title: C-621/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (kibővített nyolcadik tanács) T-411/17. sz., Landesbank Baden-Württemberg kontra Egységes Szanálási Testület ügyben 2020. szeptember 23-án hozott ítélete ellen az Egységes Szanálási Testület által 2020. november 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/17

      A Törvényszék (kibővített nyolcadik tanács) T-411/17. sz., Landesbank Baden-Württemberg kontra Egységes Szanálási Testület ügyben 2020. szeptember 23-án hozott ítélete ellen az Egységes Szanálási Testület által 2020. november 20-án benyújtott fellebbezés
      (C-621/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 443/18)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Egységes Szanálási Testület (képviselők: K.-Ph. Wojcik, H. Ehlers, P. A. Messina és J. Kerlin meghatalmazottak, valamint H.–G. Kamann, F. Louis, P. Gey Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Landesbank Baden-Württemberg, Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

      Az Egységes Szanálási Testület azt kéri, hogy a Bíróság:

                  1.

                  helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-411/17. sz. Landesbank Baden-Württemberg kontra Egységes Szanálási Testület (ESZT) ügyben 2020. szeptember 23-án hozott ítéletét, EU:T:2020:435;

                  2.

                  utasítsa el a megsemmisítés iránti keresetet;

                  3.

                  az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Első jogalap: A Törvényszék eljárási szabályzata 85. cikke (3) bekezdésének megsértése, a bizonyítékok elferdítése és az ESZT tisztességes eljáráshoz való jogának megsértése.
      Először is az ESZT azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte és alkalmazta az eljárási szabályzata 85. cikkének (3) bekezdését, amikor úgy ítélte meg, hogy az ESZT nem megfelelően hitelesítette az Egységes Szanálási Alapba fizetendő 2017. évi előzetes hozzájárulásokra vonatkozó határozatát (SRB/ES/SRF/2017/05), mivel az ESZT által a tárgyaláson előterjesztett és e határozat szabályos hitelesítésére irányuló bizonyítékokat elfogadhatatlannak minősítették. E tekintetben először is az ESZT azt állítja, hogy indokolt volt a tárgyaláson az e határozat szabályszerű hitelesítésére vonatkozó bizonyítékok előterjesztése, mivel a hitelesítés hiányának kérdése korábban nem képezte tárgyát sem az írásbeli eljárásnak, sem pedig pervezető intézkedéseknek, illetve bizonyításfelvételnek a Törvényszék részéről. Az ESZT másodszor azt állítja, hogy a Törvényszék azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta e bizonyítékokat, valamint annak megállapításával, hogy e bizonyítékok, még ha elfogadhatók is, nem megalapozottak, elferdítette a rendelkezésére álló bizonyítékokat. Ezenkívül a Törvényszék annak megállapításával, hogy mindenesetre a bizonyítékok nem mutatnak elválaszthatatlan kapcsolatot az ESZT elnöke által aláírt továbbítási jegyzék és a megtámadott határozat melléklete között, a Törvényszék nem vette figyelembe a továbbítási jegyzéken szereplő referenciaszámot, amelynek révén a továbbítási jegyzék elválaszthatatlanul kapcsolódik az elektronikus aktához, amely a maga részéről tartalmazza a megtámadott határozatot és annak mellékletét. Harmadszor, az ESZT azt állítja, hogy a Törvényszék megsértette a tisztességes eljáráshoz való jogát azzal, hogy a hitelesítés hiányát a tárgyalást megelőzően nem hozta fel, mivel nem fogadta el az ESZT arra vonatkozó felajánlását, hogy egyéb bizonyítékokat terjesszen elő, és soha nem jelezte az ESZT-nek, hogy a bizonyítékokat elégtelennek tartja.
      Második jogalap: Az EUMSZ 296. cikk és az Alapjogi Charta 47. cikkének megsértése
      Másodszor, az ESZT azt állítja továbbá, hogy a Törvényszék túlértékelte az EUMSZ 296. cikkből és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkéből eredő követelményeket, amikor megállapította, hogy az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet (1) 4–7. és 9. cikkében, valamint I. mellékletében előírt számítási módszer átláthatatlan volt, és hogy következésképpen a megtámadott határozatban nem lehet szükségszerűen megfelelő az indokolás, mivel a Landesbank Baden-Württemberg nem tudta a számítást teljeskörűen leellenőrizni. A fellebbező szerint a Törvényszéknek nem sikerült összhangba hoznia e követelményeket az EUMSZ 339. cikkben előírt titoktartási kötelezettséggel, amelyet egyébként a megtámadott ítélet nem is említ, sem más uniós jogi elvekkel. A felhatalmazáson alapuló rendelet megfelelő egyensúlyt teremtett az átláthatóság, a szakmai titoktartás elve és az említett rendelet egyéb céljai között, mégpedig különösen az Egységes Szanálási Alap finanszírozásához való hozzájárulás bizonyos célszintjének elérése, valamint a hozzájárulások valamennyi érintett intézménytől történő méltányos és arányos módon való beszedése között. Az ESZT a megtámadott határozat indokolása során megfelelően tiszteletben tartotta ezt a szabályozási keretet.

         (1)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. október 21-i (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2015. L 11., 44. o.).


title: C-190/19. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. október 4-i végzése (az Amtsgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MG, NH kontra Germanwings GmbH

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/18

      A Bíróság elnökének 2019. október 4-i végzése (az Amtsgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – MG, NH kontra Germanwings GmbH
      (C-190/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 443/19)
      Az eljárás nyelve: német
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: C-413/19. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. október 2-i végzése – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/18

      A Bíróság elnökének 2019. október 2-i végzése – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
      (C-413/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 443/20)
      Az eljárás nyelve: szlovén
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 246., 2019.7.22.


title: C-671/19. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. október 24-i végzése (a Conseil du Contentieux des Étrangers [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra État belge

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/18

      A Bíróság elnökének 2019. október 24-i végzése (a Conseil du Contentieux des Étrangers [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X kontra État belge
      (C-671/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 443/21)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 372., 2019.11.4.


title: T-636/20. sz. ügy: 2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/26

      2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLUMA)
      (T-636/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/30)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (képviselő: D. Todorov ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: JUVÉDERM VOLUMA európai uniós szóvédjegy – 6 547 301. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. augusztus 24-én hozott határozata (R 1016/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  szólítsa fel az EUIPO-t arra, hogy tekintse benyújtottnak a fellebbezést;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeiknek és a felperesnek a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek a viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 101. cikke (4) bekezdésének, 104. és 106. és 107. cikkének megsértése.


title: T-637/20. sz. ügy: 2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/26

      2020. október 21-én benyújtott kereset – Dermavita Company kontra EUIPO – Allergan Holdings France (JUVÉDERM VOLITE)
      (T-637/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/31)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Dermavita Company SARL (Bejrút, Libanon) (képviselő: D. Todorov ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Allergan Holdings France SAS (Courbevoie, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: JUVÉDERM VOLITE európai uniós szóvédjegy – 13 413 406. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. augusztus 21-én hozott határozata (R 1015/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  szólítsa fel az EUIPO-t arra, hogy tekintse benyújtottnak a fellebbezést;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze saját költségeiknek és a felperesnek a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségeinek a viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 101. cikke (4) bekezdésének, 104. és 106. és 107. cikkének megsértése.


title: T-648/20. sz. ügy: 2020. október 26-án benyújtott kereset – NB kontra az Európai Unió Bírósága

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/27

      2020. október 26-án benyújtott kereset – NB kontra az Európai Unió Bírósága
      (T-648/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: NB (képviselő: J.-N. Louis ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Bírósága

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg azon határozatot, amellyel a felperest 2019. január 1-jétől nem léptették elő az AST 10 besorolási fokozatba;

                  —

                  amennyiben ez szükséges semmisítse meg az [X]-et 2019. január 1-jétől az AST 10 besorolási fokozatba „újrabesoroló”/előléptető határozatot;

                  —

                  abszolút másodlagosan semmisítsen meg a felperes munkatársait 2019. január 1-jétől az AST 10 besorolási fokozatba „újrabesoroló”/előléptető minden határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a megtámadott határozat jogi alapjának hiányára vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap az adminisztrációnak az AST 9 besorolási fokozatból az AST 10 besorolási fokozatba lépéssel kapcsolatos megközelítésének jogellenességére vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata XIII. melléklete 31. cikkének (3) bekezdése hatályának megsértésére vonatkozik.

                  4.

