title: C-644/13. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. január 26-i ítélete – Villeroy és Boch SAS kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca — Az EUMSZ 101. cikk és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat — Árak összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje — Egységes jogsértés — Bizonyítás — Bírságok — Korlátlan felülvizsgálat — Észszerű határidő — Arányosság)

text:
               3.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 104/9

         A Bíróság (első tanács) 2017. január 26-i ítélete – Villeroy és Boch SAS kontra Európai Bizottság
   (C-644/13. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - A fürdőszobai szerelvények és felszerelések belga, német, francia, olasz, holland és osztrák piaca - Az EUMSZ 101. cikk és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat - Árak összehangolása és érzékeny kereskedelmi információk cseréje - Egységes jogsértés - Bizonyítás - Bírságok - Korlátlan felülvizsgálat - Észszerű határidő - Arányosság))
   (2017/C 104/15)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Villeroy és Boch SAS (képviselő: J. Philippe avocat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre, L. Malferrari és F. Ronkes Agerbeek, meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Villeroy & Boch SAS-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 45., 2014.2.15.


title: T-660/11. sz. ügy: 2011. december 30-án benyújtott kereset — Polytetra kontra OHIM — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/15

         2011. december 30-án benyújtott kereset — Polytetra kontra OHIM — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)
   (T-660/11. sz. ügy)
   2012/C 65/29
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Németország) (képviselő: R. Schiffer ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Egyesült Államok)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának 2011. szeptember 29-én az R 2005/2010-1. sz. ügyben hozott határozatát; és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Polytetra GmbH.

      Az érintett közösségi védjegy: az „POLYTETRAFLON” szóvédjegy az 1., 11., 17. és 40. osztályba tartozó áruk, illetve szolgáltatások vonatkozásában — 6131015. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 432120. sz. „TEFLON” közösségi szóvédjegy többek között az 1., 11., 17. és 40. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a felszólalási osztály határozatát hatályon kívül helyezte, és a közösségi védjegybejelentést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának, 15. cikke (1) bekezdésének, 42. cikke (2) bekezdésének és (3) bekezdésének a megsértése, mivel a fellebbezési tanács helytelenül állapította meg, hogy a bejelentett védjegy és a korábbi védjegy összetéveszthető, valamint azt, hogy a korábbi védjegy tényleges használatát bizonyították.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2004. szeptember 7-én a C-127/02. sz. (a Raad van State által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme), Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels kontra Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij ügyben (92/43/EGK tanácsi irányelv – A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme – A „terv” vagy „program” fogalma – Egyes tervek vagy programok által a védett természeti területre gyakorolt hatások vizsgálata)

text:
               23.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 262/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2004. szeptember 7-én
   a C-127/02. sz. (a Raad van State által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelme), Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels kontra Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij ügyben (1)

   (92/43/EGK tanácsi irányelv - A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelme - A „terv” vagy „program” fogalma - Egyes tervek vagy programok által a védett természeti területre gyakorolt hatások vizsgálata)
   (2004/C 262/03)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C-127/02. sz., ügyben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Raad van State (Hollandia) a Bíróságnál 2002. április 8-án nyilvántartásba vett, 2002. március 27-i végzésével az előtte a Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, a Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels és a Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris, elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann (előadó), J.-P. Puissochet és J. N. Cunha Rodrigues, a tanácselnökök, R. Schintgen, S. von Bahr és R. Silva de Lapuerta, bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: M.-F. Contet, vezető tisztviselő, 2004. szeptember 7-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A szívkagylók évek óta gépi úton történő halászata – amelyre vonatkozóan minden évben határozott időre szóló olyan engedélyt adtak ki, amely minden esetben előírja a tevékenység folytatásának megengedhetőségére, valamint a tevékenység színhelyéül szolgáló természeti területre vonatkozó újabb vizsgálat elvégzését – a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében foglalt „terv” vagy „program” kifejezés alá tartozik.

               2)

               A 92/43 tanácsi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése egy olyan eljárást vezet be, amelynek célja, hogy egy előzetes vizsgálat segítségével biztosítsa, hogy egy terv vagy program, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de valószínűleg jelentős hatással lesz arra csak akkor legyen engedélyezhető, ha nem befolyásolja hátrányosan az érintett természeti terület épségét, míg a 6. cikk (2) bekezdése egy olyan általános védekezési kötelezettséget állapít meg, amelynek célja az irányelvben fogalt célkitűzések szempontjából jelentős hatású károsodások és zavarások megelőzése, így ezen bekezdést nem a (3) bekezdéssel összefüggésben kell alkalmazni.

               3)

                           a)

                           A 92/43 tanácsi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata akként értelmezendő, hogy a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket figyelembe véve megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, ha objektív szempontok alapján nem zárható ki annak lehetősége, hogy az az érintett természeti területre akár önmagában, akár pedig más terv vagy program részeként jelentős mértékben hatást gyakorolhat.

                           b)

                           A 92/43 tanácsi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata alapján, ha egy a természeti terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó vagy ahhoz nem nélkülözhetetlen terv vagy program a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket veszélyezteti, akkor az olyan tervnek vagy programnak tekintendő, amely valószínűleg jelentős hatást gyakorol az adott természeti területre. Ennek kockázatát a terv vagy program által érintett természeti terület egyedi környezeti jellemzőinek és feltételeinek figyelembe vételével kell felbecsülni.

               4)

               A 92/43 tanácsi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése alapján, az adott terv vagy program által a természeti területre gyakorolt hatások megfelelő vizsgálata azt jelenti, hogy a fenti terv vagy program engedélyezése előtt, az adott terület legújabb tudományos ismereteinek felhasználásával meg kell határozni a terv vagy program minden olyan részletét, amely önmagában vagy más tervvel vagy programmal együtt a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzésekre hatással lehet. A szívkagylók gépi úton történő halászata által a természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményére tekintettel és a természeti terület védelmével kapcsolatos célkitűzéseket figyelembe véve, az illetékes nemzeti hatóságok csak akkor engedélyezhetik ezt a tevékenységet, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem jár az érintett természeti terület épségét veszélyeztető káros hatásokkal. Ez akkor áll fenn, ha tudományos szempontok alapján, ésszerű kétség nélkül megállapítható, hogy ilyen hatások nincsenek.

               5)

               Ha egy nemzeti bíróságnak egy tervre vagy programra vonatkozóan a 92/43 tanácsi irányelv (6) cikkének (3) bekezdése alapján kiadott engedély jogszerűségéről kell döntenie, vizsgálhatja, hogy a nemzeti hatóság az irányelv által meghatározott mérlegelési lehetőség kereteit tiszteletben tartotta-e, még akkor is, ha az adott irányelvet nem ültették át a tagállam nemzeti jogrendjébe, annak ellenére, hogy az átültetésre előírt határidő lejárt.

      (1)  HL C 16., 2002.6.29.


title: T-3/15. sz. ügy: 2015. január 6-án benyújtott kereset – K-Swiss kontra OHIM (Cipőn található párhuzamos csíkok)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/53

         2015. január 6-án benyújtott kereset – K-Swiss kontra OHIM (Cipőn található párhuzamos csíkok)
   (T-3/15. sz. ügy)
   (2015/C 065/72)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselők: R. Niebel és M. Hecht ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: az Európai Uniót megjelölő nemzetközi ábrás védjegy (sportcipő oldalán elhelyezett öt párhuzamos csík ábrázolása) – 932 758. sz. nemzetközi védjegy.

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2014. október 30-án hozott határozata (R 1093/2014-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-556/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. március 3-i végzése – GX kontra Bizottság („Közszolgálat — Felvétel — Versenyvizsga-felhívás — Az EPSO/AD/248/13 nyílt versenyvizsga — A felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/46

         A Törvényszék 2017. március 3-i végzése – GX kontra Bizottság
   (T-556/16. sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Felvétel - Versenyvizsga-felhívás - Az EPSO/AD/248/13 nyílt versenyvizsga - A felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”))
   (2017/C 144/63)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: GX (képviselő: G.-M. Enache ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Gattinara és F. Simonetti meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikkre alapított és egyrészt az EPSO/AD/248/13 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága által 2014. augusztus 20-án hozott, a felperes nevének a tartaléklistára történő felvételét mellőző határozat megsemmisítése, másrészt pedig az e határozat folytán a felperes által állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék GX-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 279., 2015.8.24. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-89/15. szám alatt nyilvántartásba vett és 2016. szeptember 1-jén az Európai Unió Törvényszékéhez áttett ügy).


title: C-565/15. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2015. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hans-Peter Ofenböck

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/24

         A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2015. november 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hans-Peter Ofenböck
   (C-565/15. sz. ügy)
   (2016/C 038/35)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárásban részt vevő fél

      Felperes: Hans-Peter Ofenböck

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e a belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel („Irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról”, a továbbiakban: 2005/29 irányelv) (1) az olyan nemzeti jogszabály alkalmazása, amely időbeli szempontból úgy korlátozza a töltőállomások üzemeltetőinek üzemanyagár-változtatási lehetőségét, hogy egy napon belül csak egyszer állapíthatnak meg magasabb eladási árat?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre nem adható egyértelmű igenlő válasz, hanem a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmében az ilyen korlátozás megengedhetőségének a 2005/29 irányelv 5–9. cikkének rendelkezései szerint történő vizsgálata során figyelembe kell venni az egyedi eset körülményeit:
               Milyen szempontokat kell figyelembe venni az ilyen korlátozás megengedhetőségének a Bíróság C-540/08. sz. ügyben hozott ítélete értelmében szükséges, a 2005/29 irányelv 5–9. cikkének rendelkezései szerint történő eseti vizsgálata során a fogyasztóiár-emelés lehetőségét korlátozó szabályozás esetében?

