title: C-143/19. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. december 12-i ítélete – Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (Fellebbezés – Európai uniós védjegy – A 207/2009/EK rendelet – 15. és 66. cikk – Egy európai uniós együttes védjegy tényleges használata – A csomagolási hulladékok gyűjtésének és hasznosításának rendszerére vonatkozó védjegy – A védjegy árujegyzékében szereplő áruk csomagolásán történő elhelyezés)

text:
               17.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/11

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. december 12-i ítélete – Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-143/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - A 207/2009/EK rendelet - 15. és 66. cikk - Egy európai uniós együttes védjegy tényleges használata - A csomagolási hulladékok gyűjtésének és hasznosításának rendszerére vonatkozó védjegy - A védjegy árujegyzékében szereplő áruk csomagolásán történő elhelyezés)
      (2020/C 54/13)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (képviselő: P. Goldenbaum Rechtsanwältin)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság az Európai Unió Törvényszékének 2018. szeptember 12-i Der Grüne Punkt kontra EUIPO – Halston Properties (Egy körben két nyíl ábrázolása) ítéletét (T-253/17, EU:T:2018:909) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                  A Bíróság az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ötödik fellebbezési tanácsának 2017. február 20-i határozatát (R 1357/2015-5. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  3)

                  Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) viseli saját költségein felül a Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH részéről a jelen fellebbezés, valamint az elsőfokú eljárás keretében felmerült költségeket.

         (1)  HL C 220., 2019.7.1


title: C-523/18. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. december 19-i ítélete (az Audiencia Nacional [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Engie Cartagena SL kontra Ministerio para la Transición Ecológica, korábban Ministerio de Industria, Energía y Turismo (Előzetes döntéshozatal – A villamos energia belső piaca – Közös szabályok – 2003/54/EK irányelv – A 3. cikk (2) bekezdése – 2009/72/EK irányelv – A 3. cikk (2) bekezdése – Közszolgáltatási kötelezettségek – Fogalom – Nemzeti szabályozás – Energiahatékonysági programok finanszírozása – A villamosenergia-termelők kijelölése – Kötelező hozzájárulás)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/12

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. december 19-i ítélete (az Audiencia Nacional [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Engie Cartagena SL kontra Ministerio para la Transición Ecológica, korábban Ministerio de Industria, Energía y Turismo
      (C-523/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A villamos energia belső piaca - Közös szabályok - 2003/54/EK irányelv - A 3. cikk (2) bekezdése - 2009/72/EK irányelv - A 3. cikk (2) bekezdése - Közszolgáltatási kötelezettségek - Fogalom - Nemzeti szabályozás - Energiahatékonysági programok finanszírozása - A villamosenergia-termelők kijelölése - Kötelező hozzájárulás)
      (2020/C 61/13)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Nacional

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Engie Cartagena SL

         Alperes: Ministerio para la Transición Ecológica, korábban Ministerio de Industria, Energía y Turismo

         Az eljárásban részt vesz: Endesa Generación SA, EDP España SAU, Bizkaia Energía, SL, Iberdrola Generación SAU, Tarragona Power SL, Bahia de Bizkaia Electricidad SL, Viesgo Generación SL

         Rendelkező rész

      A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a bizonyos villamosenergia-termelő vállalkozásokra a valamely hatóság irányítása alatt álló energiamegtakarítási és -hatékonysági programok finanszírozása érdekében kivetett pénzügyi hozzájárulás nem minősül az e rendelkezés hatálya alá tartozó közszolgáltatási kötelezettségnek.

         (1)  HL C 408., 2018.11.12


title: C-105/20. sz. ügy: A tribunal du travail de Nivelles (Belgium) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UF kontra Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

text:
               25.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/5

      A tribunal du travail de Nivelles (Belgium) által 2020. február 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UF kontra Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)
      (C-105/20. sz. ügy)
      (2020/C 175/05)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal du travail de Nivelles

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UF

         Alperes: Union Nationale des Mutualités Libres (Partenamut) (UNMLibres)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Sérti-e az arrêté royal du 20 juillet 1971 instituant une assurance indemnités et une assurance maternité en faveur des travailleurs indépendants et des conjoints aidants (az önálló vállalkozók és segítő házastársuk javára megállapított táppénzbiztosítás és anyasági biztosítás bevezetéséről szóló, 1971. július 20-i királyi rendelet) az Európai Unió Alapjogi Chartájának 21. és 23. cikkét, a várandós, a gyermekágyas vagy szoptató munkavállalók munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének javítását ösztönző intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. október 19-i 92/85/EGK tanácsi irányelvet (1), a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség és egyenlő bánásmód elvének a foglalkoztatás és munkavégzés területén történő megvalósításáról szóló, 2006. július 5-i 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (2), a valamely önálló vállalkozói tevékenységet, beleértve a mezőgazdasági tevékenységet is, folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról, valamint az önálló vállalkozó nők terhességi és anyasági védelméről szóló, 1986. december 11-i 86/613/EGK tanácsi irányelvet (3), továbbá a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelvvel (4) végrehajtott, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodást azáltal, hogy a szülési szabadság keretében nem ír elő megfelelő ellátást azon önálló vállalkozó nő számára, aki kiegészítő jelleggel részmunkaidőben dolgozik, azonban úgy fizeti a járulékokat, mintha az a főtevékenysége lenne, míg az olyan önálló vállalkozó, aki főtevékenységként dolgozik részmunkaidőben, az anyasági ellátás teljes összegét megkapja?

                  2)

                  Sérti-e az önálló vállalkozók és segítő házastársuk javára megállapított táppénzbiztosítás és anyasági biztosítás bevezetéséről szóló, 1971. július 20-i királyi rendelet az Alapjogi Charta 21. és 23. cikkét, a 92/85 irányelvet, a 2006/54 irányelvet, a 86/613 irányelvet, valamint a 97/81 irányelvvel végrehajtott, részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodást azáltal, hogy a szülési szabadság keretében nem ír elő megfelelő ellátást azon nő számára, aki teljes munkaidőben munkavállalói és önálló vállalkozói tevékenységet végez, míg a teljes munkaidőben önálló vállalkozói tevékenységet végző nő az anyasági ellátás teljes összegét megkapja?

         (1)  HL 1992. L 348., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 2. kötet, 110. o.

         (2)  HL 2006. L 204., 23. o.

         (3)  HL 1986. L 359., 56. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 1. kötet, 330. o.

         (4)  Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (HL 1998. L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.).


title: T-81/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. április 2-i ítélete – Barata kontra Parlament („Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – Igazolási eljárás – A 2016. évi előléptetési időszak – Azon tisztviselők végleges listájáról való kizárás, akik számára a képzési programban való részvételt engedélyezték – A személyzeti szabályzat 45a. cikke – Indokolási kötelezettség – Nyilvánvaló értékelési hiba – Egyenlő bánásmód – Védelemhez való jog)

text:
               25.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/13

      A Törvényszék 2020. április 2-i ítélete – Barata kontra Parlament
      (T-81/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - Igazolási eljárás - A 2016. évi előléptetési időszak - Azon tisztviselők végleges listájáról való kizárás, akik számára a képzési programban való részvételt engedélyezték - A személyzeti szabályzat 45a. cikke - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvaló értékelési hiba - Egyenlő bánásmód - Védelemhez való jog)
      (2020/C 175/14)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: João Miguel Barata (Evere, Belgium) (képviselők: G. Pandey, D. Rovetta és V. Villante ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: J. Steele és I. Terwinghe meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott, először is a felperes panaszát elutasító 2017. október 30-i parlamenti határozat megsemmisítése, másodszor az igazolási eljárással foglalkozó vegyes bizottság azon véleményét tartalmazó 2017. március 20-i levél megsemmisítése, amelyben a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperes kérelmének elutasítását javasolták, harmadszor a 2017. február 14-i levél megsemmisítése, amelyben értesítették az eredményeiről és tájékoztatták a képzési programon résztvevő hét tisztviselőt tartalmazó tervezett lista felállításáról, negyedszer a felperest a 2016. évi igazolási eljárás első szakaszából származó eredményeiről tájékoztató 2016. december 8-i levél megsemmisítése, ötödször a felperest a felülvizsgálat iránti kérelme nyomán tett intézkedésekről tájékoztató 2016. december 21-i levél megsemmisítése és hatodszor, a személyi állomány részére 2016. október 20-án közzétett 2016. október 7-i 2016/014 belső versenyvizsga-kiírás, valamint azon tisztviselők tervezett listájának megsemmisítése iránti kérelem, akik számára az abból következő képzési programban való részvételt engedélyezték.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék João Miguel Baratát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23.


title: T-150/20. sz. ügy: 2020. március 24-én benyújtott kereset – Tartu Agro kontra Bizottság

text:
               25.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/30

      2020. március 24-én benyújtott kereset – Tartu Agro kontra Bizottság
      (T-150/20. sz. ügy)
      (2020/C 175/41)
      Az eljárás nyelve: észt

         Felek

         Felperes: AS Tartu Agro (képviselők: T. Järviste, T. Kaurov, M. Peetsalu és M. A. R. Valberg ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a keresetet;

                  —

                  semmisítse meg a Bizottságnak az állítólagosan jogellenes támogatás Tartu Agrónak való nyújtásáról szóló, az SA.39182 (2017/C) állami támogatásra vonatkozó, 2020. január 24-i határozatát;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a kereset elfogadhatóságára alapított jogalap.