                  A negyedik jogalap a személyi állománynak az AST 9 besorolási fokozatból az AST 10 besorolási fokozatba lépéssel kapcsolatos szabályokról való tájékoztatásának hiányára vonatkozik.


title: T-651/20. sz. ügy: 2020. október 23-án benyújtott kereset – KL kontra EBB

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/28

      2020. október 23-án benyújtott kereset – KL kontra EBB
      (T-651/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: KL (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

                  —

                  következésképpen semmisítse meg az EBB 2020. február 28-i azon határozatát, amely szerint a felperesnek a 2019. december 23-i, 2020. február 3-i és február 28-i orvosi vizsgálatról való távolléte a személyi állományra alkalmazandó igazgatási rendelkezések X. mellékletének 3.6 cikke szerinti indokolatlan távollétnek minősül;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a felperes által a 2020. február 28-i eredeti határozattal szemben benyújtott közigazgatási jogorvoslati kérelmet elutasító 2020. július 15-i határozatot;

                  —

                  kötelezze az EBB-t a felperest ért nem vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  kötelezze az EBB-t az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az igazgatási rendelkezések X. melléklete 2.3 és 3.6 cikkének megsértésén alapul. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy vis maior helyzet miatt nem tudott részt venni az orvosi vizsgálatokon, és ezért a fent említett rendelkezésekben előírt kivételek hatálya alá tartozik.

                  2.

                  A második jogalap a gondoskodási kötelezettség és az arányosság elvének megsértésén alapul. A felperes különösen arra hivatkozik, hogy az alperes által az egyes rokkantsági orvosi igazolásokat követően elvégzett orvosi vizsgálatok rendszeressége súlyosbítja az egészségi állapotát azáltal, hogy újabb és újabb jogorvoslati kérelmek benyújtására kényszeríti, és figyelmen kívül hagyja a fent említett elveket.

                  3.

                  A harmadik jogalap jogellenességi kifogáson alapul. A felperes szerint a X. melléklet 3.4 cikke sérti az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. és 34. cikkét, mivel e cikk alkalmazása a gyakorlatban egyrészt a felperes éves szabadságának, másrészt pedig – az éves szabadságának kimerítésétől számítva – valamennyi díjazásának eltörléséhez vezet.


title: T-660/20. sz. ügy: 2020. november 4-én benyújtott kereset – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology kontra Bizottság

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/29

      2020. november 4-én benyújtott kereset – Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology kontra Bizottság
      (T-660/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Zhejiang Beyondsun Green Energy Technology (Huzhou, Kína) (képviselők: Y. Melin és B. Vigneron ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az (EU) 2017/1570 végrehajtási rendelettel hatályon kívül helyezett kötelezettségvállalást megszegő Zhejiang Trunsun Solar Co Ltd. által kiállított számlák érvénytelenítéséről szóló, 2020. augusztus 24-i (EU) 2020/1216 bizottsági végrehajtási rendeletet;

                  —

                  a Bizottságot, valamint az eljárás során a Bizottság támogatása végett esetlegesen beavatkozó feleket kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a jelen ügy tényállásának értékelése tekintetében nyilvánvaló értékelési hibát követett el, és megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkét, valamint az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikkét, amikor megállapította, hogy a felperes megsértette a Bizottság és – többek között a felperes nevében – a CCCME között létrejött kötelezettségvállalás feltételeit. A felperes nem sértette meg a kötelezettségvállalás keretében fennálló kötelezettségeit, amikor és különösen annak (9) bekezdését, A felperes nem sértette meg a kötelezettségvállalás alapján vállalt kötelezettségeit, amikor a kötelezettségvállalást hatályon kívül helyező és a minimális importár formájú változó vámot bevezető rendelet hatálybalépését, azaz, 2017. október 1-jét követően szabad forgalomba bocsátott importok tekintetében a minimális importár formájú változó vámnak megfelelően módosított áron állított ki kereskedelmi számlákat.

                  2.

                  A második, másodlagosan arra alapított jogalap, hogy még ha a felperes meg is sértette volna a kötelezettségvállalást, ami nem áll fenn, a Bizottság jogellenesen járt el, amikor a releváns számlákat érvénytelennek nyilvánította, és ezek tekintetében vámot szedett be, mivel az általa e célból hivatkozott jogkörök lejártak, vagy azokat visszavonták. Az 1238/2013/EU végrehajtási rendelet és az 1239/2013/EU végrehajtási rendelet ugyanis (a két rendelet 5. cikke értelmében) 2015. december 7-én lejárt. Ugyanígy az (EU) 2017/367 és az 2017/366 végrehajtási rendelet (a két rendelet 6. cikke értelmében) 2018. szeptember 3-án lejárt. Mindenesetre az (EU) 2017/367 végrehajtási rendelet 2. és 3. cikkét, valamint az (EU) 2017/366 végrehajtási rendelet 2. és 3. cikkét már hatályon kívül helyezte az (EU) 2017/1570 bizottsági végrehajtási rendelet 1. cikkének (4) és (5) bekezdése, és 3. cikkének (3) és (4) bekezdése.

                  3.

                  A harmadik, harmadlagosan arra alapított jogalap, hogy még ha a felperes meg is sértette volna a kötelezettségvállalást, és a Törvényszék nem ismerné el, hogy a Bizottság jogköreit a megtámadott rendelet elfogadásakor hatályon kívül helyezték és visszavonták, a Bizottság megsértette az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikkének (1), (9) és (10) bekezdését, valamint az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1037 európai parlamenti és tanácsi rendelet 16. cikkének (5) bekezdését, amikor kötelezettségvállalási számlákat érvénytelenített, majd a vámhatóságokkal visszamenőleges hatállyal beszedette a vámokat.


title: T-665/20. sz. ügy: 2020. november 6-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               2020.12.21.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 443/30

      2020. november 6-án benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-665/20. sz. ügy)
      (2020/C 443/35)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2020. április 26-i (EU) határozatát az SA.56867 COVID 19 állami támogatásról – Németország – Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH; (1) és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

            A felperes azt is kérte, hogy keresetét a Bíróság alapokmányának 23a. cikke szerinti gyorsított eljárásban bírálják el.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság megsértette az EUMSZ különös rendelkezéseit, valamint az uniós jognak a hátrányos megkülönböztetés tilalmára, a szolgáltatásnyújtás szabadságára és a letelepedés szabadságára vonatkozó általános elveit, amelyek megalapozták az uniós légiközlekedési piac liberalizációját. A légi közlekedés liberalizációja lehetővé tette a valóban páneurópai diszkont légitársaságok növekedését. Azzal, hogy engedélyezte Németország számára, hogy a Condor számára a támogatást tartson fenn, az Európai Bizottság figyelmen kívül hagyta az ilyen páneurópai légitársaságoknak a COVID-19 válság miatti utazási korlátozások által okozott károkat.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (2) bekezdésének b) pontját, és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el annak vizsgálata során, hogy a támogatás arányos-e a COVID-19 válságból eredő utazási korlátozások által okozott kárral, különösen azáltal, hogy a Condor elhúzódó fizetésképtelenségi időszakát a támogatás által fedezendő közvetlen kárnak tekintette, és úgy ítélte meg, hogy a Condort 2022 júniusáig eladják, és a bevételt a támogatás egy részének visszafizetésére fordíthatja.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság a komoly nehézségek ellenére sem indította meg a hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság a határozatában megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  Az Európai Bizottság 2020. április 26-i (EU) határozata az SA.56867 COVID-19 állami támogatásról – Compensation for the damage caused by the COVID-19 outbreak to Condor Flugdienst GmbH (HL 2020. C 310., 5. o.).


title: C-59/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. november 24-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wikingerhof GmbH & Co. KG kontra Booking.com BV (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 1215/2012/EU rendelet – Joghatóság – A 7. cikk 1. pontja és 2. pontja – Különös joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben – A versenyjog rendelkezéseivel ellentétes kereskedelmi gyakorlatok megszüntetése iránti kereset – Szerződéses rendelkezések által szabályozott kereskedelmi gyakorlatok keretében megvalósuló erőfölénnyel való visszaélésre történő hivatkozás – Booking.com online szállásfoglalási platform)

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/6

      A Bíróság (nagytanács) 2020. november 24-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Wikingerhof GmbH & Co. KG kontra Booking.com BV
      (C-59/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1215/2012/EU rendelet - Joghatóság - A 7. cikk 1. pontja és 2. pontja - Különös joghatóság jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben - A versenyjog rendelkezéseivel ellentétes kereskedelmi gyakorlatok megszüntetése iránti kereset - Szerződéses rendelkezések által szabályozott kereskedelmi gyakorlatok keretében megvalósuló erőfölénnyel való visszaélésre történő hivatkozás - Booking.com online szállásfoglalási platform)
      (2021/C 35/08)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Alperes: Booking.com BV

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó a felperest és az alperest összekötő szerződéses jogviszony keretében tanúsított meghatározott magatartás abbahagyására kötelezés iránti olyan keresetre, amely azon az állításon alapul, hogy az alperes, a versenyjogot megsértve, visszaélt az erőfölényével.

