title: C-252/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. október 22-i végzése (a Krajský súd v Prešove (Szlovákia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Erika Šujetová kontra Rapid life životná poisťovňa as (Előzetes döntéshozatalra utalás — Okafogyottság)

text:
               6.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 101/2

         A Bíróság (első tanács) 2012. október 22-i végzése (a Krajský súd v Prešove (Szlovákia) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Erika Šujetová kontra Rapid life životná poisťovňa as
   (C-252/11. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatalra utalás - Okafogyottság)
   2013/C 101/02
   Az eljárás nyelve: szlovák

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Krajský súd v Prešove

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Erika Šujetová

      Alperes: Rapid life životná poisťovňa as

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Krajský súd v Prešove (Szlovákia) — A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.) 6. cikke (1) bekezdésének és 7. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Valamely választottbírósági ítélet megsemmisítése iránti kérelem elbírálására irányuló kizárólagos hatáskört a választottbírósági eljárás lefolytatásának helye szerinti bíróság számára biztosító nemzeti rendelkezés — Az e bíróság számára azt a kötelezettséget előíró nemzeti rendelkezés, hogy a választottbírósági ítélet esetleges megsemmisítését követően az eljárást az illetékességének ismételt vizsgálata nélkül folytassa le — Visszaélésszerű választottbírósági megállapodás vagy választottbírósági kikötés

      Rendelkező rész

   A Krajský súd v Prešove (Szlovákia) által a C-252/11. sz. ügyben a 2011. április 7-i végzéssel előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemről nem szükséges határozni.

      (1)  HL C 269., 2011. 9. 10.


title: C-92/13. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2013. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Gemeente ’s-Hertogenbosch kontra Staatssecretaris van Financïen

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/11

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2013. február 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Gemeente ’s-Hertogenbosch kontra Staatssecretaris van Financïen
   (C-92/13. sz. ügy)
   2013/C 147/19
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Gemeente ’s-Hertogenbosch

      Alperes: Staatssecretaris van Financïen

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a hatodik irányelv (1) 5. cikke (7) bekezdésének a) pontját, hogy ellenérték ellenében történő értékesítésnek tekintendő, ha valamely település olyan épületet vesz használatba, amelyet saját telkére építtetett, és amelyet 94 %-ban hatóságként folytatott tevékenységeihez, 6 %-ban pedig adóalanyként végzett tevékenységeihez — ebből 1 %-ban adólevonásra nem jogosító adómentes ügyletekhez — használ?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: C-394/11. sz. ügy: A Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulgária) által 2011. július 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valeri Hariev Belov kontra CHEZ Elektro Balgaria AD, CHEZ Razpredelenie Balgaria AD

text:
               8.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 298/14

         A Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulgária) által 2011. július 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Valeri Hariev Belov kontra „CHEZ Elektro Balgaria” AD, „CHEZ Razpredelenie Balgaria” AD
   (C-394/11. sz. ügy)
   2011/C 298/27
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Komisia za zashtita ot diskriminatsia (Bulgária)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Valeri Hariev Belov

      Alperesek:„CHEZ Elektro Balgaria” AD, „CHEZ Razpredelenie Balgaria” AD, Darzhavna komisia po energiyno i vodno regulirane

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelv (1) hatálya alá tartozik-e a vizsgálandó eset (a 3. cikk (1) bekezdésének h) pontja)?

               2.

               Miként kell értelmezni a 2000/43 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett „kevésbé kedvezően járnak el” és a 2000/43 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében vett „az egy faji vagy etnikai származású személyeket más személyekhez képest különösen hátrányosan érint” kifejezéseket?

                           2.1.

                           Feltétlenül szükség van-e valamely kevésbé kedvező bánásmód közvetlen megkülönböztetésnek minősítéséhez arra, hogy a bánásmód kedvezőtlenebb legyen, és hogy az közvetlenül vagy közvetve jogszabályban kifejezetten rögzített jogokat vagy érdekeket sértsen, vagy kevésbé kedvező bánásmódnak minősül a szó tágabb értelmében vett bármely olyan magatartás (kapcsolat), amely valamely hasonló helyzetben tanúsított magatartáshoz képest kevésbé előnyös?

                           2.2.

                           Arra is szükség van-e a különösen kedvezőtlen helyzetbe hozás közvetett megkülönböztetésnek minősítéséhez, hogy az közvetlenül vagy közvetve jogszabályban kifejezetten rögzített jogokat vagy érdekeket sértsen, vagy tágabb értelemben véve különösen kedvezőtlen helyzetbe hozásnak minősül a különösen kedvezőtlen/előnytelen helyzetbe hozás bármely formája?

               3.

               A második kérdésre adandó választól függően: abban az esetben, ha a 2000/43 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja értelmében vett közvetlen vagy közvetett megkülönböztetésnek minősítéshez szükség van arra, hogy a kevésbé kedvező bánásmód vagy a különösen kedvezőtlen helyzetbe hozás közvetlenül vagy közvetve jogszabályban rögzített jogot vagy érdeket sértsen,

                           3.1.

                           biztosítja-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 38. cikke szerinti rendelkezés, a 2006/32/EK irányelv (2) (a (29) preambulumbekezdés, az 1. cikk, a 13. cikk (1) bekezdése), a 2003/54/EK irányelv (3) (a 3. cikk (5) bekezdése), a 2009/72/EK irányelv (4) (a 3. cikk (7) bekezdése) a villamos energia végső fogyasztójának ahhoz való jogát vagy ahhoz fűződő érdekét, hogy a fogyasztásmérő állását rendszeresen ellenőrizhesse, amely jogra vagy érdekre a nemzeti bíróságok előtti az alapeljáráshoz hasonló eljárásokban hivatkozni lehet,
                           és

                           3.2.

                           összeegyeztethetők-e e rendelkezésekkel az olyan nemzeti jogszabályok és/vagy az állami energiaszabályozási hatóság engedélyével folytatott olyan közigazgatási gyakorlat, amely(ek) az elosztó vállalkozás számára lehetőséget biztosít(anak) arra, hogy a fogyasztásmérőket nehezen vagy egyáltalán nem megközelíthető helyeken helyezze el, ami a fogyasztók számára lehetetlenné teszi, hogy személyesen és rendszeresen ellenőrizzék és kövessék a fogyasztásmérő állását?

               4.

               A második kérdésre adandó választól függően: abban az esetben, ha a közvetlen vagy közvetetett megkülönböztetésnek minősítéshez nincs feltétlenül szükség a jogszabályban rögzített jog vagy érdek közvetlen vagy közvetett megsértésére,

                           —

                           a 2000/43 irányelv 2. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja alapján megengedhetők-e az alapeljárásban szóban forgó(k)hoz hasonló olyan nemzeti jogszabályok vagy ítélkezési gyakorlat, amely(ek) a megkülönböztetésnek minősítéshez megköveteli(k), hogy a kedvezőtlenebb bánásmód és a kedvezőtlenebb helyzetbe hozás közvetlenül vagy közvetve jogszabályban rögzített jogokat vagy érdekeket sértsen;

                           —

                           azok/annak megengedhetetlensége esetén köteles-e a nemzeti bíróság azok/annak alkalmazását mellőzni és az irányelvben szabályozott fogalom-meghatározásokat alkalmazni?

               5.

               Úgy kell-e értelmezni a 2000/43 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését,

                           5.1.

                           hogy az megkívánja, hogy az áldozat olyan tényeket bizonyítson, amelyek egyértelműen, vitathatatlanul és biztonsággal közvetlen vagy közvetett megkülönböztetésre engednek következtetni, vagy elegendő, ha a tények alapján pusztán feltételezhető/vélelmezhető ennek megtörténte?

                           5.2.

                           A bizonyítási teher alperesre szállását eredményezik-e azok a tények, hogy

                                       a)

                                       csak a városban romakerületekként ismert két városrészben helyezték a fogyasztásmérőket az utcákban a villanyoszlopokra a fogyasztásmérő állásának a fogyasztó általi vizuális ellenőrzését lehetetlenné tevő magasságba, e két városkerület egyes részein belüli ismert kivételekkel, és

                                       b)

                                       a fogyasztásmérőket a város minden más kerületében más, a vizuális ellenőrzést lehetővé tevő (legfeljebb 1,70 méteres) magasságban, többnyire a fogyasztó lakásában vagy az épület homlokzatán vagy a kerítésen helyezték el?

                           5.3.

                           Kizárják-e a bizonyítási teher alperesre szállását azok a körülmények, hogy

                                       a)

                                       a városban romakerületekként ismert két városrészben nem csak romák, hanem más etnikai származású személyek is élnek, és/vagy

                                       b)

                                       ennek megfelelően, e két kerület lakosságának mekkora része vallja magát ténylegesen romának, és/vagy

                                       c)

                                       az elosztó vállalkozás a fogyasztásmérők e két városkerületben elvégzett, 7 méteres magasságba történt áthelyezésének okait közismertekként jellemzi?

               6)

               Az ötödik kérdésre adandó választól függően:

                           6.1.

                           Ha úgy kell értelmezni a 2000/43 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését, hogy a megkülönböztetés megtörténtének feltételezhetőnek/vélelmezhetőnek kell lennie, és ha az előzőekben említett tények a bizonyítási teher alperesre szállását eredményezik, a megkülönböztetés mely formája vélelmezhető e tények alapján: közvetlen vagy közvetett megkülönböztetés, illetve zaklatás?

                           6.2.

                           Lehetővé teszik-e a 2000/43 irányelv rendelkezései a közvetlen megkülönböztetésnek és/vagy a zaklatásnak egy jogszerű cél szükséges és alkalmas eszközök útján történő megvalósításával való igazolását?

                           6.3.