                              —

                              A kereset elfogadható, mivel a megtámadott határozat szerint a felperes a támogatás állítólagos kedvezményezettje. Következésképpen e határozat közvetlenül és személyében érinti a felperest.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság alapvetően megsértette az anyagi jogi és eljárásjogi szabályokat, mivel a közbeszerzési eljárás alapján értékelte, hogy az ügylet megfelel-e a piaci feltételeknek, nem tett eleget a rá háruló bizonyítási kötelezettségnek, és tévesen értelmezte a tényeket.

                              —

                              A Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie a bérleti szerződés megkötésének időbeli összefüggéseit, az akkori gazdasági megfontolásokat és az akkor hatályos értelmezési normákat.

                              —

                              A Bizottság tévesen jutott arra a következtetésre, hogy a közbeszerzési eljárás nem felelt meg a piaci feltételeket biztosító követelményeknek, mivel a közbeszerzési eljárás feltételei összességében lehetővé tették az állam nyereségének maximalizálását.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság alapvetően megsértette az anyagi jogi és eljárásjogi szabályokat, amikor azt értékelte, hogy a bérleti szerződésben megállapított bérleti díj megfelel-e a piaci feltételeknek, az állami támogatás fennállásának vizsgálata során megsértette a bizonyítási teherre vonatkozó szabályokat, és tévesen értelmezte a tényeket.

                              —

                              A Bizottság irreleváns és hiányos adatok alapján állapította meg az állami támogatás fennállását. A Bizottságnak meg kellett volna állapítania, hogy a talajjavítási beruházások, a talajfenntartási költségek és a talajminőség javítása teljes mértékben a bérleti díj részét képezték.

                              —

                              A Bizottság tévesen nem vette figyelembe azt a tényt, hogy a bérleti szerződésből eredő állítólagos gazdasági előny mindenesetre a felperes és az abban fennálló részesedések tulajdonosának a privatizációja és egyesülése következtében legkésőbb 2002-ben megszűnt.

                  4.

                  A negyedik, arra alapított jogalap, hogy az előny összegének meghatározásakor a Bizottság alapvetően megsértette a jogszabályokat, és tévesen értékelte a tényeket.

                              —

                              A Bizottság az értékelés során téves számtani eszközöket és a statisztikai bérleti díjakat vett alapul, és nem teljesítette az indokolási kötelezettségét.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság alapvetően megsértette a jogszabályokat, és tévesen értékelte a tényeket, amikor a tényeket új támogatásnak minősítette.

                              —

                              Bármely állítólagosan nyújtott támogatást Észtországnak az Európai Unióhoz való csatlakozása előtt nyújtottak, és a csatlakozás időpontjában teljesen megszüntették, míg a vállalkozást 2001-ben privatizálták, és a felperes és az abban fennálló részesedések tulajdonosa közötti egyesülésre 2002-ben került sor.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság alapvetően megsértette a jogszabályokat, és tévesen értelmezte a tényeket, amikor a támogatásokat csak részben tekintette elavultnak.

                              —

                              A Bizottságnak arra a következtetésre kellett volna jutnia, hogy a bérleti szerződésből állítólagosan eredő állami támogatás legkésőbb 2002-ben, a felperes és az abban fennálló részesedések tulajdonosa egyesülésének az időpontjában teljes egészében megszűnt, és ezért az teljesen elavult.

                  7.

                  A hetedik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság megsértette a jogszabályokat, amikor a bizalomvédelem és a jogbiztonság elvét megsértve arra kötelezte az Észt Köztársaságot, hogy a Tartu Agróval téríttesse vissza a támogatást.

                              —

                              Olyan különleges körülmények állnak fenn, amelyekből kitűnik, hogy a visszatéríttetés rendkívül méltánytalan lenne a felperessel szemben – a felperes nem volt köteles elismerni az állami támogatás fennállását.

                  8.

                  A nyolcadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság alapvetően megsértette a jogszabályokat, és tévesen értelmezte a tényeket, amikor a támogatást a belső piaccal összeegyeztethetetlennek minősítette.

                              —

                              A felek tartalmi szempontból megindokolták azt, hogy a bérleti szerződés hogyan járult hozzá a gazdasági fejlődés előmozdításához, a Bizottság azonban azzal nem foglalkozott.


title: T-175/20. sz. ügy: 2020. március 31-én benyújtott kereset – Laboratorios Ern kontra EUIPO – Sanolie (SANOLIE)

text:
               25.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 175/35

      2020. március 31-én benyújtott kereset – Laboratorios Ern kontra EUIPO – Sanolie (SANOLIE)
      (T-175/20. sz. ügy)
      (2020/C 175/46)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: R. Guerras Mazón ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Sanolie (Isztambul, Törökörszág)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: SANOLIE európai uniós szóvédjegy – 17 042 292. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2020. január 22-én hozott határozata (R 2405/2018-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az árujegyzékben szereplő, 3. osztályba tartozó „Testvaj; Arckrémek kozmetikai használatra; Testolajok (kozmetikumok); Arcolajok; Olajok kozmetikai célokra” vonatkozásában a kérelemnek helyt adott;

                  —

                  utasítsa el a 17 042 292. sz. SANOLIE európai uniós védjegybejelentést a fent említett 3. osztályba tartozó „Testvaj; Arckrémek kozmetikai használatra; Testolajok (kozmetikumok); Arcolajok; Olajok kozmetikai célokra” vonatkozásában;

                  —

                  az alperest és adott esetben a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-175/20. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. április 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA SS kontra Valsts ieņēmumu dienests

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/19

      Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2020. április 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – SIA SS kontra Valsts ieņēmumu dienests
      (C-175/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/21)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Administratīvā apgabaltiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SIA SS

         Alperes: Valsts ieņēmumu dienests

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendeletben (1) előírt követelményeket, hogy az adóhatóság által kibocsátott, a jelen jogvita tárgyát képezőhöz hasonló információkérésnek – amellyel az adóhatóság jelentős mennyiségű személyes adatot tartalmazó információ átadását kéri – meg kell felelnie az általános adatvédelmi rendeletben (különösen az 5. cikkének (1) bekezdésében) előírt követelményeknek?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelményeket, hogy az adóhatóság eltérhet az említett rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében foglaltaktól még akkor is, ha a Lett Köztársaságban hatályos szabályozás a hivatkozott hatóságot ilyen jogkörrel nem ruházza fel?

                  3)

                  Úgy lehet-e tekinteni az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelmények értelmezése során, hogy fennáll egy jogszerű cél, amely igazolja a jelen jogvita tárgyát képezőhöz hasonló információkérés útján előírt azon kötelezettséget, hogy meg nem határozott mennyiségben és időtartam alatt az összes kért adatot át kell adni, anélkül, hogy meg lenne határozva az említett információkérés teljesítésének határideje?

                  4)

                  Úgy lehet-e tekinteni az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelmények értelmezése során, hogy fennáll egy jogszerű cél, amely igazolja a jelen jogvita tárgyát képezőhöz hasonló információkérés útján előírt azon kötelezettséget, hogy az összes kért adatot át kell adni, még akkor is, ha az információkérés nem jelöli meg (vagy hiányosan jelöli meg) az információközlés célját?

                  5)

                  Úgy lehet-e tekinteni az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelmények értelmezése során, hogy fennáll egy jogszerű cél, amely igazolja a jelen jogvita tárgyát képezőhöz hasonló információkérés útján előírt azon kötelezettséget, hogy az összes kért adatot át kell adni, még akkor is, ha a gyakorlatban a kérelem teljes mértékben valamennyi olyan érintettre vonatkozik, aki valamely portálon „Idegenforgalom” cím alatt hirdetéseket tett közzé?

                  6)

                  Milyen szempontok alapján kell vizsgálni, hogy az adatkezelőként eljáró adóhatóság megfelelően biztosítja-e, hogy az adatkezelés (ideértve az információk megszerzését is) megfelel az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelményeknek?

                  7)

                  Milyen szempontok alapján kell vizsgálni, hogy egy, a jelen jogvita tárgyát képezőhöz hasonló információkérés megfelelően indokolt és eseti jellegű-e?

