title: C-141/14. sz. ügy: 2014. március 24-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               26.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 159/18

         2014. március 24-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
   (C-141/14. sz. ügy)
   2014/C 159/24
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. White, P. Mihaylova és C. Hermes)

      Alperes: Bolgár Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   Az Európai Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg a következőket:

               —

               A Bolgár Köztársaság azáltal, hogy a madarak védelme szempontjából jelentős területeket nem teljes egészükben foglalta bele a „Kaliakra” különleges védelmi területbe, nem a mennyiségük és méretük szerint legalkalmasabb területeket minősítette különleges védelmi területté a 2009/147/CE irányelv (1) I. mellékletében felsorolt fajok, valamint az I. mellékletben fel nem sorolt, de azokon a földrajzilag meghatározott tengeri és szárazföldi területeken rendszeresen előforduló vonuló fajok védelme érdekében, ahol a 2009/147/EK irányelvet alkalmazni kell. Következésképpen a Bolgár Köztársaság nem teljesítette a 2009/147/EK irányelv 4. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bolgár Köztársaság azáltal, hogy jóváhagyta az AES Geo Enerdzhi OOD, az Uindteh OOD, a Brestiom OOD, a Disib OOD, az Eko Enerdzhi OOD és a Longman investmănt OOD projekteket a madarak védelme szempontjából jelentős „Kaliakra” területen, amelyet nem minősített különleges védelmi területnek, jóllehet annak kellett volna minősítenie, nem teljesítette a 2009/147/EK irányelv 4. cikkének (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, ahogyan e rendelkezést a Bíróság a C-96/98. és a C-374/98. sz. ügyekben hozott ítéleteiben értelmezte.

               —

               A Bolgár Köztársaság azáltal, hogy projekteket hagyott jóvá a „Kaliakra” különleges védelmi területen, a „Kompleks Kaliakra” közösségi jelentőségű területen, valamint a „Belite skali” különleges védelmi területen (Kaliakra uind pauăr AD, EVN Enertrag Kavarna OOD, TSID – Atlas EOOD, Vertikal – Petkov i s-ie OOD, a Treyshăn klifs golf end spa rezort OOD golfpálya és termálközpont), nem teljesítette a 92/43/EGK irányelv (2) 6. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, ahogyan e rendelkezést a Bíróság a C-117/03. és a C-244/05. sz. ügyekben hozott ítéleteiben értelmezte, mivel nem tette meg a szükséges intézkedéseket az olyan természetes élőhelytípusok és olyan fajok élőhelyei károsodásának és megzavarásának megakadályozására, amelyek céljára az egyes területeket kijelölték.

               —

               Azáltal, hogy nem mérték fel megfelelően az olyan területen jóváhagyott projektek (az AES Geo Enerdzhi OOD, az Uindteh OOD, a Brestiom OOD, a Disib OOD, az Eko Enerdzhi OOD és a Longman investmănt OOD) együttes hatását, amelyet nem minősítettek a madarak védelme szempontjából jelentős „Kaliakra” terület különleges védelmi területének, a Bolgár Köztársaság nem teljesítette a 2011/92/EU irányelv (3) 4. cikkének (2) és (3) bekezdésével, valamint III. mellékletének 1. pontja b) alpontjával együtt értelmezett 2. cikkének (1) bekezdését.

               —

               A Bolgár Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bolgár Köztársaság a „Kaliakra” területet nem a madarak védelme szempontjából jelentős „Kaliakra” terület határaiig kiterjedően minősítette különleges védelmi területnek, ami a „madár” irányelv megsértésének minősül.
   A Bolgár Köztársaság azáltal, hogy egy sor projektet jóváhagyott a „Kaliakra” különleges védelmi területen, a „Belite skali” különleges védelmi területen, valamint a „Kompleks Kaliakra” közösségi jelentőségű területen, megsértette a „madár” irányelvet, az „élőhely” irányelvet, valamint a környezeti hatásvizsgálatról szóló irányelvet, mivel lehetővé tette az elsődleges fontosságú kizárólagos élőhelyek és a fajok élőhelyeinek elpusztítását vagy állapotának jelentős károsítását, valamint azok megzavarását, anélkül hogy figyelembe vette volna a számos projekt együttes hatását.

      (1)  A vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30-i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 20., 7. o.).

      (2)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).

      (3)  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 26., 1. o.).


title: C-354/07. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2007. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IFB Stroder Srl kontra Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               20.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/9

         A Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Olaszország) által 2007. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IFB Stroder Srl kontra Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (C-354/07. sz. ügy)
   (2007/C 247/12)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Az alapeljárás felei

      Felperes: IFB Stroder Srl

      Alperes: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 89/105 irányelv (1) 2. és 3. cikkében foglalt, a valamely tagállam hatóságai és a gyógyszergyártó vállalkozások közötti viszonyokat olyan értelemben szabályozó előírásokat követően, hogy valamely gyógyszer árának vagy ára emelésének meghatározását az előzőek által szolgáltatott adatokra alapozza, de az illetékes hatóság által elismert mértékben, tehát a vállalkozások és a gyógyszerköltségek ellenőrzésére hatáskörrel rendelkező hatóság közötti tárgyalások alapján, ugyanezen irányelv 4. cikkének (1) bekezdése szabályozza „a valamennyi gyógyszerre vagy a gyógyszerek meghatározott kategóriáira” vonatkozó árbefagyasztást, úgy határozva ezt meg, mint általános jellegű, legalább évente egyszer, a tagállamban fennálló makrogazdasági feltételek vonatkozásában felülvizsgálandó eszközt.
               A rendelkezés 90 napos határidőt tűz ki az intézkedésre a hatáskörrel rendelkező hatóságok számára, előírva, hogy ennek elteltekor be kell jelenteniük az esetleges áremeléseket és árcsökkentéseket.
               Azt a kérdést kell feltenni, hogy e rendelkezés azon részét, amely az „esetleges árcsökkentésekre” vonatkozik, úgy kell-e értelmezni, hogy a valamennyi gyógyszerre vagy a gyógyszerek meghatározott kategóriáira vonatkozó árbefagyasztás képezte általános jogorvoslaton túl előírásra kerül-e egy másik jogorvoslat is, nevezetesen a gyógyszerek valamennyi és meghatározott kategóriája ára csökkentésének lehetősége, vagy a hivatkozott „esetleges csökkentések” kizárólag a befagyasztott árú gyógyszerekre vonatkoznak?

               2)

               Azt a kérdést kell feltenni, hogy a 89/105 irányelv 4. cikkének (1) bekezdése – abban a részében, amelyben arra kötelezi a tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságait, hogy évente legalább egyszer felülvizsgálatot végezzenek annak megállapítása céljából, hogy a makrogazdasági feltételek az árbefagyasztás változatlan fenntartását indokolják-e – értelmezhető-e úgy, hogy – feltételezve, hogy az 1. kérdésre adott válasz lehetővé teszi az árcsökkentést – ezen intézkedés egy év folyamán többször is alkalmazható, és több év (2002-től kezdődően 2010-ig) során is megismétlődhet?

               3)

               A 89/105 irányelv hivatkozott 4. cikke értelmében – azon előfeltevések fényében olvasva, amelyek az azon gyógyszerek árának ellenőrzésére irányuló intézkedések célján alapulnak, amely gyógyszereket a közegészség színvonalának javítása a megfizethető árú gyógyszerekkel történő megfelelő ellátás biztosítása, valamint annak követelménye határoz meg, hogy el lehessen kerülni, hogy az egymástól eltérő intézkedések akadályozzák, vagy torzítsák a gyógyszerek Közösségen belüli kereskedelmét – a közösségi joggal összeegyeztethetőnek lehet-e minősíteni az olyan intézkedések elfogadását, amelyek a költségeknek csak „becsült”, és nem „megállapított” gazdasági értékére vonatkoznak (a kérdés mindkét tényállásra vonatkozik)?

               4)

               A gyógyszerköltségek maximumának tiszteletben tartására vonatkozó igényeket, amely maximum meghatározása az egyes tagállamok hatáskörébe tartozik, csak a gyógyszerköltségekhez kell pontosan vonatkoztatni, vagy pedig a tagállamok saját hatáskörébe tartozónak kell tekinteni azt a mérlegelési lehetőséget, hogy az egyéb egészségügyi költségekre vonatkozó adatokat is figyelembe lehet venni?

               5)

               Az átláthatóságnak és a gyógyszerárak befagyasztására vagy általános csökkentésére irányuló intézkedésekben érdekelt vállalkozások részvételének az irányelvből következő elveit úgy kell-e értelmezni, hogy mindig és minden esetben szükséges-e előírni a rögzített ártól való eltérés lehetőségét (a 89/105 irányelv 4. cikkének (2) bekezdése) és a kérelmező vállalat konkrét részvételét, következésképpen azt, hogy a hatóság megindokolja az esetleges elutasítást?

