title: C-487/07. sz. ügy: A Court of Appeal (Civil Divison) (Egyesült Királyság) által 2007. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie kontra Bellure NV, Malaika Investments Ltd (más néven Honey pot cosmetic & Perfumery Sales ), Starion International Ltd

text:
               12.1.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 8/8

         A Court of Appeal (Civil Divison) (Egyesült Királyság) által 2007. november 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie kontra Bellure NV, Malaika Investments Ltd (más néven „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”), Starion International Ltd
   (C-487/07. sz. ügy)
   (2008/C 8/15)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Court of Appeal (Civil Divison)
   Az alapeljárás felei

      Felperes: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Alperes: Bellure NV, Malaika Investments Ltd (más néven „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales”), Starion International Ltd
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének akár a), akár b) pontja alá tartozik-e az olyan használat, amelynek során a kereskedő saját áruinak és szolgáltatásainak reklámozására egy versenytárs lajstromozott védjegyét használja a célból, hogy az általa értékesített áruk jellemzőit (különösen illatát) a versenytárs által e védjeggyel forgalmazott áruk jellemzőihez (különösen illatához) hasonlítsa úgy, hogy az nem okoz összetéveszthetőséget, illetve egyébként nem veszélyezteti a védjegy alapvető, származást jelölő funkcióját?

               2)

               A 89/104 irányelv 5. cikke (1) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozik-e az a használat, amelynek során a kereskedő az értékesítésnél egy közismert, lajstromozott védjegyet használ (többek között egy összehasonlító listában) saját terméke valamely jellemzőjének (különösen illatának) jelölésére úgy, hogy:

                           a)

                           az nem okoz semmiféle összetéveszthetőséget; és

                           b)

                           nem befolyásolja a közismert lajstromozott védjeggyel jelölt termék értékesítését; és

                           c)

                           nem veszélyezteti a lajstromozott védjegy származást jelölő alapvető funkcióját, és nem sérti az említett védjegy hírnevét akár annak image-e rontásával, felhígításával vagy bármely más módon; és

                           d)

                           jelentős szerepet játszik a kereskedő termékének promóciójában?

               3)

               A 97/55 irányelvvel (az összehasonlító reklámról szóló irányelv) módosított 84/450 irányelv (a megtévesztő reklámról szóló irányelv) 3a. cikkének g) pontja alkalmazásában hogyan értendő a „tisztességtelen módon kihasználja” kifejezés, valamint különösen, tisztességtelen módon használja-e ki valamely közismert védjegy hírnevét a kereskedő olyankor, amikor egy összehasonlító listával termékét valamely közismert védjeggyel jelölt termékhez hasonlítja?

               4)

               Az említett irányelv 3a. cikke h) pontjának alkalmazásában hogyan értendő az „árut vagy szolgáltatást utánzatként vagy másolatként mutat be” kifejezés, és különösen, kiterjed-e ez a kifejezés arra az esetre, ha anélkül, hogy az bármiféle összetéveszthetőséget vagy megtévesztést okozna, valaki csupán tárgyilagosan azt állítja, hogy termékének egyik alapvető jellemzője (illata) olyan, mint a védjeggyel jelölt közismert terméké?

               5)

               Amikor a kereskedő úgy használ olyan megjelölést, amely ugyan nem megtévesztésig, de hasonló valamely lajstromozott, jó hírű védjegyhez, hogy:

                           a)

                           a lajstromozott védjegy származásra vonatkozó garanciát nyújtó, alapvető funkciója nem sérül vagy kerül veszélybe;

                           b)

                           a lajstromozott védjegyet vagy hírnevét ezáltal nem szennyezik be vagy azon nem esik csorba, illetve ezek kockázata fel sem merül;

                           c)

                           a védjegyjogosult értékesítését nem károsítják; és

                           d)

                           a védjegyjogosultat ezáltal nem fosztják meg semmilyen, védjegyének promóciójával, fenntartásával vagy hírneve növekedésével kapcsolatos bevételtől;

                           e)

                           ugyanakkor a kereskedő kereskedelmi haszonra tesz szert a megjelölés használata révén, annak a lajstromozott védjegyhez való hasonlósága miatt,

                     akkor ez a használat kimeríti-e a lajstromozott védjegy hírnevének „tisztességtelen módon való kihasználása” fogalmát a védjegyirányelv 5. cikke (2) bekezdése értelmében?


title: C-309/08. sz. ügy: 2008. július 11-én benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság

text:
               27.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/7

         2008. július 11-én benyújtott kereset – Európai Közösségek Bizottsága kontra Lengyel Köztársaság
   (C-309/08. sz. ügy)
   (2008/C 247/12)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: A. Nijenhaus és K. Mojzesowicz, meghatalmazottak)

      Alperes: Lengyel Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy – mivel nem biztosította az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló a 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelvnek (keretirányelv) (1), különösen annak a nemzeti szabályozó hatóságok függetlenségére és az e hatóságok általi pártatlan és átlátható hatáskörgyakorlásra vonatkozó 3. cikke (2) és (3) bekezdésének a nemzeti jogba való tényleges átültetését – a Lengyel Köztársaság nem teljesítette az említett irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Lengyel Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Lengyel Köztársaság nem biztosította a szabályozási funkcióknak az ellenőrzési, illetve tulajdonosi jogok gyakorlásától való tényleges elválasztását.
   A lengyel állam számos távközlési vállalkozásban jelentős részesedéssel bír. Emellett a nemzeti szabályozó hatóságot a Minisztertanács elnöke nevezi ki, amelynek joga van a hatóság bármely időpontban történő indokolás nélküli felmentéséhez is, és akitől a pénzügyminiszter és az infrastruktúráért felelős miniszter is teljes mértékben függ.
   A nemzeti szabályozó hatóság megbízatásának hosszát meghatározó és a felmentési okokat taxatív módon felsoroló rendelkezések hiánya a hatóságnak a Minisztertanács elnökétől való nagymértékű függőségét eredményezi, és ebben a helyzetben az sem biztosított, hogy azok a piaci szereplők, amelyekben az állam részesedéssel rendelkezik, ugyanolyan elbánásban részesülnek, mint a versenytársak.

      (1)  HL L 108., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 29. kötet, 349. o.


title: T-541/08. sz. ügy: A Törvényszék 2014. július 11-i ítélete – Sasol és társai kontra Bizottság ( „Verseny — Kartellek — Paraffinviasz-piac — Gacspiac — Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat — Az árak rögzítése és a piacok felosztása — Az anyavállalatnak a leányvállalatai, valamint a részben a tulajdonában lévő közös vállalkozás által elkövetett, versenyszabályokba ütköző jogsértésekért való felelőssége — Az anyavállalat által gyakorolt meghatározó befolyás — 100 %-os részesedés esetén fennálló vélelem — A vállalkozások közötti jogutódlás — Arányosság — Egyenlő bánásmód — A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás — Súlyosító körülmények — Irányítói szerep — A bírság felső határa — Korlátlan felülvizsgálat” )

text:
               1.9.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 292/24

         A Törvényszék 2014. július 11-i ítélete – Sasol és társai kontra Bizottság
   (T-541/08. sz. ügy) (1)

   ((„Verseny - Kartellek - Paraffinviasz-piac - Gacspiac - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Az árak rögzítése és a piacok felosztása - Az anyavállalatnak a leányvállalatai, valamint a részben a tulajdonában lévő közös vállalkozás által elkövetett, versenyszabályokba ütköző jogsértésekért való felelőssége - Az anyavállalat által gyakorolt meghatározó befolyás - 100 %-os részesedés esetén fennálló vélelem - A vállalkozások közötti jogutódlás - Arányosság - Egyenlő bánásmód - A 2006. évi bírságkiszabási iránymutatás - Súlyosító körülmények - Irányítói szerep - A bírság felső határa - Korlátlan felülvizsgálat”))
   2014/C 292/29
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Sasol (székhelye: Rosebank [Dél-Afrika]), Sasol Holding in Germany GmbH (székhelye: Hamburg [Németország]), Sasol Wax International AG (székhelye: Hamburg), Sasol Wax GmbH (székhelye: Hamburg) (képviselők: W. Bosch, U. Denzel és C. von Köckritz ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: F. Castillo de la Torre és R. Sauer meghatalmazottak, segítőjük: M. Gray ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Elsődlegesen az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.181 – „gyertyaviasz”-ügy) 2008. október 1-jén hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése, valamint másodlagosan a felperesekkel szemben kiszabott bírság törlése vagy az összegének csökkentése iránti kérelem.

      Rendelkező rész

               1)

               A Törvényszék az [EK] 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/39.181 – „gyertyaviasz”-ügy) 2008. október 1-jén hozott C(2008) 5476 végleges bizottsági határozat 1. cikkét megsemmisíti annyiban, amennyiben az Európai Bizottság e cikkben megállapította, hogy a Sasol Holding in Germany GmbH és a Sasol 2002. július 1-je előtt részt vett a jogsértésben.

               2)

               A Törvényszék a Sasol GmbH-val szemben kiszabott bírság összegét 14 9 9 82  197 euróra csökkenti, amelynek megfizetésére egyrészt 11 9 1 22  197 euró erejéig a Sasol Wax International AG-vel, másrészt pedig 7 1 0 42  197 euró erejéig a Sasollal és a Sasol Holding in Germanyvel egyetemlegesen köteles.