                  8)

                  Milyen szempontok alapján kell vizsgálni, hogy a személyes adatok kezelése a feltétlenül szükséges mértékben és az általános adatvédelmi rendeletben előírt követelményekkel összeegyeztethető módon történik-e?

                  9)

                  Milyen szempontok alapján kell vizsgálni, hogy az adatkezelőként eljáró adóhatóság biztosítja-e az adatkezelésnek az általános adatvédelmi rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében előírt követelményeknek való megfelelőségét (elszámoltathatóság)?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016, L 119., 1. o.)


title: T-217/20. sz. ügy: 2020. április 16-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/26

      2020. április 16-án benyújtott kereset – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (T-217/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/29)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Görög Köztársaság (képviselők: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou és E. Krompa)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot (1) abban a részében, amelyben az kizár az Európai Unió finanszírozásából a Görög Köztársaság által teljesített egyes kiadásokat 9 657 608,85 EUR bruttó összértékben, amely 9 590 402,53 EUR nettó összértéknek felel meg, amely kiadások teljesítésére és bejelentésére és teljesítésére az EMVA keretében került sor, és amelyek a 2007–2013. közötti vidékfejlesztési program 123A, 125A, 321 és 322 intézkedésére, valamint a 2014–2020. közötti vidékfejlesztési program 4.2, 4.3, 7.2 e 7.4 intézkedésekre vonatkozott a 2011–2018. közötti gazdasági évek tekintetében, és

                  —

                  az alperest kötelezze a Görög Köztársaság részéről felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozatot a 908/2014/EU rendelet (2) 34. cikke (7) bekezdésének téves értelmezése és alkalmazása alapján fogadták el, mivel a pénzügyi kiigazítások azon okból jogellenesek, hogy a Bizottság túllépte értékelési hatáskörének korlátait, a határozat indokolása pedig nem elégséges.

                  2.

                  A második jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy nincs jogszabályi alapja kiigazítás előírásának azon kiadásokat illetően, amelyeket 24 hónappal az első vizsgálatok közlése előtt teljesítettek, továbbá, az 1306/2013/EU rendelet (3) 52. ckke (4) bekezdésének megsértésére hivatkozik, valamint arra a tényre, hogy a Bizottság túllépte ratione temporis hatáskörét, amikor előírt a a vitatott pénzügyi ikigazításokat.

                  3.

                  Az elsősorban a 125A és 123o intézkedés tekintetében előírt kiigazításra vonatkozó harmadik jogalap a ne bis in idem elvének, a jogbiztonság, a megfelelő ügyintézés elvének, a tagállamokra vonatkozó bizalomvédelem elvének, illetve az arányosság elvének megsértésén alapul.

                  4.

                  A negyedik jogalap a 125A intézkedéssel kapcsolatos kiigazításra vonatkozik, és a 65/2011/EU rendelet (4) 24. cikke (2) bekezdése b) pontjának, az 1974/2006/EK rendelet43. cikkének, megsértésén, valamint a nemzeti vidékfejlesztési program rendelkezéseinek megsértésén alapul, amelyet a Bizottság fogadott el a 2007–2013. közötti időszak tekintetében, továbbá az kiigazítás jogszabályi alapjával kapcsolatos indokolás elégtelenségén, a jogszabályi alap és az indokolás hiányán, valamint ténybeli tévedésen ami a pénzügyi átalánykiigazítást és annak mértékét (10 %) illeti.

                  5.

                  A 125Ao intézkedésre vonatkozó ötödik jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozatot a következők megsértésével fogadták el: 1306/2013/EU rendelet 52. cikke, a 908/2014/EU rendelet 34. cikke, valamint a 2015. június 8-i C(2015)3675 iránymutatás, az előzetes, meghallgatáshoz való jog, a védelemhez való jog, a bizalomvédelem és az arányosság elve. A felperes arra is hivatkozik, hogy az indokolás elégtelen, és ténybeli tévedést tartalmaz.

                  6.

                  A hatodik jogalap a 321 és 322 intézkedés tekintetében előírt kiigazításra vonatkozik, és a következőkön alapul: a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdése b) pontjának, valamint a 2015. június 8-i C(2015)3675 iránymutatás megsértése, ténybeli tévedés, hiányos indokolás és az arányosság elvének megsértése.

                  7.

                  A hetedik jogalap a 123A intézkedés tekintetében előírt kiigazításra vonatkozik. E jogalap keretében a felperes arra hivatkozik, hogy az említett kiigazítást a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (1) és (2) bekezdésének, az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkének 908/2014/EU rendelet 34. cikkének megsértésével fogadták el, ténybeli tévedés miatt és elégtelen indokolás alapján. A felperes ezenfelül a meghallgatáshoz való jog megsértésére, valamint a Görög Köztársaság védelmi jogainak, illetve az arányosság elvének a megsértésére hivatkozik.

         (1)  Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2020. február 12-i (EU) 2020/201 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2020, L 42, 17. o.).

         (2)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2014. augusztus 6-i 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (GU 2014, L 255., 59. o.)

         (3)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013, L 347., 549. o.).

         (4)  A vidékfejlesztési támogatási intézkedésekre vonatkozó ellenőrzési eljárások, valamint a kölcsönös megfeleltetés végrehajtása tekintetében az 1698/2005/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2011. január 27-i 65/2011/EU bizottsági rendelet (HL 2011, L 25., 8. o.).


title: T-267/20. sz. ügy: 2020. május 5-én benyújtott kereset – Arbuzov kontra Tanács

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/31

      2020. május 5-én benyújtott kereset – Arbuzov kontra Tanács
      (T-267/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/34)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Felperes: Sergej Arbuzov (Kijev, Ukrajna) (képviselő: M. Mleziva ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2020. március 5-i (KKBP) 2020/373 tanácsi határozatot, (1) valamint az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2020. március 5-i (EU) 2020/370 tanácsi végrehajtási rendeletet (2) annyiban, amennyiben ezek a jogi aktusok a felperest érintik;

                  —

                  az Európai Unió Tanácsát kötelezze a saját költségeinek és a felperes költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megfelelő ügyintézéshez való jog megsértésére alapított jogalap

                              —

                              Keresetének alátámasztása érdekében a felperes többek között azzal érvel, hogy a 2019. március 4-i (KKBP) 2019/354 határozat (3) elfogadásakor a Tanács nem a megfelelő gondossággal járt el, mivel a megtámadott határozat elfogadása előtt nem vizsgálta a felperes állításait és az általa előterjesztett, mellette szóló bizonyítékokat, továbbá mivel kizárólag az Ukrajna főügyésze által előadott rövid ismertetőre támaszkodott és semmiféle kiegészítő információt nem kért az ukrajnai vizsgálat lefolytatására vonatkozóan.

                  2.

                  A második, a felperes tulajdonhoz való jogának megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperes előadja, hogy a vele szemben elfogadott korlátozó intézkedések aránytalanok, szükségtelenek és sértik a tulajdonhoz való jogának védelmével kapcsolatos nemzetközi garanciákat.

                  3.

                  A harmadik, a felperes emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított alapvető jogainak megsértésére alapított jogalap

                              —

                              E tekintetben a felperes előadja, hogy a korlátozó intézkedések vele szembeni elfogadásával megsértették a tisztességes eljáráshoz való jogát, az ártatlanság vélelmét, a védelemhez való jogot és a magántulajdon védelmét.

         (1)  HL 2020. L 71., 10. o.

         (2)  HL 2020. L 71., 1. o.

