title: C-454/14. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2016. február 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — Környezetvédelem — 1999/31/EK irányelv — 14. cikk — Hulladéklerakás — A meglévő hulladéklerakók megfelelőségének hiánya — Lezárási és utógondozási eljárások)

text:
               25.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/10

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2016. február 25-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-454/14. sz. ügy) (1)

   ((Tagállami kötelezettségszegés - Környezetvédelem - 1999/31/EK irányelv - 14. cikk - Hulladéklerakás - A meglévő hulladéklerakók megfelelőségének hiánya - Lezárási és utógondozási eljárások))
   (2016/C 145/11)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano és D. Loma-Osorio Lerena meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság (képviselő: L. Banciella Rodríguez-Miñón meghatalmazott)

      Rendelkező rész

               1)

               A Spanyol Királyság, mivel a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv 18. cikkének (1) bekezdésében hivatkozott időponttól számított nyolc éves határidőn belül nem fogadta el a szóban forgó egyes – azaz az Ortuellában (Baszkföld), valamint a Zuritában és Juan Grandéban (Kanári-szigetek) található – hulladéklerakók tekintetében az ahhoz szükséges intézkedéseket, amelyek az üzemeltetőt fejlesztési terv elkészítésére kötelezik és biztosítják e tervnek az említett irányelv I. mellékletének 1. pontjában szereplő követelményein kívüli egyéb követelményeinek megfelelő teljes végrehajtását, nem teljesítette az említett hulladéklerakók tekintetében az ugyanezen irányelv 14. cikkének c) pontjából eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Spanyol Királyság, mivel nem fogadta el a szóban forgó egyes hulladéklerakók – azaz az alábbi területeken található hulladéklerakók: Vélez Rubio (Almería), Alcolea de Cinca (Huesca), Sariñena (Huesca), Tamarite de Litera (Huesca), Somontano – Barbastro (Huesca), Barranco de Sedases (Fraga, Huesca), Barranco Seco (Puntallana, La Palma), Jumilla (Murcia), Legazpia (Guipuscoa), Sierra Valleja (Arcos de la Frontera, Cadix), Carretera Pantano del Rumblar (Baños de la Encina, Jaén), Barranco de la Cueva (Bélmez de la Moraleda, Jaén), Cerrajón (Castillo de Locubín, Jaén), Las Canteras (Jimena y Bedmar, Jaén), Hoya del Pino (Siles, Jaén), Bellavista (Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla), El Patarín (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Arahal-Morón de la Frontera (Arahal, Sevilla), Carretera de Almadén de la Plata (Cazalla de la Sierra, Sevilla), El Chaparral (Écija, Sevilla), Carretera A-92, KM 57,5 (Morón de la Frontera, Sevilla), Carretera 3118 Fuente Leona – Cumbres mayores (Colina Barragona, Huelva), Llanos del Campo (Grazalema – Benamahoma, Cadix), Andrada Baja (Alcalá de Guadaira, Sevilla), Carretera de Los Villares (Andújar, Jaén), La Chacona (Cabra, Cordoue) és El Chaparral – La Sombrerera (Puerto Serrano, Cadix) – tekintetében az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az 1999/31 irányelv 7. cikke első albekezdése g) pontjának és a 13. cikkének megfelelően a lehető legrövidebb időn belül lezárják azokat a lerakókat, amelyek nem kapták meg a működés folytatásához szükséges engedélyt ezen irányelv 8. cikke szerint, e hulladéklerakók tekintetében nem teljesítette az említett irányelv 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségeit.

               3)

               A Bíróság a Spanyol Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 448., 2014.12.15.


title: T-236/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. június 22-i ítélete – Biogena Naturprodukte kontra EUIPO (ZUM wohl) („Európai uniós védjegy — A ZUM wohl európai uniós ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja — A fellebbezési tanács elé terjesztett olyan beadványra való hivatkozás, amelynek tartalmát a keresetlevél is megismétli — A tárgyalás tartására irányuló kérelemhez csatolt bizonyítékok”)

text:
               7.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 256/24

