appliances AB korábbi nemzeti cégnév vagy kereskedelmi név – Viszonylagos kizáró ok – Belenyugvás általi jogvesztés – A 207/2009/EK rendelet 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontja] – Összetéveszthetőség – A 207/2009 rendelet 54. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 61. cikkének (2) bekezdése] – A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése] – Első ízben a Törvényszék előtt hivatkozott bizonyítékok”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/27

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Swemac Innovation kontra EUIPO – SWEMAC Medical Appliances (SWEMAC)
      (T-287/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - SWEMAC európai uniós szóvédjegy - A SWEMAC Medical Appliances AB korábbi nemzeti cégnév vagy kereskedelmi név - Viszonylagos kizáró ok - Belenyugvás általi jogvesztés - A 207/2009/EK rendelet 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 60. cikke (1) bekezdésének c) pontja] - Összetéveszthetőség - A 207/2009 rendelet 54. cikkének (2) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 61. cikkének (2) bekezdése] - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése [jelenleg a 2017/1001 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése] - Első ízben a Törvényszék előtt hivatkozott bizonyítékok”))
      (2019/C 103/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Swemac Innovation AB (Linköping, Svédország) (képviselő: G. Nygren ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: SWEMAC Medical Appliances AB (Täby, Svédország) (képviselő: P. Jonsell ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Swemac Innovation és a SWEMAC Medical Appliances közötti törlési eljárás tárgyában 2017. február 24-én hozott határozatával (R 3000/2014-5. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Swemac Innovation AB-t kötelezi a költségek viselésére, beleértve az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) fellebbezési tanácsa előtti eljárásban a SWEMAC Medical Appliances AB részéről szükségszerűen felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 213., 2017.7.3.


title: T-290/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 30-i ítélete – Stavytskyi kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések – A pénzeszközök befagyasztása – Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó – A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása – Indokolási kötelezettség – Jogellenességi kifogás – Az arányosság elve – Jogalap – Nyilvánvaló értékelési hiba – A ne bis in idem elve”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/27

      A Törvényszék 2019. január 30-i ítélete – Stavytskyi kontra Tanács
      (T-290/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A felperes nevének a jegyzéken való fenntartása - Indokolási kötelezettség - Jogellenességi kifogás - Az arányosság elve - Jogalap - Nyilvánvaló értékelési hiba - A ne bis in idem elve”))
      (2019/C 103/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Edward Stavytsky (Brüsszel, Belgium) (képviselők: J. Grayston solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey és D. Rovetta ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és J.-P. Hix meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó fél: Európai Bizottság (képviselők: E. Paasivirta és L. Baumgart meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozat (HL 2017. L 58., 34. o.) és az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2017. L 58., 1. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem, amennyiben azok fenntartották a felperes nevét azon személyek, szervek és szervezetek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozatot és az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben azok fenntartották Edward Stavytskyi nevét azon személyek, szervek és szervezetek jegyzékén, akikre, illetve amelyekre e korlátozó intézkedések alkalmazandók.

                  2)

                  Az Európai Unió Tanácsa viseli saját költségeit, valamint az E. Stavytskyi részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 231., 2017.7.17.


title: T-461/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 6-i ítélete – TN kontra ENISA („Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – Felvétel – Álláshirdetés – Egységvezetői álláshely – A tartaléklistára való felvétel – Állásajánlat elfogadása – Állásajánlat visszavonása – A felvétel feltételei – Erkölcsi követelmények – Az EAAF 12. cikke – Nyilvánvaló értékelési hiba – Személyes adatok kezelése – A meghallgatáshoz való jog – Felelősség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/29