         (3)  Az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2019. március 4-i (KKBP) 2019/354 tanácsi határozat (HL 2019. L 64., 7. o.; helyesbítés: HL 2019. L 86., 118. o.).


title: T-287/20. sz. ügy: 2020. május 15-én benyújtott kereset – Eggy Food kontra EUIPO (EGGY FOOD)

text:
               6.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 222/38

      2020. május 15-én benyújtott kereset – Eggy Food kontra EUIPO (EGGY FOOD)
      (T-287/20. sz. ügy)
      (2020/C 222/42)
      A keresetlevél nyelve: német

         Felek

         Felperes: Eggy Food GmbH & Co. KG (Osnabrück, Németország) (képviselők: J. Eberhardt és R. Böhm)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: EGGY FOOD európai uniós ábrás védjegy – 1 795 2953. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. március 9-én hozott határozata (R 1316/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  rendelje el az 1 795 2953. sz. európai uniós védjegybejelentés közzétételét;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (2) bekezdésének megsértése.


title: C-401/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Krajský soud v Praze [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Herst s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství (Előzetes döntéshozatal – A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere – 2006/112/EK irányelv – A 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja – Közösségen belüli termékbeszerzés – 20. cikk – A termékkel tulajdonosként való rendelkezés jogának a megszerzése – Egyetlen Közösségen belüli szállítással történő, beszerzési és viszonteladási ügyletek láncolata – A termék jogi helyzetét esetlegesen érintő döntések meghozatalának lehetősége – A szállítás hozzárendelése – Jövedékiadó-felfüggesztéssel történő szállítás – Az értelmező ítéletek időbeli hatálya)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/3

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. április 23-i ítélete (a Krajský soud v Praze [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Herst s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-401/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere - 2006/112/EK irányelv - A 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja - Közösségen belüli termékbeszerzés - 20. cikk - A termékkel tulajdonosként való rendelkezés jogának a megszerzése - Egyetlen Közösségen belüli szállítással történő, beszerzési és viszonteladási ügyletek láncolata - A termék jogi helyzetét esetlegesen érintő döntések meghozatalának lehetősége - A szállítás hozzárendelése - Jövedékiadó-felfüggesztéssel történő szállítás - Az értelmező ítéletek időbeli hatálya)
      (2020/C 230/03)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský soud v Praze

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Herst s.r.o.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 20. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az az adóalany, aki jövedékiadó felfüggesztési eljárás keretében egyetlen Közösségen belüli termékszállítást végez azzal a szándékkal, hogy e termékeket gazdasági tevékenysége céljából megszerezze azt követően, hogy azokat a rendeltetési hely szerinti tagállamban szabad forgalomba bocsátották, e rendelkezés értelmében megszerzi az említett termékekkel tulajdonosként való rendelkezés jogát, feltéve hogy lehetősége van ugyanezen termékek jogi helyzetét esetlegesen érintő döntéseket – köztük különösen azok eladására vonatkozó döntést – hozni.
                  Az a körülmény, hogy ezen adóalanynak mindenekelőtt az volt a szándéka, hogy e termékeket gazdasági tevékenysége céljából megszerezze azt követően, hogy azokat a rendeltetési hely szerinti tagállamban szabad forgalomba bocsátották, olyan körülménynek minősül, amelyet a nemzeti bíróságnak az előtte folyamatban lévő ügy valamennyi sajátos körülményének átfogó értékelése keretében figyelembe kell vennie annak meghatározása céljából, hogy az egymást követő beszerzések közül melyik az, amelyhez az említett Közösségen belüli szállítás kapcsolódik.

                  2)

                  Az uniós joggal ellentétes az, hogy a 2006/112 irányelv valamely rendelkezését átültető, többféleképpen értelmezhető nemzeti adójogi rendelkezéssel szembesülő nemzeti bíróság az in dubio mitius nemzeti alkotmányos elvre támaszkodva az adóalanyra nézve kedvezőbb értelmezést fogadja el még azt követően is, hogy a Bíróság kimondta, hogy az ilyen értelmezés összeegyeztethetetlen az uniós joggal.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20.


title: C-736/18. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 23-i ítélete – Gugler France kontra Alexander Gugler, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) („Fellebbezés – Európai uniós védjegy – A »GUGLER« szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – A Gugler France SA által benyújtott törlési kérelem – A törlést kérő fél és a vitatott védjegy jogosultja közötti gazdasági kapcsolat – Az összetéveszthetőség hiánya”)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/8

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 23-i ítélete – Gugler France kontra Alexander Gugler, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      (C-736/18. P. sz. ügy) (1)

      („Fellebbezés - Európai uniós védjegy - A »GUGLER« szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy - A Gugler France SA által benyújtott törlési kérelem - A törlést kérő fél és a vitatott védjegy jogosultja közötti gazdasági kapcsolat - Az összetéveszthetőség hiánya”)
      (2020/C 230/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Gugler France (képviselő: S. Guerlain ügyvéd)

         A többi fél az eljárásban: Alexander Gugler (képviselő: M.-C. Simon Rechtsanwältin), az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2.

                  A Gugler France SA saját költségein felül viseli az Alexander Gugler és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről a fellebbezési eljárással kapcsolatban felmerült költségeket is.

         (1)  HL C 112., 2019.3.25.


title: T-465/20. sz. ügy: 2020. július 22-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság

text:
               31.8.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 287/46

      2020. július 22-én benyújtott kereset – Ryanair kontra Bizottság
      (T-465/20. sz. ügy)
      (2020/C 287/68)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ryanair DAC (Swords, Írország) (képviselők: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating és I. Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az SA.57369 (2020/N). sz. állami támogatásról – COVID19 – Portugália – A TAP számára nyújtott támogatás – szóló, 2020. június 10-i európai bizottsági (EU) határozatot; (1) valamint

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
                  A felperes emellett kéri, hogy keresetét a Bíróság alapokmányának 23a. cikkében szabályozott gyorsított eljárás keretében bírálják el.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a vitatott határozat nem állapítja meg, hogy a támogatás a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (2) tárgyi hatálya alá tartozik.

                  2.

                  A második jogalap az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése c) pontjának Bizottság általi téves alkalmazásán alapul.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a határozat sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalma, a szolgáltatásnyújtás szabadsága és a letelepedési szabadság elvét.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem indított hivatalos vizsgálati eljárást.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette a vitatott határozat indokolására vonatkozó kötelezettségét.

         (1)  SA.57369 (2020/N). sz. állami támogatásról – COVID19 – Portugália – A TAP számára nyújtott támogatás – szóló, 2020. június 10-i európai bizottsági (EU) határozat (HL 2020. C 228., 1. o.).

         (2)  A nehéz helyzetben lévő, nem pénzügyi vállalkozásoknak nyújtott megmentési és szerkezetátalakítási állami támogatásról szóló iránymutatás (HL 2014. C 249., 1. o.).


title: C-137/18. sz. ügy.: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Landgericht Dresden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – hapeg dresden gmbh kontra Bayrische Straße 6–8 GmbH & Co. KG (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – A szolgáltatásnyújtás szabadsága – 2006/123/EK irányelv – A mérnökök és az építészek munkadíjának legalacsonyabb díjtételét előíró tagállami szabályozás)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/2

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Landgericht Dresden [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – hapeg dresden gmbh kontra Bayrische Straße 6–8 GmbH & Co. KG
      (C-137/18. sz. ügy.) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - A szolgáltatásnyújtás szabadsága - 2006/123/EK irányelv - A mérnökök és az építészek munkadíjának legalacsonyabb díjtételét előíró tagállami szabályozás)
      (2020/C 313/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Dresden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: hapeg dresden gmbh

         Alperes: Bayrische Straße 6–8 GmbH & Co. KG

         Rendelkező rész

      A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkének (1) bekezdését, (2) bekezdésének g) pontját és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint tilos az építészekkel vagy a mérnökökkel kötött szerződésekben olyan díjat megállapítani, amely nem éri el az építészek és a mérnökök díjáról szóló rendelet alapján kiszámítandó díjazás legalacsonyabb díjtételeit.

         (1)  HL C 268., 2018.07. 30.


title: C-647/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. január 15-i végzése (az Okrazhen sad – Vidin [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Corporate Commercial Bank, felszámolás alatt kontra Elit Petrol AD (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Fizetésképtelenségi eljárás – Egy fizetésképtelen hitelintézettel való, egymással szembeni elszámolás végrehajtási feltételeinek visszamenőleges módosítása – Jogállam – A jogbiztonság elve – Hatékony jogorvoslathoz való jog)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/3

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. január 15-i végzése (az Okrazhen sad – Vidin [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Corporate Commercial Bank, felszámolás alatt kontra Elit Petrol AD
      (C-647/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Fizetésképtelenségi eljárás - Egy fizetésképtelen hitelintézettel való, egymással szembeni elszámolás végrehajtási feltételeinek visszamenőleges módosítása - Jogállam - A jogbiztonság elve - Hatékony jogorvoslathoz való jog)
      (2020/C 313/04)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Okrazhen sad – Vidin

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Corporate Commercial Bank, felszámolás alatt

         Alperes: Elit Petrol AD

         Rendelkező rész

      Az Okrazhen sad Vidin (vidini regionális bíróság, Bulgária) által a 2018. október 15-i határozatával benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 455., 2018.12.17.


title: C-522/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. január 29-i végzése (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DŚ kontra Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle (Előzetes döntéshozatal – Okafogyottság)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/2

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. január 29-i végzése (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DŚ kontra Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle
      (C-522/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Okafogyottság)
      (2020/C 313/03)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Najwyższy

