title: C-538/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-325/16. sz., České dráhy kontra Bizottság ügyben 2018. június 20-án hozott ítélete ellen a České dráhy a.s. által 2018. augusztus 16-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/9

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-325/16. sz., České dráhy kontra Bizottság ügyben 2018. június 20-án hozott ítélete ellen a České dráhy a.s. által 2018. augusztus 16-án benyújtott fellebbezés
      (C-538/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 392/14)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Fellebbező: České dráhy a.s. (képviselők: K. Muzikář és J. Kindl advokáti)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         Tárgy

      A Törvényszék T-325/16. sz., České dráhy kontra Bizottság ügyben 2018. június 20-án hozott ítélete elleni fellebbezés.
      Az ítéletében a Törvényszék részben helyt adott a České dráhy EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott keresetének, amelyben az AT.40156 – Falcon ügyben 2016. április 18-án hozott C(2016) 2417 final bizottsági határozat megsemmisítését kérte. A Törvényszék a megtámadott határozat „azon részét megsemmisít[ette], amely a Prága–Ostrava vasútvonaltól eltérő más vasútvonalakat illet, vagy az önköltségi árnál alacsonyabb árak állítólagos alkalmazásától eltérő más formában megnyilvánuló jogsértésre vonatkozik”. A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasította. Továbbá kötelezte a feleket saját költségeik viselésére.

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének 2018. június 20-i České dráhy kontra Európai Bizottság ítéletét (T-325/16, EU:T:2018:368) abban a részében, amelyben a Törvényszék elutasította a keresetét, illetve amelyben a Törvényszék a költségekről határozott;

                  —

                  semmisítse meg az AT.40156 – Falcon ügyben 2016. április 18-án hozott C(2016) 2417 final bizottsági határozat egészét;

                  —

                  kötelezze az Európai Bizottságot a T-325/16. sz. ügyben indult eljárás költségeinek, valamint a fellebbezési eljárással összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  Első fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a vitatott bizottsági határozat kellő indokolást tartalmaz.
                  A České dráhy azt állítja, hogy az Európai Bizottság a vitatott határozatot nem indokolta kellően pontosan és részletesen, és ezáltal nem tett eleget a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következő követelményeknek. A Törvényszék tévesen határozott, amikor ennek ellenére nem semmisítette meg – teljes egészében – a vitatott bizottsági határozatot.

                  2.

                  Második fellebbezési jogalap: a Törvényszék nem vette tekintetbe, hogy a vitatott határozat elfogadása előtt a Bizottság számos, azt alátámasztó bizonyítékot nem vett figyelembe, hogy a České dráhy magatartása nem volt jogellenes.
                  A České dráhy azt állítja, hogy a Bizottság a vitatott határozat elfogadása előtt nem vizsgálta meg azokat a tényeket, amelyek azt bizonyítják, hogy a České dráhy magatartása nem volt jogellenes, és (az arányosság elvét sértő) vitatott határozatot kizárólag bizonyos, elszigetelt, kontextusból kiragadott bizonyítékok alapján fogadta el. A Törvényszék tévesen határozott, amikor ennek ellenére sem semmisítette meg – teljes egészében – a vitatott bizottsági határozatot.

                  3.

                  Harmadik fellebbezési jogalap: a Törvényszék tévesen értékelte az EUMSZ 102. cikk alkalmazásának feltételeit.
                  A České dráhy azt állítja, hogy az 1/2003 rendelet alapján a Bizottság csak olyan magatartásokkal kapcsolatban folytathat vizsgálatot, amelyek az EUMSZ 101. cikket és/vagy az EUMSZ 102. cikket sértik. A Bizottság helyszíni vizsgálatot rendelet el a České dráhy székhelyén, mivel az EUMSZ 102. cikk megsértését vélelmezte. Ez a rendelkezés csak akkor alkalmazandó, ha (a) egy vállalkozás a belső piacon vagy annak jelentős részén meglévő erőfölényével visszaélhetett, és (b) az állítólagos visszaélésszerű magatartás jelentős hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre. A České dráhy szerint a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy ezek a feltételek a jelen ügyben teljesültek.

                  4.

                  Negyedik fellebbezési jogalap: a Törvényszék költségekre vonatkozó határozata téves.
                  A České dráhy azt állítja, hogy a Törvényszéknek helyt kellett volna adnia a kereset egészének, éppen ezért a Bizottságot köteleznie kellett volna arra, hogy megtérítse a České dráhynak az eljárással összefüggésben felmerült költségeit.


title: T-515/15. sz. ügy: A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Almaz-Antey kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedések – A felperes nevének a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó szervezetek jegyzékén való fenntartása – Arányosság – Értékelési hiba – Indokolási kötelezettség – Alapvető jogok”)

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/21

      A Törvényszék 2018. szeptember 13-i ítélete – Almaz-Antey kontra Tanács
      (T-515/15. sz. ügy) (1)

      ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedések - A felperes nevének a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó szervezetek jegyzékén való fenntartása - Arányosság - Értékelési hiba - Indokolási kötelezettség - Alapvető jogok”))
      (2018/C 392/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Joint-Stock Company „Almaz–Antey” Air and Space Defence Corp., korábban: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moszkva, Oroszország) (képviselők: A. Haak, C. Stumpf és M. Brüggemann ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és P. Mahnič meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Először is az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló 2014/512/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. június 22-i (KKPB) 2015/971 tanácsi határozatnak (HL 2015. L 157., 50. o.), másodszor a Tanács azon 2015. július 31-i levelének, amellyel ez utóbbi megállapította, hogy a felperest továbbra is az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 2014/512/KKBP tanácsi határozattal (HL 2014. L 229.,13. o.) és az ukrajnai helyzetet destabilizáló orosz intézkedések miatt hozott korlátozó intézkedésekről szóló, 2014. július 31-i 833/2014/EU tanácsi rendelettel (HL 2014. L 229., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 246., 59. o.) előírt intézkedések hatálya alatt kell tartani, harmadszor a 2014/512 határozat módosításáról szóló, 2015. december 21-i (KKBP) 2015/2431 tanácsi határozatnak (HL 2015. L 334., 22. o.) és negyedszer a 2014/512 határozat módosításáról szóló, 2016. július 1-jei (KKBP) 2016/1071 tanácsi határozatnak (HL 2016. L 178., 21. o.) a felperesre vonatkozó részében történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Joint-Stock Company „Almaz-Antey” Air and Space Defence Corp.-ot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 371., 2015.11.9.


title: C-474/18 P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-554/14. sz., Messi Cuccittini kontra EUIPO – J-M.-E. V. e hijos ügyben 2018. április 26-án hozott ítélete ellen a J-M.-E. V. e hijos, S. R. L. által 2018. július 19-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.10.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/5

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-554/14. sz., Messi Cuccittini kontra EUIPO – J-M.-E. V. e hijos ügyben 2018. április 26-án hozott ítélete ellen a J-M.-E. V. e hijos, S. R. L. által 2018. július 19-én benyújtott fellebbezés
      (C-474/18 P. sz. ügy)
      (2018/C 392/08)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: J-M.-E. V. e hijos, S. R. L. (képviselők: J. Güell Serra és R. Gimeno-Bayón Cobos ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és Lionel Messi Cuccittini

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a T-554/14. sz. ügyben 2018. április 26-án hozott ítéletet, (1) és ennek következtében:

                  —

                  döntse el érdemben/jogerősen a jogvitát, ha az ügy állása megengedi, vagy

                  —

                  utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé annak érdekében, hogy az a Bíróság által meghatározott kötelező szempontok alapján hozzon új ítéletet,

                  —

                  Lionel Messi Cuccittinit kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A megtámadott ítéletben a Törvényszék hatályon kívül helyezte az EUIPO fellebbezési tanácsának azon határozatát, amely megtagadta a „MESSI” védjegy lajstromozását, a korábbi „MASSI” védjeggyel való összetéveszthetősége miatt, mivel úgy ítélte meg, hogy annak ellenére, hogy a „MASSI” és a „MESSI” védjegy vizuális és fonetikai szempontból is hasonló és azonos árukra vonatkozik, a fellebbezési tanács hibát vétett, hiszen a védjegyek közötti fogalmi eltérések kizárnak bárminemű összetéveszthetőséget.
      A Törvényszék ítélete négy jogi hibában szenved, amelyek miatt a fellebbezés négy jogalapból áll:

                  1.

                  A megtámadott ítéletben a Törvényszék rámutat arra, hogy ha a fellebbezési tanács figyelembe vette volna a fellebbező közismertségét, arra a következtetésre kellett volna jutnia, hogy fogalmi téren a „messi” szó egyértelműen eltér a „massi” szótól. Ellentétben a megtámadott ítéletben kifejtettekkel, a Bíróság és a Törvényszék ítélkezési gyakorlata már többször kimondta, hogy a bejelentett védjegy esetleges közismertsége irreleváns a korábbi védjegyekkel való összetéveszthetőség értékelése szempontjából, az európai uniós védjegyről szóló rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében.

