title: C-719/17. sz. ügy: 2017. december 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/19

         2017. december 22-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Cseh Köztársaság
   (C-719/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/26)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: Z. Malůšková és G. Wils meghatalmazottak)

      Alperes: Cseh Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               állapítsa meg, hogy a Cseh Köztársaság nem tett eleget a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2015. szeptember 14-i (EU) 2015/1523 tanácsi határozat (1) 5. cikkének (2) bekezdéséből és a nemzetközi védelem területén Olaszország és Görögország érdekében elfogadott átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2015. szeptember 22-i (EU) 2015/1601 tanácsi határozat (2) 5. cikkének (2) bekezdéséből eredő, következésképpen a mindkét határozat 5. cikkének (4)–(11) bekezdése szerinti áthelyezésre vonatkozó kötelezettségeinek, azáltal hogy nem jelezte rendszeres időközönként, de legalább háromhavonta, hogy hány kérelmezőt tud 2016. március 16-át követően, rövid időn belül áthelyezni a területére;

               2.

               a Cseh Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A szükséghelyzetben történő áthelyezés ideiglenes rendszerét a 2015 szeptemberében elfogadott két tanácsi határozat vezette be, mégpedig a (EU) 2015/1523 tanácsi határozat és a (EU) 2015/1601 tanácsi határozat, amelyekben a tagállamok kötelezettséget vállaltak arra, hogy a nemzetközi védelmet kérő személyeket Olaszországból és Görögországból áthelyezik.
   E tanácsi határozatok arra kötelezték a tagállamokat, hogy háromhavonta tegyenek ajánlatot az esetleges áthelyezésre, ily módon biztosítva a hatékony és rendszerezett áthelyezési eljárást. Bár szinte minden más tagállam lépéseket tett annak érdekében, hogy ennek megfelelően az áthelyezéssel összefüggő kötelezettségeknek eleget tegyen, a Cseh Köztársaság egyetlen áthelyezést sem hajtott végre 2016 augusztusa óta, és több mint egy éve nem ajánlott fel új helyeket.
   A Bizottság 2017. június 15-én kötelezettségszegési eljárást indított a Cseh Köztársasággal szemben.
   Mivel a Bizottság a Cseh Köztársaság válaszát elégtelennek tartotta, úgy határozott, hogy a kötelezettségszegési eljárás következő fázisába lép, és a Lengyel Köztársaságnak 2017. július 26-án indokolással ellátott véleményt küldött.
   A Bizottság az indokolással ellátott véleményre adott választ is elégtelennek tartotta, ezért úgy határozott, hogy a Cseh Köztársasággal szemben az áthelyezéssel kapcsolatos jogi kötelezettségek megszegése miatt keresetet terjeszt az Európai Unió Bírósága elé.

      (1)  HL L 239., 146. o.

      (2)  HL L 248., 80. o.


title: C-263/16. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Schenker Ltd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — EUMSZ 101. cikk — Árrögzítés — Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások — A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/3

         A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Schenker Ltd kontra Európai Bizottság
   (C-263/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - EUMSZ 101. cikk - Árrögzítés - Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások - A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás))
   (2018/C 112/04)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Schenker Ltd (képviselők: F. Montag és M. Eisenbarth Rechtsanwälte, F. Hoseinian advokat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Dawes, H. Leupold és G. Meessen meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Schenker Ltd-t kötelezi saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-53/18. sz. ügy: 2018. január 31-én benyújtott kereset –Németország kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/40

         2018. január 31-én benyújtott kereset –Németország kontra Bizottság
   (T-53/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/51)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és J. Möller, valamint M. Winkelmüller, F. van Schewick és M. Kottmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EN 13341:2005 + A1:2011 „Háztartási tüzelőolaj, kerozin és dízelgázolaj föld feletti, helyhez kötött, hőre lágyuló műanyag tárolótartályai” harmonizált szabványra való hivatkozásnak a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. november 6-i (EU) 2017/1995 bizottsági határozatot (HL 2017. L 288., 36. o.),

               —

               semmisítse meg az EN 12285-2:2005 „Gyári kialakítású acéltartályok” harmonizált szabványra való hivatkozásnak a 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelő, az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő fenntartásáról szóló, 2017. november 6-i (EU) 2017/1996 bizottsági határozatot (HL 2017. L 288., 39. o.), és

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: Az indokolási kötelezettség megsértése
               A felperes az első jogalap keretében azt kifogásolja, hogy a megtámadott határozatok tekintetében nem feleltek meg az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében foglalt indokolási kötelezettségnek. A megtámadott határozatok nem foglalnak állást a 305/2011/EU rendelet (1) 18. cikkének (1) bekezdése szerint központi, azon kérdéssel kapcsolatban, hogy az érintett harmonizált szabványok a vonatkozó megbízásoknak megfelelnek-e, és a szabványok segítségével az építési munkálatok alapkövetelményeinek a betartása biztosítható-e. Következésképpen sem a felperes, sem a Törvényszék nem tudja értékelni, hogy az alperes milyen jelentős jogi és ténybeli megfontolásokat vett alapul.

               2.

               Második jogalap: A 305/2011/EU rendelet anyagi jogi előírásainak a megsértése

                           —

                           Először is a megtámadott határozatok sértik a 305/2011/EU rendelet 17. cikke (5) bekezdésének első és második albekezdését. Úgy tűnik, hogy az alperes az említett rendelkezésekkel ellentétes módon nem vizsgálta, hogy az érintett harmonizált szabványok mennyiben felelnek meg a vonatkozó megbízásoknak. Következésképpen figyelmen kívül hagyta, hogy e megfelelés valójában nem áll fenn.

                           —

                           Másodszor a megtámadott határozatok sértik a 305/2011/EU rendelet 18. cikkének a 3. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett (2) bekezdését és 17. cikke (3) bekezdésének első albekezdését. Az alperes figyelmen kívül hagyta, hogy a vitatott harmonizált szabványok nem tartalmaznak a teljesítmény értékelésére vonatkozó eljárásokat és kritériumokat a tartályok mechanikai szilárdságához és állékonyságához, valamint töréssel vagy zúzódással szembeni ellenállásához és teherhordó képességéhez kapcsolódó alapvető jellemzők vonatkozásában a szabványok alkalmazási körébe tartozó, földrengés vagy árvíz sújtotta területeken való alkalmazást érintően, és ezáltal e határozatok az építési termékek három lényeges jellemző tekintetében hiányosak, így veszélyeztetik az építési munkák alapkövetelményeinek a betartását.

                           —

                           Harmadszor az alperes értékelési hibát követett el, mivel a 305/2011/EU rendelet 18. cikkének (2) bekezdésével ellentétes módon elfogadhatatlanság miatt elutasította a felperes azon kérelmét, hogy a vitatott harmonizált szabványok hivatkozásának a közzétételekor alkalmazzon fenntartást.

                           —

                           Végezetül az alperes a megtámadott aktusok elfogadásakor egy további értékelési hibát is elkövetett, mivel a tagállamokat a Bizottság álláspontja szerint megillető, korlátozásra és tilalomra vonatkozó lehetőségre hivatkozva elutasította a felperes által előterjesztett másodlagos kérelmet aziránt, hogy az érintett szabványok hivatkozását töröljék az Európai Unió Hivatalos Lapjából.

      (1)  Az építési termékek forgalmazására vonatkozó harmonizált feltételek megállapításáról és a 89/106/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. március 9-i 305/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 88., 5. o.).


title: T-118/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. február 8-i ítélete – Institute for Direct Democracy in Europe kontra Parlament („Intézményi jog — Európai Parlament — Egy politikai alapítványnak a 2017. évben nyújtandó támogatásról szóló határozat, amely a támogatás maximális összege 33 %-ának megfelelő előfinanszírozásról és előfinanszírozási bankgarancia nyújtásának kötelezettségéről rendelkezik — Megsemmisítés iránti kereset — Megtámadható aktus — Elfogadhatóság — Pártatlanságra vonatkozó követelmény — A védelemhez való jog — Költségvetési rendelet — A költségvetési rendelet alkalmazási szabályai — 2004/2003/EK rendelet — Arányosság”)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/30

         A Törvényszék 2018. február 8-i ítélete – Institute for Direct Democracy in Europe kontra Parlament
   (T-118/17. sz. ügy) (1)

   ((„Intézményi jog - Európai Parlament - Egy politikai alapítványnak a 2017. évben nyújtandó támogatásról szóló határozat, amely a támogatás maximális összege 33 %-ának megfelelő előfinanszírozásról és előfinanszírozási bankgarancia nyújtásának kötelezettségéről rendelkezik - Megsemmisítés iránti kereset - Megtámadható aktus - Elfogadhatóság - Pártatlanságra vonatkozó követelmény - A védelemhez való jog - Költségvetési rendelet - A költségvetési rendelet alkalmazási szabályai - 2004/2003/EK rendelet - Arányosság”))
   (2018/C 112/39)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: E. Plasschaert és É. Montens ügyvédek)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: C. Burgos és S. Alves meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott, a felperesnek nyújtott finanszírozásról szóló, 2016. december 12-i FINS-2017–28 európai parlamenti határozat azon részében történő megsemmisítése iránti kérelem, amely felfüggeszti az említett előfinanszírozás 2017. évi kifizetését, és az előfinanszírozás összegét bankgarancia nyújtásának feltétele mellett a támogatás maximális összegének 33 %-ában korlátozza.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Institute for Direct Democracy in Europe ASBL (IDDE) viseli saját költségeit, valamint az Európai Parlament részéről felmerült költségeket, ideértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit.

