title: T-849/19. R II. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2020. november 11-i végzése – Leonardo kontra Frontex (Ideiglenes intézkedés – Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések – Ideiglenes intézkedések iránti kérelem – Új kérelem – Új tények – A sürgősség hiánya)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/51

      A Törvényszék elnökének 2020. november 11-i végzése – Leonardo kontra Frontex
      (T-849/19. R II. sz. ügy)
      (Ideiglenes intézkedés - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Ideiglenes intézkedések iránti kérelem - Új kérelem - Új tények - A sürgősség hiánya)
      (2021/C 28/79)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Leonardo SpA (Róma, Olaszország) (képviselő: A. Parrella, F. Caccioppoli és G. Calamo ügyvédek)

         Alperes: Európai Határ- és Partvédelmi Ügynökség (képviselők: H. Caniard, C. Georgiadis és A. Gras és S. Drew, meghatalmazottak, segítőik: M. Vanderstraeten, F. Biebuyck és V. Ost ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 278. és EUMSZ 279. cikk alapján benyújtott kérelem a 2019. október 18-án a Frontex által közzétett, „Hosszú repülési idejű és közepes repülési magasságú tengeri légi felügyeletre szolgáló, távirányítású légijárműrendszerek (RPAS)” című FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG. sz. hirdetmény és a mellékletében csatolt aktusok, a kiegészítő információkra vagy módosításokra vonatkozó értesítések, a Frontexnek a lex specialisra vonatkozóan közzétett felvilágosításai, a Frontexnél 2019. október 28-án tartott információs ülés jegyzőkönyve; az e szerződést odaítélő határozat, valamint minden, ezen aktusokat megelőző, azokhoz kapcsolódó és azokat követő aktus végrehajtásának felfüggesztése iránti ideiglenes intézkedések iránt.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-174/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. november 19-i végzése – Comune di Stintino kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset – A környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz (LIFE+) keretében megkötött támogatási szerződés – Terhelési értesítés – Tisztán szerződéses keretbe illeszkedő és attól elválaszthatatlan jogi aktus – Előkészítő aktus – Elfogadhatatlanság”)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/52

      A Törvényszék 2020. november 19-i végzése – Comune di Stintino kontra Bizottság
      (T-174/20. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - A környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz (LIFE+) keretében megkötött támogatási szerződés - Terhelési értesítés - Tisztán szerződéses keretbe illeszkedő és attól elválaszthatatlan jogi aktus - Előkészítő aktus - Elfogadhatatlanság”)
      (2021/C 28/80)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Comune di Stintino (Olaszország) (képviselő: G. Machiavelli ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: N. De Dominicis meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A LIFE10 NAT/IT/244 projekt keretében a felperes számára biztosított támogatás csökkentéséről és a már teljesített túlfizetések visszatérítéséről szóló, 2020. február 5-i Ares(2020) 734033 bizottsági levélben szereplő állítólagos határozatnak, a Bizottság 2020. február 24-i 3242002652. sz. terhelési értesítésének, amelyben a Bizottság azt kéri a felperestől, hogy fizessen meg neki 447 078,63 euró összeget, valamint a nem támogatható kiadások arányára vonatkozó, 2019. október 23-i Ares(2019) 6551262 bizottsági levélben foglalt állítólagos határozatnak, továbbá bármely más, a fentiek alapjául szolgáló, azokból eredő vagy mindenesetre azokhoz kapcsolódó aktusnak vagy intézkedésnek a megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Comune di Stintinót kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 175., 2020.5.25.


title: T-308/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. november 25-i végzése – PL kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Áthelyezés – A Törvényszék ítéletének végrehajtása keretében, visszaható hatállyal elfogadott határozat – EUMSZ 266. cikk – A személyzeti szabályzat 22a. cikke – Illetékes hatóság – A megtámadott aktus visszavonása – A jogvita tárgyának megszűnése – Okafogyottság”)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/52

      A Törvényszék 2020. november 25-i végzése – PL kontra Bizottság
      (T-308/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Áthelyezés - A Törvényszék ítéletének végrehajtása keretében, visszaható hatállyal elfogadott határozat - EUMSZ 266. cikk - A személyzeti szabályzat 22a. cikke - Illetékes hatóság - A megtámadott aktus visszavonása - A jogvita tárgyának megszűnése - Okafogyottság”)
      (2021/C 28/81)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: PL (képviselők: J.-N. Louis és J. Van Rossum ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Brauhoff, I. Melo Sampaio és L. Radu Bouyon meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló, a Bizottság 2019. június 25-i, azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperest 2013. január 1-jei hatállyal áthelyezte a Mobilitáspolitikai és Közlekedési Főigazgatóságra.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint a PL részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 262., 2020. 8. 10.


title: T-475/20. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2020. november 27-i végzése – LE kontra Bizottság („Ideiglenes intézkedés – A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007 – 2013] keretében kötött támogatási megállapodás – A kifizetett összegek visszafizettetése – Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem – A sürgősség hiánya”)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/53

      A Törvényszék elnökének 2020. november 27-i végzése – LE kontra Bizottság
      (T-475/20. R. sz. ügy)
      („Ideiglenes intézkedés - A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007 – 2013] keretében kötött támogatási megállapodás - A kifizetett összegek visszafizettetése - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - A sürgősség hiánya”)
      (2021/C 28/82)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: LE (képviselő: M. Straus ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: J. Estrada de Solà meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      A felperessel szemben végrehajtható vagyoni kötelezettség megállapításáról szóló, 2020. június 9-i C(2020) 3988 final bizottsági határozat végrehajtásának a felfüggesztése iránt az EUMSZ 299. cikk alapján benyújtott kérelem.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-659/20. sz. ügy: 2020. október 30-án benyújtott kereset – SJ kontra Bizottság

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/53

      2020. október 30-án benyújtott kereset – SJ kontra Bizottság
      (T-659/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/83)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: SJ AB (Stockholm, Svédország) (képviselők: J. Karlsson és M. Johansson ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 34. cikkének a svédországi vasúti személyszállítás tekintetében való alkalmazhatóságáról szóló, 2020. július 2-i (EU) 2020/1193 bizottsági végrehajtási határozatot (1) annyiban, amennyiben az kimondja, hogy a közüzemi irányelvet továbbra is alkalmazni kell a kereskedelmi vasúti személyszállítási szolgáltatások Svédországban való nyújtásához kapcsolódó tevékenységekre vonatkozóan odaítélt közbeszerzési szerződésekre;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben a részleges megsemmisítés a Törvényszék álláspontja szerinti nem elfogadható vagy nem lehetséges, teljes egészében semmisítse meg a határozatot; és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben nem mondta ki, hogy a közüzemi irányelv nem alkalmazandó a kereskedelmi vasúti személyszállítási szolgáltatások Göteborg–Malmö közötti útvonalon való nyújtására vonatkozóan odaítélt közbeszerzési szerződésekre.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta a közüzemi irányelv alkalmazhatatlanságára vonatkozó kritériumokat.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen határolta körül az érintett piaco(ka)t.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el annak megállapításával, hogy a vasúti személyszállítási szolgáltatások Göteborg–Malmö közötti útvonalon való nyújtása nincs közvetlenül kitéve a versenynek.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amennyiben nem állapította meg, hogy a teljes svéd piac ki van téve a közüzemi irányelv 34. cikke értelmében vett versenynek.

                  6.

                  A hatodik, lényeges eljárási szabályok megsértésére alapított jogalap.