                           Az elosztó vállalkozás által hangsúlyozott — általa megvalósítani kívánt — jogszerű célokra figyelemmel igazolható-e a két városkerületben alkalmazott intézkedés olyan helyzetben, amelyben

                                       a)

                                       az intézkedés alkalmazására a két városkerületben felhalmozódott kifizetetlen számlák, a biztonságot, a minőséget és a villamosenergia-létesítmények folyamatos és veszélytelen működését hátrányosan befolyásoló vagy veszélyeztető gyakori fogyasztói visszaélések miatt kerül sor,
                                       és
                                       az intézkedéseket általános jelleggel alkalmazzák, függetlenül attól, hogy a konkrét fogyasztó kifizeti-e vagy sem a villamosenergia-elosztási és -ellátási számláit, és függetlenül attól, hogy megállapítható-e, hogy a konkrét fogyasztó valamely visszaélést (a fogyasztásmérő állásának manipulálása, jogtalan csatlakozás és/vagy jogtalan villamosenergia-vételezés/fogyasztás mérés és fizetés nélkül vagy a hálózatba történő bármely más jellegű, a hálózat biztonságos, minőségi, folyamatos és veszélytelen működését hátrányosan befolyásoló vagy veszélyeztető beavatkozás) követett el;

                                       b)

                                       a hasonló visszaélések tekintetében a jogszabályok és az elosztásról szóló szerződés általános szerződési feltételei polgári jogi, közigazgatási jogi és büntetőjogi felelősséget állapítanak meg;

                                       c)

                                       az elosztási szerződés általános szerződési feltételei 27. cikkének (2) bekezdésében foglalt kikötés, amely szerint az elosztó vállalkozás a fogyasztó kifejezett írásbeli kérésére lehetőséget biztosít a fogyasztásmérő állásának vizuális ellenőrzésére, ténylegesen nem teszi lehetővé a fogyasztó számára a rá vonatkozó fogyasztásmérő-állás személyes és rendszeres ellenőrzését;

                                       d)

                                       lehetőség van arra, hogy kifejezett írásbeli kérés alapján — jóllehet díjfizetés ellenében — kontroll-fogyasztásmérőt szereljenek fel a fogyasztó lakásában;

                                       e)

                                       az intézkedés sajátos és nyilvánvaló módon utal a fogyasztó valamilyen formában megnyilvánuló tisztességtelenségére az ezen intézkedés alkalmazását előidéző okoknak az elosztó vállalkozás által állított közismert jellege alapján;

                                       f)

                                       a fogyasztásmérőbe történő beavatkozással szembeni védelemhez más műszaki módszerek és eszközök is rendelkezésre állnak;

                                       g)

                                       az elosztó vállalkozás meghatalmazottja azt állítja, hogy egy másik város romák lakta kerületében alkalmazott hasonló intézkedés ténylegesen nem volt alkalmas a beavatkozások megakadályozására;

                                       h)

                                       az e városkerületek egyikében elhelyezett elektromos létesítmény, egy trafóállomás tekintetében nem feltételezik, hogy azt a biztonság érdekében a fogyasztásmérők tekintetében alkalmazottakhoz hasonló intézkedéseknek kell alávetni?

      (1)  A személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29-i 2000/43/EK tanácsi irányelv (HL L 180., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 20. fejezet, 1. kötet, 23. o.).

      (2)  Az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról, valamint a 93/76/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. április 5-i 2006/32/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 114., 64. o.).

      (3)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 176., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás 12. fejezet, 2. kötet, 211. o.).

      (4)  A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv irányelv (HL L 11., 55. o.).


title: T-266/14. sz. ügy: 2014. április 28-án benyújtott kereset – Argus Security Projects kontra Bizottság

text:
               28.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/19

         2014. április 28-án benyújtott kereset – Argus Security Projects kontra Bizottság
   (T-266/14. sz. ügy)
   2014/C 245/26
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Argus Security Projects Ltd (Limassol, Ciprus) (képviselők: T. Bontinck és E. van Nuffel d'Heynsbroeck ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EUBAM Lybie azon határozatát, amely elutasítja az Argus által az Európai Unió líbiai integrált határigazgatást segítő missziója (EUBAM-13-020. sz. szerződés) keretében biztonsági szolgáltatások nyújtására irányuló közbeszerzési eljárásban benyújtott ajánlatot, és a szerződést a Garda-nak ítéli oda

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               A költségvetési rendelet 110. cikkének (1), a szerződési dokumentációban a szerződés odaítélése tekintetében megállapított szabályoknak, különösen az ajánlattevői útmutató 4.1 és 12.1 pontjának, valamint az ajánlattevőkkel szembeni egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértésére vonatkozó első jogalap, amennyiben az EUBAM nem ellenőrizte a nyertes ajánlattevő arra való alkalmasságát, hogy a közbeszerzési szerződés követelményeinek megfelelően hajtsa végre a szerződést, illetve hogy nem élt mérlegelési jogkörével az ésszerűen elvárható minimális szigor mellett elfogadott ajánlattal szemben elvárt műszaki felkészültség tekintetében.
               A felperes azt állítja, hogy a nyertes ajánlattevő részéről felmerülő súlyos hiányosságok, illetve a neki odaítélt szerződés végrehajtására való alkalmatlansága olyan irreális ajánlatra utal, amelyet az ajánlatkérőnek nem lett volna szabad elfogadnia.

               2.

               A szerződés eredeti feltételeinek lényeges módosítására vonatkozó második jogalap, amely torzíthatta a közbeszerzési eljárás eredményét.
               A felperes azt állítja, hogy a nyertes ajánlattevőnek és a felperesnek az értékelési szempontok összessége alapján odaítélt pontok aránya megfordult volna, amennyiben az ajánlatot azon feltételek figyelembevételével fogadták volna el, amelyek között a nyertes ajánlattevő társaság a szerződést végrehajtja.

               3.

               Az indokolási kötelezettségre vonatkozó harmadik jogalap, amennyiben az ajánlatkérő nem tartotta tiszteletben a pénzügyi rendelet 113. cikkét és a felhatalmazáson alapuló rendelet (2), 161. cikkének (2) bekezdését, mivel nem tájékoztatták a felperest a kérelmétől számított tizenöt napon belül az elfogadott ajánlat jellemzőiről és előnyeiről.

      (1)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 298., 1. o.).

      (2)  Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29-i 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 362., 1. o.).


title: C-304/08. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2010. január 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV kontra Plus Warenhandelsgesellschaft mbH (2005/29/EK irányelv — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok — A fogyasztók nyereményjátékban való részvételét áruk megvételétől vagy szolgáltatások igénybevételétől függővé tévő kereskedelmi gyakorlatok főszabályszerű tilalmát előíró nemzeti szabályozás)

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/3

         A Bíróság (első tanács) 2010. január 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV kontra Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
   (C-304/08. sz. ügy) (1)

   (2005/29/EK irányelv - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok - A fogyasztók nyereményjátékban való részvételét áruk megvételétől vagy szolgáltatások igénybevételétől függővé tévő kereskedelmi gyakorlatok főszabályszerű tilalmát előíró nemzeti szabályozás)
   2010/C 179/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV

      Alperes: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesgerichtshof — A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 22. o.) 5. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az áru értékesítését olyan promóciós játékkal párosító kereskedelmi gyakorlat, amely az ügyfél számára lehetővé teszi a nemzeti lottósorsolásokon való részvételt, ha meghatározott mennyiségű, az áru megvásárlása alkalmával szerezhető bónuszpontot gyűjtött — Nemzeti szabályozás, amelynek értelmében alapvetően nem megengedett az olyan kereskedelmi gyakorlat, amelynek keretében a fogyasztóknak a promóciós vagy nyereményjátékon való részvételét valamely áru megvételétől vagy szolgáltatás igénybevételétől teszik függővé, függetlenül attól, hogy a hirdetés adott esetben sért-e fogyasztói érdekeket

      Rendelkező rész

   A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”) úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely főszabály szerint — az adott eset különös körülményeire tekintet nélkül — tiltja az olyan kereskedelmi gyakorlatot, amely a fogyasztóknak a promóciós vagy nyereményjátékban való részvételét valamely áru megvételétől vagy szolgáltatás igénybevételétől teszi függővé.

      (1)  HL C 247., 2008.9.27.


title: C-213/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2014. július 10-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Impresa Pizzarotti & C. Spa kontra Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések — 93/37/EGK irányelv — A még el nem készült épületek „bérbeadására irányuló egyoldalú kötelezettségvállalás”  — Jogerős nemzeti bírósági határozat — A jogerő elvének a terjedelme uniós joggal összeegyeztethetetlen helyzetben)

text:
               15.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/14

         A Bíróság (második tanács) 2014. július 10-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Impresa Pizzarotti & C. Spa kontra Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari
   (C-213/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések - 93/37/EGK irányelv - A még el nem készült épületek „bérbeadására irányuló egyoldalú kötelezettségvállalás” - Jogerős nemzeti bírósági határozat - A jogerő elvének a terjedelme uniós joggal összeegyeztethetetlen helyzetben))
   2014/C 315/20
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Impresa Pizzarotti & C. Spa

      Alperes: Comune di Bari, Giunta comunale di Bari, Consiglio comunale di Bari

      Az eljárásban részt vesznek: Complesso Residenziale Bari 2 Srl, Commissione di manutenzione della Corte d’appello di Bari, Giuseppe Albenzio, „commissario ad acta”-ként eljárva, Ministero della Giustizia, Regione Puglia

      Rendelkező rész

               1)

               Az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/37/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan szerződés, amelynek a fő tárgya az ajánlatkérő szerv által meghatározott igényeknek megfelelő építmény kivitelezése, építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződésnek minősül, és ezért nem tartozik a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv 1. cikke a) pontjának iii. alpontjában említett kizárás hatálya alá, jóllehet az érintett építmény bérbeadására irányuló egyoldalú kötelezettségvállalást tartalmaz.