      (1)  HL C 121., 2017.4.18.


title: T-58/18. sz. ügy: 2018. február 2-án benyújtott kereset – Mahr kontra EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/41

         2018. február 2-án benyújtott kereset – Mahr kontra EUIPO – Especialidades Vira (Xocolat)
   (T-58/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/52)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Ramona Mahr (Bécs, Ausztria) (képviselő: T. Rohracher ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Especialidades Vira, SL (Martorell, Spanyolország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: a „Xocolat” európai uniós szóvédjegy – 14 335 574. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. november 6-án hozott határozata (R 541/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               az 1001/2017 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-688/17. sz. ügy: A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2017. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bayer Pharma AG kontra Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/12

         A Fővárosi Törvényszék (Magyarország) által 2017. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bayer Pharma AG kontra Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.
   (C-688/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/16)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Törvényszék

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Bayer Pharma AG

      Alperesek: Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Nyrt., Exeltis Magyarország Gyógyszerkereskedelmi Kft.

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló 2004. április 29-i 2004/48/EK irányelve (1) 9. cikke (7) bekezdésének „megfelelő kártérítés” szóhasználatát, hogy a tagállamoknak kell meghatározniuk a felek felelősségére, valamint a kártérítés mértékére és módjára vonatkozó azon anyagi jogi szabályokat, amelyek alapján a tagállami bíróságok elrendelik, hogy a felperes nyújtson kártérítést az alperes számára az olyan intézkedések által okozott károkért, amelyet a bíróság utóbb hatályon kívül helyezett, vagy amely a felperes cselekménye vagy mulasztása folytán később hatályát vesztette, vagy a bíróság a továbbiakban megállapította, hogy nem történt szellemi tulajdonjogi jogsértés, vagy annak veszélye nem állt fenn?

               2)

               Ha az első kérdésre igenlő a válasz, a fenti irányelv 9. cikkének (7) bekezdésével ellentétes-e az olyan tagállami szabályozás, amelynek értelmében az irányelv ezen rendelkezésének megfeleltethető kártérítésre a polgári jogi felelősségre és kártérítésre vonatkozó általános tagállami jogszabályokat kell alkalmazni, és amely tagállami jogszabályok alapján a bíróság nem kötelezi a felperest a szabadalom megsemmisítése miatt utólagosan megalapozatlanná vált ideiglenes intézkedéssel okozott azon károk megtérítésére, amelyek amiatt következtek be, vagy amelyek bekövetkeztéért az alperes felelős azáltal, hogy maga nem úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, feltéve, hogy a felperes az ideiglenes intézkedés kérésével úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható?

      (1)  HL L 157., 45. o., magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.


title: C-264/16. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — EUMSZ 101. cikk — Árrögzítés — Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások — A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/4

         A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd kontra Európai Bizottság
   (C-264/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - EUMSZ 101. cikk - Árrögzítés - Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások - A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás))
   (2018/C 112/05)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (képviselők: F. Montag és M. Eisenbarth Rechtsanwälte, F. Hoseinian advokat)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Dawes, H. Leupold és G. Meessen meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Deutsche Bahn AG-t, a Schenker AG-t, a Schenker China Ltd-t és a Schenker International (H.K.) Ltd-t kötelezi saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-59/18. sz. ügy: 2018. február 5-én benyújtott kereset – Endoceutics kontra EUIPO – Merck (FEMIVIA)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/42

         2018. február 5-én benyújtott kereset – Endoceutics kontra EUIPO – Merck (FEMIVIA)
   (T-59/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/53)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Endoceutics, Inc. (Quebec, Quebec, Kanada) (képviselő: M. Wahlin ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Merck KGaA (Darmstadt, Németország)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: FEMIVIA európai uniós szóvédjegy – 13 148 986. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2017. november 27-én hozott határozata (R 280/2017-2. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a felperesnél az EUIPO és a Törvényszék előtt felmerült költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése


title: C-690/17. sz. ügy: Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ÖKO-Test Verlag GmbH kontra Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/13

         Az Oberlandesgericht Düsseldorf (Németország) által 2017. december 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – ÖKO-Test Verlag GmbH kontra Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG
   (C-690/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/17)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: ÖKO-Test Verlag GmbH

      Alperes: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az egyedi védjegy jogsértő használatát jelenti-e a közösségi (1)/uniós (2) védjegyrendelet 9. cikke (1) bekezdése második mondatának b) pontja, vagy a védjegyirányelv (3) 5. cikke (1) bekezdése második mondatának a) pontja értelmében, ha

                           —

                           az egyedi védjegy olyan árun van elhelyezve, amely tekintetében az egyedi védjegy nem részesül oltalomban,

                           —

                           az egyedi védjegy harmadik személy általi elhelyezését a kereskedelmi forgalomban úgynevezett vizsgálati tanúsítványként értelmezik, tehát abban az értelemben, hogy az árut a védjegyjogosult ellenőrzése alatt nem álló harmadik személy gyártotta és hozta forgalomba, a védjegyjogosult azonban ezen áru meghatározott jellemzőit vizsgálta [eredeti 3. o.], és annak alapján meghatározott, a vizsgálati tanúsítványban feltüntetett eredménnyel értékelte,

                           —

                           és az egyedi védjegyet többek között „a fogyasztók részére az áruk és szolgáltatások kiválasztásával kapcsolatban, különösen teszt- és vizsgálati eredmények alkalmazása, valamint minőségértékelések révén nyújtott tájékoztatás és tanácsadás” tekintetében lajstromozták?

               2)

               Amennyiben a Bíróság az 1. pontban megfogalmazott kérdésre nemleges választ adna:
               Az egyedi védjegy jogsértő használatát jelenti-e a közösségi védjegyrendelet 9. cikke (1) bekezdése második mondatának c) pontja és a védjegyirányelv 5. cikkének (2) bekezdése értelmében, ha

                           —

                           az egyedi védjegy csak – az 1. pontban ismertetett – vizsgálati tanúsítványként ismert, és

                           —

                           az egyedi védjegyet harmadik személy vizsgálati tanúsítványként használja?

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).

      (2)  Az európai uniós védjegyről szóló, 2017. június 14-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2017. L 154., 1. o.).

      (3)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 299., 25. o.).


title: C-25/18. sz. ügy: Az Okrazhen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2018. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bryan Andrew Ker kontra Pavlo Postnov, Natalia Postnova

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/21

         Az Okrazhen sad Blagoevgrad (Bulgária) által 2018. január 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bryan Andrew Ker kontra Pavlo Postnov, Natalia Postnova
   (C-25/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/28)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Okrazhen sad Blagoevgrad

      Az alapeljárás felei

      Panaszos: Bryan Andrew Ker

      Ellenérdekű felek: Pavlo Postnov, Natalia Postnova

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A joghatóság 1215/2012 rendelet (1) 7. cikke 1. pontjának a) alpontja szerinti meghatározására tekintettel „szerződéses kötelezettség” alapját képezik-e a – valamely különös joggal való rendelkezés folytán a törvény erejénél fogva létrejövő, egyedileg meg nem határozott személyekből álló – jogi közösségek tagjainak többsége által meghozott azon döntések, amelyek kötelező erővel bírnak azokra is, akik a döntéshozatalkor nem szavaztak?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre nemleges a válasz: alkalmazni kell-e ezekre a döntésekre a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek („Róma I”-rendelet) (2) a szerződéses jogviszonyok esetén alkalmazandó jog meghatározására vonatkozó rendelkezéseit?

               3)

               Amennyiben az első és a második kérdésre nemleges a válasz: alkalmazni kell-e ezekre a döntésekre a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma II”-rendelet) (3) előírásait, és a rendeletben meghatározott szerződésen kívüli kötelmi viszonyok közül melyik hatálya alá tartoznak ezek a döntések?

               4)

               Amennyiben az első és a második kérdésre igen a válasz: az egyedileg meg nem határozott személyekből álló közösségeknek az épület karbantartására vonatkozó feladatairól szóló döntéseit a szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma I”-rendelet) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti „szolgáltatási szerződésnek” vagy a rendelet 4. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett „dologi jognak” vagy „bérleti jognak” kell tekinteni?

      (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).

      (2)  A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról (Róma I.) szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 177., 6. o.; helyesbítés: HL 2009. L 309., 87. o.).