      A Törvényszék 2019. február 6-i ítélete – TN kontra ENISA
      (T-461/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - Felvétel - Álláshirdetés - Egységvezetői álláshely - A tartaléklistára való felvétel - Állásajánlat elfogadása - Állásajánlat visszavonása - A felvétel feltételei - Erkölcsi követelmények - Az EAAF 12. cikke - Nyilvánvaló értékelési hiba - Személyes adatok kezelése - A meghallgatáshoz való jog - Felelősség”))
      (2019/C 103/37)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TN (képviselők: L. Levi és A. Blot ügyvédek)

         Alperes: Európai Uniós Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (képviselő: A. Ryan meghatalmazott, segítői: D. Waelbroeck és A. Duron ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján egyrészről a 2016. november 25-i azon határozat megsemmisítése iránt benyújtott kérelem, amellyel az ENISA visszavonta az „adminisztratív szolgálatok” egység egységvezetői álláshelyre a felperesnek felkínált állásajánlatot, valamint a panaszát elutasító 2017. április 20-i azon határozat megsemmisítése iránt benyújtott kérelem, másrészről pedig az ENISA arra kötelezése iránt benyújtott kérelem, hogy térítse meg azokat a felperes által az ezen ajánlat jogellenes visszavonása következtében állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni károkat.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék TN-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: T-549/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Duym kontra Tanács („Közszolgálat – Tisztviselők – Egységvezetői álláshelyre vonatkozó kinevezési eljárás – Álláshirdetés – A pályázat elutasítása – Más pályázó kinevezése – Indokolási kötelezettség – A megfelelő ügyintézés elve – Szolgálati érdek – Nyilvánvaló értékelési hiba – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/30

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Duym kontra Tanács
      (T-549/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Tisztviselők - Egységvezetői álláshelyre vonatkozó kinevezési eljárás - Álláshirdetés - A pályázat elutasítása - Más pályázó kinevezése - Indokolási kötelezettség - A megfelelő ügyintézés elve - Szolgálati érdek - Nyilvánvaló értékelési hiba - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve”))
      (2019/C 103/38)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Frederik Duym (Oostende, Belgium) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Tanács fordítási szolgálatán belüli holland nyelvi egység egységvezetőjének kiválasztására irányuló eljárás keretében a felperes pályázatát elutasító, a felperessel a 2016. október 7-i elektronikus levéllel közölt, a kiválasztási tanácsadó bizottság által hozott határozat, valamint az ezt követően a Tanács kinevezésre jogosult hatósága által hozott, az említett álláshelyre A.-t kinevező 2016. december 20-i határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Frederik Duymet kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: T-559/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Abdulkarim kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök befagyasztása – Mérlegelési hiba – A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/30

      A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Abdulkarim kontra Tanács
      (T-559/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - Mérlegelési hiba - A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása”))
      (2019/C 103/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Mouhamad Wael Abdulkarim (Dubai, Egyesült Arab Emírségek) (képviselők: J.-P. Buyle és L. Cloquet ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők kezdetben: M. Veiga és I. Pouli, később: I. Pouli és V. Piessevaux meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló és a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. május 29-i (KKBP) 2017/917 tanácsi határozat (HL 2017. L 139., 62. o.; helyesbítés: HL 2017. L 146., 159. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. május 29-i (EU) 2017/907 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2017. L 139., 15. o.; helyesbítés: HL 2017. L 146., 159. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. május 28-i (KKBP) 2018/778 tanácsi határozat (HL 2018. L 131., 16. o.; helyesbítés: HL 2018. L 167., 36. o.), valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. május 28-i (EU) 2018/774 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2018. L 131., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 167., 36. o.) felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. május 29-i (KKBP) 2017/917 tanácsi határozatot, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. május 28-i (KKBP) 2018/778 tanácsi határozatot, valamint a legutóbb a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. május 29-i (EU) 2017/907 tanácsi végrehajtási rendelettel és a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. május 28-i (EU) 2018/774 tanácsi végrehajtási rendelettel módosított, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 36/2012/EU rendeletet megsemmisíti annyiban, amennyiben azok Mouhamad Wael Abdulkarimra vonatkoznak.