               2)

               Amennyiben az alkalmazandó belső eljárási szabályok engedélyezik, az olyan nemzeti bíróságnak, mint a kérdést előterjesztő bíróság, amely anélkül hozott végső fokon határozatot, hogy először az EUMSZ 267. cikk alapján előzetes döntéshozatal iránti kérelmet terjesztett volna az Európai Unió Bírósága elé, vagy ki kell egészítenie azon jogerős határozatát, amely az építési beruházásokra irányuló közbeszerzési szerződésekre vonatkozó uniós szabályozással összeegyeztethetetlen helyzethez vezetett, vagy e szabályozás említett Bíróság által később elfogadott értelmezésének a figyelembevétele céljából vissza kell vonnia e határozatot.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: C-382/06. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróságnak (első tanács) a T-218/03–T-240/03. sz., Chatal Boyle és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete ellen az Ocean Trawlers Ltd által 2006. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/26

         Az Elsőfokú Bíróságnak (első tanács) a T-218/03–T-240/03. sz., Chatal Boyle és társai kontra az Európai Közösségek Bizottsága egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete ellen az Ocean Trawlers Ltd által 2006. szeptember 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-382/06. P. sz. ügy)
   (2006/C 294/44)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Ocean Trawlers Ltd (képviselők: P. Gallagher SC, A. Collins SC, D. Barry solicitor)

      A többi fél az eljárásban: Írország, az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság 2006. június 13-i ítéletét abban a részében, amelyben az elutasította a T-236/03. sz., Ocean Trawlers Ltd kontra Bizottság ügyben a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (1) azon részének megsemmisítése iránti keresetet, amelyben a Bizottság elutasította az MFV Golden Rose helyébe lépő új, fagyasztott tengervizes tárolóval rendelkező hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet, és kimondta, hogy az Ocean Trawlers Ltd maga viseli saját költségeit;

               —

               a Bíróság semmisítse meg a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat azon részét, amelyben a Bizottság elutasította az MFV Golden Rose helyébe lépő új, fagyasztott tengervizes tárolóval rendelkező hajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet.

               —

               a Bíróság kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező az alábbi érvek alapján kéri az Elsőfokú Bíróság ítéletének hatályon kívül helyezését:
   Az Elsőfokú Bíróság azzal, hogy a fellebbező keresetindításhoz fűződő érdekét a 2003/245 határozat meghozatalának időpontja, és nem a keresetindítás időpontja alapján bírálta el, téves jogi kritériumot alkalmazott.
   Az Elsőfokú Bíróság az elé tárt iratokból kitűnő tárgyi tévedést követett el, éspedig a fellebbezőnek az MFV Golden Roseen az eljárás tekintetében jelentőséggel bíró időtartam során végig fennálló tulajdonjoga vonatkozásában.
   Az Elsőfokú Bíróságnak az a megállapítása, hogy a fellebbezőt a 2003/245 határozat személyében nem érintette, „minthogy a kérdéses hajók fiktívek voltak”, jogilag megalapozatlan, sőt e megállapításnak az Elsőfokú Bíróság ítéletének indokolása ellentmond.
   A fellebbező tulajdonosa, és az eljárás tekintetében jelentőséggel bíró időtartam teljes egésze során is tulajdonosa volt az MFV Golden Rosenek. Ezért nem állítható, hogy a fellebbező elvesztette volna a 2003/245 határozat megsemmisítése iránti kereset indításakor kétségtelenül fennálló érdekét, minthogy e határozat a fellebbezőnek MFV Golden Rose helyébe lépő hajó tervezett biztonsági célú tonnatartalom-növelése iránti kérelmét érintette.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen jutott arra a megállapításra, hogy a fellebbező azon intézkedések miatt nem kérhette a 2003/245 határozat megsemmisítését, amelyeket az őt e határozat következtében ért veszteség és kár enyhítése érdekében tett.

      (1)  HL L 90., 48. o.


title: T-225/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 3-i ítélete – iNET24 Holding AG kontra OHIM („Közösségi védjegy — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — IDIRECT24 szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Indokolási kötelezettség — A 207/2009 rendelet 75. cikke”)

text:
               19.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/26

         A Törvényszék 2015. szeptember 3-i ítélete – iNET24 Holding AG kontra OHIM
   (T-225/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - IDIRECT24 szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Indokolási kötelezettség - A 207/2009 rendelet 75. cikke”))
   (2015/C 346/30)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: iNET24 Holding AG (Feusisberg, Svájc) (képviselők: S. Kirschstein-Freund, B. Breitinger és V. Dalichau ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: kezdetben A. Pohlmann és S. Hanne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának az IDIRECT24 szóvédjegy Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2014. február 4-én hozott határozata (R 1867/2013-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az iNET24 Holding AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 184., 2014.6.16.


title: T-173/04. sz. ügy: Jürgen Carius által 2004. május 14-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/16

         Jürgen Carius által 2004. május 14-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-173/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/31)
   Az eljárás nyelve: francia
   Jürgen Carius, lakóhely: Brüsszel, képviseli Nicolas Lhoëst, avocat, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. május 14-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               semmisítse meg a DG ADMIN főigazgatójának 2003. május 21-i, a felperes 2001. július 1. és 2002. december 31. közötti időszakra vonatkozó szakmai előmeneteli értékelését változtatás nélkül jóváhagyó határozatát;

               —

               szükség szerint semmisítse meg a Bizottság 2003. december 23-i, a felperes panaszát elutasító határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Keresete alátámasztására a felperes az új értékelési rendszer jogellenességére hivatkozik, mivel az nem tárgyszerű szempontokon alapul és az értékelt számára nem engedi meg előmeneteli értékelése olyan megfelelő időben történő megismerését, hogy az értékelőhöz szükség esetén észrevételeket intézhessen.
   Ugyancsak hivatkozik a felperes – érdemei elismerése jelentős csökkenése nem megfelelő magyarázata miatt – az indokolási kötelezettség megsértésére, valamint nyilvánvaló mérlegelési hibára.


title: C-314/14. sz. ügy: A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2014. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki kontra Viestintävirasto

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/21

         A Korkein hallinto-oikeus (Finnország) által 2014. július 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki kontra Viestintävirasto
   (C-314/14. sz. ügy)
   2014/C 292/25
   Az eljárás nyelve: finn

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Korkein hallinto-oikeus

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Sanoma Media Finland Oy/Nelonen Media, Helsinki

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: Viestintävirasto

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 2010/13/EU irányelv (1) 19. cikkének (1) bekezdését az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között, hogy azzal ellentétes a nemzeti jogszabályok olyan értelmezése, amely szerint a képernyő megosztása nem tekinthető reklámelválasztásnak, amellyel a televíziós reklámtól elválasztják az audiovizuális műsort, ha a képernyő egyik részén a műsor közreműködőinek felsorolása látszik, egy másik részén pedig műsortábla segítségével valamely műsorszolgáltató csatornája következő műsorszámainak bemutatása, és sem a megosztott képernyőn, sem azt követően nem sugároznak a reklámblokk kezdetét kifejezetten jelző hang- vagy képi eszközt?

               2)

               Azon tényre figyelemmel, hogy a 2010/13 irányelv minimumszabály jelleggel rendelkezik, úgy kell-e értelmezni ezen irányelv 23. cikkének (2) bekezdését az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között, hogy azzal nem egyeztethető össze az, hogy a támogatott műsoroktól eltérő műsorokkal összefüggésben sugárzott támogatói jeleket az irányelv 23. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „reklámbejátszásoknak” minősítsék, amelyeket be kell számítani a leghosszabb megengedett reklámidőbe?

               3)

               Azon tényre figyelemmel, hogy a 2010/13 irányelv minimumszabály jelleggel rendelkezik, úgy kell-e értelmezni az ezen irányelv 23. cikkének (1) bekezdése szerinti „reklámbejátszások” fogalmát a leghosszabb megengedett reklámidőt jellemző „[…] aránya egész órától egész óráig tartó időtartamon belül nem haladhatja meg a 20 %-ot” fordulattal összefüggésben az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között, hogy azzal nem egyeztethető össze az, hogy a reklámidőbe beszámítsák az egyes reklámbejátszások közötti és a reklámblokk végén megjelenő „fekete másodperceket”?

      (1)  A tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10-i 2010/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 95., 1. o.; helyesbítés: HL 2010. L 263., 15. o.).


title: F-111/13. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2014. szeptember 4-i végzése – Prigent kontra Bizottság (Közszolgálat – Nyílt versenyvizsga – Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) és az EPSO/AD/231/12 (AD 7) nyílt versenyvizsga vizsgakiírása – Az EPSO/AD/231/12 (AD 7) versenyvizsgára bocsáthatóság szakmai tapasztalatra vonatkozó, nem teljesülő feltétele – Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) versenyvizsgára való újrabesorolás – Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) versenyvizsga tartaléklistájára való felvétel – Az eljáráshoz fűződő érdek – A panasz elkésettsége – Egymást követő felülvizsgálati kérelmek)

text:
               10.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 395/67

      A Közszolgálati Törvényszék harmadik tanácsa elnökének 2014. szeptember 4-i végzése – Prigent kontra Bizottság
      (F-111/13. sz. ügy) (1)

      ((Közszolgálat - Nyílt versenyvizsga - Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) és az EPSO/AD/231/12 (AD 7) nyílt versenyvizsga vizsgakiírása - Az EPSO/AD/231/12 (AD 7) versenyvizsgára bocsáthatóság szakmai tapasztalatra vonatkozó, nem teljesülő feltétele - Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) versenyvizsgára való újrabesorolás - Az EPSO/AD/230/12 (AD 5) versenyvizsga tartaléklistájára való felvétel - Az eljáráshoz fűződő érdek - A panasz elkésettsége - Egymást követő felülvizsgálati kérelmek))
      (2014/C 395/82)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Olivier Prigent (Fentange, Luxemburg) (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Currall és G. Gattinara ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az EPSO azon határozatának megsemmisítése, amely megtagadta a felperesnek az EPSO/AD/231/12 (AD7) versenyvizsga kiválasztási szakaszába bocsátását és újra besorolta őt az EPSO/AD/230/12 (AD5) versenyvizsgára, másrészt a felperesnek az említett AD5 versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét elrendelő határozat megsemmisítése, valamint az állítólagosan elszenvedett nem vagyoni kár miatti kártérítés megítélése iránti kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Közszolgálati Törvényszék a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  O. Prigent viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

         (1)  HL C 31., 2014.2.1., 22. o.


title: C-440/13. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2013. augusztus 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Croce Amica One Italia Srl kontra Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/39

         A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2013. augusztus 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Croce Amica One Italia Srl kontra Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)
   (C-440/13. sz. ügy)
   2013/C 344/68
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Croce Amica One Italia Srl

      Alperes: Azienda Regionale Emergenza Urgenza (AREU)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Összeegyeztethető-e az a közösségi joggal, hogy az ajánlatkérő szerv — a 241/1990. sz. törvény 21d. cikke alapján a közbeszerzések vonatkozásában fennálló visszavonási jogkörével élve — dönthet úgy, hogy nem ítéli oda véglegesen a szerződést pusztán azon az alapon, hogy az ideiglenesen nyertes ajánlattevő társaság törvényes képviselőjével szemben büntetőügyben nyomozás van folyamatban;

               2.