         A Törvényszék 2017. június 22-i ítélete – Biogena Naturprodukte kontra EUIPO (ZUM wohl)
   (T-236/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - A ZUM wohl európai uniós ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja - A fellebbezési tanács elé terjesztett olyan beadványra való hivatkozás, amelynek tartalmát a keresetlevél is megismétli - A tárgyalás tartására irányuló kérelemhez csatolt bizonyítékok”))
   (2017/C 256/27)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Biogena Naturprodukte GmbH & Co KG (Salzburg, Ausztria) (képviselők: I. Schiffer és G. Hermann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (képviselő: S. Hanne meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a ZUM wohl ábrás megjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2016. február 23-án hozott határozata (R 1982/2015-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Biogena Naturprodukte GmbH & Co. KG-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: T-546/13. sz. ügy: 2013. október 20-án benyújtott kereset — Šumelj és társai kontra Európai Unió

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/34

         2013. október 20-án benyújtott kereset — Šumelj és társai kontra Európai Unió
   (T-546/13. sz. ügy)
   2013/C 367/60
   Az eljárás nyelve: horvát

      Felek

      Felperesek: Ante Šumelj (Zágráb, Horvátország), Dubravka Bašljan (Zágráb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zelina, Horvátország), Miroslav Lovreković (Križevci, Horvátország) (képviselő: Mato Krmek ügyvéd)

      Alperes: Európai Unió

      Kereseti kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               hozzon közbenső ítéletet, amelyben megállapítja, hogy az Európai Bizottság megsértette a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés teljesítésének nyomon követésére vonatkozó, a Csatlakozási Okmány 36. cikkéből eredő (VII. melléklet 1. pont) kötelezettségét a bírósági végrehajtói szolgálatnak a Horvát Köztársaság jogrendszerébe való bevezetése tekintetében;

               —

               az EUMSZ 340. cikk második bekezdésének megfelelően az Európai Unió szerződésen kívüli felelősége alapján kötelezze az Európai Uniót a felpereseket ért (vagyoni és nem vagyoni) kár megtérítésére;

               —

               az Európai Uniót kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére;

               —

               ezen felül a felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék a jelen eljárásban meghozandó közbenső ítélet jogerőssé válásáig függessze fel a kereseti összegre vonatkozó határozathozatalt.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek három jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Bizottság megsértette az Európai Unió tagállamai és a Horvát Köztársaság között, a Horvát Köztársaságnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáról szóló szerződés (Narodne novine — Međunarodni ugovori no 2/12 [Hivatalos Lap — Nemzetközi Szerződések]) szerves részét képező Csatlakozási Okmány 36. cikkét (a VII. melléklet 1. pontja) azáltal, hogy nem akadályozta meg a bírósági végrehajtói szakma bevezetésére és szabályozására vonatkozó jogszabályok hatályon kívül helyezését, amelyet a Horvát Köztársaság az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalások során fogadott el. A Csatlakozási Okmány 36. cikke kötelezi a Bizottságot a Horvátország által a csatlakozási tárgyalások során tett valamennyi kötelezettségvállalás szoros nyomon követésére, így köztük a Horvát Köztársaság által tett, a bírósági végrehajtói szolgálat bevezetésére és az e szolgálat teljes átültetéséhez szükséges valamennyi feltételnek a horvát jogrendszerben legkésőbb 2012. január 1-jéig történő megteremtésére vonatkozó jogi kötelezettségvállalás nyomon követésére.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a fent említett jogsértéssel az Európai Bizottság közvetlenül kárt okozott a felpereseknek, akiket kineveztek bírósági végrehajtói pozíciók betöltésére, és akiknek jogos bizalmuk fűződött ahhoz, hogy 2012. január 1-jén szolgálatba léphetnek.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy azáltal, hogy nem teljesítette a Csatlakozási Okmányból eredő kötelezettségeit, a Bizottság súlyosan és nyilvánvalóan túllépte mérlegelési jogköre korlátait, és így a felperesek (kinevezett bírósági végrehajtók) jogos bizalmát megsértve jelentős vagyoni és nem vagyoni kárt okozott, amelyet az EUMSZ 340. cikk második bekezdésének megfelelően meg kell téríteni.


title: C-336/11. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. július 19-i ítélete [a cour d’appel de Lyon (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects kontra Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe SARL, Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch (Közös Vámtarifa — Tarifális besorolás — Kombinált Nómenklatúra — Kizárólag félvezető anyagok lemezeinek polírozására szolgáló gépekhez való polírozószivacsok — 3919 és 8466 (vagy 8486 ) vámtarifaszámok — Az „alkatrészek” vagy „tartozékok” fogalma)

text:
               29.9.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 295/14

         A Bíróság (nyolcadik tanács) 2012. július 19-i ítélete [a cour d’appel de Lyon (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme] — Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects kontra Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe SARL, Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch
   (C-336/11. sz. ügy) (1)

