title: C-638/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia (Tagállami kötelezettségszegés – Környezet – 2008/50/EK irányelv – A környezeti levegő minősége – A XI. melléklet 13. cikkének (1) bekezdése – A PM10-re vonatkozó határértékek rendszeres és tartós túllépése a RO32101 zónában [Bukarest, Románia] – A 23. cikk (1) bekezdése – XV. melléklet – A túllépés „lehető legrövidebb” időtartama – Megfelelő intézkedések)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/9

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Európai Bizottság kontra Románia
      (C-638/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - Környezet - 2008/50/EK irányelv - A környezeti levegő minősége - A XI. melléklet 13. cikkének (1) bekezdése - A PM10-re vonatkozó határértékek rendszeres és tartós túllépése a RO32101 zónában [Bukarest, Románia] - A 23. cikk (1) bekezdése - XV. melléklet - A túllépés „lehető legrövidebb” időtartama - Megfelelő intézkedések)
      (2020/C 240/11)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Nicolae és E. Manhaeve meghatalmazottak)

         Alperes: Románia (képviselők kezdetben: A. Wellman, O.-C. Ichim, M. Chicu és C.-R. Canţăr, később: E. Gane, A. Wellman, O.-C. Ichim és M. Chicu meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Románia egyrészről – mivel 2007 óta legalábbis 2016-ig szisztematikusan és tartósan nem tartotta tiszteletben a PM10-koncentrációra vonatkozó napi határértékeket, továbbá mivel a 2013. év kivételével 2007-től 2014-ig szisztematikusan és tartósan nem tartotta tiszteletben a PM10-koncentrációra vonatkozó éves határértékeket a RO32101 zónában (Bukarest, Románia) – nem teljesítette a környezeti levegő minőségéről és a Tisztább levegőt Európának elnevezésű programról szóló, 2008. május 21-i 2008/50/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikkének az ezen irányelv XI. mellékletével összefüggésben értelmezett (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, másrészről pedig e zóna esetében 2010. június 11-től nem teljesítette az ezen irányelv XV. mellékletével összefüggésben értelmezett 23. cikkének (1) bekezdése szerinti kötelezettségeit, és különösen a 23. cikk (1) bekezdésének második albekezdése szerinti, annak biztosítására irányuló kötelezettségét, hogy a határértékek túllépésének időtartama a lehető legrövidebb ideig tartson.

                  2)

                  A Bíróság Romániát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 445., 2018.12.10.


title: C-627/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nelson Antunes da Cunha, Lda kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) (Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – EUMSZ 108. cikk – A belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatási program – A jogellenes támogatások visszatéríttetését elrendelő európai bizottsági határozat – (EU) 2015/1589 rendelet – A 17. cikk (1) bekezdése – Tízéves elévülési idő – A Bizottság visszatéríttetési hatáskörére való alkalmazás – A 16. cikk (2) és (3) bekezdése – Rövidebb elévülési időt előíró nemzeti szabályozás – A tényleges érvényesülés elve)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/8

      A Bíróság (második tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Nelson Antunes da Cunha, Lda kontra Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)
      (C-627/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Állami támogatások - EUMSZ 108. cikk - A belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatási program - A jogellenes támogatások visszatéríttetését elrendelő európai bizottsági határozat - (EU) 2015/1589 rendelet - A 17. cikk (1) bekezdése - Tízéves elévülési idő - A Bizottság visszatéríttetési hatáskörére való alkalmazás - A 16. cikk (2) és (3) bekezdése - Rövidebb elévülési időt előíró nemzeti szabályozás - A tényleges érvényesülés elve)
      (2020/C 240/10)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Coimbra

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Nelson Antunes da Cunha, Lda

         Alperes: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13-i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet 17. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben a Bizottság támogatások visszatéríttetésére vonatkozó hatáskörének érvényesítésére előírt tízéves elévülési idő kizárólag a Bizottság és az általa hozott visszatéríttetési határozat címzett tagállama közötti jogviszonyokban alkalmazandó.

                  2)

                  A 2015/1589 rendelet 16. cikkének (2) bekezdését, amely szerint a visszatéríttetendő támogatás magában foglalja a kamatokat, és az ugyanezen cikk (3) bekezdésében foglalt tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes a nemzeti elévülési idő alkalmazása a támogatás visszatéríttetésére, amennyiben e határidő az e támogatást jogellenesnek nyilvánító és a visszatéríttetést elrendelő bizottsági határozat meghozatala előtt lejárt, vagy amennyiben az elévülési idő eltelt, mégpedig elsősorban az e határozat nemzeti hatóságok általi végrehajtásának késedelmes jellege miatt.

         (1)  HL C 455., 2018.12.17.


title: C-641/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. május 7-i ítélete (a Tribunale di Genova [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LG és társai kontra Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 44/2001/EK rendelet – Az 1. cikk (1) bekezdése – A „polgári és kereskedelmi ügyek”, valamint a „közigazgatási ügyek” fogalma – Hatály – Hajók osztályozását és tanúsítását végző társaságok tevékenységei – Acta iure imperii és acta iure gestionis – Közhatalmi jogkör – Joghatóság alóli mentesség)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/10

      A Bíróság (első tanács) 2020. május 7-i ítélete (a Tribunale di Genova [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LG és társai kontra Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale
      (C-641/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 44/2001/EK rendelet - Az 1. cikk (1) bekezdése - A „polgári és kereskedelmi ügyek”, valamint a „közigazgatási ügyek” fogalma - Hatály - Hajók osztályozását és tanúsítását végző társaságok tevékenységei - Acta iure imperii és acta iure gestionis - Közhatalmi jogkör - Joghatóság alóli mentesség)
      (2020/C 240/12)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale di Genova

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: LG és társai

         Alperesek: Rina SpA, Ente Registro Italiano Navale

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a hajók harmadik állam javára és megbízásából történő osztályozására és tanúsítására irányuló tevékenységet folytató magánjogi jogi személyekkel szemben indított kártérítési kereset az e rendelkezés értelmében vett „polgári és kereskedelmi ügyek” fogalmába, következésképpen pedig e rendelet hatálya alá tartozik, amennyiben e tevékenységet nem az uniós jog értelmében vett közhatalmi jogkörök alapján gyakorolják, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. A joghatóság alóli mentességre vonatkozó nemzetközi szokásjogi elvvel nem ellentétes az említett rendelet által előírt joghatóságnak az eljáró nemzeti bíróság általi, ilyen keresetre vonatkozó jogvitában történő gyakorlása, amennyiben e bíróság megállapítja, hogy e szervezetek nem éltek a nemzetközi jog értelmében vett közhatalmi jogkörökkel.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-667/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone kontra Ministerraad (Előzetes döntéshozatal – 2009/138/EK irányelv – Jogvédelmi biztosítás – 201. cikk – A biztosítottnak a képviselője szabad kiválasztásához való joga – Bírósági eljárás – Fogalom – Közvetítői eljárás)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/11

      A Bíróság (harmadik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Grondwettelijk Hof [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone kontra Ministerraad
      (C-667/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2009/138/EK irányelv - Jogvédelmi biztosítás - 201. cikk - A biztosítottnak a képviselője szabad kiválasztásához való joga - Bírósági eljárás - Fogalom - Közvetítői eljárás)
      (2020/C 240/14)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Grondwettelijk Hof

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Orde van Vlaamse Balies, Ordre des barreaux francophones et germanophone

         Alperes: Ministerraad

         Rendelkező rész

      A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Szolvencia II) 201. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a „bírósági eljárás” e rendelkezés értelmében vett fogalma magában foglalja azt a bírósági vagy bíróságon kívüli közvetítői eljárást, amelyben valamely bíróság akár ezen eljárás megindításakor, akár annak lezárását követően részt vesz vagy részt vehet.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-749/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Cour administrative [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – B és társai kontra Administration des contributions directes (Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 54. cikk – Letelepedés szabadsága – Adójogszabályok – Társasági adó – Anya- és leányvállalatok – Vertikális és horizontális adóintegráció)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/12

      A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Cour administrative [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – B és társai kontra Administration des contributions directes
      (C-749/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 54. cikk - Letelepedés szabadsága - Adójogszabályok - Társasági adó - Anya- és leányvállalatok - Vertikális és horizontális adóintegráció)
      (2020/C 240/15)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour administrative

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: B és társai

         Alperes: Administration des contributions directes

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely amellett, hogy elismeri a belföldi illetőségű anyavállalatnak vagy a külföldi illetőségű anyavállalat e tagállamban lévő állandó telephelyének és ezek belföldi illetőségű leányvállalatának vertikális adóintegrációját, nem engedi meg a horizontális adóintegrációt a külföldi illetőségű anyavállalat belföldi illetőségű leányvállalatai között.