               összeegyeztethető-e a közösségi joggal a büntetőjogi felelősség jogerős megállapításának a 2004/18/EK irányelv (1) 45. cikkében kifejezésre juttatott elvétől olyan közigazgatási szempontból való meg nem felelés okán történő eltérés, amely ok a közigazgatási szerv önálló hatásköréhez kapcsolódik;

               3.

               összeegyeztethető-e a közösségi joggal a büntetőjogi felelősség jogerős megállapításának a 2004/18/EK irányelv 45. cikkében kifejezésre juttatott elvétől való eltérés abban az esetben, ha a folyamatban lévő nyomozás a saját ügyben, saját hatáskörben eljárva hozott intézkedés tárgyát képező közbeszerzési eljárással kapcsolatos bűncselekmények elkövetésére vonatkozik;

               4.

               összeegyeztethető-e a közösségi joggal az, hogy az ajánlatkérő szerv által közbeszerzési tárgykörben hozott intézkedéseket a nemzeti közigazgatási bíróság a közbeszerzésekre vonatkozó, a bíróságoknak biztosított megállapítási hatáskör gyakorlása során teljes egészében, vagyis az ajánlat megbízhatósága és megfelelősége szempontjából, tehát a nyilvánvaló logikátlanság, ésszerűtlenség, nem kielégítő indokolás vagy ténybeli tévedés korlátozott eseteit meghaladóan megvizsgálhatja?

      (1)  Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet 7. kötet 132. o.)


title: F-137/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2012. június 4-i végzése — Dergam kontra Bizottság

text:
               14.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/14

         A Közszolgálati Törvényszék 2012. június 4-i végzése — Dergam kontra Bizottság
   (F-137/11. sz. ügy)
   2012/C 209/25
   Az eljárás nyelve: francia
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.


title: A Bíróság végzése (hatodik tanács) 2004. október 12-én a C-352/03. P. sz. Pietro Del Vaglio kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Fellebbezés – Tisztviselők – Nyugdíjak – A lakóhely szerinti ország megváltoztatása – Alkalmazandó együttható – Részben nyilvánvalóan megengedhetetlen, részben pedig nyilvánvalóan alaptalan fellebbezés)

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/22

      A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   (hatodik tanács)
   2004. október 12-én
   a C-352/03. P. sz. Pietro Del Vaglio kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Fellebbezés - Tisztviselők - Nyugdíjak - A lakóhely szerinti ország megváltoztatása - Alkalmazandó együttható - Részben nyilvánvalóan megengedhetetlen, részben pedig nyilvánvalóan alaptalan fellebbezés)
   (2005/C 6/42)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-352/03. P. sz. ügyben, Pietro Del Vaglio, lakóhelye: London (Egyesült Királyság), (ügyvédek: M. Famchon és B. Desrez) által a Bíróság Alapokmányának 56. cikke alapján benyújtott fellebbezés tárgyában, az eljárásban ellenérdekű fél az Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: J. Currall, segítője: D. Waelbroeck ügyvéd), a Bíróság (hatodik tanács), tagjai: A. Borg Barthet, a tanács elnöke, J.-P. Puissochet és S. von Bahr (előadó), bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 12-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság kötelezi Pietro Del Vaglio-t a költségek viselésére.

      (1)  HL C 251., 2003.10.18.


title: T-210/16. sz. ügy: 2016. május 5-én benyújtott kereset – Lukas kontra Tanács

text:
               4.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 243/39

         2016. május 5-én benyújtott kereset – Lukas kontra Tanács
   (T-210/16. sz. ügy)
   (2016/C 243/43)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Olena Lukas (Kijev, Ukrajna) (képviselő: M. Cessieux ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa Olena Lukas keresetét elfogadhatónak;

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2014. március 5-i 208/2014/EU tanácsi rendeletet;

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló, 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozatot;

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg a 2014. március 5-i 2014/119/KKBP tanácsi határozattal bevezetett korlátozó intézkedéseket meghosszabbító alábbi határozatokat és rendeleteket:

                           —

                           2015. március 5-i 2015/364/KKBP tanácsi határozat;

                           —

                           2015. március 5-i (EU) 2015/357 tanácsi rendelet;

                           —

                           2015. június 5-i 2015/876/KKBP tanácsi határozat;

                           —

                           2015. június 5-i (EU) 2015/869 tanácsi rendelet;

                           —

                           2016. március 4-i 2016/318/KKBP tanácsi határozat;

                           —

                           le 2016. március 4-i (EU) 208/2014 tanácsi rendelet;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzatának 87. és 91. cikke alapján az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a védelemhez való jog és a hatékony jogorvoslathoz való jog megsértésére alapított jogalap.

               2.

               A második, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, a 2014/119/KKBP határozat 1. cikkében előírt és a 208/2014/EU rendelet (4) preambulumbekezdésében megismételt kritérium; a 2015/364/KKBP határozat (3) preambulumbekezdésében előírt és a 2015/357/EU rendelet (2) preambulumbekezdésében megismételt kritérium; a 2015/876/KKBP határozat (4) preambulumbekezdésében előírt és a 2015/357/EU rendelet (3) preambulumbekezdésében megismételt kritérium; valamint a 2016/318/KKBP határozat (4) preambulumbekezdésében előírt és a 2015/357/EU rendelet (2) preambulumbekezdésében megismételt kritérium megsértésére alapított jogalap.

               4.

               A negyedik, a Tanács ténybeli hibájára alapított jogalap.

               5.

               Az ötödik, a felperes tulajdonhoz való jogának nyilvánvaló megsértésére alapított jogalap.


title: C-354/08. sz. ügy: 2008. július 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/18

         2008. július 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-354/08. sz. ügy)
   (2008/C 285/31)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Traversa és J. Sénéchal meghatalmazottak)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel a hidraulikus energiát használó létesítmények koncesszióinak pályázati eljárása keretében, különösen a hidraulikus energiát használó létesítmények koncessziójáról és közhasznúsági nyilatkozatáról szóló, 1999. március 22-i, 99/225. sz. rendelet 29. cikke (3) bekezdése rendelkezéseinek elfogadásával a távozó jogosultnak elsőbbségi jogot biztosított – nem teljesítette az EK 43. cikkből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság arra hivatkozik, hogy a hidraulikus energiát használó létesítmények koncesszióinak megújítása és odaítélése során az, hogy a távozó jogosult részére elsőbbségi jogot biztosítanak, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvébe ütközik, és akadályozza a letelepedés szabadságát. Előnyben részesítve ugyanis a koncesszióval rendelkező és ennek folytán már Franciaországban letelepedett társaságokat, a francia jogi szabályozás megnehezíti a más tagállamokban létrejött társaságok letelepedését.
   A francia hatóságok ezenkívül nem hivatkoztak a Szerződés 45. és 46. cikkében foglalt eltérési lehetőségekre vagy nyomós közérdekre az említett intézkedés igazolása érdekében, amely semmilyen esetben sem lehet arányos a kitűzött céllal. Ily módon a távozó jogosult által viselt pénzügyi terheket például az új versenytársra rótt további kötelezettségekkel kompenzálhatják.


               26.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/16

         A Norges Høyesterett 2016. február 19-i tanácsadó vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS kontra staten v/Konkurransetilsynet ügyben
   (E-3/16. sz. ügy)
   (2017/C 26/07)
   A Norges Høyesterett (Norvég Legfelsőbb Bíróság) 2016. február 19-i, a Bíróság Hivatalához 2016. február 24-én beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a Ski Taxi SA, Follo Taxi SA og Ski Follo Taxidrift AS kontra staten v/Konkurransetilsynet (Norvég Versenyhivatal) ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

               1.

               Mi a megfelelő jogi teszt annak megállapítására, hogy egy vállalkozások közötti megállapodás célja versenykorlátozó-e az EGT-megállapodás 53. cikkének értelmében?

                           a)

                           Ezzel összefüggésben, elegendő-e ahhoz, hogy megállapítást nyerhessen, hogy egy adott cselekmény az EGT-megállapodás 53. cikke szerint cél általi jogsértésnek minősül, annak a bizonyítása, hogy egy adott együttműködés versenykorlátozó hatással bírhat?

               2.

               Mi a jogi jelentősége annak a ténynek, hogy egy együttműködés a közbeszerzési hatóság előtt nyíltan valósult meg, annak megvizsgálásában, hogy egy adott cselekmény cél általi jogsértésnek minősül-e?

               3.