   (Közös Vámtarifa - Tarifális besorolás - Kombinált Nómenklatúra - Kizárólag félvezető anyagok lemezeinek polírozására szolgáló gépekhez való polírozószivacsok - 3919 és 8466 (vagy 8486) vámtarifaszámok - Az „alkatrészek” vagy „tartozékok” fogalma)
   2012/C 295/23
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d’appel de Lyon

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Receveur principal des douanes de Roissy Sud, Receveur principal de la recette des douanes de Lyon Aéroport, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon, Administration des douanes et droits indirects

      Alperesek: Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe GmbH, Rohm & Haas Europe SARL, Rohm & Haas Europe Trading APS-UK Branch

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour d’appel de Lyon — A 2006. október 17-i 1549/2006/EK bizottsági rendelettel (HL L 301., 1. o.) és a 2007. szeptember 20-i 1214/2007/EK bizottsági rendelettel (HL L 286., 1. o.) módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletében található Kombinált Nómenklatúra értelmezése — Kizárólag félvezető anyagok szeleteinek polírozására szolgáló polírozószivacsok — 3919 és 8466 vámtarifaszámok — Az „alkatrész” és a „cserélhető szerszám” fogalma — Mentesség — Vámvisszatérítés

      Rendelkező rész

   A vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletét képező Kombinált Nómenklatúrának a 2658/87 rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2003. szeptember 11-i 1789/2003/EK, a 2004. szeptember 7-i 1810/2004/EK, 2005. október 27-i 1719/2005/EK és 2006. október 17-i 1549/2006/EK bizottsági rendelettel módosított változatait akként kell értelmezni, hogy azok a polírozószivacsok, amelyek rendeltetésük szerint a félvezető anyagok polírozására szolgáló polírozó gépekhez valók — amely gépek, mint olyanok, a KN 8464 vámtarifaszáma (vagy az 1549/2006 rendelet hatálybalépését követően a KN 8486 vámtarifaszáma) alá tartoznak —, és amelyek behozatalára a géptől külön kerül sor, továbbá megjelenésük szerint olyan középen perforált korongok, amelyek egy kemény poliuretán rétegből, egy poliuretán hab rétegből, egy réteg ragasztóból és egy műanyagból készült védőfóliából állnak, nincs fémből készült részük, és nem rendelkeznek polírozó összetevővel sem, egy polírozófolyadékkal együtt „waferek” (szeletek) polírozására használják őket, és a kopás mértékétől függően meghatározott gyakorisággal cserélni kell őket, a KN 3919 90 10 vámtarifaalszáma alá tartoznak mint öntapadó műanyag lapok a téglalaptól vagy négyzettől eltérő alakra vágva.

      (1)  HL C 269., 2011.9.10.


title: F-114/05. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2006. október 19-i ítélete – Combescot kontra Bizottság (Tisztviselők – Kereset – Határidők – Hallgatólagos elutasító határozat – A keresetindítási határidő utólag közölt kifejezett határozat alapján történő újramegnyíltának hiánya – Eljáráshoz fűződő érdek – Elfogadhatatlanság)

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/65

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2006. október 19-i ítélete – Combescot kontra Bizottság
   (F-114/05. sz. ügy) (1)

   (Tisztviselők - Kereset - Határidők - Hallgatólagos elutasító határozat - A keresetindítási határidő utólag közölt kifejezett határozat alapján történő újramegnyíltának hiánya - Eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatatlanság)
   (2006/C 294/128)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Philippe Combescot (Popayán, Kolumbia) (képviselők: A. Maritati és V. Messa ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Joris és M. Velardo meghatalmazottak, segítőjük: S. Corongiu ügyvéd)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a felperest a 2003. évi rotáció keretében a Bizottság guatemalai külképviseletéről a brüsszeli székhelyre szolgálati érdekből újrabeosztó bizottsági határozat megsemmisítése, másrészt pedig kártérítési kérelem
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet – mint elfogadhatatlant – elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 22., 2006.1.28., 22. o. (eredetileg az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságánál T-422/05. sz. alatt nyilvántartásba vett és az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékéhez 2005. december 15-i végzéssel áttett ügy).


title: C-21/07. sz. ügy: 2007. január 23-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország

text:
               10.3.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 56/23

         2007. január 23-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
   (C-21/07. sz. ügy)
   (2007/C 56/44)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Hottiaux és D. Lawunmi)

      Alperes: Írország
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy Írország, mivel nem fogadta el az irányelv átültetéséhez szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, illetve azokat nem közölte a Bizottsággal, elmulasztotta a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 97/68/EK irányelv módosításáról szóló, 2002. december 9-i 2002/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. cikkéből eredő kötelezettségei teljesítését,

               —

               kötelezze Írországot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az irányelv átültetésére megállapított határidő 2004. augusztus 11-én lejárt.