      (1)  Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek árának megállapítását, valamint a nemzeti egészségbiztosítási rendszerekbe történő felvételüket szabályozó intézkedések átláthatóságáról szóló, 1988. december 21-i 89/105/EGK tanácsi irányelv (HL L 40., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 1. kötet 345. o.).


title: T-470/16. sz. ügy: 2016. augusztus 22-én benyújtott kereset – X-cen-tek kontra EUIPO (Egy háromszög ábrája)

text:
               17.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 383/20

         2016. augusztus 22-én benyújtott kereset – X-cen-tek kontra EUIPO (Egy háromszög ábrája)
   (T-470/16. sz. ügy)
   (2016/C 383/28)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: X-cen-tek GmbH & Co. KG (Wardenburg, Németország) (képviselő: H. Hillers ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: európai uniós ábrás védjegy (egy háromszög ábrája) – 14 167 654. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. június 17-én hozott határozata (R 2565/2015-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-58/13. sz. ügy: A Consiglio Nazionale Forense (Olaszország) által 2013. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Angelo Alberto Torresi kontra Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/5

         A Consiglio Nazionale Forense (Olaszország) által 2013. február 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Angelo Alberto Torresi kontra Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata
   (C-58/13. sz. ügy)
   2013/C 147/08
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio Nazionale Forense

      Az alapeljárás felei

      Kérelmező: Angelo Alberto Torresi

      Ellenérdekű fél az eljárásban: Consiglio dell’Ordine degli Avvocati di Macerata

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A joggal való visszaélés tilalmának általános elvével és a nemzeti identitás EUSZ 4. cikk (2) bekezdése szerinti tiszteletben tartásával összefüggésben úgy kell-e értelmezni az ügyvédi hivatásnak a képesítés megszerzése országától eltérő tagállamokban történő folyamatos gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1998. február 16-i 98/5/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 3. cikkét, hogy az kötelezi a nemzeti közigazgatási hatóságokat, hogy jegyezzék be a letelepedett ügyvédek névjegyzékébe az olyan olasz állampolgárokat, akik az uniós joggal való visszaélést valósítottak meg, és hogy e cikkel ellentétes az olyan nemzeti gyakorlat, amely lehetővé teszi az említett hatóságok számára, hogy elutasítsák a más tagállamban letelepedett ügyvédek névjegyzékébe való bejegyzés iránti kérelmeket, amennyiben fennállnak olyan objektív körülmények, amelyek alapján megállapítható az uniós joggal való visszaélés megvalósulása, feltéve, hogy biztosított egyrészt az arányosság elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának tiszteletben tartása, másrészt az érintett azon joga, hogy a letelepedés szabadságának esetleges megsértéséből eredő igényét bírói úton érvényesítse, tehát biztosított a közigazgatási tevékenység bírósági felülvizsgálata?

               2.

               Az 1) pont alatti kérdésre adandó nemleges válasz esetén az EUSZ 4. cikk (2) bekezdésére figyelemmel érvénytelennek kell-e tekinteni a 98/5/EK irányelv ily módon értelmezett 3. cikkét annyiban, amennyiben lehetővé teszi azon tagállami szabályozás megkerülését, amely az ügyvédi tevékenység gyakorlását szakvizsga megszerzéséhez köti, holott e vizsgát az említett állam alkotmánya írja elő, és az részét képezi a szakmai tevékenységet igénybe vevők védelme és az igazságszolgáltatás helyes gyakorlása alapvető elveinek?

      (1)  HL L 77., 36. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 83. o.


title: T-702/16 P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-126/15. sz., Barroso Truta és társai kontra Bíróság ügyben 2016. július 20-án hozott ítélete ellen José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante, Bernard Gradel által 2016. szeptember 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               28.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 441/30

      A Közszolgálati Törvényszék F-126/15. sz., Barroso Truta és társai kontra Bíróság ügyben 2016. július 20-án hozott ítélete ellen José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante, Bernard Gradel által 2016. szeptember 30-án benyújtott fellebbezés
      (T-702/16 P. sz. ügy)
      (2016/C 441/35)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: José Barroso Truta (Bofferdange, Luxemburg), Marc Forli (Lexy, Franciaország), Calogero Galante (Aix-Sur-Cloie, Belgium), Bernard Gradel (Konacker, Franciaország) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Bírósága

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Törvényszék

                  —

                  helyezze hatályon kívül a Közszolgálati Törvényszék F-126/15. sz., Barroso Truta és társai kontra Bíróság ügyben hozott ítéletét;

            valamint újabb rendelkezések meghozatala keretében

                  —

                  kötelezze a Bíróságot, hogy J. Barroso Truta nevében 61 121,08 euró, M. Forli nevében 129 440,98 euró, C. Galante nevében 76 324,29 euró és B. Gradel nevében 99 565,13 euró összeget fizessen be az összes alapba, illetve biztosításba;

                  —

                  másodlagosan kötelezze a Bíróságot, hogy a fent említett összegeket fizessen meg a felperesek részére, amely összegeket a nyugdíjjogosultságoknak az Európai Unió Intézményei Közös Nyugdíjrendszerébe történő átutalás napjától számított 3,1 %-os éves kamattal kell növelni;

                  —

                  a Bíróságot kötelezze mindkét eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érdekében a fellebbezők három jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap a Közszolgálati Törvényszék téves jogalkalmazásán alapul, mivel a kártérítési keresetet elfogadhatatlannak nyilvánította azzal az indokkal, hogy a fellebbezők nem tartották tiszteletben a pert megelőző eljárást, amely állítólag panasz, majd egy, a szolgálati időknek az uniós nyugdíjrendszerben való jóváírását elismerő határozatok megsemmisítése iránti esetleges kereset benyújtásával kezdődött.

                  2.

                  A második jogalap a Közszolgálati Törvényszék téves jogalkalmazásán alapul, mivel megállapította, hogy a kinevezésre jogosult hatóság nem követett el semmilyen közszolgálati kötelességszegést a szolgálati idők jóváírására vonatkozó javaslatok közlésekor, amely javaslatok azonban nem bizonyultak teljesnek, sőt, helytállónak sem, tekintve, hogy az I. csoportba tartozó szerződéses alkalmazottaknak tették azokat.

                  3.

                  A harmadik jogalap a Közszolgálati Törvényszék téves jogalkalmazásán alapul, mivel megállapította, hogy a fellebbezők által hivatkozott kár hipotetikus volt.


title: C-640/11. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2011. december 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — E.ON Generación, S.L., Iberdrola S.A., Administración del Estado

text:
               11.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 39/12

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2011. december 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — E.ON Generación, S.L., Iberdrola S.A., Administración del Estado
   (C-640/11. sz. ügy)
   2012/C 39/23
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo (Spanyolország)

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: E.ON Generación, S.L., Iberdrola S.A., Administración del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Értelmezhető-e úgy az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 10. cikke, hogy azzal nem ellentétes egyes olyan, a jelen ügyben vizsgáltakhoz hasonló nemzeti jogalkotási intézkedések alkalmazása, amelyeknek tárgya és hatása az adott időszakra vonatkozóan a villamosenergia-termelési tevékenység díjazásának csökkentése az üvegházhatást okozó gázok ingyenesen kiosztott kibocsátási egységei értékének megfelelő összeggel?

      (1)  HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.


title: T-244/08. sz. ügy: A Törvényszék 2011. december 13-i ítélete — Konsum Nord kontra Bizottság (Állami támogatások — Egy telek eladási ára — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetését elrendelő határozat — Magánbefektetőre vonatkozó kritérium — A piaci ár meghatározása)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/18

         A Törvényszék 2011. december 13-i ítélete — Konsum Nord kontra Bizottság
   (T-244/08. sz. ügy) (1)

   (Állami támogatások - Egy telek eladási ára - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és visszatéríttetését elrendelő határozat - Magánbefektetőre vonatkozó kritérium - A piaci ár meghatározása)
   2012/C 32/33
   Az eljárás nyelve: svéd

      Felek

      Felperes: Konsum Nord ekonomisk förening (Umeå, Svédország) (képviselők: U. Öberg és I. Otken Eriksson ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: kezdetben C. Giolito, P. Dejmek és J. Enegren, később C. Giolito és L. Parpala meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Svédország által a Konsum Jämtland ekonomisk föreningnek nyújtott C 35/06 (ex NN 37/06) állami támogatásra vonatkozó 2008. január 30-i 2008/366/EK bizottsági határozat (HL L 126., 3. o.) megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a Svédország által a Konsum Jämtland ekonomisk föreningnek nyújtott C 35/06 (ex NN 37/06) állami támogatásra vonatkozó 2008. január 30-i 2008/366/EK bizottsági határozatot.

               2.

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a saját, valamint a Konsum Nord ekonomisk förening költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: T-240/16. sz. ügy: 2016. május 14-én benyújtott kereset – Klyuyev kontra Tanács

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/48

         2016. május 14-én benyújtott kereset – Klyuyev kontra Tanács
   (T-240/16. sz. ügy)
   (2016/C 270/56)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Andriy Klyuyev (Donyeck, Ukrajna) (képviselők: B. Kennelly és J. Pobjoy barristerek, R. Gherson és T. Garner solicitorok)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. március 4-i (KKBP) 2016/318 tanácsi határozatot, valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2016. március 4-i (EU) 2016/311 tanácsi végrehajtási rendeletet a felperesre vonatkozó részükben;

               —

               másodlagosan állapítsa meg, hogy (i) a (módosított) 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozat 1. cikkének (1) bekezdése, és (ii) a (módosított) 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdése jogellenesség miatt a felperesre vonatkozó részében alkalmazhatatlan;

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására hivatkozott első jogalap azon alapul, hogy a Tanács a megtámadott jogi aktusok tekintetében nem határozott meg megfelelő jogalapot.

                           —

                           A felperes arra hivatkozik, hogy az EUSZ 29. cikk a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozat tekintetében nem megfelelő jogalap, mivel a felperessel szemben megfogalmazott kifogás nem úgy határozza meg őt, mint olyan egyént, aki (az EUSZ 23. cikk, valamint az EUSZ 21. cikk (2) bekezdése értelmében) aláásta a demokráciát Ukrajnában, vagy aki megfosztotta az ukrán népet országuk fenntartható fejlődésének az előnyeitől. Mivel a harmadik módosító határozat érvénytelen volt, a felperes szerint a Tanács nem hivatkozhatott az EUMSZ 215. cikk (2) bekezdésére a 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet kibocsátása érdekében.

               2.