               Milyen jogi feltételeket kell különösen előtérbe helyezni annak a vizsgálata során, hogy két konkurens vállalkozás közös vállalkozása által benyújtott közös ajánlat formájában megvalósuló együttműködés, ahol a két vállalkozás a közös vállalkozás alvállalkozójaként jár el, cél általi jogsértésnek minősíthető-e?


title: T-509/15. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 3-i ítélete –– Kessel medintim kontra EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Premeno európai uniós szóvédjegy bejelentése — Pramino korábbi nemzeti szóédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Korábbi határozat Törvényszék általi hatályon kívül helyezését követően hozott határozat — Meghallgatáshoz való jog — A 207/2009 rendelet 75. cikke”)

text:
               20.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/24

         A Törvényszék 2017. február 3-i ítélete –– Kessel medintim kontra EUIPO – Janssen-Cilag (Premeno)
   (T-509/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Premeno európai uniós szóvédjegy bejelentése - Pramino korábbi nemzeti szóédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Korábbi határozat Törvényszék általi hatályon kívül helyezését követően hozott határozat - Meghallgatáshoz való jog - A 207/2009 rendelet 75. cikke”))
   (2017/C 086/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Kessel medintim GmbH (Mörfelden-Walldorf, Németország) (képviselők: A. Jacob és U. Staudenmaier ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Walicka meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Németország) (képviselő: M. Wenz ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Janssen-Cilag és a Kessel medintim közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. július 2-án hozott határozata (R 349/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja

               2)

               A Törvényszék a Kessel medintim GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 354., 2015.10.26.


title: C-563/12. sz. ügy: Kúria (Magyarország) által 2012. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BDV Hungary Trading Kft „va” kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               20.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/22

         Kúria (Magyarország) által 2012. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — BDV Hungary Trading Kft „va” kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (C-563/12. sz. ügy)
   2013/C 114/33
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kúria

      Az alapeljárás felei

      Felperes: BDV Hungary Trading Kft „v.a.”

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Értelmezhető-e úgy a Tanács 1977. május 17-i 77/388/EGK (1) hatodik irányelve a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás (a továbbiakban: régi HÉA irányelv) 15. cikke és a Tanács 2006. november 28-i 2006/112/EK (2) irányelve a közös hozzáadottértékadó-rendszerről (a továbbiakban: új HÉA irányelv) 146. cikke akként, hogy az exportra szánt termék Közösség területén kívülre történő kiszállításának meghatározott időn belül meg kell történnie ahhoz, hogy az adómentes exportértékesítésnek minősülhessen?

               2.

               Befolyásolja-e vagy sem az 1. pont alatti kérdésre adandó választ a fuvarparitás, az eladó, a vevő, a fuvarozó jó- avagy rosszhiszemű, kellően gondos esetleg felróható magatartása, a bevallási időszak, vagy az, hogy a termék határidőn túl ugyan, de még az adó megállapítására nyitva álló elévülési időn belül ténylegesen kiszállításra kerül?

               3.

               Összeegyeztethető-e az adósemlegesség, a jogbiztonság, az arányosság elvével, ha tagállami szabályozás az irányelvi rendelkezésekhez képest többletfeltételeket támaszt, és több együttes, az irányelvekben nem szereplő objektív feltételtől teszi függővé az adómentes export megállapítását?

               4.

               Értelmezhető-e a régi HÉA irányelv 15. cikke és az új HÉA irányelv 131. és 273. cikke akként, hogy az adókikerülés, az adóvisszaélés, az adócsalás megakadályozása, az adó pontos megállapítása és beszedése érdekében a tagállam olyan feltételekhez is kötheti az adómentes termékexportot, mint amilyeneket az általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény 11.§ (1) bekezdése, illetve az általános forgalmi adóról szóló 2007. évi CXXVII. törvény 98.§ (1) bekezdése tartalmaz?

               5.

               Összhangban áll — e az uniós jog alapelveivel, irányelvi rendelkezésekkel az, hogy az irányelvek 15. és 146. cikkében nem szereplő feltételek hiánya esetén az adóhatóság az adómentes termékexportot átminősíti, és az adózó terhére adófizetési kötelezettséget ír elő, ha igen, akkor erre milyen keretek között kerülhet sor?

      (1)  HL L 145., 1. o., magyar különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 1. o.

      (2)  HL L 347., 1. o.


title: C-604/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-168/14. sz., Pérez Gutiérrez kontra Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Ana Pérez Gutiérrez által 2015. november 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/35

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-168/14. sz., Pérez Gutiérrez kontra Bizottság ügyben 2015. szeptember 9-én hozott ítélete ellen az Ana Pérez Gutiérrez által 2015. november 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-604/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 038/48)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Ana Pérez Gutiérrez (képviselő: J. Soler Puebla ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék szeptember 9-i ítéletét, és folytassa az eljárást, valamint hozzon új ítéletet a következő módon:

               1.

               állapítsa meg, hogy jogellenesen megsértették a jóhírnévhez, a magánélethez és a családi élethez, és a saját képmásról való rendelkezéshez fűződő jogát azáltal, hogy Patrick Johannes Jacquemyn képmását engedély nélkül használták fel oly módon, hogy az Európai Bizottság a fényképét felvette az Európai Unión belül a dohánytermékekkel kapcsolatos egészségügyi figyelmeztetésekhez alkalmazott képeknek az gyűjteményébe;

               2.

               kötelezze a Bizottságot arra, hogy elmaradt haszon címén fizessen meg a fellebbező részére 181 104 € -t;

               3.

               kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen meg a fellebbező részére egy centet (0,01 €) minden olyan doboz cigaretta vagy dohánytermék után, amelyen Patrick Jacquemyn képmása szerepel, mely összeget teljességében az ítélet végrehajtásakor kell meghatározni, és mely összeg jelenleg huszonhétmillió ötszáznyolcvannyolcezer ötszázhuszonnégy eurónak (27 588 524 €) felel meg

               4.

               kötelezze a Bizottságot arra, hogy fizessen a fellebbező részére kártérítést arra vonatkozóan, hogy Patrick Jacquemyn képmásának jogellenes felhasználásból hasznot húzott, mely kártérítés összege Spanyolországban, amely a fellebbező és Patrick Jacquemyn lakóhelye, 13 790 000 €.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A tárgyalás lefolytatása és az ítéletben kifejtettek közötti eltérések

   A fellebbező soha nem fogadta el az Európai Bizottság nyilatkozatait, csupán ahhoz járult hozzá, hogy határidőn kívül bocsássák rendelkezésre a ki nem takart részeket tartalmazó dokumentumokat, ami az ítéletben nem szerepelt.

      Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 15. cikke (3) bekezdésének a megsértése

   Az azon európai uniós szabályra vonatkozó elv megsértése, hogy az uniós polgárok hozzáférhetnek az uniós döntéshozatali szervek által felhasznált dokumentumokhoz.
   A fellebbező számos alkalommal kérelmezte, hogy tegyék a számára hozzáférhetővé a vitatott fényképekhez való jogot érintő dokumentumokat, de azokat soha nem tették a számára hozzáférhetővé.

      A bizonyítékok hiánya és elégtelensége, ami az ügy Törvényszék általi vizsgálatának a hiányához vezet

   A fellebbező által kért bizonyítékokat nem bocsátották rendelkezésre, és a Bizottság által előterjesztett bizonyítékok nem rendelkeznek bizonyító erővel, mivel szinte minden esetben kitakart adatokat tartalmaznak.

      A kontradiktórius eljárás és a fegyveregyenlőség elvének a megsértése

   Az Európai Bizottság által előterjesztett dokumentumok kitakarásokat tartalmaztak, azokban nem szerepeltek adatok, és akadályozták, hogy azokat a fellebbező kontradiktórius módon elemezze, következésképpen a fellebbező ezeket nem tekinti jogszerű bizonyítékoknak, sem pedig a Törvényszék által bizonyító erejűnek tekinthető tényezőknek.

      A tények eltorzítása (Distort of facts)

   A kitakart, és adatokat nem tartalmazó dokumentumok a Törvényszéket annak megállapítására vezették, hogy a fényképek állítólagos elkészítése jogszerű volt, és a felperes a valóság ezen szimulációját nem tudta megcáfolni, mivel a dokumentumok bizonyító erejű adatai hiányoztak. A dokumentumokban az adatok kitakarása az 1995. évi irányelvből származó adatvédelmi elveknek a téves alkalmazása útján történt (1).

      (1)  A személyes adatok feldolgozása [helyesen: kezelése] vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.)


title: C-258/14. sz. ügy: A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2014. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eugenia Florescu és társai kontra / Casa Judeţeană de Pensii Sibiu és társai

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/13

         A Curtea de Apel Alba Iulia (Románia) által 2014. május 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Eugenia Florescu és társai kontra / Casa Judeţeană de Pensii Sibiu és társai
   (C-258/14. sz. ügy)
   2014/C 292/18
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Eugenia Florescu, Ioan Poiană, Cosmina Diaconu (Bădilă Mircea örököse minőségében), Anca Vidrighin (Bădilă Mircea örököse minőségében), Eugenia Elena Bădilă (Bădilă Mircea örököse minőségében)

      Alperes: Casa Județeană de Pensii Sibiu, Casa Națională de Pensii și alte Drepturi de Asigurări Sociale, Ministerul Muncii, Familiei și Protecției Sociale, Statul Român prin Ministerul Finanțelor Publice, Ministerul Finanțelor Publice prin D.G.F.P. Sibiu

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Egy olyan megállapodást, mint a Monitorul Oficial 2009. július 1-jei 455. számában közzétett, az Európai Közösség és Románia között 2009. június 23-án létrejött megállapodás, lehet-e olyan aktusnak, határozatnak, közleménynek stb. tekinteni, amely az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében jogi kötőerővel bír (Flavia Manghera ítélet, 59/75, 1976. február 3.,illetve Franciaország kontra Bizottság ítélet, C-57/95, 1997. március 20.) és az Európai Unió Bíróságának értelmezési hatáskörébe tartozhat-e?