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DŚ

         Alperes: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

         Az eljárásban részt vesz: Prokuratura Krajowa

         Rendelkező rész

      A C-522/18. sz. ügyben a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság, Lengyelország) 2018. augusztus 2-i határozatával előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-11/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Azienda ULSS n. 6 Euganea kontra Pia Opera Croce Verde Padova (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Közbeszerzési szerződések – 2014/24/EU irányelv – A 10. cikk h) pontja – A 12. cikk (4) bekezdése – Különös kizárások a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződések esetében – Az állampolgárok védelmét célzó, polgári védelmi és veszélymegelőzési szolgáltatások – Nonprofit szervezetek vagy egyesületek – Rendes és sürgősségi egészségügyi szállítási szolgáltatás – Az ajánlatkérő szervek közötti partnerség elsődleges igénybevételét előíró nemzeti jogszabály – A tagállamoknak a szolgáltatásnyújtás módjának megválasztására vonatkozó szabadsága – Korlátok – Indokolási kötelezettség)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/4

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Azienda ULSS n. 6 Euganea kontra Pia Opera Croce Verde Padova
      (C-11/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Közbeszerzési szerződések - 2014/24/EU irányelv - A 10. cikk h) pontja - A 12. cikk (4) bekezdése - Különös kizárások a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződések esetében - Az állampolgárok védelmét célzó, polgári védelmi és veszélymegelőzési szolgáltatások - Nonprofit szervezetek vagy egyesületek - Rendes és sürgősségi egészségügyi szállítási szolgáltatás - Az ajánlatkérő szervek közötti partnerség elsődleges igénybevételét előíró nemzeti jogszabály - A tagállamoknak a szolgáltatásnyújtás módjának megválasztására vonatkozó szabadsága - Korlátok - Indokolási kötelezettség)
      (2020/C 313/05)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Azienda ULSS n. 6 Euganea

         Alperes: Pia Opera Croce Verde Padova

         Az eljárásban részt vesz: Azienda Ospedaliera di Padova, Regione Veneto, Croce Verde Servizi

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének h) pontját és 12. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tartományi szabályozás, amely a közbeszerzési szerződések odaítélését attól a körülménytől teszi függővé, hogy a közszférához tartozó jogalanyok közötti partnerség nem teszi lehetővé a rendes egészségügyi szállítási szolgáltatás biztosítását, amennyiben a szolgáltatás nyújtásának valamely különös módja melletti döntést a közbeszerzési szerződés odaítélését megelőző szakaszban hozták meg, és az megfelel az egyenlő bánásmód elvének, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának, a kölcsönös elismerés, az arányosság és az átláthatóság elvének.

                  2)

                  A 2014/24 irányelv 10. cikkének h) pontját és 12. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan tartományi szabályozás, amely indokolási kötelezettséget ró az ajánlatkérőre azon döntése vonatkozásában, hogy a rendes egészségügyi szállítási szolgáltatásra irányuló szerződést közbeszerzési eljárás útján, nem pedig közvetlenül, egy másik ajánlatkérővel kötött megállapodás alapján ítéli oda.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-89/19–C-91/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Rieco SpA kontra Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19) (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Közbeszerzési szerződések – 2014/24/EU irányelv – A 12. cikk (3) bekezdése – A közbeszerzési szerződéseket az „in house” szerződésekkel szemben előnyben részesítő nemzeti jogszabály – A tagállamoknak a szolgáltatásnyújtás módjának megválasztására vonatkozó szabadsága – Korlátok – Az ajánlatkérő szerv azon lehetőségét kizáró nemzeti szabályozás, hogy az ajánlatkérő szervek tulajdonában lévő valamely szervezet tőkéjében olyan részesedést szerezzen, amely nem alkalmas e szervezet irányításának vagy vétójognak a biztosítására)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/5

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 6-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Rieco SpA kontra Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19)
      (C-89/19–C-91/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Közbeszerzési szerződések - 2014/24/EU irányelv - A 12. cikk (3) bekezdése - A közbeszerzési szerződéseket az „in house” szerződésekkel szemben előnyben részesítő nemzeti jogszabály - A tagállamoknak a szolgáltatásnyújtás módjának megválasztására vonatkozó szabadsága - Korlátok - Az ajánlatkérő szerv azon lehetőségét kizáró nemzeti szabályozás, hogy az ajánlatkérő szervek tulajdonában lévő valamely szervezet tőkéjében olyan részesedést szerezzen, amely nem alkalmas e szervezet irányításának vagy vétójognak a biztosítására)
      (2020/C 313/06)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Rieco SpA

         Alperesek: Comune di Lanciano, Ecolan SpA (C-89/19), Comune di Ortona, Ecolan SpA (C-90/19), Comune di San Vito Chietino, Ecolan SpA (C-91/19)

         Az eljárásban részt vesz: Comune di Ortona (C-89/19), Comune di Treglio (C-89/19), Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 12. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az „in house szerződésnek” is nevezett valamely belső ügylet megkötését a közbeszerzési szerződés odaítélésének lehetetlenségétől, és mindenesetre annak az ajánlatkérő általi bizonyításától teszi függővé, hogy a belső ügylet igénybevétele kifejezetten milyen előnyökkel jár a köz javára.

                  2)

                  A 2014/24 irányelv 12. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely valamely ajánlatkérő szervet megakadályoz abban, hogy részesedéseket szerezzen olyan jogalany tőkéjében, amelynek a részvényesei más ajánlatkérő szervek, amennyiben e részesedések nem alkalmasak arra, hogy irányítást vagy vétójogot biztosítsanak, és amennyiben az említett ajánlatkérő szerv később együttes irányítási helyzetbe kíván kerülni, és ebből következően lehetőséget kíván szerezni arra, hogy e jogalany javára, amelyek a tőkéje több ajánlatkérő szerv tulajdonában van, közvetlenül ítéljen oda szerződéseket.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-172/19. P. sz. ügy: A Bíróság 2020. január 31-i végzése – Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) kontra Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, Európai Bizottság (Fellebbezés – A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke – Környezet – 2010/75/EU irányelv – Az elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos következtetések – (EU) 2017/1442 végrehajtási határozat – A nagy tüzelőberendezések – Megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatatlanság – A közvetlen érintettség hiánya – A jogi aktus elfogadását eredményező folyamatban való részvétel – A jogi aktus elfogadásával összefüggésben fennálló eljárási garanciák – Az indokolás megváltoztatása – A felperes eljárási jogainak megsértésére alapított jogalapok hiánya – A személyében való érintettség hiánya – Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/6

      A Bíróság 2020. január 31-i végzése – Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) kontra Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH eins energie in sachsen GmbH & Co. KG, Európai Bizottság
      (C-172/19. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke - Környezet - 2010/75/EU irányelv - Az elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos következtetések - (EU) 2017/1442 végrehajtási határozat - A nagy tüzelőberendezések - Megsemmisítés iránti kereset - Elfogadhatatlanság - A közvetlen érintettség hiánya - A jogi aktus elfogadását eredményező folyamatban való részvétel - A jogi aktus elfogadásával összefüggésben fennálló eljárási garanciák - Az indokolás megváltoztatása - A felperes eljárási jogainak megsértésére alapított jogalapok hiánya - A személyében való érintettség hiánya - Nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés)
      (2020/C 313/07)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (képviselők: W. Spieth és N. Hellermann Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein eV, Lausitz Energie Kraftwerke AG, Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (képviselők: W. Spieth és N. Hellermann Rechtsanwälte), Európai Bizottság (képviselők: R. Tricot és A. C. Becker meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Association européenne du charbon et du lignite-et (Euracoal) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-368/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. január 16-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl kontra Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése, valamint 94. cikke – Jogszabályok közelítése – Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások – A helyi hatóságok által a bázisállomások telepítésével kapcsolatban előírt korlátozások – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válasz alapeljárásbeli jogvita eldöntéséhez való szükségességét igazoló okok kellően pontos ismertetésének hiánya – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/6

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. január 16-i végzése (a Consiglio di Stato [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl kontra Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA
      (C-368/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése, valamint 94. cikke - Jogszabályok közelítése - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - A helyi hatóságok által a bázisállomások telepítésével kapcsolatban előírt korlátozások - Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adandó válasz alapeljárásbeli jogvita eldöntéséhez való szükségességét igazoló okok kellően pontos ismertetésének hiánya - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
      (2020/C 313/08)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Consiglio di Stato

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Vodafone Italia SpA, Lindam Srl

         Alperes: Roma Capitale, Regione Lazio, Vodafone Italia SpA, Telecom Italia SpA, Wind Tre SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

         Az eljárásban részt vesz: Regione Lazio, Wind Tre SpA, Telecom Italia SpA, Ente Suore Francescane Missionarie del Cuore Immacolato di Maria e.a., Agenzia Regionale Protezione Ambiente (ARPA), Congregazione delle Religiose di Gesù e Maria

         Rendelkező rész

      A Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) által a 2018. február 2-i határozattal előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.