               A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására hivatkozott második jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felperesnek az EUSZ 2. és 3. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikkében, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. és 48. cikkében szereplő jogait annak megállapításával, hogy Ukrajnában a bírósági eljárások során tiszteletben tartják az alapvető jogokat.

               3.

               A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására hivatkozott harmadik jogalap azon alapul, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibákat követett el annak a megállapításával, hogy a felperes jegyzékbe vételével kapcsolatos, a (módosított) 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozat 1. cikkének (1) bekezdésében, valamint a (módosított) 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében foglalt feltétel teljesült.

               4.

               A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására hivatkozott negyedik jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette a felperes védelemhez való jogát, a megfelelő ügyintézéshez való jogot és a hatékony bírósági felülvizsgálathoz való jogot. Így különösen a felperes szerint a Tanács nem vizsgálta meg gondosan és pártatlanul azt, hogy az újbóli jegyzékbe vétel igazolására szolgáló állítólagos indokok a felperes által az újbóli jegyzékbe vételt megelőzően bemutatott érvekre tekintettel megalapozottak-e.

               5.

               A megsemmisítés iránti kérelem alátámasztására hivatkozott ötödik jogalap azon alapul, hogy a Tanács indokolás vagy arányosság hiányában megsértette a felperes alapvető jogait, beleértve a tulajdona és a jóhírneve védelméhez való jogát. A felperes szerint a megtámadott jogi aktusok messzemenő hatásokkal járnak a felperesre tulajdonát, valamint világszerte a jóhírnevét illetően. A Tanács nem bizonyította, hogy a felperes pénzeszközeinek és gazdasági erőforrásainak a befagyasztása valamely jogszerű célhoz kapcsolódik vagy azt valamely jogszerű cél igazolja, még kevésbé bizonyította azt, hogy a befagyasztás az ilyen céllal arányos.

               6.

               A jogellenesség megállapítása iránti kérelem alátámasztására hivatkozott hatodik jogalap azon alapul, hogy amennyiben – a harmadik jogalap keretében felhozott érvekkel ellentétben – a (módosított) 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozat 1. cikkének (1) bekezdését, valamint a (módosított) 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok magukban foglalják (a) az ukrán hatóság által indított bármely nyomozást, függetlenül attól, hogy létezik-e azt megalapozó, felülvizsgáló vagy ellenőrző bírósági határozat vagy eljárás, és/vagy (b) a „közhivatalt ellátó személyként, […] jogosulatlan előny szerzésének céljával elkövetett hivatali visszaélés[t]”, függetlenül attól, hogy állami vagyon hűtlen kezelésével gyanúsítják-e, a jegyzékbe vételi feltétel – tekintettel arra az önkényes terjedelemre és hatályra, amely az ilyen tág értelmezésből fakadhat – nem rendelkezne megfelelő jogalappal, és/vagy a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozat 1. cikke (1) bekezdésének és a 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének célkitűzéseihez képest aránytalan lenne. A rendelkezések ezért jogellenesek.


title: T-78/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Red Bull kontra OHIM – Sun Mark (BULLDOG) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — BULLDOG közösségi szóvédjegy bejelentése — BULL és RED BULL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró okok — Összetéveszthetőség — Az áruk közötti hasonlóság — A megjelölések közötti hasonlóság — A fogalmi hasonlóság fogalma — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése” )

text:
               23.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 96/15

         A Törvényszék 2015. február 5-i ítélete – Red Bull kontra OHIM – Sun Mark (BULLDOG)
   (T-78/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - BULLDOG közösségi szóvédjegy bejelentése - BULL és RED BULL korábbi nemzetközi és nemzeti szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró okok - Összetéveszthetőség - Az áruk közötti hasonlóság - A megjelölések közötti hasonlóság - A fogalmi hasonlóság fogalma - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”))
   (2015/C 096/18)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Ausztria) (képviselők: kezdetben A. Renck, T. Heitmann ügyvédek és I. Fowler solicitor, később A. Renck és I. Fowler)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben F. Mattina, később P. Bullock, A. Schifko meghatalmazottak, később D. Walicka és végül M. Schifko)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sun Mark Ltd (Middlesex, Egyesült Királyság)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Red Bull GmbH és a Sun Mark Ltd. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. november 16-án hozott határozata (R 107/2012–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának a Red Bull GmbH és a Sun Mark Ltd. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. november 16-án hozott határozatát (R 107/2012–2. sz. ügy).

               2)

               A Törvényszék mint elfogadhatatlant elutasítja a Red Bull arra irányuló kérelmét, hogy a Sun Markot kötelezze a költségek viselésére.

               3)

               A Törvényszék az OHIM–ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 108., 2013.4.13.


title: F-116/14. sz. ügy: 2014. október 23-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/47

         2014. október 23-án benyújtott kereset – ZZ kontra Bizottság
   (F-116/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/63)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: L.Y. Levi ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) ügyvezető igazgatója által a felperes AD 8 besorolási fokozatú ideiglenes alkalmazottnak történő kinevezéséről szóló korábbi határozat visszavonása tárgyában hozott határozat megsemmisítése és az okozott vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálat Törvényszék semmisítse meg az EIOPA ügyvezető igazgatójának 2014. február 24-i azon határozatát, amely visszavonta a 2013. november 27-i korábbi határozatot, amely a 1327TAAD08. számú álláshirdetéssel megindított felvételi eljárás eredményeként ideiglenesen, 2013. szeptember 16-tól kezdődő hatállyal AD 8 besorolási fokozatú ideiglenes alkalmazottnak nevezte ki a felperest;

               —

               a Közszolgálat Törvényszék semmisítse meg a felperes által 2014. március 25-én benyújtott panaszt elutasító 2014. július 24-i határozatot;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a felperes által AD 6 besorolási fokozatban 2013. szeptember 16-tól kapott díjazás és az AD 8 besorolási fokozathoz tartozó díjazás közötti különbségéből eredő vagyoni kárnak az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatot 2 százalékponttal meghaladó mértékű késedelmi kamattal növelt összegének megtérítésére;

               —

               másodlagosan, a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest a 2013. szeptember 16. és 2014. február 24. közötti időszakra vonatkozóan az AD 6 besorolási fokozathoz és az AD 8 besorolási fokozathoz tartozó díjazás közötti különbségéből eredő vagyoni kárnak az Európai Központi Bank által alkalmazott kamatot 2 százalékponttal meghaladó mértékű késedelmi kamattal növelt összegének megtérítésére;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest arra, hogy fizessen méltányosan 20  000 euróban meghatározandó mértékű nem vagyoni kártérítést,

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Bizottságot valamennyi költség megtérítésére.


title: T-666/16. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-100/15. sz., De Nicola kontra EBB ügyben 2016. július 21-én hozott ítélete ellen Carlo De Nicola által 2016. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/25

         A Közszolgálati Törvényszék F-100/15. sz., De Nicola kontra EBB ügyben 2016. július 21-én hozott ítélete ellen Carlo De Nicola által 2016. szeptember 20-án benyújtott fellebbezés
   (T-666/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 410/35)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (képviselő: G. Ferabecoli ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Beruházási Bank

      Kérelmek

   A fellebbező azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               adjon helyt a jelen fellebbezésnek, továbbá a megtámadott ítélet megváltoztatásával helyezze hatályon kívül a rendelkező rész 1. és 2. pontját, valamint az ítélet 33., 46–60., 85–94., 100–106., 107–109. pontját;

               —

               következésképpen semmisítse meg a fellebbviteli bizottság 2014. december 8-i határozatát, illetve mellőzze annak alkalmazását, adott esetben pedig utalja vissza az iratokat e bizottság elé azon szempontok meghatározását követően, amelyeket e bizottságnak figyelembe kell vennie az új határozat meghozatala során; állapítsa meg az EBB által C. De Nicola sérelmére elkövetett zaklatást, és kötelezze az EBB-t arra, hogy – a keresetben kérteknek megfelelően – térítse meg C. De Nicola számára az elszenvedett károkat, illetve másodlagosan, utalja vissza a Közszolgálati Törvényszék másik fellebbviteli tanácsa elé azért, hogy az – a már kérelmezett orvosszakértői vizsgálat lefolytatását követően – másik összetételben ismételten hozzon határozatot a hatályon kívül helyezett pontokról.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügy a Közszolgálati Törvényszék 2016. július 21-i ítélete ellen irányul, amely elutasította a felperes keresetét, amely a felperes által a 2013. évre vonatkozó értékelő jelentéssel szemben előterjesztett kérelem elutasításáról szóló, a fellebbviteli bizottság által 2014. december 8-án hozott határozat, valamint a felperes előléptetésének megtagadásáról szóló határozat megsemmisítésére irányult. A fellebbező emellett kéri az állítólagosan őt ért lelki zaklatás megállapítását, továbbá az EBB kötelezését arra, hogy térítse meg számára az általa állítólagosan elszenvedett nem vagyoni és vagyoni károkat, valamint személyi sérüléseket.
   Kérelmei alátámasztása érdekében a fellebbező előadja, hogy a zaklatás megállapítására irányuló kérelem a Bank személyzeti szabályzatának 41. cikkén alapul, amely ennélfogva nem vet fel a közösségi bíróság hatásköréből kizárandó tartalmi és/vagy anyagi kérdést. A fellebbező e tekintetben hangsúlyozza, hogy a Törvényszék ítélkezési gyakorlata is megerősíti, hogy az uniós bíróságnak döntést kell hoznia ennek megállapításáról.
   A fellebbező továbbá fenntartja, hogy a károk megtérítésére kötelezés iránti kérelemnek való helyt adással kapcsolatban az ítélkezési gyakorlatban előírt valamennyi feltétel teljesül.
   A fellebbező a megtámadott ítélet – fellebbviteli bizottság határozatának megsemmisítésére irányuló kérdéssel foglalkozó – 46–60. pontját is kifogásolja, mivel az ítéletnek ez a része abból a feltevésből indul ki, hogy nem lehet bizonyítani, hogy a fellebbviteli bizottság határozata nyilvánvaló értékelési hibát tartalmazott.