               2)

               Igenlő válasz esetén, úgy kell-e értelmezni a Monitorul Oficial 2009. július 1-jei 455. számában közzétett, az Európai Közösség és Románia között létrejött 2009. június 23-i Egyetértési Megállapodást, hogy a gazdasági válság hatásainak a személyzeti kiadások csökkentése általi enyhítése érdekében az Európai Bizottság jogszerűen írhatja elő egy olyan nemzeti törvény elfogadását, amely visszavonja egy személynek a több mint 30 év alatt szerzett, a törvényt megelőzően jogszerűen megállapított és folyósított járulékalapú nyugdíjhoz való jogát, azon tény okán, hogy ez a személy egy munkaszerződés alapján végzett tevékenységért fizetést kap, amely tevékenység különbözik attól a tevékenységtől, amelynek tekintetében nyugállományba helyzeték?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Közösség és Románia között létrejött 2009. június 23-i Egyetértési Megállapodást, hogy a gazdasági válság hatásainak enyhítése érdekében az Európai Bizottság jogszerűen írhatja elő egy olyan nemzeti törvény elfogadását, amely teljes egészében és határozatlan időre megvonja egy személynek a több, mint 30 év alatt szerzett, a törvényt megelőzően jogszerűen megállapított és folyósított járulékalapú nyugdíjhoz való jogát azzal az indokkal, hogy ez a személy egy munkaszerződés alapján végzett tevékenységért fizetést kap, amely tevékenység különbözik attól a tevékenységtől, amelynek tekintetében nyugállományba helyezték?

               4)

               Úgy kell-e értelmezni a Megállapodás egészét és különösen annak a közigazgatás átalakítására és hatékonyságának javítására vonatkozó 5. pontja d) alpontját, hogy a gazdasági válság hatásainak enyhítése érdekében az Európai Bizottság jogszerűen írhatta elő egy olyan nemzeti törvény elfogadását, amely a közintézmények nyugdíjas tisztviselői esetében a nyugdíjnak a fizetéssel való halmozására vonatkozó tilalmat vezet be?

               5)

               Értelmezhető-e úgy az Európai Unió Alapjogi Chartájának 17., 20., 21. és 47. cikke, az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 6. cikke, az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 110. cikke, a jogbiztonságnak a közösségi jogban rögzített elve és a Bíróság ítélkezési gyakorlata, hogy azokkal ellentétes az olyan szabályozás, mint az 554/2204. sz. törvény 21. cikkének (2) bekezdésében foglalt szabályozás, amely az uniós jog elsőbbsége elvének megsértése esetén kizárólag a közigazgatási peres eljárásokban teszi lehetővé a nemzeti bíróság által hozott határozatok vonatkozásában a perújítást, a nemzeti bíróság által a más (polgári, büntető, kereskedelmi) jogterületeken hozott határozatokkal szemben pedig nem teszi lehetővé a perújítást az uniós jog elsőbbsége elvének az ilyen határozatok általi megsértése esetén?

               6)

               Ellentétes-e az EUSZ 6 cikkel az olyan tagállami szabályozás, amely a hivatásos bírák nyugdíjának – amelyet az általuk a bíróságon több, mint 30 éves szolgálati idő alatt fizetett járulék alapján állapítottak meg – folyósítását az egyetemi jogi oktatásra vonatkozó munkaszerződés megszüntetésének feltételéhez köti?

               7)

               Ellentétes-e az EUSZ 6. cikkel, az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdésével és az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával az olyan szabályozás, amely annak ellenére fosztja meg a jogosultat az őt megillető nyugdíjhoz való jogától, hogy ezt a nyugdíjat egy több, mint 30 éven át fizetett járulék alapján állapították meg, miközben a bírák az egyetemi tevékenységük után elkülönítetten fizették és fizetik továbbra is a nyugdíjjárulékot?

               8)

               Ellentétes-e az EUSZ 6. cikkel, a faji vagy etnikai származásra való tekintet nélkül a személyek közötti egyenlő bánásmódról szóló 2000/78 irányelv (1) 2. cikke (2) bekezdésének b) pontjával, illetve az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával valamely tagállam alkotmánybírósága által hozott olyan ítélet, amely a törvény alkotmányossági vizsgálata során megállapítja, hogy a nyugdíjnak a fizetéssel történő halmozásához való jog csak a megbízással kinevezett személyeket illeti meg, és kizárja ezáltal azokat a hivatásos bírákat, akik számára azért tilos a több, mint 30 éven át fizetett egyéni járulék alapján megállapított nyugdíj folyósítása, mert ezek a bírák továbbra is gyakorolják egyetemi jogi oktatói tevékenységüket?

               9)

               Ellentétes-e az EUSZ 6. cikkel, illetve az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával az olyan szabályozás, amely a bírák több, mint 30 éven át fizetett egyéni járulék alapján megállapított nyugdíjának folyósítását határozatlan időre az egyetemi tevékenység megszüntetésének feltételéhez köti?

               10)

               Ellentétes-e az EUSZ 6. cikkel, illetve az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával az olyan szabályozás, amely sérti a személyek tulajdonának védelme és a közérdekű követelmények között fenntartandó igazságos egyensúlyt azáltal, hogy csak a személyek egy meghatározott csoportja esetében írja elő a bírói nyugdíj az okból történő elvesztését, hogy ezek a személyek egyetemi [oktatói] tevékenységet folytatnak?

      (1)  A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet 4. kötet 79. o.)


title: A C-261/04. sz. ügy törlése

text:
               11.6.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/30

         A C-261/04. sz. ügy (1) törlése
   (2005/C 143/54)

      (Az eljárás nyelve: német)

   2005. január 31-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-261/04. sz. (az Arbeitsgericht Regensburg előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Gerhard Schmidt kontra Sennebogen Maschinenfabrik GmbH ügy törlését.

      (1)  HL C 228., 2004.9.11.


title: C-182/10. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2012. február 16-i ítélete (a Cour constitutionnelle (korábban Cour d’arbitrage, Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marie Noëlle Solvay és társai kontra Région wallonne (Projektek környezetre gyakorolt hatásainak a vizsgálata — A „jogalkotási aktus” fogalma — Az Aarhusi Egyezmény végrehajtási útmutatójában található információk jelentősége és terjedelme — Valamely projekt megfelelő környezeti hatásvizsgálat nélküli engedélyezése — Az igazságszolgáltatáshoz való jog a környezetvédelem területén — A jogorvoslathoz való jog terjedelme — Élőhelyirányelv — A természeti terület épségét hátrányosan befolyásoló terv vagy projekt — Nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indok)

text:
               31.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 98/5

         A Bíróság (negyedik tanács) 2012. február 16-i ítélete (a Cour constitutionnelle (korábban Cour d’arbitrage, Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Marie Noëlle Solvay és társai kontra Région wallonne
   (C-182/10. sz. ügy) (1)

   (Projektek környezetre gyakorolt hatásainak a vizsgálata - A „jogalkotási aktus” fogalma - Az Aarhusi Egyezmény végrehajtási útmutatójában található információk jelentősége és terjedelme - Valamely projekt megfelelő környezeti hatásvizsgálat nélküli engedélyezése - Az igazságszolgáltatáshoz való jog a környezetvédelem területén - A jogorvoslathoz való jog terjedelme - Élőhelyirányelv - A természeti terület épségét hátrányosan befolyásoló terv vagy projekt - Nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indok)
   2012/C 98/06
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionnelle (korábban Cour d’arbitrage)

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, Alix Walsh, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B.S.C.A. (Brussels south Charleroi Airport) ASBL-A.R.A.Ch, Grégoire Stassin, André Gilliard, Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Nicole Laloux, François Gevers, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Seraffin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Mariel Jeanne, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, La Hulpe, Notre village ASBL, André Philips, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Sartau SA, Philippe Grisard de la Rochette, Antoine Boxus, Pierre Deneye, Jean-Pierre Olivier, Paul Thiry, Willy Roua, Guido Durlet, Agrebois SA, Yves de la Court

      Alperes: Région wallonne

      Az eljárásban részt vesznek: az Infrabel SA, a Codic Belgique SA, a Federal Express European Services Inc. (FEDEX), a Société wallonne des aéroports (Sowaer), a Société régionale wallonne du transport (SRWT), a Société Intercommunale du Brabant wallon (IBW)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour constitutionnelle (korábban Cour d’arbitrage) — Az Európai Közösség nevében 1998. június 25-én megkötött és a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal (HL L 124., 1. o.) jóváhagyott, a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Aarhusi Egyezmény 2. cikke 2. pontjának, 3. cikke (9) bekezdésének, 6. cikke (9) bekezdésének és 9. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének értelmezése — Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.) 1. cikke (5) bekezdésének, 9. cikke (1) bekezdésének és 10a. cikkének értelmezése — A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.) 6. cikke (3) és (4) bekezdésének értelmezése — A „hatóság” fogalma — Az Aarhusi Egyezmény végrehajtási útmutatójában található információk jelentősége és terjedelme — Az olyan jogalkotási aktusok, mint a regionális jogalkotó által rendelet alapján kiadott városfejlesztési vagy környezetvédelmi engedélyek kizárása az Egyezmény hatálya alól — Az olyan eljárásnak az Egyezménnyel és a közösségi joggal való összeegyeztethetősége, amely alapján olyan engedélyeket adnak ki, amelyeket csak a Cour constitutionnelle és a rendes bíróságok előtt lehet jogorvoslattal megtámadni — Valamely projekt megfelelő környezeti hatásvizsgálat nélküli engedélyezése.

      Rendelkező rész

               1.

               Noha a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló, 1998. június 25-én kötött és az Európai Közösség nevében a 2005. február 17-i 2005/370/EK tanácsi határozattal jóváhagyott egyezmény 2. cikke (2) bekezdésének és 9. cikke (4) bekezdésének értelmezése során figyelembe vehető ezen egyezmény végrehajtási útmutatója, azonban egyáltalán nincs kötelező ereje, és nem rendelkezik olyan normatív jelleggel, mint amellyel az említett egyezmény rendelkezései bírnak.

               2.