      (1)  HL L 149., 22. o.


title: T-728/16. sz. ügy: 2016. október 14-én benyújtott kereset – Tuerck kontra Bizottság

text:
               19.12.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 475/18

         2016. október 14-én benyújtott kereset – Tuerck kontra Bizottság
   (T-728/16. sz. ügy)
   (2016/C 475/28)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és T. Martin ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék a következőképpen határozzon:

               —

               semmisítse meg a felperes nyugdíjjogosultságainak átvitelét megerősítő, 2015. december 10-i határozatot;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: a személyzeti szabályzat VIII. melléklete nyugdíjjogosultságok átvitelével kapcsolatos 11. és 12. cikke 2011. március 3-i általános végrehajtási rendelkezései 7. cikke (1) bekezdésének a megsértése. E jogsértést a kinevezésre jogosult hatóság az átvitel iránti kérelem időpontja és a tényleges átvitel időpontja közötti tőkenövekedésnek megfelelő összeg levonásával kapcsolatos számítás során követte el.

               2.

               Második jogalap: a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének a megsértése, amennyiben a kinevezésre jogosult hatóság a felperest a nyugdíjjogosultságainak átvitele iránti kérelem időpontjában megillető alapilletmény meghatározása során visszaható hatállyal vette figyelembe a felperes előléptetését.


title: C-479/04. sz. ügy: Az Østre Landsret 2004. november 16-i végzésével a Laserdisken ApS kontra Kulturministeriet ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               5.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 31/6

         Az Østre Landsret 2004. november 16-i végzésével a Laserdisken ApS kontra Kulturministeriet ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-479/04. sz. ügy)
   (2005/C 31/14)
   Az eljárás nyelve: dán
   Az Østre Landsret (keleti regionális bíróság, Dánia) 2004. november 16-i végzésével, amely 2004. november 19-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Laserdisken ApS kontra Kulturministeriet ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Østre Landsret a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Érvénytelen-e az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK tanácsi és európai parlamenti irányelv (1) 4. cikkének (2) bekezdése?

               2)

               Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK tanácsi és európai parlamenti irányelv 4. cikkének (2) bekezdése korlátozza-e a tagállamokat abban, hogy jogszabályaiban fenntartsa a nemzetközi jogkimerülés elvét?

         A második kérdés annak tisztázására irányul, hogy eltérhet-e a 4. cikk (2) bekezdésétől az a tagállam, amely nagyobb súlyt kíván helyezni a szólásszabadságra és a polgárok kulturális javakhoz való hozzáférésére, mint a nemzeti jogok jogosultjai versenytől való védelmének kívánalmára.

      (1)  HL L 167., 2001.6.22., 10. o.


title: C-31/10. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2010. január 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minerva Kulturreisen GmbH kontra Finanzamt Freital

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/18

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2010. január 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Minerva Kulturreisen GmbH kontra Finanzamt Freital
   (C-31/10. sz. ügy)
   2010/C 100/27
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Minerva Kulturreisen GmbH.

      Alperes: Finanzamt Freital.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 77/388/EGK irányelv (1) 26. cikkében szereplő, „az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás” alkalmazandó-e arra az esetre, amikor az utazási iroda kizárólag operajegyeket értékesít, további szolgáltatás nélkül?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.)


title: C-113/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága harmadik tanácsának a T-196/03. sz. European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben 2004. december 10-én hozott végzése ellen a European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) által 2005. március 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/13

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága harmadik tanácsának a T-196/03. sz. European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben 2004. december 10-én hozott végzése ellen a European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) által 2005. március 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-113/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 115/24)
   Az eljárás nyelve: angol
   A European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI), székhelye: Brüsszel (Belgium), képviselik: K. Van Maldegem és C. Mereu ügyvédek, 2005. március 4-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága harmadik tanácsának a T-196/03. (1) sz. European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben 2004. december 10-én hozott végzése ellen.
   A fellebbező fél azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy jelen fellebbezés elfogadható és megalapozott;

               —

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-196/03. sz. ügyben 2004. december 10-én hozott végzését;

               —

               állapítsa meg, hogy a fellebbező által a T-196/03. sz. ügyben előadott kérelmek elfogadhatóak;

               —

               határozzon az érdemi kérdésekről, vagy ennek hiányában érdemi elbírálás céljából utalja az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé, valamint

               —

               kötelezze az Európai Parlamentet és az Európai Unió Tanácsát mindkét eljárás összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A fellebbező vitatja a megtámadott végzés 16. pontját, amely elutasítja az elfogadhatóságról való döntés előtti érdemi vizsgálatra, illetve ennek hiányában az alapeljárásban való ítélet meghozataláig a határozathozatal felfüggesztésére vonatkozó kérelmét. A felperes előadja, hogy ez az elutasítás azért jogellenes, mert az Elsőfokú Bíróság tévesen értelmezte az eljárási szabályzat 114. cikkének (4) bekezdését, sérti a hatékony érvényesülés elvét és az indokolási kötelezettséget. Az eljárási szabályzat 114. cikkének (4) bekezdését az Elsőfokú Bíróságnak kiterjesztően és – a hatékony érvényesülés elvével összhangban – az ügy körülményeit figyelembe véve kellett volna értelmeznie. A felperes szerint az Elsőfokú Bíróság megsértette indokolási kötelezettségét, amikor az elutasításra nem adott más magyarázatot csak azt, hogy „a keresetet az ügy irataiban foglalt információk alapján is el lehet bírálni.”

               2.

               A fellebbező szerint az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a fellebbező jogalapjait elutasította és kimondta, hogy:

                           (a)

                           a megtámadott intézkedésnek a fellebbezőre gyakorolt versenyellenes hatásai nem különböztetik őt meg a többi vállalkozástól. A fellebbező állítása szerint a kozmetikai iparban nem értékesítő vagy csak a kozmetikai iparban értékesítő, de termékei tesztelése során állatkísérleteket nem végző vagy CMR (rákkeltő, mutagén, szaporodásra káros) anyagokat fel nem használó vállalkozások helyzete nem azonos a fellebbezőével. A fellebbező szerint az Elsőfokú Bíróság ezen kívül tévesen értelmezte az Extramet-ügyből levezethető következtetést.

                           (b)

                           a fellebbező nem hivatkozott a megtámadott intézkedésnél magasabb szintű kötelező jogszabályra, amely alapján a Parlament és a Tanács köteles lett volna figyelembe venni a megtámadott intézkedés negatív hatásait: a fellebbező szerint az EK 3. cikk g) pontjában foglalt kötelező rendelkezés alapján a Parlamentnek és a Tanácsnak meg kell akadályoznia a belső piaci verseny torzulását.

                           (c)

                           a fellebbező szabadalmai az üzleti célú felhasználással – a megtámadott intézkedés alapján – nem válnak azonnal és véglegesen jogellenessé, és ebből következően a megtámadott intézkedés sem „érinti személyében” a fellebbezőt. A fellebbező szerint a Codorniú-ügynek megfelelően ő amiatt válik „személyében érintetté”, hogy a megtámadott határozat megfosztja (kizárólagos) szabadalmi jogaitól.

                           (d)

                           a fellebbező – állítása szerint – személyében érintett, mivel részt vett a megtámadott intézkedésnek a 76/768 irányelv 13. cikke alapján történt elfogadásában, és a megtámadott intézkedés elfogadásában való részvétele elfogadhatatlan: a fellebbező szerint az Elsőfokú Bíróság tévesen állapította meg, hogy a 13. cikk csak egyéni intézkedésekre utal, mivel a 76/768 irányelv nem ad lehetőséget ilyen intézkedések meghozatalára.

               3.

               A fellebbező mindezen felül arra is hivatkozik, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette a teljes és hatékony bírói jogvédelemhez, valamint a tisztességes eljáráshoz való jogot. A fellebbező szerint a teljes és hatékony bírói jogvédelemhez való jog alapján az Elsőfokú Bíróságnak a fellebbező kereshetőségi jogának formai indokok alapján történő elutasítása helyett az ügyet legalább érdemben el kellett volna bírálnia.