      (3)  A szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról (Róma II.) szóló, 2007. július 11-i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 199., 40. o.; helyesbítés: HL 2016. L 39., 63. o.).


title: C-691/17. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2017. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PORR Építési Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/13

         A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2017. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PORR Építési Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
   (C-691/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/18)
   Az eljárás nyelve: magyar

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: PORR Építési Kft.

      Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2006/112/EK (1) irányelv rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, különösen az arányosság, adósemlegesség és a tényleges érvényesülés elvét, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami adóhatósági gyakorlat, amely adócsalás hiányában, a határozathozatal során megtagadja az egyenes adózás alapján kiállított áfás számla alapján gyakorolható adólevonási jogot, figyelemmel arra, hogy az ügyletről fordított adózású számla kiállítása lett volna helyes, de az adólevonási jog megtagadása előtt

                           —

                           nem vizsgálja meg, hogy a számlakibocsátó képes-e a számlabefogadó javára a tévesen megfizetett áfa összeg visszafizetésére, továbbá

                           —

                           nem vizsgálja meg, hogy a számlakibocsátó jogszerűen (a tagállami jogi keretek között) képes-e számla reparációra, önellenőrzésre, és ez alapján az általa tévesen befizetett adó visszatéríttetésére az adóhatóságtól?

               2)

               A 2006/112/EK irányelv rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, különösen az arányosság, adósemlegesség és a tényleges érvényesülés elvét, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami adóhatósági gyakorlat, amely a határozathozatal során megtagadja az egyenes adózás alapján kiállított áfás számla alapján gyakorolható adólevonási jogot, figyelemmel arra, hogy az ügyletről fordított adózású számla kiállítása lett volna helyes, de a határozathozatal során nem rendelkezik a tévesen megfizetett adó visszatérítése iránt a számlabefogadó javára, annak ellenére, hogy a számlakibocsátó egyébként a számlák áfa tartalmát a költségvetésbe befizette?

      (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv; HL L 347., 1. o.


title: T-67/18. sz. ügy: 2018. február 5-én benyújtott kereset – Probelte kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/42

         2018. február 5-én benyújtott kereset – Probelte kontra Bizottság
   (T-67/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/54)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Probelte, SA (Murcia, Spanyolország) (képviselők: C. Mereu és S. Saez Moreno ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a kerestet elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               semmisítse meg a 8-hidroxi-kinolin hatóanyag 540/2011/EU végrehajtási rendelet szerinti jóváhagyási feltételeinek megerősítéséről és az (EU) 2015/408 végrehajtási rendeletnek a 8-hidroxi-kinolin hatóanyagnak a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékébe való felvétele tekintetében történő módosításáról szóló, 2017. november 13-i (EU) 2017/2065 bizottsági végrehajtási rendeletet (1) (a továbbiakban: megtámadott rendelet); és

               —

               az alperest kötelezze az eljárási költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes azt állítja, hogy az alperes nyilvánvaló értékelési hibát követett el, továbbá megsértette a felperes védelemhez való jogát és a bizalomvédelem elvét a megtámadott rendelet elfogadásakor, amely elutasította a felperes azon kérelmét, hogy módosítsa a 8-hidroxi-kinolin jóváhagyási feltételeit, és felvette ezen anyagot a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékébe.
   A felperes különösen az alábbi jogalapokra hivatkozik a megtámadott rendelet megsemmisítése érdekében:

               1.

               A 8-hidroxi-kinolinnak az (EU) 540/2011 végrehajtási rendelet (2) szerinti jóváhagyási feltételeinek módosítására irányuló felperesi kérelem elutasítása.

                           —

                           Védelemhez való jog: az alperes nem vetette szakértői vizsgálat alá azon új adatot, amelyet a felperes kifejezetten jogosult volt benyújtani a 8-hidroxi-kinolin 1107/2009 rendelet (3) szerinti módosítási eljárása során. Ennek következtében az alperes megfosztotta a felperest azon jogától, hogy álláspontját megfelelően és hatékonyan kifejtse. Ezáltal az alperes a felperes új vizsgálati adatainak megfelelő figyelembevétele nélkül vette fel a 8-hidroxi-kinolint a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékébe.

                           —

                           Bizalomvédelem: az alperes nem vetette szakértői vizsgálat alá azon új adatot, amelyet a felperes kifejezetten jogosult volt benyújtani a 8-hidroxi-kinolin 1107/2009 rendelet szerinti módosítási eljárása során, noha kifejezetten tájékoztatta a felperest arról, hogy ezt fogja tenni. Ezáltal az alperes megsértette a felperes ahhoz fűződő jogos elvárását, hogy az új adatát valamennyi tagállam szakértői vizsgálat alá vesse.

                           —

                           Nyilvánvaló értékelési hiba: tudományos szempontból egyértelmű az adatok hiányossága, és a felperes által benyújtott új adat elősegíthette volna az osztályozás tekintetében mutatkozó hézag pótlását. Az alperes nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor nem vette figyelembe valamennyi létező tudományos és műszaki információt a 8-hidroxi-kinolin hatóanyagra vonatkozóan.

               2.

               Az (EU) 2015/408 végrehajtási rendelet (4) azon módosítása, amelynek eredményeképpen a hatóanyagot felvették a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékébe.

                           —

                           Védelemhez való jog / bizalomvédelem / nyilvánvaló értékelési hiba: a helyettesítő jegyzékre vonatkozó követelmények betartásának és alkalmazásának elmulasztása az 1107/2009 rendelet II. mellékletének 4. pontja tekintetében: az alperes nem végezte el az expozíciós értékelést annak megállapítása érdekében, hogy a II. melléklet 4. pontjában szereplő kivétel alkalmazható-e az anyagra. Ezáltal megsértette az 1107/2009 rendelet alkalmazandó rendelkezéseit, valamint a felperes védelemhez való jogát és bizalomvédelmét. Az alperes emellett nyilvánvaló értékelési hibát is elkövetett.

      (1)  HL 2017. L 295., 40. o.

      (2)  Az 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a jóváhagyott hatóanyagok jegyzéke tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2011. május 25-i 540/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2011. L 153., 1. o.; helyesbítés: HL 2012. L 26., 38. o.).

      (3)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.).

      (4)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 80. cikke (7) bekezdésének végrehajtásáról és a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékének létrehozásáról szóló, 2015. március 11-i (EU) 2015/408 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2015. L 67., 18. o.).


title: C-271/16. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — EUMSZ 101. cikk — Árrögzítés — Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások — A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/4

         A Bíróság (hatodik tanács) 2018. február 1-jei ítélete – Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd kontra Európai Bizottság
   (C-271/16. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Verseny - Kartellek - EUMSZ 101. cikk - Árrögzítés - Nemzetközi légi szállítmányozási szolgáltatások - A szolgáltatások végső árára kiható díjszabási megállapodás))
   (2018/C 112/06)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG, Panalpina China Ltd (képviselők: S. Mobley, A. Stratakis és A. Gamble solicitors)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: Bottka V., G. Meessen és P. J. O. Van Nuffel meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Panalpina World Transport (Holding) Ltd-t, a Panalpina Management AG-t és a Panalpina China Ltd-t kötelezi saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-68/18. sz. ügy: 2018. február 7-én benyújtott kereset – Fränkischer Weinbauverband kontra EUIPO (egy palack formája)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/44

         2018. február 7-én benyújtott kereset – Fränkischer Weinbauverband kontra EUIPO (egy palack formája)
   (T-68/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/55)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Fränkischer Weinbauverband eV. (Würzburg, Németország) (képviselők: L. Petri és M. Gilch ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: európai uniós térbeli védjegy (egy palack formája) – 15 431 281. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2017. december 4-én hozott határozata (R 413/2017-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               az EUIPO-t kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja.


title: C-33/18. sz. ügy: A cour de travail de Liège (Belgium) által 2018. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – V kontra Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/22

         A cour de travail de Liège (Belgium) által 2018. január 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – V kontra Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL
   (C-33/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/29)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour du travail de Liège

      Az alapeljárás felei

      Felperes: V

      Alperesek: Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants, Securex Integrity ASBL

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 87. cikkének (8) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy annak a személynek, aki 2010. május 1-jét megelőzően kezdett munkavállalói tevékenységet végezni a Luxemburgi Nagyhercegségben és önálló vállalkozói tevékenységet végezni Belgiumban, kifejezett kérelmet kell előterjesztenie annak érdekében, hogy a 883/2004/EK rendelet alapján alkalmazandó jogszabály hatálya alá tartozzon, még akkor is, ha 2010. május 1-je előtt nem volt semmilyen társadalombiztosítási jogviszonya Belgiumban és az önálló vállalkozók társadalombiztosítási jogállására vonatkozó belga jogszabályok hatálya alá – a 2010. május 1-jén kezdődő három hónapos határidő lejártát követően – csak visszaható hatállyal tartozott?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén a 883/2004/EK rendelet 87. cikkének (8) bekezdése szerinti, a fenti körülmények között benyújtott kérelem maga után vonja-e az illetékes tagállam jogszabályainak a 883/2004/EK rendelet alapján 2010. május 1-jére visszaható hatállyal történő alkalmazását?