               3)

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4)

               A Bizottság maga viseli saját költségeit, valamint a Sasol, a Sasol Holding in Germany, a Sasol Wax International és a Sasol Wax részéről felmerült költségek kétharmadát.

               5)

               A Sasol, a Sasol Holding in Germany, a Sasol Wax International és a Sasol Wax maga viseli saját költségeinek egyharmadát.

      (1)  HL C 44., 2009.2.21.


title: F-92/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. december 11-i ítélete – Evraets kontra Bizottság (Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2006. évi előléptetési időszak – Harmadik nyelven történő munkavégzésre való képesség)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/72

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2008. december 11-i ítélete – Evraets kontra Bizottság
   (F-92/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2006. évi előléptetési időszak - Harmadik nyelven történő munkavégzésre való képesség)
   (2009/C 44/125)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperesek: Pascal Evraets (Lambusart, Belgium) (képviselők: N. Lhoëst, később N. Lhoëst és S. Fernández Menéndez ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: C. Berardis-Kayser és G. Berscheid meghatalmazottak)

      Beavatkozó: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: I. Šulce és M. Simm meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperes harmadik nyelven történő munkavégzésre való alkalmasságának bizonyítása hiányában a 2006-os előléptetési időszakban a felperes AST 4 besorolási fokozatba való előléptetését megtagadó határozat megsemmisítése.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti azt a határozatot, amely megtagadta Pascal Evraets előléptetését a 2006-os előléptetési időszakban.

               2)

               A Közszolgálati Törvényszék az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a saját költségeinek és a felperesek költségeinek viselésére.

               3)

                  Az Európai Unió Tanácsa maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 283., 2007.11.24., 44. o.


title: T-90/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. október 8-i ítélete – Secolux kontra Bizottság („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Biztonsági ellenőrzések — Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése — Szerződésen kívüli felelősség”)

text:
               30.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 398/43

         A Törvényszék 2015. október 8-i ítélete – Secolux kontra Bizottság
   (T-90/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Biztonsági ellenőrzések - Az ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés más ajánlattevő részére történő odaítélése - Szerződésen kívüli felelősség”))
   (2015/C 398/54)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxembourg) (képviselők: N. Prüm-Carré és E. Billot ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Delaude és S. Lejeune meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt a felperesnek a biztonsági ellenőrzésre vonatkozó szolgáltatásnyújtást érintő ajánlati felhívás keretében benyújtott ajánlatát visszautasító 2013. december 3-i bizottsági határozat megsemmisítése, másrészt az e határozat okán állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 135., 2014.5.5.


title: C-476/06. sz. ügy: Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K.P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon kontra Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/8

         Az Efeteio Athinon (Görögország) által 2006. november 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K.P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon kontra Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   (C-476/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/11)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Efeteio Athinon
   Az alapeljárás felei

      Felperes: K.P. Marinopoulos – Anonimos Etairia Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proiondon

      Alperes: Glaxosmithkline Anonimi Emporiki Viomichaniki Etairia Pharmakeftikon Proiondon
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Abban az esetben, ha egy erőfölényben lévő vállalkozás az export korlátozása, és így a párhuzamos kereskedelem által okozott kár mérsékelése érdekében, megtagadja a gyógyszer-nagykereskedők által leadott teljes rendelésmennyiség teljesítését, a teljesítés megtagadása per se erőfölénnyel való visszaélésnek minősül-e az EK 82. cikke értelmében? A fenti kérdésre adott választ befolyásolja-e az a tény, hogy a párhuzamos kereskedelem különösen nagy haszonnal jár a gyógyszer-nagykereskedők részére, az állami beavatkozás következtében az Európai Unió különböző tagállamainak területe közötti árkülönbségekből adódóan, másképpen fogalmazva az a tény, hogy a gyógyszerpiac nem tekinthető működő versenypiacnak, hanem egy nagy részben állami beavatkozás által meghatározott rendszerről van szó? Végső soron köteles-e a nemzeti versenyhatóság a közösségi versenyszabályokat ugyanolyan módon alkalmazni működő versenypiacok, illetve olyan piacok esetében, ahol a verseny az állami beavatkozás folytán torzul?

               2)

               Amennyiben a Bíróság úgy dönt, hogy a fentiekben kifejtett indokok alapján a párhuzamos kereskedelemnek az erőfölényben lévő vállalkozás általi korlátozása nem minden esetben minősül az erőfölénnyel való visszaélésnek, hogyan lehet az esetleges visszaélést megállapítani?

         Különösen:

               2.1

               Megfelelő szempont-e a vizsgálathoz az a százalékos arány, amellyel a rendes hazai fogyasztást meghaladják a rendelések, illetve az erőfölényben lévő vállalkozás által elszenvedett kár aránya a teljes bevételhez és a teljes nyereséghez képest? Amennyiben igen, hogyan kell a fenti százalékos arány és az elszenvedett kár – az utóbbi a bevétel és a teljes nyereség aránya – azon mértékét meghatározni, amely felett a vizsgált gyakorlat már visszaélésnek minősül?

               2.2

               Az érdekek kiegyensúlyozására törekvő megközelítés megfelelő-e, és amennyiben igen, melyek az összehasonlítandó érdekek?
               Különösen:

                           a)

                           Befolyásolja-e a választ az a tény, hogy a végső fogyasztó/beteg csak csekély mértékben részesül a párhuzamos kereskedelem anyagi előnyeiből; és

                           b)

                           Figyelembe kell-e venni, és ha igen, milyen mértékben a társadalombiztosítási szervezeteknek gyógyszerkészítmények alacsonyabb ára vonatkozásában fennálló érdekeit?

               2.3

               Milyen más szempontok és megközelítési módok megfelelőek a jelen esetben?


title: C-244/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 8-án a Német Szövetségi Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/20

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 8-án a Német Szövetségi Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-244/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/40)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Gerald Braun és Enrico Traversa, a Bizottság Jogi Szolgálatának tagjai, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 8-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Német Szövetségi Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               a Német Szövetségi Köztársaság megsértette az EK 49. cikke alapján fennálló kötelezettségeit azzal, hogy körleveleken alapuló gyakorlatával tartósan aránytalan módon korlátozza a harmadik országbeli munkavállalók szolgáltatásnyújtás keretén belüli kirendelését;

               2.

               kötelezze a Német Szövetségi Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   Azon munkavállalónak, aki harmadik ország állampolgára és szolgáltatásnyújtás céljából Németországba kívánják kirendelni, ehhez „Arbeitsvisum”-ra (munkavállalási vízumra) van szüksége, amelyet csak akkor kap meg, ha a kirendelés előtt legalább egy éven keresztül a kirendelő munkáltatónál állt alkalmazásban.
   Mind a közigazgatási belső utasításokon alapuló német gyakorlat, amely előzetes munkavállalási vízumot követel meg, mind az, hogy e vízumot kizárólag az ún. „tartósan foglalkoztatott munkavállalók” kaphatják meg, indokolatlanul és aránytalanul korlátozza a szolgáltatásnyújtás szabadságát.


title: C-229/05. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2007. január 18-i ítélete – Osman Öcalan, a Kurdistan Workers' Party (PKK) nevében, Serif Vanly, a Kurdistan National Congress (KNK) nevében kontra az Európai Unió Tanácsa, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – A terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság)

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/5

         A Bíróság (első tanács) 2007. január 18-i ítélete – Osman Öcalan, a Kurdistan Workers' Party (PKK) nevében, Serif Vanly, a Kurdistan National Congress (KNK) nevében kontra az Európai Unió Tanácsa, Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-229/05. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatóság)
   (2007/C 56/08)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbezők: Osman Öcalan, a Kurdistan Workers' Party (PKK) nevében, Serif Vanly, a Kurdistan National Congress (KNK) nevében (képviselik őket: M. Muller QC, E. Grieves és P. Moser barristers, valamint J. G. Peirce solicitor)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselik: E. Finnegan és M. Bishop, meghatalmazotti minőségben), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviseli: R. Caudwell, meghatalmazotti minőségben), az Európai Közösségek Bizottsága
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróságnak (második tanács) a T-229/02. sz., PKK és KNK kontra Tanács ügyben 2005. február 15-én hozott végzése ellen benyújtott fellebbezés, amely végzéssel az Elsőfokú Bíróság mint elfogadhatatlant elutasította a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és a 2001/927/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 2-i 2002/334/EK tanácsi határozat (HL L 116., 33. o.) megsemmisítésére irányuló keresetet – Perképesség és kereshetőségi jog
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság az Elsőfokú Bíróságnak a (T 229/02. sz.) PKK és KNK kontra Tanács ügyben 2005. február 15-én hozott végzését hatályon kívül helyezi, amennyiben az elutasítja az Osman Öcalan által a Kurdistan Worker's Party (PKK) nevében indított keresetet.

               2)

               A Bíróság a fellebbezést ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság a Kurdistan National Congress-t (KNK) képviselő Serif Vanly-t kötelezi az általa benyújtott fellebbezés költségeinek viselésére.

               4)

               A Bíróság az Osman Öcalan által a PKK nevében indított keresetet a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és a 2001/927/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. május 2-i 2002/334/EK tanácsi határozat ellen irányuló részében mint elfogadhatatlant elutasítja.

               5)

               Az Osman Öcalan által a PKK nevében indított kereset a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló 2580/2001/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és a 2002/334 határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2002. június 17-i 2002/460/EK tanácsi határozat ellen irányuló részében elfogadható. A Bíróság az ügyet érdemi határozathozatalra visszautalja az Elsőfokú Bírósághoz.