      (1)  HL C 184., 2003. 8. 2., 50. o.


title: C-233/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2016. június 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Holland Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — EUMSZ 18. cikk, EUMSZ 20. cikk és EUMSZ 21. cikk — Uniós polgárság — A szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog — Állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés — A belföldi diákoknak biztosított utazási kedvezmény — 2004/38/EK irányelv — A 24. cikk (2) bekezdése — Az egyenlő bánásmód elvétől való eltérés — Tanulmányi ösztöndíj vagy diákhitel formájában nyújtott megélhetési támogatás — Terjedelem — A keresetlevél alaki követelményei — A kifogások összefüggő ismertetése)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/3

         A Bíróság (első tanács) 2016. június 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Holland Királyság
   (C-233/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 18. cikk, EUMSZ 20. cikk és EUMSZ 21. cikk - Uniós polgárság - A szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog - Állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés - A belföldi diákoknak biztosított utazási kedvezmény - 2004/38/EK irányelv - A 24. cikk (2) bekezdése - Az egyenlő bánásmód elvétől való eltérés - Tanulmányi ösztöndíj vagy diákhitel formájában nyújtott megélhetési támogatás - Terjedelem - A keresetlevél alaki követelményei - A kifogások összefüggő ismertetése))
   (2016/C 287/04)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Gheorghiu és M. van Beek meghatalmazottak)

      Alperes: Holland Királyság (képviselők: M. Bulterman és C. Schillemans meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 245., 2014.7.28.


title: C-443/14. és C-444/14. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2016. március 1-jei ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kreis Warendorf kontra Ibrahim Alo (C-443/14), Amira Osso kontra Region Hannover (C-444/14) (Előzetes döntéshozatal — A menekültek helyzetére vonatkozó, Genfben 1951. július 28-án aláírt egyezmény — 23. és 26. cikk — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2011/95/EU irányelv — A nemzetközi védelem tartalmára vonatkozó szabályok — A kiegészítő védelem által biztosított jogállás — 29. cikk — Szociális védelem — Jogosultsági feltételek — 33. cikk — A fogadó tagállamon belüli szabad mozgás — Fogalom — Korlátozás — Meghatározott helyen található lakóhelyre vonatkozó kötelezettség — Eltérő bánásmód — A helyzetek összehasonlíthatósága — A költségvetési terhek közigazgatási szervek közötti kiegyensúlyozott megosztása — A migrációs és integrációs politikával kapcsolatos indokok)

text:
               2.5.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 156/10

         A Bíróság (nagytanács) 2016. március 1-jei ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Kreis Warendorf kontra Ibrahim Alo (C-443/14), Amira Osso kontra Region Hannover (C-444/14)
   (C-443/14. és C-444/14. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A menekültek helyzetére vonatkozó, Genfben 1951. július 28-án aláírt egyezmény - 23. és 26. cikk - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2011/95/EU irányelv - A nemzetközi védelem tartalmára vonatkozó szabályok - A kiegészítő védelem által biztosított jogállás - 29. cikk - Szociális védelem - Jogosultsági feltételek - 33. cikk - A fogadó tagállamon belüli szabad mozgás - Fogalom - Korlátozás - Meghatározott helyen található lakóhelyre vonatkozó kötelezettség - Eltérő bánásmód - A helyzetek összehasonlíthatósága - A költségvetési terhek közigazgatási szervek közötti kiegyensúlyozott megosztása - A migrációs és integrációs politikával kapcsolatos indokok))
   (2016/C 156/13)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesverwaltungsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Kreis Warendorf (C-443/14), Amira Osso (C-444/14)

      Alperesek: Ibrahim Alo (C-443/14), Region Hannover (C-444/14)

      Az eljárásban részt vesz: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (C-443/14 és C-444/14)

      Rendelkező rész

               1)

               A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 33. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alapügyekben szereplőhöz hasonló, a kiegészítő védelemben részesülő személyek tekintetében megállapított, lakóhelyre vonatkozó kötelezettség az említett cikkben biztosított szabad mozgás korlátozását jelenti, akkor is, ha ezen intézkedés nem tiltja e jogosult számára az e védelmet nyújtó tagállam területén való szabad mozgást vagy e területen a lakóhelyre vonatkozó kötelezettséggel érintett helyszínen kívüli ideiglenes tartózkodást.

               2)

               A 2011/95 irányelv 29. és 33. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyekben szereplőhöz hasonló, a kiegészítő védelemben és bizonyos különleges szociális ellátásokban részesülő személyek tekintetében megállapított, lakóhelyre vonatkozó kötelezettség, ha azt az említett ellátások folyósításából fakadó tehernek a hatáskörrel rendelkező különböző intézmények közötti megfelelő megosztására alapítják, amennyiben az alkalmazandó nemzeti szabályozás nem ír elő ilyen intézkedést az említett ellátásokban részesülő menekültek, az érintett tagállam területén nemzetközi jogi, humanitárius vagy politikai okon kívüli okokból jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok és e tagállam állampolgárai vonatkozásában.

               3)

               A 2011/95 irányelv 33. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyekben szereplőhöz hasonló, a kiegészítő védelemben és bizonyos különleges szociális ellátásokban részesülő személyek tekintetében megállapított, lakóhelyre vonatkozó kötelezettség, amelyet a harmadik országbeli állampolgároknak az e védelmet nyújtó tagállamon belüli integrációja elősegítésére alapítanak, amennyiben az alkalmazandó nemzeti szabályozás nem ír elő ilyen intézkedést az e tagállamban nemzetközi jogi, humanitárius vagy politikai okon kívüli okokból jogszerűen tartózkodó, az említett ellátásokban részesülő harmadik országbeli állampolgárok tekintetében, feltéve hogy a kiegészítő védelemben részesülő személyek e célkitűzés tekintetében nincsenek objektíve összehasonlítható helyzetben az érintett tagállam területén nemzetközi jogi, humanitárius vagy politikai okon kívüli okokból jogszerűen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokkal, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

      (1)  HL C 439., 2014.12.8.


title: T-652/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. június 28-i ítélete – AF Steelcase kontra EUIPO („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Az EUIPO épületeibe szánt bútorok és berendezési tárgyak szállítása és összeszerelése — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — Megsemmisítés iránti kérelem — Odaítélő határozat — Közvetlen érintettség hiánya — Elfogadhatatlanság — Indokolási kötelezettség — A megfelelő ügyintézés elve — Arányosság — Az ajánlatok kizárásának rendszere — Szerződésen kívüli felelősség — Vagyoni kár — Nem vagyoni kár”)

text:
               8.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/19

         A Törvényszék 2016. június 28-i ítélete – AF Steelcase kontra EUIPO
   (T-652/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Az EUIPO épületeibe szánt bútorok és berendezési tárgyak szállítása és összeszerelése - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - Megsemmisítés iránti kérelem - Odaítélő határozat - Közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság - Indokolási kötelezettség - A megfelelő ügyintézés elve - Arányosság - Az ajánlatok kizárásának rendszere - Szerződésen kívüli felelősség - Vagyoni kár - Nem vagyoni kár”))
   (2016/C 287/23)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: AF Steelcase, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: S. Rodríguez Bajón és A. Gómez-Acebo Dennes ügyvédek)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: kezdetben N. Bambara és M. Paolacci, később N. Bambara és J. Crespo Carrillo meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészről az EUMSZ 263. cikken alapuló és az EUIPO-nak a felperes által az EUIPO épületeibe szánt bútorok és berendezési tárgyak szállítása és összeszerelésére kiírt közbeszerzési eljárás (HL 2014/S 023-035020) keretében tett ajánlatot elutasító 2014. július 8-i határozatának, valamint a felperes ajánlatát elutasító határozathoz kapcsolódó határozatok megsemmisítése iránti kérelem, ideértve adott esetben az odaítélő határozatot is, továbbá a közbeszerzési eljárásnak a 2014. július 8-i határozatot megelőző szakaszának újbóli lefolytatása iránti kérelem, másrészről az EUMSZ 268. cikken alapuló és a felperes által állítólagosan elszenvedett károk megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az AF Steelcase, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 380., 2014.10.27.


title: C-277/10. sz. ügy: A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2010. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Martin Luksan kontra Petrus van der Let

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/18

         A Handelsgericht Wien (Ausztria) által 2010. június 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Martin Luksan kontra Petrus van der Let
   (C-277/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 246/31
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Handelsgericht Wien (Ausztria).

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Martin Luksan.

      Alperes: Petrus van der Let.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió jogának a szerzői és szomszédos jogok területére vonatkozó rendelkezéseit, különösen a bérleti és a haszonkölcsönzési jogról szóló irányelv (1) 4. cikkével, a műholdas műsorsugárzásról és a vezetékes továbbközvetítésről szóló irányelv (2) 2. cikkével és az információs társadalomról szóló irányelv (3) 2. és 3. cikkével, valamint az 5. cikke (2) bekezdésének b) pontjával összefüggésben értelmezett a bérleti és a haszonkölcsönzési jogról szóló irányelv 2. cikkének (2), (5) és (6) bekezdését, a műholdas műsorsugárzásról és a vezetékes továbbközvetítésről szóló irányelv 1. cikkének (5) bekezdését, és a védelmi időről szóló irányelv (4) 2. cikkének (1) bekezdését, hogy a többszörözés, a műholdas sugárzás és egyéb módon, a nyilvánosság számára hozzáférhetővé tétel útján történő nyilvánossághoz közvetítés hasznosításának jogai a törvény erejénél fogva mindenképpen közvetlenül (eredetileg) a filmalkotás vagy audiovizuális mű főrendezőjét vagy további, a tagállami jogalkotó által meghatározott filmszerzőket illetik, és nem –közvetlenül (eredetileg) és kizárólagosan — a film előállítóját;
               az Európai Unió jogával ellentétesek-e azok a tagállami törvények, amelyek a hasznosítási jogokat törvény erejénél fogva közvetlenül (eredetileg) a filmelőállító részére engedik át?

         Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén:

               2a.