      (1)  HL 2004. L 166., 1. o., magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet 5. kötet 72. o.


title: C-697/17. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/14

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. december 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)
   (C-697/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Telecom Italia SpA

      Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a 2014/24/EU irányelv (1) 28. cikke (2) bekezdésének első albekezdését, hogy az előírja, hogy az előzetesen kiválasztott gazdasági szereplőknek és a meghívásos eljárásban ajánlatot benyújtó gazdasági szereplőknek jogi és gazdasági szempontból teljes mértékben azonosnak kell lenniük, és különösen úgy kell-e értelmezni e rendelkezést, hogy az kizárja a két előzetesen kiválasztott gazdasági szereplőt ellenőrző holding társaságok által egy, az előzetes kiválasztás és az ajánlatok benyújtásának időpontja között kötött megállapodást, ha a) e megállapodás tárgya és joghatása (többek között) az előzetesen kiválasztott vállalkozások egyikének egy másik ilyen vállalkozásba való beolvadásával történő egyesülés megvalósítása (amely jogügyletet egyébként az Európai Bizottság engedélyezett); b) az egyesülési jogügylet joghatásai az átvevő társaság ajánlatának benyújtását követően következtek be (amelynek következtében az ajánlat benyújtásának időpontjában e társaság összetétele nem változott meg az előzetes kiválasztás időpontjában fennálló összetételhez képest); c) a később beolvadó vállalkozás (amelynek összetétele nem módosult az ajánlatok benyújtására előírt határidőig) egyébként úgy határozott, hogy nem vesz részt a meghívásos eljárásban, valószínűsíthetően a holding társaságok által kötött megállapodásban foglalt szerződéskötési program végrehajtása miatt?

      (1)  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és a tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítés: HL 2015. L 275., 68. o.).


title: T-69/18. sz. ügy: 2018. február 5-én benyújtott kereset – Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe és CarePool Hannover kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/44

         2018. február 5-én benyújtott kereset – Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe és CarePool Hannover kontra Bizottság
   (T-69/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/56)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperesek: Verband Deutscher Alten- und Behindertenhilfe, Landesverband Niedersachsen/Bremen und Hamburg/Schleswig-Holstein eV (Hannover, Németország) és CarePool Hannover GmbH (Hannover) (képviselők: T. Unger ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az SA.42268 (2017/E) állami támogatásról (Németország, a szociális gondozói feladatok ellátásához nyújtott állami támogatás) és az SA.42877 (2017/E) állami támogatásról (Németország, CarePool Hannover GmbH) szóló, 2017. november 23-i C(2017) 7686 final bizottsági határozatot, valamint

               —

               az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Első jogalap: eljárási jogok megsértése
               Az EUMSZ 263. cikk második bekezdése szerinti eljárási szabályok megsértése abból adódik, hogy az alperes a ténybeli és jogi helyzet megítélése során felmerült komoly nehézségek ellenére úgy határozott, hogy nem indítja meg a hivatalos vizsgálati eljárást. Különösen az eljárás időtartama, az alperes által adott indokolás minősége, valamint az alperesnek a támogatások ellenőrzésére irányuló vitatott eljárás során tanúsított magatartása megerősíti azt, hogy a hivatalos vizsgálati eljárás megindítása kérdésének megítélésekor ilyen komoly nehézségek álltak fenn.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 296. cikk második bekezdése szerinti indokolási kötelezettség megsértése
               Az eljárási szabályok további megsértése abból adódik, hogy a megtámadott határozat nincs megfelelően megindokolva, és ezáltal nem felel meg az EUMSZ 296. cikk második bekezdésében foglalt követelményeknek.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. és az azt követő cikk megsértése
               Sérült továbbá az EUMSZ 107. és az azt követő cikk, mivel az alperes tévesen indult ki abból, hogy fennálló intézkedésről van szó. A jogvita tárgyát képező támogatási összegek olyan új támogatásnak minősülnek, amelyek teljesítik a támogatás feltételeit.


title: T-759/16. sz. ügy: A Törvényszék 2018. január 23-i végzése – Campailla kontra Európai Unió („Kártérítési kereset — Intézményi jog — Az Európai Unió felelőssége — A Törvényszék és a Bíróság által hozott határozatok — A Törvényszék által elfogadhatatlanként elutasított kereset — A képviselet hiánya miatt elfogadhatatlanként elutasított fellebbezés — Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kereset”)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/31

         A Törvényszék 2018. január 23-i végzése – Campailla kontra Európai Unió
   (T-759/16. sz. ügy) (1)

   ((„Kártérítési kereset - Intézményi jog - Az Európai Unió felelőssége - A Törvényszék és a Bíróság által hozott határozatok - A Törvényszék által elfogadhatatlanként elutasított kereset - A képviselet hiánya miatt elfogadhatatlanként elutasított fellebbezés - Nyilvánvalóan elfogadhatatlan kereset”))
   (2018/C 112/40)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Massimo Campailla (Holtz, Luxemburg) (képviselő: F. Rollinger ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió (képviselők: kezdetben J. Inghelram és L. Tonini Alabiso, később J. Inghelram és V. Hanley-Emilsson meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A 2011. október 6-i Campailla kontra Bizottság végzés (C-265/11 P, nem tették közzé, EU:C:2011:644) folytán a felperest állítólag ért kár megtérítése iránti, az EUMSZ 268. cikkre alapított kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Massimo Campailla maga viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Unió Bírósága által képviselt Európai Unió részéről felmerült költségeket is.

      (1)  HL C 78., 2017.3.13.


title: C-43/18. sz. ügy: A Conseil d’État (Belgium) által 2018. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Compagnie d’entreprises CFE SA kontra Région de Bruxelles-Capitale

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/24

         A Conseil d’État (Belgium) által 2018. január 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Compagnie d’entreprises CFE SA kontra Région de Bruxelles-Capitale
   (C-43/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/31)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d’État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Compagnie d’entreprises CFE SA

      Alperes: Région de Bruxelles-Capitale

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló [2001. június 27-i] 2001/42/EK [európai parlamenti és tanácsi] irányelv (1) értelmében vett tervnek vagy programnak minősül-e azon rendelet, amelynek útján valamely tagállami szerv a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK [tanácsi] irányelv (2) alapján különleges természetmegőrzési területet jelöl ki, amely rendelet a megőrzésre vonatkozó célkitűzéseket és szabályozó erővel bíró általános megelőző intézkedéseket tartalmaz?

               2)

               Közelebbről, az ilyen rendelet a 3. cikk (4) bekezdésében szabályozott olyan tervnek vagy programnak minősül-e, amely meghatározza a projektek jövőbeli engedélyének a kereteit, ezért a tagállamoknak az (5) bekezdéssel összhangban meg kell határozniuk, hogy jelentős hatással lehetnek-e a környezetre?

               3)

               Úgy kell-e értelmezni a 2001/42/EK irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját, hogy ez a kijelölésről szóló rendelet nem tartozik ezen irányelv 3. cikke (4) bekezdésének hatálya alá?

      (1)  HL L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.

      (2)  HL L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.


title: C-625/17. sz. ügy: A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2017. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/5

         A Verwaltungsgerichtshof (Ausztria) által 2017. november 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG
   (C-625/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/08)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG

      Ellenérdekű fél: Finanzamt Feldkirch

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e az EUMSZ 56. és azt követő cikkei szerinti szolgáltatásnyújtás szabadságával és/vagy az EUMSZ 63. cikk szerinti tőke- és fizetési műveletek szabadságával a hitelintézetek mérlegfőösszegére adót kivető szabályozás, ha valamely egyéb európai uniós ügyfelekkel banki műveleteket végző ausztriai székhelyű hitelintézetet köteleznek az adó megfizetésére, míg ez az olyan ausztriai székhelyű hitelintézetre, amely ilyen műveleteket hitelintézeti csoport élén álló anyavállalatként olyan, a csoporthoz tartozó egyéb európai uniós székhelyű hitelintézeten keresztül végez, amelynek mérlegét a csoporthoz tartozás miatt a csoport élén álló anyavállalatként működő hitelintézet mérlegével kell konszolidálni, nem vonatkozik, mert az adót a nem konszolidált (a konszolidált pénzügyi kimutatásba be nem vont) mérlegfőösszegből kell megfizetni?


title: C-702/17. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. december 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Unareti SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/15

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2017. december 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Unareti SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico és társai
   (C-702/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/20)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Unareti SpA

      Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Dipartimento per gli Affari Regionali, Autorità Garante per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico – Sede di Milano, Presidenza del Consiglio dei Ministri – Conferenza Stato Regioni ed Unificata, Ministero per gli affari regionali, Dipartimento per gli affari regionali e le autonomie, Conferenza Unificata Stato Regioni e Enti Locali