         (1)  HL C 312., 2019.9.16.


title: C-381/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. január 15-i végzése (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Banca E S. A. kontra G. D. (Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke – Fogyasztóvédelem – 93/13/EK irányelv – A folyamatban lévő eljárás alatt létrehozott új jogorvoslati lehetőség – A jogbiztonság és a tényleges érvényesülés elve)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/7

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. január 15-i végzése (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – SC Banca E S. A. kontra G. D.
      (C-381/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Fogyasztóvédelem - 93/13/EK irányelv - A folyamatban lévő eljárás alatt létrehozott új jogorvoslati lehetőség - A jogbiztonság és a tényleges érvényesülés elve)
      (2020/C 313/09)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Cluj

         Az alapeljárás felei

         Felperes: SC Banca E S. A.

         Alperes: G. D.

         Rendelkező rész

      A jogbiztonság és a tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan eljárási szabály, amely a belső jogrend szerinti jogorvoslati rendszert további jogorvoslati lehetőség és bírósági szint beiktatásával módosítja, és amely az e módosítás időpontjában már folyamatban lévő, fogyasztó, illetve eladó vagy szolgáltató közötti jogvitára is alkalmazandó, mivel ezen új jogorvoslati lehetőség a fogyasztó, illetve az eladó vagy szolgáltató által egyaránt igénybe vehető.

         (1)  HL C 288., 2019.8.26.


title: C-226/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-835/17. sz., Eurofer kontra Bizottság ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen az Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL által 2020. május 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/8

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-835/17. sz., Eurofer kontra Bizottság ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen az Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL által 2020. május 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-226/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 313/10)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL (képviselők: J. Killick advocaat, G. Forwood avocate)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

                  —

                  semmisítse meg a vitatott rendelet (1) 2. cikkét;

                  —

                  másodlagosan, az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé;

                  —

                  a Bizottságot és a Törvényszék előtti eljárásban beavatkozó felet kötelezze a fellebbezés és a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztása érekében a fellebbező négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Téves jogalkalmazás azáltal, hogy a Törvényszék az alaprendelet (2) 3. cikkének (4) bekezdését akként értelmezte, hogy a Bizottság mérlegelési mozgástere kiterjed arra, hogy az 1 %-os piaci részesedést meghaladó behozatalokat „elhanyagolhatóknak” tekintse.

                  2.

                  Azon értékeléssel kapcsolatos hibák, amely szerint a Szerbiából származó „behozatalok volumene” az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdése szempontjából „elhanyagolható” volt. Közelebbről, a Törvényszék:

                              2.1.

                              tévesen alkalmazta a jogot, amikor az árakkal kapcsolatos tényezőket vett figyelembe az elhanyagolhatóság értékelése során, amely egyedül mennyiségi szempontú, a volumenekhez kapcsolódó értékelést jelent;

                              2.2.

                              másodlagosan, tévesen alkalmazta a jogot, amikor elmulasztott figyelembe venni olyan egyéb tényezőket (nevezetesen az áralákínálással és az áron aluli értékesítéssel kapcsolatos adatokat), amelyek (nagyobb pontossággal) kimutathatnák azokat a potenciális hatásokat, amelyeket a behozatalok volumene kiválthat; valamint

                              2.3.

                              a fentieken kívül, nyilvánvaló értékelési hibát követett el és elferdítette a bizonyítékokat annak megállapítása során, hogy a csekély piaci részesedésnek megfelelő volumenekhez társuló átlagárak önmagukban alátámaszthatják azt a kijelentést, hogy a volumen e konkrét ügyben „elhanyagolható”.

                  3.

                  Annak megállapításával kapcsolatos hibák, hogy az alaprendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében „nincs szükség védintézkedésekre”. Közelebbről, a Törvényszék:

                              3.1.

                              tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a Bizottság a potenciális kár elemzése nélkül is megszüntethette a vizsgálatot; valamint

                              3.2.

                              tévesen alkalmazta a jogot és nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor megállapította, hogy a Bizottság az alaprendelet 9. cikke (2) bekezdésének alkalmazása során nem lépte túl a mérlegelési mozgásterét.

                  4.

                  Téves jogalkalmazás annak megállapítása során, hogy a Bizottság nem volt köteles a szerb exportőr vonatkozásában közölni az áralákínálással és az áron aluli értékesítéssel kapcsolatos adatokat. Közelebbről, a Törvényszék:

                              4.1.

                              tévesen alkalmazta a jogot, amkor megállapította, hogy az Eurofer védelemhez való jogának tiszteletben tartása nem követelte meg az áralákínálással és az áron aluli értékesítéssel kapcsolatos adatok közlését;

                              4.2.

                              tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a dömpingellenes vizsgálat során a panaszos nem támaszkodhat a védelemhez való jog tiszteletben tartásából eredő követelményekre; valamint

                              4.3.

                              tévesen alkalmazta a jogot, amikor megállapította, hogy a vitatott rendelet tiszteletben tartja a megfelelő ügyintézéshez való, az Alapjogi Charta 41. cikkében biztosított jogot.

         (1)  A Brazíliából, Iránból, Oroszországból és Ukrajnából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről, valamint a Szerbiából származó egyes melegen hengerelt, sík, vasból, ötvözetlen acélból vagy más ötvözött acélból készült termékek behozatalával kapcsolatos vizsgálat megszüntetéséről szóló (EU) 2017/1795 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2017. L 258., 24. o., helyesbítés: HL 2017. L 319., 81. o.).

         (2)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 176., 21. o.).


title: C-247/20. sz. ügy: Az Appeals Service Northern Ireland (Egyesült Királyság) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VI kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/9

      Az Appeals Service Northern Ireland (Egyesült Királyság) által 2020. április 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VI kontra Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
      (C-247/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/11)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Appeals Service Northern Ireland

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VI

         Alperes: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Köteles-e az állandó tartózkodásra jogosult, EGT-állampolgársággal rendelkező gyermek teljes körű egészségbiztosítást fenntartani ahhoz, hogy megőrizze a 2016. évi rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében önellátó személyként őt megillető tartózkodási jogot?

                  2)

                  A 2004/38 irányelv (1) 7. cikkének (1) bekezdésére és az Európai Unió Bírósága Teixiera ítéletének (C-480/08) 70. pontjában szereplő ítélkezési gyakorlatra tekintettel ellentétes-e az uniós joggal a bevándorlásról (Európai Gazdasági Térség) szóló 2016. évi rendelet 4. cikke (3) bekezdésének (b) pontjában meghatározott követelmény (amely szerint a bevándorlásról [Európai Gazdasági Térség] szóló 2016. évi rendelet 16. cikke (2) bekezdése (b) pontjának (ii) alpontjára tekintettel valamely diák vagy önellátó személy kizárólag abban az esetben rendelkezik az Egyesült Királyságban teljes körű egészségbiztosítással, ha e személy és az összes releváns családtagja is a szóban forgó egészségbiztosítás kedvezményezettje)?

                  3)

                  Az Ahmad v. Secretary of State for the Home Department ítélet [2014] EWCA Civ 988, 53. pontjában szereplő határozatot követően „kölcsönös megállapodásoknak” minősülnek-e az egészségbiztosítást illetően az Egyesült Királyság és az Ír Köztársaság között hatályban lévő, a közös utazási térségre vonatkozó kölcsönös megállapodások, következésképpen azok a 2016. évi rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett teljes körű egészségbiztosításról rendelkeznek-e?

         (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).


title: C-261/20. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Thelen Technopark Berlin GmbH kontra MN

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/10

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Thelen Technopark Berlin GmbH kontra MN
      (C-261/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Thelen Technopark Berlin GmbH

         Alperes: MN

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Megállapítható-e az uniós jog, különösen az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése, az EUMSZ 288. cikk (3) bekezdése és az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdése alapján, hogy a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 15. cikke (1) bekezdése, (2) bekezdésének g) pontja és (3) bekezdése magánszemélyek között folyamatban lévő bírósági eljárás keretében közvetlen hatállyal bír abban az értelemben, hogy már nem alkalmazható az építészek és mérnökök munkadíjáról szóló német rendelet (HOAI) 7. § -ában foglalt, ezen irányelvvel ellentétes nemzeti szabályozás, amely szerint az építészek és mérnökök tervezési és felügyeleti szolgáltatásaira vonatkozó, e díjszabásban megállapított legalacsonyabb díjtételeket – meghatározott kivételekkel –alkalmazni kell, és az építészekkel vagy mérnökökkel kötött szerződésekben foglalt, legalacsonyabb díjtételeket el nem érő munkadíjakban való megállapodás érvénytelen?

                  2)

                  Az 1. kérdésre adott nemleges válasz esetén:

                              a)

                              Az építészek és mérnökök tervezési és felügyeleti szolgáltatásaira kötelezően alkalmazandó legalacsonyabb díjtételek Németországi Szövetségi Köztársaság által a HOAI 7. § -ában történő szabályozása sérti-e az EUMSZ 49. cikk szerinti letelepedési szabadságot vagy az uniós jog egyéb általános elveit?