         (1)  HL C 155., 2019.5.6.


title: C-693/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 715/2007/EK rendelet – A 3. cikk 10. pontja – Az 5. cikk (2) bekezdése – Hatástalanító berendezés – Gépjárművek – Dízelmotor – Szennyezőanyag-kibocsátás – A motorvezérlő számítógép működésére kiható program – A szennyezőanyag-kibocsátás keletkezésének korlátozását lehetővé tévő technológiák és stratégiák)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/2

      A Bíróság (második tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – X elleni büntetőeljárás
      (C-693/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - 715/2007/EK rendelet - A 3. cikk 10. pontja - Az 5. cikk (2) bekezdése - Hatástalanító berendezés - Gépjárművek - Dízelmotor - Szennyezőanyag-kibocsátás - A motorvezérlő számítógép működésére kiható program - A szennyezőanyag-kibocsátás keletkezésének korlátozását lehetővé tévő technológiák és stratégiák)
      (2021/C 53/02)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      X

         Az eljárásban részt vesz: CLCV és társai, A és társai, B, AGLP és társai, C és társai

         Rendelkező rész

                  1)

                  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében „tervezési elemnek” minősül a motorvezérlő számítógépbe beépített vagy arra kiható szoftver, amennyiben hatással van a kibocsátást szabályozó rendszer működésére, és csökkenti annak hatásfokát.

                  2)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy egyaránt az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátást szabályozó rendszer” fogalma alá tartozik a „kipufogógáz utólagos kezeléséből” álló, a kibocsátást utólagosan, azaz a keletkezését követően csökkentő technológia és stratégia, valamint a kibocsátást a kipufogógáz-visszavezető rendszerhez hasonlóan előre, azaz a keletkezése során csökkentő technológia és stratégia.

                  3)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan berendezés, amely érzékeli a rendelet által előírt jóváhagyási eljárások lefolytatásához kapcsolódó valamennyi paramétert annak érdekében, hogy a jóváhagyási eljárások során javuljon a kibocsátást szabályozó rendszer teljesítménye, és így a jármű megkapja a jóváhagyást, még abban az esetben is az e rendelkezés értelmében vett „hatástalanító berendezésnek” minősül, ha ilyen teljesítményjavulás a jármű rendes üzemeltetési feltételei között is pontosan megfigyelhető.

                  4)

                  A 715/2007 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan hatástalanító berendezés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a jóváhagyási eljárások folyamán a rendes üzemeltetési feltételek során megállapítotthoz képest szisztematikusan javítja a járművek kibocsátást szabályozó rendszerének teljesítményét, abban az esetben sem tartozhat az ilyen berendezésekre vonatkozó tilalom alóli, a motor károsodás vagy baleset elleni védelmére és a jármű biztonságos üzemeltetésére vonatkozóan e rendelkezésben megfogalmazott kivétel hatálya alá, ha ez a berendezés segít megakadályozni a motor kopását, illetve szennyeződését.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-808/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország (Tagállami kötelezettségszegés – A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – A határok ellenőrzésével, a menekültüggyel és a bevándorlással kapcsolatos politikák – 2008/115/EK, 2013/32/EU és 2013/33/EU irányelv – Nemzetközi védelem megadására irányuló eljárás – Tényleges hozzáférés – A határon lefolytatott eljárás – Eljárási garanciák – Tranzitzónákban való kötelező elhelyezés – Őrizet – Harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérése – A nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító közigazgatási határozatokkal szemben benyújtott keresetek – A területen való tartózkodáshoz való jog)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/3

      A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-808/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - A határok ellenőrzésével, a menekültüggyel és a bevándorlással kapcsolatos politikák - 2008/115/EK, 2013/32/EU és 2013/33/EU irányelv - Nemzetközi védelem megadására irányuló eljárás - Tényleges hozzáférés - A határon lefolytatott eljárás - Eljárási garanciák - Tranzitzónákban való kötelező elhelyezés - Őrizet - Harmadik országok jogellenesen tartózkodó állampolgárainak visszatérése - A nemzetközi védelem iránti kérelmet elutasító közigazgatási határozatokkal szemben benyújtott keresetek - A területen való tartózkodáshoz való jog)
      (2021/C 53/03)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Condou-Durande, A. Tokár és J. Tomkin meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z. és Tátrai M. M. meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Magyarország nem teljesítette a harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkéből, 6. cikkének (1) bekezdéséből, 12. cikkének (1) bekezdéséből és 13. cikkének (1) bekezdéséből, a nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkéből, 24. cikkének (3) bekezdéséből, 43. cikkéből, és 46. cikkének (5) bekezdéséből, valamint a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 8., 9. és 11. cikkéből eredő kötelezettségeit, mivel:

                              —

                              előírta, hogy a Szerbiából érkező, és a nemzetközi védelem iránti eljárást Magyarország területén igénybe venni kívánó harmadik országbeli állampolgárok vagy hontalanok nemzetközi védelem iránti kérelmei csak a röszkei (Magyarország) és a tompai (Magyarország) tranzitzónában terjeszthetők elő, és olyan állandó és általános közigazgatási gyakorlatot alkalmazott, amely drasztikus módon korlátozta az e tranzitzónákba való belépésre napi szinten jogosult kérelmezők számát;

                              —

                              a nemzetközi védelmet kérelmezőknek a röszkei és a tompai tranzitzónában való általános őrizetére vonatkozó rendszert vezetett be, anélkül hogy tiszteletben tartotta volna a 2013/32 irányelv 24. cikkének (3) bekezdésében és 43. cikkében, valamint a 2013/33 irányelv 8., 9. és 11. cikkében előírt garanciákat;

                              —

                              a bűncselekménnyel gyanúsítottak kivételével a területén jogellenesen tartózkodó valamennyi harmadik országbeli állampolgár kitoloncolását lehetővé tette a 2008/115 irányelv 5. cikkében, 6. cikkének (1) bekezdésében, 12. cikkének (1) bekezdésében és 13. cikkének (1) bekezdésében előírt eljárások és garanciák tiszteletben tartása nélkül;

                              —

                              a 2013/32 irányelv 46. cikke (5) bekezdésének hatálya alá tartozó, nemzetközi védelmet kérelmező személyek tekintetében az uniós joggal ellentétes feltételektől tette függővé a területén maradáshoz való joguk gyakorlását.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Magyarország a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségek négyötödét.

                  4)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeinek egyötödét.

         (1)  HL C 155., 2019.5.6.


title: C-216/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WQ kontra Land Berlin (Előzetes döntéshozatal – Közös agrárpolitika – 1307/2013/EU rendelet – A támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok – Alaptámogatási rendszer – A 24. cikke (2) bekezdésének első mondata – A „mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektár” fogalma – Az érintett földterület harmadik személy általi jogellenes művelése – A 32. cikk (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontja – Erdősített területekre vonatkozó támogatási jogosultságok aktiválása iránti kérelem – Az „olyan földterület, amely támogatásra jogosított 2008-ban” fogalma – Egységes támogatási rendszer, illetve egységes területalapú támogatási rendszer)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/4

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WQ kontra Land Berlin
      (C-216/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös agrárpolitika - 1307/2013/EU rendelet - A támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok - Alaptámogatási rendszer - A 24. cikke (2) bekezdésének első mondata - A „mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló támogatható hektár” fogalma - Az érintett földterület harmadik személy általi jogellenes művelése - A 32. cikk (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontja - Erdősített területekre vonatkozó támogatási jogosultságok aktiválása iránti kérelem - Az „olyan földterület, amely támogatásra jogosított 2008-ban” fogalma - Egységes támogatási rendszer, illetve egységes területalapú támogatási rendszer)
      (2021/C 53/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Berlin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WQ

         Alperes: Land Berlin

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 24. cikke (2) bekezdésének első mondatát úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a mezőgazdasági földterületek tulajdonosa és a földterületeket jogalap nélkül ténylegesen használó harmadik személy is nyújt be támogatási kérelmet, az említett földterületeknek megfelelő támogatható hektárok kizárólag a földterületek tulajdonosának állnak e rendelkezés értelmében a „rendelkezésére”.