               6)

               A Bíróság a PKK-t képviselő Osman Öcalan költségeiről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 86., 2006.4.8.


title: C-494/11. P. sz. ügy: A Bíróság 2012. június 15-i végzése — Otis Luxembourg Sàrl, korábban General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Verseny — Kartellek — Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca — Bírságok — Anyavállalat és leányvállalatok — Jogsértő magatartás betudhatósága)

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/21

         A Bíróság 2012. június 15-i végzése — Otis Luxembourg Sàrl, korábban General Technic-Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company kontra Európai Bizottság
   (C-494/11. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Verseny - Kartellek - Felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának piaca - Bírságok - Anyavállalat és leányvállalatok - Jogsértő magatartás betudhatósága)
   2012/C 366/36
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Otis Luxembourg Sàrl, korábban General Technic Otis Sàrl, Otis SA, Otis GmbH & Co. OHG, Otis BV, Otis Elevator Company (képviselők: A. Winckler és D. Gerard ügyvédek, J. Temple Lang és C. Cook solicitors)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: A. Bouquet, R. Sauer és J. Bourke meghatalmazottak)

      Tárgy

   A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-141/07., T-142/07., T-145/07. és T-146/07. sz., General Technic-Otis és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2011. július 13-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben a Törvényszék elutasította az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban a felvonók és mozgólépcsők beépítésének és karbantartásának belgiumi, németországi, luxemburgi és hollandiai piacán közbeszerzési eljárások manipulálására, piacfelosztásra, árrögzítésre, ezzel kapcsolatos projektek és szerződések odaítélésére, információk cseréjére irányuló kartellel kapcsolatban (COMP/E-1/38.823 — Felvonók és mozgólépcsők ügy) 2007. február 21-én hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozat részleges megsemmisítése, illetve másodlagosan a felperesre kiszabott bírság törlése vagy csökkentése iránti keresetet — Az anyavállalat felelőssége a versenyszabályok leányvállalatai által elkövetett megsértéséért

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Otis Luxembourg Sàrlt, az Otis SA-t, az Otis GmbH & Co. OHG-t, az Otis BV-t és az Otis Elevator Companyt kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 347., 2011.11.26.


title: T-237/14. sz. ügy: 2014. április 17-én benyújtott kereset –Steinbeis Papier kontra Bizottság

text:
               14.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/16

         2014. április 17-én benyújtott kereset –Steinbeis Papier kontra Bizottság
   (T-237/14. sz. ügy)
   2014/C 223/21
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Steinbeis Papier GmbH (Glückstadt, Németország) (képviselők: H. Janssen és G. Engel ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottság által a SA.33995 (2013/C) sz. ügyben (állami támogatás – támogatás a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia számára és csökkentett EEG-pótdíj az energiaigényes vállalkozások számára) 2013. december 18-án hozott határozatot;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének megsértése

                           —

                           A felperes álláspontja szerint a megtámadott határozat sérti az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, mivel a megújuló energiák elsőbbségéről szóló törvényben (a továbbiakban: EEG) előírt EEG-pótdíj, valamint a kompenzációs rendszert előíró különös szabályozás nem minősült állami vagy állami ellenőrzés alatt álló forrásnak. Az ezen intézkedések minősítése szempontjából releváns valamennyi tény megállapításra került az előzetes eljárás során, a Bizottság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között. Nem álltak fenn többé kételyek, amit a Bizottságnak az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése, és az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 659/1999/EK rendelet (1) 4. cikkének (4) bekezdése szerinti eljárás során meg kellett volna állapítania.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdésének és a jogbiztonság elvének a megsértése

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdését, és a jogbiztonság elvét, mivel az EEG-nek a támogatásként történő ideiglenes értékelésére vonatkozó felülvizsgálat céljából a 659/1999 rendeletnek a létező támogatásokra vonatkozó, 17. és azt követő cikkében előírt eljárás helyett az új támogatásokra vonatkozó, a 659/1999 rendelet 4. cikkének (4) bekezdése szerinti eljárást alkalmazta. E tekintetben a felperes különösen azzal érvel, hogy a Bizottság a 2002. május 22-i határozatában az EEG 2000-t nem minősítette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének értelmében vett támogatásnak, mivel nem állt fenn az állami források átruházása. Az EEG 2000 az EEG 2012-höz képest a 2002. május 22-i bizottsági határozat viszonylatában nem módosult jelentős mértékben. A Bizottság ezért a megváltozott jogi álláspontját az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdése szerinti eljárásban is kifejezhette volna, a felperes terhelése nélkül.

               3.

               Harmadik jogalap: Az Alapjogi Charta 41. cikkének, és a meghallgatáshoz való jognak a megsértése

                           —

                           A felperes állítása szerint ezenfelül az alperes anélkül fogadta el a megtámadott határozatot, hogy a felperesnek előzetesen lehetőséget biztosított volna arra, hogy álláspontját kifejtse.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: T-583/10. sz. ügy: A Törvényszék 2012. szeptember 26-i végzése — Deutsche Telekom kontra OHIM — TeliaSonera Denmark (Magenta árnyalat)

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/37

         A Törvényszék 2012. szeptember 26-i végzése — Deutsche Telekom kontra OHIM — TeliaSonera Denmark (Magenta árnyalat)
   (T-583/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 355/78
   Az eljárás nyelve: angol
   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 55., 2011.2.19.


title: C-430/15. sz. ügy: A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2015. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Secretary of State for Work and Pensions kontra (néhai) Tolley (személyes képviselője útján eljárva)

text:
               28.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/23

         A Supreme Court of the United Kingdom (Egyesült Királyság) által 2015. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Secretary of State for Work and Pensions kontra (néhai) Tolley (személyes képviselője útján eljárva)
   (C-430/15. sz. ügy)
   (2015/C 320/32)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supreme Court of the United Kingdom

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Secretary of State for Work and Pensions

      Alperes: (néhai) Tolley (személyes képviselője útján eljárva)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Helyesen került-e az Egyesült Királyság fogyatékossággal élők megélhetési támogatásának gondozási összetevője a 1408/71/EGK rendelet (1) alkalmazásában rokkantsági ellátásként, nem pedig pénzbeli betegbiztosítási ellátásként meghatározásra?

               2.

                           i.

                           Megszűnik-e az Egyesült Királyság jogszabályainak alkalmazhatósága a 1408/71/EGK rendelet 13. cikke (2) bekezdésének f) pontja szerint olyan személy esetében, akinek azért szűnik meg a joga a fogyatékossággal élők megélhetési támogatásának igénybevételére az Egyesült Királyság nemzeti joga alapján, mert másik tagállamba költözött, és e költözés előtt véglegesen felhagyott minden munkavégzési tevékenységgel, de aki öregségi nyugellátásra jogosult az Egyesült Királyság társadalombiztosítási rendszerében?

                           ii.

                           E személyre bármilyen módon vonatkoznak-e az Egyesült Királyság jogszabályai a rendelet VI. melléklete Egyesült Királyságra vonatkozó része 19. pontjának c) alpontja alapján?

                           iii.

                           Amennyiben e személyre nem vonatkoznak az Egyesült Királyság jogszabályai a 13. cikk (2) bekezdésének f) pontja értelmében, köteles-e az Egyesült Királyság a VI. melléklet 20. pontja alapján az esetében a III. cím 1. fejezetét alkalmazni, vagy arra csupán lehetősége van?

               3.

                           i.

                           A munkavállaló fogalmának tág értelmezése a (a C-543/03. sz. Dodl és Oberhollenzer ügyben) alkalmazandó-e a rendelet 19–22. cikke vonatkozásában, amennyiben az érintett személy véglegesen felhagyott minden szakmai tevékenységgel mielőtt egy másik tagállamba költözött volna, annak ellenére, hogy a III. cím 1 fejezete [eredeti 14. o.] különbséget tesz egyrészről a munkavállalók és önálló vállalkozók, másrészről a munkanélküliek között?

                           ii.

                           Amennyiben az alkalmazandó, jogosult-e az ilyen személy az ellátás hordozására akár a 19., akár a 22. cikk alapján? Kizárja-e a 22. cikk (1) bekezdésének b) pontja, hogy a kérelmezőnek a DLA gondozási összetevőjére való jogosultságát a lakóhely másik tagállamba való áthelyezéséről szóló nemzeti jogszabály lakóhelyre vonatkozó követelményére hivatkozással megszüntessék?

      (1)  A szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 35. o.).


title: T-454/08. sz. ügy: 2008. október 6-án benyújtott kereset – Grand Hotel Abi d'Oru kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/59

         2008. október 6-án benyújtott kereset – Grand Hotel Abi d'Oru kontra Bizottság
   (T-454/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/98)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Grand Hotel Abi d'Oru SpA (Olbia, Olaszország) (képviselők: D. Dodaro ügyvéd, S. Cianciullo ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a határozatot azon részében, amely:

                           a.

                           megállapítja, hogy „az Olaszországban a 33/6. sz. határozattal, valamint az 1. sz. versenykiírással jogellenesen végrehajtott 1998. évi 9. sz. tartományi törvény címén nyújtott állami támogatások összeegyeztethetetlenek a közös piaccal, amennyiben a támogatás jogosultja nem nyújtott be támogatás iránti kérelmet e program alapján az eredeti beruházási projekttel kapcsolatos végrehajtási munkákat megelőzően” (a határozat 1. cikke);

                           b.