         (1)  HL 2020. L 262., 18. o.


title: T-666/20. sz. ügy: 2020. november 6-án benyújtott kereset – Thunis és társai kontra EBB

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/54

      2020. november 6-án benyújtott kereset – Thunis és társai kontra EBB
      (T-666/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/84)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Vincent Thunis és öt másik felperes (Contern, Luxemburg) (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Beruházási Bank

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott, ideértve az abban foglalt jogellenességi kifogást;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a felperesek 2020. márciusi illetményelszámolásában szereplő azon határozatot, amely az alapilletmény kiigazítását a 2020. évre 2020. január 1-jei hatállyal 0,7 %-ban rögzíti, és ebből következően semmisítse meg a későbbi illetményelszámolásokban szereplő hasonló határozatokat;

                  —

                  ebből következően az alperest kötelezze:

                              —

                              vagyoni kár megtérítéseként i. a 2020. évi kiigazítás, vagyis a 2020. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra 1 %-os illetményemelés alkalmazásával fizetendő díjazás fennmaradó részének megfizetésére; ii. a 2020. évre 0,7 %-os kiigazítás alkalmazásának eredményeként a 2020. januárjától kifizetendő illetményekre vonatkozóan eredő illetménykülönbözet megfizetésére; iii. az illetménykülönbözetek után a követelt összeg teljes kifizetésének napjáig az EKB által a fő refinanszírozási műveletekre megállapított kamatláb három százalékponttal növelt értékének megfelelő késedelmi kamattal;

                  —

                  adott esetben, amennyiben az alperes azokat önként nem nyújtja be, pervezető intézkedés keretében hívja fel az alperest az alábbi iratok bemutatására:

                              —

                              az igazgatótanács illetményekért felelős albizottságának 2019. decemberi jelentése;

                              —

                              a Személyzeti igazgatóság által az irányítóbizottságnak továbbított 2019. november 19-i feljegyzés, amelyben az illetményekről szóló éves jelentés módosított változata (CS-PERS/HRPLC/RRP/2019–030/BAHVBA) és az illetményekről szóló éves jelentésnek az igazgatótanács számára továbbított változata szerepelt;

                              —

                              a főtitkár által az irányítóbizottságnak továbbított 2019. november 28-i feljegyzés, amelyben az EBB 2020-ra vonatkozó működési terve (SG/IS/PBA/2019–1506), valamint az EBB 2020-ra vonatkozó működési tervének az igazgatótanács számára 2019 decemberében továbbított változata szerepelt;

                              —

                              az igazgatótanács 2019. december 12-i határozata (2. és 2 (ii) – PV/20/01 mellékletek);

                              —

                              a Személyzeti igazgatóság 2020. január 31-i feljegyzése (CS-PERS/HRPLC/RRP/2020–002/SGBA);

                              —

                              az irányítóbizottság 2020. február 6-i határozata (MC-040-ADM-20200206);

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyrészt az igazgatótanács 2017. július 18-i határozatával kapcsolatban, másrészt az igazgatótanács 2019. december 12-i és az irányítóbizottság 2020. február 6-i határozatával kapcsolatban kettő, illetve négy jogalapra hivatkoznak.
      Ami az igazgatótanács 2017. július 18-i határozatát illeti:

                  1.

                  az első jogalap a jogbiztonság elvének megsértésére vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap az alkalmazási feltételek (a továbbiakban: Staff Regulation I) 20. cikkének és I. mellékletének, valamint a jogos bizalom és a szerzett jogok megsértésére vonatkozik.

            Az igazgatótanács 2019. december 12-i és az irányítóbizottság 2020. február 6-i határozatát illetően:

                  1.

                  az első jogalap a legalább a luxemburgi infláció mértékének megfelelő éves illetménykiigazításhoz való jog megsértésére és a Staff Regulation I 20. cikkének és I. mellékletének megsértésére vonatkozik.

                  2.

                  A második jogalap az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében előírt eljárási garanciák megsértésére vonatkozik.

                  3.

                  A harmadik jogalap a Kollégium konzultációs és egyeztetési jogának megsértésére vonatkozik.

                  4.

                  A negyedik jogalap az arányosság elvének megsértésére vonatkozik.

            Kártérítési kérelmeik tekintetében a felperesek a nekik járó illetménykülönbözet, vagyis 1 % megfizetését kérik 2020. január 1-jétől kezdődően (ideértve ezen emelés pénzügyi juttatásokra gyakorolt hatását), késedelmi kamattal növelve.


title: T-668/20. sz. ügy: 2020. november 9-én benyújtott kereset – NZ kontra Bizottság

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/56

      2020. november 9-én benyújtott kereset – NZ kontra Bizottság
      (T-668/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/85)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: NZ (képviselő: H. Tagaras ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  rendelje el a [kereset] 35. pontjában kért (valamint a 21. és 30. pontjában szereplő) pervezető intézkedést, és az eljárás végén

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatokat;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az elsődlegesen az Európai Bizottság által hozott, a COM/1/AD10/18 versenyvizsga vizsgabizottságának a felperes nevét az említett versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozatának felülvizsgálatára irányuló kérelmét elutasító határozat megsemmisítése iránti keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, nem kizárólag az elégtelen indokolásban, hanem a hivatkozott indokolásban rejlő ellentmondás miatt, amely különösen abban áll, hogy annak ellenére, hogy a felperes írásbeli értékelése minden alkalmazott szempont tekintetében elegendő volt ahhoz, hogy felkerüljön a tartaléklistára („very strong”), a vizsgabizottság azonban átlagos értékelésként alacsonyabb szintet („strong to very strong”) állapított meg, ami a listáról való kizárásához vezetett.

                  2.

                  A második jogalap az azonos bánásmód elvének megsértésén alapul, amely különösen a vizsgabizottság összetételének állandó változásából, valamint azon körülményből ered, hogy a felperesével pontosan megegyező írásbeli értékelésben részesülő pályázókat felvettek a tartaléklistára.

                  3.

                  A harmadik jogalap a vizsgabizottságok és a kiválasztási bizottságok működésére vonatkozó szabályok megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap nyilvánvaló értékelési hibán alapul.

                  5.

                  Az ötödik jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata 27. cikkének a felperes által a második jogalap keretében hivatkozott jogsértésből eredő megsértésén alapul.


title: T-669/20. sz. ügy: 2020. november 13-án benyújtott kereset – Pluscard Service kontra EUIPO (PLUSCARD)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/57

      2020. november 13-án benyújtott kereset – Pluscard Service kontra EUIPO (PLUSCARD)
      (T-669/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/86)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH (Saarbrücken, Németország) (képviselő: M. Dury ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: PLUSCARD az Európai Uniót megjelölő nemzetközi ábrás védjegy – 1 494 424. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 14-én hozott határozata (R 638/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUIPO által adott indokolást és az általa levont következtetést vizsgálja felül;

                  —

                  ezért a PLUSCARD megjelölés lajstromozásának a bejelentésnek megfelelően, a bejelentésben szereplő valamennyi osztály tekintetében adjon helyt;

                  —

                  továbbá az ügy megoldását bonyolító, jellegzetes nyelvi korlátok miatt az eljárás szóbeli szakaszának megtartását kéri és támogatja.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának és 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: T-691/20. sz. ügy: 2020. november 18-án benyújtott kereset – Kühne kontra Parlament

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/57

      2020. november 18-án benyújtott kereset – Kühne kontra Parlament
      (T-691/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/87)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Verena Kühne (Berlin, Németország) (képviselő: O. Schmechel ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes 2020. április 21-én kiegészített 2020. április 17-i határozatát, amely elutasította a felperes által a mobilitást illetően 2019. december 19-én benyújtott megállapítás iránti kérelmet;

                  —

                  kötelezze az alperest, hogy vonja le a felperes mobilitásának alkalmazhatóságára vonatkozó valamennyi jogi következtetést;

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére;

                  —

                  az eljárási szabályzat 68. cikkének (1) bekezdése alapján egyesítse az ügyet a T-468/20. sz. üggyel.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: az elutasító határozat által okozott sérelem

                              —

                              Az elutasító határozat a Deshormes-ügyben (1) kialakított ítélkezési gyakorlat értelmében sérelmet okoz a felperesnek, mivel megállapítja, hogy a felperes a mobilitás hatálya alá tartozik, még akkor is, ha e megállapítás majd csak egy, az elutasító határozat meghozatalának időpontjához képest a jövőben meghozandó végrehajtási határozat által, késleltetve fejt ki joghatást.

                  2.

                  Második jogalap: a megállapításhoz fűződő érdek

                              —

                              A felperesnek továbbra is érdeke fűződik annak megállapításához, hogy a mobilitási program keretében történő áthelyezése nem rendelhető el.

                  3.

                  Harmadik jogalap: a gondossági kötelezettség megsértése

                              —

                              Sérülne a magán- és családi élethez való jog, valamint a kiskorú lány azon joga, hogy mindkét szülőjével rendszeres személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn, mivel a felperes családjának külön kellene élnie, a lány az apával Berlinben maradna, és a felperes egyedül költözne Luxemburgba.