                  2)

                  Az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában szereplő „bármely olyan földterület, amely támogatásra jogosított 2008-ban [a 2008. december 19-i 479/2008/EK tanácsi rendelettel módosított, a közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi] rendelet III. címe, illetve IVA. címe szerinti egységes támogatási rendszer, illetve egységes területalapú támogatási rendszer keretében” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés szerinti, erdősített területre vonatkozó területpihentetési támogatás iránti jogosultságok aktiválása iránti kérelem keretében az érintett földterületre vonatkozóan 2008-ban a 479/2008 rendelettel módosított 1782/2003 rendelet 22. cikkének megfelelően támogatási kérelmet kellett benyújtani, amelyet e rendelet 23. cikkének megfelelően a kérelem támogathatóságára vonatkozó adminisztratív ellenőrzésnek, adott esetben pedig az említett rendelet 25. cikke alapján helyszíni ellenőrzésnek kellett követnie. Ezenkívül az ugyanezen rendelet III. és IVa. címében a közvetlen kifizetésben való részesüléshez megkövetelt összes többi feltételnek is teljesülnie kell.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-218/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Adina Onofrei kontra Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris (Előzetes döntéshozatal – Személyek szabad mozgása – Letelepedés szabadsága – Az ügyvédi hivatás gyakorlásának megkezdése – Képzés és oklevél alóli mentesség – A mentesség megadása – Feltételek – A mentességet az ország területén az érintett tagállam nemzeti közszolgálatában vagy nemzetközi szervezetnél nemzeti jogi szakmai gyakorlatot teljesítő, A besorolási osztályba tartozó tisztviselők és korábbi tisztviselők, vagy a velük egy tekintet alá esők javára előíró nemzeti szabályozás)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/5

      A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Adina Onofrei kontra Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris
      (C-218/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Személyek szabad mozgása - Letelepedés szabadsága - Az ügyvédi hivatás gyakorlásának megkezdése - Képzés és oklevél alóli mentesség - A mentesség megadása - Feltételek - A mentességet az ország területén az érintett tagállam nemzeti közszolgálatában vagy nemzetközi szervezetnél nemzeti jogi szakmai gyakorlatot teljesítő, A besorolási osztályba tartozó tisztviselők és korábbi tisztviselők, vagy a velük egy tekintet alá esők javára előíró nemzeti szabályozás)
      (2021/C 53/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Adina Onofrei

         Alperesek: Conseil de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Bâtonnier de l’ordre des avocats au barreau de Paris, Procureur général près la cour d'appel de Paris

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 45. és EUMSZ 49. cikket úgy kell értelmezni, hogy.

                  —

                  azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a szakmai képzésre és az ügyvédi alkalmassági bizonyítvánnyal rendelkezésre vonatkozó, főszabály szerint az ügyvédi hivatás gyakorlásának megkezdése érdekében előírt feltételek alóli mentesség kedvezményét bizonyos olyan tagállami közszolgálati alkalmazottaknak tartja fenn, akik e minőségben ugyanezen tagállamban, közigazgatási szervnél, a közszolgálatban vagy nemzetközi szervezetben végeztek tevékenységet, és kizárja e mentesség kedvezményéből azokat az európai uniós közszolgálati tisztviselőket, alkalmazottakat vagy korábbi alkalmazottakat, akik e minőségben valamely európai intézménynél és francia területen kívül végeztek tevékenységet;

                  —

                  azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az ilyen mentesség kedvezményét ahhoz a feltételhez köti, hogy az érintett a nemzeti jog területén végzett jogi tevékenységet, és kizárja e mentesség kedvezményéből azokat az európai uniós közszolgálati tisztviselőket, alkalmazottakat vagy korábbi alkalmazottakat, akik e minőségben az uniós jog hatálya alá tartozó egy vagy több területen jogi tevékenységet folytattak, amennyiben nem zárja ki a nemzeti jogi gyakorlatot magában foglaló jogi tevékenységek figyelembevételét.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-316/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – EUMSZ 343. cikk – Az Európai Unió kiváltságai és mentességei – A Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) és az Európai Központi Bank (EKB) alapokmánya – 39. cikk – Az EKB kiváltságai és mentességei – Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv – 2., 18. és 22. cikk – Az EKB irattárai sérthetetlenségének elve – Dokumentumok lefoglalása a Szlovén Központi Bank helyiségeiben – A KBER és az eurórendszer feladatainak ellátásához kapcsolódó dokumentumok – Az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése – A lojális együttműködés elve)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/6

      A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
      (C-316/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - EUMSZ 343. cikk - Az Európai Unió kiváltságai és mentességei - A Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) és az Európai Központi Bank (EKB) alapokmánya - 39. cikk - Az EKB kiváltságai és mentességei - Az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv - 2., 18. és 22. cikk - Az EKB irattárai sérthetetlenségének elve - Dokumentumok lefoglalása a Szlovén Központi Bank helyiségeiben - A KBER és az eurórendszer feladatainak ellátásához kapcsolódó dokumentumok - Az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése - A lojális együttműködés elve)
      (2021/C 53/06)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn és B. Rous Demiri meghatalmazottak)

         Alperes: Szlovén Köztársaság (képviselők: V. Klemenc, A. Grum, N. Pintar Gosenca és K. Rejec Longar, meghatalmazotti minőségben)

         A felperest támogató beavatkozó: Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: K. Kaiser, C. Zilioli, F. Malfrère és A. Šega meghatalmazottak, segítőjük: D. Sarmiento Ramírez-Escudero, abogado)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Szlovén Köztársaság – azáltal, hogy a Banka Slovenija (Szlovén Központi Bank) helyiségeiben egyoldalúan a Központi Bankok Európai Rendszere és az eurórendszer feladatainak ellátásához kapcsolódó dokumentumokat foglalt le, és az e lefoglalást követő időszakot illetően nem működött lojálisan együtt e tárgyban az Európai Központi Bankkal – nem teljesítette az EUMSZ 343. cikkből, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló 4. jegyzőkönyv 39. cikkéből, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyv 2., 18. és 22. cikkéből, valamint az EUSZ 4. cikk (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Szlovén Köztársaság a saját költségein felül viseli az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Az Európai Központi Bank maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 187., 2019.6.3.


title: C-336/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België és társai kontra Vlaamse Regering (Előzetes döntéshozatal – Az állatok leölésük során való védelme – 1099/2009/EK rendelet – A 4. cikk (1) bekezdése – Az állatok leölését megelőző kábítására vonatkozó kötelezettség – A 4. cikk (4) bekezdése – A vallási célú vágás keretében való eltérés – A 26. cikk (2) bekezdése – A tagállamoknak a vallási célú vágások esetén az állatok számára nagyobb fokú védelmet biztosító nemzeti szabályok elfogadására vonatkozó lehetősége – Értelmezés – Vallási célú vágás esetén visszafordítható és nem halálos kábítást előíró nemzeti szabályozás – EUMSZ 13. cikk – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 10. cikk – Vallásszabadság – A vallásgyakorlás szabadsága – Korlátozás – Arányosság – Az Európai Unió tagállamai közötti konszenzus hiánya – A tagállamok részére elismert mérlegelési mozgástér – A szubszidiaritás elve – Érvényesség – Eltérő bánásmódok a vallási célú vágások, illetve az állatoknak vadászat, halászat vagy kulturális és sportesemények keretében való leölése esetén – A hátrányos megkülönböztetés hiánya – Az Alapjogi Charta 20., 21. és 22. cikke)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/7

      A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Centraal Israëlitisch Consistorie van België és társai kontra Vlaamse Regering
      (C-336/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az állatok leölésük során való védelme - 1099/2009/EK rendelet - A 4. cikk (1) bekezdése - Az állatok leölését megelőző kábítására vonatkozó kötelezettség - A 4. cikk (4) bekezdése - A vallási célú vágás keretében való eltérés - A 26. cikk (2) bekezdése - A tagállamoknak a vallási célú vágások esetén az állatok számára nagyobb fokú védelmet biztosító nemzeti szabályok elfogadására vonatkozó lehetősége - Értelmezés - Vallási célú vágás esetén visszafordítható és nem halálos kábítást előíró nemzeti szabályozás - EUMSZ 13. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 10. cikk - Vallásszabadság - A vallásgyakorlás szabadsága - Korlátozás - Arányosság - Az Európai Unió tagállamai közötti konszenzus hiánya - A tagállamok részére elismert mérlegelési mozgástér - A szubszidiaritás elve - Érvényesség - Eltérő bánásmódok a vallási célú vágások, illetve az állatoknak vadászat, halászat vagy kulturális és sportesemények keretében való leölése esetén - A hátrányos megkülönböztetés hiánya - Az Alapjogi Charta 20., 21. és 22. cikke)
      (2021/C 53/07)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Grondwettelijk Hof