                  2)

                  A Törvényszék a 2017/917 határozat és a 2018/778 határozat joghatásait M. W. Abdulkarim tekintetében a fellebbezési határidő lejártának napjáig, vagy – ha e határidőn belül fellebbezést nyújtanak be – a fellebbezés esetleges elutasításának napjáig fenntartja.

                  3)

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit, valamint a M. W. Abdulkarim részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16.


title: T-580/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 6-i ítélete – Karp kontra Parlament („Közszolgálat – Szerződéses alkalmazottak – Besorolás – A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése – Idő előtti panasz – A pert megelőző eljárás szabálytalansága – Elfogadhatatlanság – A jogorvoslati lehetőségek önállósága – Szülési szabadsághoz kapcsolódó kisegítő szerződéses alkalmazotti szerződés meg nem hosszabbítása – Indokolási kötelezettség – Egymást követő határozott idejű szerződések – Joggal való visszaélés – Meghallgatáshoz való jog – Felelősség”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/31

      A Törvényszék 2019. február 6-i ítélete – Karp kontra Parlament
      (T-580/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Besorolás - A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése - Idő előtti panasz - A pert megelőző eljárás szabálytalansága - Elfogadhatatlanság - A jogorvoslati lehetőségek önállósága - Szülési szabadsághoz kapcsolódó kisegítő szerződéses alkalmazotti szerződés meg nem hosszabbítása - Indokolási kötelezettség - Egymást követő határozott idejű szerződések - Joggal való visszaélés - Meghallgatáshoz való jog - Felelősség”))
      (2019/C 103/40)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Kevin Karp (Brüsszel, Belgium) (képviselők: N. Lambers és R. Ben Ammar ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: Í. Ní Riagáin Düro és M. Windisch meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem, amely egyrészt a Parlament azon határozatának megsemmisítésére irányul, amely a felperest a 2016. május 12-én megkötött és 2016. november 11-én lejárt szerződéses alkalmazotti szerződés keretében a II. tisztségcsoport 4. besorolási fokozatának 1. fizetési fokozatába sorolta be, másrészt pedig azon nem vagyoni és vagyoni kár megtérítésére, amely a felperest a besorolása és a szerződésének meg nem hosszabbítása következtében állítólag érte.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék Kevin Karpot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4.


title: T-604/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Thun kontra EUIPO (Hal) („Közösségi formatervezési minta – Lajstromozott közösségi formatervezési minta – Megújítási kérelem hiánya – A minta törlése az oltalom lejártakor – In integrum restitutio iránti kérelem – Kumulatív feltételek – Gondossági kötelezettség – Felhatalmazás – Jogvesztés”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/32

      A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Thun kontra EUIPO (Hal)
      (T-604/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közösségi formatervezési minta - Lajstromozott közösségi formatervezési minta - Megújítási kérelem hiánya - A minta törlése az oltalom lejártakor - In integrum restitutio iránti kérelem - Kumulatív feltételek - Gondossági kötelezettség - Felhatalmazás - Jogvesztés”))
      (2019/C 103/41)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Thun SpA (Bolzano, Olaszország) (képviselő: B. Giordano ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának egy in integrum restitutio iránti kérelemmel kapcsolatban 2017. június 9-én hozott határozata (R 1680/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Thun SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 369., 2017.10.30.


title: T-656/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A Dr. Jacob’s essentials európai uniós ábrás védjegy bejelentése – COMPAL ESSENCIAL korábbi nemzetközi szóvédjegy – FRUTA essencial és Compal FRUTA essencial korábbi nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek – Viszonylagos kizáró ok – Összetéveszthetőség – A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/33

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacob’s essentials)
      (T-656/17. sz. ügy) (1)

      ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Dr. Jacob’s essentials európai uniós ábrás védjegy bejelentése - COMPAL ESSENCIAL korábbi nemzetközi szóvédjegy - FRUTA essencial és Compal FRUTA essencial korábbi nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja]”))
      (2019/C 103/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugália) (képviselő: A. De Sampaio ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: A. Söder és D. Walicka meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Németország) (képviselő: W. Berlit ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Sumol + Compal Marcas és L. M. Jacob közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2017. július 11-én hozott határozata (R 2067/2016-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2017. július 11-én hozott határozatát (R 2067/2016-5. sz. ügy).