                              —

                              Sérülne a törvény előtti egyenlőséghez és a megkülönböztetésmentességhez való jog. A felperes a Európai Parlament egyik kapcsolattartó irodájának (European Parliament Liaison Office, EPLO) házas tisztviselőjeként és egy kiskorú lány édesanyjaként, amely gyermek feletti felügyeleti jogot a férjével közösen gyakorolja, a mobilitás hatálya alá tartozik, amely alapján őt Luxemburgba kívánják áthelyezni. Az Európai Parlament kapcsolattartó irodájának kiskorú gyermek feletti közös felügyeleti joggal rendelkező, különélő és elvált tisztviselői a gyermek nagykorúvá válásáig mentesülnek a mobilitás alkalmazása alól, anélkül hogy ezen eltérő bánásmódnak bármilyen objektív oka lenne.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a másik alkalmazási helyre történő áthelyezés aránytalansága

                              —

                              Nem került sor a felperes és az alperes érdekeinek mérlegelésére, noha az alperes a megfelelő ügyintézési kötelezettsége keretében (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke) erre köteles lenne.

                              —

                              A felperes védett érdekei egyértelműen felülmúlják az alperes áthelyezéshez fűződő érdekét.

                              —

                              Az Európai Parlament berlini kapcsolattartó irodájából a luxembourgi kapcsolattartó irodába történő áthelyezés nem szolgálja a szolgálat érdekeit.

                  5.

                  Ötödik jogalap: mérlegelési jogkörrel való visszaélés

                              —

                              Az alperes nem ismeri el mérlegelési jogkörét, ezért nem gyakorolja azt.

                  6.

                  Hatodik jogalap: bizalomvédelem

                              —

                              A felperes 2001-ben történt kinevezésétől kezdődően a mobilitásról szóló 2018. évi határozatnak az Európai Parlament Elnöksége általi meghozataláig azon elv érvényesült, hogy az AST besorolású tisztviselők, mint amilyen a felperes, nem tartoznak a mobilitás hatálya alá. Ezt az elvet az 1998. évi mobilitási határozat óta alkalmazzák, és azt az Európai Parlament Elnökségének 2002. és 2004. évi mobilitási határozatai is megerősítik.

                              —

                              A felperes azzal kapcsolatos bizalma, hogy továbbra is fennáll a mobilitás alóli kivétel, védettséget élvez. A szabályok módosításához ezért megfelelő átmeneti szabályozásra és a kivételek megfelelő előírására van szükség. Az előírt hároméves átmeneti időszak nem megfelelő, mivel nem küszöböli ki a felperes családjának szétszakítását. A felperes esetében nem áll fenn kivétel.

                  7.

                  Hetedik jogalap: jogvesztés

                              —

                              Az alperes elvesztette annak lehetőségét, hogy a felperessel szemben elrendelje az alkalmazási hely megváltozásával járó mobilitást, mivel az alperes azáltal, hogy az AST besorolású tisztviselőket ismételten kivonta a mobilitás hatálya alól, maga is azt a benyomást keltette felperesben, hogy az alkalmazási helyének megváltozása nem várható.

         (1)  1979. február 1-jei Deshormes kontra Bizottság ítélet (17/78, EU:C:1979:24).


title: T-694/20. sz. ügy: 2020. november 18–án benyújtott kereset – Canisius kontra EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/59

      2020. november 18–án benyújtott kereset – Canisius kontra EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)
      (T-694/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/88)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Maria Alexandra Canisius (Bécs, Ausztria) (képviselő: H. Asenbauer ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Beiersdorf AG (Hamburg, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy:„CCLABELLE VIENNA” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 17 592 461. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 16-án hozott határozata (R 2233/2019-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  részlegesen helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben helyt adott a felszólalásnak a 3. és 16. osztályba tartozó áruk vonatkozásában;

                  —

                  az alperest és a Beiersdorfnak a jelen eljárásba való beavatkozása esetén a Beiersdorfot kötelezze saját költségeinek és a felperes valamennyi költségének viselésére;

                  —

                  utasítsa el a Beiersdorf által a 17 592 461. sz. lajstromozási kérelemmel szemben benyújtott felszólalást, és kötelezze az EUIPO-t, hogy adjon helyt a (vitatott) 17 592 461. sz lajstromozási kérelemnek a védjegy árujegyzékében szereplő, a 3., 16. és 25. osztályba tartozó valamennyi áru és szolgáltatás vonatkozásában, valamint kötelezze a Beiersdorfot saját költségeinek és a felperes részéről a felszólalási eljárásban felmerült valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves értelmezése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (5) bekezdésének téves értelmezése.


title: T-697/20. sz. ügy: 2020. november 23-án benyújtott kereset – Bimbo Donuts Iberia kontra EUIPO – aHijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/60

      2020. november 23-án benyújtott kereset – Bimbo Donuts Iberia kontra EUIPO – aHijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)
      (T-697/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/89)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Bimbo Donuts Iberia, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselők: M. Ceballos Rodríguez és M. I. Robledo McClymont ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hijos de Antonio Juan, SL (Villalonga, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: DONAS DULCESOL európai uniós szóvédjegy – 17 917 477. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 7-én hozott határozata (R 514/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére;

                  —

                  beavatkozása esetén a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése.


title: T-699/20. sz. ügy: 2020. november 20-án benyújtott kereset – Fashion Energy kontra EUIPO – Retail Royalty (1st American)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/61

      2020. november 20-án benyújtott kereset – Fashion Energy kontra EUIPO – Retail Royalty (1st American)
      (T-699/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/90)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Fashion Energy Srl (Milánó, Olaszország) (képviselők: T. Müller és F. Togo ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: 1st American európai uniós ábrás védjegy – 8 622 078. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 10-én hozott határozata (R 426/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  utasítsa el a felszólalást, és adjon helyt a 8 622 078. sz. védjegy lajstromozása iránti kérelemnek;

                  —

                  az EUIPO-t és a másik felet kötelezze a felperes részéről az eljárás során felmerült valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 76. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az indokolási kötelezettség megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-700/20. sz. ügy: 2020. november 24-én benyújtott kereset – Schmid kontra EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/61

      2020. november 24-én benyújtott kereset – Schmid kontra EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)
      (T-700/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/91)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Gabriele Schmid (Halbenrain, Ausztria) (képviselő: A. Ginzburg ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: kék, sárga, zöld, (krém-)fehér színű, Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE európai uniós ábrás védjegy (10 108 454. sz. európai uniós védjegy)

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 23-án hozott határozata (R 2186/20194. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének i) pontjával összefüggésben értelmezett 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-702/20. sz. ügy: 2020. november 27-én benyújtott kereset – Beelow kontra EUIPO (made of wood)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/62

      2020. november 27-én benyújtott kereset – Beelow kontra EUIPO (made of wood)
      (T-702/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/92)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Timo Beelow (Wuppertal, Németország) (képviselő: J. Vogtmeier ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: a made of wood európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 061 410. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 14-én hozott határozata (R 108/2020-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, ideértve a fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-707/20. sz. ügy: 2020. december 1-jén benyújtott kereset – Skyworks Solutions kontra EUIPO – Sky (Sky5)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/63

      2020. december 1-jén benyújtott kereset – Skyworks Solutions kontra EUIPO – Sky (Sky5)
      (T-707/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/94)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Skyworks Solutions, Inc. (Wilmington, Delaware, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: A. Muir Wood barrister)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sky Ltd (Isleworth, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: Sky5 európai uniós szóvédjegy – 17 837 221. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 30-án hozott határozata (R 229/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  teljes egészében utasítsa el a vitatott védjegy lajstromozásával szembeni kifogásokat;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a jelen eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  a fellebbezési tanács nem megfelelően, vagy egyáltalán nem vizsgálta meg a fellebbezést;

                  —

                  a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a 40. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében összetéveszthetőség áll fenn;

                  —

                  a fellebbezési tanács megsértette a természetjog szabályait azáltal, hogy az előtte megvitatottakon kívüli érvek alapján hozta meg határozatát;

                  —

                  a fellebbezési tanács tévesen vonta le azt a következtetést, hogy a felhasználási engedély bizonyította, hogy a felszólaló jogosult volt kifogást emelni az európai uniós védjegy alapján;

                  —

                  a felszólalás az átmeneti időszak végén, azaz 2021. január 1-jén okafogyottá válik az egyesült királysági védjegyen alapuló részében, amikortól az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendeletben a tagállamokra tett utalások már nem fognak az Egyesült Királyságra vonatkozni.


title: T-708/20. sz. ügy: 2020. november 30-án benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO (e.Gear)

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/64

      2020. november 30-án benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO (e.Gear)
      (T-708/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/95)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Kína) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch és N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: az e.Gear európai uniós szóvédjegybejelentése – 18 065 340. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2020. szeptember 15-én hozott határozata (R 561/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-709/20. sz. ügy: 2020. november 30-án benyújtott kereset – OJ kontra Bizottság

text:
               2021.1.25.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 28/65