      (1)  HL L 35., 28. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 31. kötet, 73. o.


title: T-481/16. RENV sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 17-i végzése – Cuallado Martorell kontra Bizottság („Közszolgálat — Felvétel — Nyílt versenyvizsga — A szóbeli vizsgára bocsátás megtagadása — Az írásbeli vizsga értékelése — A felperes nevének a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat — A vizsgabizottság azon lehetősége, hogy az egyik tagjára bízza az írásbeli vizsgák javítását — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”)

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/25

         A Törvényszék 2017. május 17-i végzése – Cuallado Martorell kontra Bizottság
   (T-481/16. RENV sz. ügy) (1)

   ((„Közszolgálat - Felvétel - Nyílt versenyvizsga - A szóbeli vizsgára bocsátás megtagadása - Az írásbeli vizsga értékelése - A felperes nevének a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat - A vizsgabizottság azon lehetősége, hogy az egyik tagjára bízza az írásbeli vizsgák javítását - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”))
   (2017/C 231/31)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Eva Cuallado Martorell (Valencia, Spanyoloszág) (képviselő: C. M. Pinto Cañón ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Baquero Cruz és G. Gattinara meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 270. cikken alapuló kérelem, amely az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) által szerevezett EPSO/AD/130/08 versenyvizsga vizsgabizottsága által hozott, a felperes szóbeli vizsgára bocsátását megtagadó és a nevének a tartaléklistára való felvételét mellőző határozat megsemmisítésére irányul.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja annyiban, amennyiben az a felperes érintett szóbeli vizsgára bocsátásának ügyében az EPSO által 2009. szeptember 14-én hozott határozat ellen irányul.

               2)

               A Törvényszék a keresetet mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja annyiban, amennyiben az az EPSO 2009. július 23-án hozott azon határozata ellen irányul, amely fenntartotta az utolsó, c) írásbeli vizsgán elért, kizárást eredményező 18/40 pontszámot, és megtagadta E. Cuallado Martorellnek a versenyvizsga szóbeli vizsgáira bocsátását.

               3)

               E. Cuallado Martorell és az Európai Bizottság maguk viselik a Törvényszék előtti fellebbezési eljárásban felmerült költségeiket.

               4)

               E. Cuallado Martorell viseli a Közszolgálati Törvényszék és a Törvényszék elé való visszautalást követő eljárásban felmerült költségeket.

      (1)  HL C 148., 2010.6.5. (eredetileg az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékén F-96/09. számon nyilvántartott, majd az F-96/09. RENV számú fellebbezés nyomán a Közszolgálati Törvényszékhez visszautalt és 2016.9.1-jétől az Európai Unió Törvényszék hatáskörébe utalt ügy).


title: C-347/12. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. május 8-i ítélete (a Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caisse nationale des prestations familiales kontra Ulrike Wiering, Markus Wiering (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociális biztonság — 1408/71/EGK rendelet — 574/72/EGK rendelet — Családi ellátások — Családi támogatások — Gyermeknevelési támogatás — „Elterngeld”  — „Kindergeld”  — A különbözeti kiegészítés kiszámítása)

text:
               30.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/3

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. május 8-i ítélete (a Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Caisse nationale des prestations familiales kontra Ulrike Wiering, Markus Wiering
   (C-347/12. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociális biztonság - 1408/71/EGK rendelet - 574/72/EGK rendelet - Családi ellátások - Családi támogatások - Gyermeknevelési támogatás - „Elterngeld” - „Kindergeld” - A különbözeti kiegészítés kiszámítása))
   2014/C 202/03
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Caisse nationale des prestations familiales

      Alperesek: Ulrike Wiering, Markus Wiering

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg – A Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet (HL L 149., 2. o.) módosított változata 1. cikke u) pontja i. alpontjának, 4. cikke h) pontjának és 76. cikkének értelmezése– Az 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet (HL L 74.,1. o.) 10. cikke (1) bekezdése b) pontja i. alpontjának értelmezése – A „családi ellátás” fogalma – Németországban lakóhellyel rendelkező és Luxemburgban szakmai tevékenységet végző munkavállaló – A családi ellátások halmozódása – A Luxemburg által folyósított különbözeti kiegészítés kiszámítása – A német gyermeknevelési támogatások, az „Elterngeld” és a „Kindergeld” figyelembe vétele.