               Az Európai Unió joga alapján fennmarad-e a tagállami jogalkotónak a bérleti és haszonkölcsönzési jogon kívül más jogokkal kapcsolatban is az a joga, hogy egy filmalkotás vagy audiovizuális mű főrendezőjét vagy további, a tagállami jogalkotó által meghatározott filmszerzőket megillető hasznosítási jogok vonatkozásában ilyen jogoknak a filmelőállítóra való átruházása érdekében az 1. pont szerinti törvényi vélelmet biztosítsanak, és — igenlő esetben — a bérleti és haszonkölcsönzési jogról szóló irányelv 4. cikkével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (5) és (6) bekezdését be kell-e tartani?

               2b.

               Kiterjed-e egy filmalkotás vagy audiovizuális mű főrendezőjének vagy további, a tagállami jogalkotó által meghatározott filmszerzőknek az eredeti jogosultsága a tagállami jogalkotó által méltányos díjazásra biztosított olyan igényre is, mint amilyen az osztrák szerzői jogi törvény (UrhG) 42b. §-ában szabályozott „üres kazetta” jogdíj, illetve az információs társadalomról szóló irányelv 5. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti méltányos díjazásra?

         A 2b. kérdésre adott igenlő válasz esetén:

               3.

               Az Európai Unió joga alapján fennmarad-e a tagállami jogalkotó azon joga, hogy egy filmalkotás vagy audiovizuális mű főrendezőjét vagy további, a tagállami jogalkotó által meghatározott filmszerzőket megillető hasznosítási jogok vonatkozásában az ilyen díjazás iránti igényeknek a filmelőállítóra történő átruházása érdekében a 2. pont szerinti törvényi vélelmet biztosítsanak, és — igenlő esetben — a bérleti és haszonkölcsönzési jogról szóló irányelv 4. cikkével összefüggésben értelmezett 2. cikkének (5) és (6) bekezdését be kell-e tartani?

         A 3. kérdésre adott igenlő válasz esetén:

               4.

               Összhangban áll-e az Európai Unió szerzői és szomszédos jogok területére vonatkozó előbb említett rendelkezéseivel egy tagállam azon törvényi rendelkezése, amely elismeri ugyan a filmalkotás vagy audiovizuális mű főrendezőjének vagy további, a tagállami jogalkotó által meghatározott filmszerzőknek a törvényben rögzített díj felére vonatkozó jogát, azonban ezen jog gyakorlása önkéntes és következésképpen le lehet róla mondani?

      (1)  A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joggal szomszédos bizonyos jogokról szóló, 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv (HL L 346., 61. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 120. o.)

      (2)  A műholdas műsorsugárzásra és a vezetékes továbbközvetítésre alkalmazandó egyes szerzői és szomszédos jogi szabályok összehangolásáról szóló, 1993. szeptember 27-i 93/83/EGK tanácsi irányelv (HL L 248, 15. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 134. o.)

      (3)  Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet 1. kötet 230. o.)

      (4)  A szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejének összehangolásáról szóló, 1993. október 29-i 93/98/EGK tanácsi irányelv (HL L 290.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 141. o.). A szerzői jog és egyes szomszédos jogok védelmi idejéről szóló, 2006. december 12-i 2006/116/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (kodifikált változat) (HL 2006. L 372., 12. o.)


title: C-139/05. sz. ügy: A Spanyol Királyság által az Európai Unió Tanácsa ellen 2005. március 29-én benyújtott kereset

text:
               14.5.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 115/17

         A Spanyol Királyság által az Európai Unió Tanácsa ellen 2005. március 29-én benyújtott kereset
   (C-139/05. sz. ügy)
   (2005/C 115/30)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Az Európai Unió Tanácsa, képviseli: Enrique Braquehais Conesa, abogado del Estado, kézbesítési cím: Luxembourg, 2005. március 29-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Unió Tanácsa ellen.
   Az Európai Unió Tanácsa keresetében azt kéri, hogy a Bíróság:

               1)

               Semmisítse meg a bizonyos halállományokra és halállomány-csoportokra vonatkozó, halfogási korlátozások alá tartozó vizeken tartózkodó közösségi hajókon és a közösségi vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek és kapcsolódó feltételeknek a 2005. évre történő meghatározásáról szóló, 2004. december 22-i 27/2005/EK tanácsi rendeletet (1) abban a részében, ahol nem engedélyez Spanyolország számára azon halászati lehetőségekre vonatkozó kvótákat, amelyek a csatlakozás előtt az Északi-tengeren elérhetőek voltak számára.

               2)

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A jogalapok és fontosabb érvek megegyeznek a C-133/04. sz. ügyben (2) hivatkozottakkal.

      (1)  HL L 12., 2005.1.14., 1. o.

      (2)  HL C 106., 2004.4.30., 38. o.


title: T-183/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. október 10-i ítélete — Sviluppo Globale kontra Bizottság ( „Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — A szíriai kormány javára biztosítandó műszaki segítségnyújtás — A pályázat elutasítása — Indokolási kötelezettség” )

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/31

         A Törvényszék 2012. október 10-i ítélete — Sviluppo Globale kontra Bizottság
   (T-183/10. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - A szíriai kormány javára biztosítandó műszaki segítségnyújtás - A pályázat elutasítása - Indokolási kötelezettség)
   2012/C 366/59
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Sviluppo Globale GEIE (Róma, Olaszország) (képviselők: F. Sciaudone, R. Sciaudone és A. Neri ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő: F. Erlbacher meghatalmazott, segítője: P. Manzini ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A decentralizációs folyamatban és a helyi fejlődésben a szíriai kormány javára biztosítandó műszaki segítségnyújtásra vonatkozó EUROPEAID/129038/C/SER/SY (HL 2009/S 223 319862) meghívásos közbeszerzési eljárás keretében a felperes által benyújtott ajánlatot el nem fogadó, 2010. február 14-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a decentralizációs folyamatban és a helyi fejlődésben a szíriai kormány javára biztosítandó műszaki segítségnyújtásra vonatkozó EUROPEAID/129038/C/SER/SY (HL 2009/S 223 319862) meghívásos közbeszerzési eljárás keretében a felperes által benyújtott ajánlatot el nem fogadó, 2010. február 14-i bizottsági határozatot.

               2.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, és köteles viselni a Sviluppo Globale GEIE részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 179., 2010.7.3.


title: C-530/14. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. október 22-i végzése – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Fellebbezés — Állami támogatás — Görög kaszinók — Különböző összegű belépődíjakra 80 %-os illetéket kivető szabályozás — A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat — Az „állami támogatás” fogalma — Előny — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               1.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/15

         A Bíróság (második tanács) 2015. október 22-i végzése – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
   (C-530/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Állami támogatás - Görög kaszinók - Különböző összegű belépődíjakra 80 %-os illetéket kivető szabályozás - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az „állami támogatás” fogalma - Előny - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan, részben nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés))
   (2016/C 038/21)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouchagiar és P.J. Loewenthal meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Görög Köztársaság (képviselők: K. Boskovits és P. Mylonopoulos meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 26., 2015.1.26.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete 2004. október 14-én a T-61/02. sz., Commerzbank AG kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Verseny – EK 81. cikk – Megállapodás a pénzváltási tevékenység árának rögzítéséről és számlázásának feltételeiről – Németország – Eljárás a fél távollétében)

text:
               18.12.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 314/14

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   2004. október 14-én
   a T-61/02. sz., Commerzbank AG kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Verseny - EK 81. cikk - Megállapodás a pénzváltási tevékenység árának rögzítéséről és számlázásának feltételeiről - Németország - Eljárás a fél távollétében)
   (2004/C 314/37)
   Az eljárás nyelve: német
   A T-61/02. sz. Commerzbank AG, székhelye Frankfurt am Main (Németország), képviseli H. Satzky ügyvéd, kézbesítési cím: Luxembourg, kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben, egy, az EK-Szerződés 81. cikke alapján megindított eljárással (COMP/E-1/37 919. [korábban 37 391.] sz. ügy – Az eurózóna pénzei átváltásának banki költségeiről – Németország [HL 2003., L 15., 1. o.]) kapcsolatos 2001. december 11-i 2003/25/EK bizottsági határozat megsemmisítésére irányuló kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (ötödik tanács), tagjai: P. Lindh elnök, R. García-Valdecasas és J. D. Cooke, bírák; hivatalvezető: H. Jung, 2004. október 14-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Egy, az EK 81. cikk alapján megindított eljárással (COMP/E-1/37 919. [korábban 37 919.] sz. ügy – Az eurózóna pénzei átváltásának banki költségeiről – Németország) kapcsolatos 2001. december 11-i 2003/25/EK bizottsági határozatot az Elsőfokú Bíróság a felperesre vonatkozó részében megsemmisíti.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a Bizottságot a költségek összességének viselésére.