      2020. november 30-án benyújtott kereset – OJ kontra Bizottság
      (T-709/20. sz. ügy)
      (2021/C 28/96)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: OJ (képviselő: H. von Harpe ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) 2020. szeptember 1-jei, Ares (2020)s. 5088474. hivatkozási számú határozatát és valamennyi azzal összefüggő iratot;

                  —

                  ismételten folytassa le a nemzetközi együttműködés és a nem uniós országoknak nyújtott támogatások igazgatása területén dolgozó tanácsosok (AD 7/AD 9) Európai Bizottság számára összeállítandó tartaléklistájára vonatkozó EPSO/AD/380/19 versenyvizsgát, szabályszerűen és különösen a felperes számára megfelelő jelentkezési határidő tiszteletben tartásával;

                  —

                  másodlagosan, ismételten folytassa le a nemzetközi együttműködés és a nem uniós országoknak nyújtott támogatások igazgatása területén dolgozó tanácsosok (AD 7/AD 9) Európai Bizottság számára összeállítandó tartaléklistájára vonatkozó EPSO/AD/380/19 versenyvizsgát, szabályszerűen és különösen a megfelelő jelentkezési határidők tiszteletben tartásával;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen kereset az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) azon határozatának megsemmisítésére irányul, amely megtagadta a számítógépes feleletválasztós teszteken való részvételt az EPSO/AD/380/19 nyílt versenyvizsga vizsgaidőszakán kívül.
      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: egyenlőtlen bánásmód

                              —

                              A felperes szerint az alperes eljárása egyenlőtlen bánásmódnak minősül. Nem összehasonlítható tényállásokat hasonlított össze. Egy uniós küldöttségnél végzett munkája következtében a felperes biztonsági és mobilitási korlátozások hatálya alá tartozik, amelyek nem teszik lehetővé számára, hogy rövid időn belül külföldre utazzon. Ráadásul a távollétében senki nem látta el a gyermekei felügyeletét.

                              —

                              A felperes szerint hosszú előzetes tervezésre van szükség ahhoz, hogy az alkalmazási helyéről külföldre utazhasson. Az EPSO-nak ezt megfelelően méltányolnia kellett volna, és figyelembe kellett volna vennie. Ehelyett a felperes alkalmazási helyén fennálló helyzetét más pályázókéval hasonlítja össze, akik azonban egyértelműen jobb biztonsági helyzetű államokban élnek. Ebből következően az olyan pályázók, mint a felperes, folyamatosan hátrányos helyzetbe kerülnek egy olyan biztonsági helyzet miatt, amelyért nem felelősek.

                  2.

                  Második jogalap: a gondoskodási kötelezettség megsértése

                              —

                              Ezenkívül az alperes megsértette a felperessel szemben fennálló gondoskodási kötelezettségét. Az alkalmazási helyén az alperes egyébként is fokozott biztonsági kockázatnak van kitéve. Az EPSO ahelyett, hogy ezt értékelte volna, és a pályázó számára a lehető legkönnyebbé tette volna a versenyvizsgán való részvételt, ragaszkodott a megállapított és rövidre szabott tesztidőszakokhoz.

                              —

                              Így a felperes arra kényszerül, hogy jelentős biztonsági kockázatokat vállaljon, és adott esetben akár a helyi szabályokat is megsértse. Ez ellentétes a felperest megillető gondoskodási kötelezettséggel, mivel a felperes, mint egyéb alkalmazott, szintén a gondoskodási kötelezettség által biztosított védelem hatálya alá tartozik.


title: C-316/20. sz. ügy: A Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugália) által 2020. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VO és társai kontra SATA International – Azores Airlines, SA

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/21

      A Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugália) által 2020. július 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VO és társai kontra SATA International – Azores Airlines, SA
      (C-316/20. sz. ügy)
      (2021/C 35/31)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: VO, ZO, ML, NB, KE, JE, PI, VY

         Alperes: SATA International – Azores Airlines, SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      A nyilvánosság számára közvetlenül vagy közvetetten nem elérhető csökkentett viteldíjjal történő utazás fogalma magában foglalja-e azon utasokat, akik a jegyük árának egy részét fizették meg, és a fennmaradó összeget sportverseny szponzorálása keretében a légitársaság viselte?
      2020. november 26-i végzésével a Bíróság (kilencedik tanács) a következőképpen határozott:

         A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1)
         3. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy e rendelet nem alkalmazandó a légi fuvarozó által valamely esemény szponzorálása keretében kibocsátott, kedvezményes viteldíjas jeggyel utazó utasra, amely jegy előnyeiből kizárólag bizonyos meghatározott személyek részesülnek, és amelynek kibocsátása e légi fuvarozó előzetes egyedi engedélyétől függ.

         (1)  HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.


title: C-521/20. sz. ügy: A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2020. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. P. kontra B.d.S. L.

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/24

      A Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Ausztria) által 2020. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – J. P. kontra B.d.S. L.
      (C-521/20. sz. ügy)
      (2021/C 35/35)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Az alapeljárás felei

         Felperes: J. P.

         Alperes: B.d.S. L.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió Alapjogi Chartájának 50. cikkét (különösen az 1999/62/EK eurómatrica-irányelvvel (1) összefüggésben), hogy az olyan – a VStG 22. § -ának (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett BStMG 20. § -ának (2) bekezdéséhez hasonló – nemzeti szabályozás, amely az útdíjfizetési kötelezettségnek az egymást követő, elkülönült útszakaszokon történő megsértése esetére halmozott eljárásokat és büntetést ír elő, akkor ütközik a többszörös eljárás alá vonás és a többszörös büntetés tilalmába, ha egyidejűleg nincs törvényi szinten rögzített, az említett büntetőeljárások lefolytatására hatáskörrel rendelkező minden hatóságra és bíróságra kiterjedő együttműködési kötelezettség, sem pedig kifejezett kötelezettség az arányosságnak a büntetések összesített mértékére vonatkozó tényleges érvényesítésére?

         (1)  A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999. június 17-i 1999/62/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 1999. L 187., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 4. kötet, 342. o.; helyesbítés: HL 2008. L 51., 27. o.).


title: C-538/20. sz. ügy: Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt B kontra W AG

text:
               2021.2.1.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 35/25

      Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. október 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt B kontra W AG
      (C-538/20. sz. ügy)
      (2021/C 35/38)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         A felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Finanzamt B

         A felülvizsgálati eljárásban ellenérdekű fél: W AG

         A másik fél az eljárásban: Bundesministerium der Finanzen

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EK48. cikkel összefüggésben értelmezett 43. cikket (jelenleg az EUMSZ 54. cikkel összefüggésben értelmezett 49. cikket), hogy e rendelkezésekkel ellentétesek az olyan tagállami jogszabályok, amelyek megtiltják a belföldi társaságoknak, hogy az adóköteles nyereségükből levonják egy másik tagállamban található állandó telephely veszteségét, ha e társaság egyfelől kimerített e veszteségek levonására vonatkozó minden olyan lehetőséget, amelyet az ezen állandó telephely fekvése szerinti állam joga nyújt számára, másfelől pedig ezen állandó telephelyen keresztül már nem szerez bevételt, így már nincs lehetőség arra, hogy a veszteséget e tagállamban elszámolják („végleges veszteség”), akkor is, ha az érintett jogszabályok esetében a nyereségre és a veszteségre vonatkozó, a két tagállam között létrejött, a kettős adóztatás elkerüléséről szóló kétoldalú egyezményen alapuló mentesítésről van szó?

                  2)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Úgy kell-e értelmezni az EK 48. cikkel összefüggésben értelmezett 43. cikket (jelenleg az EUMSZ 54. cikkel összefüggésben értelmezett 49. cikket), hogy e rendelkezésekkel ellentétesek a német Gewerbesteuergesetz (az iparűzési adóról szóló törvény) azon jogszabályai is, amelyek megtiltják a belföldi társaságok számára, hogy az iparűzési tevékenységből származó adóköteles bevételükből levonják egy másik tagállamban található állandó telephelynek az első kérdésben megjelölt típusú „végleges” veszteségét?

                  3)

                  Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A másik tagállamban található állandó telephely bezárása esetén fennállhat-e az első kérdésben megjelölt típusú „végleges” veszteség annak ellenére, hogy fennáll annak legalábbis elvi lehetősége, hogy a társaság ismét állandó telephelyet nyit az érintett tagállamban, amely telephely nyereségével szemben adott esetben elszámolható a korábbi veszteség?