                           akként rendelkezik, hogy „az Olasz Köztársaság járjon el a jogosultaknál az 1. cikkben foglalt program címén nyújtott, összeegyeztethetetlen támogatások visszafizettetésének ügyében” (a határozat 2. cikkének (1) bekezdése);

                           c.

                           kimondja, hogy „az Olasz Köztársaság a jelen határozat elfogadásának napjával törli valamennyi, az 1. cikkben foglalt program címén folyamatban lévő támogatás kifizetését” (a határozat 2. cikkének (4) bekezdése).

               —

               A felperes kéri továbbá, hogy az Elsőfokú Bíróság a Bizottságot kötelezze jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen ügyben megtámadott határozat azonos a T-394/08. sz., Regione Sardegna kontra Bizottság ügyben, a T-408/08. sz., S.F. Turistico Immobiliare kontra Bizottság ügyben, valamint a T-436/08. sz., Studio Vacanze kontra Bizottság ügyben megtámadott határozattal.
   A jogalapok és fontosabb érvek hasonlóak a fent hivatkozott ügyekben felhozottakkal.


title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. június 2-án a T-123/03. sz., Pfizer Ltd kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – A 2001/83/EK irányelv 30. cikke alapján az irányelv 32. cikke szerinti eljárás megindítása – Megsemmisítés iránti kereset – Megtámadható jogi aktus – Előkészítő aktus – Elfogadhatatlanság)

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/42

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. június 2-án
   a T-123/03. sz., Pfizer Ltd kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek - A 2001/83/EK irányelv 30. cikke alapján az irányelv 32. cikke szerinti eljárás megindítása - Megsemmisítés iránti kereset - Megtámadható jogi aktus - Előkészítő aktus - Elfogadhatatlanság)
   (2004/C 228/95)
   Az eljárás nyelve: angol
   A T-123/03. sz. Pfizer Ltd, székhelye: Sandwich, Kent (Egyesült Királyság), képviseli D. Anderson, QC, K. Bacon, barrister, I. Dodds-Smith és T. Fox, solicitors, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: H. Stvøvlbaek és X. Lewis, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a Bizottság 2003. január 6-i, a Lopid vonatkozásában az Európai Gyógyszerértékelő Ügynökség (EMEA) előtti eljárás – az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6-i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 311., 67. o.) 30. cikke alapján történő – megindításáról szóló határozatának megsemmisítése tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács), tagjai: H. Legal, elnök, és V. Tiili és M. Vilaras, bírák; hivatalvezető: H. Jung, 2004. június 2-án meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet, mint nem elfogadhatót elutasítja.

               2)

               A felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2003.7.19.


title: T-293/06. sz. ügy: 2006. október 19-én benyújtott kereset – NBC Fourth Realty kontra OHIM – Regalado Pareja és Pedrol (PK MAX)

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/23

         2006. október 19-én benyújtott kereset – NBC Fourth Realty kontra OHIM – Regalado Pareja és Pedrol (PK MAX)
   (T-293/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/44)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: NBC Fourth Realty Corp. (székhelye: Las Vegas, USA) (képviselők: A. Woodgate és A. Smith, solicitors)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Miguel Isaias Regalado Pareja és Bibiana Pedrol, Rosell néven eljárva (lakóhelyük: Alicante, Spanyolország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM első fellebbezési tanácsának 2006. július 5-i, az R 397/2005-1. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze a jelen keresettel, valamint a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: Miguel Isaias Regalado Pareja és Bibiana Pedrol, Rosell néven eljárva.

      Az érintett közösségi védjegy: a PK MAX, 3., 25. és 28. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében, tengerészkék szín vonatkozásában bejelentett közösségi ábrás védjegy – R 397/2005-1. sz. ügy.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A T.K. MAXX nemzeti szóvédjegyek a 35. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában, a T.K. MAX közösségi szóvédjegy a 3., 14., 18., 25., 28. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában, továbbá nem lajstromozott nemzeti szóvédjegyek ugyanezen megnevezéssel, melyek a kereskedelemben használatosak Írországban, az Egyesült Királyságban és Hollandiában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalásnak teljes egészében helyt ad.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezésnek helyt ad, és az ügyet visszautalja a felszólalási osztály elé a felszólalás további jogalapjainak vizsgálata végett.

      Jogalapok: A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.
   A felperes azt állítja, hogy a fellebbezési osztály jogi hibát követett el, amikor megállapította, hogy a korábbi és a megtámadott védjegy között nem áll fenn az összetévesztés veszélye. A felperes azt állítja különösen, hogy a fellebbezési tanács helytelenül értelmezte az oltalom alatt álló szolgáltatások „fogyasztóinak” fogalmát, és nyilvánvalóan tévedett a szóban forgó védjegyek közötti vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóságok vizsgálata során. Továbbá, a felperes állítása szerint, a fellebbezési tanács nem helyesen értékelte a korábbi védjegy által élvezett oltalom célját mint jóhírnevének vagy benne rejlő megkülönböztető képességének eredményét. Végezetül pedig a felperes azt állítja, hogy a fellebbezési tanács helytelenül vezetett be a 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglaltakon túl további kívánalmakat.


title: C-22/10. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2010. október 27-i végzése — REWE-Zentral AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Fellebbezés — Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A Clina közösségi szóvédjegy bejelentése — CLINAIR korábbi közösségi szóvédjegy — A lajstromozás megtagadása — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség vizsgálata — A 40/94/EK rendelet — A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               26.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/15

         A Bíróság (ötödik tanács) 2010. október 27-i végzése — REWE-Zentral AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
   (C-22/10. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A Clina közösségi szóvédjegy bejelentése - CLINAIR korábbi közösségi szóvédjegy - A lajstromozás megtagadása - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség vizsgálata - A 40/94/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 63/27
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: REWE-Zentral AG (képviselők: M. Kinkeldey és Bognár A. ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: R. Pethke meghatalmazott), Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (képviselő: N. Lützenrath ügyvéd)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (hatodik tanács) T-150/08. sz., REWE-Zentral kontra OHIM ügyben 2009. november 11-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság elutasította az OHIM negyedik fellebbezési tanácsa 2008. február 15-i azon határozatának a hatályon kívül helyezése iránt benyújtott keresetet, amelyben elutasította a „Clina” szómegjelölésnek a 3. és 21. osztályba tartozó egyes áruk tekintetében közösségi védjegyként történő lajstromozását, helyt adva a „CLINAIR” korábbi közösségi szóvédjegy jogosultja által benyújtott felszólalásnak — Két védjegy összetéveszthetősége — Az összetéveszthetőség vizsgálata keretében a releváns tényezők átfogó értékelésének elmaradása — A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a REWE-Zentral AG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 80., 2010.3.27.


title: C-374/06. sz. ügy: A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2006. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH kontra Hauptzollamt Bielefeld

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/25

         A Finanzgericht Düsseldorf (Németország) által 2006. szeptember 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH kontra Hauptzollamt Bielefeld
   (C-374/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/49)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Finanzgericht Düsseldorf
   Az alapeljárás felei

      Felperes: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Alperes: Hauptzollamt Bielefeld
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Úgy kell-e értelmezni a jövedékiadó-köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25-i 92/12/EGK tanácsi irányelvet (1), hogy az a tagállam, amely a dohánygyártmányra adójegy kibocsátása útján veti ki a jövedéki adót, köteles visszatéríteni az adójegy igénylőjének az adójegyért fizetett összeget abban az esetben, ha valamely másik tagállamban az ezzel az adójeggyel ellátott dohánygyártmányt jogellenesen kivonják az adófelfüggesztési eljárás alól, amely kivonás eredményeképpen e tagállam a dohánygyártmány jövedéki adóját attól az ottani adóilletőségű kereskedőtől szedi be, aki a dohánygyártmányt a közösségi adófelfüggesztési eljárásban továbbátadta?

      (1)  HL L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.


title: C-317/12. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2013. október 3-i ítélete (Svea hovrätt (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Daniel Lundberg elleni büntetőeljárás (Közúti közlekedés — 2006/561/EK rendelet — Menetíró készülék használatának kötelezettsége — A nem kereskedelmi áruszállításra vonatkozó kivételek — Fogalom — Magánszemély által a szabadidős tevékenysége keretében amatőr raliversenyzőként végzett szállítás, amelyet részben harmadik személyek pénzügyi hozzájárulásaiból finanszíroz)

text:
               23.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 344/33

         A Bíróság (hatodik tanács) 2013. október 3-i ítélete (Svea hovrätt (Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Daniel Lundberg elleni büntetőeljárás
   (C-317/12. sz. ügy) (1)

   (Közúti közlekedés - 2006/561/EK rendelet - Menetíró készülék használatának kötelezettsége - A nem kereskedelmi áruszállításra vonatkozó kivételek - Fogalom - Magánszemély által a szabadidős tevékenysége keretében amatőr raliversenyzőként végzett szállítás, amelyet részben harmadik személyek pénzügyi hozzájárulásaiból finanszíroz)
   2013/C 344/56
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Svea hovrätt

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Daniel Lundberg

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Svea Hovrätt — A közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20-i 3821/85/EGK tanácsi rendelet (HL L 370., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás: 7. fejezet, 1. kötet, 227. o.) 3. cikke (1) bekezdésének és a közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 102., 1. o.) 3. cikke h) pontjának értelmezése — A menetíró készülék felszerelésére és használatára vonatkozó kötelezettség alóli kivétel a 7,5 tonnát meg nem haladó össztömegű járművek esetében — Nem kereskedelmi célú áruszállítás — Magánszemély olyan amatőr rallyversenyzői tevékenysége részeként végzett áruszállítás, amelyet részben harmadik személyek vagy vállalkozások szponzorálásból finanszíroz.