                  2.

                  A Törvényszék szintén tévedett, amikor úgy vélekedett, hogy a bejelentő családnevének közismertsége közismert tény volt, annak bizonyítása nélkül is, és annak ellenére, hogy erre maga Lionel Messi sem hivatkozott a fellebbezési tanács előtti eljárásban, ezt a fellebbezési tanácsnak figyelembe kellett volna vennie, hiszen olyan tényről van szó, amelyről bárkinek tudomása lehet, illetve az nyilvánosan hozzáférhető források útján is ellenőrizhető. A bejelentő családneve európai ismertségének foka a felszólalás elbírálása időpontjában (2013/06/12) nem olyan tény, amely 2018-ban is vélelmezhető, már csak azért sem, mert arra a fellebbezési tanács előtti eljárásban nem hivatkoztak, és azt semmiféle bizonyítékkal nem próbálták meg alátámasztani.

                  3.

                  A jelen ügyben a mutatio libelli esete állt fenn, amely a védelemhez való jog hiányához vezetett, amiatt, hogy a Törvényszék egy olyan új és a korábbitól eltérő jogalapot – nevezetesen a „MESSI név megkülönböztető fogalmi hatását” – fogadott el, amelyre a fellebbezési tanács előtti eljárásban nem hivatkoztak.

                  4.

                  Az ítélet tévesen alkalmazza a PICARO/PICASSO ítéletet, hiszen: i) a PICARO/PICASSO ügyben a közismert védjegy az ellentartott „PICASSO” védjegy volt, míg a jelen ügyben az állítólagosan (köz)ismert védjegy a bejelentett védjegy; ii) az említett ítéletben olyan árukról volt szó, amelyek esetében az átlagos fogyasztó figyelmi szintje a vásárláskor különösen magas, míg a jelen jogvitában olyan árukról van szó, amelyeket az Unió általánosan tájékozott, észszerű mértékben figyelmes és körültekintő átlagos fogyasztói részére szánnak.

         (1)  ECLI:EU:T:2018:230


title: A Bíróság ítélete (2018. június 14.) az E-13/17. számú – EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – Az (EU) 2015/514 rendelet)

text:
               15.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/8

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2018. június 14.)
      az E-13/17. számú
      EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben

         (Kötelezettség teljesítésének EFTA-állam általi elmulasztása – A végrehajtás elmulasztása – Az (EU) 2015/514 rendelet)

      (2018/C 414/10)
      Az E-13/17. sz., EFTA Felügyeleti Hatóság kontra Izland ügyben – KÉRELEM annak kimondására, hogy azáltal, hogy Izland nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás IX. mellékletének 31bbe. pontjában említett – és az EGT–megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a hatáskörrel rendelkező hatóságok által az Európai Értékpapír-piaci Hatóság számára a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 67. cikkének (3) bekezdése alkalmazásában benyújtandó információkról szóló, 2014. december 18-i (EU) 2015/514 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet) belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen bíróból és Bernd Hammermann előadó bíróból álló Bíróság 2018. június 14-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következőképpen szól:
      A Bíróság:

                  1.

                  Kimondja, hogy Izland azáltal, hogy az előírt határidőn belül nem fogadta el az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás IX. mellékletének 31bbe. pontjában említett – és az EGT-megállapodáshoz annak 1. jegyzőkönyvével hozzáigazított – jogi aktus (a hatáskörrel rendelkező hatóságok által az Európai Értékpapír-piaci Hatóság számára a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 67. cikkének (3) bekezdése alkalmazásában benyújtandó információkról szóló, 2014. december 18-i (EU) 2015/514 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet) belső jogába való átültetéséhez szükséges intézkedéseket, nem teljesítette az EGT-megállapodás 7. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

                  2.

                  Kötelezi Izlandot az eljárás költségeinek viselésére.


title: C-601/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-475/14. sz., Prysmian és Prysmian Cavi e Sistemi kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete ellen a Prysmian SpA és a Prysmian Cavi e Sistemi Srl által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/25

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-475/14. sz., Prysmian és Prysmian Cavi e Sistemi kontra Bizottság ügyben 2018. július 12-én hozott ítélete ellen a Prysmian SpA és a Prysmian Cavi e Sistemi Srl által 2018. szeptember 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-601/18. P. sz. ügy)
      (2018/C 427/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (képviselők: C. Tesauro, F. Russo és L. Armati avvocati)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA

         A fellebbezők kérelmei

      A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  adjon helyt az első fokon előterjesztett kérelmeknek;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

            Másodlagosan a fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

                  —

                  az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

                  —

                  az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről jelenleg ne határozzon.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1.

                  A Törvényszék tévesen állapította meg, hogy az 1/2003 rendelet (1) 20. cikke nem akadályozza meg a Bizottságot abban, hogy a fellebbezők alkalmazottjainak teljes merevlemezeiről igazságügyi információs technológiával képmásolatot készítsen anélkül, hogy megvizsgálta volna azok tartalmát, és abban sem, hogy azok vizsgálatát a Bizottság brüsszeli helyiségeiben végezze el. E rendelkezés pontos értelmezése szerint a helyszíni vizsgálatokat csupán a vállalkozás helyiségeiben lehet lefolytatni, és a Bizottság csak olyan feljegyzésekről készíthet másolatot, amelyek relevanciáját már megvizsgálta. A társaságok és alkalmazottaik alapvető jogaiba való beavatkozása miatt azon gyakorlat, hogy igazságügyi információs technológiával képmásolatot készítenek teljes merevlemezekről, nem alapítható pusztán egy olyan magyarázó feljegyzésre, amely a Bizottság számára teljes diszkrecionális jogkört biztosít, hanem azt a jogszerűség elvének megfelelően jogszabályban kell szabályozni.

                  2.

                  A Törvényszék megsértette a személyes felelősség elvét, a jogbiztonság elvét és az egyenlő bánásmód elvét, továbbá megsértette az indokolási kötelezettségét, mivel nem tekintette úgy, hogy a felelősség gazdasági folytonosság alapján való betudása a Prysmian Cavi e Sisteminek kivételt képez azon szabály alól, miszerint a felelősség azon jogi személyt terheli, amely a jogsértés időpontjában a vállalkozást irányította. Mint minden kivételt, ezt is szigorúan kell alkalmazni, és az csak akkor igazolható, ha a versenyszabályok tényleges érvényesülése veszélyben van. Továbbá a Törvényszék a jelen ügyben tévesen zárta ki a hátrányos megkülönböztetést azon az alapon, hogy jogellenességben nem lehet egyenlőség, mivel a felelősség gazdasági folytonosság alapján való betudása a Bizottság számára nyújtott lehetőség.

                  3.

                  A Törvényszék nem vizsgálta meg a társaság első fokon előadott fő érvelését, miszerint a „nemzeti területre” vonatkozó bármilyen elv – feltéve, hogy létezett, amiről azonban nincs szó – nem alkalmazható hitelt érdemlően a határozat által hivatkozott valamennyi eltérő esetre, és nem bizonyítja a jogilag megkövetelt módon az egységes és folyamatos jogsértést.

                  4.

                  A Törvényszék a kereseten túlterjedően hozott határozatot, és megsértette a társaságnak az Európai Unió Alapjogi Chartájának 48. cikkében és az EJEE 6. cikkében rögzített védelemhez való jogát, amikor megvizsgálta a fellebbezők első fokon előadott, a kartell kezdő időpontjára vonatkozó hetedik jogalapját. A Törvényszék a vizsgálata során nyilvánvalóan félreértelmezte a hozzá benyújtott bizonyítékot, és helytelen jogi kritériumot alkalmazott. A bizonyítékok ilyen nyilvánvaló elferdítése következtében téves következtetéseket vont le, és arra a téves jogi megállapításra jutott, hogy a Bizottság helyesen állapította meg 1999. február 18-ában az EUMSZ 101. cikk szerinti, a tagállamok közötti kereskedelmet érintő jogsértés kezdő időpontját.

                  5.

                  A Törvényszék megsértette az egyenlő bánásmód elvét, mivel helybenhagyta a Bizottság azon értékelését, hogy a projektek európai gyártók közötti, a „csak európai – (R)” konfiguráció keretében megvalósult elosztása a súlyossági tényező (és következésképpen a „belépési díj”) 2 %-os növelését tette szükségessé az európai gyártók esetében, miközben az ázsiai gyártók esetében ilyen növelésre nem került sor. Nem lehetséges egyrészt elfogadni azt, hogy a bizottsági határozat a nemzeti terület elve alapján helyesen állapította meg az egységes és folyamatos jogsértést, amely elv egymással összefüggő konfigurációkból áll, ugyanakkor pedig elfogadni azt, hogy az egyik vagy másik konfigurációban való aktív részvétel a résztvevők esetében a jogsértés súlya tekintetében eltérő mértéket indokol. Még ha az ázsiai gyártók nem is vettek részt aktívan az állítólagos európai elosztásban, ahhoz hasonló mértékben járultak hozzá, mint az európai gyártók.