                  4)

                  Az első és a harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  A székhely illetősége szerinti állam által elszámolandó, az első kérdésben megjelölt típusú „végleges” veszteségként jön-e tekintetbe az állandó telephely azon vesztesége, amely az állandó telephely fekvése szerinti állam joga alapján valamely következő adóévben legalább egyszer átvihető volt?

                  5)

                  Az első és a harmadik kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Korlátozza-e összegszerűen a határokon átnyúló „végleges” veszteség elszámolására vonatkozó kötelezettséget a veszteség azon összege, amelyet a társaság az állandó telephely fekvése szerinti érintett államban elszámolhatott volna, ha ezen államban nem lenne kizárt a veszteség elszámolása?


title: C-510/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-111/16. sz., Prada kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. június 5-én hozott ítélete ellen a Prada SA által 2018. augusztus 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/16

      A Törvényszék (második tanács) T-111/16. sz., Prada kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. június 5-én hozott ítélete ellen a Prada SA által 2018. augusztus 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-510/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 155/20)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Prada SA (képviselők: C: Mazzi, G. Guglielmetti és P. Tammaro avvocati)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), The Rich Prada International PT
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. február 14-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-631/18. sz. ügy: 2018. október 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/16

      2018. október 8-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
      (C-631/18. sz. ügy)
      (2019/C 155/21)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: T. Scharf, B. Rous Demiri meghatalmazottak)

         Alperes: Szlovén Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Szlovén Köztársaság — mivel nem fogadta el (mind) azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv kiegészítéséről szóló, 2016. április 25-i (EU) 2017/593 felhatalmazáson alapuló bizottsági irányelvnek, vagy a Bizottságot ilyen rendelkezések elfogadásáról nem tájékoztatta — nem teljesítette az említett irányelv 14. cikkéből eredő kötelezettségeit; és

                  —

                  a Szlovén Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az (EU) 2017/593 irányelv 14. cikke értelmében a tagállamok legkésőbb 2017. július 3-ig voltak kötelesek elfogadni és kihirdetni azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az említett irányelvnek megfeleljenek, és azokról haladéktalanul tájékoztatniuk kellett a Bizottságot. Mivel a Szlovén Köztársaság az említett határidő lejártáig nem közölte a Bizottsággal a hivatkozott irányelvet átültető intézkedéseket, a Bizottság úgy határozott, hogy a Bírósághoz fordul.
      Az irányelv átültetésének határideje 2017. július 3-án lejárt.


title: C-733/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-449/17. sz., Sevenfriday kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Sevenfriday AG által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/17

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-449/17. sz., Sevenfriday kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Sevenfriday AG által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-733/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 155/22)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Sevenfriday AG (képviselők: M. Mostardini, F. Mellucci és S. Pallavicini avvocati)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Seven SpA
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. március 19-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-734/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-448/17. sz., Sevenfriday kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Sevenfriday AG által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/17

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-448/17. sz., Sevenfriday kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2018. szeptember 27-én hozott ítélete ellen a Sevenfriday AG által 2018. november 23-án benyújtott fellebbezés
      (C-734/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 155/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Sevenfriday AG (képviselők: M. Mostardini, F. Mellucci és S. Pallavicini avvocati)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), Seven SpA
      A Bíróság (hetedik tanács) 2019. március 19-i végzésével a fellebbezést elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-808/18. sz. ügy: 2018. december 21-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/18

      2018. december 21-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Magyarország
      (C-808/18. sz. ügy)
      (2019/C 155/24)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Condou-Durande, Tokár A. és J. Tomkin, meghatalmazottak)

         Alperes: Magyarország

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság kéri a Bíróságot, hogy állapítsa meg, hogy Magyarország azzal, hogy
      állapítsa meg, hogy Magyarország azzal, hogy

                  —

                  előírja, hogy a menedékjog iránti kérelmet a menekültügyi hatóság előtt személyesen, kizárólag a tranzitzónákban lehet benyújtani, amelyekbe a belepés lehetőségét kisszámú személyre korlátozza,

                  —

                  főszabályként alkalmaz egy különleges eljárást, amelynek során nincsenek biztosítva a 2013/32 irányelvben (1) rögzített garanciák,

                  —

                  előírja, hogy valamennyi menedékkérőre (kivéve a 14 éven aluli gyermekeket) olyan eljárást kell alkalmazni, amelynek eredményeként őket a menekültügyi eljárás teljes tartama alatt kötelezően őrizetben kell tartani a tranzitzónákban, olyan létesítményekben, amelyeket csak Szerbia irányába hagyhatnak el, valamint azzal, hogy az ilyen őrizet tekintetében nem biztosította a 2013/33 irányelvben (2) előírt garanciákat,

                  —

                  a területén jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat a 2008/115 irányelv (3) 5. cikkében, 6. cikkének (1) bekezdésében, 12. cikkének (1) bekezdésében és 13. cikkének (1) bekezdésében foglalt eljárások és garanciák biztosítása nélkül a határkerítés túloldalára kíséri,

                  —

                  elmulasztotta a 2013/32 irányelv 46. cikke (5) bekezdésének a nemzeti jogba való átültetését, valamint olyan rendelkezéseket fogadott el, amelyek eltérnek az automatikus halasztó hatály általános szabályától olyan helyzetek vonatkozásában, amelyek nem tartoznak ezen irányelv 46. cikke (6) bekezdésének hatálya alá, nem teljesítette az Alapjogi Charta 6., 18. és 47. cikkével összefüggésben értelmezett, a 2013/32/EU irányelv 3., 6. cikkéből, 24. cikkének (3) bekezdéséből, 43. cikkéből valamint 46. cikkének (5) és (6) bekezdéséből, a 2013/33/EU irányelv 2. cikkének h) pontjából, 8., 9., 11. cikkéből, valamint a 2008/115/EU irányelv 5. cikkéből, 6. cikkének (1) bekezdéséből, 12. cikkének (1) bekezdéséből és 13. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  kötelezze a Magyarországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Bizottság véleménye szerint Magyarország azzal, hogy előírja, hogy,a menedékjog iránti kérelmet a menekültügyi hatóság előtt személyesen, kizárólag a tranzitzónában lehet benyújtani, amelybe a belepés lehetőségét kis számú személyre korlátozza, megsérti a 2013/32 irányelv 3. és 6. cikkét. Ezzel ugyanis Magyarország nem biztosítja a nemzetközi védelmet kérelmezők számára a menekültügyi eljáráshoz való tényleges hozzáférést.
      A Bizottság véleménye szerint a menedékjogról szóló törvény azon rendelkezéseiből, amelyek értelmében a kérelmezők kötelesek tranzitzónán belül tartózkodni a nemzetközi védelem iránti kérelmük elbírálásának ideje alatt, az következik, hogy Magyarországon minden menedékkérőt rendszeresen őrizetbe vesznek, ami nincs összhangban a 2013/33 irányelv követelményeivel.
      A Bizottság továbbá úgy véli, hogy Magyarország azzal, hogy a területén jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárokat a 2008/115 irányelvben foglalt eljárások és garanciák biztosítása nélkül a határkerítés túloldalára kíséri, nem teljesítette a 2008/115 irányelv 5. cikkéből, 6. cikkének (1) bekezdéséből, 12. cikkének (1) bekezdéséből és 13. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.
      A Bizottság azt az álláspontot képviseli, hogy mivel az alaptalanként elutasított kérelmek bírósági felülvizsgálata esetén a menedékjogról szóló törvény megszüntette a kereset automatikus halasztó hatályát előíró rendelkezést, Magyarország nem ültette át a nemzeti jogba a 2013/32 irányelv 46. cikke (5) bekezdésében rögzített általános szabályt.
      A Bizottság továbbá fenntartja álláspontját, hogy Magyarország megsérti a 2013/32 irányelv 46. cikkének (5) és (6) bekezdését, mivel az elutasított nemzetközi védelem iránti kérelmek esetében a menekültjogról szóló törvény nem biztosítja egyértelműen a halasztó hatály kérésének lehetőségét. Ezért nincs biztosítva a kérelmezők joga, hogy a jogorvoslati kérelem elbírálásáig Magyarország területén maradjanak, mivel az elutasító döntés a kereset beadására való tekintet nélkül végrehajtható.

         (1)  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013, L 180., 60. o).

         (2)  A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013, L 180., 96. o).