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Centraal Israëlitisch Consistorie van België és társai, Unie Moskeeën Antwerpen VZW, Islamitisch Offerfeest Antwerpen VZW, JG, KH, Executief van de Moslims van België és társai, Coördinatie Comité van Joodse Organisaties van België. Section belge du Congrès juif mondial et Congrès juif européen VZW és társai

         Alperes: Vlaamse Regering

         Az eljárásban részt vesz: LI, Waalse Regering, Kosher Poultry BVBA és társai, Global Action in the Interest of Animals VZW (GAIA),

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az állatok leölésük során való védelméről szóló, 2009. szeptember 24-i 1099/2009/EK tanácsi rendelet 26. cikke (2) bekezdése első albekezdésének az EUMSZ 13. cikkel és az Európai Unió Alapjogi Chartája 10. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett c) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a vallási célú vágás keretében olyan kábítási eljárást ír elő, amely visszafordítható és nem alkalmas az állat halálának előidézésére.

                  2)

                  A harmadik kérdés vizsgálata során nem merült fel olyan körülmény, amely érinthetné az 1099/2009 rendelet 26. cikke (2) bekezdése első albekezdése c) pontjának érvényességét.

         (1)  HL C 270., 2019.8.12.


title: C-342/19. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis kontra Európai Központi Bank (Fellebbezés – Az Európai Központi Bank (EKB) dokumentumaihoz való hozzáférés – 2004/258/EK határozat – A 4. cikk (3) bekezdése – Kivételek – Az EKB által kapott dokumentum – Külső szolgáltatótól származó vélemény – Tárgyalások és előzetes konzultációk keretében történő belső felhasználás – A hozzáférés megtagadása)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/8

      A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete – Fabio De Masi, Yanis Varoufakis kontra Európai Központi Bank
      (C-342/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az Európai Központi Bank (EKB) dokumentumaihoz való hozzáférés - 2004/258/EK határozat - A 4. cikk (3) bekezdése - Kivételek - Az EKB által kapott dokumentum - Külső szolgáltatótól származó vélemény - Tárgyalások és előzetes konzultációk keretében történő belső felhasználás - A hozzáférés megtagadása)
      (2021/C 53/08)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbezők: Fabio De Masi, Yanis Varoufakis (képviselő: A. Fischer-Lescano Universitätsprofessor)

         A másik fél az eljárásban: Európai Központi Bank (képviselők: F. von Lindeiner és A. Korb meghatalmazottak, segítőjük: H.-G. Kamann Rechtsanwalt)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság Fabio de Masit és Yanis Varoufakist kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19.


title: C-346/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundeszentralamt für Steuern kontra Y-GmbH (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – Héa-visszatérítés – 2008/9/EK irányelv – A 8. cikk (2) bekezdésének d) pontja – 15. cikk – A számla számának a feltüntetése – Visszatérítés iránti kérelem)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/8

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundeszentralamt für Steuern kontra Y-GmbH
      (C-346/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - Héa-visszatérítés - 2008/9/EK irányelv - A 8. cikk (2) bekezdésének d) pontja - 15. cikk - A számla számának a feltüntetése - Visszatérítés iránti kérelem)
      (2021/C 53/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundeszentralamt für Steuern

         Alperes: Y-GmbH

         Rendelkező rész

      A 2010. október 14-i 2010/66/EU tanácsi irányelvvel módosított, a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottérték-adóvisszatérítés [helyesen: hozzáadottértékadó-visszatérítés] részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv 8. cikke (2) bekezdésének d) pontját és 15. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a hozzáadottértékadó-visszatérítés iránti kérelem nem a számla sorszámát, hanem egy másik olyan számot tartalmaz, amely lehetővé teszi e számlának és így az érintett terméknek vagy szolgáltatásnak az azonosítását, a visszatérítés helye szerinti tagállam adóhatósága köteles e kérelmet a 2010/66 irányelvvel módosított 2008/9 irányelv 15. cikkének (1) bekezdése értelmében véve „benyújtottnak” tekinteni, és azt elbírálni. Ezen elbírálás keretében, és azon eset kivételével, amelyben e számla eredeti vagy másodpéldánya már a rendelkezésére áll, e hatóság kérheti a kérelmezőtől, hogy adja meg azt a sorszámot, amely a számlát egyedileg azonosítja, és amennyiben az a 2010/66 irányelvvel módosított ezen irányelv 20. cikkének (2) bekezdésében előírt egy hónapos határidőn belül nem tesz eleget e kérésnek, az említett hatóság jogosult elutasítani a visszatérítés iránti kérelmet.

         (1)  HL C 263., 2019.8.5.


title: C-398/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete (a Kammergericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a BY kiadatásával kapcsolatos eljárás (Előzetes döntéshozatal – Európai uniós polgárság – EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikk – Valamely uniós polgár harmadik állam részére történő kiadatása – Olyan személy, aki azt követően szerzett uniós polgárságot, hogy az életvitelének központját áthelyezte a megkeresett tagállamba – Az uniós jog hatálya – Csak a saját állampolgárokra vonatkozó kiadatási tilalom – A szabad mozgás korlátozása – A büntetlenség megelőzésén alapuló igazolás – Arányosság – A kiadni kért személy állampolgársága szerinti tagállam tájékoztatása – A megkeresett tagállam és a származás szerinti tagállam azon kötelezettsége, hogy a megkereső harmadik államtól a büntetőeljárás ügyiratainak megküldését kérjék – Hiány)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/9

      A Bíróság (nagytanács) 2020. december 17-i ítélete (a Kammergericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a BY kiadatásával kapcsolatos eljárás
      (C-398/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Európai uniós polgárság - EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikk - Valamely uniós polgár harmadik állam részére történő kiadatása - Olyan személy, aki azt követően szerzett uniós polgárságot, hogy az életvitelének központját áthelyezte a megkeresett tagállamba - Az uniós jog hatálya - Csak a saját állampolgárokra vonatkozó kiadatási tilalom - A szabad mozgás korlátozása - A büntetlenség megelőzésén alapuló igazolás - Arányosság - A kiadni kért személy állampolgársága szerinti tagállam tájékoztatása - A megkeresett tagállam és a származás szerinti tagállam azon kötelezettsége, hogy a megkereső harmadik államtól a büntetőeljárás ügyiratainak megküldését kérjék - Hiány)
      (2021/C 53/10)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kammergericht Berlin

         Az alapeljárás résztvevője

      BY

         Az eljárásban részt vesz: Generalstaatsanwaltschaft Berlin

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikket úgy kell értelmezni, hogy azok akkor is alkalmazandók az olyan európai uniós polgár helyzetére, aki egy tagállam állampolgára, de egy másik tagállam területén tartózkodik, és akivel szemben ez utóbbi tagállamhoz egy harmadik állam kiadatás iránti kérelmet intézett, ha ez az uniós polgár az életvitelének központját olyan időpontban helyezte át e másik tagállamba, amikor még nem rendelkezett uniós polgári jogállással.

                  2)

                  Az EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikket úgy kell értelmezni, hogy amennyiben azt a tagállamot, amelynek állampolgára az a kiadni kért uniós polgár, akire vonatkozóan egy harmadik állam a tartózkodás helye szerinti tagállamhoz kiadatási kérelmet intézett, ez utóbbi tagállam tájékoztatta a kiadatási kérelemről, e tagállamok egyike sem köteles a megkereső harmadik államtól a büntetőeljárás ügyiratai másolatának megküldését kérni annak érdekében, hogy az e személy állampolgársága szerinti tagállam a büntetőeljárás átvételét megvizsgálhassa. A megkeresett tagállam, amennyiben a kiadni kért személy állampolgársága szerinti tagállamot megfelelően tájékoztatta a kiadatási kérelemről, a megkereső harmadik állam által e megkeresés keretében közölt valamennyi jogi és ténybeli körülményről, valamint a kiadni kért személy helyzetében bekövetkezett bármely olyan változásáról, amely az európai elfogatóparancs esetleges kibocsátása szempontjából releváns lehet, kiadhatja ezt a személyt anélkül, hogy meg kellene várnia, hogy ez utóbbi tagállam alakszerű határozat útján lemondjon – a legalább a kiadatási kérelemben meghatározott tényállással megegyező tényállásra vonatkozó – európai elfogatóparancs kibocsátásról, ha e tagállam a megkeresett tagállam által az ügy összes körülményére tekintettel számára biztosított észszerű határidőn belül nem bocsát ki európai elfogatóparancsot.