               A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezmény 2. cikkének (2) bekezdését és a 2003. május 26-i 2003/35/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e jogszabályok hatálya alól csak azok a projektek vannak kizárva, amelyek részleteit egyedi jogalkotási aktussal fogadták el oly módon, hogy az említett jogszabályok a jogalkotási folyamaton keresztül megvalósították a céljukat. A nemzeti bíróság feladata annak — az elfogadott jogalkotási aktus tartalmának, valamint az annak elfogadásához vezető jogalkotási eljárás egészének és különösen az előkészítő iratoknak és a parlamenti vitáknak a figyelembevételével történő — vizsgálata, hogy e két feltétel teljesült-e. E tekintetben az olyan jogalkotási aktus, amely mindössze „megerősíti” a korábbi közigazgatási aktust arra szorítkozva, hogy megállapítja a közérdeken alapuló kényszerítő indokok fennállását olyan érdemi jogalkotási eljárás előzetes megindítása nélkül, amely lehetővé tenné az említett feltételek betartását, nem tekinthető az e rendelkezés értelmében vett egyedi jogalkotási aktusnak, tehát nem elegendő valamely projektnek ezen egyezmény, illetve ezen módosított irányelv hatálya alóli kizárásához.

               3.

               A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezmény 3. cikkének (9) bekezdését, 9. cikkének (2)–(4) bekezdését és a 2003/35 irányelvvel módosított 85/337 irányelv 10a. cikkét úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           amennyiben az e rendelkezések hatálya alá tartozó projektet jogalkotási aktus fogadja el, a nemzeti eljárási szabályok alapján bíróságnak vagy a törvény értelmében létrehozott, más független és pártatlan testületnek meg kell tudnia vizsgálnia azt, hogy ez a jogalkotási aktus megfelel-e az ezen módosított irányelv 1. cikkének (5) bekezdésében meghatározott feltételeknek; és

                           —

                           abban az esetben, ha az ilyen aktussal szemben nincs semmilyen, fent felidézett jellegű vagy hatályú jogorvoslat, a hatáskörükben eljáró nemzeti bíróságok feladata az előző francia bekezdésben leírt felülvizsgálati jogkörnek a gyakorlása, és abból adott esetben következtetéseknek e jogalkotási aktus figyelmen kívül hagyásával történő levonása.

               4.

               A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezmény 6. cikkének (9) bekezdését és a 2003/35 irányelvvel módosított 85/337 irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem írja elő, hogy magának a határozatnak tartalmaznia kell azon indokokat, amelyek alapján a hatáskörrel rendelkező hatóság úgy határozott, hogy az szükséges. Mindazonáltal, abban az esetben, ha valamely érdekelt személy ezt kéri, a hatáskörrel rendelkező hatóságnak kötelessége tájékoztatni őt az e határozat alapjául szolgáló okokról vagy az előterjesztett kérelemre válaszul adandó információkról és a vonatkozó dokumentumokról.

               5.

               A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv6. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ennek alapján a nemzeti hatóság — ideértve a jogalkotót is — nem engedélyezhet anélkül valamely tervet vagy projektet, hogy megbizonyosodott volna arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét.

               6.

               A 92/43 irányelv 6. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ez alapján egy társaság központi ügyvezetésének helyt adó létesítmény létrehozása főszabály szerint nem tekinthető e rendelkezés értelmében olyan nyomós közérdeken alapuló kényszerítő indoknak – ideértve a társadalmi vagy gazdasági jellegű indokokat –, amely igazolhatja az érintett természeti terület épségét hátrányosan befolyásoló terv vagy projekt megvalósítását.

      (1)  HL C 179., 2010.7.3.


title: C-227/14. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. április 23-i ítélete – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke — A folyadékkristályos kijelzők [LCD] világszintű piaca — Az árak rögzítése — Bírságok — Bírságkiszabási iránymutatás [2006] — 13. pont — Az eladások értékének meghatározása — Közös vállalat — Az anyavállalatok számára történő eladások figyelembevétele — A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény [2002] — A 23. pont b) alpontjának utolsó bekezdése — Részleges bírságmentesség — A Bizottság előtt korábban ismeretlen tényekre vonatkozó bizonyítékok)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/12

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2015. április 23-i ítélete – LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd kontra Európai Bizottság
   (C-227/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke - A folyadékkristályos kijelzők [LCD] világszintű piaca - Az árak rögzítése - Bírságok - Bírságkiszabási iránymutatás [2006] - 13. pont - Az eladások értékének meghatározása - Közös vállalat - Az anyavállalatok számára történő eladások figyelembevétele - A kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény [2002] - A 23. pont b) alpontjának utolsó bekezdése - Részleges bírságmentesség - A Bizottság előtt korábban ismeretlen tényekre vonatkozó bizonyítékok))
   (2015/C 205/17)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co. Ltd (képviselők: A. Winckler és F.-C. Laprévote ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Ronkes Agerbeek és P. Van Nuffel, meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az LG Display Co. Ltd-t és az LG Display Taiwan Co. Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 303., 2014.9.8.


title: C-652/16. sz. ügy: Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov kontra Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

text:
               20.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/11

         Az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) által 2016. december 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov kontra Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite
   (C-652/16. sz. ügy)
   (2017/C 086/14)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Nigyar Rauf Kaza Ahmedbekova, Rauf Emin Ogla Аhmedbekov

      Alperes: Zamestnik-predsedatel na Darzhavna agentsia za bezhantsite

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az következik-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 78. cikkének (1) bekezdéséből és (2) bekezdésének a), d) és f) pontjából, valamint a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) (átdolgozás) (12) preambulumbekezdéséből és 1. cikkéből, hogy a nemzetközi védelem iránti kérelmek elfogadhatatlanságának az említett irányelv 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjában rögzített oka olyan közvetlen hatállyal bíró rendelkezés, amelynek alkalmazását a tagállamok nem mellőzhetik többek között oly módon, hogy a nemzeti jog azon kedvezőbb rendelkezéseit alkalmazzák, amelyek szerint az első nemzetközi védelem iránti kérelmet az irányelv 10. cikkének (2) bekezdése által előírtaknak megfelelően először abból a szempontból kell megvizsgálni, hogy a kérelmező menekültnek minősül-e, majd ezt követően abból a szempontból, hogy jogosult-e kiegészítő védelemre?

               2)

               Az következik-e a 2013/32 irányelv 7. cikkének (3) bekezdésével és 2. cikkének a), c) és g) pontjával, valamint (60) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjából, hogy az alapügy körülményei között elfogadhatatlan a kísérővel rendelkező kiskorú nevében az egyik szülő által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem, ha a kérelmet azzal indokolják, hogy a gyermek a nemzetközi védelmet azzal az indokkal kérelmező személy családtagja, hogy e személy a Genfi Egyezmény 1. cikkének A. pontja szerinti menekült?

               3)

               Az következik-e a 2013/32 irányelv 7. cikkének (1) bekezdésével és 2. cikkének a), c) és g) pontjával, valamint (60) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 33. cikke (2) bekezdésének e) pontjából, hogy az alapügy körülményei között elfogadhatatlan a felnőtt korú személy nevében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem, ha a kérelmet a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező közigazgatási hatóság előtti eljárásokban kizárólag azzal indokolják, hogy a kérelmező a nemzetközi védelmet azzal az indokkal kérelmező személy családtagja, hogy e személy a Genfi Egyezmény 1. cikkének A. pontja szerinti menekült, és a kérelmező a kérelem benyújtásának időpontjában nem jogosult jövedelemszerző tevékenységet folytatni?

               4)

               A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) (átdolgozás) (36) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikkének (4) bekezdése alapján kizárólag a kérelmezővel kapcsolatos tények és körülmények alapján értékelhető-e az üldöztetéstől való megalapozott félelem, illetve a súlyos sérelem tényleges veszélyének fennállása?

               5)

               Megengedett-e a 2011/95 irányelvnek az ezen irányelv (36) preambulumbekezdésével és a 2013/32 irányelv 31. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikke alapján valamely tagállam olyan nemzeti ítélkezési gyakorlata, amely:

                           a)

                           arra kötelezi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot, hogy egy és ugyanazon család tagjainak nemzetközi védelem iránti kérelmeit közös eljárásban vizsgálja meg, ha e kérelmeket ugyanazokkal a tényekkel, konkrétan azzal az állítással indokolják, hogy csak a családtagok egyike menekült;

                           b)

                           arra kötelezi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatóságot, hogy felfüggessze az azon családtagok által benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelmek tárgyában folyamatban lévő eljárást, akik személyesen nem teljesítik az ilyen védelemre vonatkozó feltételeket, és erre a családtag azon indokkal benyújtott kérelme tárgyában folyamatban lévő eljárás lezárásáig kerüljön sor, hogy az érintett a Genfi Egyezmény 1. cikkének A. pontja szerinti menekült;

                     a gyermek mindenek felett álló érdekével, a család egységének fenntartásával és a magán- és a családi élethez való jog tiszteletben tartásával, valamint a kérelem megvizsgálásáig a tagállamban maradás jogával kapcsolatos megfontolások alapján is megengedett-e az ilyen ítélkezési gyakorlat, mégpedig az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7., 18. és 47. cikke, a 2013/32 irányelv (12) és (60) preambulumbekezdése, valamint 9. cikke, a 2011/95 irányelv (16), (18) és (36) preambulumbekezdése, valamint 23. cikke és a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) (9), (11) és (35) preambulumbekezdése, valamint 6. és 12. cikke alapján?

               6)

               Az következik-e a 2011/95 irányelv (24) preambulumbekezdésével és 2. cikkének d) és j) pontjával, 13. cikkével és 23. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (16), (18) és (36) preambulumbekezdéséből, valamint 3. cikkéből, hogy megengedett a Zakon za ubezhishteto i bezhantsite (a menedékről és a menekültekről szóló törvény) alapügyben szóban forgó 8. cikkének (9) bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti jogszabályi rendelkezés, amelynek alapján azon külföldi családtagjai is menekültnek minősülnek, akinek esetében elismerték a menekültjogállást, amennyiben mindez összeegyeztethető a családtagok személyes jogállásával, és nem állnak fenn a menekültjogállás elismerését kizáró nemzeti jogi okok?