         (3)  A harmadik országok illegálisan tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárások szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008, L 348., 98. o.)


title: C-20/19. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2019. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — kunsthaus muerz gmbh kontra Zürich Versicherungs AG

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/19

      Az Oberlandesgericht Wien (Ausztria) által 2019. január 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — kunsthaus muerz gmbh kontra Zürich Versicherungs AG
      (C-20/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/25)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperes: kunsthaus muerz gmbh

         Alperes: Zürich Versicherungs AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a 2002/83/EK irányelvet (1) — különösen annak 35. és 36. cikkét —, hogy azzal (akkor is) ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az elállási határidő a szerződés létrejöttét követő 30 napon belül az elállási jogról a szerződéskötést megelőzően nyújtott (megfelelő) tájékoztatástól függetlenül is lejár, ha a biztosított nem fogyasztó?

         (1)  Az életbiztosításról szóló 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2002. L 345., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 3. o.)


title: C-41/19. sz. ügy: Az Amtsgericht Köln (Németország) által 2019. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — FX kontra GZ, törvényes képviselője az édesanyja

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/20

      Az Amtsgericht Köln (Németország) által 2019. január 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — FX kontra GZ, törvényes képviselője az édesanyja
      (C-41/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Köln

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FX

         Alperes: GZ, törvényes képviselője az édesanyja

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Egy külföldi tartási jogcím elleni, a német Zivilprozessordnung (polgári perrendtartás, ZPO) 767. §-a szerinti, végrehajtással szembeni jogorvoslati kérelem a tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet (1) értelmében vett tartással kapcsolatos ügy-e?

                  2.

                  Amennyiben nem, egy külföldi tartási jogcím elleni, a ZPO 767. §-a szerinti, végrehajtással szembeni jogorvoslati kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 24. cikkének 5. pontja értelmében vett, határozatok végrehajtásával kapcsolatos eljárás-e?

         (1)  HL 2009. L 7., 1. o., helyesbítések: HL 2011. L 131., 26. o., HL 2013. L 8., 19. o., HL 2013. L 281., 29. o.

         (2)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: C-44/19. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Repsol Petróleo, S. A. kontra Administración del Estado

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/20

      A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2019. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Repsol Petróleo, S. A. kontra Administración del Estado
      (C-44/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/27)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Repsol Petróleo, S. A.

         Alperes: Administración del Estado

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az 1996. október 27 i 2003/96 irányelv (1) 21. cikkének (3) bekezdését, hogy az lehetővé teszi, hogy energiatermékeknek a gyártó létesítményeiben megvalósuló, saját célú felhasználására irányuló ügyleteket ásványolajokra vonatkozó jövedéki adóval terheljék a nem energiatermékek keletkezésének arányában?
      Vagy, épp ellenkezőleg, a hivatkozott rendelkezés azon célja, hogy a végső energiatermékek előállításához szükségesnek tekintett energiatermékek felhasználását az adózás alól kizárja, megakadályozza az ugyanezen saját célú felhasználás adóztatását azon részben, amelyben e felhasználás nem egyéb energiatermékek keletkezését eredményezi, akkor is, ha e keletkezés maradvány jellegű és a termelési folyamat következményeként elkerülhetetlenül bekövetkezik?

         (1)  Az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezésérő szóló, 2003. október 27-i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL 2003. L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.)


title: C-45/19. sz. ügy: A Juzgado de lo Contencioso-Adminstrativo de A Coruña (Spanyolország) által 2019. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Compañía de Tranvías de la Coruña, S. A. kontra Ayuntamiento de A Coruña

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/21

      A Juzgado de lo Contencioso-Adminstrativo de A Coruña (Spanyolország) által 2019. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Compañía de Tranvías de la Coruña, S. A. kontra Ayuntamiento de A Coruña
      (C-45/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/28)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Contencioso-Adminstrativo de A Coruña

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Compañía de Tranvías de la Coruña, S. A.

         Alperes: Ayuntamiento de A Coruña

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Az 1370/2007/EK rendelet (1) 8. cikke (3) bekezdésének b) pontjára figyelemmel, az ott hivatkozott szerződések maximális harmincéves hatályának kezdő időpontja: a) a szerződés odaítélésének vagy megkötésének időpontjától, b) a szóban forgó rendelkezés hatálybalépésének időpontjától, c) a szóban forgó rendelet 8. cikkének (2) bekezdésében szereplő átmeneti időszak lejártát követő naptári naptól (2019. december 3.), vagy d) bármely más, az Európai Unió Bírósága által meghatározott naptól számítandó?

         (1)  A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315. 1. o).


title: C-59/19. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Wikingerhof GmbH & Co. KG kontra Booking.com BV

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/22

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. január 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Wikingerhof GmbH & Co. KG kontra Booking.com BV
      (C-59/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/29)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Alperes: Booking.com BV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját, hogy aszerint a meghatározott magatartás abbahagyására kötelezés iránti keresetre megnyílik a jogellenes magatartás elkövetésének helye szerinti bíróság joghatósága, ha felmerül, hogy a vitatott magatartást ugyan szerződéses rendelkezések szabályozzák, a felperes azonban arra hivatkozik, hogy e rendelkezések az alperes erőfölényével való visszaélésen alapulnak?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: C-72/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-274/16. és T-275/16. sz., Saleh Thabet és társai kontra Tanács egyesített ügyekben 2018. november 22-én hozott ítélete ellen Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal által 2019. január 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/23

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-274/16. és T-275/16. sz., Saleh Thabet és társai kontra Tanács egyesített ügyekben 2018. november 22-én hozott ítélete ellen Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal által 2019. január 30-án benyújtott fellebbezés
      (C-72/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 155/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbezők: Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal (képviselők: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey solicitorok)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa

         A fellebbezők kérelmei

                  —

                  a Bíróság a fellebbezés alapján helyezze hatályon kívül a határozatot;

                  —

                  döntsön véglegesen a jelen ügyben a vitatott jogi aktusoknak a felperesekre vonatkozó részében való megsemmisítésével;

                  —

                  vagy utalja vissza az ügyet határozathozatalra a Törvényszék elé a Bíróság értékelésével összhangban; és

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a fellebbezőknek a Bíróság és a Törvényszék előtti eljárások során felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem volt köteles ellenőrizni, hogy az egyiptomi hatóságok tiszteletben tartották-e a fellebbezőknek az uniós jogból eredő alapvető jogait.
      A második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem volt köteles ellenőrizni, hogy a fellebbezőket érintő bírósági eljárások és nyomozások olyan cselekményekre vonatkoznak-e, amelyek ilyenként aláássák a jogállamiságot Egyiptomban.
      A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát a 10427. sz. ügyre való hivatkozással (az Al Watany Bankkal kapcsolatos állítások).
      A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát a 8897. sz. ügyre való hivatkozással (a magánvilla karbantartásával kapcsolatos ügy).
      Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát a 756. sz. (az Al-Ahram intézmény adományaival kapcsolatos állítás) és az 53. sz. ügyre való hivatkozással (a Dar El Tahrir adományaival kapcsolatos állítás).
      A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a Tanács nem követett el nyilvánvaló értékelési hibát a 144. sz. ügyre való hivatkozással (a pénzmosással kapcsolatos állítás).


title: C-76/19. sz. ügy: A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2019. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Direktor na Teritorialna direktsia Yugozapadna Agentsia „Mitnitsi” pravopriemnik na Mitnitsa Aerogara Sofia kontra „Curtis Balkan” EOOD

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/24

      A Varhoven administrativen sad (Bulgária) által 2019. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Direktor na Teritorialna direktsia Yugozapadna Agentsia „Mitnitsi” pravopriemnik na Mitnitsa Aerogara Sofia kontra „Curtis Balkan” EOOD
      (C-76/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/31)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Varhoven administrativen sad

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Direktor na Teritorialna direktsia Yugozapadna Agentsia „Mitnitsi” pravopriemnik na Mitnitsa Aerogara Sofia

         Ellenérdekű fél:„Curtis Balkan” EOOD

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet (1)158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés a 2454/93 rendelet 157. cikkében foglalt szabály ellenére önálló jogalapot teremt a vámértéknek a jogdíjaknak vagy licencdíjaknak az importált árukért ténylegesen kifizetett vagy fizetendő árhoz történő hozzászámítása révén történő kiigazítására?

                  2.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés két vagylagos helyzetet szabályoz a vámérték kiigazítását illetően: egyrészt azt a helyzetet, hogy a szóban forgókhoz hasonló jogdíjak vagy licencdíjak részben az importált árukra, részben pedig egyéb olyan összetevőkre vonatkoznak, amelyeket az árukhoz importálásuk után adnak hozzá, másrészt pedig azt a helyzetet, hogy a jogdíjak vagy licencdíjak az importálást követő tevékenységekre vagy szolgáltatásokra vonatkoznak?