                  2)

                  Az EUMSZ 49. és EUMSZ 54. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely azzal a hatással jár, hogy a más tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalatot arra kötelezi, hogy megszüntesse az egyik leányvállalata és több belföldi illetőségű unokavállalata között fennálló vertikális adóintegrációt annak érdekében, hogy e leányvállalat az említett anyavállalat más belföldi leányvállalataival horizontális adóintegrációt hozzon létre, akkor is, amikor az integráló belföldi leányvállalat ugyanaz marad, és az integráció fennállására a nemzeti jogszabályban előírt minimális időtartam letelte előtt történő megszüntetés az érintett társaságok adójának utólagos, egyedi megállapítását vonja maga után.

                  3)

                  Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes valamely tagállam adóintegrációs rendszerre vonatkozó szabályozása, amely előírja, hogy az ilyen rendszerben való részvétel engedélyezésére irányuló minden kérelmet az első olyan adóév vége előtt be kell nyújtani az illetékes hatósághoz, amelynek vonatkozásában e rendszer alkalmazását kérik.

         (1)  HL C 93., 2019.3.11.


title: C-772/18. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Korkein oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra B (Előzetes döntéshozatal – Védjegyek – 2008/95/EK irányelv – Az 5. cikk (1) bekezdése – Az 5. cikk (3) bekezdésének b) és c) pontja – Bitorlás – A „gazdasági tevékenység körében történő használat” fogalma – Szabad forgalomba bocsátott áru – Behozatal – Raktározás – Áruk forgalomba hozatal céljából történő raktáron tartása – Kivitel)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/13

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Korkein oikeus [Finnország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra B
      (C-772/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Védjegyek - 2008/95/EK irányelv - Az 5. cikk (1) bekezdése - Az 5. cikk (3) bekezdésének b) és c) pontja - Bitorlás - A „gazdasági tevékenység körében történő használat” fogalma - Szabad forgalomba bocsátott áru - Behozatal - Raktározás - Áruk forgalomba hozatal céljából történő raktáron tartása - Kivitel)
      (2020/C 240/16)
      Az eljárás nyelve: finn

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Korkein oikeus

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A

         Alperes: B

         Rendelkező rész

      A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikke (3) bekezdésének b) és c) pontjával összefüggésben értelmezett 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azt a kereskedelmi tevékenységet hivatásszerűen nem folytató személyt, aki árukat vesz át, valamely tagállamban szabad forgalomba bocsát, és olyan nyilvánvalóan nem magáncélú használatra szánt árukat megőriz, amelyeket a lakcímére harmadik országból adtak fel, és amelyeken valamely védjegyet a jogosult engedélye nélkül helyeztek el, úgy kell tekinteni, mint aki a védjegyet az utóbbi rendelkezés értelmében gazdasági tevékenység körében használja.

         (1)  HL C 72., 2019.2.25.


title: C-797/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) – Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások – A Görög Köztársaság által teljesített kiadások – 1782/2003/EK rendelet – 796/2004/EK rendelet – 1120/2009 rendelet – 1306/2013/EU rendelet – Területalapú támogatási program – Az „állandó legelő” fogalma – Pénzügyi átalánykorrekciók – 1698/2005/EK rendelet – A kiadások támogathatóságának értékelése – Irányító hatóság – 1290/2005/EK rendelet – Kiadások, amelyekre 24 hónapos határidő vonatkozik – 817/2004/EK rendelet – Hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciórendszer – A korrekció számítási módszere)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/13

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. április 30-i ítélete – Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság
      (C-797/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) - Az európai uniós finanszírozásból kizárt kiadások - A Görög Köztársaság által teljesített kiadások - 1782/2003/EK rendelet - 796/2004/EK rendelet - 1120/2009 rendelet - 1306/2013/EU rendelet - Területalapú támogatási program - Az „állandó legelő” fogalma - Pénzügyi átalánykorrekciók - 1698/2005/EK rendelet - A kiadások támogathatóságának értékelése - Irányító hatóság - 1290/2005/EK rendelet - Kiadások, amelyekre 24 hónapos határidő vonatkozik - 817/2004/EK rendelet - Hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciórendszer - A korrekció számítási módszere)
      (2020/C 240/17)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselők: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou és A. Vasilopoulou meghatalmazottak)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis, D. Triantafyllou és J. Aquilina meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszéke 2018. október 4-i Görögország kontra Bizottság ítélete (T-272/16, nem tették közzé, EU:T:2018:651) rendelkező részének 1. pontját, amennyiben a Törvényszék elutasította a Görög Köztársaságnak a legelőkre vonatkozó területalapú támogatásokkal kapcsolatban a 2012-es és 2013-as igénylési év tekintetében alkalmazott 25 %-os és 10 %-os átalánykorrekcióra, valamint a 2013. igénylési év tekintetében alkalmazott 37 133 161,78 euró összegű egyszeri korrekcióra vonatkozó keresetét, amely korrekciókat az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2016. március 17-i (EU) 2016/417 bizottsági végrehajtási határozat ír elő a támogatható állandó legelők meghatározásának és ellenőrzésének hiányosságai miatt.

                  2)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszéke 2018. október 4-i Görögország kontra Bizottság ítélete (T-272/16, nem tették közzé, EU:T:2018:651) rendelkező részének 2. pontját, amennyiben az a költségekről határoz.

                  3)

                  A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  4)

                  A Bíróság megsemmisíti a 2016/417 végrehajtási határozatot, amennyiben az a Görög Köztársasággal szemben a legelőkre vonatkozó területalapú támogatások vonatkozásában a 2012-es és 2013-as igénylési év tekintetében 25 %-os és 10 %-os átalánykorrekciót, valamint a 2013-as igénylési év tekintetében 37 163 161,78 euró összegű egyszeri korrekciót ír elő, a támogatható állandó legelők meghatározásának és ellenőrzésének hiányosságai miatt.

                  5)

                  A Görög Köztársaság és az Európai Bizottság maguk viselik az elsőfokú eljárásban és a fellebbezési eljárásban felmerült saját költségeiket.

         (1)  HL C 72., 2019.2.25.


title: C-810/18. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Krajský súd v Trnave [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o. kontra Finančné riaditeľstvo SR (Előzetes döntéshozatal – 2658/87/EGK rendelet – Vámunió és Közös Vámtarifa – Tarifális besorolás – Kombinált Nómenklatúra – 8525 80 91 vámtarifaalszám – Digitális fényképezőgépek – Videokamera-felvevők – Digitális videokamera, amely 800 × 600 pixelnél kisebb képfelbontásban képes állóképek és videofelvételek készítésére és rögzítésére)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/14

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Krajský súd v Trnave [Szlovákia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o. kontra Finančné riaditeľstvo SR
      (C-810/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2658/87/EGK rendelet - Vámunió és Közös Vámtarifa - Tarifális besorolás - Kombinált Nómenklatúra - 8525 80 91 vámtarifaalszám - Digitális fényképezőgépek - Videokamera-felvevők - Digitális videokamera, amely 800 × 600 pixelnél kisebb képfelbontásban képes állóképek és videofelvételek készítésére és rögzítésére)
      (2020/C 240/18)
      Az eljárás nyelve: szlovák

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Krajský súd v Trnave

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DHL Logistics (Slovakia) spol. s r. o.

         Alperes: Finančné riaditeľstvo SR

         Rendelkező rész

      A vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrának a 2008. szeptember 19-i 1031/2008/EK bizottsági rendelettel, a 2009. szeptember 30-i 948/2009/EK bizottsági rendelettel, a 2010. október 5-i 861/2010/EU bizottsági rendelettel, a 2011. szeptember 27-i 1006/2011/EU bizottsági rendelettel, valamint a 2012. október 9-i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel módosított, egymást követő változatait úgy kell értelmezni, hogy „videokamera-felvevőkként” a KN 8525 80 91 vámtarifaalszáma alá tartoznak a kettős funkcióval rendelkező, azaz mind állóképek, mind videofelvételek készítésére és rögzítésére alkalmas digitális videokamerák, jóllehet e kamerák videofelvételeket kizárólag 800 x 600 pixelnél alacsonyabb képfelbontásban képesek készíteni és rögzíteni, amennyiben e digitális videokamerák elsődleges funkciója ilyen felvételek készítése és rögzítése, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 82., 2019.3.4.


title: C-15/19. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a dla Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA kontra Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri. (Előzetes döntéshozatal – Környezet – Hulladékok – 1999/31/EK irányelv – Meglévő hulladéklerakók – A hulladéklerakók utógondozási időszaka – Meghosszabbítás – A hulladéklerakóban való elhelyezés költségei – A szennyező fizet elve – Az irányelv időbeli hatálya)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/16

      A Bíróság (második tanács) 2020. május 14-i ítélete (a dla Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA kontra Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri.
      (C-15/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - Hulladékok - 1999/31/EK irányelv - Meglévő hulladéklerakók - A hulladéklerakók utógondozási időszaka - Meghosszabbítás - A hulladéklerakóban való elhelyezés költségei - A szennyező fizet elve - Az irányelv időbeli hatálya)
      (2020/C 240/20)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte suprema di cassazione

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A.m.a. – Azienda Municipale Ambiente SpA

         Alperes: Consorzio Laziale Rifiuti – Co.La.Ri.