      Rendelkező rész

   A közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének h) pontja szerinti „nem kereskedelmi áruszállítás” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja a magánszemély által magáncélból és kizárólag szabadidős tevékenység keretében végzett áruszállítást, ha e tevékenységet részben harmadik személyek pénzügyi hozzájárulásaiból finanszírozzák, és az ilyen szállításért nem kell ellenértéket fizetni.

      (1)  HL C 258., 2012.8.25.


title: C-466/14. sz. ügy: Az Amtsgericht Rüsselheim (Németország) által 2014. október 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dieter Wedzel, Karin Wedzel kontra Condor Flugdienst GmbH

text:
               2.3.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/9

      Az Amtsgericht Rüsselheim (Németország) által 2014. október 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dieter Wedzel, Karin Wedzel kontra Condor Flugdienst GmbH
      (C-466/14. sz. ügy)
      (2015/C 073/13)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Rüsselheim

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Dieter Wedzel, Karin Wedzel

         Alperes: Condor Flugdienst GmbH
      A Bíróság elnöke 2014. december 9-i határozatában elrendelte a C-466/14. sz. ügy törlését a Bíróság nyilvántartásából.


title: T-782/16. sz. ügy: 2016. november 9-benyújtott kereset – Timberland Europe kontra Bizottság

text:
               16.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 14/48

         2016. november 9-benyújtott kereset – Timberland Europe kontra Bizottság
   (T-782/16. sz. ügy)
   (2017/C 014/58)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Timberland Europe BV (Enschede, Hollandia) (képviselő: E. Vermulst ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó és a Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., a Buildyet Shoes Mfg., a DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, a Dongguan Stella Footwear Co Ltd, a Dongguan Taiway Sports Goods Limited, a Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., a Jianle Footwear Industrial, a Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, a Synfort Shoes Co. Ltd., a Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., a Wei Hao Shoe Co. Ltd., a Wei Hua Shoe Co. Ltd., a Win Profile Industries Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint az Európai Unió Bírósága által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. augusztus 18-i 2016/1395/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 225., 52. o.);

               —

               semmisítse meg a Vietnamból származó és a Best Royal Co. Ltd, a Lac Cuong Footwear Co., Ltd, a Lac Ty Co., Ltd, a Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), a VMC Royal Co Ltd, a Freetrend Industrial Ltd és a vele kapcsolatban álló Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, a Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, a General Shoes Ltd, a Golden Star Co, Ltd, a Golden Top Company Co., Ltd, a Kingmaker Footwear Co. Ltd, a Tripos Enterprise Inc., a Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. szeptember 13-i 2016/1647/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 245., 16. o.);

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó és a General Footwear Ltd (Kína), a Diamond Vietnam Co. Ltd és a Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. szeptember 28-i 2016/1731/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (HL L 262., 4. o.); és

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a Bizottságnak a vitatott rendeletek elfogadására vonatkozó hatáskörének hiányára alapított jogalap.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság az EUMSZ 296. cikket megsértve nem állapította meg a vitatott rendeletek elfogadásának pontos jogalapját, és megsértette a felperes védelemhez való jogát és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogát.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a lábbelikre vonatkozó befejezett eljárás újbóli megindítása és a lejárt dömpingellenes vámnak a felperesek szállítóira visszaható hatállyal történő kivetésének i. nincs jogalapja, az EUMSZ 266. cikk és az alaprendelet alkalmazásának nyilvánvaló hibáján alapul, és sérti az említett rendeletet, ii. ellentétes a bizalomvédelem, a jogbiztonság és a visszaható hatály tilalmának elvével; és iii. összeegyeztethetetlen az EUMSZ 266. cikkel, sérti az 5. cikk (4) bekezdését és a Bizottság hatáskörrel való visszaélésén alapul.

               4.

               A negyedik, arra alapított jogalap, hogy a vámnak a három vitatott rendelettel, visszaható hatállyal történő kivetése hátrányosan megkülönböztető jellegű a felperes tekintetében.

               5.

               Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a piacgazdaság értékelésének módja és a felperes szállítói egyéni kérelmeinek kezelése hátrányosan megkülönböztető jellegű és a Bizottság hatáskörrel való visszaélésén alapul.


title: A Bíróság ítélete (első tanács) ( 2006. február 16. ) a C-215/04. sz. (az Østre Landsret előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Marius Pedersen A/S kontra Miljøstyrelsen ügyben (Hulladék – Hulladékszállítás – Hasznosítási műveletekre szánt hulladékok – A  bejelentő  fogalma – A bejelentőt terhelő kötelezettségek)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/6

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (első tanács)
   (2006. február 16.)
   a C-215/04. sz. (az Østre Landsret előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Marius Pedersen A/S kontra Miljøstyrelsen (1) ügyben
   (Hulladék - Hulladékszállítás - Hasznosítási műveletekre szánt hulladékok - A „bejelentő” fogalma - A bejelentőt terhelő kötelezettségek)
   (2006/C 86/10)
   Az eljárás nyelve: dán
   A C-215/04. sz. ügyben az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Østre Landsret (Dánia) a Bírósághoz 2004. május 21-én érkezett 2004. május 14-i végzésével az előtte a Marius Pedersen A/S és a Miljøstyrelsen között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (első tanács), tagjai: P. Jann tanácselnök, K. Schiemann (előadó), N. Colneric, J. Cunha Rodrigues és E. Levits bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: M. Ferreira, 2006. február 16-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Európai Közösségen belüli, az oda irányuló és az onnan kifelé történő hulladékszállítás felügyeletéről és ellenőrzéséről szóló, 1993. február 1-jei 259/93/EGK tanácsi rendelet 2. cikke g) pontjának ii) alpontjában foglalt „amennyiben ez nem lehetséges” kifejezést akként kell értelmezni, hogy pusztán az, hogy egy személy felhatalmazott begyűjtő, nem ruházza fel a hasznosításra szánt hulladék szállítása bejelentőjének minőségével. Ugyanakkor olyan körülmények, mint hogy a hulladéktermelő nem ismert, vagy hogy a termelők száma olyan magas, és az általuk előállított hulladék mennyisége olyan csekély, hogy ésszerűtlen volna, ha egyenként jelentenék be a hulladékszállítást, indokolhatják, hogy a felhatalmazott begyűjtőt a hasznosításra szánt hulladék szállítása bejelentőjének lehessen tekinteni.

               2)

               A 259/93 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése és (4) bekezdése a) pontjának első francia bekezdése értelmében a küldő ország illetékes hatósága jogosult kifogást emelni egy hulladékszállítás ellen, amennyiben nem áll rendelkezésére információ a rendeltetési országban történő hulladékkezelésre vonatkozóan. Ugyanakkor nem várható el a bejelentőtől annak bizonyítása, hogy a rendeltetési országban történő hasznosítás meg fog felelni a küldő ország szabályozása által előírtaknak.

               3)

               A 259/93 rendelet 6. cikke (5) bekezdésének első francia bekezdését akként kell értelmezni, hogy a hulladékok összetételére vonatkozó tájékoztatási kötelezettség nem teljesül, ha a bejelentő egy hulladékkategóriát, például az „elektronikai szerelésekből származó hulladék” kategóriáját jelöli meg.

               4)

               A 259/93 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében megállapított határidő akkor nyílik meg, amikor a rendeltetési ország illetékes hatósága az átvételi elismervényt megküldi, abban az esetben is, ha a küldő ország illetékes hatóságainak álláspontja szerint nem nyújtották be számukra a 6. cikk (5) bekezdésében előírt valamennyi információt. E határidő leteltének az joghatása, hogy az illetékes hatóságok nem emelhetnek kifogást vagy kérhetnek további tájékoztatást.

      (1)  HL C 190., 2004.7. 24.


title: C-632/16. sz. ügy: A Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgium) által 2016. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dyson Ltd, Dyson BV kontra BSH Home Appliances NV

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/10

         A Rechtbank van Koophandel te Antwerpen (Belgium) által 2016. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dyson Ltd, Dyson BV kontra BSH Home Appliances NV
   (C-632/16. sz. ügy)
   (2017/C 078/14)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank van Koophandel te Antwerpen

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Dyson Ltd, Dyson BV

      Alperes: BSH Home Appliances NV

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv (1) 7. cikke értelmében vett megtévesztő mulasztásnak tekinthető-e a porszívókról szóló rendelet (2) pontos betartása (az e rendelet II. mellékletében szabályozott címkének az I. melléklet szerinti energiahatékonysági osztályba való besorolás alapjául szolgáló vizsgálati feltételekre vonatkozó információkkal való kiegészítése nélkül)?

               2)

               Ellentétes-e a porszívókról szóló rendelettel a címke más, ugyanazon információkat közlő szimbólumokkal való kiegészítése?

      (1)  A belső piacon az üzleti vállalkozások fogyasztókkal szemben folytatott tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatairól, valamint a 84/450/EGK tanácsi irányelv, a 97/7/EK, a 98/27/EK és a 2002/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvek, valamint a 2006/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2005. május 11-i 2005/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 22. o.).