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Állapítsa meg a Bíróság, hogy az említett elvekkel és szabályokkal ellentétes e a fent hivatkozotthoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a volt koncessziójogosultaknak járó megtérítés összegének meghatározására irányadó szempontok visszaható hatályú, a fennálló szerződéses jogviszonyokra kiható alkalmazását írja elő, vagy pedig az említett jogszabály alkalmazását – az arányosság elvére is figyelemmel – olyan más, uniós relevanciájú közérdek védelmének követelménye igazolja, mint az érintett piacon a versenyhelyzet hatékonyabb védelmének biztosítása és a szolgáltatás igénybevevőinek fokozottabb védelme, akik közvetve ki lehetnek téve a volt koncessziójogosultaknak járó összeg esetleges növeléséből eredő hatásoknak?


title: T-265/17. sz. ügy: A Törvényszék 2018. február 1-i végzése – ExpressVPN kontra EUIPO (EXPRESSVPN) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — EXPRESSVPN ábrás védjegy — Feltétlen kizáró ok — Megváltoztatás iránti kérelem — Egyetlen kereseti kérelem — Elfogadhatatlanság”)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/32

         A Törvényszék 2018. február 1-i végzése – ExpressVPN kontra EUIPO (EXPRESSVPN)
   (T-265/17. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - EXPRESSVPN ábrás védjegy - Feltétlen kizáró ok - Megváltoztatás iránti kérelem - Egyetlen kereseti kérelem - Elfogadhatatlanság”))
   (2018/C 112/41)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: ExpressVPN Ltd (Glen Vine, Man-sziget) (képviselő: A. Muir Wood barrister)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Ivanauskas meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a EXPRESSVPN ábrás védjegy 1265562. sz., Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2017. február 16-án hozott határozata (R 1352/2016-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az ExpressVPN Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 202., 2017.6.26.


title: C-51/18. sz. ügy: 2018. január 29-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/25

         2018. január 29-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-51/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/32)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Gossement, B.-R. Killmann meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               1.

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság, mivel a követő jog alapján az eredeti műalkotás szerzőjét megillető díj után hozzáadottérték-adót számít fel, nem teljesítette a hozzáadottértékadó-rendszerről szóló irányelv 2. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következőkre hivatkozik:
   Ausztria hozzáadottérték-adóval terheli azt a díjazást, amely a követő jog keretében – amely jog az eredeti műalkotás szerzőjét megillető követő jogról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) átültetéseként került bevezetésre Ausztriában – az eredeti képzőművészeti alkotás szerzőjét a továbbértékesítésekor illeti meg. Ausztria ezáltal megsérti a hozzáadottértékadó-rendszerről szóló irányelv 2. cikkét.
   A követő jog esetén a szerző és a fizetésre kötelezett között nem áll fenn kölcsönös szolgáltatások teljesítésére irányuló jogviszony. A szerzőnek fizetendő, a követő jogból eredő részesedés a törvényből következik, és úgy került megállapításra, hogy az átruházó – vagy a továbbértékesítésben részes bármely fél – a szerzőnek anélkül fizet díjazást, hogy a szerző bármely szolgáltatást nyújtana. A szerző szolgáltatása már a továbbértékesítést megelőzően azáltal került teljesítésre, hogy a szerző először forgalomba hozta az eredeti műalkotását.
   A követő jogból eredő, a szerzőnek fizetendő díjazás nem a szerző által teljesített valamilyen szolgáltatás ellenértéke, hanem a díjazás csak a továbbértékesítés során kitűzött árhoz igazodik, amelynek nagyságát a szerző nem tudja befolyásolni. A szerzőt anélkül illeti meg a díjazás, hogy bármilyen szolgáltatást – akár cselekményt, akár mulasztást – teljesítenie kellene vagy teljesíthet. Ennélfogva a követő jogból eredő díjazás nem a hozzáadottértékadó-rendszerről szóló irányelv 2. cikke szerinti értékesítés vagy szolgáltatásnyújtás ellenértéke.

      (1)  Az eredeti műalkotás szerzőjét megillető követő jogról szóló, 2001. szeptember 27-i 2001/84/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 272., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 240. o.).


title: T-14/18. sz. ügy: 2018. január 16-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/32

         2018. január 16-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (T-14/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/42)
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: G. Kannelopoulos, E. Leftheriotou és E. Chroni)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az kizár az európai uniós finanszírozásból bizonyos, a Görög Köztársaság által a közvetlen támogatások területén a 2014. kérelmezési évben teljesített kiadásokat, és amelyek a legelőtámogatások tekintetében teljesített kiadások 5 %-át jelentik, 18 583 893,42 euró összegben (nettó összeg 12 482 555,68 euró);

               —

               az alperest kötelezze a Görög Köztársaság költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a legelőkre vonatkozó területalapú támogatások tekintetében indok nélkül előírt 5 %-os vitatott pénzügyi korrekció ténybeli tévedésen alapul, és sérti az arányosság elvét.

               2.

               A második, a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelete (HL 2005 L 209., 1. o.) 31. cikke (1) és (2) bekezdésének, a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról […] szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013 L 347., 549. o.) 53. cikke (2) és (3) bekezdésének az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, a biztosítékok és az euro használata tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11-i 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014 L 25. 18. o.) cikke (1)-(6) és (8) bekezdése rendelkezéseivel összefüggésben történő megsértésére, valamint a VI533097 és a 2015. június 8-i C(2015) 3675 végleges bizottsági dokumentumban foglalt iránymutatások megsértésére alapított jogalap. A Görög Köztársaság ezenfelül a kettős korrekciónak az ugyanazon indokból történő meg nem engedett halmozására, valamint az arányosság elvének megsértésére hivatkozik.


title: C-709/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-435/15. sz., Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2017. október 10-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2017. december 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/16

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-435/15. sz., Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2017. október 10-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2017. december 18-án benyújtott fellebbezés
   (C-709/17. P. sz. ügy)
   (2018/C 112/21)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: J.-F. Brakeland, A. Demeneix és M. França meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd, European Bicycle Manufacturers Association

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-435/15. sz., Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2017. október 10-én hozott ítéletét, utasítsa el az elsőfokú eljárásban előterjesztett keresetet, és a felperest kötelezze a költségek viselésére;
               vagy másodlagosan,

               —

               az ügyet új határozat hozatala céljából utalja vissza a Törvényszékhez; és egyelőre ne határozzon az elsőfokú és a másodfokú eljárás költségeiről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság által előterjesztett fellebbezés a Törvényszék T-435/15. sz. ügyben 2017. október 10-én hozott ítéletét érinti. Ezen ítéletben a Törvényszék a Kolachi Rajra vonatkozó részében megsemmisítette az 502/2013/EU tanácsi rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak a Kambodzsában, Pakisztánban és a Fülöp-szigeteken feladott, akár Kambodzsából, Pakisztánból és a Fülöp-szigetekről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kerékpárok behozatalára történő kiterjesztéséről szóló, 2015. május 18-i (EU) 2015/776 bizottsági végrehajtási rendeletet. (1)

   A Bizottság a fellebbezése alátámasztására egyetlen fellebbezési jogalapra támaszkodik.
   A Bizottság úgy véli, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a dömpingellenes alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének (b) pontját. Először is a megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen vont be származási szabályokat az alaprendelet 13. cikkének alkalmazásába és a 13. cikke (2) bekezdésének (b) pontjában használt érkeznek („from”) kifejezés értelmezésébe. Másodszor a Törvényszék helytelenül járt el, amikor nem fogadta el azt a bizonyítéktípust, amelyet a Bizottság tud felhozni annak bemutatására, hogy az alkatrészek dömpingellenes intézkedésekkel sújtott országból érkeznek („from”). A Bizottság úgy véli, hogy a Törvényszék által elfogadott értelmezés nincs összhangban az alaprendelet 13. cikkének szövegével, szövegösszefüggésével és céljával, sem pedig a Bíróság azon ítélkezési gyakorlatával, amely a kijátszásellenes intézkedésekre vonatkozik.

      (1)  HL 2015. L 122., 4. o.


title: T-71/18. sz. ügy: 2018. február 8-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/45

         2018. február 8-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-71/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/58)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott és P. Gentili avvocato dello Stato)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Unió Hivatalos Lapjának2017. november 16-i 386 A. számában közzétett következő nyílt versenyvizsga-felhívást: EPSO/AD/339/17 – tanácsos (AD 7) a következő területeken: 1. pénzügyi közgazdaságtan, 2. Makroökonómia;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az EUMSZ 263., 264. és 266. cikk megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Bizottság megsértette a Bíróság C-566/10. P. sz. ügyben hozott ítéletét, valamint a Törvényszék T-124/13. és T-191/31. sz. egyesített ügyekben hozott ítéletét, amely ítéletek megállapítják azon versenyvizsga-felhívások jogellenességét, amelyek a nyílt versenyvizsgák pályázói által második nyelvként feltüntethető nyelveket az angol, a francia és a német nyelvre korlátozzák.