         (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-437/18. sz. ügy: A Sąd Okręgowy w Gliwicach (Lengyelország) által 2018. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach kontra Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/4

      A Sąd Okręgowy w Gliwicach (Lengyelország) által 2018. július 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach kontra Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu
      (C-437/18. sz. ügy)
      (2018/C 427/06)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Okręgowy w Gliwicach

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Lebopoll Logistics Sp. z o.o. w Sośnicowicach

         Alperes: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A „lakóhely” fogalmát a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 1. cikkének j) pontjával és a 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 11. cikkével összhangban kell értelmezni, vagy a „lakóhely” fogalma a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkének k) pontja szerinti ideiglenes tartózkodási helyet is jelenti?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.

         (2)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 284., 1. o.)


title: T-554/18. sz. ügy: 2018. szeptember 19-én benyújtott kereset – Hernández Hernández kontra Tanács

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/89

      2018. szeptember 19-én benyújtott kereset – Hernández Hernández kontra Tanács
      (T-554/18. sz. ügy)
      (2018/C 427/117)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Socorro Elizabeth Hernández Hernández (Caracas, Venezuela) (képviselők: F. Di Gianni és L. Giuliano ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2017/2074 határozat módosításáról szóló, 2018. június 25-i (KKBP) 2018/901 tanácsi határozatot, (1) valamint a venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (EU) 2017/2063 rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. június 25-i (EU) 2018/899 tanácsi végrehajtási rendeletet, (2) amennyiben ezeknek a jogi aktusoknak a rendelkezései a felperesre vonatkoznak; és

                  —

                  a Tanácsot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a megtámadott jogi aktusok nyilvánvaló értékelési hibán, valamint pontos és egybehangzó bizonyítékok hiányán alapulnak.

                              —

                              E tekintetben a felperes azt állítja, hogy a Tanács a felperes feladatait és szerepeit illetően nyilvánvaló értékelési hibát vétett, és nem hozta nyilvánosságra az állításainak alátámasztására szolgáló pontos és egybehangzó bizonyítékok összességét. A felperes továbbá azt állítja, hogy a Tanács nem végezte el a bizonyítékok megfelelő értékelését vagy legalábbis az ilyen értékelés nyilvánvalóan téves volt.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a megtámadott jogi aktusokkal előírt korlátozó intézkedések a felperes tulajdonhoz való alapvető joga indokolatlan és aránytalan korlátozásának minősülnek.

         (1)  A venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2017/2074 határozat módosításáról szóló, 2018. június 25-i (KKBP) 2018/901 tanácsi határozat (HL L 160I., 2018.6.25., 12. o.).

         (2)  A venezuelai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről szóló (EU) 2017/2063 rendelet végrehajtásáról szóló, 2018. június 25-i (EU) 2018/899 tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 160I., 2018.6.25., 5. o.).


title: C-469/18. sz. ügy: A Hof van Cassatie (Belgium) által 2018. július 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IN kontra Belgische Staat

text:
               26.11.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 427/4

      A Hof van Cassatie (Belgium) által 2018. július 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IN kontra Belgische Staat
      (C-469/18. sz. ügy)
      (2018/C 427/07)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van Cassatie

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: IN

         Ellenérdekű fél: Belgische Staat

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell–e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, hogy a hozzáadottérték–adó tekintetében azzal minden körülmények között ellentétes a Charta 7. cikkében biztosított, a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jog megsértésével szerzett bizonyítékok felhasználása, vagy elfogadható az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint [az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 4. pontjában szereplőhöz] hasonlóan mérlegelhet az annak eldöntésére jogosult bíróság, hogy az ilyen bizonyíték felhasználható-e hozzáadottértékadó–kivetés alapjául?


title: T-699/18. sz. ügy: 2018. november 26-án benyújtott kereset – Apera Capital Master kontra EUIPO – Altera Capital (APERA CAPITAL)

text:
               4.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/76

      2018. november 26-án benyújtott kereset – Apera Capital Master kontra EUIPO – Altera Capital (APERA CAPITAL)
      (T-699/18. sz. ügy)
      (2019/C 44/101)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Apera Capital Master Ltd. (St Peter Port, Guernsey) (képviselők: C. Schröder és A. von Alten ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Altera Capital (Luxembourg, Luxemburg)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: APERA CAPITAL európai uniós szóvédjegy – 15 640 436. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2018. szeptember 18-án hozott határozata (R 1091/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  újbóli elbírálás céljából utalja vissza az ügyet az EUIPO elé;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 104. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  a felperes megfelelő ügyintézéshez és tisztességes eljáráshoz való jogának megsértése.


title: T-712/18. sz. ügy: 2018. december 3-án benyújtott kereset – Umweltinstitut München kontra Bizottság

text:
               4.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/77

      2018. december 3-án benyújtott kereset – Umweltinstitut München kontra Bizottság
      (T-712/18. sz. ügy)
      (2019/C 44/103)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Umweltinstitut München – Verein zur Erforschung und Verminderung der Umweltbelastung eV (München, Németország) (képviselő: M. John Rechtsanwältin)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa semmisnek az alperes 2018. október 2-i (C(2018) 6539 final) elutasító végzését.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen keresetben a felperes a Bizottság 2018. október 2-i elutasító végzésének semmissé nyilvánítását kéri, amely végzésben véglegesen megtagadta a felperestől a CETA Vegyes Bizottság 2018. március 26-i és 27-i első ülésével összefüggésben álló dokumentumokhoz való hozzáférést.
      A keresetet a felperes az alábbi jogalapra alapítja.
      Az EUMSZ 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 2. cikkével összefüggésben értelmezett 15. cikke (3) bekezdésének a megsértése, mivel az alperes az 1049/2001 rendelet 4. cikke alapján nem volt jogosult a kért dokumentumokhoz való hozzáférés (részleges) megtagadására.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: C-756/18. sz. ügy: A Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois (Franciaország) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LC, MD kontra easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/12

      A Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois (Franciaország) által 2018. december 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – LC, MD kontra easyJet Airline Co. Ltd
      (C-756/18. sz. ügy)
      (2019/C 54/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      ASB

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: LC, MD

         Alperes: easyJet Airline Co. Ltd

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: 261/2004 rendelet) 3. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell-e értelmezni, hogy a rendelet rendelkezéseire történő hivatkozás érdekében az utasoknak bizonyítaniuk kell az utasfelvételre jelentkezésüket?
      Igenlő válasz esetén a 261/2004 rendelet 3. cikke (2) bekezdésének a) pontjával ellentétes-e az olyan egyszerű vélelem, amely szerint az utas utasfelvételre jelentkezése teljesítettnek tekintendő, amennyiben ez utóbbi a 2. cikk g) pontja szerinti, az üzemeltető légifuvarozó által elfogadott és nyilvántartásba vett helyfoglalással rendelkezik?

         (1)  HL L 46., 1. o.


title: C-762/18. sz. ügy: A Rayonen sad Haskovo (Bulgária) által 2018. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QH kontra Varhoven kasatsionen sad na Republika Bulgaria

text:
               11.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/12

      A Rayonen sad Haskovo (Bulgária) által 2018. december 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – QH kontra Varhoven kasatsionen sad na Republika Bulgaria
      (C-762/18. sz. ügy)
      (2019/C 54/16)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Rayonen sad Haskovo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: QH

         Alperes: Varhoven kasatsionen sad na Republika Bulgaria

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás és/vagy ítélkezési gyakorlat, amely szerint az a munkavállaló, akit jogellenesen elbocsátottak, majd a bíróság elrendelte munkaviszonyának helyreállítását, nem jogosult fizetett éves szabadságra a felmondás napjától a munkaviszony helyreállításának napjáig terjedő időszak vonatkozásában?

                  2.

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén úgy kell-e értelmezni a 2003/88 irányelv 7. cikkének (2) bekezdését, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás és/vagy ítélkezési gyakorlat, amely szerint a munkaviszony újbóli megszüntetése esetén az említett munkavállaló nem jogosult a ki nem vett fizetett éves szabadság pénzbeli megváltására a korábbi felmondás napjától a munkaviszony helyreállításának napjáig terjedő időszak vonatkozásában?