title: C-130/17. sz. ügy: 2017. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/33

         2017. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
   (C-130/17. sz. ügy)
   (2017/C 144/43)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wils és I. Zalogin)

      Alperes: Bolgár Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság nem tett eleget a tagállamok által kiállított útlevelek és úti okmányok biztonsági jellemzőire és biometrikus elemeire vonatkozó előírások műszaki előírásai szerinti hitelesítési rend meghatározásáról szóló C(2008) 8657 végleges bizottsági határozat módosításáról szóló, 2009. október 5-i C(2009) 7476 végleges bizottsági határozatból és a harmadik országok állampolgárai tartózkodási engedélye egységes formátumára vonatkozó műszaki előírások megállapításáról szóló C(2002) 3069 bizottsági határozat módosításáról szóló, 2011. augusztus 4-i C(2011) 5478 végleges bizottsági határozatból eredő, az úti okmányok biometrikus elemeihez való hozzáférést biztosító hitelesítési tanúsítványok kicserélése céljából egy egyedüli kapcsolattartó pont létrehozására kiterjedő kötelezettségének;

               —

               a Bolgár Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bolgár Köztársaság nem gondoskodott az úti okmányok biometrikus elemeihez való hozzáférést biztosító hitelesítési tanúsítványok kicserélése céljából egy egyedüli kapcsolattartó pont létrehozásáról, és ezáltal nem teljesítette a fent hivatkozott bizottsági határozatokból eredő kötelezettségeit.


title: F-83/10. sz. ügy: 2010. szeptember 23-án benyújtott kereset — Giannakouris kontra Bizottság

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/38

         2010. szeptember 23-án benyújtott kereset — Giannakouris kontra Bizottság
   (F-83/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 13/75
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Konstantinos Giannakouris (Roodt-sur-Syre, Luxembourg) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes részére nyújtott iskoláztatási támogatás amiatti csökkentésére vonatkozó bizottsági határozat megsemmisítése, hogy a felperes lánya ösztöndíj és kölcsön formájában valamely tagállamtól pénzügyi támogatásban részesül.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg elsősorban a felperesnek nyújtott „iskoláztatási támogatás” csökkentésére vonatkozó, a 2010. február havi fizetési elszámolásban kifejeződő döntését, valamint a szóban forgó fizetési elszámolást, amennyiben az részlegesen csökkenti az „iskoláztatási támogatást”; másodsorban a felperesnek nyújtott „iskoláztatási támogatás” csökkentéséről, valamint 770,85 euró összegnek a felperes esetében alkalmazott és a 2010. március havi fizetési elszámolásban szereplő levonásáról szóló, 2010. február 26-i bizottsági határozatot; harmadsorban a felperes részére nyújtott „iskoláztatási támogatás” csökkentését és 700,85 euró összeg visszamenőleges levonást tartalmazó 2010. március havi fizetési elszámolást; negyedsorban a 2010. április és augusztus hónap közötti fizetési elszámolásokat, amennyiben azok az „iskoláztatási támogatás” részleges csökkentését tartalmazzák; ötödsorban a Bizottságnak a panaszt kifejezetten elutasító 2010. július 9-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot, hogy a felperes számára kamatokkal növelve térítse meg a tőle levont összegeket;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: C-555/12. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2013. március 14-i végzése (Tribunale di Tivoli (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini kontra Commune di Zagarolo (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — Az uniós jog végrehajtása — Hiány — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               4.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/6

         A Bíróság (tizedik tanács) 2013. március 14-i végzése (Tribunale di Tivoli (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini kontra Commune di Zagarolo
   (C-555/12. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - Az uniós jog végrehajtása - Hiány - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)
   2013/C 129/11
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Tivoli

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda, Virginia Chellini

      Alperes: Commune di Zagarolo

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale di Tivoli — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke harmadik bekezdésének és az emberi jogok európai egyezménye 6. cikkének az EUSZ 6. cikkel, valamint az Alapjogi Charta 52. cikkének (3) bekezdésével való összefüggésben történő értelmezése — Olyan nemzeti szabályozás, amely a polgári és közigazgatási bíróságok közötti olyan hatáskörmegosztást ír elő, amely az alanyi jogok és jogos érdekek közötti különbségtételen alapul — Az említett fogalmak egyértelmű megkülönböztetésének hiánya

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Tribunale di Tivoli (Olaszország) által feltett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 32., 2013.2.2.


title: T-166/04. sz. ügy: Carmelo Morello által 2004. május 13-án az Európai Közösség Bizottság ellen benyújtott kereset

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/14

         Carmelo Morello által 2004. május 13-án az Európai Közösség Bizottság ellen benyújtott kereset
   (T-166/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/27)
   Az eljárás nyelve: francia
   Carmelo Morello, lakóhely: Brüsszel, képviseli Jacques Sambon és Pierre Paul Van Gehuchten, avocats, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. május 13-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösség Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               1.

               semmisítse meg a 2003. március 28-i kérelmének hallgatólagos elutasítását és amennyiben szükséges semmisítse meg a kifogása elutasítását;

               2.

               kötelezze a Bizottságot, hogy kártérítés címén fizessen meg részére 1 000 000 eurót nem vagyoni kártérítés címén és 1 000 000 eurót vagyoni kártérítés címén;

               3.

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Egy másik ügy keretei között a felperes, a Bizottság köztisztviselője, kérelmezte, egy másik köztisztviselő egység vezetői tisztségre való kinevezésének megsemmisítését, amelyre a felperes szintén benyújtotta a pályázatát. Az Elsőfokú Bíróság helyt adott a keresetének és megsemmisítette a kérdéses kinevezést.
   Az előző ügyben hozott ítélet kihirdetésekor a kérdéses tisztségre kinevezett köztisztviselőt már előléptették és áthelyezték egy másik tisztségbe, aminek következtében az egység vezetői tisztség megürült, és azt egy másik köztisztviselő visszahelyezése útján töltötték be fizetési fizetési nélküli szabadságának lejártát követően.
   Az előző ügyben hozott ítélet kihirdetését követően felperes a kérdéses ítélet végrehajtása iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, majd ezt követően kifogásolta kérelmének hallgatólagos elutasítását. A Bizottság elutasította ezt a kifogást és megállapította, hogy betöltetlen tisztség hiányában lehetetlen intézkedéseket tenni az előző ítélet végrehajtása iránt.
   A jelen kereset a felperes kérelmének elutasítását érinti. Igényének alátámasztására a felperes hivatkozik az EK 233. cikkének, a személyzeti szabályzat 4., 7., 24., 25. és 45. cikkeinek megsértésére, a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére valamint hatáskörrel való visszaélésre az eljárás során. Állítása szerint erkölcsi és anyagi kárt is elszenvedett mivel elveszített egy komoly esélyt arra, hogy pályafutásának végén A3 besorolású tisztviselővé léphessen elő és ezen a címen kártérítést igényel.


title: F-33/12. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2013. február 28-i végzése — Pepi kontra ERCEA ( „Közszolgálat — Szerződéses alkalmazottak — Kisegítő szerződéses alkalmazottak — Felvétel — Besorolás a felvétel során — Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 3a., 3b. és 86. cikke — ERCEA — A szerződéses alkalmazottak besorolására vonatkozó belső szabályok” )

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/34

         A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2013. február 28-i végzése — Pepi kontra ERCEA
   (F-33/12. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Szerződéses alkalmazottak - Kisegítő szerződéses alkalmazottak - Felvétel - Besorolás a felvétel során - Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 3a., 3b. és 86. cikke - ERCEA - A szerződéses alkalmazottak besorolására vonatkozó belső szabályok)
   2013/C 147/65
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Jean Pepi (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

      Alperes: az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynökség (ERCEA) (képviselők: M. Oliván Avilés és M. G. Bambara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A felperesnek az ERCEA-val kötött szerződése azon részének megsemmisítése, amelyben a felperest az AD10 besorolási osztályba sorolja be.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2.

               J. Pepi maga viseli saját költségeit és köteles viselni az Európai Kutatási Tanács Végrehajtó Ügynöksége részéről felmerült költségeket.

               3.

               Az Európai Unió Tanácsa mint beavatkozó maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 184., 2012.6.23., 23. o.


title: C-492/10. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. december 1-jei ítélete (az Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Immobilien Linz GmbH & Co. KG kontra Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr (Adózás — 69/335/EGK irányelv — Közvetett adók — Tőkefelhalmozás — 4. cikk, (2) bekezdés, b) pont — Tőkeilleték alá tartozó ügyletek — A társasági vagyon növekedése — Tagi szolgáltatás — Az elért veszteségek átvállalása a keletkezésüket megelőző kötelezettségvállalás alapján)

text:
               4.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 32/11

         A Bíróság (első tanács) 2011. december 1-jei ítélete (az Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Immobilien Linz GmbH & Co. KG kontra Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (C-492/10. sz. ügy) (1)

   (Adózás - 69/335/EGK irányelv - Közvetett adók - Tőkefelhalmozás - 4. cikk, (2) bekezdés, b) pont - Tőkeilleték alá tartozó ügyletek - A társasági vagyon növekedése - Tagi szolgáltatás - Az elért veszteségek átvállalása a keletkezésüket megelőző kötelezettségvállalás alapján)
   2012/C 32/18
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Immobilien Linz GmbH & Co. KG

      Alperes: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz — A tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelv (HL L 249., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 11. o.) 4. cikke (2) bekezdése b) pontjának értelmezése — Tőkeilleték alá tartozó ügyletek — A tőketársaság vagyonának növekedése — E társaság egyedüli, köztestület tagja társasági veszteségek átvállalására vonatkozó kötelezettségvállalásának e vagyonhoz való esetleges hozzászámítása

      Rendelkező rész

   Az 1985. június 10-i 85/303/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelv 4. cikke (2) bekezdésének b) pontját akként kell értelmezni, hogy nem növeli a társaság vagyonát a társasági veszteségek tag részéről történő átvállalása, ha arra az e veszteségek keletkezése előtt tett, kizárólag e veszteségek fedezetének biztosítására irányuló kötelezettségvállalás teljesítése útján kerül sor.