         Rendelkező rész

      A hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv 10. és 14. cikkét akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes egy nemzeti rendelkezés olyan értelmezése, amely szerint az ezen irányelv átültetésének időpontjában üzemelő hulladéklerakókat alá kell vetni az ezen irányelvből eredő kötelezettségeknek, különösen az e hulladéklerakók utógondozási időszaka meghosszabbításának, anélkül hogy különbséget kellene tenni a hulladékok tárolásának időpontja alapján, vagy olyan intézkedést kellene előírni, amely az e meghosszabbítás hulladékbirtokos tekintetében gyakorolt pénzügyi hatásainak korlátozására irányul.

         (1)  HL C 164., 2019.5.13.


title: C-17/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók – Szociális biztonság – 1408/71/EGK rendelet – Alkalmazandó jog – A 14. cikk 1. pontjának a) alpontja és 2. pontjának b) alpontja – 883/2004/EK rendelet – A 12. cikk (1) bekezdése – A 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja – Kiküldött munkavállalók – Két vagy több tagállamban tevékenységet végző munkavállalók – 574/72/EGK rendelet – A 11. cikk (1) bekezdésének a) pontja – A 12a. cikk 2. pontjának a) alpontja és 4. pontjának a) alpontja – 987/2009/EK rendelet – A 19. cikk (2) bekezdése – E 101 és A1 igazolások – Kötelező hatály – Terjedelem – Szociális biztonság – Munkajog)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/17

      A Bíróság (ötödik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – a Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures elleni büntetőeljárás
      (C-17/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - Alkalmazandó jog - A 14. cikk 1. pontjának a) alpontja és 2. pontjának b) alpontja - 883/2004/EK rendelet - A 12. cikk (1) bekezdése - A 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Kiküldött munkavállalók - Két vagy több tagállamban tevékenységet végző munkavállalók - 574/72/EGK rendelet - A 11. cikk (1) bekezdésének a) pontja - A 12a. cikk 2. pontjának a) alpontja és 4. pontjának a) alpontja - 987/2009/EK rendelet - A 19. cikk (2) bekezdése - E 101 és A1 igazolások - Kötelező hatály - Terjedelem - Szociális biztonság - Munkajog)
      (2020/C 240/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Bouygues travaux publics, Elco construct Bucarest, Welbond armatures

         Rendelkező rész

      A 2005. április 13-i 647/2005/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet 11. cikke (1) bekezdésének a) pontját, 12a. cikke 2. pontjának a) alpontját és 4. pontjának a) alpontját, valamint a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló 883/2004/EK rendelet végrehajtására vonatkozó eljárás megállapításáról szóló, 2009. szeptember 16-i 987/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a valamely tagállam illetékes intézménye által a tevékenységüket valamely más tagállam területén végző munkavállalók részére az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 14. cikke 1. pontjának a) alpontja vagy 14. cikke 2. pontjának b) alpontja alapján kiállított E 101 igazolás, és az ezen intézmény által az ilyen munkavállalók részére a 2012. május 22-i 465/2012/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 12. cikkének (1) bekezdése és 13. cikkének (1) bekezdése alapján kiállított A1 igazolás ez utóbbi tagállam bíróságait kizárólag a szociális biztonság területén köti.

         (1)  HL C 103., 2019.3.18.


title: C-148/19. P sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. május 7-i ítélete – BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA kontra Európai Bizottság, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH) (Fellebbezés – Állami támogatások – Az acéliparnak nyújtott regionális támogatások – A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat – Az „állami támogatás” fogalma – Előny – A magánszereplő kritériuma – Nyilvánvaló hiba – Bizonyítási teher – A bírósági felülvizsgálat korlátai)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/18

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. május 7-i ítélete – BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA kontra Európai Bizottság, Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)
      (C-148/19. P sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Állami támogatások - Az acéliparnak nyújtott regionális támogatások - A támogatásokat a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító határozat - Az „állami támogatás” fogalma - Előny - A magánszereplő kritériuma - Nyilvánvaló hiba - Bizonyítási teher - A bírósági felülvizsgálat korlátai)
      (2020/C 240/23)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Fellebbezők: BTB Holding Investments SA, Duferco Participations Holding SA (képviselők: J.-F. Bellis, R. Luff, M. Favart és Q. Declève ügyvédek)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: Bottka V. és G. Luengo meghatalmazottak), Foreign Strategic Investments Holding (FSIH)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság a BTB Holding Investments SA-t és a Duferco Participations Holding SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-168/19. és C-169/19. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Corte dei Conti [Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia – Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – HB (C-168/19), IC (C-169/19) kontra Istituto nazionale della previdenza sociale (Előzetes döntéshozatal – Személyek szabad mozgása – EUMSZ 21. cikk – Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – EUMSZ 18. cikk – A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény – A közszektor munkavállalói – Nyugdíjas, akinek lakóhelye az öregségi nyugdíjat folyósító tagállamtól eltérő tagállamban van, és nem rendelkezik a lakóhely szerinti tagállam állampolgárságával – Jövedelemadó – Az adókedvezmények állítólagos elvesztése – A szabad mozgás állítólagos korlátozása és állítólagos hátrányos megkülönböztetés)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/19

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Corte dei Conti [Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia – Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – HB (C-168/19), IC (C-169/19) kontra Istituto nazionale della previdenza sociale
      (C-168/19. és C-169/19. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Személyek szabad mozgása - EUMSZ 21. cikk - Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - EUMSZ 18. cikk - A kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény - A közszektor munkavállalói - Nyugdíjas, akinek lakóhelye az öregségi nyugdíjat folyósító tagállamtól eltérő tagállamban van, és nem rendelkezik a lakóhely szerinti tagállam állampolgárságával - Jövedelemadó - Az adókedvezmények állítólagos elvesztése - A szabad mozgás állítólagos korlátozása és állítólagos hátrányos megkülönböztetés)
      (2020/C 240/24)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Corte dei Conti – Sezione Giurisdizionale Per la Regione Puglia

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: HB (C-168/19), IC (C-169/19)

         Alperes: Istituto nazionale della previdenza sociale

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 18. és EUMSZ 21. cikkel nem ellentétes egy olyan adórendszer, amely egy, két tagállam között a kettős adóztatás elkerülése érdekében létrejött egyezményből következik, amely alapján ezen államok öregségi nyugdíjakra vonatkozó adóztatási joghatósága annak függvényében oszlik meg, hogy e nyugdíjak kedvezményezettjei a magánszektorba vagy a közszektorba tartozó állást töltöttek-e be, és az utóbbi esetben annak függvényében, hogy rendelkeznek-e, vagy sem, a lakóhelyük szerinti tagállam állampolgárságával.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-184/19. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hecta Viticol SRL kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală [ANAF] – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi (Előzetes döntéshozatal – 92/83/EGK és 92/84/EGK irányelv – A bor és a bortól vagy sörtől eltérő csendes erjesztett italok jövedéki adójának mértéke – Differenciált jövedékiadó-mértékek – A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/19

      A Bíróság (hetedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Curtea de Apel Bucureşti [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Hecta Viticol SRL kontra Agenţia Naţională de Administrare Fiscală [ANAF] – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi
      (C-184/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 92/83/EGK és 92/84/EGK irányelv - A bor és a bortól vagy sörtől eltérő csendes erjesztett italok jövedéki adójának mértéke - Differenciált jövedékiadó-mértékek - A jogbiztonság és a bizalomvédelem elve)
      (2020/C 240/25)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Bucureşti

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Hecta Viticol SRL

         Alperesek: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală [ANAF] – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor, Biroul Vamal de Interior Buzău, Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Galaţi

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19-i 92/83/EGK tanácsi irányelv 7., 11. és 15. cikkét, valamint az alkohol és az alkoholtartalmú italok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, 1992. október 19-i 1992/84/EGK tanácsi irányelv 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azok nem írják elő azonos jövedékiadó-mértékek megállapítását a 92/83 irányelv értelmében vett „bor” kategóriába és az ezen irányelv értelmében vett „boron és sörön kívüli erjesztett italok” kategóriába tartozó alkoholtartalmú italokra.