      (2)  A 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a porszívók energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2013. május 3-i 665/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL L 192., 1. o.).


title: T-59/08. sz. ügy: 2008. február 7-én benyújtott kereset – Nute Partecipazioni és La Perla kontra OHIM – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/39

         2008. február 7-én benyújtott kereset – Nute Partecipazioni és La Perla kontra OHIM – Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (T-59/08. sz. ügy)
   (2008/C 92/78)
   A keresetlevél nyelve: olasz
   Felek

      Felperesek: Nute Partecipazioni SpA (Bologna, Olaszország) és La Perla Srl (Bologna, Olaszország) (képviselők: R. Morresi és A. Dal Ferro avvocati)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Worldgem Brands Srl (Olmo di Creazzo, Olaszország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Elsődlegesen az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül és változtassa meg az OHIM második fellebbezési tanácsának 2007. november 19-i határozatát a 40/94 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének helytelen alkalmazása, továbbá 63. cikke (6) bekezdésének, valamint 73. és 74. cikkének megsértése miatt;

               —

               másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának 2007. november 19-i határozatát a 40/94 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének helytelen alkalmazása, továbbá 63. cikke (6) bekezdésének, valamint 73. és 74. cikkének megsértése miatt;

               —

               másodlagosan, az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül és változtassa meg az OHIM második fellebbezési tanácsának 2007. november 19-i határozatát a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának helytelen alkalmazása, továbbá 63. cikke (6) bekezdésének, valamint 73. és 74. cikkének megsértése miatt;

               —

               minden esetben: az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot és a Worldgem Brands Srl-t együttesen kötelezze az egész eljárás, beleértve az OHIM második fellebbezési tanácsa előtti eljárás, költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: a „NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC” közösségi szóvédjegy (védjegybejelentés száma: 713.446), a 14. osztályba tartozó áruk vonatkozásában. Ugyanezen védjegy már tárgyát képezte egy törlés iránti első kérelemnek. Az első fellebbezési tanácsnak ezen első kérelem elutasítására vonatkozó határozatát az Elsőfokú Bíróság T-137/05. sz., La Perla kontra OHIM – Worldgem Brands ügyben hozott ítélete (1) hatályon kívül helyezte.

      A közösségi védjegy jogosultja: WORLDGEM BRANDS Srl.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: a felperes.

      A törlést kérelmező védjegyen fennálló joga: a 3, 9, 14, 16, 18, 24, 25. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában lajstromozott több „PERLA” olasz ábrás védjegy ismertsége.

      A törlési osztály határozata: a kérelemnek helyt ad és törli a szóban forgó közösségi védjegyet.

      A fellebbezési tanács határozata: a megtámadott határozatot hatályon kívül helyezi, a törlés iránti kérelemnek részben helyt ad.

      Jogalapok: A közösségi védjegyről szóló 40/94 rendelet 63., 73. és 74. cikkeinek megsértése és helytelen alkalmazása. Másodlagosan: ugyanezen jogszabály 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése és helytelen alkalmazása.

      (1)  Az EBHT-ban még nem tették közzé.


title: T-439/05. sz. ügy:  2005. december 13-án  benyújtott kereset – The Royal Bank of Scotland Group plc kontra OHIM

text:
               25.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 74/22

         2005. december 13-án benyújtott kereset – The Royal Bank of Scotland Group plc kontra OHIM
   (T-439/05. sz. ügy)
   (2006/C 74/44)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: The Royal Bank of Scotland Group plc (székhelye: Edinburgh, Egyesült Királyság) (képviselő: J. Hull, Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: a Lombard Rusk Systems Limited és a Lombard Risk Consultants Limited (székhelyük: London, Egyesült Királyság)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2005. július 21-i, a B 370959 sz. felszólalási eljárásra vonatkozó, 2005. október 13-án kézbesített határozatát (R 370/2004-4. sz. ügy);

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „LOMBARD DIRECT” szóvédjegy a 35., 36. és 42. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásában – védjegybejelentés száma: 1 523 992.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a Lombard Risk Systems Limited és a Lombard Risk Consultants Limited.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „LOMBARD RISK” és a „LOMBARF GROUP OF COMPANIES” közösségi és nemzeti védjegyek a 9., 36. és 41. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: A felszólalásnak helyt ad a vitatott szolgáltatások tekintetében.

      A fellebbezési tanács határozata: A felszólalás elutasítása

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel a fellebbezési tanács helytelen jogi vizsgálatot alkalmazott arra vonatkozólag, hogy fennáll-e az összetévesztés veszélye az ütköző védjegyek között, amennyiben elképzelhetőnek vélte az összetévesztés veszélyének fennállását, valamint azt, hogy az összetévesztés veszélyét nem lehet kizárni. A felperes álláspontja szerint a fellebbezési tanács ezáltal megfordította a bizonyítási terhet, a felperestől várva el annak bizonyítását, hogy nem áll fenn az összetévesztés veszélye. Továbbá a fellebbezési tanács nem tudta megfelelően megindokolni a rendelet 73. cikkével ellentétes határozatát.


               26.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/27

         Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2006. július 31-én indított pere a Norvég Királyság ellen
   (E-2/06. ügy)
   (2006/C 258/11)
   Az EFTA Felügyeleti Hatóság 2006. július 31-én az EFTA-Bíróságon pert indított a Norvég Királyság ellen. Az EFTA Felügyeleti Hatóságot (35, Rue Belliard, B-1040 Brüsszel) mint meghatalmazott Niels Fenger képviseli.
   A felperes szerint a bíróságnak:

               1.

               ki kell mondania, hogy a Norvég Királyság megsértette az EGT-megállapodás 31. és 40. cikkét azáltal, hogy érvényben tartotta az 1917. december 14-i 16. sz. törvény egyes rendelkezéseit, melyek a magánvállalatok, valamint az EGT-megállapodás többi aláíró országából származó vállalkozások számára határozott időre szóló koncessziót biztosítanak a vízesések energiatermelési célú hasznosítására, továbbá kötelezi ezen vállalkozásokat, hogy a koncesszió lejárta után létesítményeiket ellentétetelezés nélkül átadják a norvég államnak, kivéve a norvég állami vállalatokat, amelyek határozatlan időre szóló koncessziót élveznek;
               valamint

               2.

               el kell rendelnie, hogy az eljárás valamennyi költségét a Norvég Királyság fedezze.

      Jogi és tényszerű háttér, valamint a jogi érvek igazolása:

               —

               Az eset a vízierőművek tulajdonjogának a koncessziós időszak végén a norvég állam részére történő, ellentételezés nélküli átruházására vonatkozik. A norvég jog visszaszolgáltatásként (norvég nyelven „hjemfall”) hivatkozik erre a jogátruházásra, holott az állam ezt megelőzően nem rendelkezett tulajdonjoggal az adott vízesés vagy vízi energiatermelő létesítmény felett.

               —

               Az 1917. december 14-i 16. sz. törvény (ipari engedélyezési törvény) értelmében a norvég állam által legalább kétharmad részben birtokolt vállalkozások, valamint a regionális és települési önkormányzatok időbeli korlátozás nélkül kapnak koncessziót a vízesések és vízi energiatermelő létesítmények használatára, mindenki más csak korlátozott időre szóló koncesszióhoz juthat, beleértve azon vállalatokat, amelyekben valamely egyéb EGT-államból származó tulajdonos – egyedül vagy norvég magántulajdonossal közösen – egyharmadnál nagyobb alaptőke-részesedéssel rendelkezik.

               —

               Ennek következtében a visszaszolgáltatás csak az utóbbi kategóriára vonatkozik.

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság szerint a visszaszolgáltatás jelenlegi alkalmazási módja megkülönböztető a többi EGT-államból származó tulajdonossal szemben, ami az EGT-megállapodás 31. és 40. cikkének megsértését jelenti.

               —

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság megállapítja, hogy ez a megkülönböztető bánásmód objektíven nem indokolható, és nem tartozik az EGT-megállapodás 125. cikkének hatálya alá sem.


title: T-675/14. sz. ügy: A Törvényszék 2016. március 3-i ítélete – Spanyolország kontra Bizottság („EMOGA — Garanciarészleg — EMGA és EMVA — A finanszírozásból kizárt kiadások — Spanyolország által eszközölt kiadások — Átalány pénzügyi korrekciók — Pontos pénzügyi korrekciók — A pénzügyi korrekciónak a 885/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésében előírt tájékoztatást követő időszakra való kiterjesztése”)

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/31

         A Törvényszék 2016. március 3-i ítélete – Spanyolország kontra Bizottság
   (T-675/14. sz. ügy) (1)

   ((„EMOGA - Garanciarészleg - EMGA és EMVA - A finanszírozásból kizárt kiadások - Spanyolország által eszközölt kiadások - Átalány pénzügyi korrekciók - Pontos pénzügyi korrekciók - A pénzügyi korrekciónak a 885/2006/EK rendelet 11. cikke (1) bekezdésében előírt tájékoztatást követő időszakra való kiterjesztése”))
   (2016/C 136/44)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Galindo Martín és D. Triantafyllou, meghatalmazottak)

      A fellebbezőt támogató beavatkozó: Lett Köztársaság (képviselők: I. Kalniņš és D. Pelše, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2014. július 9-i 2014/458/EU bizottsági végrehajtási határozat (HL L 205., 62. o.) azon részének megsemmisítése iránti kérelem, amely a Spanyol Királyság által 2 713 208,07 euró összegben eszközölt kiadásokra vonatkozik.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Spanyol Királyságot kötelezi saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság költségeinek a viselésére.