      (1)  HL C 109., 2002.5.4.


title: C-4/13. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. november 6-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse kontra Susanne Fassbender-Firman (Szociális biztonság — 1408/71/EGK rendelet — Családi ellátások — Szabályok a családi ellátásokra való jogosultságok halmozódása esetére)

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. november 6-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse kontra Susanne Fassbender-Firman
   (C-4/13. sz. ügy) (1)

   ((Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - Családi ellátások - Szabályok a családi ellátásokra való jogosultságok halmozódása esetére))
   (2015/C 007/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

      Alperes: Susanne Fassbender-Firman

      Rendelkező rész

   Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, és az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 76. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az felhatalmazza a foglalkoztatás szerinti tagállamot, hogy jogszabályaiban a családi ellátások iránti kérelem lakóhely szerinti tagállamban való előterjesztésének hiányában előírja a családi ellátásokra való jogosultság illetékes intézmény általi felfüggesztését. Ilyen körülmények között, ha a foglalkoztatás szerinti tagállam a nemzeti jogszabályaiban előírja a családi ellátásokra való jogosultság ilyen felfüggesztését, az illetékes intézmény anélkül, hogy e tekintetben mérlegelési jogkörrel rendelkezne, e 76. cikk (2) bekezdése értelmében köteles alkalmazni e felfüggesztést, feltéve hogy annak nemzeti jogszabályban előírt feltételei teljesülnek.

      (1)  HL C 101., 2013.4.6.


title: T-523/11. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2011. december 15-i végzése — Maxima Groupė kontra OHIM — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)

text:
               18.2.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 49/33

         A Törvényszék elnökének 2011. december 15-i végzése — Maxima Groupė kontra OHIM — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)
   (T-523/11. sz. ügy) (1)

   2012/C 49/60
   Az eljárás nyelve: angol
   A Törvényszék elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 355., 2011.12.3.


title: C-60/16. sz. ügy: A Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Svédország) által 2016. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mohammad Khir Amayry kontra Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 111/16

         A Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Svédország) által 2016. február 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Mohammad Khir Amayry kontra Migrationsverket
   (C-60/16. sz. ügy)
   (2016/C 111/19)
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Mohammad Khir Amayry

      Alperes: Migrationsverket

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Olyan helyzetben, amikor a menedékkérő nincs őrizetben abban az időpontban, amikor a felelős tagállam kinyilvánítja a menedékkérővel kapcsolatos átvételi készségét, de később őrizetbe veszik – mert csak később kerül sor annak megállapítására, hogy komoly veszély áll fenn az érintett szökésére –, számítható-e a 604/2013 rendelet (1) 28. cikkének (3) bekezdésében előírt hathetes határidő az érintett őrizetbe vételének napjától, vagy azt valamely más időponttól kell-e számítani, és ha igen, mely időponttól?

               2)

               Olyan helyzetben, amikor a menedékkérő nincs őrizetben abban az időpontban, amikor a felelős tagállam kinyilvánítja a menedékkérővel kapcsolatos átvételi készségét, ellentétes-e a rendelet 28. cikkével a svédhez hasonló olyan nemzeti szabályok alkalmazása, amelyek értelmében a külföldi személy nem tartható a[z átadás] végrehajtás[á]t szolgáló őrizetben két hónapnál hosszabb ideig, ha egy hosszabb ideig tartó őrizet igazolásához nem állnak fenn alapos indokok, és a külföldi személy ilyen alapos indokok fennállása esetén is legfeljebb három hónapig, vagy ha a végrehajtás valószínűleg hosszabb időt vesz igénybe a külföldi személy együttműködésének hiánya miatt, illetve ha időbe telik a szükséges dokumentumok beszerzése, legfeljebb tizenkét hónapig tartható őrizetben?

               3)

               Új hathetes határidő kezdődik-e az átadás végrehajtására, ha a végrehajtási eljárás újrakezdődik, mihelyt a fellebbezés vagy felülvizsgálat már nem bír halasztó hatállyal (lásd a 27. cikk (3) bekezdését), vagy le kell-e vonni például azoknak a napoknak a számát, amelyeket az érintett már őrizetben töltött, miután a felelős tagállam kinyilvánította a vele kapcsolatos átvételi vagy visszavételi készségét?

               4)

               Bír-e bármilyen jelentőséggel az, hogy az átadásra vonatkozó határozat ellen fellebbező menedékkérő nem maga kérte az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztését a fellebbezés elbírálásáig (lásd a 27. cikk (3) bekezdésének c) pontját és (4) bekezdését)?

      (1)  Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 180., 31. o.).


title: C-615/15. P. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. március 9-i ítélete – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Kartellek — A televízió- és számítógépmonitor-képcsövek világpiaca — Az árakra, a piacok és az ügyfelek felosztására, valamint a termelés korlátozására irányuló megállapodások és összehangolt magatartások — Bírságok — Bírságkiszabási iránymutatás (2006) — A 13. pont — A jogsértéssel összefüggő eladások értékének meghatározása)

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/10

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2017. március 9-i ítélete – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd kontra Európai Bizottság
   (C-615/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Kartellek - A televízió- és számítógépmonitor-képcsövek világpiaca - Az árakra, a piacok és az ügyfelek felosztására, valamint a termelés korlátozására irányuló megállapodások és összehangolt magatartások - Bírságok - Bírságkiszabási iránymutatás (2006) - A 13. pont - A jogsértéssel összefüggő eladások értékének meghatározása))
   (2017/C 144/13)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (képviselők: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi és C. Erol ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Biolan, G. Meessen és H. van Vliet meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Samsung SDI Co. Ltd-t és a Samsung SDI (Malaysia) Bhd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 27., 2016.1.25.


title: C-271/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. július 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 92/50/EGK irányelv és 2004/18/EK irányelv — Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Az önkormányzati közszolgálatban foglalkoztatott munkavállalók foglalkoztatói nyugdíja — Szerződések közvetlen, uniós szintű közbeszerzési eljárás lefolytatása nélküli odaítélése a szociális partnerek által kötött kollektív szerződésben megjelölt nyugdíjszolgáltató intézmények részére)

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/2

         A Bíróság (nagytanács) 2010. július 15-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
   (C-271/08. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/50/EGK irányelv és 2004/18/EK irányelv - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Az önkormányzati közszolgálatban foglalkoztatott munkavállalók foglalkoztatói nyugdíja - Szerződések közvetlen, uniós szintű közbeszerzési eljárás lefolytatása nélküli odaítélése a szociális partnerek által kötött kollektív szerződésben megjelölt nyugdíjszolgáltató intézmények részére)
   2010/C 246/02
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Wilms és D. Kukovec, meghatalmazottak)

      Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és N. Graf Vitzthum, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Dán Királyság (képviselők: B. Weis Fogh és C. Pilgaard Zinglersen, meghatalmazottak), Svéd Királyság (képviselők: A. Falk és A. Engman, meghatalmazottak)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 322. o.) III. és IV. szakaszával együttesen alkalmazott 8. cikkének és az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 23–55. cikkével együttesen alkalmazott 20. cikkének megsértése — Az önkormányzati közigazgatási szervek és önkormányzati vállalkozások azon gyakorlata, mely szerint kollektív nyugellátási szerződéseket közbeszerzési eljárás nélkül kötnek

      Rendelkező rész

               1.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság — mivel 2004-ben az akkor 4505 munkavállalónál többet foglalkoztató önkormányzati közigazgatási szervek vagy önkormányzati vállalkozások, 2005-ben az akkor 3133 munkavállalónál többet foglalkoztató önkormányzati közigazgatási szervek vagy önkormányzati vállalkozások, illetve 2006-ban és 2007-ben az akkor 2402 munkavállalónál többet foglalkoztató önkormányzati közigazgatási szervek vagy önkormányzati vállalkozások a foglalkoztatói nyugdíjszolgáltatásra irányuló szerződéseket európai uniós szintű közbeszerzési eljárás lefolytatása nélkül, közvetlenül ítélték oda az önkormányzati közszolgálatban foglalkoztatott munkavállalók vonatkozásában a munkabér egy részének nyugdíj-előtakarékosságra történő konverziójára vonatkozó kollektív szerződés (Tarifvertrag zur Entgeltungwandlung für Arbeitnehmer im Kommunalen öffentlichen Dienst) 6. §-ában felsorolt intézmények vagy vállalkozások részére — a 2006. január 31-ig terjedő időszakban nem teljesítette a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv együttesen értelmezett 8. cikkéből és III–VI. címéből eredő kötelezettségeit, és a 2006. február 1-jétől kezdődő időszakban az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv együttesen értelmezett 20. és 23–55. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               3.

               Az Európai Bizottság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: C-18/07. sz. ügy: A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2008. január 28-i végzése (Kammarrätten i Jönköping – Svédország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mattias Jalkhed kontra Jordbrusksverket

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/30

         A Bíróság harmadik tanácsa elnökének 2008. január 28-i végzése (Kammarrätten i Jönköping – Svédország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mattias Jalkhed kontra Jordbrusksverket
   (C-18/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 171/50)

      Az eljárás nyelve: svéd

   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 56., 2007.3.10.


title: C-577/08. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. július 29-i ítélete (az Arbeidshof te Antwerpen (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rijksdienst voor Pensioenen kontra Elisabeth Brouwer (A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén — 79/7/EGK irányelv — Határ menti ingázó munkavállalók — A nyugdíj számítása)

text:
               11.9.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 246/3

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. július 29-i ítélete (az Arbeidshof te Antwerpen (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rijksdienst voor Pensioenen kontra Elisabeth Brouwer
   (C-577/08. sz. ügy) (1)

   (A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén - 79/7/EGK irányelv - Határ menti ingázó munkavállalók - A nyugdíj számítása)
   2010/C 246/04
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Arbeidshof te Antwerpen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Rijksdienst voor Pensioenen

      Alperes: Elisabeth Brouwer

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Arbeidshof te Antwerpen — A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i tanácsi irányelv (HL L 6., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 215. o.) 4. cikke (1) bekezdésének értelmezése — Nemzeti szabályozás, amely az öregségi nyugdíj számításához a női határmenti ingázók tekintetében alacsonyabb fiktív és/vagy átalány napibéreket állapított meg, mint a férfi határmenti ingázók tekintetében

      Rendelkező rész

   A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdésével ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében az 1984-től 1994-ig terjedő időszak vonatkozásában a határ menti ingázó női munkavállalók öregségi nyugdíjának számítása azonos vagy egyenértékű munka esetében a határ menti ingázó férfi munkavállalók esetében alkalmazott fiktív és/vagy átalány-napibértől alacsonyabb napibéren alapult.