                  2)

                  A jogbiztonság és a bizalomvédelem elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely anélkül módosítja a boron és sörön kívüli erjesztett italok jövedéki adójának mértékét, hogy átmeneti szabályozást írna elő, ha az ilyen módosítás nyolc nappal az annak alapjául szolgáló jogi aktus közzétételét követően lép hatályba, és nem jár azzal, hogy az adóalanyok gazdasági kiigazításokat végeznek, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

         (1)  HL C 187., 2019.6.3.


title: C-189/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Spenner GmbH & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland (Előzetes döntéshozatal – Környezet – Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek az Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere – 2003/87/EK irányelv – 10a. cikk – Kibocsátási egységek ingyenes kiosztására vonatkozó átmeneti rendszer – 2011/278/EU határozat – 9. cikk – A múltbeli tevékenységi szint meghatározása – Valamely létesítmény alapidőszak előtt bekövetkező jelentős kapacitásváltozása – A releváns alapidőszak meghatározása)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/20

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Spenner GmbH & Co. KG kontra Bundesrepublik Deutschland
      (C-189/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek az Európai Unión belüli kereskedelmi rendszere - 2003/87/EK irányelv - 10a. cikk - Kibocsátási egységek ingyenes kiosztására vonatkozó átmeneti rendszer - 2011/278/EU határozat - 9. cikk - A múltbeli tevékenységi szint meghatározása - Valamely létesítmény alapidőszak előtt bekövetkező jelentős kapacitásváltozása - A releváns alapidőszak meghatározása)
      (2020/C 240/26)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Spenner GmbH & Co. KG

         Alperes: Bundesrepublik Deutschland

         Rendelkező rész

                  1)

                  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat 9. cikkének (9) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó a meglévő létesítmény kapacitásának az e határozat 9. cikke (1) bekezdésének megfelelően meghatározott alapidőszakot megelőzően bekövetkező jelentős bővítéseire.

                  2)

                  A 2011/278 határozat 9. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az nem kötelezi az illetékes nemzeti hatóságot arra, hogy maga határozza meg a létesítmény múltbeli tevékenységi szintjeinek értékeléséhez releváns alapidőszakot.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-191/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Landgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OI kontra Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – A légi utasok kártalanítása visszautasított beszállás esetén – Visszautasított beszállás – Járat törlése – Csatlakozást magában foglaló repülőút – A repülőút részét képező egyik légi járatra vonatkozó foglalásnak az utas akarata ellenére történő módosítása – Az utas késedelem nélküli megérkezése a végső célállomására)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/21

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Landgericht Frankfurt am Main [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OI kontra Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
      (C-191/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - A légi utasok kártalanítása visszautasított beszállás esetén - Visszautasított beszállás - Járat törlése - Csatlakozást magában foglaló repülőút - A repülőút részét képező egyik légi járatra vonatkozó foglalásnak az utas akarata ellenére történő módosítása - Az utas késedelem nélküli megérkezése a végső célállomására)
      (2020/C 240/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Frankfurt am Main

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OI

         Alperes: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

         Rendelkező rész

      A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet, és különösen annak 7. cikkét úgy kell értelmezni, hogy nem illeti meg kártalanítás az olyan utast, aki egységes foglalással rendelkezik egy csatlakozást magában foglaló repülőútra, amennyiben a foglalását akarata ellenére módosították, aminek következtében egyrészt nem szállt be a lefoglalt repülőútjának a részét képező első légi járatra, holott e légi járatot üzemeltették, másrészt helyet foglaltak számára egy későbbi légi járatra, ami lehetővé tette számára, hogy beszálljon a lefoglalt repülőútjának a részét képező második légi járatra, és így az eredetileg tervezett időpontban megérkezzen a végső célállomására.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-208/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NK kontra MS, AS (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – A fogyasztók jogai – 2011/83/EU irányelv – Hatály – A 3. cikk (3) bekezdésének f) pontja – Az „új épületek építésére vonatkozó szerződések” fogalma – A 16. cikk c) pontja – „A fogyasztó által megadott jellemzőknek megfelelően elkészített vagy egyértelműen a fogyasztó személyére szabott áruk” fogalma – Építész és fogyasztó között létrejött, új családi ház megtervezésére irányuló szerződés)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/21

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – NK kontra MS, AS
      (C-208/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - A fogyasztók jogai - 2011/83/EU irányelv - Hatály - A 3. cikk (3) bekezdésének f) pontja - Az „új épületek építésére vonatkozó szerződések” fogalma - A 16. cikk c) pontja - „A fogyasztó által megadott jellemzőknek megfelelően elkészített vagy egyértelműen a fogyasztó személyére szabott áruk” fogalma - Építész és fogyasztó között létrejött, új családi ház megtervezésére irányuló szerződés)
      (2020/C 240/28)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Az alapeljárás felei

         Felperes: NK

         Alperesek: MS, AS

         Rendelkező rész

                  1)

                  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (3) bekezdésének f) pontját úgy kell értelmezni, hogy az építész és a fogyasztó között létrejött olyan szerződés, amelynek alapján az előbbi kizárólag egy építendő családi ház megtervezését és ezzel összefüggésben tervek elkészítését vállalja az utóbbi számára, e rendelkezés értelmében nem minősül új épület építésére vonatkozó szerződésnek.

                  2)

                  A 2011/83 irányelv 2. cikkének 3. és 4. pontját, valamint 16. cikkének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az építész és a fogyasztó között létrejött olyan szerződés, amelynek alapján az előbbi az utóbbi számára, annak előírásai és kívánságai szerint egy építendő családi ház megtervezését és ezzel összefüggésben tervek elkészítését vállalja, az utóbbi rendelkezés értelmében nem minősül a fogyasztó által megadott jellemzőknek megfelelően elkészített vagy egyértelműen a fogyasztó személyére szabott áruk értékesítésére irányuló szerződésnek.

         (1)  HL C 172., 2019.5.20.


title: C-211/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UO kontra Készenléti Rendőrség (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme – 2003/88/EK irányelv – Hatály – Eltérés – Az 1. cikk (3) bekezdése – 89/391/EGK irányelv – A 2. cikk (2) bekezdése – A készenléti rendőrség tevékenysége)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/22

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UO kontra Készenléti Rendőrség
      (C-211/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - A munkavállalók biztonságának és egészségének védelme - 2003/88/EK irányelv - Hatály - Eltérés - Az 1. cikk (3) bekezdése - 89/391/EGK irányelv - A 2. cikk (2) bekezdése - A készenléti rendőrség tevékenysége)
      (2020/C 240/29)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UO

         Alperes: Készenléti Rendőrség

         Rendelkező rész

      A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy ezen irányelv 2. cikkének 1. és 2. pontját alkalmazni kell a rendvédelmi szervek azon tagjaira, akik valamely tagállam külső határain határőrizeti feladatokat látnak el harmadik országok állampolgárainak az említett határokon való beáramlása esetén, kivéve ha a releváns körülmények összességére tekintettel az ellátott feladatok olyan kivételes események keretében teljesítetteknek bizonyulnak, amelyek súlyossága és mértéke az élet, az egészség, valamint a közösség biztonságának védelméhez nélkülözhetetlen intézkedések meghozatalát teszi szükségessé, és e feladatok megfelelő teljesítését veszélyeztetné az, ha az említett irányelv által előírt összes szabályt be kellene tartani, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

         (1)  HL C 187., 2019.6.3.


title: C-258/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Előzetes döntéshozatal – Közös hozzáadottértékadó-rendszer – 77/388/EGK irányelv – A 10. cikk (2) bekezdésének első és harmadik albekezdése, a 17. cikk (1) bekezdése és a 18. cikk (2) bekezdésének első albekezdése – 2006/112/EK irányelv – 63. cikk, a 64. cikk (1) bekezdése, a 66. cikk első bekezdésének a) – c) pontja, 167. cikk és a 179. cikk első bekezdése – Magyarország Európai Unióhoz való csatlakozását megelőzően teljesített szolgáltatásnyújtás – Az e szolgáltatásért járó díjnak a csatlakozást követő pontos meghatározása – Az említett szolgáltatásra vonatkozóan a csatlakozást követően kibocsátott számla és e számlának a csatlakozást követő megfizetése – Az e számlára alapított levonási jog elévülés miatt való megtagadása – A Bíróság hatásköre)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/23

      A Bíróság (tizedik tanács) 2020. április 30-i ítélete (a Kúria [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-258/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös hozzáadottértékadó-rendszer - 77/388/EGK irányelv - A 10. cikk (2) bekezdésének első és harmadik albekezdése, a 17. cikk (1) bekezdése és a 18. cikk (2) bekezdésének első albekezdése - 2006/112/EK irányelv - 63. cikk, a 64. cikk (1) bekezdése, a 66. cikk első bekezdésének a) – c) pontja, 167. cikk és a 179. cikk első bekezdése - Magyarország Európai Unióhoz való csatlakozását megelőzően teljesített szolgáltatásnyújtás - Az e szolgáltatásért járó díjnak a csatlakozást követő pontos meghatározása - Az említett szolgáltatásra vonatkozóan a csatlakozást követően kibocsátott számla és e számlának a csatlakozást követő megfizetése - Az e számlára alapított levonási jog elévülés miatt való megtagadása - A Bíróság hatásköre)
      (2020/C 240/30)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Kúria

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Rendelkező rész

      Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel a Kúria (Magyarország) által előterjesztett kérdések megválaszolására.