                              b)

                              A 2. a) kérdésre adott igenlő válasz esetén: Megállapítható-e egy ilyen jogsértés alapján, hogy a magánszemélyek között folyamatban lévő bírósági eljárás keretében a kötelező legalacsonyabb díjtételekre vonatkozó nemzeti szabályozás (a jelen esetben: a HOAI 7. § -a) már nem alkalmazható?

         (1)  HL 2006. L 376., 36. o.


title: C-265/20. sz. ügy: A Hof van beroep Antwerpen (Belgium) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FN kontra Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/11

      A Hof van beroep Antwerpen (Belgium) által 2020. június 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – FN kontra Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM
      (C-265/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/13)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Hof van beroep Antwerpen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: FN

         Alperesek: Universiteit Antwerpen, Vlaamse Autonome Hogeschool Hogere Zeevaartschool, PB, ZK, NG, ZN, UM

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv (1) mellékletét képező, 1999. március 18-án megkötött, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját és az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv (2) mellékletében szereplő, a részmunkaidős foglalkoztatásról szóló keretmegállapodás 4. szakaszának 1. pontját, hogy azokkal ellentétes az, hogy valamely felsőoktatási intézmény a nemzeti szabályozás (egyetemi rendelet 91. cikke) alapján, amely szerint a teljes munkaidőben foglalkoztatott független egyetemi személyzetet véglegesen nevezik ki, a részmunkaidőben foglalkoztatott személyzetet pedig kinevezik, vagy hat évet meg nem haladó, megújítható időszakokra foglalkoztatják, jogosult

                  1.

                  egyetemi oktatót a szabad mérlegelési jogkörre hivatkozva 20 éven keresztül mintegy 20 egymást követő rövid időtartamú részmunkaidős munkaszerződéssel, illetve egy és három év közötti, határozott időre szóló szerződéssel a megújítások teljes számának korlátozása nélkül foglalkoztatni, miközben az összehasonlítható feladatokat ellátó más munkatársak teljes munkaidőre szóló végleges kinevezésben részesültek?

                  2.

                  személyi szabályzatában általános, 50 %-os foglalkoztatási arány formájában csupán a végleges kinevezés feltételeként elérendő alsó küszöbértéket meghatározni, azonban egyetlen olyan kritériumot sem megállapítani, amely alapján az 50 %-os vagy magasabb arányú részmunkaidőben foglalkoztatott munkavállalókat véglegesen kinevezik, illetve határozott időre foglalkoztatják?

                  3.

                  a részmunkaidős egyetemi oktatóhoz a korlátlan „szabad mérlegelési jogkör” alapján foglalkoztatási arányokat rendelni anélkül, hogy objektív kritériumokat állapítana meg, vagy a munkaterhelést objektív módon értékelné?

                  4.

                  azon határozott időre és részmunkaidőben foglalkoztatott egyetemi tanártól, akit a felsőoktatási intézmény „szabad mérlegelési jogkörére” hivatkozva nem foglalkoztat tovább, a foglalkoztatási feltételek állítólagos korábbi visszaélésszerű jellegére való hivatkozás jogát azzal az indokkal megtagadni, hogy ezen egyetemi tanár e feltételeket a rá bízott munkák elvégzése révén úgymond elfogadta, így nem részesülhet az uniós jog szerinti védelemből?

         (1)  HL 1999. L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.

         (2)  HL 1998. L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.


title: C-277/20. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UM

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/12

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. június 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UM
      (C-277/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Kérelmező: UM

         Az eljárásban részt vesz: HW mint ZL hagyatéki gondnoka, Marktgemeinde Kötschach-Mauthen, Finanzamt Spittal Villach

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló, 2012. július 4-i 650/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikke (1) bekezdésének b) pontját, hogy az e rendelkezés értelmében vett öröklési szerződésnek minősül az olyan, Németországban szokásos tartózkodási hellyel rendelkező két német állampolgár között létrejött, egy ausztriai ingatlanra vonatkozó, halál esetére szóló ajándékozási szerződés, amely szerint a megajándékozott az ajándékozó halálát követően a hagyatékkal szembeni kötelmi jogi igénnyel rendelkezik arra vonatkozóan, hogy a tulajdonjogát e szerződés és az ajándékozó halotti anyakönyvi kivonata alapján, tehát a hagyatéki bíróság közreműködése nélkül az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezzék?

                  2)

                  Az e kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
                  Úgy kell e értelmezni a 650/2012 rendelet 83. cikkének (2) bekezdését, hogy ezzel a 650/2012 rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett öröklési szerződésnek minősítendő halál esetére szóló ajándékozási szerződésre vonatkozó, 2015. augusztus 17. előtti jogválasztás érvényességét is szabályozzák?

         (1)  HL 2012. L 201., 107. o.; helyesbítések: HL 2012. L 344., 3. o.; HL 2013. L 60., 140. o.; HL 2019. L 243., 9. o.


title: C-285/20. sz. ügy: A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2020. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/12

      A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) által 2020. június 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – K kontra Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)
      (C-285/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/15)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Centrale Raad van Beroep

         Az alapeljárás felei

         Felperes: K

         Alperes: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni a 883/2004/EK rendelet (1) 65. cikkének (2) és (5) bekezdését, hogy az a teljes munkanélküli személy, aki az e rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti ellátásokban az illetékes tagállamban való részesülés ideje alatt és/vagy munkaviszonyának megszűnése előtt másik tagállamba helyezte át a lakóhelyét, a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint jogosult munkanélküliségi ellátásra?

                  2)

                  Jelentőséggel bír-e e tekintetben, hogy az említett személy milyen – például családi – okokból helyezte át lakóhelyét az illetékes tagállamtól eltérő tagállamba?

         (1)  A szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet. 5. kötet, 72.o.).


title: C-301/20. sz. ügy: Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UE, HC kontra Vorarlberger Landes und Hypothekenbank AG

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/13

      Az Oberster Gerichtshof (Ausztria) által 2020. július 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UE, HC kontra Vorarlberger Landes und Hypothekenbank AG
      (C-301/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő felek: UE, HC

         Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Vorarlberger Landes und Hypothekenbank AG

         További fél: VJ hagyatéka

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló 650/2012/EU rendelet (1) 70. cikkének (3) bekezdését, hogy a bizonyítvány e rendelkezés ellenére lejárati idő nélkül, határozatlan időre kiállított másolata

                              a)

                              határozatlan időre érvényes és hatályos, vagy

                              b)

                              csak a hiteles másolat kiállításának napjától számított hat hónapig érvényes, vagy

                              c)

                              csak egy másik időponttól számított hat hónapig érvényes, vagy

                              d)

                              érvénytelen, és a 650/2012 rendelet 63. cikke értelmében vett felhasználásra alkalmatlan?

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az öröklési ügyekre irányadó joghatóságról, az alkalmazandó jogról, az öröklési ügyekben hozott határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az öröklési ügyekben kiállított közokiratok elfogadásáról és végrehajtásáról, valamint az európai öröklési bizonyítvány bevezetéséről szóló 650/2012/EU rendelet 69. cikkének (3) bekezdésével összhangban értelmezett 65. cikkének (1) bekezdését, hogy a bizonyítvány joghatásai mindazon személyek javára állnak be, akiket a bizonyítványban örökösként, hagyományosként, végrendeleti végrehajtóként, illetve hagyatéki gondnokként név szerint szerepelnek, így az a személy is felhasználhatja a 650/2012 rendelet 63. cikke szerinti bizonyítványt, aki annak kiállítását nem maga kérelmezte?

                  3)

                  Úgy kell-e értelmezni a 650/2012 rendelet 70. cikkének (3) bekezdésével összhangban értelmezett 69. cikkét, hogy az öröklési bizonyítvány hiteles másolatának joghatását el kell ismerni, ha e másolat az első bemutatásakor még érvényes volt, de a hatóság kérelmezett határozatát megelőzően lejárt, vagy azzal nem ellentétes a nemzeti jog, ha az a bizonyítvány érvényességét a határozat meghozatalának időpontjában is megköveteli?