      Rendelkező rész

   Az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett és az 1998. június 29-i 1606/98/EK tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 1. cikke u) pontjának i. alpontját és 4. cikke (1) bekezdésének h) pontját, valamint az 1408/71 rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21-i 574/72/EGK tanácsi rendelet 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett változata 10. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontját akként kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetben a migráns munkavállalónak a foglalkoztatás helye szerinti tagállamában esetlegesen járó különbözeti kiegészítés összegének kiszámításánál nem kell figyelembe venni valamennyi, e munkavállaló családja által a lakóhely szerinti tagállam jogszabályai értelmében kapott ellátást, mivel – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat függvényében – a német jogszabályok által előírt „Elterngeld” és az ugyanezen jogszabályok által előírt „Kindergeld”, valamint a luxemburgi jogszabályok szerinti családi támogatások az 1408/71 rendelet 12. cikke értelmében nem azonos jellegűek.

      (1)  HL C 287., 2012.9.22.


title: C-519/04. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2006. július 18-i ítélete – David Meca-Medina, Igor Majcen kontra az Európai Közösségek Bizottsága (Fellebbezés – A Nemzeti Olimpiai Bizottság által a doppingvizsgálatra vonatkozóan elfogadott szabályok – A versenyjogra és a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó közösségi szabályokkal való összeegyeztethetetlenség – Panasz – Elutasítás)

text:
               16.9.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 224/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2006. július 18-i ítélete – David Meca-Medina, Igor Majcen kontra az Európai Közösségek Bizottsága
   (C-519/04. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - A Nemzeti Olimpiai Bizottság által a doppingvizsgálatra vonatkozóan elfogadott szabályok - A versenyjogra és a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó közösségi szabályokkal való összeegyeztethetetlenség - Panasz - Elutasítás)
   (2006/C 224/14)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: David Meca-Medina, Igor Majcen (képviselők: J.-L. Dupont és M.A. Lucas ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: O. Beynet és A. Bouquet, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Finn Köztársaság (képviselő: T. Pynnä, meghatalmazott)
   Tárgy
   Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (negyedik tanács) a T-313/02. sz. Meca-Medina és Majcen kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2004. szeptember 30-án hozott, az EK-Szerződés 81. és 82. cikkének végrehajtásával kapcsolatos eljárásban előterjesztett panaszt elutasító határozat megsemmisítése iránti keresetet, mint megalapozatlant elutasító ítélete elleni fellebbezés – Doppingellenes szabályozás
   Rendelkező rész

               1)

               Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-313/02. sz., David Meca-Medina és Igor Majcen kontra Bizottság ügyben 2004. szeptember 30-án hozott ítéletét hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az Elsőfokú Bírósághoz a T-313/02. sz. ügyben benyújtott, D. Meca-Medina és I. Majcen panaszát elutasító, 2002. augusztus 1-jei bizottsági határozat megsemmisítése iránti keresetet el kell utasítani.

               3)

               D. Meca-Medinát és I. Majcent kötelezi a jelen eljárásban és az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban felmerült költségek viselésére.

               4)

               A Finn Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 57., 2005.3.5.


title: T-200/13. P. sz. ügy: A Törvényszék 2014. május 20-i ítélete – De Luca kontra Bizottság ( „Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Kinevezés — Besorolási fokozatba történő besorolás — Magasabb csoportba történő kinevezés nyílt versenyvizsgát követően — A kérelem első fokon történő elutasítása a Törvényszék általi visszautalást követően — Az új személyzeti szabályzat hatályba lépése — Átmeneti szabályok — A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 5. cikkének (2) bekezdése és 12. cikkének (3) bekezdése” )

text:
               30.6.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 202/22