      (1)  HL C 13., 2011.1.15.


title: T-219/07. sz. ügy: 2007. június 25-én benyújtott kereset – DSV Road kontra Bizottság

text:
               8.9.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 211/36

         2007. június 25-én benyújtott kereset – DSV Road kontra Bizottság
   (T-219/07. sz. ügy)
   (2007/C 211/69)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: DSV ROAD NV (képviselők: A. Poelmans, A. Calewaert és R. de Wit ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottságának a Belga Királyság kérelméről szóló, 2007. április 24-i, a C(2007) 1776. ügyszámon közölt határozatát, amelyben a Bizottság megállapította, hogy a Belga Királyság 2002. augusztus 12-i kérelmének tárgyát képező, 168 004,65 eurós behozatali vámot utólag ki kell vetni, az nem engedhető el;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes Thaiföldről számítógéplemezeket hozott be, amelyekre az általános vámpreferencia-rendszeren belül preferenciális szabályozás volt érvényben, amennyiben a behozatalra a 2454/93/EK rendelet 80. cikke szerinti, az illetékes thaiföldi hatóságok által kibocsátott „FORM A” származási bizonyítvány birtokában került sor.
   A felperes minden egyes vámáru-nyilatkozathoz a thaiföldi hatóságok által kibocsátott „FORM A” származási bizonyítványt csatolt, amelynek alapján a belga hatóságok megadták a preferenciális vámelbánást.
   A thaiföldi hatóságok által kiállított bizonyítvány egy részét érvénytelennek nyilvánították, ezért az áruk az Európai Unióba történő behozatalkor nem részesülhettek preferenciális vámelbánásban.
   A megtámadott határozatban a Bizottság megállapította, hogy az ily módon keletkezett vámtartozást utólag ki kell vetni.
   A felperes először is arra hivatkozik, hogy a Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy a 2913/92/EGK rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében a vámtartozásokat utólag nem kell újra kivetni. A „FORM A” származási bizonyítvány kibocsátása a thaiföldi hatóságok tévedésére vezethető vissza, és nem bizonyosodott be, hogy az exportőrök a tényeket hibásan adták volna elő. Ezenkívül a felperes szerint tévedésről van szó, mert a thaiföldi hatóságok tudták vagy tudniuk kellett, hogy az áruk nem részesülhetnek preferenciális vámelbánásban.
   Másodsorban, a felperes szerint a Bizottságnak a 2913/92/EGK rendelet 239. cikke értelmében, különleges körülmények fennforgása alapján, a vámokat el kellett volna engednie.


title: C-62/06. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo  2006. január 11-i  végzésével Fazenda Pública – Director Geral das Alfândegas kontra Z.F. ZEFESER – Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/14

         A Supremo Tribunal Administrativo 2006. január 11-i végzésével Fazenda Pública – Director Geral das Alfândegas kontra Z.F. ZEFESER – Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda. ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-62/06. sz. ügy)
   (2006/C 86/25)
   Az eljárás nyelve: portugál
   A Supremo Tribunal Administrativo 2006. január 11-i végzésével, amely 2006. február 6-án érkezett a Bíróság Hivatalához, Fazenda Pública – Director Geral das Alfândegas kontra Z.F. ZEFESER – Importaçao e Exportaçao de Produtos Alimentares, Lda. ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Supremo Tribunal Administrativo a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Az 1979. július 24-i 1697/79/EGK tanácsi rendelet (1) 3. cikke értelmében a vámhatóság megítélése elegendő-e a „büntetőeljárás alapjául szolgáló cselekmény”-ként való minősítéshez, vagy az ilyen minősítést az illetékes büntetőügyekben eljáró bíróságnak kell elvégeznie?

               2)

               A második esetben elegendő-e az illetékes bűnüldöző szerv (Portugália esetében az ügyészség) által emelt vád, vagy szükséges, hogy az adóst az adott büntetőeljárás során elítéljék?

               3)

               Ez utóbbi esetben, eltérően kell-e kezelni azokat az eseteket, amikor a bíróság az adóst az in dubio pro reo elv alapján menti fel, illetve amikor azért hoz felmentő ítéletet, mert bizonyítottnak látja, hogy az adós nem követte el a kérdéses jogsértést?

               4)

               Milyen következtetést kell levonni abból, ha az ügyészség nem emel vádat az adós ellen, mivel úgy véli, hogy nem áll fenn a büntetőeljárás megindítását megalapozó gyanú? Az ilyen döntés kizárja-e a be nem szedett vámok utólagos beszedése iránti eljárás megindítását?

               5)

               Amennyiben az ügyészség vagy a büntetőügyekben eljáró bíróság a büntetőeljárást a büntethetőség elévülése miatt megszünteti, ez a határozat azzal jár-e, hogy nem lehet a be nem szedett vámok utólagos beszedése iránti eljárás indítani?

      (1)  A megfizetésért felelős személytől meg nem követelt, az ilyen vámok megfizetésének kötelezettségével járó vámeljárás alá vont árukkal kapcsolatos behozatali, illetve kiviteli vámok utólagos beszedéséről szóló, 1979. július 24-i 1697/79/EGK tanácsi rendelet (HL L 197., 1979.8.3., 1. o.)


title: T-341/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 23-i ítélete — Sison kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — A terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések — 2001/931/KKBP közös álláspont és 2580/2001/EK rendelet — Pénzeszközök befagyasztását elrendelő intézkedésnek a Törvényszék ítélete által történő megsemmisítése — Szerződésen kívüli felelősség — Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése” )

text:
               14.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/10

         A Törvényszék 2011. november 23-i ítélete — Sison kontra Tanács
   (T-341/07. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - A terrorizmus elleni küzdelem érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott korlátozó intézkedések - 2001/931/KKBP közös álláspont és 2580/2001/EK rendelet - Pénzeszközök befagyasztását elrendelő intézkedésnek a Törvényszék ítélete által történő megsemmisítése - Szerződésen kívüli felelősség - Magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése)
   2012/C 13/19
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Jose Maria Sison (lakóhelye: Utrecht, Hollandia) (képviselők: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses és W. Kaleck ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop, E. Finnegan és R. Szostak meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Holland Királyság (képviselők: C. Wissels, M. de Mol, Y. de Vries, M. Noort, J. Langer és M. Bulterman, mint meghatalmazottak); Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: S. Behzadi Spencer és I. Rao, mint meghatalmazottak) és az Európai Unió Bizottsága (képviselők kezetben: P. Aalto és S. Boelaert, később: S. Boelaert és P. Van Nuffel, mint meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Törvényszék T-341/07. sz., Sison kontra Tanács ügyben 2009. szeptember 30-án hozott ítéletét (EBHT 2009., II-3625. o.) követően jelenleg lényegében a felperes által vele szemben a terrorizmus elleni küzdelem keretében elfogadott korlátozó intézkedések tényéből eredően elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a kártérítési keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Unió Tanácsa a megsemmisítés iránti keresettel kapcsolatos költségek tekintetében maga viseli saját költségeit, valamint Jose Maria Sison költségeit.

               3.

               Jose Maria Sison a kártérítési keresettel kapcsolatos költségek tekintetében maga viseli saját költségeit, valamint a Tanács költségeit.

               4.

               A Holland Királyság, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, valamint az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 269., 2007.11.10.


title: C-248/15. P., C-254/15. P és C-260/15. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2017. január 26-i ítélete – Maxcom Ltd, City Cycle Industries, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Dömping — 501/2013/EU végrehajtási rendelet — Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott kerékpárok behozatala — A Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az e behozatalra történő kiterjesztése — 1225/2009/EK rendelet — 13. cikk — Kijátszás — 18. cikk — Az együttműködés hiánya — Bizonyíték — Egybehangzó valószínűsítő körülmények együttese — Az indokok közötti ellentmondás — Az indokolási kötelezettség megsértése — Az eljárási jogok megsértése)

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/14

         A Bíróság (negyedik tanács) 2017. január 26-i ítélete – Maxcom Ltd, City Cycle Industries, az Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   (C-248/15. P., C-254/15. P és C-260/15. P. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Fellebbezés - Dömping - 501/2013/EU végrehajtási rendelet - Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott kerékpárok behozatala - A Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az e behozatalra történő kiterjesztése - 1225/2009/EK rendelet - 13. cikk - Kijátszás - 18. cikk - Az együttműködés hiánya - Bizonyíték - Egybehangzó valószínűsítő körülmények együttese - Az indokok közötti ellentmondás - Az indokolási kötelezettség megsértése - Az eljárási jogok megsértése))
   (2017/C 104/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      (C-248/15. P. sz. ügy)

      Fellebbező: Maxcom Ltd (képviselők: L. Ruessmann avocat és J. Beck solicitor)

      A többi fél az eljárásban: City Cycle Industries (képviselők: T. Müller-Ibold Rechtsanwalt és F.-C. Laprévote avocat), az Európai Unió Tanácsa (képviselő kezdetben: S. Boelaert, később: H. Marcos Fraile és B. Driessen, meghatalmazottak, segítőik: R. Bierwagen és C. Hipp Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és M. França, meghatalmazottak)

      (C-254/15. P. sz. ügy)

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és M. França, meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: City Cycle Industries (képviselők: T. Müller-Ibold Rechtsanwalt és F.-C. Laprévote avocat), az Európai Unió Tanácsa (képviselő kezdetben: S. Boelaert, később: H. Marcos Fraile és B. Driessen, meghatalmazottak, segítőik: R. Bierwagen és C. Hipp Rechtsanwälte), Maxcom Ltd (képviselők: L. Ruessmann avocat és J. Beck solicitor)

      (C-260/15. P. sz. ügy)

      Fellebbező: az Európai Unió Tanácsa (képviselő kezdetben: S. Boelaert, később: H. Marcos Fraile és B. Driessen, meghatalmazottak, segítőik: R. Bierwagen és C. Hipp Rechtsanwälte)

      A többi fél az eljárásban: City Cycle Industries (képviselők: T. Müller-Ibold Rechtsanwalt és F.-C. Laprévote avocat), Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland és M. França, meghatalmazottak), Maxcom Ltd (képviselők: L. Ruessmann avocat és J. Beck solicitor)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a C-248/15. P., a C-254/15. P. és a C-260/15. P. sz. ügyekben benyújtott fellebbezéseket elutasítja.