         (1)  HL C 187., 2019.6.3.


title: C-263/19. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt. kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – Közbeszerzési szerződések odaítélése – 2014/24/EU irányelv – Az 1. cikk (2) bekezdése és a 72. cikk – 2014/25/EU irányelv – Az 1. cikk (2) bekezdése és a 89. cikk – Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások – 89/665/EGK irányelv – A 2e. cikk (2) bekezdése – A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatban működő vállalkozások közbeszerzési eljárásai – 92/13/EGK irányelv – A 2e. cikk (2) bekezdése – Közbeszerzési eljárás eredményeként kötött szerződés módosítása – Új közbeszerzési eljárás lefolytatásának hiánya – Az ajánlatkérővel és a nyertes ajánlattevővel szemben kiszabott bírságok – Az arányosság elve)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/23

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Fővárosi Törvényszék [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) –T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt. kontra Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
      (C-263/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési szerződések odaítélése - 2014/24/EU irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdése és a 72. cikk - 2014/25/EU irányelv - Az 1. cikk (2) bekezdése és a 89. cikk - Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások - 89/665/EGK irányelv - A 2e. cikk (2) bekezdése - A vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatban működő vállalkozások közbeszerzési eljárásai - 92/13/EGK irányelv - A 2e. cikk (2) bekezdése - Közbeszerzési eljárás eredményeként kötött szerződés módosítása - Új közbeszerzési eljárás lefolytatásának hiánya - Az ajánlatkérővel és a nyertes ajánlattevővel szemben kiszabott bírságok - Az arányosság elve)
      (2020/C 240/31)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Törvényszék

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt.

         Alperes: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         Az eljárásban részt vesz: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Rendelkező rész

                  1)

                  A 2007. december 11-i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 2e. pontjának (2) bekezdését, a 2007/66 irányelvvel módosított, a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv 2e. cikkének (2) bekezdését, a 2007/66 irányelv (19)–(21) preambulumbekezdését, valamint a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről] szóló, 2014. február 26-i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (12), (113), (115) és (117) preambulumbekezdését, 1. cikkének (2) bekezdését és 89. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a felügyelő hatóság által hivatalból indított jogorvoslati eljárás keretében lehetővé teszi, hogy a jogsértésért ne csak az ajánlatkérőnek, hanem a közbeszerzési szerződés nyertes ajánlattevőjének is megállapítsák a felelősségét, és vele szemben bírságot szabjanak ki abban az esetben, ha valamely teljesítés alatt álló közbeszerzési szerződés módosításakor a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó szabályok alkalmazását jogellenesen mellőzték. Ugyanakkor, amennyiben a nemzeti szabályozás előír ilyen lehetőséget, a jogorvoslati eljárásnak tiszteletben kell tartania az uniós jogot, ideértve annak alapelveit, mivel maga az érintett közbeszerzési szerződés – mind az eredeti formájában, mind a jogellenes módosítását követően – a közbeszerzésekről szóló irányelvek tárgyi hatálya alá tartozik.

                  2)

                  Az ajánlatkérő és a nyertes ajánlattevő között létrejött közbeszerzési szerződés jogsértő módosítását szankcionáló bírság összegét az egyes felek magatartásának a figyelembevételével kell meghatározni.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-266/19. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EIS GmbH kontra TO (Előzetes döntéshozatal – Fogyasztóvédelem – 2011/83/EU irányelv – A 6. cikk (1) bekezdésének c) és h) pontja, és a (4) bekezdés – Az I. melléklet A. része – Elállási jog – Az elállási jog gyakorlásának feltételeit, határidejét és a vonatkozó eljárásokat érintően a kereskedő által nyújtandó tájékoztatás – A kereskedő arra vonatkozó kötelezettsége, hogy fel kell tüntetnie a telefonszámát, „ha van” – Terjedelem)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/24

      A Bíróság (hatodik tanács) 2020. május 14-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – EIS GmbH kontra TO
      (C-266/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Fogyasztóvédelem - 2011/83/EU irányelv - A 6. cikk (1) bekezdésének c) és h) pontja, és a (4) bekezdés - Az I. melléklet A. része - Elállási jog - Az elállási jog gyakorlásának feltételeit, határidejét és a vonatkozó eljárásokat érintően a kereskedő által nyújtandó tájékoztatás - A kereskedő arra vonatkozó kötelezettsége, hogy fel kell tüntetnie a telefonszámát, „ha van” - Terjedelem)
      (2020/C 240/32)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EIS GmbH

         Alperes: TO

         Rendelkező rész

      A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan helyzetben, ha a kereskedő telefonszámát az internetes oldalán oly módon tüntették fel, hogy az átlagfogyasztó, azaz az általánosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő fogyasztó számára az azt a benyomást kelti, hogy e kereskedő a fogyasztókkal való kapcsolattartásra használja az említett telefonszámot, úgy kell tekinteni, hogy e rendelkezés értelmében „van” telefonszám. Az ilyen esetben ezen irányelv 6. cikke (1) bekezdésének az irányelv I. mellékletének A. részével összefüggésben értelmezett c) és h) pontját, valamint (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan kereskedő, aki a fogyasztó rendelkezésére bocsátja az elállási jog gyakorlására vonatkozó információkat azt megelőzően, hogy a fogyasztóra nézve kötelezővé válna a távollévők között vagy az üzlethelyiségen kívül kötött szerződés, azáltal, hogy ehhez az említett I. melléklet A. részében szereplő tájékoztatómintát használta fel, köteles feltüntetni az említett telefonszámot e tájékoztatóban annak lehetővé tétele érdekében, hogy e fogyasztó közölhesse vele e telefonszámon azon esetleges döntését, hogy élni kíván e joggal.

         (1)  HL C 230., 2019.7.8.


title: C-276/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. május 14-i ítélete – Európai Bizottság kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (Tagállami kötelezettségszegés – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – Eltérések – Egyszerűsítő, valamint az adócsalást és az adókikerülést megelőző intézkedések – A 395. cikk (2) bekezdése – A tagállamok azon kötelezettsége, hogy a héabeszedés egyszerűsítésére vonatkozó intézkedésekről tájékoztatniuk kell az Európai Bizottságot – Az eredetileg bejelentett intézkedés lényeges módosítása)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/26

      A Bíróság (első tanács) 2020. május 14-i ítélete – Európai Bizottság kontra Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága
      (C-276/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - Eltérések - Egyszerűsítő, valamint az adócsalást és az adókikerülést megelőző intézkedések - A 395. cikk (2) bekezdése - A tagállamok azon kötelezettsége, hogy a héabeszedés egyszerűsítésére vonatkozó intézkedésekről tájékoztatniuk kell az Európai Bizottságot - Az eredetileg bejelentett intézkedés lényeges módosítása)
      (2020/C 240/34)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: X. Lewis és J. Jokubauskaitė meghatalmazottak)