               2.

               A második, az EUMSZ 342. cikknek, valamint az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1/18. sz. tanácsi rendelet (HL 1958. 17., 385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.) 1. és 6. cikkének a megsértésére alapított jogalap.

               3.

               A harmadik, az EK 12. cikknek (jelenleg EUMSZ 18. cikk); az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének; az EUSZ 6. cikk (3) bekezdésének; a személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikke (2) és (3) bekezdésének; az 1/58. sz. rendelet 1. és 6. cikkének; a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének, 27. cikke (2) bekezdésének és 28. cikke f) pontjának megsértésére alapított jogalap, amennyiben az említett normák tiltják az olyan nyelvi korlátozásoknak az európai polgárokkal és magukkal az intézményi tisztviselőkkel szembeni bevezetését, amelyeket nem az 1/58. sz. rendelet 6. cikkében felsorolt – eleddig még el nem fogadott – intézményi belső szabályzatok írnak elő általánosságban és objektív módon, a szolgálat konkrét és megindokolt érdekének hiányában továbbá tiltják az ilyen korlátozásokat.

               4.

               A negyedik, az EUSZ 6. cikk (3) bekezdésének megsértésére alapított jogalap, amelyben bekezdés megállapítja a bizalomvédelem elvét mint a tagállamok közös alkotmányos hagyományaiból következő alapvető jogot.

               5.

               Az ötödik, a jelen ügyben a hatáskörrel való visszaélésre, valamint a versenyvizsga-kiírások jellegében és céljában rejlő anyagi jogi normák megsértésére alapított jogalap; amennyiben a Bizottság – azzal, hogy előzetesen és általánosságban három nyelvre korlátozta a második nyelvként megválasztható nyelveket – valójában a versenyvizsga-kiírás és a pályázati feltételek szakaszában előre meghatározta a pályázók nyelvi készségeinek ellenőrzését, amelynek viszont a versenyvizsga keretében kellett volna sorra kerülnie. Ily módon a nyelvi ismereteket a szakmai ismeretekre tekintettel határozzák meg.

               6.

               A hatodik, az EUMSZ 18. és 24. cikknek; az Európai Unió Alapjogi Chartája 22. cikkének; az 1/58. sz. rendelet 2. cikkének; valamint a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének megsértésre alapított jogalap, amennyiben annak előírásával, hogy a részvételi jelentkezéseket kötelezően angol, francia vagy német nyelvek kell megküldeni, valamint hogy az EPSO ugyanezen a nyelven tartsa a kapcsolatot a pályázókkal, megsértették az európai polgároknak azt a jogát, hogy a saját nyelvükön kommunikálhatnak az intézményekkel, továbbá további megkülönböztetést vezettek be azok kárára, akik nem rendelkeznek e három nyelv mélyreható ismeretével.

               7.

               A hetedik, az 1/58. sz. rendelet 1. és 6. cikkének; a személyzeti szabályzat 1d. cikke (1) és (6) bekezdésének és 28. cikke f) pontjának, a személyzeti szabályzat III. melléklete 1. cikke (1) bekezdése f) pontjának; valamint az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének megsértésére, továbbá az arányosság elvének megsértésére (indokolás hiánya) és a tények elferdítésére alapított jogalap.

         A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a Bizottság által előterjesztett indokolás elferdíti a tényeket, mivel nem úgy tűnik, hogy a szóban forgó három nyelvet használják leginkább az intézményeken belüli dokumentumok fordításához; továbbá aránytalan egy olyan alapvető jog korlátozásához képest, mint a nyelven alapuló hátrányos megkülönböztetés hiánya. Mindenesetre az intézményeken belüli gyors kommunikáció biztosítására léteznek más, kevésbé korlátozó rendszerek is.


title: T-19/18. sz. ügy: 2018. január 19-én benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/33

         2018. január 19-én benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (T-19/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/43)
   Az eljárás nyelve: litván

      Felek

      Felperes: Litván Köztársaság (képviselők: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, R. Dzikovič, G. Taluntytė, V. Vasiliauskienė, M. Palionis and A. Dapkuvienė)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               1.

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozatot, amennyiben az az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott kiadások vonatkozásában 9 745 705,88 EUR összegű pénzügyi korrekciót ír elő Litvániával szemben;

               2.

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i (EU) 2017/2014 bizottsági végrehajtási határozatot, amennyiben az az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból finanszírozott kiadások vonatkozásában 546 351,91 EUR összegű pénzügyi korrekciót ír elő Litvániával szemben;

               3.

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik.

               I.

               Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság), mivel a kulcsfontosságú ellenőrzések hiányosságai miatt 9 745 705,88 EUR összegű kiigazítás írt elő, megsértette az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkének (2) bekezdését, amennyiben a meg nem felelés jelentősége, a jogsértések természete és az Európai Uniónak okozott pénzügyi kár mérlegelése során:

                           1.

                           a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (1) bekezdésének és 2. cikke (1) bekezdésének a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy a kérelmezők támogathatóságának a Litvániában elvégzett értékelése elégtelen, mivel:

                                       1.1

                                       a litván hatóságok nem folytattak le alapos vizsgálatot valamely vállalkozás és valamely másik külföldi kapcsolt vállalkozás vagy partnervállalkozás közötti kapcsolat vonatkozásában annak megállapítása érdekében, hogy a kérelmezők kis- vagy középvállalatoknak minősülnek-e;

                                       1.2

                                       a feltételezetten mesterséges feltételek miatt kockázatosnak ítélt projektek ellenőrzése Litvániában nem hatékony;

                           2.

                           a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdése d) pontjának a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy a költségek észszerűsége tekintetében Litvániában lefolytatott vizsgálatok minősége elégtelen;

                           3.

                           a 65/2011/EU rendelet 26. cikke (1) bekezdése d) pontjának és (2) bekezdésének a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy a helyszíni ellenőrzések Litvániában alkalmazott rendszere elégtelen;

                           4.

                           a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdése a) pontjának a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy az egyik vizsgált projekt keretében beszerzett tárgyi eszközöket lényegében a projekt céljaitól eltérő célokra használták fel.

               II.

               A Bizottság, mivel a kulcsfontosságú és a másodlagos ellenőrzések hiányosságai miatt 546 351,91 EUR összegű kiigazítás írt elő, megsértette az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkének (2) bekezdését, amennyiben a meg nem felelés jelentősége, a jogsértések természete és az Európai Uniónak okozott pénzügyi kár mérlegelése során:

                           1.

                           nem vette figyelembe a Litván Köztársaság illetékes hatóságai által az Európai Uniónak okozott azon pénzügyi kár tekintetében elvégzett számításokat, amely a szankciók rendszerének azon eltéréseire vezethető vissza, amelyek az állatok azonosításával és nyilvántartásával kapcsolatos jogsértések tekintetében állnak fenn, és amelyeket a vonatkozó uniós jogi intézkedések a 2014-es igénylési év tekintetében nem írnak elő;

                           2.

                           nem vette figyelembe a Litván Köztársaság illetékes hatóságai által az Európai Uniónak okozott azon pénzügyi kár tekintetében elvégzett számításokat, amely azzal függ össze, hogy a 2014-es igénylési év vonatkozásában túlságosan enyhén értékelték az állatok azonosítására és nyilvántartására irányuló követelmények megsértését;

                           3.

                           továbbá az 1122/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy a Litvániában lefolytatott kockázatelemzés nem felel meg e rendeletnek, mivel az nem foglalja magában az állatokhoz kapcsolódó kockázati tényezőket;

                           4.

                           továbbá az 1122/2009/EK rendelet 84. cikkének a téves értelmezéséből kiindulva tévesen azt állapította meg, hogy a Litvániában a vizsgálatok eredményei vonatkozásában lefolytatott ellenőrzések nem felelnek meg e rendeletnek, mivel olyan statisztikákat nyújtottak be, amelyek nem tartották maradéktalanul tiszteletben a Bizottság mintadokumentumait.


title: C-645/17. sz. ügy: A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2017. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland kontra Aylin Wüst, Peter Wüst

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/7

         A Landgericht Frankfurt am Main (Németország) által 2017. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Emirates Airlines – Direktion für Deutschland kontra Aylin Wüst, Peter Wüst
   (C-645/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/10)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Emirates Airlines – Direktion für Deutschland

      Alperesek: Aylin Wüst, Peter Wüst

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezi a 2004. február 11-i 261/2004/EK [európai parlamenti és] tanácsi rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdését, hogy rendkívüli körülménynek minősül a repülőtérnek egy repülőgép leszálláskor történt balesete miatti átmeneti lezárása?