               2)

               A Maxcom Ltd, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság a saját költségeiken kívül viselik a T-413/13. sz. ügyben lefolytatott elsőfokú eljárásban, valamint a fellebbezési eljárásokban a City Cycle Industries részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 262., 2015.8.10.

      HL C 254., 2015.8.3.


title: C-252/15. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. március 17-i ítélete – Naazneen Investments Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Energy Brands, Inc. („Fellebbezés — Közösségi védjegy — 207/2009/EK rendelet — Megszűnés megállapítása iránti eljárás — Az 51. cikk (1) bekezdésének a) pontja — SMART WATER közösségi szóvédjegy — Tényleges használat — Indokolási kötelezettség — 75. cikk”)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/20

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. március 17-i ítélete – Naazneen Investments Ltd kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták), Energy Brands, Inc.
   (C-252/15. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közösségi védjegy - 207/2009/EK rendelet - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - Az 51. cikk (1) bekezdésének a) pontja - SMART WATER közösségi szóvédjegy - Tényleges használat - Indokolási kötelezettség - 75. cikk”))
   (2016/C 156/28)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Naazneen Investments Ltd (képviselők: P. Goldenbaum és I. Rohr, ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (képviselők: D. Gája és A. Folliard-Monguiral, meghatalmazottak), Energy Brands, Inc (képviselők: S. Malynicz, Barrister, D. Stone és A. Dykes, solicitors)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Naazneen Investments Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: C-102/16. sz. ügy: A Raad van State (Belgium) által 2016. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vaditrans BVBA kontra Belgische Staat

text:
               10.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 165/8

         A Raad van State (Belgium) által 2016. február 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vaditrans BVBA kontra Belgische Staat
   (C-102/16. sz. ügy)
   (2016/C 165/09)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vaditrans BVBA

      Alperes: Belgische Staat

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 8. cikkének (6) és (8) bekezdését, hogy az e rendelet 8. cikkének (6) bekezdése értelmében vett rendszeres heti pihenőidő nem tartható a járműben?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: sérti-e ebben az esetben az 561/2006 rendelet 19. cikkével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (6) és (8) bekezdése a törvényességnek az Európai Unió Alapjogi Chartájának (2) 49. cikkében rögzített büntetőjogi elvét azért, mert a rendelet említett rendelkezései nem tiltják kifejezetten az említett rendelet 8. cikkének (6) bekezdése értelmében vett rendszeres heti pihenőidő járműben való eltöltését?

               3)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: lehetővé teszi-e ebben az esetben az 561/2006 rendelet a tagállamok számára nemzeti jogukban annak előírását, hogy tilos a rendelet 8. cikkének (6) bekezdése értelmében vett rendszeres heti pihenőidőt a járműben tartani?

      (1)  HL L 102., 1. o.

      (2)  HL 2000, C 364., 1. o.; magyar nyelven legutóbb: HL 2012. C 326., 391. o.


title: T-152/13. sz. ügy: 2013. március 15-én benyújtott kereset — Sea Handling kontra Bizottság

text:
               4.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/28

         2013. március 15-én benyújtott kereset — Sea Handling kontra Bizottság
   (T-152/13. sz. ügy)
   2013/C 129/53
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Sea Handling (Somma Lombardo, Olaszország) (képviselők: B. Nascimbene, F. Rossi dal Pozzo, M. Merla és L. Cappelletti ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot, amellyel a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásoknak minősítette a SEA által a SEA Handling javára tőkeemelés formájában elfogadott intézkedéseket, és amellyel elrendelte azok visszatéríttetését;

               —

               másodlagosan, semmisítse meg a megtámadott határozat 3. cikkét, amellyel a Bizottság elrendelte az állítólagos állami támogatások visszatéríttetését;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügyben szóban forgó megtámadott határozat azonos a T-125/13. sz., Olasz Köztársaság kontra Bizottság ügyben szereplővel.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap

                           —

                           E tekintetben a felperes a Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) és a SEA Handling eljárási jogainak megsértésére, továbbá a vizsgált időszak tekintetében — a 20062010-es időszakot illetően az előzetes vizsgálat és értékelés hiánya miatt — a vizsgálat hiányára hivatkozik.

                           —

                           A felperes továbbá az eljárás időtartamát, és különösen az előzetes vizsgálat indokolatlanul hosszú időtartamát illetően a jogbiztonság és a gondos ügyintézés elveinek megsértésére hivatkozik.

               2.

               A második, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének az állami források bevonása tekintetében történő megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben az állami költségvetés megterhelésének hiányát illetően az indokolás hiányára és a vizsgálati kötelezettség megsértésére, valamint az állam részéről a források rendelkezésre állása bizonyításának hiányára hivatkozik.

               3.

               A harmadik, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének a felróhatóság tekintetében történő megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes szerint a megtámadott határozat nem a tőkeemelésre vonatkozó egyes döntések egyedi vizsgálatán alapul, valamint a Bizottság nem fejtette ki azokat az indokokat, amelyek miatt a 20022010-es időszakban a SEA Handling javára egységes mintájú állami támogatást nyújtottak volna.

                           —

                           A felperes e tekintetben hozzáfűzi, hogy a Bizottság által felhozott bizonyítékok nem alkalmasak az intézkedések államnak való felróhatóságának bizonyítására, továbbá hogy a Bizottság nem vette figyelembe a felek által az intézkedések államnak való felróhatósága hiányának igazolására felhozott elemeket.

               4.

               A negyedik, az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének a magánbefektető elve tekintetében történő megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes úgy véli, hogy a Bizottság nem bizonyította, hogy konkrétan a SEA-hoz hasonló magánbefektető nem döntött volna az általa ellenőrzött társaság feltőkésítése mellett, valamint hogy a Bizottság általánosságban a SEA által a saját vállalkozási döntése céljából alkalmazott paraméterek helytállóságának kifogásolására szorítkozott.

                           —

                           Meg kell állapítani továbbá az intézkedések SEA csoporton belüli háttérösszefüggésének hiányát, valamint a SEA Handling és a többi piaci szereplő összehasonlítása tekintetében a tények téves értékelését, az egyes tőkeemelési műveletek elemzésének hiánya miatt pedig a magánbefektető elvének téves alkalmazását.

               5.

               Az ötödik, az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének megsértésére alapított jogalap.

                           —

                           A felperes e tekintetben megjegyzi, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a légi közlekedési iparágra vonatkozó iránymutatások alkalmazását illetően, mivel azokat a jelen ügyben nem kell alkalmazni.

                           —

                           A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatások alkalmazása tekintetében továbbá meg kell állapítani az értékelés nyilvánvalóan téves jellegét és az indokolás hiányát, mivel a Bizottság elferdítette a társaság nyereségességének hosszú távú helyreállítására irányuló követelmény jelentőségét, tévesen vetette el a SEA által ellenőrzött társaság szerkezetátalakítása körében a SEA által biztosított kompenzációs intézkedéseket, és nem vette figyelembe kellőképpen azt, hogy a kifogásolt tőkeemeléseket minden esetben a társaság szerkezetátalakításához szigorúan szükséges mértékben végezték el.

               6.