               3)

               A Lett Köztársaság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 388., 2014.11.3.


title: C-422/17. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2017. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Szef Krajowej Administracji Skarbowej kontra Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/3

         A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2017. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Szef Krajowej Administracji Skarbowej kontra Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie
   (C-422/17. sz. ügy)
   (2017/C 357/04)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: Skarpa Travel sp. z. o.o. w Krakowie

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, hogy az adóalany által az olyan turisztikai szolgáltatások nyújtása során átvett előleg esetében, amelyek a 2006/112/EK irányelv 306–310. cikke értelmében az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás hatálya alá tartoznak, az adófizetési kötelezettség a 2006/112/EK 65. cikkében meghatározott időpontban keletkezik?

               2.

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetében: Úgy kell-e értelmezni a 2006/112/EK irányelv 65. cikkét, hogy az adóalany által az olyan turisztikai szolgáltatások nyújtása során átvett előleget, amelyek a 2006/112/EK irányelv 306–310. cikke értelmében az utazási irodákra vonatkozó különös szabályozás hatálya alá tartoznak, adózás céljára csökkentik azok a 2006/112/EK irányelv 308. cikkében említett költségek, amelyek az adóalanynál az előleg átvételéig ténylegesen felmerültek?

      (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: F-113/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék első tanácsa elnökének 2013. február 21-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a — A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél — Az ügyvédnek az elektronikus levélben benyújtott keresetlevél eredeti példányán szereplőtől eltérő saját kezű aláírása — A kereset elkésettsége — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               20.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 114/46

         A Közszolgálati Törvényszék első tanácsa elnökének 2013. február 21-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-113/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az eljárási szabályzat 34. cikkének 1. és 6. §-a - A keresetindítási határidőn belül telefaxon benyújtott keresetlevél - Az ügyvédnek az elektronikus levélben benyújtott keresetlevél eredeti példányán szereplőtől eltérő saját kezű aláírása - A kereset elkésettsége - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 114/70
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és J. Baquero Cruz meghatalmazottak, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Közszolgálat — A felperes 2010. augusztus hónapban elmaradt illetményhátralékának folyósítására irányuló kérelmét hallgatólagosan elutasító bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

      (1)  HL C 25., 2012.1.28., 69. o.


title: C-529/10. sz. ügy: A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2010. november 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Safilo Spa

text:
               29.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/22

         A Corte suprema di cassazione (Olaszország) által 2010. november 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate kontra Safilo Spa
   (C-529/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 30/36
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Alperes: Safilo Spa

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A joggal való visszaélés tilalmának elve az adóügy területén, amint az a C-255/02. sz., Halifax és társai ügyben és a C-425/06. sz. Part Service ügyben hozott ítéletekben meghatározást nyert, csak a harmonizált adók tárgyában és a másodlagos közösségi jogi normák által szabályozott területeken tekinthető a közösségi jog alapelvének, vagy az az alapvető szabadságokkal való visszaélés lehetséges eseteként kiterjed a nem harmonizált adók, így a közvetlen adók területére is, amennyiben az adóztatás olyan nemzetközi gazdasági ügylethez kapcsolódik, mint amilyen a más tagállamban vagy harmadik államban székhellyel rendelkező társaság részvényei feletti haszonélvezeti jogoknak valamely társaság által történő megszerzése?

               2.

               Az előző kérdésre adott választól függetlenül fennáll-e közösségi érdek a tekintetben, hogy a tagállamok megfelelő intézkedéseket hozzanak a nem harmonizált adók területén az adóelkerülés ellen, valamint ezen érdekkel ellentétes-e, hogy adóamnesztiát biztosító intézkedés keretében nem alkalmazzák a joggal való visszaélés tilalmának a nemzeti jog szabályaként is elismert elvét, és mindez sérti-e az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkének (3) bekezdésében foglalt elveket?

               3.

               Az egységes piacot szabályozó elvekből következik-e az, hogy — az adókövetelésről való teljes lemondásban álló rendkívüli intézkedéseken túl — tilos olyan rendkívüli intézkedést hozni az adóügyi jogviták rendezése tárgyában, amelynek alkalmazása időben korlátozott, és mindössze az esedékes adó teljes összegénél jelentősen alacsonyabb részének megfizetéséhez van kötve?

               4.

               A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével és az állami támogatásokra irányadó szabályozással ellentétes-e az adóügyi jogviták rendezésének a jelen ügy tárgyát képezőhöz hasonló rendszere?

               5.

               A közösségi jog tényleges érvényesülésének elvével ellentétes-e az olyan, rendkívüli és időben korlátozott hatályú eljárási szabály, amely a jogszerűségi felülvizsgálatot (különösen pedig a közösségi jog helyes értelmezésére és alkalmazására irányuló vizsgálatot) kivonja a végső fokon eljáró bíróság hatásköréből, amelynek kötelessége az érvényességre és értelmezésre irányuló kérdéseket az Európai Unió Bírósága elé terjeszteni előzetes döntéshozatal céljából?


title: T-200/06. sz. ügy: 2006. július 26-án benyújtott kereset – IBERDROLA kontra az Európai Közösségek Bizottsága

text:
               30.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 237/9

         2006. július 26-án benyújtott kereset – IBERDROLA kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (T-200/06. sz. ügy)
   (2006/C 237/17)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: IBERDROLA S.A. (Bilbao, Spanyolország) (képviselők: J. Alfaro Aguila-Real, P. Liñan Hernández, S. Martínez Lage, H. Brokelmann és J. Ruiz Calzado, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               kötelezze a Bizottságot az eljárás során felmerült összes költség megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen kereset az Európai Bizottság által 2006. április 25-én hozott határozat (COMP/M.4110 – E.ON/Endesa ügy) ellen irányul, amelyben az a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította azt az összefonódást, amellyel az E.ON AG meg kívánja szerezni az ENDESA S.A. felett a teljes irányítást.
   A felperes ebben a tekintetben pontosítja, hogy álláspontja szerint a megtámadott határozat figyelmen kívül hagyja azokat a fennálló és jelentős kockázatokat, amelyek a páneurópai jelenléttel rendelkező legjelentősebb gazdasági szereplők versenyjogi kapcsolatainak együttes hatásából erednek, amelyek vizsgálatát nem lehet elmulasztani egy ilyen nagyságrendű és jellegzetességekkel bíró ügylet esetében, amely a legjelentősebb nemzeti energiapiacok közül kettőn erőfölényben lévő vállalkozásokat érint.
   Keresete alátámasztására a felperes előadja, hogy az alperes:

               —

               megsértette a gondos ügyintézés elvét azzal, hogy az érintett piacok működése és az ügyletnek azokra gyakorolt hatása tekintetében hanyag és hiányos vizsgálatot folytatott le;

               —

               jogilag tévedett azzal, hogy az ügylet vizsgálatát a piacok statikus víziójára alapozta az összefonódási rendelettel és a közösségi ítélkezési gyakorlattal ellentétesen;

               —

               az összefonódások ellenőrzésével, továbbá az erőfölénnyel való visszaéléssel kapcsolatos szabályozás következetes alkalmazásának biztosítására vonatkozó kötelezettségének nem tett eleget a bejelentett ügylet vizsgálata során, mivel azt anélkül engedélyezte, hogy megvizsgálta volna az E.ON által az ENDESA megszerzésére szánt összeg eredetét annak megállapítása céljából, hogy az összefonódás lehet-e erőfölénnyel való visszaélés eredménye;

               —

               számos nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el és számos releváns tényt figyelmen kívül hagyott annak megállapítása során, hogy az ügylet közös piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban nem állnak fenn súlyos kételyek és azt első fázisban engedélyezte. Ebben a tekintetben kiemeli, hogy a megtámadott határozat bár a sokkal kifinomultabb és szigorúbb elemzést megkövetelő új összefonódási rendelet alapján került elfogadásra:

                           —

                           teljes egészében figyelmen kívül hagyja azt, hogy az ügylet milyen negatív hatással jár majd a nagyrészt nemzeti piacok integrációjára, amely a gáz és az elektromos áram egységes európai piacának megteremtésében csúcsosodik ki;

                           —

                           nem értékelte kellően a tervezett ügylet az elektromos áram multinacionális vállalkozások részére történő szolgáltatásának kialakulóban lévő páneurópai piacára gyakorolt hatását;

                           —

                           megállapítja, hogy az E.ON páneurópai jellege és gazdasági ereje ellenére nem volt az ENDESA potenciálisan jelentős versenytársa a spanyol piacon az elektromos áram előállítása és a gázszolgáltatás tekintetében;

                           —

                           arra a következtetésre jut, hogy az ügylet nem erősíti az erőfölényt a német piacon, és egy, a piacra a közelmúltban belépő vállalkozás, az ENDESA eltűnése nem változtat a versenyhelyzeten.