         Alperes: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők: F. Shibli, meghatalmazott, segítője: O. Thomas QC és R. Hill barrister)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága – mivel olyan új egyszerűsítő intézkedéseket vezetett be, amelyek kiterjesztik a Value Added Tax (Terminal Markets) (Amendment) Order 1975 (a hozzáadottérték-adóról (határidős piacok) szóló 1975. évi (módosító) rendelet) által módosított, Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 (a hozzáadottérték-adóról (határidős piacok) szóló 1973. évi rendelet) által előírt nulla százalékos adókulcs alkalmazását, valamint a hozzáadottértékadó-nyilvántartás vezetésének általános kötelezettsége alóli kivételt, anélkül hogy a Bizottsághoz kérelmet intézett volna a Tanács engedélye iránt – nem teljesítette a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 395. cikkének (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-924/19. PPU. és C-925/19. PPU. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (nagytanács) 2020. május 14-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA és ifjabb SA (C-925/19 PPU) kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Előzetes döntéshozatal – Menekültügyi és bevándorlási politika – 2013/32/EU irányelv – Nemzetközi védelem iránti kérelem – A 33. cikk (2) bekezdése – Elfogadhatatlansági okok – 40. cikk – Ismételt kérelmek – 43. cikk – A határon folytatott eljárások – 2013/33/EU irányelv – A 2. cikk h) pontja, valamint 8. és 9. cikk – Őrizet – Jogszerűség – 2008/115/EU irányelv – 13. cikk – Hatékony jogorvoslati lehetőségek – 15. cikk – Őrizet – Jogszerűség – Hatékony jogorvoslathoz való jog – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke – Az uniós jog elsőbbségének elve)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/26

      A Bíróság (nagytanács) 2020. május 14-i ítélete (a Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság [Magyarország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA és ifjabb SA (C-925/19 PPU) kontra Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
      (C-924/19. PPU. és C-925/19. PPU. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Menekültügyi és bevándorlási politika - 2013/32/EU irányelv - Nemzetközi védelem iránti kérelem - A 33. cikk (2) bekezdése - Elfogadhatatlansági okok - 40. cikk - Ismételt kérelmek - 43. cikk - A határon folytatott eljárások - 2013/33/EU irányelv - A 2. cikk h) pontja, valamint 8. és 9. cikk - Őrizet - Jogszerűség - 2008/115/EU irányelv - 13. cikk - Hatékony jogorvoslati lehetőségek - 15. cikk - Őrizet - Jogszerűség - Hatékony jogorvoslathoz való jog - Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke - Az uniós jog elsőbbségének elve)
      (2020/C 240/35)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA és ifjabb SA (C-925/19 PPU)

         Alperesek: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 13. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a tagállami szabályozás, amely értelmében az érintett harmadik országbeli állampolgár egy korábbi kiutasítási határozatban említett célország közigazgatási hatóság általi módosítását csak közigazgatási hatóság előtt indított eljárás keretében támadhatja meg, amennyiben e hatóság határozatával szemben nem biztosított a későbbi bírósági jogorvoslat. Hasonló esetben az uniós jog elsőbbségének elvét és a hatékony bírói jogvédelemhez való, az Alapjogi Charta 47. cikkében garantált jogot akként kell értelmezni, hogy azok annak megállapítására kötelezik a nemzeti bíróságot, hogy hatáskörrel rendelkezik a célország módosítására vonatkozó kiutasítási határozat – uniós jogra tekintettel fennálló – jogszerűségének vitatása iránt előtte megindított jogorvoslati eljárás lefolytatására.

                  2)

                  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 33. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi a nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatatlanként, azon az alapon való elutasítását, hogy a kérelmező az érintett tagállam területére olyan állam területéről érkezett, ahol nincs kitéve üldöztetésnek vagy a harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkét átültető nemzeti rendelkezés értelmében vett súlyos sérelem veszélyének, vagy ahol a megfelelő szintű védelem biztosított.

                  3)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 18. cikkével és a lojális együttműködés EUSZ 4. cikk (3) bekezdéséből eredő elvével összefüggésben értelmezett 2013/32 irányelvet akként kell értelmezni, hogy a 2013/32 irányelv 2. cikkének f) pontja értelmében vett eljáró hatóság nem köteles hivatalból újból megvizsgálni azt a menedékjog iránti kérelmet, amelynek tárgyában jogerős bírósági határozattal helybenhagyott elutasító határozatot hoztak azt megelőzően, hogy az említett határozat uniós jogba ütközését megállapították. A 2013/32 irányelv 33. cikke (2) bekezdésének d) pontját akként kell értelmezni, hogy a Bíróság által hozott, az azon nemzeti szabályozásnak az uniós joggal való összeegyeztethetetlenségét megállapító ítélet, amely lehetővé teszi egy nemzetközi védelem iránti kérelem elfogadhatatlanként, azon az alapon való elutasítását, hogy a kérelmező az érintett tagállam területére olyan állam területéről érkezett, ahol nincs kitéve üldöztetésnek vagy súlyos sérelem veszélyének, vagy ahol a megfelelő szintű védelem biztosított, a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásával kapcsolatos, az e rendelet értelmében vett új körülményt képez. Egyebekben az említett rendelkezés nem alkalmazható az ezen irányelv 2. cikkének q) pontja szerinti ismételt kérelemre, amennyiben az eljáró hatóság megállapítja, hogy a korábbi kérelem jogerős elutasítása ellentétes az uniós joggal. Ennek megállapítása szükségszerűen kötelező ezen eljáró hatóságra nézve, amennyiben az uniós jogba ütközés a Bíróság valamely ítéletéből ered, illetve amennyiben azt járulékosan, valamely nemzeti bíróság állapította meg.

                  4)

                  A 2008/115 irányelvet és a nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvet akként kell értelmezni, hogy nyilvánvalóan az említett irányelvek értelmében vett „őrizetre” jellemző szabadságelvonást képez a harmadik országbeli állampolgárok arra kötelezése, hogy folyamatosan egy olyan korlátozott és zárt területű tranzitzónában tartózkodjanak, amelyen belül csak korlátozottan és felügyelet mellett mozoghatnak, és amelyet jogszerűen semmilyen irányban nem hagyhatnak el önkéntesen.

                  5)

                  A 2013/32 irányelv 43. cikkét akként kell értelmezni, hogy az nem engedi meg a nemzetközi védelmet kérelmezőknek négy hetet meghaladó időtartamban egy tranzitzónában fenntartott őrizetét.

                  6)

                  A 2013/33 irányelv 8. és 9. cikkét akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az, ha először is egy nemzetközi védelmet kérelmező őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert nem tud saját magáról gondoskodni, másodszor, ha erre az őrizetre őrizetbe vételt elrendelő határozat előzetes elfogadása nélkül, továbbá ezen intézkedés szükségességének és arányosságának vizsgálata nélkül került sor, és harmadszor, ha az e kérelmező őrizetét elrendelő közigazgatási határozat jogszerűségével kapcsolatban semmiféle bírósági felülvizsgálat nem létezik. Ezzel szemben ezen irányelv 9. cikkét akként kell értelmezni, hogy az nem írja elő, hogy a tagállamok határozzák meg az őrizet fenntartásának maximális időtartamát, amennyiben nemzeti joguk garantálja, hogy az őrizet csak addig tart, ameddig az azt igazoló ok fennáll, egyúttal pedig azt, hogy az ezen okot érintő közigazgatási eljárásokat gondossággal hajtják végre.

                  7)

                  A 2008/115 irányelv 15. cikkét akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, ha először is egy harmadik országbeli állampolgár őrizetbe vételére kizárólag azért kerül sor, mert kiutasítási határozat hatálya alatt áll, és mert nem tud saját magáról gondoskodni, másodszor, ha erre az őrizetre őrizetbe vételt elrendelő, indokolással ellátott határozat előzetes elfogadása nélkül, továbbá ezen intézkedés szükségességének és arányosságának vizsgálata nélkül került sor, harmadszor, ha az őrizetet elrendelő közigazgatási határozat jogszerűségével kapcsolatban semmiféle bírósági felülvizsgálat nem létezik, valamint negyedszer, ha ez az őrizet meghaladhatja a tizennyolc hónapot, és fenntartható, holott a kitoloncolási intézkedések már nem folynak, vagy nem a kellő körültekintéssel kerülnek végrehajtásra.