               A hatodik, a visszatéríttetés elrendelésének jogellenességére alapított jogalap

                           —

                           A felperes a jogos bizalom védelme elvének és az indokolási kötelezettségnek a megsértése miatt a visszatéríttetés elrendelésének jogellenességére hivatkozik.


title: F-52/15. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró tanács) 2015. október 29-i ítélete – Xenakis kontra Bizottság (Közszolgálat — Tisztviselők — Hivatalból történő nyugdíjazás — Nyugdíjkorhatár — A szolgálat meghosszabbítására irányuló kérelem — A személyzeti szabályzat 52. cikkének második bekezdése — A szolgálati időszak meghosszabbításának megtagadása — Szolgálati érdek)

text:
               7.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 406/44

         A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró tanács) 2015. október 29-i ítélete – Xenakis kontra Bizottság
   (F-52/15. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Hivatalból történő nyugdíjazás - Nyugdíjkorhatár - A szolgálat meghosszabbítására irányuló kérelem - A személyzeti szabályzat 52. cikkének második bekezdése - A szolgálati időszak meghosszabbításának megtagadása - Szolgálati érdek))
   (2015/C 406/46)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Yannis Xenakis (Woluwe-Saint-Pierre, Belgium) (képviselők: S. Rodrigues és A. Blot ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és C. Ehrbar meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben megtagadta a felperes szolgálati időszakának meghosszabbítása iránti kérelmet, következésképpen jóváhagyta ez utóbbi 2014. október 31-i hatállyal hivatalból történő nyugdíjazását, valamint az állítólag bekövetkezett vagyoni kár kamatokkal együtt történő megtérítése, továbbá az állítólagos nem vagyoni kár megtérítéseként jelképes egy euró megfizetésére való kötelezés iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Y. Xenakis maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 190., 2015.6.8., 38. o.


title: C-380/11. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. szeptember 6-i ítélete (a Tribunal administratif (Luxemburg) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — DI. VI. Finanziaria di Diego della Valle & C. SapA kontra Administration des contributions en matière d’impôts (Letelepedés szabadsága — EUMSZ 49. cikk — Adójogszabályok — Vagyonadó — A vagyonadó-csökkentés kedvezményének feltételei — A vagyonadó-alanyiság elvesztése a székhely más tagállamba való áthelyezése miatt — Korlátozás — Igazolás — Nyomós közérdekek)

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/7

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. szeptember 6-i ítélete (a Tribunal administratif (Luxemburg) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — DI. VI. Finanziaria di Diego della Valle & C. SapA kontra Administration des contributions en matière d’impôts
   (C-380/11. sz. ügy) (1)

   (Letelepedés szabadsága - EUMSZ 49. cikk - Adójogszabályok - Vagyonadó - A vagyonadó-csökkentés kedvezményének feltételei - A vagyonadó-alanyiság elvesztése a székhely más tagállamba való áthelyezése miatt - Korlátozás - Igazolás - Nyomós közérdekek)
   2012/C 355/10
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif

      Az alapeljárás felei

      Felperes: DI. VI. Finanziaria di Diego della Valle & C. SapA

      Alperes: Administration des contributions en matière d’impôts

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal administratif — Az EUMSZ 49. cikk értelmezése — Letelepedési szabadság — Adószabályozás — Vagyonadó — A vagyonadó-csökkentés kedvezményét azon feltételnek alárendelő nemzeti szabályozás, hogy a következő öt adóévben fennmaradjon a vagyonadó-alanyiság az érintett tagállamban — A vagyonadó-alanyiság elvesztése a székhely más tagállamba való áthelyezése miatt

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy az alapeljáráshoz hasonló esetekben azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a vagyonadó-csökkentés biztosítását ahhoz a feltételhez köti, hogy a következő öt adóév alatt ezen adó alanyának kell maradni.

      (1)  HL C 298., 2011.10.8.


title: C-554/11. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-141/05 RENV. sz., Internationaler Hilfsfonds eV kontra Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 21-én hozott végzése ellen az Internationaler Hilfsfonds eV által 2011. november 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/32

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-141/05 RENV. sz., Internationaler Hilfsfonds eV kontra Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 21-én hozott végzése ellen az Internationaler Hilfsfonds eV által 2011. november 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-554/11. sz. ügy)
      (2012/C 25/60)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Internationaler Hilfsfonds eV (képviselő: H. Kaltenecker ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  a)

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a 2011. szeptember 21-i végzést, és az ügyet utalja vissza a Törvényszékhez azzal, hogy az a T-300/10. sz. ügyben történő ítélethozatalt követően végezzen ismételt értékelést;
                  másodlagosan, a Bíróság az ügyben saját maga határozzon;

                  b)

                  a Bíróság a Bizottságot kötelezze a megtámadott végzésre vonatkozó közbenső jogvitával kapcsolatban felmerült költségek, valamint a fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A fellebbezés a Törvényszék T-141/05 RENV. sz. ügyben 2011. szeptember 21-én hozott végzése ellen irányul, amely a fellebbező és az elsőfokú eljárás felperese által a Bizottság egy 2005-ös határozata ellen indított eljárást érdemben okafogyottnak nyilvánította. Az eredeti kereset a felperessel szemben a „LIEN 97-2011” szerződésre vonatkozó iratokhoz való korlátlan hozzáférést megtagadó 2005. február 14-i bizottsági határozat megsemmisítésére irányult.
      A fellebbezéssel a fellebbező a Törvényszék végzését az eljárási szabályok helytelen alkalmazása miatt kifogásolja, különösen a T-36/10. és T-141/05. RENV. sz. ügyekben folytatott eljárások nem megfelelő összehangolása miatt, ami a fellebbező szerint lényegesen sértette az érdekeit. A Törvényszék a fellebbező szerint ezen kívül a költségek tárgyában is helytelenül határozott számára kedvezőtlenül.


title: T-158/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 15-i ítélete – Iralco kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Mérlegelési hiba”)

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/30

         A Törvényszék 2015. szeptember 15-i ítélete – Iralco kontra Tanács
   (T-158/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Mérlegelési hiba”))
   (2015/C 363/38)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Iranian Aluminium Co. (Iralco) (Teherán, Irán) (képviselők: S. Millar és S. Ashley solicitorok, M. Lester és M. Happold barristerek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és I. Rodios meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. december 21-i 2012/829/KKBP tanácsi határozat (HL L 356., 71. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az felvette a felperes nevét az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat (HL L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 19. o.) II. mellékletében szereplő jegyzékbe, másrészt pedig az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. december 21-i 1264/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 356., 55. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az felvette a felperes nevét az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 88., 1. o.) IX. mellékletében szereplő jegyzékbe.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék megsemmisíti az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. december 21-i 2012/829/KKBP tanácsi határozatot, amennyiben az felvette az Iranian Aluminium Co. (Iralco) nevét az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat II. mellékletébe.

               2)

               A Törvényszék megsemmisíti az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2012. december 21-i 1264/2012/EU tanácsi végrehajtási rendeletet, amennyiben az felvette az Iralco nevét az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet IX. mellékletébe.

               3)

               A Törvényszék a 2012/829 határozat joghatásait az Iralco tekintetében az 1264/2012 végrehajtási rendelet megsemmisítését kimondó határozat hatálybalépéséig fenntartja.

               4)

               Az Európai Unió Tanácsa a saját költségein kívül viseli az Iralco részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-379/06. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróságnak (első tanács) a T-218/03–T-240/03. sz., Chatal Boyle és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete ellen Larry Murphy által 2006. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.11.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/26

         Az Elsőfokú Bíróságnak (első tanács) a T-218/03–T-240/03. sz., Chatal Boyle és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete ellen Larry Murphy által 2006. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-379/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 281/41)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Larry Murphy (képviselők: P. Gallagher SC, A. Collins SC, D. Barry solicitor)

      A többi fél az eljárásban: Írország, az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. június 13-i ítéletét abban a részében, amelyben az elutasította a T-236/03. sz., Larry Murphy kontra Bizottság ügyben a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (1) azon részének megsemmisítése iránti keresetet, amelyben a Bizottság elutasította az MFV Menhaden helyébe lépő új, fagyasztott tengervizes tárolóval rendelkező hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet;

               —

               a Bíróság semmisítse meg a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat azon részét, amelyben a Bizottság elutasította az MFV Menhaden helyébe lépő új, fagyasztott tengervizes tárolóval rendelkező hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet;

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező az alábbi érvek alapján kéri az Elsőfokú Bíróság ítéletének hatályon kívül helyezését:
   Az Elsőfokú Bíróság azzal, hogy a fellebbező keresetindításhoz fűződő érdekét a 2003/245 határozat meghozatalának időpontja, és nem a keresetindítás időpontja alapján bírálta el, téves jogi kritériumot alkalmazott.
   Az Elsőfokú Bíróság az elé tárt iratokból kitűnő tárgyi tévedést követett el, éspedig a fellebbezőnek az MFV Menhadenen az eljárás tekintetében jelentőséggel bíró időtartam során végig fennálló tulajdonjoga vonatkozásában.
   Az Elsőfokú Bíróságnak az a megállapítása, hogy a fellebbezőt a 2003/245 határozat személyében nem érintette, „minthogy a kérdéses hajók fiktívek voltak”, jogilag megalapozatlan, sőt e megállapításnak az Elsőfokú Bíróság ítéletének indokolása ellentmond.
   A fellebbező tulajdonosa, és az eljárás tekintetében jelentőséggel bíró időtartam teljes egésze során is tulajdonosa volt az MFV Menhadennek. Ezért nem állítható, hogy a fellebbező elvesztette volna a 2003/245 határozat megsemmisítése iránti kereset indításakor kétségtelenül fennálló érdekét, minthogy e határozat a fellebbezőnek MFV Menhaden helyébe lépő hajó tervezett biztonsági célú tonnatartalom-növelése iránti kérelmét érintette.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen jutott arra a megállapításra, hogy a fellebbező azon intézkedések miatt nem kérhette a 2003/245 határozat megsemmisítését, amelyeket az őt e határozat következtében ért veszteség és kár enyhítése érdekében tett.

      (1)  HL L 90., 48. o.


title: C-226/17. sz. ügy: Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2017. április 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Brigitte Wittmann kontra TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/17

         Az Amtsgericht Hannover (Németország) által 2017. április 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Brigitte Wittmann kontra TUIfly GmbH
   (C-226/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/21)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Brigitte Wittmann

      Alperes: TUIfly GmbH

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülménynek minősül-e az, ha az üzemeltető légifuvarozó személyzetének a légijáratok működése szempontjából jelentős része betegszabadság miatt távol marad? Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Milyen mértékűnek kell lennie a távollévők arányának ahhoz, hogy az említett körülmény vélelmezhető legyen?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: A 261/2004/EK rendelet 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülménynek minősül-e az üzemeltető légifuvarozó személyzetének a légijáratok működése szempontjából jelentős részének spontán távolléte, ha annak oka munkajogi és kollektív munkajogi szempontból nem igazolt munkabeszüntetés („vad sztrájk”)? A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Milyen mértékűnek kell lennie a távollévők arányának ahhoz, hogy az említett körülmény vélelmezhető legyen?