         (1)  HL 2003.L 299., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 381. o.


title: C-138/17. P. és C-146/17. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA, Európai Bizottság (C-138/17), Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Bizottság (C-146/17) (Fellebbezés – Kártérítési kereset – Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése – Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott két ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma – A fellebbezők által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése – Vagyoni kár – Bankgarancia-költségek – Okozati összefüggés – Késedelmi kamatok – Nem vagyoni kár)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/2

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA, Európai Bizottság (C-138/17), Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Bizottság (C-146/17)
      (C-138/17. P. és C-146/17. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - Kártérítési kereset - Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése - Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott két ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma - A fellebbezők által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése - Vagyoni kár - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés - Késedelmi kamatok - Nem vagyoni kár))
      (2019/C 65/02)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         (C-138/17. P. sz. ügy)

         Fellebbező: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők: J. Inghelram és Á. M. Almendros Manzano meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Gascogne Sack Deutschland GmbH, korábban Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne SA (képviselők: F. Puel és E. Durand ügyvédek), Európai Bizottság (képviselők: C. Urraca Caviedes, S. Noë és F. Erlbacher meghatalmazottak)

         (C-146/17. P. sz. ügy)

         Fellebbezők: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne SA (képviselők: F. Puel és E. Durand ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők: J. Inghelram és Á. M. Almendros Manzano meghatalmazottak), Európai Bizottság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. január 10-i Gascogne Sack Deutschland és Gascogne kontra Európai Unió ítélete (T-577/14, EU:T:2017:1) rendelkező részének 1) pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Gascogne Sack Deutschland GmbH és a Gascogne SA által a C-146/17 P. sz. ügyben benyújtott fellebbezést elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Gascogne Sack Deutschland GmbH és a Gascogne SA által indított kártérítési keresetet elutasítja annyiban, amennyiben az a bankgarancia-költségeknek a 2011. november 16-i Groupe Gascogne kontra Bizottság ítélet (T-72/06, nem tették közzé, EU:T:2011:671) és a 2011. november 16-i Sachsa Verpackung kontra Bizottság ítélet (T-79/06, nem tették közzé, EU:T:2011:674) alapjául szolgáló ügyekben történő, észszerű időn belüli határozathozatalon túli fizetéséből álló állítólagos vagyoni kár címén 187 571 eurós összeg megtérítésére irányul.

                  4)

                  A Bíróság a Gascogne Deutschland GmbH-t és a Gascogne SA-t kötelezi a saját költségeiken felül az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió részéről a jelen fellebbezések keretében felmerült valamennyi költségnek, valamint az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeiknek a viselésére.

                  5)

                  Az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió maga viseli az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

                  6)

                  Az Európai Bizottság maga viseli mind az elsőfokú eljárással, mind a C-138/17. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezéssel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 151., 2017.5.15.


title: C-150/17. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Kendrion NV, Európai Bizottság (Fellebbezés – Kártérítési kereset – Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése – Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma – A fellebbező által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése – Vagyoni kár – Bankgarancia-költségek – Okozati összefüggés – Késedelmi kamatok – Nem vagyoni kár)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/3

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Kendrion NV, Európai Bizottság
      (C-150/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Kártérítési kereset - Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése - Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma - A fellebbező által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése - Vagyoni kár - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés - Késedelmi kamatok - Nem vagyoni kár))
      (2019/C 65/03)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Fellebbező: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők: J. Inghelram és E. Beysen meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Kendrion NV (képviselők: Y. de Vries, T. Ottervanger és E. Besselink advocaten), Európai Bizottság (képviselők: C. Urraca Caviedes, S. Noë és F. Erlbacher meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. február 1-jei Kendrion kontra Európai Unió ítélete (T-479/14, EU:T:2017:48) rendelkező részének 1) pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Kendrion NV által benyújtott csatlakozó fellebbezést elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Kendrion NV által indított kártérítési keresetet elutasítja annyiban, amennyiben az a bankgarancia-költségeknek a 2011. november 16-i Kendrion kontra Bizottság ítélet (T-54/06, nem tették közzé, EU:T:2011:667) alapjául szolgáló ügyben történő, észszerű időn belüli határozathozatalon túli fizetéséből álló vagyoni kár megtérítésére irányul.

                  4)

                  A Bíróság a Kendrion NV-t kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió részéről a jelen fellebbezés keretében felmerült valamennyi költségnek, valamint az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeinek a viselésére.

                  5)

                  Az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió maga viseli az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

                  6)

                  Az Európai Bizottság maga viseli mind az elsőfokú eljárással, mind a jelen fellebbezéssel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 161., 2017.5.22.


title: C-174/17. P. és C-222/17. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA, Európai Bizottság (C-174/17 P), Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Bizottság (C-222/17 P) (Fellebbezés – Kártérítési kereset – Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése – Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott két ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma – A fellebbezők által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése – Vagyoni kár – Bankgarancia-költségek – Okozati összefüggés – Késedelmi kamatok)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/4

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete – Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, kontra Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA, Európai Bizottság (C-174/17 P), Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA kontra Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága, Európai Bizottság (C-222/17 P)
      (C-174/17. P. és C-222/17. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Fellebbezés - Kártérítési kereset - Az EUMSZ 340. cikk második bekezdése - Az Európai Unió Törvényszéke előtt folytatott két ügy keretében az eljárás túlzott időtartalma - A fellebbezők által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése - Vagyoni kár - Bankgarancia-költségek - Okozati összefüggés - Késedelmi kamatok))
      (2019/C 65/04)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         (C-174/17. P. sz. ügy)

         Fellebbező: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők: kezdetben J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano és P. Giusta meghatalmazottak, később J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (képviselők: M. Troncoso Ferrer, C. Ruixó Claramunt és S. Moya Izquierdo abogados), Európai Bizottság (képviselők: C. Urraca Caviedes, S. Noë, F. Erlbacher és F. Castilla Contreras meghatalmazottak)

         (C-222/17. P. sz. ügy)

         Fellebbezők: Plásticos Españoles, SA (ASPLA), Armando Álvarez, SA (képviselők: S. Moya Izquierdo és M. Troncoso Ferrer abogados)

         A többi fél az eljárásban: Európai Unió, képviseli az Európai Unió Bírósága (képviselők: kezdetben J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano és P. Giusta meghatalmazottak, később J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano meghatalmazottak), Európai Bizottság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. február 17-i ASPLA és Armando Álvarez kontra Európai Unió ítélete (T-40/15, EU:T:2017:105) rendelkező részének 1) pontját hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság a Plásticos Españoles SA (ASPLA) és az Armando Álvarez SA által a C-222/17. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezést elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság a Plásticos Españoles SA (ASPLA) és az Armando Álvarez SA által indított kártérítési keresetet elutasítja annyiban, amennyiben az a 2011. november 16-i ASPLA kontra Bizottság ítélet (T-76/06, nem tették közzé, EU:T:2011:672) és a 2011. november 16-i Álvarez kontra Bizottság ítélet (T-78/06, nem tették közzé, EU:T:2011:673) alapjául szolgáló ügyekben történő, észszerű időn belüli határozathozatal elmulasztása miatt elszenvedett állítólagos vagyoni kár címén 3 495 038,66 eurós összeg megtérítésére irányul.

                  4)

                  A Bíróság a Plásticos Españoles SA-t (ASPLA) és az Armando Álvarez SA-t kötelezi a saját költségeiken felül az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió részéről a jelen fellebbezések keretében felmerült valamennyi költségnek, valamint az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeiknek a viselésére.

                  5)

                  Az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió maga viseli az elsőfokú eljárással összefüggésben felmerült saját költségeit.

                  6)

                  Az Európai Bizottság maga viseli mind az elsőfokú eljárással, mind a C-174/17. P. sz. ügyben benyújtott fellebbezéssel összefüggésben felmerült saját költségeit.

         (1)  HL C 161., 2017.5.22.

         HL C 213., 2017.7.3.


title: C-216/17. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl kontra Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica (ASST) (Előzetes döntéshozatal – 2004/18/EK irányelv – Az 1. cikk (5) bekezdése – A 32. cikk (2) bekezdése – Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélése – Keretmegállapodások – A keretmegállapodás más ajánlatkérő szervekre való kiterjesztésére vonatkozó záradék – Az átláthatóság és a gazdasági szereplőkkel szembeni egyenlő bánásmód elve – A későbbi közbeszerzési szerződések tárgyát képező mennyiségek meghatározásának hiánya vagy a keretmegállapodást alá nem író ajánlatkérő szervek általános szükségletei alapján történő meghatározás – Tilalom)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/5

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl kontra Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica (ASST)
      (C-216/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - 2004/18/EK irányelv - Az 1. cikk (5) bekezdése - A 32. cikk (2) bekezdése - Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélése - Keretmegállapodások - A keretmegállapodás más ajánlatkérő szervekre való kiterjesztésére vonatkozó záradék - Az átláthatóság és a gazdasági szereplőkkel szembeni egyenlő bánásmód elve - A későbbi közbeszerzési szerződések tárgyát képező mennyiségek meghatározásának hiánya vagy a keretmegállapodást alá nem író ajánlatkérő szervek általános szükségletei alapján történő meghatározás - Tilalom))
      (2019/C 65/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust, Coopservice Soc. coop. arl

         Alperesek: Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica – Sebino (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale del Garda (ASST), Azienda Socio-Sanitaria Territoriale della Vallecamonica (ASST)

         Az eljárásban részt vesz: Markas Srl, ATI – Zanetti Arturo & C. Srl e in proprio, Regione Lombardia

         Rendelkező rész

      Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének (5) bekezdését és 32. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdését úgy kell értelmezni, hogy:

                  —

                  valamely ajánlatkérő szerv eljárhat a saját és olyan más, kifejezetten megjelölt ajánlatkérő szervek nevében, amelyek nem közvetlenül részes felei valamely keretmegállapodásnak, amennyiben a közzététel és a jogbiztonság, és ebből következően az átláthatóság követelményét tiszteletben tartják, továbbá

                  —

                  kizárt, hogy az említett keretmegállapodás aláírásában részt nem vevő ajánlatkérő szervek ne határozzák meg a szolgáltatások azon mennyiségét, amely az e megállapodás végrehajtása során kötött szerződések megkötésekor kérhető, vagy hogy azt az általános szükségleteikre való hivatkozással határozzák meg, mivel ellenkező esetben megsértenék az átláthatóság elvét és az említett keretmegállapodás megkötésében érdekelt gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmód elvét.