                  3)

                  Az EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikket úgy kell értelmezni, hogy az a tagállam, amelyhez valamely harmadik állam egy másik tagállam állampolgárságával rendelkező uniós polgár büntetőeljárás lefolytatása céljából történő kiadatása iránti kérelmet intézett, nem köteles megtagadni a kiadatást, és maga lefolytatni a büntetőeljárást, amennyiben azt a nemzeti joga lehetővé teszi számára.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26.


title: C-404/19. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. december 17-i ítélete – Francia Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap [EMGA] és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap [EMVA] – (EU) 2017/2014 végrehajtási határozat – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – A Francia Köztársaság által kifizetett kiadások – 100 %-os átalánykorrekció – Arányosság – A pénzügyi korrekcióknak a megfelelőségvizsgálati eljárás és a számviteli vizsgálati eljárás keretében történő kiszámítására vonatkozó bizottsági iránymutatás)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/10

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. december 17-i ítélete – Francia Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (C-404/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai Mezőgazdasági Garanciaalap [EMGA] és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap [EMVA] - (EU) 2017/2014 végrehajtási határozat - Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások - A Francia Köztársaság által kifizetett kiadások - 100 %-os átalánykorrekció - Arányosság - A pénzügyi korrekcióknak a megfelelőségvizsgálati eljárás és a számviteli vizsgálati eljárás keretében történő kiszámítására vonatkozó bizottsági iránymutatás)
      (2021/C 53/11)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Francia Köztársaság (képviselők: A.-L. Desjonquères, C. Mosser és D. Colas meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis, A. Sauka és J. Aquilina meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszéke 2019. március 12-i Franciaország kontra Bizottság ítéletét (T-26/18, nem tették közzé, EU:T:2019:153) egyrészről abban a részében, amelyben a Törvényszék elutasította a Francia Köztársaságnak az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozatra vonatkozóan a tekintetben előterjesztett keresetét, hogy e határozat a „Súlyos hiányosságok a kontrollrendszerben, Korzika” című jogalap alapján 100 %-os mértékű átalánykorrekciót ír elő e tagállammal szemben a Felső-Korzikában a 2013. és 2014. igénylési évek tekintetében nyújtott közvetlen területalapú támogatásokra, a Felső-Korzikában nyújtott területalapú támogatások kontrollrendszerének hiányosságai miatt, másrészről pedig abban a részében, amelyben a költségviselésről rendelkezett.

                  2)

                  A Bíróság megsemmisíti a 2017/2014 végrehajtási határozatot annyiban, amennyiben e határozat a „Súlyos hiányosságok a kontrollrendszerben, Korzika” című jogalap alapján 100 %-os mértékű átalánykorrekciót ír elő e tagállammal szemben a Felső-Korzikában a 2013. és 2014. igénylési évek tekintetében nyújtott közvetlen területalapú támogatásokra, a Felső-Korzikában nyújtott területalapú támogatások kontrollrendszerének hiányosságai miatt.

                  3)

                  Az Európai Bizottság a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségein és az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeinek egynegyedén felül viseli a Francia Köztársaság részéről a fellebbezési eljárásban felmerült költségeket és az e tagállam részéről az elsőfokú eljárásban felmerült költségek egynegyedét.

                  4)

                  A Francia Köztársaság az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeinek háromnegyedén felül viseli a Bizottság részéről ugyanebben az eljárásban felmerült költségek háromnegyedét.

         (1)  HL C 238., 2019.7.15.


title: C-431/19. P. és C-432/19. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. december 17-i ítélete – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P) kontra Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság (Fellebbezés – Állami támogatások – Az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése – Általános gazdasági érdekű szolgáltatások (ágész) – Európai uniós keretszabály – Közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatás – Postai ágazat – 97/67/EK irányelv – 7. cikk – Az egyetemes szolgáltatási kötelezettségekből eredő nettó költségek ellentételezése – A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/11

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. december 17-i ítélete – Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (C-431/19 P), Inpost S.A (C-432/19 P) kontra Európai Bizottság, Lengyel Köztársaság
      (C-431/19. P. és C-432/19. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése - Általános gazdasági érdekű szolgáltatások (ágész) - Európai uniós keretszabály - Közszolgáltatás ellentételezése formájában nyújtott állami támogatás - Postai ágazat - 97/67/EK irányelv - 7. cikk - Az egyetemes szolgáltatási kötelezettségekből eredő nettó költségek ellentételezése - A támogatást a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat)
      (2021/C 53/12)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Fellebbezők: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (képviselő: M. Doktór radca prawny) (C-431/19 P), Inpost S. A. (képviselő: W. Knopkiewicz radca prawny) (C-432/19 P)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Recchia, K. Blanck és K. Herrmann meghatalmazottak), Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezéseket elutasítja.

                  2)

                  Az Inpost Paczkomaty sp. z o.o. és az Inpost S. A. maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 328., 2019.9.30.


title: C-449/19. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Finanzgericht Baden-Württemberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WEG Tevesstraße kontra Finanzamt Villingen-Schwenningen (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – Ingatlanok bérbe- és haszonbérbeadására vonatkozó mentesség – Lakástulajdonosi közösség által hőenergiának az e közösség tulajdonosai részére történő értékesítését a héa alól mentesítő nemzeti szabályozás)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/11

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Finanzgericht Baden-Württemberg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – WEG Tevesstraße kontra Finanzamt Villingen-Schwenningen
      (C-449/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - Ingatlanok bérbe- és haszonbérbeadására vonatkozó mentesség - Lakástulajdonosi közösség által hőenergiának az e közösség tulajdonosai részére történő értékesítését a héa alól mentesítő nemzeti szabályozás)
      (2021/C 53/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Baden-Württemberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: WEG Tevesstraße

         Alperes: Finanzamt Villingen-Schwenningen

         Rendelkező rész

      A 2009. december 22-i 2009/162/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 135. cikke (1) bekezdésének l) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely mentesíti a hozzáadottérték-adó alól a hőenergiának a lakástulajdonosi közösség által az e közösséghez tartozó tulajdonosok részére történő értékesítését.

         (1)  HL C 348., 2019.10.14.


title: C-475/19. P. és C-688/19. P. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság, Finn Köztársaság (Fellebbezés – Jogszabályok közelítése – 305/2011/EU rendelet – Az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek – Harmonizált műszaki szabványok és szabályok – EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 és EN 12285 – 2:2005 harmonizált szabványok – Megsemmisítés iránti kereset)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/12

      A Bíróság (első tanács) 2020. december 17-i ítélete – Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Európai Bizottság, Finn Köztársaság
      (C-475/19. P. és C-688/19. P. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Fellebbezés - Jogszabályok közelítése - 305/2011/EU rendelet - Az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek - Harmonizált műszaki szabványok és szabályok - EN 14342:2013, EN 14904:2006, EN 13341:2005 + A1:2011 és EN 12285 – 2:2005 harmonizált szabványok - Megsemmisítés iránti kereset)
      (2021/C 53/14)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: J. Möller és R. Kanitz meghatalmazottak, segítőik: M. Kottmann, M. Winkelmüller és F. van Schewick Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes, M. Huttunen és Sipos A. meghatalmazottak), Finn Köztársaság (képviselők: S. Hartikainen és A. Laine meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Németországi Szövetségi Köztársaság a saját költségein túl viseli az Európai Bizottság részéről a jelen fellebbezésekkel és az Európai Unió Törvényszéke előtti eljárásokkal kapcsolatban felmerült költségeket.

                  3)

                  A Finn Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 270., 2019.8.12.