      (1)  HL C 55., 2009.3.7.


title: C-681/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Diageo Brands BV kontra Simiramida-04 EOOD (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 44/2001/EK rendelet — A határozatok elismerése és végrehajtása — Kizáró okok — A megkeresett állam közrendjébe ütközés — Egy másik tagállami bíróságtól származó, az uniós védjegyjoggal ellentétes határozat — 2004/48/EK irányelv — A szellemi tulajdonjogok érvényesítése — Költségek)

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/6

         A Bíróság (első tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Hoge Raad der Nederlanden [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Diageo Brands BV kontra Simiramida-04 EOOD
   (C-681/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - A határozatok elismerése és végrehajtása - Kizáró okok - A megkeresett állam közrendjébe ütközés - Egy másik tagállami bíróságtól származó, az uniós védjegyjoggal ellentétes határozat - 2004/48/EK irányelv - A szellemi tulajdonjogok érvényesítése - Költségek))
   (2015/C 311/07)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Diageo Brands BV

      Alperes: Simiramida-04 EOOD

      Rendelkező rész

               1)

               A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 34. cikkének 1. pontját úgy kell értelmezni, hogy az a körülmény, hogy a valamely tagállamban hozott határozat ellentétes az uniós joggal, nem igazolja azt, hogy e határozatot ne ismerjék el a másik tagállamban azzal az indokkal, hogy az sérti ezen állam közrendjét, amennyiben a hivatkozott téves jogalkalmazás nem jelenti az uniós jogrendben, és így a megkeresett tagállam jogrendjében valamely lényegi jelentőségűnek tekintett jogszabály vagy e jogrendekben valamely alapvetőnek elismert jog nyilvánvaló megsértését. Nem jelenti azt az olyan hiba, amely az Európai Gazdasági Térségről szóló, 1992. május 2-i megállapodással módosított, a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK tanácsi irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséhez hasonló rendelkezés alkalmazását érinti.
               A megkeresett állam bíróságának, amikor megvizsgálja, hogy adott esetben fennáll-e ezen állam közrendjének a nyilvánvaló megsértése, figyelembe kell vennie azt, hogy – kivéve azokat a rendkívüli körülményeket, amelyek túlságosan nehézzé vagy lehetetlenné teszik a jogorvoslati lehetőségek kihasználását a származási tagállamban – a jogalanyoknak e tagállamban ki kell használniuk minden rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőséget annak érdekében, hogy megelőzzék az ilyen jogsértést.

               2)

               A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 14. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó azokra a költségekre, amelyek a felek részéről a valamely tagállamban indított, a szellemi tulajdonjog megsértésének a megelőzése érdekében a másik tagállamban foganatosított lefoglalással okozott kár megtérítése iránti kereset keretében merültek fel, amikor az ezen kereset keretében az e másik tagállamban hozott azon határozat elismerésének a kérdése merül fel, amely megállapítja e lefoglalás indokolatlan jellegét.

      (1)  HL C 71., 2014.3.8.


title: T-140/17. sz. ügy: 2017. március 6-án benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács

text:
               24.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/31

         2017. március 6-án benyújtott kereset – Kampete kontra Tanács
   (T-140/17. sz. ügy)
   (2017/C 129/46)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Ilunga Kampete (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselő: O. Okito ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről és a 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2016. december 12-i (KKBP) 2016/2231 tanácsi határozat végrehajtásáról szóló (EU) 2016/2230 rendeletet az Ilunga Kampetére vonatkozó részében;

               —

               kötelezze a Tanácsot a saját költségein kívül a felek és az összes beavatkozó részéről felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-139/17. sz., Kibelisa kontra Tanács ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: C-127/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. július 25-i ítélete (a High Court of Ireland – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska kontra Minister for Justice, Equality and Law Reform (2004/38/EK irányelv – Az uniós polgároknak és családtagjaiknak a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga – Harmadik ország állampolgárságával rendelkező családtagok – A fogadó tagállamba az uniós polgárral való házasságkötést megelőzően beutazó, harmadik ország állampolgárságával rendelkező személyek)

text:
               13.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/4

         A Bíróság (nagytanács) 2008. július 25-i ítélete (a High Court of Ireland – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska kontra Minister for Justice, Equality and Law Reform
   (C-127/08. sz. ügy) (1)

   (2004/38/EK irányelv - Az uniós polgároknak és családtagjaiknak a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joga - Harmadik ország állampolgárságával rendelkező családtagok - A fogadó tagállamba az uniós polgárral való házasságkötést megelőzően beutazó, harmadik ország állampolgárságával rendelkező személyek)
   (2008/C 236/07)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   High Court of Ireland – Írország
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

      Alperes: Minister for Justice, Equality and Law Reform
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – High Court of Ireland – Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.) 3. cikke (1) bekezdésének értelmezése – Harmadik állam állampolgárságával rendelkező házastárs – A fogadó tagállamnak a családtagok tartózkodási jogát a valamely tagállamban való korábbi jogszerű tartózkodástól függővé tevő nemzeti szabályozása.
   Rendelkező rész

               1)

               Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.) ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely megköveteli, hogy az e tagállam állampolgárságával nem rendelkező, e tagállamban tartózkodó uniós polgár harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastársának a fogadó tagállamba érkezését megelőzően valamely más tagállamban jogszerűen tartózkodnia kellett ahhoz, hogy jogosult legyen ezen irányelv kedvezményes rendelkezéseire hivatkozni.

               2)

               A 2004/38 irányelv 3. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az állampolgársága szerinti tagállamon kívüli más tagállamban tartózkodó uniós polgár harmadik ország állampolgárságával rendelkező házastársa, aki a 2004/38 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós polgárt kíséri, vagy hozzá csatlakozik, hivatkozhat ezen irányelv kedvezményes rendelkezéseire a házasságkötés helyétől és idejétől, illetve a házastársnak a fogadó tagállamba való érkezése körülményeitől függetlenül.

      (1)  HL C 116., 2008.5.9.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2004. június 8-án a C-220/02. sz. (az Oberster Gerichtshof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten kontra Wirtschaftskammer Österreich ügyben (A férfi és női munkavállalók egyenlő díjazásának elve – A díjazás fogalma – A végkielégítés számításánál a katonai szolgálat keretében töltött időszakok figyelembe vétele – A katonai szolgálatot teljesítő munkavállalók és azon női munkavállalók összehasonlításának lehetősége, akik szülési szabadságuk leteltével olyan szülői szabadságot vesznek igénybe, amelynek időtartamát a végkielégítés számításánál nem veszik figyelembe)

text:
               24.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 190/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2004. június 8-án
   a C-220/02. sz. (az Oberster Gerichtshof előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten kontra Wirtschaftskammer Österreich (1) ügyben
   (A férfi és női munkavállalók egyenlő díjazásának elve - A díjazás fogalma - A végkielégítés számításánál a katonai szolgálat keretében töltött időszakok figyelembe vétele - A katonai szolgálatot teljesítő munkavállalók és azon női munkavállalók összehasonlításának lehetősége, akik szülési szabadságuk leteltével olyan szülői szabadságot vesznek igénybe, amelynek időtartamát a végkielégítés számításánál nem veszik figyelembe)
   (2004/C 190/04)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-220/02. sz. ügyben a Bírósághoz az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által az EK 234. cikke alapján benyújtott, az e bíróság előtt az Österreichischer Gewerkschaftsbund, Gewerkschaft der Privatangestellten és a Wirtschaftskammer Österreich közötti eljárásban, az EK 141. cikkének és a férfiak és nők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. február 10-i 75/117/EGK tanácsi irányelv (HL L 45., 19. o.) 1. cikkének értelmezésére vonatkozó előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, J.-P. Puissochet (előadó) és J. N. Cunha Rodrigues tanácselnökök, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr és R. Silva de Lapuerta bírák, főtanácsnok: J. Kokott, hivatalvezető: H. von Holstein hivatalvezető-helyettes, 2004. június 8-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               Azt az előnyt, amely az önkéntesen meghosszabbítható kötelező katonai szolgálatot vagy azt helyettesítő polgári szolgálatot teljesítő személyek esetében az általuk a későbbiekben igényelhető, a végkielégítés számítása során ezen szolgálatok időtartamának figyelembe vételét jelenti, az EK 141. cikke szerinti díjazás részének kell tekinteni.

               2.

               Az EK 141. cikkével és a férfiak és a nők egyenlő díjazása elvének alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1975. február 10-i 75/117 irányelvvel nem ellentétes az, ha a végkielégítés számítása során a túlnyomórészt férfiak által teljesített katonai – vagy annak megfelelő – polgári szolgálatok időtartamát figyelembe veszik, míg a főként nők által igénybe vett szülői szabadság időtartamát nem.