         Végül a felperes az indokolási kötelezettség megsértésére hivatkozik.


title: C-170/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-170/15. P. sz., Enercon GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. január 28-án hozott ítélete ellen az Enercon GmbH által 2015. április 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 136/6

         A Törvényszék (negyedik tanács) T-170/15. P. sz., Enercon GmbH kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. január 28-án hozott ítélete ellen az Enercon GmbH által 2015. április 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-170/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 136/10)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Enercon GmbH (képviselő: R. Böhm ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   Az Európai Unió Bírósága (hatodik tanács) 2016. január 21-i végzésével elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: C-36/16. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2017. május 11-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister Finansów kontra Posnania Investment SA (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Közös hozzáadottértékadó-rendszer — 2006/112/EK irányelv — A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja — A 14. cikk (1) bekezdése — Adóköteles ügyletek — Az „ellenszolgáltatás fejében teljesített termékértékesítés” fogalma — Valamely ingatlannak az állam vagy területi önkormányzat részére adótartozás megfizetése céljából történő átengedése — Kizártság)

text:
               24.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/10

         A Bíróság (második tanács) 2017. május 11-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Minister Finansów kontra Posnania Investment SA
   (C-36/16. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A 14. cikk (1) bekezdése - Adóköteles ügyletek - Az „ellenszolgáltatás fejében teljesített termékértékesítés” fogalma - Valamely ingatlannak az állam vagy területi önkormányzat részére adótartozás megfizetése céljából történő átengedése - Kizártság))
   (2017/C 239/12)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Minister Finansów

      Alperes: Posnania Investment SA

      Rendelkező rész

   A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 2. cikke (1) bekezdésének a) pontját, valamint 14. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy egy ingatlan tulajdonjogának valamely hozzáadottértékadó-alany által valamely tagállam államkincstára, vagy ezen állam valamely területi önkormányzata javára az alapügyben szereplőhöz hasonló, adóhátralék megfizetése céljából történő átruházása nem minősül hozzáadottértékadó-köteles, ellenszolgáltatás fejében teljesített termékértékesítésnek.

      (1)  HL C 145., 2016.4.25.


title: C-584/12. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-357/09. sz., Pucci International kontra OHIM — El Corte Inglés (Emidio Tucci) ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az El Corte Inglés, S.A. által 2012. december 13-án benyújtott fellebbezés

text:
               2.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/10

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-357/09. sz., Pucci International kontra OHIM — El Corte Inglés (Emidio Tucci) ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete ellen az El Corte Inglés, S.A. által 2012. december 13-án benyújtott fellebbezés
   (C-584/12. P. sz. ügy)
   2013/C 63/17
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: El Corte Inglés, S.A. (képviselők: J.L. Rivas Zurdo és E. Seijo Veiguela ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) és Emilio Pucci International BV

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-357/09. sz. ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítéletét;

               —

               az OHIM-ot kötelezze az El Corte Inglés, S.A. költségeinek viselésére;

               —

               az Emilio Pucci International BV-t kötelezze az El Corte Inglés, S.A. költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az OHIM fellebbezési tanácsa által megállapított, szemüvegek tekintetében történő használatot a felszólaló nem bizonyította. Egyébként pontosan ezt a szempontot, nevezetesen azt, hogy a védjegy fényképeken vagy azok mellett való feltüntetése nem minősül tényleges használatnak, állapította meg a Törvényszék a T-39/10. sz. ügyben hozott ítéletében (1) is. Emiatt a fellebbező úgy véli, hogy a megtámadott ítéletben a Törvényszék nem állapíthatta volna meg azt, hogy a korábban említett, 274991. sz. védjegynek a 9. osztályba tartozó szemüvegek tekintetében való használata bizonyítást nyert.
   Az összetéveszthetőséget illetően a közösségi védjegyrendelet (2) 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja és az azzal kapcsolatos ítélkezési gyakorlat értelmében azt az adott ügy valamennyi releváns tényezőjét figyelembe véve, átfogóan kell értékelni. Az OHIM második fellebbezési tanácsa azt állapította meg, hogy az áruk használata jellegüket, céljukat és használatuk módját illetően eltérő volt, megfelelően alátámasztva ezen érvelést (a megtámadott határozat 102. pontja). A kozmetikai termékek és az ékszeráruk ugyan kapcsolatba hozhatók a divat széles, ugyanakkor heterogén világával, ez azonban nem jelenti azt, hogy kapcsolatban állnának vagy hasonlóknak lehetne őket tekinteni a 18., 24. és 25. osztályba tartozó árukkal.
   A 207/2009 rendelet (3) 8. cikkének (5) bekezdése hatályának a 9. osztályba (szemüvegek), a 14. osztályba (ékszerek, bizsu és órák) és a 16. osztályba (egészségügyi törlőkendők, toalettpapír) tartozó, egyéb árukra való kiterjesztése meglehetősen szűkszavú, és a T-357/09. sz. ügy (4) felperese által nem bizonyított feltevéseken alapul. Ez annál is inkább így van, mivel — miként azt maga az ítélet 70. és 71. pontja is kimondja — ilyen esetekben, különösen jóhírű védjegyeknél, nem lehet puszta vélelmekre alapozni per se, hiszen annak állítása esetén még a jövőbeni kockázatot is bizonyítani kell, amelyet a felperes nem tett meg.

      (1)  A Törvényszék El Corte Inglés kontra OHIM ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé).

      (2)  A közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.)

      (3)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.) (kodifikált változat).

      (4)  A Törvényszék Pucci Internacional kontra OHIM — El Corte Inglés (Emidio Tucci) ügyben 2012. szeptember 27-én hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé).


title: C-517/04. sz. ügy: A Bíróság (második tanács)  2006. június 8-i  ítélete (College van Beroep voor het bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF kontra Productschap Vis (Garnélarák valamely tagállamban lajstromozott hajóval történt szállítása után beszedett díj, amelyet ugyanezen tagállamban garnélarák-válogató és tisztító berendezés finanszírozására fordítanak – EK 25. cikk – Vámmal azonos hatású díj – EK 90. cikk – Belső adóztatás)

text:
               29.7.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/4

         A Bíróság (második tanács) 2006. június 8-i ítélete (College van Beroep voor het bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF kontra Productschap Vis
   (C-517/04. sz. ügy) (1)

   (Garnélarák valamely tagállamban lajstromozott hajóval történt szállítása után beszedett díj, amelyet ugyanezen tagállamban garnélarák-válogató és tisztító berendezés finanszírozására fordítanak - EK 25. cikk - Vámmal azonos hatású díj - EK 90. cikk - Belső adóztatás)
   (2006/C 178/06)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. VOF

      Alperes: Productschap Vis
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatali kérelem – College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Garnélarák valamely tagállamban lajstromozott hajóval történt szállítása után beszedett díj összeegyeztethetősége a közösségi joggal, különösen az EK 25. és EK 90. cikkekkel – Egy ilyen vállalkozásra a Közösség más területére szállított garnélarák tekintetében szintén kiszabott díj – A garnélarák válogatásának és tisztításának finanszírozására szolgáló díj ugyanezen tagállamban – Azonos hatású díj – Vállalkozásra vagy termékre alkalmazandó díj
   Rendelkező rész
   A valamely tagállam közjogi szervezete által a nemzeti piacra vagy más tagállamba történő kivitelre szánt nemzeti termékek vonatkozásában azonos szempontok szerint beszedett díj az EK 23. és az EK 25. cikkel ellentétes vámmal azonos hatású díjnak minősül, amennyiben a díjból befolyt összeget olyan tevékenység finanszírozására fordítják, amelynek előnyeiből kizárólag a nemzeti piacra szánt nemzeti termékek részesülnek, és amennyiben a bevételből származó előnyök teljes mértékben ellensúlyozzák az e termékek által viselt terhet. Másrészt, amennyiben a nemzeti piacon feldolgozott vagy értékesített nemzeti termékek által élvezett, a díjból származó bevételből eredő előny csak részben ellensúlyozza az e termékek által viselt terhet, az ilyen díj a hátrányos megkülönböztetés EK 90. cikkben lefektetett tilalmát sérti.

      (1)  HL C 69., 2005.3.19


title: C-621/15. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2015. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – W és társai kontra Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/18

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2015. november 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – W és társai kontra Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko
   (C-621/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/25)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: W és társai

      Alperesek: Sanofi Pasteur MSD SNC, Caisse primaire d'assurance maladie des Hauts-de-Seine, Caisse Carpimko

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A hibás termékekért való felelősségre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1985. július 25-i 85/374/EGK tanácsi irányelv (1) 4. cikkével ellentétes-e a gyógyszerészeti laboratóriumok általuk gyártott oltásokért fennálló felelőssége területén az a bizonyítási mód, amely szerint az érdemben eljáró bíróság önálló mérlegelési jogkörében tekintheti úgy, hogy a felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél által hivatkozott ténybeli körülmények olyan súlyos, pontos és ellentmondásmentes vélelmeket alkotnak, amelyek alkalmasak az oltás hibájának, illetve a hiba és a betegség közötti okozati összefüggés fennállásának bizonyítására, azon megállapításra tekintet nélkül, amely szerint az orvosi kutatás nem állapít meg összefüggést az oltás és a betegség jelentkezése között?

               2)

               Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén a fent hivatkozott 85/374 irányelv 4. cikkével ellentétes-e a vélelmek olyan rendszere, amely szerint az oltásnak tulajdonított hiba és a károsult által elszenvedett kár közötti okozati összefüggés fennállását mindig bizonyítottnak kell tekinteni, ha bizonyos, okozati jelek fennállnak?

               3)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén a fent hivatkozott 85/374 irányelv 4. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy az oltásnak tulajdonított hiba és az elszenvedett kár közötti okozati összefüggés fennállásának a károsultat terhelő bizonyítása csak akkor tekinthető teljesítettnek, ha ezt az összefüggést tudományosan alátámasztják?

      (1)  HL L 210., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 257. o.