                  8)

                  Az uniós jog elsőbbségének elvét, valamint a hatékony bírói jogvédelemhez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében garantált jogot akként kell értelmezni, hogy azok – az azon nemzetközi védelmet kérelmezők vagy harmadik országbeli állampolgárok őrizetbe vételét elrendelő közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát előíró nemzeti rendelkezés hiányában, amely kérelmezők vagy állampolgárok menedékjog iránti kérelmét elutasították – annak megállapítására kötelezik a nemzeti bíróságot, hogy hatáskörrel rendelkezik az ezen őrizet jogszerűségére vonatkozó határozathozatalra, továbbá feljogosítják ezt a bíróságot az érintett személyek haladéktalan szabadon bocsátására, ha úgy véli, hogy ez az őrizet az uniós joggal ellentétes őrizetnek minősül.
                  A 2013/33 irányelv 26. cikkét akként kell értelmezni, hogy az megköveteli, hogy azok a nemzetközi védelmet kérelmezők, akiknek a jogellenesnek ítélt őrizetét megszüntették, a nemzeti jog értelmében hatáskörrel rendelkező bíróság előtt hivatkozhassanak a számukra a szállást lehetővé tevő pénzjuttatás biztosításához vagy természetbeni szálláshely biztosításához való jogukra, mivel az uniós jog értelmében ez a bíróság rendelkezik azzal a lehetőséggel, hogy végleges határozatának meghozataláig ideiglenes intézkedéseket hozzon.
                  Az uniós jog elsőbbségének elvét, valamint a hatékony bírói jogvédelemhez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében garantált jogot akként kell értelmezni, hogy azok – a 2013/33 irányelv 17. cikke értelmében vett szálláshelyhez való jog bírósági felülvizsgálatát előíró nemzeti rendelkezés hiányában – annak megállapítására kötelezik a nemzeti bíróságot, hogy hatáskörrel rendelkeznek az e jog garantálására irányuló jogorvoslati eljárás lefolytatására.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11.


title: T-310/20. sz. ügy: 2020. május 28-án benyújtott kereset – Comercializadora Eloro kontra EUIPO – Zumex Group (JUMEX)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/29

      2020. május 28-án benyújtott kereset – Comercializadora Eloro kontra EUIPO – Zumex Group (JUMEX)
      (T-310/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/36)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Mexikó) (képviselők: J. L. Gracia Albero, P. Merino Baylos és E. Cebollero González ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Zumex Group, SA (Moncada, Spanyolország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: JUMEX európai uniós ábrás védjegy – 12 329 181. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. március 9-én hozott határozata (R 534/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az alperest kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére, és a felszólalót kötelezze a felszólalási osztály és a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-311/20. sz. ügy: 2020. május 26-án benyújtott kereset – France Agro kontra EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/29

      2020. május 26-án benyújtott kereset – France Agro kontra EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)
      (T-311/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/37)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: France Agro (Avignon, Franciaország) (képviselő: C. de Haas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Choumicha Chafay (Casablanca, Marokkó)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: piros, narancs, sárga, bordó, arany és fehér színű Choumicha Saveurs európai uniós ábrás védjegy – 13 866 553. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. március 9-én hozott határozata (R 1621/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperes jelen eljárás keretében felmerült költségeinek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-317/20. sz. ügy: 2020. május 27-én benyújtott kereset – EnergieVerbund Dresden kontra Bizottság

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/30

      2020. május 27-én benyújtott kereset – EnergieVerbund Dresden kontra Bizottság
      (T-317/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/38)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: EnergieVerbund Dresden GmbH (Drezda, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az „RWE/E.ON Assets” összefonódás (M.8871. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. február 26-i alperesi határozatot (HL 2020. C 111., 1. o.);

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-312/20. sz., EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-318/20. sz. ügy: 2020. május 27-én benyújtott kereset – eins energie in sachsen kontra Bizottság

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/31

      2020. május 27-én benyújtott kereset – eins energie in sachsen kontra Bizottság
      (T-318/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/39)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az „RWE/E.ON Assets” összefonódás (M.8871. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. február 26-i alperesi határozatot (HL 2020. C 111., 1. o.);

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-312/20. sz., EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-319/20. sz. ügy: 2020. május 27-én benyújtott kereset – GGEW kontra Bizottság

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/31

      2020. május 27-én benyújtott kereset – GGEW kontra Bizottság
      (T-319/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/40)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Németország) (képviselők: I. Zenke és T. Heymann ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az „RWE/E.ON Assets” összefonódás (M.8871. sz. ügy) belső piaccal való összeegyeztethetőségét megállapító 2019. február 26-i alperesi határozatot (HL 2020. C 111., 1. o.);

                  —

                  kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében megegyeznek a T-312/20. sz., EVH kontra Bizottság ügyben felhozott jogalapokkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-323/20. sz. ügy: 2020. május 27-én benyújtott kereset – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/32

      2020. május 27-én benyújtott kereset – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)
      (T-323/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/41)
      Az eljárás nyelve: magyar

         Felek

         Felperes: Hell Energy Magyarország Kft. (Budapest, Magyarország) (képviselők: László Á. és Mező B. ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: HELL európai uniós szóvédjegy bejelentése – 18 002 048. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2020. március 25-én hozott határozata (R 1712/2019-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és kötelezze az EUIPO-t az elutasított áruk tekintetében is a lajstromozási eljárás folytatására.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-327/20. sz. ügy: 2020. május 28-án benyújtott kereset – Group Nivelles kontra EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Zuhanylefolyó)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/32

      2020. május 28-án benyújtott kereset – Group Nivelles kontra EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Zuhanylefolyó)
      (T-327/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/42)
      A keresetlevél nyelve: holland

         Felek

         Felperes: Group Nivelles (Gingelom, Belgium) (képviselő: J. A. M. Jonkhout ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Easy Sanitary Solutions BV (Oldenzaal, Hollandia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott formatervezési minta: közösségi formatervezési minta (zuhanylefolyó) – 107 834–0025. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. március 17-én hozott határozata (R 2664/2017-3. sz. ügy).

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  állapítsa meg az Easy Sanitary Solutions BV közösségi formatervezési mintájának az indokolás kijavításával történő megsemmisítését;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 64. cikkének megsértése;

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 63. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 6. cikkének megsértése;

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 5. cikkének megsértése.


title: T-328/20. sz. ügy: 2020. május 29-én benyújtott kereset – Electrodomesticos Taurus kontra EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/33

      2020. május 29-én benyújtott kereset – Electrodomesticos Taurus kontra EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)
      (T-328/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/43)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Electrodomesticos Taurus, SL (Oliana, Spanyolország) (képviselő: E. Manresa Medina ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Shenzhen Aukey E-Business Co. Ltd (Shenzhen, Kína)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: az AICOOK európai uniós szóvédjegy bejelentése – 17 174 236. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2020. március 23-án hozott határozata (R 2212/2019-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  tekintse igazoltnak az ellentartott védjegy tényleges használatát a 7. osztályba tartozó „Konyhai robotok” tekintetében;

                  —

                  utasítsa el a 17 174 236. sz. védjegybejelentést annak az ellentartott védjegyhez való hasonlósága miatt;

                  —

                  másodlagosan, amennyiben az előző kereseti kérelemnek nem adna helyt, hozzon olyan ítéletet, amelyben úgy rendelkezik, hogy igazoltnak tekinti az ellentartott védjegy tényleges használatát a 7. osztályba tartozó „Konyhai robotok” tekintetében; és

                  —

                  kötelezze az EUIPO felszólalási osztályát arra, hogy az hozzon olyan határozatot a B 3006619 sz. felszólalás (17 174 236. sz. AICOOK európai uniós védjegy) ügyében, amelyben igazoltnak tekinti az ellentartott védjegy tényleges használatát a 7. osztályba tartozó „Konyhai robotok” tekintetében.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-336/20. sz. ügy: 2020. május 30-án benyújtott kereset – Hypo Vorarlberg Bank kontra ESZT

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/34

      2020. május 30-án benyújtott kereset – Hypo Vorarlberg Bank kontra ESZT
      (T-336/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/44)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Ausztria) (képviselők: G. Eisenberger és A. Brenneis ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egységes Szanálási Testületnek a Banco Cooperativo Español, S. A., a Hypo Vorarlberg Bank AG (korábban Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG) és a Portigon AG által fizetendő, az Egységes Szanálási Alaphoz való 2016. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló 2020. március 19-i határozatát (SRB/ES/2020/16) („Decision of the Single Resolution Board of 19 March 2020 on the calculation of the 2016 ex-ante contributions due by Banco Cooperativo Español S. A., Hypo Vorarlberg Bank AG (formerly: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG), and Portigon AG to the Single Resolution Fund [SRB/ES/2020/16]”) ideértve annak mellékleteit is, annyiban, amennyiben a megtámadott határozat – ideértve a mellékleteket is – a felperes által fizetendő hozzájárulásra vonatkozik, továbbá

                  —

                  az Egységes Szanálási Testületet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-479/19. sz., Hypo Vorarlberg Bank kontra ESZT ügyben (1) hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.