         (1)  HL C 277., 2017.8.21.


title: C-219/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. december 19-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) kontra Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS) (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – A hitelintézetek prudenciális felügyelete – Befolyásoló részesedésszerzés valamely hitelintézetben – A 2013/36/EU irányelv, valamint az 1024/2013/EU és a 468/2014/EU rendelet által szabályozott eljárás – Összetett közigazgatási eljárás – Az Európai Központi Bank (EKB) kizárólagos döntéshozatali jogköre – Az illetékes nemzeti hatóság által hozott előkészítő aktusokkal szemben benyújtott jogorvoslat – Valamely nemzeti határozat anyagi jogerejének megsértésére vonatkozó állítás)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/6

      A Bíróság (nagytanács) 2018. december 19-i ítélete (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest) kontra Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
      (C-219/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - A hitelintézetek prudenciális felügyelete - Befolyásoló részesedésszerzés valamely hitelintézetben - A 2013/36/EU irányelv, valamint az 1024/2013/EU és a 468/2014/EU rendelet által szabályozott eljárás - Összetett közigazgatási eljárás - Az Európai Központi Bank (EKB) kizárólagos döntéshozatali jogköre - Az illetékes nemzeti hatóság által hozott előkészítő aktusokkal szemben benyújtott jogorvoslat - Valamely nemzeti határozat anyagi jogerejének megsértésére vonatkozó állítás))
      (2019/C 65/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

         Alperesek: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

         Az eljárásban részt vesz: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Banca Mediolanum SpA, Holding Italiana Quarta SpA, Fin. Prog. Italia di E. Doris & C. s.a.p.a., Sirefid SpA, Ennio Doris

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 263. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a nemzeti bíróságok jogszerűségi vizsgálatot végeznek az illetékes nemzeti hatóságok által olyan eljárás keretében hozott eljárást megindító, előkészítő és nem kötelező erejű javaslatot tartalmazó aktusok tekintetében, amelyet a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. június 26-i európai parlamenti és tanácsi 2013/36/EU irányelv 22. és 23. cikke, az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja és 15. cikke, valamint az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról szóló, 2014. április 16-i 468/2014/EU európai központi banki rendelet (SSM-keretrendelet) 85–87. cikke szabályoz. E tekintetben nincs jelentősége azon körülménynek, hogy a nemzeti bírósághoz semmisség megállapítása iránti különös keresettel fordultak valamely nemzeti bírósági határozat anyagi jogerejének állítólagos megsértése miatt.

         (1)  HL C 283., 2017.8.28.


title: C-367/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – S kontra EA, EB, EC (Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – 510/2006/EK rendelet – A 4. cikk (2) bekezdésének e) pontja – 1151/2012/EU rendelet – A 7. cikk (1) bekezdésének e) pontja – Földrajzi jelzések és eredetmegjelölések oltalma – A termékleírás módosítása iránti kérelem – A Fekete-erdő (Németország) vidékéről származó sonka [„Schwarzwälder Schinken”] – Az előállítási területen való csomagolásra vonatkozó kikötések – Az 510/2006/EK rendelet vagy az 1151/2012/EU rendelet alkalmazhatósága)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/7

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – S kontra EA, EB, EC
      (C-367/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - 510/2006/EK rendelet - A 4. cikk (2) bekezdésének e) pontja - 1151/2012/EU rendelet - A 7. cikk (1) bekezdésének e) pontja - Földrajzi jelzések és eredetmegjelölések oltalma - A termékleírás módosítása iránti kérelem - A Fekete-erdő (Németország) vidékéről származó sonka [„Schwarzwälder Schinken”] - Az előállítási területen való csomagolásra vonatkozó kikötések - Az 510/2006/EK rendelet vagy az 1151/2012/EU rendelet alkalmazhatósága))
      (2019/C 65/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundespatentgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: S

         Alperesek: EA, EB, EC

         Rendelkező rész

      A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletnek – az 510/2006 rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. december 14-i 1898/2006/EK bizottsági rendelet 8. cikkével együttesen értelmezett – 4. cikke (2) bekezdésének e) pontját, valamint a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének e) pontját úgy kell értelmezni, hogy a valamely oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel jelölt terméknek az előállítási területen történő csomagolására vonatkozó követelményt az említett 4. cikk (2) bekezdésének e) pontja alapján igazoltnak kell tekinteni, ha az a termék minősége megőrzésének, származása garantálásának vagy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés termékleírásában foglaltak ellenőrzése biztosításának szükséges és arányos eszközét képezi. A nemzeti bíróság feladata értékelni, hogy a „Schwarzwälder Schinken” oltalom alatt álló földrajzi jelzést illetően e követelményt a fent említett célok valamelyike kellőképpen igazolja-e.

         (1)  HL C 293., 2017.9.4


title: C-374/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt B kontra A-Brauerei (Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Ingatlanszerzési adó – Mentesség – Az ingatlan tulajdonának bizonyos vállalatcsoportokon belül végzett átalakulási ügyletek miatti átruházásai – Az „állami támogatás” fogalma – A szelektivitásra vonatkozó feltétel – Igazolás)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/8

      A Bíróság (nagytanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Finanzamt B kontra A-Brauerei
      (C-374/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Ingatlanszerzési adó - Mentesség - Az ingatlan tulajdonának bizonyos vállalatcsoportokon belül végzett átalakulási ügyletek miatti átruházásai - Az „állami támogatás” fogalma - A szelektivitásra vonatkozó feltétel - Igazolás))
      (2019/C 65/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Finanzamt B

         Alperes: A-Brauerei

         Az eljárásban részt vesz: Bundesministerium der Finanzen

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az érintett előny szelektivitására vonatkozóan e rendelkezésben foglalt feltételt nem teljesíti az olyan adókedvezmény, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amely az ingatlanszerzési adó alól mentesíti azokat az ingatlantulajdon-átruházásra irányuló ügyleteket, amelyekre a kizárólag az ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozó, az említett ügyletet megelőző és az azt követő legalább ötéves időszak során megszakítás nélkül legalább 95 %-os részesedési viszonyban álló társaságok között kerül sor.

         (1)  HL C 309., 2017.9.18


title: C-385/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 13-i ítélete (az Arbeitsgericht Verden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Torsten Hein kontra Albert Holzkamm GmbH & Co. (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – Munkaidő-szervezés – 2003/88/EK irányelv – A fizetett éves szabadsághoz való jog – A 7. cikk (1) bekezdése – Tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi az éves szabadság címén fizetett munkabér kiszámítása során a csökkentett munkarendű időszakok kollektív szerződés útján történő figyelembevételét – Az értelmező ítéletek időbeli hatálya)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/10

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 13-i ítélete (az Arbeitsgericht Verden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Torsten Hein kontra Albert Holzkamm GmbH & Co.
      (C-385/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Munkaidő-szervezés - 2003/88/EK irányelv - A fizetett éves szabadsághoz való jog - A 7. cikk (1) bekezdése - Tagállami szabályozás, amely lehetővé teszi az éves szabadság címén fizetett munkabér kiszámítása során a csökkentett munkarendű időszakok kollektív szerződés útján történő figyelembevételét - Az értelmező ítéletek időbeli hatálya))
      (2019/C 65/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Arbeitsgericht Verden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Torsten Hein

         Alperes: Albert Holzkamm GmbH & Co.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 7. cikkének (1) bekezdését, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 31. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, és amely a szabadság idejére járó díjazás kiszámítása céljából lehetővé teszi, hogy kollektív szerződés útján figyelembe vegyék az abból eredő bércsökkenést, hogy a referencia-időszak során a csökkentett munkarend miatt bizonyos napokon nem történt tényleges munkavégzés, aminek következtében a munkavállaló az őt a 7. cikk (1) bekezdése alapján megillető minimális éves szabadságának időtartamára a munkavégzési időszak alatt kapott rendes munkabérnél alacsonyabb összegű szabadságra szóló fizetést kap. A kérdést előterjesztő bíróságnak a nemzeti szabályozást a lehető legnagyobb mértékben a 2003/88 irányelv szövege és célja alapján kell értelmeznie úgy, hogy az említett 7. cikk (1) bekezdésében előírt minimális szabadság címén a munkavállalóknak fizetett szabadságra szóló fizetés ne legyen alacsonyabb a munkavállalók által a tényleges munkavégzési időszakokban kapott rendes munkabér átlagánál.