               2)

               Amennyiben az első kérdésre igenlő választ kell adni:
               Úgy kell-e értelmezi a 2004. február 11-i 261/2004/EK [európai parlamenti és] tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy a repülőtér átmeneti lezárása akkor is rendkívüli körülménynek minősül, ha a balesetet szenvedett repülőgép annak a légi fuvarozónak a flottájához tartozott, amely a repülőtér átmeneti lezárása miatt késést szenvedett járat tekintetében rendkívüli körülményre hivatkozik?

               3)

               Amennyiben a második kérdésre igenlő választ kell adni:
               Úgy kell-e értelmezi a 2004. február 11-i 261/2004/EK [európai parlamenti és] tanácsi rendelet 5. cikkének (3) bekezdését, hogy abban az esetben is, ha a balesetet szenvedett [eredeti 3. o.] repülőgép annak a légi fuvarozónak a flottájához tartozott, amely a repülőtér átmeneti lezárása miatt késést szenvedett járat tekintetében rendkívüli körülményre hivatkozik, a három órát meghaladó késéssel történő érkezést ez a rendkívüli körülmény „okozt[a]”?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.).


title: C-61/18. sz. ügy: 2018. január 31-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/25

         2018. január 31-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
   (C-61/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/33)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. von Rintelen, K. Walkerová, G. Koleva)

      Alperes: Bolgár Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság, mivel legkésőbb 2016. szeptember 18-ig nem fogadta el és hirdette ki azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a tengeri területrendezés keretének létrehozásáról szóló 2014. július 23-i 2014/89/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) (HL 2014. L 257., 135. o.) megfeleljen, vagy a Bizottsággal mindenesetre nem közölte azokat, nem teljesítette kötelezettségeit.

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a Bolgár Köztársaságot napi 14 089,60 euró összegű időszakos kényszerítő bírság megfizetésére azon ítélet kihirdetésének időpontjától, amely megállapítja, hogy a Bolgár Köztársaság nem teljesítette kötelezettségeit.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A tengeri területrendezés keretének létrehozásáról szóló 2014. július 23-i 2014/89/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikk (1) bekezdése értelmében a tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2016. szeptember 18-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára. A Bizottság, tekintettel arra, hogy az irányelv végrehajtásához szükséges nemzeti intézkedéseket nem közölték vele, úgy határozott, hogy a Bírósághoz fordul.

               2.

               A Bizottság a keresetében a Bolgár Köztársaság napi 14 089,60 euró összegű időszakos kényszerítő bírság megfizetésére való kötelezését javasolja. Az időszakos kényszerítő bírság összegének meghatározására a jogsértés súlyát és időtartamát, valamint annak visszatartó hatását és e tagállam fizetőképességét figyelembe véve került sor.

      (1)  HL.2014. L. 257., 135. o.


title: T-74/18. sz. ügy: 2018. február 6-án benyújtott kereset – Visi/one kontra EUIPO – EasyFix (tájékoztató táblák járműveknek)

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/47

         2018. február 6-án benyújtott kereset – Visi/one kontra EUIPO – EasyFix (tájékoztató táblák járműveknek)
   (T-74/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/59)
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Visi/one GmbH (Remscheid, Németország) (képviselő: H. Bourree és M. Bartz ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: EasyFix GmbH (Bécs, Ausztria)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes.

      A vitatott formatervezési minta: 1391114-0001. sz. közösségi formatervezési minta.

      A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2017. december 4-én hozott határozata (R 1424/2016-3. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               a beavatkozó felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére a fellebbezési eljárás során felmerült költségeket is beleértve.

      Jogalapok

               —

               a 6/2002 rendelet 62. cikke második mondatának megsértése;

               —

               a 6/2002 rendelet 62. cikke első mondatának megsértése;

               —

               a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-20/18. sz. ügy: 2018. január 17-én benyújtott kereset – CV kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/34

         2018. január 17-én benyújtott kereset – CV kontra Bizottság
   (T-20/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/44)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: CV (képviselő: F. Moyse ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a megtámadott, 2017. március 15-i és 20-i, illetve 2017. október 18-i határozatot;

               —

               ítéljen meg a felperesnek 1 475 euró összeget vagyoni kártérítésként, 2,25 %-os törvényes kamattal együtt, az említett összeg kifizetésétől, vagy a panasz benyújtásától, vagy a keresetlevél benyújtásától számítva, valamint egy euró összeget nem vagyoni kártérítésként;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap azon vitatott határozatok elfogadását megelőző közigazgatási eljárás – beleértve az orvosi bizottság előtti eljárást is – szabálytalanságán alapul, amelyekben elutasították a felperes betegsége foglalkozási eredetének elismerése iránti kérelmet, valamint az orvosi bizottság egyes költségei és díjai megfizetésére a felperest kötelezték.

               2.

               A második jogalap szerint az egyik orvos a jelentéseiben nyilvánvaló értékelési hibát követett el.

               3.

               A harmadik jogalap a megtámadott határozatok hiányos indokolásán alapul.


title: C-712/17. sz. ügy: A Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Németország) által 2017. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EN.SA. Srl kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/17

         A Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia (Németország) által 2017. december 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EN.SA. Srl kontra Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
   (C-712/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/23)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Commissione Tributaria Regionale per la Lombardia

      Az alapeljárás felei

      Felperes: EN.SA. Srl

      Alperes: Agenzia delle Entrate – Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Nem létezőnek tekintett olyan jogügyletek esetén, amelyek nem okoznak kárt a költségvetésben, és semmilyen adóelőnnyel nem járnak az adófizető számára, az 1972. október 26 i 633. sz. D. P. R. 19. cikkéből (Adólevonás) és 21. cikkének (7) bekezdéséből (A jogügyletekre vonatkozó számlák kiállítása), valamint az 1997. december 18 i 471. sz. D.lgs. 6. cikkének (6) bekezdéséből (A jogügyletek dokumentálására, nyilvántartására és megállapítására vonatkozó kötelezettségek megsértése) eredő nemzeti szabályozás összeegyeztethető-e a Bíróság által a héára vonatkozóan kidolgozott közösségi elvekkel, amennyiben a nemzeti jogszabályok együttes alkalmazása az alábbiakat eredményezi:

               a)

               a beszerzések tekintetében előzetesen felszámított, vevő által megfizetett adó levonásának egymást követő és ismétlődő kizárása valamennyi olyan vitatott jogügylet esetében, amely ugyanarra a jogalanyra és adóalapra vonatkozik;

               b)

               az adó kivetése és eladó által történő megfizetése (és a tartozatlanul kifizetett összegek visszatérítésének kizárása) a megfelelő és fiktív, és nem létezőnek is tekintett értékesítések után;

               c)

               a beszerzések után le nem vonhatónak ítélt adó összegének megfelelő szankció alkalmazása?


title: T-26/18. sz. ügy: 2018. január 19-én benyújtott kereset – Franciaország kontra Bizottság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/35

         2018. január 19-én benyújtott kereset – Franciaország kontra Bizottság
   (T-26/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/45)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Francia Köztársaság (képviselők: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères és S. Horrenberger meghatalmazottak)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               részlegesen semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. november 8-i, a francia kormánnyal 2017. november 9-én közölt C(2017) 7263 final bizottsági végrehajtási határozatot azon részében, amely:

                           —

                           2 246 700 euró összegű korrekciót tartalmaz a tájkép jellegzetességeit a jó mezőgazdasági és környezeti állapot keretében figyelembe véve, amely állítólagosan, az „MPAR-ban feltárt hiányosságok” folytán nem megfelelő a kérelemmel érintett 2013-as és 2014-es év tekintetében;

                           —

                           átalánykorrekciót tartalmaz az olyan területek összessége tekintetében, amely legalább egy „landes et parcours” minősítésű földterületet tartalmaz, és nem csak a „landes et parcours – nem támogatható területeken”, a kérelemmel érintett 2013-as és 2014-es évek tekintetében;

                           —

                           az „ELPP-FEADER SIGC – 2014-2020” vonatkozásában az CEB/2016/047 vizsgálat keretében; és

                           —

                           100 %-os átalánykorrekciót alkalmaz Haute-Corse (Felső-Korzika) megyében a kérelemmel érintett 2013-2014-es évekre, a „Nagy mértékben hiányos ellenőrzési rendszer, Korzika)” tekintetében;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2009. január 19-i 73/2009 rendelet 6. cikke (1) bekezdésének és III. mellékletének megsértésére alapított jogalap.
               A felperes szerint a Bizottság e rendelkezéseket azáltal sértette meg, hogy először is úgy ítélte meg, hogy az olyan elemek, mint a francia szabályozásban foglalt sziklás kiemelkedések, tavacskák vagy ligetek nem tartoznak a jó mezőgazdasági és környezeti állapot alá, és, másrészt hogy e rendelkezések a táj minden egyes elemének egyéni védelmét írják elő, következésképpen ezen elemek nem vonhatók be a mezőgazdasági területek összessége alá.

               2.