      (1)  HL C 202., 2002.8.24.


title: T-252/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 8-i végzése – Chemo Ibérica kontra OHIM – Novartis (EXELTIS)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/58

         A Törvényszék 2015. szeptember 8-i végzése – Chemo Ibérica kontra OHIM – Novartis (EXELTIS)
   (T-252/14. sz. ügy) (1)

   (2015/C 381/73)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 253., 2014.8.4.


title: C-13/15. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2015. szeptember 8-i végzése (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Cdiscount SA elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — 2005/29/EK irányelv — Fogyasztóvédelem — Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat — Árengedmény — A referenciaár megjelölése vagy feltüntetése)

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/9

         A Bíróság (hatodik tanács) 2015. szeptember 8-i végzése (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Cdiscount SA elleni büntetőeljárás
   (C-13/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - 2005/29/EK irányelv - Fogyasztóvédelem - Tisztességtelen kereskedelmi gyakorlat - Árengedmény - A referenciaár megjelölése vagy feltüntetése))
   (2015/C 398/11)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Cdiscount SA

      Rendelkező rész

   A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet („tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv”) úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétesek az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti rendelkezések, amelyek általános jelleggel, a hirdetés tisztességtelen jellegének esetről esetre történő vizsgálata nélkül megtiltanak az árengedményről szóló minden olyan hirdetést, amely az árak megjelölése vagy feltüntetése során nem jeleníti meg a referenciaárat, amennyiben e rendelkezések a fogyasztók védelmére irányuló célokat követnek. A kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia, hogy az alapügyben ez a helyzet áll-e fenn.

      (1)  HL C 107., 2015.3.30.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. május 31. a C-53/03. sz. (az Epitropi Antagonismou előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) és társai kontra GlaxoSmithKline plc és társai (Elfogadhatóság – A nemzeti bíróság fogalma – Erőfölénnyel való visszaélés – A gyógyszer-nagykereskedők részére történő szállítás megtagadása – Párhuzamos kereskedelem)

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. május 31.
   a C-53/03. sz. (az Epitropi Antagonismou előzetes döntéshozatal iránti kérelme) a Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) és társai kontra GlaxoSmithKline plc és társai
       (1)

   (Elfogadhatóság - A nemzeti bíróság fogalma - Erőfölénnyel való visszaélés - A gyógyszer-nagykereskedők részére történő szállítás megtagadása - Párhuzamos kereskedelem)
   (2005/C 182/06)
   Az eljárás nyelve: görög
   A C-53/03. sz. ügyben a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Epitropi Antagonismou (Görögország) a Bíróságnál 2003. február 5-én nyilvántartásba vett 2003. január 22-i végzésével az előtte a Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias (Syfait) és társai, Panellinios syllogos farmakapothikarion, Interfarm – A. Agelakos & Sia OE és társai, K. P. Marinopoulos Anonymos Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton és társai és GlaxoSmithKline plc, GlaxoSmithKline AEVE (korábbi nevén Glaxowellcome AEVE) között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas és R. Silva de Lapuerta, tanácselnökök, C. Gullmann (előadó), R. Schintgen, N. Colneric és S. von Bahr, bírák; főtanácsnok: F. G. Jacobs; hivatalvezető: L. Hewlett főtanácsos, 2005. május 31-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
   Az Európai Közösségek Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel az Epitropi Antagonismou által a 2003. január 22-i határozatával előterjesztett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 101., 2003.4.26.


title: T-15/14. sz. ügy: 2014. január 6-án benyújtott kereset — Simet kontra Bizottság

text:
               22.2.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 52/51

         2014. január 6-án benyújtott kereset — Simet kontra Bizottság
   (T-15/14. sz. ügy)
   2014/C 52/100
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Simet SpA (Rossano Calabro, Olaszország) (képviselők: A. Clarizia és P. Clarizia ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Simet SpA-nak 1987 és 2003 között tömegközlekedési szolgáltatások nyújtása címén nyújtott ellentételezés tárgyában az EUMSZ 108. cikk és az EGT-megállapodás 62. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban 2013. október 2-án hozott C(2013) 6251 végleges bizottsági határozatot (SA.33.037 — Olaszország ügy) (2012/C);

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a jelen keresetet a 2013. október 2-án hozott C(2013) 6251 végleges bizottsági határozattal szemben terjesztette elő, amely határozat szerint a SIMET-nek az olasz Consiglio di Stato (államtanács) ítéletének alapján nyújtott, és a nemzeti hatóságok által bejelentett ellentételezések kifizetése az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmében állami támogatásnak minősülnek, és amely szerint ez az intézkedés nem mentesült az 1191/69/EGK rendelet 17. cikkének (2) bekezdésében meghatározott előzetes tájékoztatási kötelezettség alól.
   A SIMET társaság arra hivatkozik e tekintetben, hogy a nemzeti bíróság előtt vizsgált jogvita a felperest az infrastruktúráért és közlekedésért felelős minisztériumnak a 1987 és 2003 között a régiók közötti közúti tömegközlekedési közszolgáltatások gyakorlásával kapcsolatosan hozott jogellenes jogi aktusai miatt ért kárra vonatkozott.
   A kereset alátámasztására a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra vonatkozó jogalap, hogy az a nemzeti szabályozás, amelyre az infrastruktúráért és közlekedésért felelős minisztérium támaszkodott a SIMET tevékenységeinek szabályozása érdekében a Consiglio di Stato ítéletében figyelembe vett időszak alatt, összeegyeztethetetlen az 1191/69/EGK rendelettel, amely az 1893/91/EGK rendelettel történő módosítását követően megtiltotta a tagállamok számára, hogy az olyan vállalkozásokat — mint amilyen a SIMET is —, amelyek régiók közötti autóbuszos személyszállítással foglalkoznak, bármilyen tömegközlekedés-szolgáltatási kötelezettségnek vessék alá;

               2.

               A második, arra vonatkozó jogalap, hogy a Bizottság által állítottakkal ellentétben a SIMET-et tömegközlekedés-szolgáltatási kötelezettségnek vetették alá, mivel az infrastruktúráért és közlekedésért felelős minisztérium által az olasz szabályozásban meghatározott követelményeknek megfelelően a régiók közötti autóbuszos személyszállítás nyújtásával kapcsolatosan elfogadott egyoldalú koncessziós aktusok egyértelműen és teljesen megfosztották a SIMET-et a gazdasági tevékenységével kapcsolatos önállóságától, ugyanis e tevékenységet hatóságilag közvetlenül szervezték meg és írták elő vele szemben.

               3.

               A harmadik, a magánszemélyeknek az európai uniós jog megsértése révén okozott károk megtérítése tárgyában alkalmazandó elvek megsértésére vonatkozó jogalap, amely elvek értelmében amennyiben valamely tagállam hatósága hatáskörének keretében az európai uniós joggal ellentétes közigazgatási intézkedést fogad el, e hatóság köteles felelni az ezen intézkedés címzettjének okozott kár megtérítéséért, tekintettel ezen intézkedés jogellenes voltára.

               4.

               A negyedik, arra vonatkozó jogalap, hogy mindenesetre a SIMET semmiféle állami támogatásban nem részesült, tekintettel arra, hogy az általa 1987 és 2003 között ellátott közszolgáltatási kötelezettségekkel terhelt közúti tömegközlekedési tevékenységből eredő kártérítés címén neki járó összegeknek az 1191/69/EGK rendeletben meghatározott kritériumokra hivatkozó számítási módszere a SIMET-tel szembeni bármilyen túlzott ellentételezés veszélyét kizárja, mivel ezen összegek pusztán a szóban forgó társaság által az ezen — vele szemben jogellenesen kikötött — kötelezettségek teljesítésével felmerült többletköltségek ellenértékét képezi.


title: T-20/06. sz. ügy:  2006. január 11-én  benyújtott kereset – Dimitrios Grammatikopoulos kontra OHIM

text:
               3.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 131/41

         2006. január 11-én benyújtott kereset – Dimitrios Grammatikopoulos kontra OHIM
   (T-20/06. sz. ügy)
   (2006/C 131/77)
   A keresetlevél nyelve: görög
   Felek

      Felperes: Dimitrios Grammatikopoulos (képviselő: Konstantinos Taoulas ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: National Academy of Recording Arts and Sciences (székhelye: Santa Monica, Egyesült Államok)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2005. augusztus 18-i határozatát (R 1062/2000-4. sz. ügy), és adjon helyt a felperes GRAMMY megjelölés bejelentett, vagy másodlagosan, a keresetlevélben foglaltak szerint módosított formában, közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelmének;

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A GRAMMY szóvédjegy a 25. és 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában – a védjegybejelentés száma: 19 315.
   A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: National Academy of Recording Arts and Sciences.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A GRAMMY nemzeti védjegy a 9., 35., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.
   A felszólalási osztály határozata: A felszólalás elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezésnek helyt ad. A lajstromozás iránti kérelmet elutasítja.