                  2)

                  A jelen ítélet időbeli hatályát nem kell korlátozni, és az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy a nemzeti bíróságok az építőipari kollektív szerződés fizetett szabadságra vonatkozó rendelkezéseinek jogszerűségét megerősítő nemzeti legfelsőbb bírósági ítélkezési gyakorlat tekintetében a munkáltatóknak a nemzeti jog alapján bizalomvédelmet biztosítsanak.

         (1)  HL C 318., 2017.9.25


title: C-412/17. és C-474/17. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Bundesrepublik Deutschland kontra Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17) (Előzetes döntéshozatal – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – 562/2006/EK rendelet – A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexe [Schengeni határ-ellenőrzési kódex] – 20. és 21. cikk – A schengeni térség belső határain történő határellenőrzés megszüntetése – A tagállamok területén végzett ellenőrzések – A határforgalom-ellenőrzéssel azonos hatású intézkedések – A schengeni térség belső határait átlépő útvonalakon autóbuszos utazást nyújtó vállalkozás számára az utasok útlevelének és tartózkodási engedélyének ellenőrzését előíró tagállami szabályozás – Szankció – Bírság kiszabásának kilátásba helyezése)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/11

      A Bíróság (második tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Bundesrepublik Deutschland kontra Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)
      (C-412/17. és C-474/17. sz. egyesített ügyek) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 562/2006/EK rendelet - A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexe [Schengeni határ-ellenőrzési kódex] - 20. és 21. cikk - A schengeni térség belső határain történő határellenőrzés megszüntetése - A tagállamok területén végzett ellenőrzések - A határforgalom-ellenőrzéssel azonos hatású intézkedések - A schengeni térség belső határait átlépő útvonalakon autóbuszos utazást nyújtó vállalkozás számára az utasok útlevelének és tartózkodási engedélyének ellenőrzését előíró tagállami szabályozás - Szankció - Bírság kiszabásának kilátásba helyezése))
      (2019/C 65/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesrepublik Deutschland

         Alperesek: Touring Tours und Travel GmbH (C-412/17), Sociedad de Transportes SA (C-474/17)

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 67. cikk (2) bekezdését, valamint a 2013. június 26-i 610/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 21. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló, tagállami jogszabály, amely minden, az e tagállam területére irányuló, a schengeni térségben menetrend szerinti határon átnyúló szolgáltatást nyújtó autóbusz-közlekedési vállalkozást arra kötelez, hogy a belső határ átlépése előtt ellenőrizze az utasok útlevelét és tartózkodási engedélyét az ezen úti okmányokkal nem rendelkező, harmadik országbeli állampolgároknak a tagállam területére való belépésének a megelőzése céljából, és amely jogszabály ezen ellenőrzési kötelezettség tiszteletben tartása céljából lehetővé teszi, hogy a rendőrség bírság kiszabásának kilátásba helyezésével az ilyen fuvarozást megtiltó határozatot hozzon azon fuvarozókkal szemben, amelyekről megállapította, hogy az említett úti okmányokkal nem rendelkező, harmadik országbeli állampolgárokat szállítottak e tagállam területére.

         (1)  HL C 330., 2017.10.2.

         HL C 382., 2017.11.13.


title: C-414/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AREX CZ a.s. kontra Odvolací finanční ředitelství (Előzetes döntéshozatal – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. és iii. alpontja – A 3. cikk (1) bekezdése – Közösségen belüli jövedékitermék-beszerzések – A 138. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja – Közösségen belüli termékértékesítések – Egyetlen szállítással történő láncügyletek – A szállítás hozzárendelése – Jövedékiadó-felfüggesztéssel történő szállítás – A Közösségen belüli beszerzés minősítésére gyakorolt hatás)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/11

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – AREX CZ a.s. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-414/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. és iii. alpontja - A 3. cikk (1) bekezdése - Közösségen belüli jövedékitermék-beszerzések - A 138. cikk (1) bekezdése és (2) bekezdésének b) pontja - Közösségen belüli termékértékesítések - Egyetlen szállítással történő láncügyletek - A szállítás hozzárendelése - Jövedékiadó-felfüggesztéssel történő szállítás - A Közösségen belüli beszerzés minősítésére gyakorolt hatás))
      (2019/C 65/13)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AREX CZ a.s.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának iii. alpontját úgy kell értelmezni, hogy az a jövedéki termékek más – az ezen irányelv 3. cikke (1) bekezdésének értelmében –, hozzáadottérték-adó hatálya alá tartozó beszerzést nem végző adóalany által végzett olyan Közösségen belüli beszerzésére vonatkozik, amely alapján jövedéki adót kell fizetni a rendeltetési hely szerinti tagállam területén.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának iii. alpontját úgy kell értelmezni, hogy jövedéki termékek egyetlen Közösségen belüli adófelfüggesztéssel történő szállításával járó egymást követő láncügyletek esetében a jövedéki adó megfizetésére köteles gazdasági szereplő által a rendeltetési hely szerinti tagállamban végzett beszerzés e rendelkezés értelmében nem minősíthető a hozzáadottérték-adó hatálya alá e rendelkezés alapján tartozó Közösségen belüli beszerzésnek, ha e szállítás nem kapcsolódik e beszerzéshez.

                  3)

                  A 2006/112 irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontját úgy kell értelmezni, hogy az ugyanazon jövedéki termékekre vonatkozó egymást követő beszerzési láncban, amely e termékek egyetlen Közösségen belüli adófelfüggesztéssel történő szállításához kapcsolódik, az a körülmény, hogy e termékeket adófelfüggesztéssel szállítják, nem minősül meghatározó körülménynek annak megállapításához, hogy mely beszerzéshez kapcsolódik a szállítás a hozzáadottérték-adó hatálya alá e rendelkezés értelmében vett vonása érdekében.

         (1)  HL C 300., 2017.9.11


title: C-492/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Landgericht Tübingen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Südwestrundfunk kontra Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte (Előzetes döntéshozatal – Államok által nyújtott támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése – Közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek – Finanszírozás – Tagállami szabályozás, amely arra kötelez minden, belföldön lakóhellyel rendelkező nagykorú személyt, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatóknak díjat fizessen)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/13

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Landgericht Tübingen [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Südwestrundfunk kontra Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte
      (C-492/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Államok által nyújtott támogatások - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése - Közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek - Finanszírozás - Tagállami szabályozás, amely arra kötelez minden, belföldön lakóhellyel rendelkező nagykorú személyt, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatóknak díjat fizessen))
      (2019/C 65/15)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Tübingen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Südwestrundfunk

         Alperesek: Tilo Rittinger, Patric Wolter, Harald Zastera, Dagmar Fahner, Layla Sofan, Marc Schulte

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállami közszolgálati műsorszolgáltatás finanszírozási rendszerének olyan módosítása, mint amely az alapügyben szerepel, és amely abban áll, hogy az audiovizuális vevőkészülék birtoklása címén fizetendő műsorszolgáltatási díjat felváltja az elsődlegesen valamely lakás vagy üzlethelyiség birtoklása címén fizetendő műsorszolgáltatási hozzájárulás, nem képezi az e rendelkezés értelmében vett létező támogatás olyan módosítását, amelyet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése alapján be kell jelenteni az Európai Bizottságnak.

                  2)

                  Az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapügyben szerepel, és amely a közszolgálati műsorszolgáltatónak az általános jogtól eltérő jogosultságokat biztosít, lehetővé téve számára, hogy saját maga foganatosítsa a műsorszolgáltatási hozzájárulás címén hátralékos követelések végrehajtását.