               7)

               Az következik-e az üldöztetési okoknak a 2011/95 irányelv 10. cikkében foglalt szabályozásából, hogy az érintett származási országával szemben az Emberi Jogok Európai Bírósága előtt előterjesztett kérelem megalapozza az érintettnek az említett irányelv 10. cikke (1) bekezdésének d) pontja szerinti meghatározott társadalmi csoporthoz való tartozását, illetve hogy a kérelem előterjesztése az irányelv 10. cikke (1) bekezdésének e) pontja szerinti politikai véleménynek tekintendő?

               8)

               Az következik-e a 2013/32 irányelv 46. cikkének (3) bekezdéséből, hogy a bíróság köteles érdemben megvizsgálni a nemzetközi védelemre való jogosultság alátámasztására a bírósági eljárás során előadott, de a nemzetközi védelem megtagadásáról szóló határozattal szemben benyújtott keresetlevélben nem hivatkozott új indokokat?

               9)

               Az következik-e a 2013/32 irányelv 46. cikkének (3) bekezdéséből, hogy a bíróság ezen irányelv 33. cikke (2) bekezdésének e) pontja alapján köteles értékelni a nemzetközi védelem megtagadásáról szóló határozat megtámadása miatt indult bírósági eljárásban a nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatóságát, amennyiben a megtámadott határozat a kérelmet – az irányelv 10. cikkének (2) bekezdése által előírtaknak megfelelően – először abból a szempontból értékelte, hogy a kérelmező menekültnek minősül-e, majd ezt követően abból a szempontból, hogy jogosult-e kiegészítő védelemre?

      (1)  HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.

      (2)  HL 2011. L 337., 9. o.

      (3)  HL 2013. L 180., 96. o.


title: C-18/13. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2014. február 13-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Maks Pen EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia, korábban Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia (Adózás — Közös hozzáadottértékadó-rendszer — 2006/112/EK irányelv — Az előzetesen felszámított adó levonása — Nyújtott szolgáltatások — Ellenőrzés — A szükséges eszközökkel nem rendelkező szolgáltató — Az adócsalás fogalma — Az adócsalás hivatalból történő megállapításának kötelezettsége — A szolgáltatás tényleges nyújtásával kapcsolatos követelmény — Megfelelően részletes nyilvántartás vezetésének követelménye — Peres eljárások — Annak tilalma, hogy a bíróság büntetőjogilag minősítse a csalást, és súlyosbítsa a felperes helyzetét)

text:
               29.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 93/16

         A Bíróság (hetedik tanács) 2014. február 13-i ítélete (az Administrativen sad Sofia-grad (Bulgária) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Maks Pen EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia, korábban Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia
   (C-18/13. sz. ügy) (1)

   (Adózás - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 2006/112/EK irányelv - Az előzetesen felszámított adó levonása - Nyújtott szolgáltatások - Ellenőrzés - A szükséges eszközökkel nem rendelkező szolgáltató - Az adócsalás fogalma - Az adócsalás hivatalból történő megállapításának kötelezettsége - A szolgáltatás tényleges nyújtásával kapcsolatos követelmény - Megfelelően részletes nyilvántartás vezetésének követelménye - Peres eljárások - Annak tilalma, hogy a bíróság büntetőjogilag minősítse a csalást, és súlyosbítsa a felperes helyzetét)
   2014/C 93/25
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administrativen sad Sofia-grad

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Maks Pen EOOD

      Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” Sofia, korábban Direktor na Direktsia „Obzhalvane i upravlenie na izpalnenieto” Sofia

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Administrativen sad Sofia-grad — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 63. cikkének, 178. cikke (1) bekezdése a) pontjának, 226. cikke (1) bekezdése 6. pontjának, valamint 242. és 273. cikkének értelmezése — Az „adócsalás” fogalma — A szolgáltatás teljesítéséhez szükséges munkaerővel, tárgyi eszközökkel és vagyonnal nem rendelkező szolgáltató számlán való feltüntetése — Számviteli bizonylatok hiánya — A szolgáltatás teljesítésének igazolása céljából kiállított hamis dokumentumok — Az adócsalás hivatalból történő megállapítására vonatkozó nemzeti bírósági kötelezettség — A levonási jognak a szolgáltatás tényleges teljesítésétől való függővé tétele — A nemzetközi számviteli előírások betartásának követelménye az adólevonási jog ellenőrzése céljából vezetett részletes nyilvántartás követelményeinek való megfelelés érdekében — A szolgáltatás tényleges teljesítésére vonatkozó információk számlán való feltüntetésének esetleges szükségessége — Nemzeti jogszabályok, amelyek abban az időpontban tekintik teljesítettnek a szolgáltatást, amikor az említett szolgáltatásból származó bevétel elismeréséhez szükséges feltételek a vonatkozó jogszabályok szerint teljesülnek

      Rendelkező rész

               1.

               A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal ellenétes, hogy az adóalany a szolgáltató által kibocsátott számlákon szereplő hozzáadottérték-adót levonja, ha a szolgáltatás teljesítése ellenére kitűnik, hogy azt ténylegesen nem e szolgáltató vagy alvállalkozója teljesítette, mivel többek között az utóbbiak nem rendelkeztek a szükséges munkaerővel, tárgyi eszközökkel és vagyonnal, hogy a szolgáltatásnyújtásuk tényleges teljesítésének költségeit nem tüntették fel a könyvelésükben, vagy hogy a szolgáltató nevében bizonyos dokumentumokat aláíró személyek kiállítói minősége tévesnek bizonyult, azon kettős feltétel mellett, hogy az ilyen tények csalárd magatartást valósítanak meg, és az adóhatóságok által közölt objektív tényezőkre tekintettel megállapításra kerül, hogy az adóalany tudta vagy tudnia kellett volna, hogy a levonási jog megalapozására felhozott ügylettel ilyen adócsalásban vesz részt, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

               2.

               Ha a nemzeti bíróságok kötelesek vagy jogosultak hivatalból megtagadni a kötelező erejű nemzeti jogszabályra alapított jogalapot, kötelesek ezt megtenni a kötelező erejű olyan uniós jogszabály vonatkozásában is, amely előírja a hatóságok és a nemzeti bíróságok számára, hogy meg kell tagadniuk a hozzáadottértékadó-levonási jog által biztosított előnyt, ha objektív körülmények alapján megállapítható, hogy e jogra csalárd módon vagy visszaélésszerűen hivatkoztak. E bíróságok feladata az e levonási jogra történő hivatkozás csalárd vagy visszaélésszerű módjának értékelése során, hogy a lehető legteljesebb mértékig a 2006/112 irányelv szövegét és célját figyelembe véve értelmezzék a nemzeti jogot ezen irányelv eredményének elérése érdekében, ami megköveteli, hogy hatáskörük keretei között tegyenek meg mindent a belső jog egészére tekintettel és az általuk elfogadott értelmezési módszerek alkalmazásával.

               3.

               A 2006/112 irányelvet, amelynek 242. cikke különösen azt írja elő, hogy minden adóalanynak a hozzáadottérték-adó megállapítása és ellenőrzése céljából részletes nyilvántartást kell vezetnie, úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy az érintett tagállam ugyanezen irányelv 273. cikkének határai között minden adóalanytól megköveteli, hogy e tekintetben tartsa tiszteletben a nemzetközi számviteli standardoknak megfelelő nemzeti számviteli szabályokat, feltéve hogy az e vonatkozásban elfogadott intézkedések nem haladják meg az adó helyes beszedésére és az adókijátszás elkerülésére irányuló célok eléréséhez szükséges mértéket. E tekintetben a 2006/112 irányelvvel ellentétes az a nemzeti rendelkezés, amely szerint a szolgáltatásnyújtás teljesítésének időpontja az az időpont, amikor teljesültek az érintett szolgáltatásból származó bevétel elismerésének feltételei.

      (1)  HL C 79., 2013.3.16.


               7.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/8

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 2011. április 11-én Izland ellen indított kereset
   (E-8/11. ügy)
   2011/C 199/04
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2011. április 11-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon Izland ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (35, Rue Belliard, B-1040 Brüsszel, Belgium) meghatalmazotti minőségben Xavier Lewis és Florence Simonetti képviseli.
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság kéri, hogy az EFTA-Bíróság állapítsa meg a következőket:

               1.

               Azzal, hogy nem biztosította, hogy hatáskörrel rendelkező hatóságai stratégiai zajtérképeket készítsenek és – adott esetben – ezeket jóváhagyják, valamint a területén lévő minden, évente 6 millió jármű áthaladásánál nagyobb forgalmat lebonyolító fontosabb közútra vonatkozóan a zaj kezeléséhez szükséges cselekvési terveket készítsenek, továbbá nem biztosította azt, hogy az irányelv VI. mellékletében említett stratégiai zajtérképekből és cselekvésiterv-összefoglalókból származó információkat megküldik az EFTA Felügyeleti Hatóság részére, az Izlandi Köztársaság nem tett eleget az EGT-megállapodás XX. mellékletének 32g. pontjában említett, az EGT-megállapodás 1. jegyzőkönyvével az EGT-megállapodáshoz igazított jogi aktus (Az Európai Parlamenti és Tanács 2002. június 25-i 2002/49/EK irányelve a környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről) 7. cikkének (1) bekezdéséből, 8. cikkének (1) bekezdéséből és 10. cikkéből származó kötelezettségeinek;
               valamint rendelje el, hogy

               2.

               az eljárás valamennyi költségét az Izlandi Köztársaság fedezi.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság úgy véli, hogy Izland nem készített zajtérképeket és a zaj kezeléséhez szükséges cselekvési terveket a területén lévő minden, évente 6 millió jármű áthaladásánál nagyobb forgalmat lebonyolító fontosabb közútra vonatkozóan.

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság úgy véli, hogy ennek elmulasztása az EGT-megállapodás XX. mellékletének 32g. pontjában említett, a környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről szóló 2002. június 25-i 2002/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikke (1) bekezdésének, 8. cikke (1) bekezdésének és 10. cikkének megsértését képezi.