      Jogalapok: A 40/94/EK tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének és 43. cikke (3) bekezdésének megsértése. A felperes azt állítja, hogy a felszólalás alátámasztására hivatkozott védjegy tényleges kereskedelmi használata nem bizonyított, egyben vitatja a fellebbezési tanács értékelését, mely szerint a védjegy jó hírnévnek örvend.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) 2005. május 24. a C-244/03. sz., Francia Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben (Kozmetikai termékek – Állatkísérletek – 2003/15/EK irányelv – Részleges megsemmisítés – 1. cikk 2. pontja – Elkülöníthetetlenség – Elfogadhatatlanság)

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   2005. május 24.
   a C-244/03. sz., Francia Köztársaság kontra Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa ügyben (1)

   (Kozmetikai termékek - Állatkísérletek - 2003/15/EK irányelv - Részleges megsemmisítés - 1. cikk 2. pontja - Elkülöníthetetlenség - Elfogadhatatlanság)
   (2005/C 182/11)
   Az eljárás nyelve: francia
   A C-244/03. sz., Francia Köztársaság (meghatalmazottak: F. Alabrune, C. Lemaire és G. de Bergues, később: G. de Bergues, J. L. Florent és D. Petrausch), kontra Európai Parlament (meghatalmazottak: J. L. Rufas Quintana és M. Moore, később: M. Moore és K. Bradley), az Európai Unió Tanácsa (meghatalmazottak: J.-P. Jacqué és M. C. Giorgi Fort) ügyben, az EK 230. cikk alapján 2003. június 3-án benyújtott megsemmisítés iránti kereset tárgyában, a Bíróság (nagytanács), tagjai: V. Skouris elnök, P. Jann és C. W. A. Timmermans tanácselnökök, C. Gulmann, A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, K. Schiemann (előadó), J. Makarczyk, P. Kūris, U. Lõhmus, E. Levits és A. Ó Caoimh bírák, főtanácsnok: L. A. Geelhoed, hivatalvezető: K. Sztranc tanácsos, 2005. május 24-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Francia Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2003.7.19.


title: C-195/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. április 29-én a Finn Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/4

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. április 29-én a Finn Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-195/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/08)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: K. Wiedner és M. Huttunen, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. április 29-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Finn Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság nem teljesítette az EK 28. cikke alapján fennálló kötelezettségét, mivel amikor a Senaatti-kiinteistöt közbeszerzési szerződés útján intézményi felhasználás céljából konyhafelszerelést vásárolt, megsértette az EK-Szerződés alapvető rendelkezéseit, különösen a megkülönböztetés-mentesség elvének részét képező átláthatóság követelményét;

               2.

               kötelezze a Finn Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Annak ellenére, hogy a közbeszerzést szabályozó közösségi irányelvek nem vonatkoznak olyan szerződésekre, amelyek értéke nem éri el ezen irányelvek alkalmazási küszöbértékét, az EK-Szerződés alapvető rendelkezéseit tiszteletben kell tartani, különösen a megkülönböztetés-mentesség elvének részét képező átláthatóság követelményét.
   A Bíróság megállapította, hogy habár egyes közbeszerzési szerződések nem tartoznak a közbeszerzési irányelvek hatálya alá, az azokat megkötő ajánlatkérők kötelesek tiszteletben tartani a Szerződés alapvető rendelkezéseit. Habár a közösségi szabályozás értelmében egyes közbeszerzési szerződésekre vonatkozó irányelvekben lefektetett részletes szabályozás nem alkalmazandó a küszöbérték alatti közbeszerzési szerződésekre, ez önmagában még nem jelenti azt, hogy ezek a közbeszerzési szerződések nem tartoznak a közösségi jog hatálya alá.
   Az esetjogból egyértelműen kiderül, hogy a közbeszerzést egy ésszerű mértékig nyilvánosságra kell hozni, és hogy ezen átláthatóság követelményének eleget kell tenni, még olyan szerződések esetében is, amelyek becsült értéke a közösségi közbeszerzési irányelvek alkalmazási küszöbértéke alatt marad.


title: T-68/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. június 14-i ítélete — Sphere Time kontra OHIM — Punch (Szíjra erősített óra) ( „Közösségi formatervezési minta — Megsemmisítési eljárás — Szíjra erősített órát ábrázoló közösségi formatervezési minta — Korábbi formatervezési minta — A korábbi formatervezési minta nyilvánosságra jutása — Egyéni jelleg — Hatáskörrel való visszaélés — A 6/2002/EK rendelet 4., 6., 7. és 61–63. cikke” )

text:
               23.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 219/15

         A Törvényszék 2011. június 14-i ítélete — Sphere Time kontra OHIM — Punch (Szíjra erősített óra)
   (T-68/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi formatervezési minta - Megsemmisítési eljárás - Szíjra erősített órát ábrázoló közösségi formatervezési minta - Korábbi formatervezési minta - A korábbi formatervezési minta nyilvánosságra jutása - Egyéni jelleg - Hatáskörrel való visszaélés - A 6/2002/EK rendelet 4., 6., 7. és 61–63. cikke)
   2011/C 219/19
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sphere Time (Windhof, Luxemburg) (képviselők: C. Jäger, N. Gehlsen és M.-C. Simon ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      A másik fél az OHIM fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Punch SAS (Nizza, Franciaország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM harmadik fellebbezési tanácsának a Punch SAS és a Sphere Time közötti megsemmisítési eljárás tárgyában (R 1130/2008-3. sz. ügy) 2009. december 2-án hozott határozatával szemben indított kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Sphere Time-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 100., 2010.4.17.


title: T-217/15. sz. ügy: A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – Fiesta Hotels & Resorts kontra EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA európai uniós ábrás védjegy — GRAND HOTEL PALLADIUM korábbi nemzeti kereskedelmi név — Viszonylagos kizáró ok — A megjelölésnek a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használata elmaradása — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               23.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 22/24

         A Törvényszék 2016. november 30-i ítélete – Fiesta Hotels & Resorts kontra EUIPO – Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
   (T-217/15. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA európai uniós ábrás védjegy - GRAND HOTEL PALLADIUM korábbi nemzeti kereskedelmi név - Viszonylagos kizáró ok - A megjelölésnek a helyi jelentőségűt meghaladó mértékű kereskedelmi forgalomban történő használata elmaradása - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (4) bekezdése és 53. cikke (1) bekezdésének c) pontja”))
   (2017/C 022/30)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Spanyolország) (képviselő: J.-B. Devaureix ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Spanyolország) (képviselő: D. Solana Giménez ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Residencial Palladium és a Fiesta Hotels & Resorts közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. február 23-án hozott határozata (R 2391/2013-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Fiesta Hotels & Resorts, SL-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 205., 2015.6.22.


title: C-351/17. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autolinee Toscane SpA kontra Mobit Soc.cons.arl

text:
               2.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 330/5

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. június 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autolinee Toscane SpA kontra Mobit Soc.cons.arl
   (C-351/17. sz. ügy)
   (2017/C 330/06)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Autolinee Toscane SpA

      Alperes: Mobit Soc.cons.arl

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Alkalmazni kell-e az 1370/2007/EK rendelet (1) 5. cikkének (2) bekezdését. (különösen, ami a belső gazdasági szereplő pályázatokon extra moenia való részvételének – a b) és d) pontban foglalt – tilalmát illeti) az e rendelet hatályba lépését megelőző időszakban odaítélt szerződésekre is?

               2)

               Visszavezethető-e absztrakt módon – a rendelet értelmében vett és az „in house” közbeszerzés intézményével kapcsolatban kialakult ítélkezési gyakorlattal esetlegesen analógiát mutató célra tekintettel – a „belső szolgáltatói” minősége az olyan közjogi jogalanynak, amelynek javára az állami hatóság a helyi közlekedési szolgáltatásra irányuló szerződést közvetlen módon ítélte oda, amennyiben e jogalany szervezeti és ellenőrzési szempontból az állami hatósághoz közvetlenül kapcsolódik és annak tőkéjével (teljes egészében vagy más közjogi szervezetekkel együtt részesedésének megfelelő arányban) maga az állam rendelkezik?

               3)

               Az 1370/2007/EK rendelet szabályozási körébe tartozó szolgáltatások közvetlen odaítélése esetén az a tény, hogy az említett állami hatóság a szerződés odaítélését követően a szóban forgó szolgáltatásokra irányuló szervezési hatáskörökkel felruházott olyan közigazgatási szervezetet hoz létre (oly módon, hogy a koncessziós jogosultsággal egyébiránt továbbra is kizárólag az állam rendelkezhet), amely egyáltalán nem gyakorol „hasonló ellenőrzést” a szolgáltatási szerződést közvetlenül elnyerő jogalany felett, alkalmas-e arra, hogy a szóban forgó odaítélést kivonhassa a rendelet 5. cikkének (2) bekezdésében foglalt szabályozás hatálya alól?

               4)

               A közvetlenül odaítélt szerződésnek a 2039. december 3 ig tartó harmincéves (az 1370/2007/EK rendelet hatályba lépésének napjától folyó) időtartamot meghaladó eredeti lejárati idejéből mindenképpen az következik-e, hogy az odaítélés nem felel meg a rendelet 8. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 5. cikke szerinti elveknek, vagy az említett szabálytalanságot – minden jogi szempontból – automatikusan orvosoltnak kell tekinteni e harmincéves időtartamnak a „törvényen alapuló” közvetett módon történő csökkentése révén (8. cikk (3) bekezdésének második mondata)?

      (1)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007 L 315., 1. o.)