               3)

               Az első vagy a második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Magánál a törölt légijáratnál kell fennállnia a rendkívüli körülménynek, vagy az üzemeltető légifuvarozó jogosult üzemgazdasági megfontolásokból új menetrendet felállítani?

               4)

               Az első vagy a második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az elkerülhetőség szempontjából a rendkívüli körülménynek vagy pedig a rendkívüli körülmény bekövetkezéséből fakadó következményeknek van jelentőségük?

      (1)  A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: T-448/07. sz. ügy: A Törvényszék 2012. június 27-i ítélete — YKK és társai kontra Bizottság (Verseny — Kartellek — Cipzárak és „egyéb zárak” , valamint tűzőgépek piacai — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Összehangolt áremelések, minimumárak rögzítése, a vevőkör és a piacok felosztása és egyéb kereskedelmi információk cseréje — Egységes és folyamatos jogsértés — Bizonyítás — A jogsértés végrehajtásának jellege — Engedékenységi közlemény — Bírságok — Felső határ — A bírság elrettentő hatása — Egyenlő bánásmód — Arányosság)

text:
               11.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/13

         A Törvényszék 2012. június 27-i ítélete — YKK és társai kontra Bizottság
   (T-448/07. sz. ügy) (1)

   (Verseny - Kartellek - Cipzárak és „egyéb zárak”, valamint tűzőgépek piacai - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Összehangolt áremelések, minimumárak rögzítése, a vevőkör és a piacok felosztása és egyéb kereskedelmi információk cseréje - Egységes és folyamatos jogsértés - Bizonyítás - A jogsértés végrehajtásának jellege - Engedékenységi közlemény - Bírságok - Felső határ - A bírság elrettentő hatása - Egyenlő bánásmód - Arányosság)
   2012/C 243/22
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: YKK Corp. (Tokió, Japán); YKK Holding Europe BV (Sneek, Hollandia) és YKK Stocko Fasteners GmbH (Wuppertal, Németország) (képviselők: kezdetben H. Kaneko és C. Verannemann ügyvédek, majd H. Kaneko, G. Williamson, solicitor, és N. Green, QC)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet et K. Mojzesowicz meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK 81. cikk] alkalmazására vonatkozó eljárásban 2007. szeptember 19-én hozott C(2007) 4257 végleges bizottsági határozat (COMP/39.168 „PO/fém és műanyag rövidárucikkek: zárak”-ügy) felpereseket érintő részének megsemmisítése, illetve másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság törlése vagy csökkentése iránt benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az YKK Corp.-ot, az YKK Holding Europe BV-t és az YKK Stocko Fasteners GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 51., 2008.2.23.


title: C-161/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2016. március 17-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Abdelhafid Bensada Benallal kontra État belge (Előzetes döntéshozatal — 2004/38/EK irányelv — Tartózkodási engedélyt visszavonó határozat — A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve — A meghallgatáshoz való jog — A tagállamok eljárási autonómiája — A felülvizsgálati jogalapok elfogadhatósága — Imperatív jogalap)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/18

         A Bíróság (első tanács) 2016. március 17-i ítélete (a Conseil d’État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Abdelhafid Bensada Benallal kontra État belge
   (C-161/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - 2004/38/EK irányelv - Tartózkodási engedélyt visszavonó határozat - A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve - A meghallgatáshoz való jog - A tagállamok eljárási autonómiája - A felülvizsgálati jogalapok elfogadhatósága - Imperatív jogalap))
   (2016/C 156/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Abdelhafid Bensada Benallal

      Alperes: État belge

      Rendelkező rész

   Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az alkalmazandó nemzeti jog értelmében az első alkalommal a felülvizsgálati eljárásban eljáró nemzeti bíróság előtt felhozott, belső jog megsértésére alapított jogalap csak akkor elfogadható, ha e jogalap imperatív jellegű, az uniós jog által biztosított, meghallgatáshoz való jog megsértésére alapított és első alkalommal ugyanezen bíróság előtt felhozott jogalapot elfogadhatónak kell nyilvánítani, ha a belső jogban biztosított, meghallgatáshoz való jog teljesíti azon feltételeket, amelyeket e jog az imperatív jogalap minőséghez meghatároz, ezt pedig a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

      (1)  HL C 190., 2015.6.8.


title: C-369/15-C-372/15. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 26-i végzése (Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15) kontra Administración del Estado (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere az Európai Unióban — 2003/87/EK irányelv — 10a. cikk — A kibocsátási egységek ingyenes kiosztásának módszere — Az egységes ágazatközi korrekciós tényező számítása — 2013/448/EU határozat — 4. cikk — II. melléklet — Érvényesség — Az egységes, ágazatközi korrekciós tényezőnek a CO2-kibocsátási egységei áthelyezése kockázatának jelentős mértékben kitett ágazatokba tartozó létesítményekre történő alkalmazása — 2011/278/EU határozat — 10. cikk (9) bekezdés — Érvényesség)

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/18

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. október 26-i végzése (Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15) kontra Administración del Estado
   (C-369/15-C-372/15. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere az Európai Unióban - 2003/87/EK irányelv - 10a. cikk - A kibocsátási egységek ingyenes kiosztásának módszere - Az egységes ágazatközi korrekciós tényező számítása - 2013/448/EU határozat - 4. cikk - II. melléklet - Érvényesség - Az egységes, ágazatközi korrekciós tényezőnek a CO2-kibocsátási egységei áthelyezése kockázatának jelentős mértékben kitett ágazatokba tartozó létesítményekre történő alkalmazása - 2011/278/EU határozat - 10. cikk (9) bekezdés - Érvényesség))
   (2017/C 014/23)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Siderúrgica Sevillana SA (C-369/15), Solvay Solutions España SL (C-370/15), Cepsa Química SA (C-371/15), Dow Chemical Ibérica SL (C-372/15)

      Alperes: Administración del Estado

      Az eljárásban részt vesz: Repsol Petróleo SA BP Oil España SAU (C-371/15)

      Rendelkező rész

               1)

               Sem a 2009. április 23-i 2009/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87 irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat 15. cikke (3) bekezdése fényében értelmezett rendelkezéseiből, sem pedig az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozat rendelkezéseiből nem tűnik ki, hogy az éves maximális kibocsátásiegység-mennyiség meghatározása során az Európai Bizottság kizárta volna a villamosenergia-termelőknek betudhatókon kívüli kibocsátásokat.

               2)

               A harmadik kérdés b) részének vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintené a 2011/278 határozat 15. cikke (3) bekezdésének érvényességét.

               3)

               A negyedik kérdés vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érintené a 2011/278 határozat 10. cikke (9) bekezdése első albekedésének érvényességét.

               4)

               A 2013/448 határozat 4. cikke és II. melléklete érvénytelen.

               5)

               A 2013/448 határozat 4. cikke és II. melléklete érvénytelensége megállapításának időbeli hatálya korlátozásra kerül oly módon, hogy egyrészt az csak a 2016. április 28-i Borealis Polyolefine és társai ítélet (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 és C-391/14–C-393/14, EU:C:2016:311) kihirdetésének az időpontjától számított tíz hónapos időszak lejártával hatályosul annak érdekében, hogy az Európai Bizottságnak lehetősége nyíljon a szükséges intézkedések elfogadására, és másrészt, hogy az ezen időszak során az érvénytelenített rendelkezések alapján elfogadott intézkedések ne legyenek vitathatóak.

      (1)  HL C 311., 2015.9.21.


title: C-518/09. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága — Ingatlanügyletekkel kapcsolatos tevékenységek gyakorlása)

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/7

         A Bíróság (ötödik tanács) 2011. július 21-i ítélete — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-518/09. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága - Ingatlanügyletekkel kapcsolatos tevékenységek gyakorlása)
   2011/C 269/10
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Rogalski és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság (képviselők: L. Inez Fernandes meghatalmazott és N. Ruiz advogado)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 49. és az EUMSZ 56. cikk megsértése — Ingatlanügyletekkel kapcsolatos tevékenységek gyakorlása

      Rendelkező rész

               1.

               A Portugál Köztársaság

                           —

                           mivel az ingatlanközvetítési tevékenység gyakorlását csak ingatlanügynökség keretében tette lehetővé;

                           —

                           mivel a más tagállamban letelepedett ingatlanközvetítő társaságokkal és ingatlanügynökökkel szemben előírta annak kötelezettségét, hogy szakmai felelősségüket a portugál jog szerinti biztosítási szerződés megkötésével fedezzék;

                           —

                           mivel a más tagállamból származó ingatlanközvetítő társaságokkal és ingatlanügynökökkel szemben előírta annak kötelezettségét, hogy a portugál jog értelmében saját pozitív tőkével rendelkezzenek;

                           —

                           mivel a más tagállamban letelepedett ingatlanközvetítő társaságokat és ingatlanügynököket az Instituto da Construção e do Imobiliário IP teljes fegyelmi ellenőrzésének vetette alá

                     nem teljesítette az EUMSZ 56. cikkből eredő kötelezettségeit, és

                           —

                           mivel az ingatlanközvetítő társaságok számára előírta, hogy kizárólag az ingatlanközvetítői tevékenységet gyakorolhatják a harmadik személyek számára végzett ingatlankezelésen kívül, és

                           —

                           mivel az ingatlanügynökök számára előírta, hogy kizárólag az ingatlanügynöki tevékenységet gyakorolhatják

                     nem teljesítette az EUMSZ 49. cikkből és az EUMSZ 56. cikkből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Portugál Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 37., 2010.2.13.