         (1)  HL 2012. L 201., 107. o.; helyesbítések: HL 2012. L 344., 3. o., HL 2013. L 60., 140. o., HL 2019. L 243., 9. o.


title: C-302/20. sz. ügy: A cour d'appel de Paris (Franciaország) által 2020. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A – Másik fél az eljárásban: Autorité des marchés financiers

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/14

      A cour d'appel de Paris (Franciaország) által 2020. július 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – A – Másik fél az eljárásban: Autorité des marchés financiers
      (C-302/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/17)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour d'appel de Paris

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A

         Másik fél az eljárásban: Autorité des marchés financiers

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Először,

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélés) szóló, 2003. január 28-i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a bennfentes információ meghatározása és közzététele, valamint a piaci manipuláció meghatározása tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2003. december 22-i 2003/124/EK bizottsági irányelv (2) 1. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikke 1. pontjának első albekezdését, hogy egy pénzügyi eszköz kibocsátójával kapcsolatos piaci híresztelésről tudósító újságcikk közelgő megjelenésére vonatkozó információ eleget tesz a hivatkozott cikkek által a bennfentes információnak minősüléshez megkövetelt pontosság követelményének?

                              b)

                              A szóban forgó információ pontosságának értékelése szempontjából jelentőséggel bír-e az a körülmény, hogy az újságcikk, amelynek a közelgő megjelenése a szóban forgó információt jelenti, – piaci híresztelésként – említést tesz a nyilvános vételi ajánlatban szereplő árról?

                              c)

                              A cikket jegyző újságíró hírneve, a megjelenést biztosító sajtóorgánum tekintélye és e megjelenésnek az annak tárgyát képező értékpapírok árfolyamára való ténylegesen jelentős (ex post) hatása releváns tényezők-e a szóban forgó információ pontosságának értékelése során?

                  2)

                  Másodszor, azon válasz esetére, amely szerint a szóban forgó információhoz hasonló információ eleget tesz a megkövetelt pontosság követelményének:

                              a)

                              Úgy kell-e értelmezni a piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16-i 596/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 21. cikkét, hogy „újságírás céljából” történik egy piaci híresztelésről tudósító, az újságíró által jegyzett újságcikk közelgő megjelenésére vonatkozó információnak az újságíró egyik szokásos forrásának történő átadása?

                              b)

                              Az e kérdésre adandó válasz függ-e többek között attól, hogy az újságírót a forrás tájékoztatta-e a piaci híresztelésről, vagy sem, vagy hogy a cikk közelgő megjelenésére vonatkozó információ átadása hasznos volt-e ahhoz, hogy a híresztelés hitelességére vonatkozó pontosítást szerezzen e forrástól, vagy sem?

                  3)

                  Harmadszor, úgy kell-e értelmezni az 596/2014/EU rendelet 10. és 21. cikkét, hogy még ha a bennfentes információt az újságíró a 21. cikk alapján „újságírás céljából” teszi is közzé, a közzététel jogos vagy jogosulatlan jellege megköveteli annak értékelését, hogy arra a 10. cikk alapján „[…] (az újságírói) foglalkozás […] szokásos teljesítése keretében” került-e sor?

                  4)

                  Negyedszer, úgy kell-e értelmezni az 596/2014/EU rendelet 10. cikkét, hogy az újságírói foglalkozás szokásos teljesítése keretében a bennfentes információ közzétételének e foglalkozás gyakorlásához feltétlenül szükségesnek kell lennie és tiszteletben kell tartania az arányosság elvét?

         (1)  HL 2003. L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.

         (2)  HL 2003. L 339., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 6. kötet, 348. o.

         (3)  HL 2014. L 173., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 287., 320. o.


title: C-323/20. sz. ügy: Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. július 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DQ kontra Ryanair Designated Activity Company

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/15

      Az Amtsgericht Nürnberg (Németország) által 2020. július 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – DQ kontra Ryanair Designated Activity Company
      (C-323/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/18)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Amtsgericht Nürnberg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DQ

         Alperes: Ryanair Designated Activity Company

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 261/2004/EK rendelet (1) 5. cikkének (3) bekezdése értelmében vett „rendkívüli körülménynek” minősül-e az üzemeltető légi fuvarozó saját személyzetének szakszervezeti sztrájkja?

                  2)

                  Van-e jelentősége annak, hogy az említett sztrájkot a személyzet olyan követelései alapján folytatják, amelyekről eddig a személyzet és az üzemeltető légifuvarozó között nem jött létre szerződéses megállapodás?

                  3)

                  Van-e jelentősége annak, hogy a konkrét sztrájkot a szakszervezettel való tárgyalások közben az üzemeltető légifuvarozó által tanúsított bizonyos magatartás váltotta ki?
                  A Bíróság elnöke 2020. augusztus 7-i végzésével elrendelte az ügynek a Bíróság nyilvántartásából való törlését.

         (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: C-324/20. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt B kontra X-Beteiligungsgesellschaft mbH

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/16

      A Bundesfinanzhof (Németország) által 2020. július 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Finanzamt B kontra X-Beteiligungsgesellschaft mbH
      (C-324/20. sz. ügy)
      (2020/C 313/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesfinanzhof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Finanzamt B

         Alperes: X-Beteiligungsgesellschaft mbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Az egyszeri, és ezért nem időszakosan teljesített szolgáltatás esetében a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) (a továbbiakban: héairányelv) 64. cikke (1) bekezdésének értelmében vett egymást követő elszámolásokat vagy fizetéseket már önmagában megalapozza a részletfizetésre vonatkozó megállapodás?

                  2)

                  Másodsorban, az első kérdésre adott nemleges válasz esetén: a héairányelv 90. cikke (1) bekezdésének értelmében vett nemfizetésből kell-e kiindulni, amennyiben az adófizetésre kötelezett a szolgáltatása teljesítéskor abban állapodik meg, hogy annak ellenértékét öt éves részletben kell kiegyenlíteni, és a nemzeti jog a későbbi fizetés esetére korrekciót ír elő, ami által az adóalap korábbi csökkentése e rendelkezés alapján figyelmen kívül marad?

         (1)  HL 2006. L 347., 1. o.


title: C-351/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-738/18. sz., Dragnea kontra Bizottság ügyben 2020. május 12-én hozott végzése ellen Liviu Dragnea által 2020. július 30-án benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/18

      A Törvényszék (első tanács) T-738/18. sz., Dragnea kontra Bizottság ügyben 2020. május 12-én hozott végzése ellen Liviu Dragnea által 2020. július 30-án benyújtott fellebbezés
      (C-351/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 313/22)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Liviu Dragnea (képviselők: C. Toby, O. Riffaud, B. Entringer ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  a Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék vitatott végzését;

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság határozatát (OCM(2018)20575), amelyet a fellebbező jogi képviselőjének a 2018. október 1-jei levélben küldtek el;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezése alátámasztása érdekében a fellebbező három jogalapra hivatkozik.
      Az első jogalap azon alapul, hogy megsértették az OLAF rendelet (1) 9. cikkének (1) bekezdését, 9. cikkének (2) bekezdését, valamint 9. cikkének (4) bekezdését, továbbá a vizsgálatok során a fellebbező védelemhez való jogát, beleértve a meghallgatáshoz való jogot, valamint az ártatlanság vélelmét.
      A második jogalap azon alapul, hogy megsértették a megfelelő ügyintézés elvét a vizsgálatokkal és annak megtagadásával összefüggésben, hogy az OLAF általi vizsgálat lefolytatásával kapcsolatban vizsgálatot indítsanak.
      A harmadik jogalap azon alapul, hogy megsértették az OLAF általi vizsgálatokkal kapcsolatban a dokumentumokhoz való hozzáférés jogát.

         (1)  Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. szeptember 11-i 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 248., 1. o.).


title: C-114/18. sz. ügy: A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2020. január 17-i végzése (a Court of Appeal [England & Wales] [Civil Division] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sandoz Ltd, Hexal AG kontra G. D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/19

      A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2020. január 17-i végzése (a Court of Appeal [England & Wales] [Civil Division] [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sandoz Ltd, Hexal AG kontra G. D. Searle LLC, Janssen Sciences Ireland
      (C-114/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/23)
      Az eljárás nyelve: angol
      A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: C-537/18. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2020. február 3-i végzése (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – YV által indított eljárás, a Krajowa Rada Sądownictwa részvételével

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/19

      A Bíróság elnökének 2020. február 3-i végzése (a Sąd Najwyższy [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – YV által indított eljárás, a Krajowa Rada Sądownictwa részvételével
      (C-537/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/24)
      Az eljárás nyelve: lengyel
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: C-202/19. P. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/20

      A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság
      (C-202/19. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/26)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-203/19. P. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/20

      A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság
      (C-203/19. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/27)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-204/19. P. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/20

      A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa
      (C-204/19. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/28)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-205/19. P. sz. ügy: A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa

text:
               21.9.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/20

      A Bíróság első tanácsa elnökének 2020. január 20-i végzése – Ryanair DAC, korábban Ryanair Ltd, Airport Marketing Services Ltd kontra Európai Bizottság, az Európai Unió Tanácsa
      (C-205/19. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 313/29)
      Az eljárás nyelve: angol
      Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.