         (1)  HL 2019. C 305., 58. o.


title: T-339/20. sz. ügy: 2020. június 2-án benyújtott kereset – Portigon kontra ESZT

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/34

      2020. június 2-án benyújtott kereset – Portigon kontra ESZT
      (T-339/20. sz. ügy)
      (2020/C 240/45)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Portigon AG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: D. Bliesener, V. Jungkind és F. Geber)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (ESZT)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperesnek az Egységes Szanálási Alaphoz való 2016. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló, 2020. március 19--i határozatát (SRB/ES/2020/16) a felperest érintő részében;

                  —

                  az eljárást a Törvényszék eljárási szabályzata 69. cikke c) és d) pontjának megfelelően függessze fel, amíg a T-420/17., a T-413/18. és a T-481/19. sz. ügyekben folyamatban lévő eljárásokban jogerősen nem döntenek, vagy amíg azok más módon be nem fejeződnek;

                  —

                  az alperest kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik.

                  1.

                  Első jogalap: a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet, (1) a 2015/81/EU végrehajtási rendelet (2) és az EUMSZ megsértése azáltal, hogy a felperest az Alaphoz való hozzájárulásra kötelezték.

                              —

                              Az alperes jogosulatlanul írt elő a felperessel szemben hozzájárulási kötelezettséget, mivel a 806/2014 rendelet és a 2014/59 európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) nem határoz meg hozzájárulási kötelezettséget a szanálás alatt álló intézmények vonatkozásában. Az EUMSZ 114. cikk tiltja a felpereshez hasonló intézmények vonatkozásában történő hozzájárulási kötelezettség előírását.

                              —

                              A jogalkotó a hozzájárulási kötelezettség tekintetében a hiányzó belső piaci vonatkozás miatt az EUMSZ 114. cikket nem vehette alapul. A hozzájárulásokkal kapcsolatos uniós szinten harmonizált szabályok nem könnyítik meg az alapvető szabadságok gyakorlását, és nem is hárítanak el érezhető versenytorzításokat az olyan intézmények vonatkozásában, amelyek a piacról visszavonultak.

                              —

                              Az alperes jogellenesen írt elő a felperessel szemben hozzájárulási kötelezettséget, mivel az intézménynek nincsen kockázati kitettsége, a 806/2014 rendelet szerinti szanálás kizárt, és az intézmény nem befolyásolja a pénzügyi rendszer stabilitását.

                              —

                              A felperes 2012 eleje óta nem folytat újabb tevékenységet, és a Bizottság támogatásról szóló határozata alapján szanálás alatt áll. A fennmaradó kötelezettségek legnagyobb részét vagyonkezelőként valamely harmadik személy számára kezeli.

                              —

                              A 2015/63/EU felhatalmazáson alapuló rendelet (4) sérti az EUMSZ 114. cikket, valamint a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (7) bekezdését, mint a hozzájárulás kiszámítására vonatkozó alapvető rendelkezést (EUMSZ 290. cikk).

                  2.

                  Második jogalap: az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 41. cikke (2) bekezdése c) pontjának a megsértése, mivel a számítás módja nem teszi lehetővé a megtámadott határozat teljes indokolását.

                  3.

                  Harmadik jogalap: a Charta 16. cikkének és 20. cikkének a megsértése, mivel a felperes különös helyzetére tekintettel a megtámadott határozat sérti az egyenlőség általános elvét. Ráadásul a megtámadott határozat aránytalanul befolyásolja a felperes vállalkozási szabadságát.

                  4.

                  Negyedik jogalap: a jogbiztonság elvének megsértése, mivel a visszaható hatály nem szükséges a 806/2014 rendelet által követett célhoz és a jelen ügyben nem fogadható el az adminisztratív egyszerűsítés céljából.

                  5.

                  Ötödik jogalap: lényeges eljárási szabályok megsértése, mivel az alperes a tényállást nem tárta fel kellő mértékben, a felperest nem hallgatta meg az ESZT-határozat elfogadása előtt, és a határozatát nem indokolta meg kielégítő módon.

                  6.

                  Hatodik jogalap (másodlagosan): a 806/2014 rendeletnek a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (7) bekezdésével összefüggésben értelmezett 70. cikke (2) bekezdésének a megsértése, mivel az alperesnek a hozzájárulás mértékének kiszámításakor ki kellett volna vennie a releváns kötelezettségek köréből a kockázat nélküli kötelezettségeket.

                  7.

                  Hetedik jogalap (másodlagosan): a 806/2014 rendeletnek a 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 5. cikkének (3) és (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett 70. cikke (6) bekezdésének a megsértése, mivel az alperes a felperes hozzájárulását jogellenesen számította ki a származtatott ügyletek bruttó figyelembevételével.

                  8.

                  Nyolcadik jogalap (másodlagosan): a 806/2014 rendeletnek a 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 6. cikke (8) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett 70. cikke (6) bekezdésének a megsértése, mivel az alperes a felperest jogellenesen tekintette átszervezés alatt álló intézménynek.

         (1)  A hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 225., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 372., 9. o.).

         (2)  A 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egységes alkalmazási feltételeinek az Egységes Szanálási Alaphoz való előzetes hozzájárulás tekintetében történő meghatározásáról szóló, 2014. december 19-i 2015/81/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2015. L 15., 1. o.).

         (3)  A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és 2013/36/EU irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 173., 190. o.; helyesbítés: HL 2019. L 165., 129. o.).

         (4)  A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. október 21-i 2015/63/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2015. L 11., 44. o.; helyesbítés: HL 2017. L 156., 38. o.).


title: T-590/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. április 30-i végzése – Antonakopoulos kontra Parlament

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/36

      A Törvényszék 2020. április 30-i végzése – Antonakopoulos kontra Parlament
      (T-590/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 240/46)
      Az eljárás nyelve: francia
      A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-591/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. április 30-i végzése – ZD kontra Parlament

text:
               20.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 240/36

      A Törvényszék 2020. április 30-i végzése – ZD kontra Parlament
      (T-591/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 240/47)
      Az eljárás nyelve: francia
      A negyedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26.


title: T-255/20. sz. ügy: 2020. május 4-én benyújtott kereset – ClientEarth kontra Bizottság

text:
               27.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/18

      2020. május 4-én benyújtott kereset – ClientEarth kontra Bizottság
      (T-255/20. sz. ügy)
      (2020/C 247/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ClientEarth AISBL (Brüsszel, Belgium) (képviselők: F. Logue Solicitor és J. Kenny Barrister-at-Law)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság által a GESTDEM 2019/6819. sz. ügyben hozott, a felperesnek a dokumentumokhoz való részleges hozzáférés iránti kérelmét elutasító 2020. február 26-i hallgatólagos határozatot;

                  —

                  hozzon határozatot a költségekről, és az Európai Bizottságot kötelezze a felperes költségeinek, az esetleges beavatkozókat pedig a saját költségeiknek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, valamint tévesen alkalmazta a jogot, aminek következtében tévesen alkalmazta a döntéshozatali eljárások védelmével kapcsolatos kivételt (az 1049/2001 rendelet (1) 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdése) és nem indokolta határozatát (EUMSZ 296. cikk), mivel

                              —

                              nincs olyan döntéshozatali eljárás, amelyet súlyosan veszélyeztetne a „Műszaki Bizottság – Gépjárművek” Brüsszelben, 2019. február 12-én megtartott 79. üléséről készült jegyzőkönyv (B. dokumentum) 4. szakaszának részleges hozzáférhetővé tétele;

                              —

                              a Bizottság nem bizonyította, hogy a B. dokumentum 4. szakaszának részleges hozzáférhetővé tétele súlyosan veszélyeztetné a döntéshozatali eljárását.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, valamint tévesen alkalmazta a jogot, aminek következtében tévesen alkalmazta az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében szereplő nyomós közérdek fennállására vonatkozó kritériumot, és nem indokolta határozatát (EUMSZ 296. cikk).

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a bizottságokra vonatkozó általános eljárási szabályzatra támaszkodott, amelyet az EUMSZ 277. cikk alapján nem kell alkalmazni.

         (1)  Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).


title: T-306/20. sz. ügy: 2020. május 19-én benyújtott kereset – Hijos de Moisés Rodríguez González kontra EUIPO – Írország és Ornua (La Irlandesa 1943)

text:
               27.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/34

      2020. május 19-én benyújtott kereset – Hijos de Moisés Rodríguez González kontra EUIPO – Írország és Ornua (La Irlandesa 1943)
      (T-306/20. sz. ügy)
      (2020/C 247/45)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Hijos de Moisés Rodríguez González, SA (Las Palmas de Gran Canaria, Spanyolország) (képviselő: J. García Dominguez ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Írország és Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Írország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: La Irlandesa 1943 ábrás védjegy – 12 043 436. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO fellebbezési nagytanácsának 2020. március 2-án hozott határozata (R 1499/2016-G. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és adott esetben az eljárásban részt vevő többi ellenérdekű felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése, a rendelet 7. cikke (1) bekezdésének g) pontjával és 59. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összefüggésben.