                  3.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés három helyzetet szabályoz a vámérték kiigazítását illetően: először is azt a helyzetet, hogy a jogdíjak vagy licencdíjak részben az importált árukra, részben pedig egyéb olyan összetevőkre vonatkoznak, amelyeket az árukhoz importálásuk után adnak hozzá; másodszor azt a helyzetet, hogy a jogdíjak vagy licencdíjak részben az importált árukra, részben pedig az importálást követő tevékenységekre vagy szolgáltatásokra vonatkoznak; harmadszor pedig azt a helyzetet, hogy a jogdíjak vagy licencdíjak részben az importált árukra, részben pedig egyéb olyan összetevőkre vonatkoznak, amelyeket az árukhoz importálásuk után adnak hozzá, vagy az importálást követő tevékenységekre vagy szolgáltatásokra vonatkoznak?

                  4.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés minden esetben lehetővé teszi a vámérték kiigazítását, ha bebizonyosodik, hogy a kifizetett jogdíjak vagy licencdíjak az értékelendő áruk importálását követő tevékenységekre vagy szolgáltatásokra vonatkoznak, mely tevékenységek vagy szolgáltatások a konkrét esetben azok a szolgáltatások, amelyeket az amerikai társaság nyújt a bolgár társaságnak (a gyártással és az ügyvitellel összefüggésben), függetlenül attól, hogy fennállnak-e a kiigazításnak a 2454/93 rendelet 157. cikkében foglalt feltételei?

                  5.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés a 2454/93 rendelet 157. cikke szerinti szabályozás alapján és a 157. cikkben foglalt feltételek mellett történő vámérték-kiigazítás egyik különös esetét képezi, minek körében a különösség kizárólag abban áll, hogy a jogdíj vagy licencdíj csak részben vonatkozik az értékelendő árukra, és ezért azt megfelelő arányban meg kell osztani?

                  6.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdését, hogy e rendelkezés akkor is alkalmazandó, ha a vevő harmadik félnek fizet díjat, illetve jogdíjat vagy licencdíjat?

                  7.

                  Az előző két kérdésre adandó igenlő válasz esetén meg kell-e vizsgálnia a nemzeti bíróságnak a jogdíjnak vagy licencdíjnak a 2454/93 rendelet 158. cikkének (3) bekezdése alapján történő megfelelő arányú megosztása során, hogy a 157. cikk (2) bekezdésében foglalt mindkét feltétel fennáll-e, tehát hogy a jogdíj vagy licencdíj — még ha csak részben is — az importált árukra vonatkozik-e, és hogy a jogdíj vagy licencdíj kifizetése ezen áruk eladásának feltételét képezi-e, és ha igen, akkor e vizsgálat során figyelembe kell-e venni a 160. cikkben foglalt szabályozást, amely szerint a 157. cikk (2) bekezdésében foglalt feltételek fennállnak, ha az eladó vagy egy vele kapcsolatban álló személy követeli meg a vevőtől a jogdíj vagy licencdíj megfizetését?

                  8.

                  Csak a 2454/93 rendelet 157. cikke szerinti főszabályra — ha harmadik félnek kell jogdíjakat vagy licencdíjakat fizetni, és e díjak teljes mértékben az értékelendő árura vonatkoznak — alkalmazandó-e a 2454/93 rendelet 160. cikke, vagy ez azokban az esetekben is alkalmazandó, amelyekben a jogdíjak vagy licencdíjak csak részben vonatkoznak az importált árukra?

                  9.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 160. cikkét, hogy a licenctulajdonos és az eladó között fennálló „kapcsolat” fogalma azokat az eseteket foglalja magában, amelyekben a licenctulajdonos azért áll kapcsolatban a vevővel, mert a minőségellenőrzést meghaladó közvetlen ellenőrzést gyakorol a vevő felett, vagy úgy kell értelmezni az említett 160. cikket, hogy a licenctulajdonos és a vevő között fennálló, fent hivatkozott kapcsolat nem elegendő a licenctulajdonos és az eladó között fennálló (közvetett) kapcsolat megállapításához, különösen ha az utóbbi tagadja, hogy a vevő importált árukra vonatkozó megrendeléseinek árai jogdíjak vagy licencdíjak megfizetésétől függnének, és azt is tagadja, hogy a licenctulajdonosnak módjában állna tevékenységét vállalati szinten irányítani vagy korlátozni?

                  10.

                  Úgy kell-e értelmezni a 2454/93 rendelet 160. cikkét, hogy e rendelkezés csak akkor teszi lehetővé a vámérték kiigazítását, ha a 2454/93 rendelet 157. cikkében foglalt mindkét feltétel teljesül, tehát ha a harmadik félnek fizetett jogdíj vagy licencdíj az értékelendő árukra vonatkozik, és e díj kifizetése ezen áruk eladásának feltételét képezi, és ha ezenfelül az a feltétel is teljesül, hogy az eladó vagy egy vele kapcsolatban álló személy követeli meg a vevőtől a jogdíj vagy licencdíj megfizetését?

                  11.

                  Teljesítettnek kell-e tekinteni a 2454/93 rendelet 157. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésében foglalt azon követelményt, hogy a jogdíjnak vagy licencdíjnak az értékelendő árukra kell vonatkoznia, ha a jogdíj vagy licencdíj és az importált áruk között — mint a jelen ügyben is — közvetett kapcsolat áll fenn, ha az értékelendő áruk a licenc tárgyát képező végtermék összetevői?

         (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL 1993. L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.; helyesbítés: magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 16. kötet, 133. o.).


title: C-87/19. sz. ügy: A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2019. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TV Play Baltic AS kontra Lietuvos radijo ir televizijos komisija

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/26

      A Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia) által 2019. február 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — TV Play Baltic AS kontra Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (C-87/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/32)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: TV Play Baltic AS

         Alperes: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Keretirányelv) (1) 2. cikkének m) pontját, hogy az „elektronikus hírközlő hálózat szolgáltatása” fogalmába nem tartoznak bele az olyan, harmadik személyek tulajdonában lévő műholdas hálózatokon keresztül történő televíziós továbbsugárzási tevékenységek, mint amelyeket a felperes végez?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni a 2009. november 25-i 2009/136/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (2) módosított, az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Egyetemes szolgáltatási irányelv) (3) 31. cikkének (1) bekezdését, hogy a tagállamok nem írhatnak elő továbbítási kötelezettséget (valamely televíziós csatorna harmadik személyek tulajdonában álló műholdas hálózatokon történő műsorszolgáltatását és a végfelhasználók részére e műsorszolgáltatáshoz való hozzáférés biztosítását) olyan gazdasági szereplőkkel szemben, mint a felperes, akik (1) valamely feltételes hozzáférésű rendszer által védett televíziós csatorna műsorszolgáltatását végzik harmadik személyek tulajdonában lévő műholdas hálózatokon keresztül, ennek érdekében fogadva a televízióműsor (csatorna) abban az időben továbbított jeleit, kódolva azokat és továbbítva egy műholdnak, amelyről e jelek megszakítás nélkül visszatovábbítódnak a Földre, és (2) televíziós csatorna csomagokat kínálnak az ügyfeleknek, ennek érdekében díjazás ellenében feltételes hozzáférést biztosító eszközökön keresztül hozzáférést biztosítva e védett televíziós műsorszolgáltatáshoz (vagy annak egy részéhez)?

                  3)

                  A 2009/136 irányelv. által módosított 2002/22 irányelv 31. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy e rendelkezés alkalmazásában nem tekinthető úgy, hogy a végfelhasználóinak jelentős hányada használja az elektronikus hírközlő hálózatokat (jelen ügyben egy műholdas műsorszolgáltató hálózatot) a televízióműsorok vételének fő forrásaként (eszközeként), ha az említett hálózatokat csupán az összes végfelhasználó (a jelen ügyben a háztartások) megközelítőleg 6 %-a használja ilyen fő forrásként (eszközként)?

                  4)

                  Annak értékelése során, hogy a 2009/136 irányelvvel módosított 2002/22 irányelv 31. cikke (1) bekezdésének alkalmazása indokolt-e, figyelembe kell-e venni azokat az internethasználókat, akik díjmentesen, élőben nézhetik online a szóban forgó televízióműsort (vagy annak egy részét)?