         HL C 372., 2019.11.4.


title: C-490/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier kontra Société Fromagère du Livradois SAS (Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek földrajzi jelzésének és eredetmegjelölésének oltalma – 510/2006/EK rendelet – 1151/2012/EU rendelet – A 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Olyan gyakorlat, amely a termék tényleges származása tekintetében a fogyasztó megtévesztéséhez vezethet – Oltalom alatt álló elnevezéssel ellátott terméket jellemző forma vagy megjelenés átvétele – „Morbier” oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM))

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/13

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. december 17-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier kontra Société Fromagère du Livradois SAS
      (C-490/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek földrajzi jelzésének és eredetmegjelölésének oltalma - 510/2006/EK rendelet - 1151/2012/EU rendelet - A 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Olyan gyakorlat, amely a termék tényleges származása tekintetében a fogyasztó megtévesztéséhez vezethet - Oltalom alatt álló elnevezéssel ellátott terméket jellemző forma vagy megjelenés átvétele - „Morbier” oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM))
      (2021/C 53/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Syndicat interprofessionnel de défense du fromage Morbier

         Alperes: Société Fromagère du Livradois SAS

         Rendelkező rész

      A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet, illetve a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 13. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezések nem kizárólag a bejegyzett elnevezés harmadik személy általi használatát tiltják.
      Az 510/2006, illetve az 1151/2012 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének d) pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezések tiltják a bejegyzett elnevezéssel ellátott terméket jellemző forma vagy megjelenés átvételét, amennyiben ezen átvétel alapján a fogyasztó azt hiheti, hogy a szóban forgó termék rendelkezik e bejegyzett elnevezéssel. Az adott ügy valamennyi releváns tényezőjének figyelembevételével meg kell vizsgálni, hogy az említett átvétel megtévesztheti-e a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő európai fogyasztót.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26.


title: C-735/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. december 10-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited (Előzetes döntéshozatal – Társasági jog – 2004/25/EK irányelv – Nyilvános vételi ajánlat – Az 5. cikk (4) bekezdésének első és második albekezdése – A kisebbségi részvényesek védelme – Kötelező vételi ajánlat – A részvények értékének a méltányos ár meghatározása céljából alkalmazott számítási módszere – A méltányos ár módosítására vonatkozó jogkör – A szabványos számítási módszer alóli kivételek tisztán meghatározott körülmények esetén és kritériumok szerint – Az érintett tagállam felelőssége – Az ajánlattevő által a túlzottan magas árajánlat miatt elszenvedett kár)

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/13

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. december 10-i ítélete (az Augstākā tiesa (Senāts) [Lettország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Euromin Holdings (Cyprus) Limited
      (C-735/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Társasági jog - 2004/25/EK irányelv - Nyilvános vételi ajánlat - Az 5. cikk (4) bekezdésének első és második albekezdése - A kisebbségi részvényesek védelme - Kötelező vételi ajánlat - A részvények értékének a méltányos ár meghatározása céljából alkalmazott számítási módszere - A méltányos ár módosítására vonatkozó jogkör - A szabványos számítási módszer alóli kivételek tisztán meghatározott körülmények esetén és kritériumok szerint - Az érintett tagállam felelőssége - Az ajánlattevő által a túlzottan magas árajánlat miatt elszenvedett kár)
      (2021/C 53/16)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Euromin Holdings (Cyprus) Limited

         Az eljárásban részt vesz: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

         Rendelkező rész

                  1)

                  A nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely három módszert ír elő azon méltányos ár meghatározására, amelyen az ajánlattevőnek vissza kell vásárolnia valamely társaság részvényeit, beleértve az ezen irányelv 5. cikke (4) bekezdése első albekezdésének végrehajtásából eredő módszert is, és amely előírja, hogy mindig a legmagasabb árat eredményező módszert kell választani, feltéve, hogy a méltányos ár meghatározásának az ezen 5. cikk (4) bekezdése első albekezdésének végrehajtásából eredő módszertől eltérő módszereit a felügyeleti hatóság az említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében foglalt általános elvek tiszteletben tartásával, valamint egyértelmű, pontos és átlátható jogi szabályozás keretében meghatározott körülmények esetén és kritériumok szerint alkalmazza.

                  2)

                  A 2004/25 irányelv 5. cikke (4) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy nyilvános vételi ajánlat esetén a részvény értékét úgy kell kiszámítani, hogy az érintett társaság nettó eszközértékét – beleértve valamely kisebbségi részvényes azon részesedését is, amely következésképpen nem biztosít ellenőrzést – el kell osztani a kibocsátott részvények számával, hacsak a részvény árának nem olyan meghatározási módszeréről van szó, amely a pénzügyi elemzésben általánosan használt objektív értékelési kritériumon alapul, és amelyet e rendelkezés értelmében véve „tisztán meghatározottnak” lehet tekinteni, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

                  3)

                  A 2004/25 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy az a nyilvános vételi ajánlatra vonatkozó eljárás keretében olyan jogokat biztosít az ajánlattevőnek, amelyek az állami felelősség megállapítása iránti kereset keretében érvényesíthetők.

                  4)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy abban az esetben, ha valamely tagállam felelőssége megállapítható az uniós jog valamely szabályának e tagállam közigazgatási hatóságának határozata révén történő megsértésével okozott károkért, az ebből eredő vagyoni kár megtérítése e kár összegének 50 %-ára korlátozható.

         (1)  HL C 413., 2019.12.9.


title: C-1/20. sz. vélemény iránti eljárás: A Belga Királyság által az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján előterjesztett vélemény iránti kérelem

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/15

      A Belga Királyság által az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján előterjesztett vélemény iránti kérelem
      (C-1/20. sz. vélemény iránti eljárás)
      (2021/C 53/18)
      Az eljárás nyelve: valamennyi hivatalos nyelv

         A kérelem előterjesztője

      Belga Királyság (képviselők: C. Pochet, J.-C. Halleux, M. Van Regemorter, S. Baeyens meghatalmazottak)

         A Bíróság elé terjesztett kérdések

      Összeegyeztethető-e a Szerződésekkel, különösen az EUSZ 19. cikkel és az EUMSZ 344. cikkel a korszerűsített Energia Charta Egyezmény tervezete:

                  —

                  az említett megállapodás 26. cikke vonatkozásában, amennyiben e cikk úgy értelmezhető, hogy lehetővé teszi a vitarendezési mechanizmus Európai Unión belüli alkalmazását?

                  —

                  a tekintetben, hogy amennyiben az említett megállapodás 26. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az lehetővé teszi a vitarendezési mechanizmus Európai Unión belüli alkalmazását, e megállapodás nem ír elő olyan kifejezett különös szabályt vagy kifejezett kizáró záradékot, különösen a befektetésnek és a befektetőnek a tervezett megállapodás 1. cikkében szereplő fogalommeghatározásában, amely az említett 26. cikk szerinti általános mechanizmus tagállamok közötti alkalmazhatatlanságát írja elő?


title: C-387/20. sz. ügy: A Notariusz w Krapkowicach Justynę Gawlicę – Krapkowice (Lengyelország) által 2020. augusztus 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OKR

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/15

      A Notariusz w Krapkowicach Justynę Gawlicę – Krapkowice (Lengyelország) által 2020. augusztus 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – OKR
      (C-387/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/19)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Notariusz w Krapkowicach Justyna Gawlica – Krapkowice

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OKR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló, 2012. július 4-i 650/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 22. cikkét, hogy az öröklés egészére irányadó jogként a nem európai uniós állampolgár is jogosult az állampolgársága szerinti jogot választani?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 650/2012 rendelet 22. cikkével összefüggésben értelmezett 75. cikkét, hogy amennyiben a valamely tagállam és valamely harmadik állam közötti kétoldalú megállapodás nem szabályozza az öröklés ügyében történő jogválasztást, azonban meghatározza az öröklés ügyében alkalmazandó jogot, e harmadik országnak az említett kétoldalú megállapodásban részt vevő tagállamban lakóhellyel rendelkező állampolgára élhet a jogválasztással,
                  és különösen,

                              —

                              valamely harmadik országgal kötött kétoldalú megállapodásnak kifejezetten ki kell-e zárnia egy adott jog választását, és nem csupán az öröklésre alkalmazandó jogot kell objektív kapcsolótényezők alapján szabályoznia, annak megállapítása érdekében, hogy rendelkezései elsőbbséget élveznek a 650/2012 rendelet 22. cikkével szemben?

                              —

                              az öröklési jog megválasztásának és az alkalmazandó jog jogválasztás útján történő egységesítésének szabadsága – legalábbis az uniós jogalkotó által a 650/2012 rendelet 22. cikkében meghatározott mértékben – azon elvek közé tartozik-e, amelyek az Európai Unión belüli polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés alapjául szolgálnak, és amelyek nem sérülhetnek a harmadik államokkal kötött, a 650/2012 rendelettel szemben elsőbbséget élvező, kétoldalú egyezmények alkalmazása esetén sem?