         (1)  HL C 402., 2017.11.27.


title: C-493/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2018. december 11-i ítélete (a Bundesverfassungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Heinrich Weiss és társai által indított eljárás (Előzetes döntéshozatal – Gazdaság- és monetáris politika – (EU) 2015/774 európai központi banki határozat – Érvényesség – A közszektor eszközeinek másodlagos piacon történő megvásárlására irányuló program – EUMSZ 119. és EUMSZ 127. cikk – Az EKB és a Központi Bankok Európai Rendszerének hatásköre – Az árstabilitás fenntartása – Arányosság – EUMSZ 123. cikk – Az euróövezeti tagállamok monetáris finanszírozásának tilalma)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/14

      A Bíróság (nagytanács) 2018. december 11-i ítélete (a Bundesverfassungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Heinrich Weiss és társai által indított eljárás
      (C-493/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Gazdaság- és monetáris politika - (EU) 2015/774 európai központi banki határozat - Érvényesség - A közszektor eszközeinek másodlagos piacon történő megvásárlására irányuló program - EUMSZ 119. és EUMSZ 127. cikk - Az EKB és a Központi Bankok Európai Rendszerének hatásköre - Az árstabilitás fenntartása - Arányosság - EUMSZ 123. cikk - Az euróövezeti tagállamok monetáris finanszírozásának tilalma))
      (2019/C 65/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverfassungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Heinrich Weiss, Jürgen Heraeus, Patrick Adenauer, Bernd Lucke, Hans-Olaf Henkel, Joachim Starbatty, Bernd Kölmel, Ulrike Trebesius, Peter Gauweiler, Johann Heinrich von Stein, Gunnar Heinsohn, Otto Michels, Reinhold von Eben-Worlée, Michael Göde, Dagmar Metzger, Karl-Heinz Hauptmann, Stefan Städter, Markus C. Kerber

         Az eljárásban részt vesz: Bundesregierung, Bundestag, Deutsche Bundesbank

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az első, második, harmadik és negyedik kérdés vizsgálata nem tárt fel olyan tényezőt, amely a 2017. január 11-i (EU) 2017/100 európai központi banki határozattal módosított, a közszektor eszközeinek másodlagos piacon történő megvásárlására irányuló programról szóló, 2015. március 4-i (EU) 2015/774 európai központi banki határozat érvényességét érintené.

                  2)

                  Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdés elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 402., 2017.11.27.


title: C-514/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Cour d'appel de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Marin-Simion Sut ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása (Előzetes döntéshozatal – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2002/584/IB kerethatározat – Európai elfogatóparancs – A 4. cikk 6. pontja – Az európai elfogatóparancs végrehajtása mérlegelhető megtagadásának oka – A kibocsátó tagállamban kiszabott szabadságvesztés-büntetés alapjául szolgáló bűncselekmény, amely a végrehajtó tagállamban csak pénzbüntetéssel büntetendő)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/14

      A Bíróság (első tanács) 2018. december 13-i ítélete (a Cour d'appel de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A Marin-Simion Sut ellen kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása
      (C-514/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - A 4. cikk 6. pontja - Az európai elfogatóparancs végrehajtása mérlegelhető megtagadásának oka - A kibocsátó tagállamban kiszabott szabadságvesztés-büntetés alapjául szolgáló bűncselekmény, amely a végrehajtó tagállamban csak pénzbüntetéssel büntetendő))
      (2019/C 65/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Liège

         Az alapeljárás felei

      Marin-Simion Sut

         Rendelkező rész

      A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 4. cikkének 6. pontját akként kell értelmezni, hogy ha, mint az alapügyben, az a személy, akivel szemben európai elfogatóparancsot bocsátottak ki szabadságvesztés-büntetés végrehajtása céljából, a végrehajtó tagállamban lakik, és azzal családi, társadalmi és szakmai kapcsolatokat tart fenn, a végrehajtó igazságügyi hatóság az említett személy társadalomba való visszailleszkedésére vonatkozó megfontolásokból megtagadhatja e parancs végrehajtását még akkor is, ha az elfogatóparancs alapját képező bűncselekmény a végrehajtó tagállam joga alapján csak pénzbüntetéssel büntethető, amennyiben ugyanezen nemzeti jog szerint ez a körülmény nem akadályozza, hogy a keresett személlyel szemben kiszabott szabadságvesztés-büntetést e tagállamban ténylegesen végrehajtsák, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 347., 2017.10.16


title: C-530/17. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete – Mykola Yanovych Azarov kontra az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés – Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések – Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása – Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó – A fellebbező nevének jegyzékbe vétele – Valamely harmadik állam hatóságának határozata – A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy ezt a határozatot a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták meg)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/15

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete – Mykola Yanovych Azarov kontra az Európai Unió Tanácsa
      (C-530/17. P. sz. ügy) (1)

      ((Fellebbezés - Az ukrajnai helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedések - Pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása - Olyan személyek, szervezetek és szervek jegyzéke, akikre, illetve amelyekre a pénzeszközök és gazdasági erőforrások befagyasztása alkalmazandó - A fellebbező nevének jegyzékbe vétele - Valamely harmadik állam hatóságának határozata - A Tanács annak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettsége, hogy ezt a határozatot a védelemhez való jog és a hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartásával hozták meg))
      (2019/C 65/18)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Mykola Yanovych Azarov (képviselők: A. Egger és G. Lansky Rechtsanwälte)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: J.-P. Hix és F. Naert meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2017. július 7-i Azarov kontra Tanács ítéletét (T-215/15, EU:T:2017:479) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2015. március 5-i (KKBP) 2015/364 tanácsi határozatot, valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2015. március 5-i (EU) 2015/357 tanácsi végrehajtási rendeletet a Mykola Yanovych Azarovra vonatkozó részében megsemmisíti.

                  3)

                  A Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezi az elsőfokú eljárással, valamint a jelen fellebbezéssel összefüggésben felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 374., 2017.11.6.


title: C-552/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alpenchalets Resorts GmbH kontra Finanzamt München Abteilung Körperschaften (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Az adójogszabályok harmonizálása – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – Az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás – Más adóalanyoktól bérelt üdülő rendelkezésre bocsátása – Kiegészítő szolgáltatások – Valamely szolgáltatás elsődleges vagy járulékos jellege – Kedvezményes adómértékek – Utazási iroda által a saját nevében rendelkezésre bocsátott szálláshely)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/16

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alpenchalets Resorts GmbH kontra Finanzamt München Abteilung Körperschaften
      (C-552/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Az adójogszabályok harmonizálása - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás - Más adóalanyoktól bérelt üdülő rendelkezésre bocsátása - Kiegészítő szolgáltatások - Valamely szolgáltatás elsődleges vagy járulékos jellege - Kedvezményes adómértékek - Utazási iroda által a saját nevében rendelkezésre bocsátott szálláshely))
      (2019/C 65/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Alpenchalets Resorts GmbH

         Alperes: Finanzamt München Abteilung Körperschaften

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 306–310. cikkét úgy kell értelmezni, hogy egy harmadik személyektől bérelt üdülőnek egy utazási iroda általi puszta rendelkezésre bocsátása, illetve egy üdülő kiegészítő szolgáltatásokkal együtt történő ilyen rendelkezésre bocsátása e kiegészítő szolgáltatások jelentőségétől függetlenül önmagában is az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás hatálya alá tartozó egységes szolgáltatásnak minősül.

                  2)

                  A 2006/112 irányelv 98. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az utazási irodának az ezen irányelv 307. cikke hatálya alá tartozó azon szolgáltatására, amelynek lényege üdülők rendelkezésre bocsátása, nem alkalmazható kedvezményes adómérték, illetve az ezen előbbi rendelkezésben szereplő kedvezményes adómértékek egyike sem.

         (1)  HL C 437., 2017.12.18


title: C-572/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az Imran Syed elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2001/29/EK irányelv – A 4. cikk (1) bekezdése – Terjesztési jog – Bitorlás – Szerzői jog által védett motívumot tartalmazó, értékesítésre szánt áruk – Kereskedelmi célból történő tárolás – Az értékesítési helytől elkülönülő raktár)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/16

      A Bíróság (negyedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Högsta domstolen [Svédország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – az Imran Syed elleni büntetőeljárás
      (C-572/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Szerzői jog és szomszédos jogok - 2001/29/EK irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése - Terjesztési jog - Bitorlás - Szerzői jog által védett motívumot tartalmazó, értékesítésre szánt áruk - Kereskedelmi célból történő tárolás - Az értékesítési helytől elkülönülő raktár))
      (2019/C 65/20)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Högsta domstolen

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      Imran Syed

         Rendelkező rész

      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy olyan áruk valamely kereskedő általi raktározása, amelyeken a raktározás helye szerinti tagállamban szerzői jogi védelem alatt álló motívum van elhelyezve, az e rendelkezés által meghatározott értelemben vett kizárólagos terjesztési jog megsértését képezheti, amennyiben e kereskedő a szerzői jogi jogosult engedélye nélkül kínál valamely üzletben értékesítésre az általa raktáron tartott árukkal azonos árukat, és a raktáron tartott árukat valóban az azon tagállam területén történő értékesítésre szánják, ahol e motívum védelem alatt áll. A raktározás és az értékesítés helye közötti távolság önmagában nem lehet döntő tényező annak megállapításánál, hogy a raktáron tartott árukat e tagállam területén történő értékesítésre szánják-e.