                  5)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a tagállamok kógens kötelezettséget írnak elő az olyan gazdasági szereplők számára, mint a felperes, amely értelmében elektronikus hírközlő hálózatokon keresztül díjmentesen tovább kell sugározniuk valamely televíziós csatornát, ha az a műsorszolgáltató, aki e kötelezettség kedvezményezettje, teljes mértékben képes arra, hogy saját költségére sugározza ezeket a televíziós csatornákat?

                  6)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 56. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a tagállamok kógens kötelezettséget írnak elő az olyan gazdasági szereplők számára, mint a felperes, amely értelmében elektronikus hírközlő hálózatokon keresztül díjmentesen tovább kell sugározniuk valamely televíziós csatornát, ha ez a kötelezettség csak az összes háztartás megközelítőleg 6 %-át fedné le, és ezek a háztartások az említett televíziós csatornát földi műsorszolgáltató hálózaton vagy interneten keresztül is nézhetik?

         (1)  HL 2002. L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.

         (2)  HL 2009. L 337., 11. o.

         (3)  HL 2002. L 108. 51,.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 367. o.).


title: C-93/19. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-315/17. sz., Hebberecht kontra EKSZ ügyben 2018. november 27-én hozott ítélete ellen az Európai Külügyi Szolgálat által 2019. február 6-án benyújtott fellebbezés

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/27

      A Törvényszék (első tanács) T-315/17. sz., Hebberecht kontra EKSZ ügyben 2018. november 27-én hozott ítélete ellen az Európai Külügyi Szolgálat által 2019. február 6-án benyújtott fellebbezés
      (C-93/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/33)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbező: Európai Külügyi Szolgálat (képviselők: S. Marquardt, R. Spac meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Chantal Hebberecht

         A fellebbező(k) kérelmei

                  —

                  A Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék által a T-315/17. sz. ügyben hozott ítéletet;

                  —

                  a Bíróság az eredeti keresetet mint megalapozatlant utasítsa el;

                  —

                  a Bíróság a másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az EKSZ szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, mivel ítéletét a tisztviselők személyzeti szabályzata 1d. cikke (2) bekezdésének megsértésére alapította annak megállapításával, hogy e rendelkezés az intézmény által az említett személyzeti szabályzat alapján hozott egyedi határozatokra közvetlenül alkalmazandó elvet tartalmaz (a megtámadott ítélet 93–94. pontja).
      Ezenkívül, feltételezve azt, hogy a tisztviselők személyzeti szabályzata 1d. cikkének (2) bekezdése közvetlenül alkalmazandó kötelezettséget ír elő, e rendelkezés a jogvita tárgyát képező határozat jellegére tekintettel a jelen ügyben nem lett volna alkalmazható, mivel e határozat csak a felperesre mint delegációvezetőre, nem pedig a nemek közötti egyenlőség elvének alkalmazására vonatkozott.


title: C-104/19. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Donex Shipping and Forwarding B. V., másik fél: Staatssecretaris van Financiën

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/28

      A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2019. február 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Donex Shipping and Forwarding B. V., másik fél: Staatssecretaris van Financiën
      (C-104/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/34)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hoge Raad der Nederlanden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Donex Shipping and Forwarding B. V.

         Másik fél: Staatssecretaris van Financiën

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Érvénytelen-e a 91/2009/EK rendelet (1) egy uniós importőr vonatkozásában a 384/96/EK rendelet 2. cikke (11) bekezdésének megsértése miatt azért, mert a Tanács az együtt nem működő kínai exportáló gyártók érintett termékei esetében a dömpingkülönbözet meghatározásához nem vette figyelembe a termék bizonyos típusaira vonatkozó exportügyleteket az említett rendelkezésben szabályozott összehasonlítás során?

                  2)

                  Érvénytelen-e a 91/2009/EK rendelet egy uniós importőr vonatkozásában a 384/96/EK rendelet (2) 2. cikke (10) bekezdésének megsértése miatt azért, mert az érintett termékek esetében a dömpingkülönbözet kiszámítása keretében az uniós intézmények egy indiai gyártó termékei rendes értékének hasonló kínai termékek exportárával való összehasonlítása során megtagadták, hogy a nyersanyagokat az analóg országban, Indiában terhelő importköltségekkel és az ott fennálló közvetett adókkal, valamint a gyártásban, illetve a gyártási költségekben mutatkozó különbségekkel összefüggő kiigazításokat vegyenek figyelembe, és/vagy mert az uniós intézmények a vizsgálat során nem bocsátották (megfelelő időben) az együttműködő kínai exportáló gyártók rendelkezésére az indiai gyártó összes adatát a rendes érték megállapítása keretében?

         (1)  A Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2009. január 26-i tanácsi rendelet (HL 2009. L 29., 1. o.).

         (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i tanácsi rendelete (HL 1996. L 56., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 10. kötet, 45. o.).


title: C-120/19. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2019. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV

text:
               6.5.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/28

      A Raad van State (Hollandia) által 2019. február 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X kontra College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV
      (C-120/19. sz. ügy)
      (2019/C 155/35)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Raad van State

         Az alapeljárás felei

      Fellebbező: X

         A többi fél az eljárásban: College van burgemeester en wethouders van de gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                              a.

                              Úgy kell-e értelmezni a […] 2008/68/EK […] irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdését, hogy azzal ellentétes az LPG-töltőállomásra vonatkozó engedélyben foglalt olyan engedélyezési feltétel, amely szerint az érintett konkrét LPG-töltőállomáshoz történő LPG-szállítás kizárólag hővisszaverő burkolattal ellátott LPG-tartálykocsikkal történhet, miközben e kötelezettség közvetlenül nem terheli az LPG-tartálykocsik egy vagy több üzemeltetőjét?

                              b.

                              Jelentőséggel bír-e az első kérdés megválaszolása szempontjából, hogy a tagállam megállapodást kötött az LPG-ágazat piaci szereplőinek szervezeteivel (többek között LPG-töltőállomások üzemeltetőivel, LPG-előállítókkal, -forgalmazókkal és -szállítókkal) a „Safety Deal hittewerende bekleding op LPG-autogastankwagen” (az LPG-autógáztartálykocsik hővisszaverő burkolatáról szóló Safety Deal) formájában, amelyben a felek kötelezettséget vállaltak a hővisszaverő burkolat használatára, majd a tagállam olyan körlevelet fogadott el, mint a „Circulaire effectafstanden externe veiligheid LPG-tankstations voor besluiten met gevolgen voor de effecten van een ongeval” (az LPG-töltőállomások külső biztonságával összefüggő, a balesetek hatásaival kapcsolatos határozatokban figyelembe veendő biztonsági távolságokról szóló körlevél), amelyben olyan kiegészítő jellegű kockázatpolitikát határozott meg, amely abból a feltevésből indul ki, hogy az LPG-töltőállomáshoz való LPG-szállítás kizárólag hővisszaverő burkolattal ellátott LPG-tartálykocsikkal történhet?

                  2)

                              a.

                              Ha a nemzeti bíróság olyan végrehajtási határozat jogszerűségét vizsgálja, amelynek célja egy jogi úton már megtámadhatatlan és az uniós jogba ütköző engedélyezési feltétel teljesítésének kikényszerítése:

                                          —

                                          Lehetővé teszi-e az uniós jog, különösen a Bíróság nemzeti eljárási autonómiával kapcsolatos ítélkezési gyakorlata, hogy a nemzeti bíróság főszabály szerint az ilyen engedélyezési feltétel jogszerűségéből induljon ki, kivéve, ha e feltétel nyilvánvalóan magasabb szintű jogszabályba, például az uniós jogba ütközik? Amennyiben igen, vannak-e ezen kivételnek (további) uniós jogi feltételei?

                                          —

                                          Avagy a nemzeti bíróságnak az uniós jog alapján — többek között a Bíróság 1999. április 29-i Ciola ítéletére (C-224/97, EU:C:1999:212) és 2006. április 6-i ED & F Man Sugar ítéletére (C-274/04, EU:C:2006:233) tekintettel — mellőznie kell az ilyen engedélyezési feltétel alkalmazását az uniós jog megsértése miatt?

                              b.

                              Jelentőséggel bír-e a 2) a. kérdés megválaszolása során, hogy a végrehajtási határozat kártérítési szankciónak (remedy) vagy büntetőjogi szankciónak (criminal charge) minősül-e?

         (1)  A veszélyes áruk szárazföldi szállításáról szóló 2008. szeptember 24-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 260., 13. o.)