         (1)  HL 2012. L 201., 107. o.; helyesbítések: HL 2012. L 344., 3. o.; HL 2013. L 60., 140. o.; HL 2019. L 243., 9. o.


title: C-532/20. sz. ügy: A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alstom Transport SA kontra Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/17

      A Curtea de Apel Bucureşti (Románia) által 2020. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alstom Transport SA kontra Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti
      (C-532/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/21)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Alstom Transport SA

         Alperes: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv (1) 1. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdését és (3) bekezdését, valamint 2c. cikkét, hogy az odaítélési eljárás keretében nyertesként megjelölt ajánlattevő által az ajánlatkérő szerv azon határozatával szemben előterjesztett kereset benyújtásának határidejét, amely elfogadhatónak nyilvánítja a pályázati rangsorban alacsonyabb helyre besorolt ajánlattevő ajánlatát, azon naphoz viszonyítva kell számítani, amelyen felmerült a nyertesként megjelölt ajánlattevő érdeke azt követően, hogy a sikertelen ajánlattevő keresetet nyújtott be a közbeszerzési eljárás eredményével szemben?

         (1)  (HL 1992. L 1., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet 315. o.)


title: C-582/20. sz. ügy: Az Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Románia) által 2020. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Cridar Cons SRL kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/18

      Az Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Románia) által 2020. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SC Cridar Cons SRL kontra Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca
      (C-582/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/23)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SC Cridar Cons SRL

         Alperes: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelvet (1) és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az adóhatóság számára, hogy az előzetesen felszámított héa levonásához való jog elismerését megtagadó adómegállapítási határozat meghozatalát követően felfüggessze a közigazgatási jogorvoslati kérelem elbírálását azon büntetőeljárás befejezéséig, amely további objektív információkkal szolgálhat az adóalany adócsalásban való részvétele vonatkozásában?

                  2)

                  Eltérő-e az Európai Unió Bíróságának az előző kérdésre adandó válasza, ha az adóalany javára a közigazgatási jogorvoslati kérelem elbírálása felfüggesztésének időtartama alatt a héalevonási jog megtagadása joghatásainak felfüggesztésére alkalmas ideiglenes intézkedések fogadhatók el?

         (1)  HL 2006. L 347., l. o.


title: C-585/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Valladolid (Spanyolország) által 2020. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BFF Finance Iberia S. A. U. kontra Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y león

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/19

      A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid (Spanyolország) által 2020. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BFF Finance Iberia S. A. U. kontra Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y león
      (C-585/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/24)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Valladolid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: BFF Finance Iberia S. A. U.

         Alperes: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y león

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A kereskedelmi ügyletekhez kapcsolódó késedelmes fizetések elleni fellépésről szóló, 2011. február 16-i 2011/7/EU EURÓPAI PARLAMENTI ÉS TANÁCSI IRÁNYELV (1) 4. cikkének (1) bekezdésére, 6. cikkére, valamint 7. cikkének (2) és (3) bekezdésére figyelemmel:

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az irányelv 6. cikkét, hogy a 40 eurót csak akkor kell bármely esetben számlánként számítani, ha a hitelező a számlákat közigazgatási, illetve bírói úton előterjesztett kérelmeiben egyenként nevesítette, vagy inkább a 40 eurót bármely esetben számlánként kell számítani, akkor is, ha együttes és általános kérelmek benyújtására került sor?

                  2)

                  Hogyan kell értelmezni a 9/2017. sz. törvény 198.4. cikkét – amely 60 napos fizetési határidőt [ír elő] minden esetben és minden szerződés tekintetében azáltal, hogy egy kezdeti 30 napos időszakot állapít meg a jóváhagyásra és további 30 napot a fizetésre –, mivel az irányelv (23) preambulumbekezdése a következőket írja elő:
                  „A hosszú fizetési határidők és a hatóságok részéről az árukért és szolgáltatásokért felmerülő késedelmes fizetés indokolatlan költségeket okoz a vállalkozások számára. Ezért ennek megfelelően indokolt különös szabályokat bevezetni a vállalkozások által a hatóságok számára nyújtott árukkal és szolgáltatásokkal kapcsolatos kereskedelmi ügyletekre vonatkozóan, különösen a 30 naptári napot általában meg nem haladó – kivéve, ha a szerződésben kifejezetten másként állapodtak meg, és feltéve, hogy a szerződés egyedi jellege vagy jellege miatt az tényszerűen indokolt –, de semmi esetre sem a 60 naptári napot meghaladó fizetési határidőket előírva.
                     ”[?]

                  3)

                  Hogyan kell értelmezni az irányelv 2. cikkét? Az irányelv értelmezése lehetővé teszi-e annak megállapítását, hogy az ugyanezen irányelv által elismert késedelmi kamatok számítási alapja magában foglalja a teljesített szolgáltatásnyújtás után felszámított héát, amelynek összege a számlán megjelenik? Vagy inkább el kell-e különíteni és meg kell-e határozni, hogy a vállalkozó mely időpontban fizeti be az adót az adóhatóságnak?

         (1)  HL 2011. L 48., 1. o.


title: C-588/20. sz. ügy: A Landgericht Hannover (Németország) által 2020. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landkreis Northeim kontra Daimler AG

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/20

      A Landgericht Hannover (Németország) által 2020. november 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Landkreis Northeim kontra Daimler AG
      (C-588/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Hannover

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Landkreis Northeim

         Alperes: Daimler AG

         Az eljárásban részt vesz: Iveco Magirus AG, MAN SE, MAN Truck & Bus SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 101. cikk és az EGT-megállapodás 53. cikke szerinti eljárásban (AT.39824 – Tehergépjárművek ügy) az Európai Bizottság által 2016. július 19-én hozott határozatot, (1) hogy e bizottsági határozat megállapításainak hatálya a különleges célú gépjárművekre, különösen a szemétszállító gépjárművekre is kiterjed?

         (1)  Az értesítés a C(2016) 4673 final dokumentummal történt; összefoglalás: HL 2017. C 108., 6. o.


title: C-608/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Interporto di Trieste SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/20

      A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Interporto di Trieste SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (C-608/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/26)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Interporto di Trieste SpA

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014. sz. rendkívüli felhatalmazáson alapuló rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei servizi energetici s.p.a.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását;
      közelebbről: összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelvével, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).


title: C-609/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Soelia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/21

      A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Soelia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (C-609/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/27)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Soelia SpA

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014. sz. rendkívüli felhatalmazáson alapuló rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei servizi energetici s.p.a.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását;
      közelebbről: összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelvével, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).


title: C-610/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/22

      A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (C-610/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/28)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014. sz. rendkívüli felhatalmazáson alapuló rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei servizi energetici s.p.a.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását;
      közelebbről: összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelvével, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).


title: C-611/20. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

text:
               2021.2.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 53/22

      A Tribunale Amministrativo per il Lazio (Olaszország) által 2020. november 17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE
      (C-611/20. sz. ügy)
      (2021/C 53/29)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Gestore dei Servizi Energetici SpA – GSE

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e az uniós joggal a 116/2014. sz. törvénnyel átalakított 91/2014. sz. rendkívüli felhatalmazáson alapuló rendelet 26. cikkének 2. és 3. bekezdéséhez hasonló olyan nemzeti rendelkezés, amely jelentős mértékben csökkenti vagy késlelteti a jogszabály révén már biztosított és a fotovoltaikus berendezésekkel előállított villamos energia termelői által az e funkció ellátása céljából létrehozott, állami tulajdonban lévő társasággal, a Gestore dei servizi energetici s.p.a.-val kötött megállapodás alapján már meghatározott ösztönzők biztosítását;
      közelebbről: összeegyeztethető-e az ilyen nemzeti rendelkezés a bizalomvédelem, a jogbiztonság, a lojális együttműködés és a hatékony érvényesülés alapvető uniós jogelvével, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 16. és 17. cikkével, a 2009/28/EK irányelvvel (1) és a támogatási rendszerek abban előírt szabályozásával, az EUMSZ 216. cikk (2) bekezdésével, különösen az európai Energia Charta Egyezménnyel összefüggésben?

         (1)  A megújuló energiaforrásból előállított energia támogatásáról, valamint a 2001/77/EK és a 2003/30/EK irányelv módosításáról és azt követő hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. április 23-i 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2009. L 140., 16. o.).