         (1)  HL C 412., 2017.12.4


title: C-667/17. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Francesca Cadeddu kontra Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro (Előzetes döntéshozatal – 1083/2006/EK rendelet – A 2. cikk 4. pontja – A „kedvezményezett” fogalma – 80. cikk – A kifizetett összegekből történő levonás vagy visszatartás tilalma – Egyéb külön díj vagy azzal megegyező hatású egyéb díj – Fogalom – Az Európai Szociális Alapból társfinanszírozott ösztöndíj – A munkaviszonyból származó jövedelemmel való azonos kezelés – Kiegészítő regionális adóval és helyi pótadóval növelt jövedelemadó-előleg)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/17

      A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Francesca Cadeddu kontra Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro
      (C-667/17. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - 1083/2006/EK rendelet - A 2. cikk 4. pontja - A „kedvezményezett” fogalma - 80. cikk - A kifizetett összegekből történő levonás vagy visszatartás tilalma - Egyéb külön díj vagy azzal megegyező hatású egyéb díj - Fogalom - Az Európai Szociális Alapból társfinanszírozott ösztöndíj - A munkaviszonyból származó jövedelemmel való azonos kezelés - Kiegészítő regionális adóval és helyi pótadóval növelt jövedelemadó-előleg))
      (2019/C 65/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Francesca Cadeddu

         Alperesek: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

         Rendelkező rész

      Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendelet 2. cikkének 4. pontjával összefüggésben értelmezett 80. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti adójogi szabályozás, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a természetes személyek jövedelemadójával terheli az érintett operatív program irányító hatósága által az említett rendelet 2. cikkének 3. pontja szerint kiválasztott projekt végrehajtásával megbízott állami hatóság által ösztöndíjakként megítélt és az európai strukturális alapokból finanszírozott összegeket.

         (1)  HL C 52., 2018.2.12


title: C-17/18. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Tribunalul Mureş [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 19. cikk, 29. cikk és a 135. cikk (1) bekezdésének l) pontja – Az egész vagyon vagy annak egy része átruházása – Az ingatlanok bérbeadásának adómentessége – Kereskedelmi céllal üzemeltetett ingatlanra és az ezen üzemeltetéshez szükséges ingó javakra vonatkozó haszonbérleti szerződés – Az ingatlanra vonatkozó, héalevonásra jogosító szolgáltatások – Korrekció)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/18

      A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 19-i ítélete (a Tribunalul Mureş [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA elleni büntetőeljárás
      (C-17/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 19. cikk, 29. cikk és a 135. cikk (1) bekezdésének l) pontja - Az egész vagyon vagy annak egy része átruházása - Az ingatlanok bérbeadásának adómentessége - Kereskedelmi céllal üzemeltetett ingatlanra és az ezen üzemeltetéshez szükséges ingó javakra vonatkozó haszonbérleti szerződés - Az ingatlanra vonatkozó, héalevonásra jogosító szolgáltatások - Korrekció))
      (2019/C 65/22)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul Mureş

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Virgil Mailat, Delia Elena Mailat, Apcom Select SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  A „vagyon egészben vagy részben történő átruházásának” a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 19. cikke értelmében vett fogalmát úgy kell értelmezni, hogy abba nem tartozik bele egy olyan ügylet, amely által egy kereskedelmi céllal üzemeltetett ingatlant az ezen üzemeltetéshez használt valamennyi berendezéssel és fogyóeszközzel haszonbérbe adnak, még akkor sem, ha a bérlő ugyanazon név alatt folytatja az üzemeltetést.

                  2)

                  A 2006/112/EK irányelv 135. cikke (1) bekezdésének l) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy kereskedelmi tevékenység céljára szolgáló ingatlanra, valamint az e tevékenységhez szükséges valamennyi berendezésre és fogyóeszközre vonatkozó haszonbérleti szerződés olyan egyetlen szolgáltatásnak minősül, amelyben az ingatlan haszonbérbe adása a főszolgáltatás.

         (1)  HL C 123., 2018.4.9


title: C-51/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. december 19-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdése – A követő jog alapján az eredeti műalkotás szerzőjének járó díjazást héakötelezettség alá vonó közigazgatási gyakorlat)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/18

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. december 19-i ítélete – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
      (C-51/18. sz. ügy) (1)

      ((Tagállami kötelezettségszegés - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdése - A követő jog alapján az eredeti műalkotás szerzőjének járó díjazást héakötelezettség alá vonó közigazgatási gyakorlat))
      (2019/C 65/23)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Gossement és B.-R. Killmann meghatalmazottak)

         Alperes: Osztrák Köztársaság (képviselő: G. Hesse meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Osztrák Köztársaság, mivel hozzáadottértékadó-kötelezettség alá vonta a követő jog címén az eredeti műalkotás szerzőjének járó díjazást, nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26


title: C-621/18. sz. ügy: A Bíróság (teljes ülés) 2018. december 10-i ítélete (a Court of Session [Scotland], Edinburgh [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Andy Wightman és társai kontra Secretary of State for Exiting the European Union (Előzetes döntéshozatal – EUSZ 50. cikk – Valamely tagállam Európai Unióból való kilépésre irányuló szándékának e tagállam általi bejelentése – A bejelentés következményei – A bejelentés egyoldalú visszavonásához való jog – Feltételek)

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/19

      A Bíróság (teljes ülés) 2018. december 10-i ítélete (a Court of Session [Scotland], Edinburgh [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Andy Wightman és társai kontra Secretary of State for Exiting the European Union
      (C-621/18. sz. ügy) (1)

      ((Előzetes döntéshozatal - EUSZ 50. cikk - Valamely tagállam Európai Unióból való kilépésre irányuló szándékának e tagállam általi bejelentése - A bejelentés következményei - A bejelentés egyoldalú visszavonásához való jog - Feltételek))
      (2019/C 65/24)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Session (Scotland), Edinburgh

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

         Alperes: Secretary of State for Exiting the European Union

         Az eljárásban részt vesz: Chris Leslie, Tom Brake

         Rendelkező rész

      Az EUSZ 50. cikket úgy kell értelmezni, hogy ha valamely tagállam e cikkel összhangban bejelentette az Európai Tanácsnak azon szándékát, hogy ki kíván lépni az Európai Unióból, az említett cikk lehetővé teszi e tagállam számára, hogy mindaddig, amíg a közte és az Európai Unió között létrejött, kilépésről rendelkező megállapodás hatályba nem lépett, vagy – ilyen megállapodás hiányában – amíg az EUSZ 50. cikk (3) bekezdésében előírt kétéves – ez utóbbi rendelkezés alapján esetlegesen meghosszabbított – határidő le nem telt, egyértelmű és feltétel nélküli módon egyoldalúan visszavonja e bejelentést az Európai Tanáccsal közölt iratban, miután az érintett tagállam a saját alkotmányos követelményeivel összhangban meghozta a visszavonásról szóló döntést. Az ilyen visszavonás célja, hogy e tagállam uniós tagságát a tagállami jogállását illetően változatlan feltételekkel megerősítse, és az említett visszavonás a kilépési eljárást megszünteti.

         (1)  HL C 445., 2018.12.10.


title: C-370/18. sz. ügy: A Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Románia) által 2018. június 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Uniunea Naţională a Barourilor din România kontra Marcel – Vasile Holunga

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/20

      A Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi (Románia) által 2018. június 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Uniunea Naţională a Barourilor din România kontra Marcel – Vasile Holunga
      (C-370/18. sz. ügy)
      (2019/C 65/25)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunalul de Arbitraj Instituţionalizat Galaţi

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Uniunea Naţională a Barourilor din România

         Alperes: Marcel – Vasile Holunga
      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2018. december 13-i végzésével az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-408/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-207/17. sz., Senetic kontra EUIPO ügyben 2018. április 24-én hozott ítélete ellen a Senetic S.A által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/20

      A Törvényszék (második tanács) T-207/17. sz., Senetic kontra EUIPO ügyben 2018. április 24-én hozott ítélete ellen a Senetic S.A által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-408/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 65/26)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Senetic S. A. (képviselő: M. Krekora adwokat)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), HP Hewlett Packard Group LLC
      A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 13-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-409/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-208/17. sz., Senetic kontra EUIPO ügyben 2018. április 24-én hozott ítélete ellen a Senetic S.A által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/20

      A Törvényszék (második tanács) T-208/17. sz., Senetic kontra EUIPO ügyben 2018. április 24-én hozott ítélete ellen a Senetic S.A által 2018. június 21-én benyújtott fellebbezés
      (C-409/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 65/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Senetic S. A. (képviselő: M. Krekora adwokat)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), HP Hewlett Packard Group LLC
      A Bíróság (tizedik tanács) 2018. december 13-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-553/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-165/17. sz., Emcur kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen az Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH által 2018. augusztus 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.2.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/21

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-165/17. sz., Emcur kontra EUIPO ügyben 2018. június 14-én hozott ítélete ellen az Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH által 2018. augusztus 14-én benyújtott fellebbezés
      (C-553/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 65/28)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (képviselő: K. Bröcker, Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. január 8-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.