               Második, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy jóllehet a vita csak a „landes et parcours” minősítésű területeket érintette, a Bizottság olyan korrekciót fogadott el, amely az iratokban szereplő, az említettet is magában foglaló területek összességére vonatkozott, ideértve tehát a nem „landes et parcours” minősítésű területeket, és mindenesetre nem vette tekintetbe a francia hatóságok által megküldött számítási adatokat.

               3.

               Harmadik, azon érvre alapított jogalap, amely szerint a Bizottság az EMVA 2014-2020 programozási időszakra (RDR 3) vonatkozó 13 127 243,30 euró összegű pénzügyi korrekcióról olyan adatok alapján határozott, amelyeket a fent hivatkozott 73/2009 rendelet 6. cikke (1) bekezdésének és III. mellékletének a megsértésével állapított meg.

               4.

               Negyedik, az arányosság elvének és az indokolási kötelezettségnek a megtámadott határozatban való megsértésére alapított jogalap a kérelemmel érintett 2013-es és 2014-es évekre, a „Nagy mértékben hiányos ellenőrzési rendszer, Korzika)” tekintetében, amennyiben Felső-Korzika megyében a Bizottság 100 %-os átalánykorrekciót alkalmaz.


title: C-649/17. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2017. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Amazon EU Sàrl

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/7

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2017. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Amazon EU Sàrl
   (C-649/17. sz. ügy)
   (2018/C 112/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Amazon EU Sàrl

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   A 2011/83/EU irányelv (1) (HL 2011. L 304., 64. o.) 6. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmezése céljából az alábbi kérdéseket terjeszti az Európai Unió Bírósága elé:

               1.

               Előírhatnak-e a tagállamok olyan rendelkezést, amely – mint az EGBGB (Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch – a polgári törvénykönyv bevezetéséről szóló törvény) 246. § -a (1) bekezdése első mondatának 2. pontja – arra kötelezi a kereskedőt, hogy a távollevők közötti szerződés megkötése során a fogyasztó szerződéses nyilatkozatának megtétele előtt a telefonszámát [nem csak adott esetben, hanem] minden esetben a fogyasztó rendelkezésére bocsássa?

               2.

               Azt jelenti-e a 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában alkalmazott „ha van” fordulat, hogy a kereskedőnek a vállalkozásában már ténylegesen meglévő kommunikációs eszközökről kell csak tájékoztatást nyújtania, azaz nem köteles arra, hogy új telefon- vagy faxelérést, illetve e-mail fiókot létesítsen, ha úgy dönt, hogy vállalkozásában távollevők közötti szerződéseket is kötni fog?

               3.

               A második kérdésre adott igenlő válasz esetében:
               Azt jelenti-e a 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában szereplő „ha van” fordulat, hogy csak olyan kommunikációs eszközök tekintendők egy vállalkozásban már rendelkezésre állónak, amelyeket a kereskedő ténylegesen legalábbis a távollevők közötti szerződések megkötése során a fogyasztókkal való kapcsolattartás érdekében is használ, vagy olyan kommunikációs eszközök is rendelkezésre állónak tekintendők a vállalkozásban, amelyeket a kereskedő ez idáig kizárólag más cél, így például vállalkozókkal vagy hatóságokkal való kapcsolattartás érdekében használt?

               4.

               Taxatívnak tekinthető-e a telefon, fax és e-mail kommunikációs eszközök 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt felsorolása, vagy a kereskedő más, a fenti pontban meg nem nevezett kommunikációs eszközöket – így például internetes chatet vagy telefonos visszahívást biztosító rendszert – is használhat, amennyiben ezek segítségével biztosított a gyors kapcsolatfelvétel és a hatékony kommunikáció?

               5.

               Fontos-e a 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdése szerinti átláthatóság követelményének alkalmazása esetében, amely alapján a kereskedő köteles a 2011/83/EU irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontjában foglalt kommunikációs eszközök útján egyértelműen és érthető módon tájékoztatást nyújtani a fogyasztónak, hogy az információkat gyorsan és hatékonyan közöljék?

      (1)  A fogyasztók jogairól szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.)


title: C-76/18. sz. ügy: 2018. február 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/26

         2018. február 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-76/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/34)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: G. von Rintelen, P. Ondrůšek, M. Noll-Ehlers meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A felperes azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy az alperes – mivel nem léptette hatályba azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) a belső jogba való átültetéséhez szükségesek, illetve e rendelkezések szövegét nem közölte a Bizottsággal – nem tett eleget az ezen irányelvből eredő kötelezettségeinek;

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján az alperest kötelezze napi 42 377 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére az átültető intézkedések közlésére vonatkozó kötelezettségének megsértése miatt;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2014/25/EU irányelv 106. cikkének (1) bekezdése alapján a tagállamoknak hatályba kell léptetniük azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy belső joguk legkésőbb 2016. április 18-ig megfeleljen az ezen irányelvből eredő kötelezettségeknek. Mivel az Osztrák Köztársaság nem hozott meg az ezen irányelv átültetéséhez szükséges valamennyi törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezést, illetve a Bizottsággal nem közölte e rendelkezéseket, a Bizottság úgy döntött, hogy a Bírósághoz fordul.
   Keresetével a Bizottság azt kéri, hogy az Osztrák Köztársaságot kötelezzék napi 42 377 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére. A kényszerítő bírság összegét a jogsértés súlya és időtartama, valamint az e tagállam fizetőképességére tekintettel gyakorolt elrettentő ereje alapján számították ki.

      (1)  HL 2014. L 94., 243. o.


title: C-666/17. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-451/15. sz., AlzChem AG kontra Bizottság ügyben 2017. szeptember 7-én hozott ítélete ellen az AlzChem AG által 2017. november 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/8

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-451/15. sz., AlzChem AG kontra Bizottság ügyben 2017. szeptember 7-én hozott ítélete ellen az AlzChem AG által 2017. november 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-666/17. P. sz. ügy)
   (2018/C 112/12)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: AlzChem AG (képviselők: A. Borsos avocat és J. A. Guerrero Pérez abogado)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               nyilvánítsa a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak;

               —

               helyezze hatályon kívül az ítéletet;

               —

               semmisítse meg a vitatott határozatot, és

               —

               a Bizottságot kötelezze a fellebbező költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1)

               Első jogalap: téves jogalkalmazás és nyilvánvaló mérlegelési hiba az uniós vizsgálatok céljának védelmével kapcsolatos kivételre vonatkozó általános vélelem alkalmazásával összefüggésben

                           —

                           a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a konkrét és meghatározott, már létező dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmekkel kapcsolatos kivételre vonatkozó általános vélelem alkalmazásával összefüggésben;

                           —

                           a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a konkrét és meghatározott, már létező dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmekkel kapcsolatban folyamatban lévő vizsgálatok céljának védelmével összefüggésben;

                           —

                           a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el a hatékony bírósági jogorvoslat biztosítására vonatkozó nyomós közérdek mérlegelésével összefüggésben (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke), és

                           —

                           a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot a dokumentumokhoz való hozzáférés alapvető jogának alkalmazásával összefüggésben (az Európai Unió Alapjogi Chartájának 42. cikke).

               2)

               Második jogalap: a helyszínen hozzáférhető dokumentumok nem bizalmas változatához való hozzáférés megtagadása indokolásának elmulasztása.


title: C-77/18. sz. ügy: 2018. február 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság

text:
               26.3.2018

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/27

         2018. február 6-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Osztrák Köztársaság
   (C-77/18. sz. ügy)
   (2018/C 112/35)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Noll-Ehlers, P. Ondrůšek és G. von Rintelen meghatalmazottak)

      Alperes: Osztrák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A felperes azt kéri, hogy a Bíróság állapítsa meg, hogy az Osztrák Köztársaság – mivel nem léptette hatályba azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek a közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) az átültetéséhez szükségesek, illetve e rendelkezések szövegét nem közölte a Bizottsággal – nem tett eleget az ezen irányelvből eredő kötelezettségeinek;

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján az Osztrák Köztársaságot kötelezze napi 42 377 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére az átültető intézkedések közlésére vonatkozó kötelezettségének megsértése miatt;

               —

               az Osztrák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2014/24/EU irányelv 90. cikkének (1) bekezdése alapján a tagállamoknak hatályba kell léptetniük azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy belső joguk legkésőbb 2016. április 18-ig megfeleljen az ezen irányelvből eredő kötelezettségeknek. Mivel az Osztrák Köztársaság nem hozott meg az ezen irányelv átültetéséhez szükséges valamennyi törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezést, illetve a Bizottsággal nem közölte e rendelkezéseket, a Bizottság úgy döntött, hogy a Bírósághoz fordul.
   Keresetével a Bizottság azt kéri, hogy az Osztrák Köztársaságot kötelezzék napi 42 377 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére. A kényszerítő bírság összegét a jogsértés súlya és időtartama, valamint az e tagállam fizetőképességére tekintettel gyakorolt elrettentő ereje alapján számították ki.

      (1)  HL 2014. L 94., 65. o.