                  2)

                  Az EUIPO viseli, a saját költségein felül, a Sumol + Compal Marcas, SA részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Ludwig Manfred Jacob maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 402.,2017.11.27.


title: T-667/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Alkarim for Trade and Industry kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök befagyasztása – Mérlegelési hiba – A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/33

      A Törvényszék 2019. január 31-i ítélete – Alkarim for Trade and Industry kontra Tanács
      (T-667/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Szíriával szemben hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök befagyasztása - Mérlegelési hiba - A megsemmisítés joghatásainak időbeli változtatása”))
      (2019/C 103/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Szíria) (képviselők: J.-P. Buyle és L. Cloquet ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: V. Piessevaux és A. Limonet meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló és a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (KKBP) 2017/1245 tanácsi végrehajtási határozat (HL 2017. L 178., 13. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (EU) 2017/1241 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2017. L 178., 1. o.), a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. május 28-i (KKBP) 2018/778 tanácsi határozat (HL 2018. L 131., 16. o.; helyesbítés: HL 2018. L 167., 36. o.), valamint a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. május 28-i (EU) 2018/774 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2018. L 131., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 167., 36. o.) felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (KKBP) 2017/1245 tanácsi végrehajtási határozatot, a Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat módosításáról szóló, 2018. május 28-i (KKBP) 2018/778 tanácsi határozatot, valamint a legutóbb a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. július 10-i (EU) 2017/1241 tanácsi végrehajtási rendelettel és a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. május 28-i (EU) 2018/774 tanácsi végrehajtási rendelettel módosított, a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 36/2012/EU rendeletet megsemmisíti annyiban, amennyiben azok az Alkarim for Trade and Industry LLC-re vonatkoznak.

                  2)

                  A Törvényszék a 2017/1245 határozat és a 2018/778 határozat joghatásait az Alkarim for Trade and Industry tekintetében a fellebbezési határidő lejártának napjáig, vagy – ha e határidőn belül fellebbezést nyújtanak be – a fellebbezés esetleges elutasításának napjáig fenntartja.

                  3)

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit, valamint az Alkarim for Trade and Industry részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 437., 2017.12.18.


title: T-766/17. sz. ügy: A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Eglo Leuchten kontra EUIPO – Di-Ka (Lámpa) („Közösségi formatervezési minta – Megsemmisítési eljárás – Egy világítókészüléket ábrázoló lajstromozott közösségi formatervezési minta – Megsemmisítési ok – Korábbi formatervezési minta – Egyéni jelleg – Tájékozott használó – Az alkotói szabadság mértéke – A 6/2002/EK rendelet 6. cikke”)

text:
               18.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/34

      A Törvényszék 2019. február 7-i ítélete – Eglo Leuchten kontra EUIPO – Di-Ka (Lámpa)
      (T-766/17. sz. ügy) (1)

      ((„Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Egy világítókészüléket ábrázoló lajstromozott közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési ok - Korábbi formatervezési minta - Egyéni jelleg - Tájékozott használó - Az alkotói szabadság mértéke - A 6/2002/EK rendelet 6. cikke”))
      (2019/C 103/44)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Ausztria) (képviselő: H. Lauf ügyvéd)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Di-Ka Vertriebs GmbH & Co. KG (Arnsberg, Németország) (képviselő: M.-H. Hoffmann ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának az Eglo Leuchten és a Di-Ka Vertriebs közötti megsemmisítési eljárással kapcsolatban 2017. szeptember 26-án hozott határozata (R 738/2016-3. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az Eglo Leuchten GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22.