         A Törvényszék 2014. május 20-i ítélete – De Luca kontra Bizottság
   (T-200/13. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Kinevezés - Besorolási fokozatba történő besorolás - Magasabb csoportba történő kinevezés nyílt versenyvizsgát követően - A kérelem első fokon történő elutasítása a Törvényszék általi visszautalást követően - Az új személyzeti szabályzat hatályba lépése - Átmeneti szabályok - A személyzeti szabályzat XIII. melléklete 5. cikkének (2) bekezdése és 12. cikkének (3) bekezdése”))
   2014/C 202/27
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Patrizia De Luca (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi és J.-N. Louis ügyvédek, később: S. Orlandi)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselő: J. Curral meghatalmazott) és az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és A. Bisch meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) F-20/06. RENV sz. De Luca kontra Bizottság ügyben 2013. január 30-án hozott ítéletével (az EBHT-ban még nem tették közzé) szemben benyújtott, ezen ítélet hatályon kívül helyezése iránti fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               P. De Luca és az Európai Bizottság maguk viselik a Törvényszék előtti két eljárásban és a Közszolgálati Törvényszék előtti két eljárásban felmerült saját költségeiket.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa viseli a Törvényszék előtti két eljárásban és a Közszolgálati Törvényszék előtti két eljárásban felmerült saját költségeit.

      (1)  HL C 171., 2013.6.15.


title: T-700/14. sz. ügy: A Törvényszék 2017. január 26-i ítélete – TV1 kontra Bizottság („Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések — Közbeszerzési eljárás — Audiovizuális tartalmak előállítására, terjesztésére és archiválására irányuló integrált szolgáltatások nyújtása — Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása — A szerződés másik ajánlattevőnek történő odaítélése — Kirívóan alacsony összegű árajánlat — Pontosítás kérésére irányuló kötelezettség — Indokolási kötelezettség — Átláthatóság — Egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma — Nyilvánvaló értékelési hiba”)

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/19

         A Törvényszék 2017. január 26-i ítélete – TV1 kontra Bizottság
   (T-700/14. sz. ügy) (1)

   ((„Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések - Közbeszerzési eljárás - Audiovizuális tartalmak előállítására, terjesztésére és archiválására irányuló integrált szolgáltatások nyújtása - Valamely ajánlattevő ajánlatának elutasítása - A szerződés másik ajánlattevőnek történő odaítélése - Kirívóan alacsony összegű árajánlat - Pontosítás kérésére irányuló kötelezettség - Indokolási kötelezettség - Átláthatóság - Egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalma - Nyilvánvaló értékelési hiba”))
   (2017/C 078/25)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: TV1 GmbH (Unterföhring, Németország) (képviselők: C. Scherer-Leydecker, J. Mey és A. Rausch ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselő kezdetben: F. Moro és M. Noll-Ehlers, később: F. Moro és T. Maxian Rusche, végül: T. Maxian Rusche és A. Katsimerou meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 263. cikken alapuló és a felperesnek az „[a]udiovizuális tartalmak előállítására, terjesztésére és archiválására irányuló integrált szolgáltatásokra” vonatkozó PO/2014-03/A4. sz. ajánlati felhívás keretében a „Streaming, tömörítés, tárolás és tartalmak jogellenes terjesztése” című IV. tétel vonatkozásában benyújtott ajánlatát elutasító bizottsági határozat és szerződést a nyertes ajánlattevőnek odaítélő bizottsági határozat, valamint a Bizottság és a nyertes ajánlattevő között kötött szolgáltatási szerződés megsemmisítésére irányuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a TV1 GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 409., 2014.11.17.


title: T-147/07. sz. ügy: 2007. május 7-én benyújtott kereset – ThyssenKrupp Aufzüge és ThyssenKrupp Fahrtreppen kontra Bizottság

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/31

         2007. május 7-én benyújtott kereset – ThyssenKrupp Aufzüge és ThyssenKrupp Fahrtreppen kontra Bizottság
   (T-147/07. sz. ügy)
   (2007/C 155/58)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperesek: ThyssenKrupp Aufzüge GmbH (Neuhausen auf den Fildern, Németország) és ThyssenKrupp Fahrtreppen GmbH (Hamburg, Németország) (képviselők: U. Itzen, és K. Blau-Hansen, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a megtámadott határozatot a felpereseket érintő részében;

               —

               másodlagosan csökkentse megfelelően a felperesekre a határozatban egyetemlegesen kiszabott bírság összegét;

               —

               kötelezze az alperest az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesrk a 2007. február 21-i COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators ügyben hozott C(2007) 512 végleges bizottsági határozatot támadják. A megtámadott határozatban a felperesekkel és más vállalkozásokkal szemben liftek és mozgólépcsők Németországban való beépítése és karbantartása kapcsán létrejött kartellben való részvétel miatt bírságot szabtak ki. A Bizottság álláspontja szerint az érintett vállalkozások megsértették az EK 81. cikket.
   Keresetük megalapozására a felperesek az alábbi jogalapokat adják elő:

               —

               a Bizottság a felrótt helyi jogsértés államok közötti jelentőségének hiánya miatti hatáskörének hiánya;

               —

               a felperesek anyavállalataikkal való egyetemleges felelősségének hiánya, mivel anyavállalataik jogilag és gazdaságilag függetlenek;

               —

               a kiindulási összegek aránytalansága a bírság összegének kiszámítása során a ténylegesen érintett piaci volumenhez képest;

               —

               az elrettentő szorzó aránytalansága, mivel a bírság összegének megállapítása során csak a felperesek üzleti forgalmát vették figyelembe és ez nem igazolja e szorzó alkalmazását;

               —

               a visszaesőkre kiszabott pótlék igazoltságának hiánya a bírság összegének kiszámítása során az előző bírságok hozzászámítása vonatkozásában elkövetett joghiba és mérlegelési hiba miatt;

               —

               az 1/2003/EK rendelet (1) 23. cikke (2) bekezdésének megsértése, amennyiben a Bizottság a vállalkozás éves üzleti forgalma 10 %-ával egyenlő felső határ tekintetében a konszern üzleti forgalmára, nem a felperesek üzleti forgalmára támaszkodott;

               —

               a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló közlemény (2) jogilag hibás alkalmazása, mivel a felperesek együttműködésének többletértékét nem vették elegendő mértékben figyelembe.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás, 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).

      (2)  A kartell ügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény (HL 2002., C 45., 3. o.).


title: T-475/07. sz. ügy: 2007. december 21-én benyújtott kereset – Dow AgroSciences és társai kontra Bizottság

text:
               23.2.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/54

         2007. december 21-én benyújtott kereset – Dow AgroSciences és társai kontra Bizottság
   (T-475/07. sz. ügy)
   (2008/C 51/99)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Egyesült Királyság), Makhteshim-Agan Holding BV (Rotterdam, Hollandia), Makhteshim Agan International Coordination Center (Brüsszel, Belgium), Dintec Agroquímica – Produtos Químicos Ld.a (Funchal, Portugália), Finchimica SpA (Manerbio, Olaszország), Dow Agrosciences BV (Rotterdam, Hollandia), Dow AgroSciences Hungary kft (Budapest, Magyarország), Dow AgroSciences Italia Srl (Milano, Olaszország), Dow AgroSciences Polska sp. z o.o. (Varsó, Lengyelország), Dow AgroSciences Iberica SA (Madrid, Spanyolország), Dow AgroSciences s.r.o. (Prága, Cseh Köztársaság), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Egyesült Államok), Dow AgroSciences GmbH (Stade, Németország), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Franciaország), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Franciaország), Dow AgroSciences Danmark A/S (Lyngby-Taarbæk, Dánia), Makhteshim-Agan Poland sp. z o.o. (Varsó, Lengyelország), Makhteshim-Agan (Egyesült Királyság) Ltd (London, Egyesült Királyság), Makhteshim-Agan France SARL (Sevres, Franciaország), Makhteshim-Agan Italia Srl (Bergamo, Olaszország), Alfa Agricultural Supplies SA (Halandri, Görögország) (képviselők: C. Mereu és K. Van Maldegem ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a vitatott határozatot;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot azon intézkedések meghozatalára, melyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a vitatott határozat az EK 233. cikkével összhangban történő megsemmisítésének, így különösen kötelezze a Bizottságot arra, hogy kérje fel a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokat a trifluarin újbóli felvételére, mivel azt a vitatott határozat következtében visszavonták, valamint az erre vonatkozó határidők meghosszabbítására, az Elsőfokú Bíróság ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges mértékben;

               —

               az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról és a 79/117/EGK irányelv módosításáról szóló, 2004. április 29-i 850/2004/EK parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (3) bekezdésének jogellenességét és felperesekkel szembeni alkalmazhatatlanságát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság kötelezze a Bizottságot ezen eljárások költségeinek 8 %-os kamattal növelt összege megtérítésére;

               —

               tegyen meg minden további szükséges intézkedést.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A növényvédő szerek forgalomba hozatalára vonatkozó 91/414 tanácsi irányelv (1) kimondja, hogy a tagállamok csak akkor engedélyeznek növényvédő szereket, ha a szerben levő hatóanyagok az I. mellékletben szerepelnek és teljesül minden ott előírt követelmény. A felperesek kérik a trifluralinnak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagot tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról szóló 2007. szeptember 20-i, 2007/629/EK bizottsági határozat (2) megsemmisítését.
   Keresetük alátámasztására a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság határozatát nem az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) jelentésére alapozta, ezáltal visszaélt hatáskörével.
   A felperesek továbbá azt állítják, hogy a vitatott határozat nyilvánvaló mérlegelési hibában szenved, mivel a Bizottság:

               —

               elmulasztotta figyelembe venni a rendelkezésre álló tudományos bizonyítékokat, noha azt a 91/414 irányelv 5. cikkének (1) bekezdése megköveteli;

               —

               nem hosszabbította meg az alkalmazandó határidőket, noha a trifluralin értékelésének körülményei és feltételei megváltoztak a felülvizsgálati eljárás ideje alatt;

               —

               megállapításait nem támasztotta alá tudományos érvekkel;

               —

               a 850/2004 rendelet (3) alapján nem rendelkezett hatáskörrel a trifluralin értékelésére, és mindenképpen téves az értékelése.

         A felperesek továbbá arra hivatkoznak, hogy a vitatott határozat nincs összhangban az alkalmazandó eljárással, továbbá a Bizottság és az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság megsértették a 451/2000 rendelet (4) 8. cikkének (7) és (8) bekezdését azáltal, hogy nem tartották be az eljárási határidőket, ami a felperesek szerint egy lényeges eljárási követelmény megsértése.
   Végezetül a felperesek szerint a vitatott határozat nem megfelelő indokolása sérti az EK 253. cikket, továbbá a határozat megsérti az arányosság és a jogbiztonság elvét, a visszaható hatály tilalmát, a bizalomvédelem elvét és a felperesek meghallgatáshoz való jogát.

      (1)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (HL L 230., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 11. kötet, 332. o.).

      (2)   HL 2007., L 255., 42. o.

      (3)  A környezetben tartósan megmaradó szerves szennyező anyagokról és a 79/117/EGK irányelv módosításáról szóló 2004. április 29-i, 850/2004/EK parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004 L 158., 7. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 8. kötet, 465. o.).

      (4)  A 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram második és harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2000. február 28-i 451/2000/EK bizottsági rendelet (HL 2000., L 55., 25. o.).


title: C-229/16. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2017. február 23-i végzése (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. kontra João Carlos Lombo Silva Cordeiro

text:
               22.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/18

         A Bíróság elnökének 2017. február 23-i végzése (a Supremo Tribunal Administrativo [Portugália] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Ministério da Saúde, Administração Regional de Saúde de Lisboa e Vale do Tejo, I.P. kontra João Carlos Lombo Silva Cordeiro
   (C-229/16. sz. ügy) (1)

   (2017/C 161/24)
   Az eljárás nyelve: portugál
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 287., 2016.8.8.


title: C-109/13. sz. ügy: 2013. március 6-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/13

         2013. március 6-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Finn Köztársaság
   (C-109/13. sz. ügy)
   2013/C 123/21
   Az eljárás nyelve: finn

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Hetsch, O. Beynet és I. Koskinen meghatalmazottak)

      Alperes: Finn Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság — mivel a finn szárazföldi területek tekintetében nem fogadta el mindazokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy átültesse a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. cikkének 1., 2., 5., 7., 8., 9., 11., 13., 14., 17., 18., 19., 21., 22., 24., 28–35. pontját, 3. cikke (5) bekezdésének a) pontját és (9) bekezdésének c) pontját, 9. cikkének (1), (2), (3) (7), (9), (10) és (12) bekezdését, 10. és 11. cikkét, 12. cikkének d) és h) pontját, 13. és 14. cikkét, 16. cikke (1) bekezdésének második és harmadik mondatát, valamint (2) és (3) bekezdését, 17–23. cikkét, 25. cikkének (1) bekezdését, 26. cikke (2) bekezdése c) pontjának harmadik és negyedik mondatát, d) pontjának második és negyedik mondatát, valamint (3) bekezdését, 29. cikkét, 35. cikkének (4) és (5) bekezdését, 36. cikkének a)–e), g) és h) pontját, 37. cikke (1) bekezdésének b)–u) pontját, (3) bekezdését, (4) bekezdésének b) és d) pontját, valamint (5) és (9) bekezdését, 38. cikkének (1) bekezdését, 39. cikkének (1), (4) és (8) bekezdését, 40. cikkének (1), (2), (3), (6) és (7) bekezdését, valamint I. melléklete 1. pontja a) alpontjának hatodik és nyolcadik francia bekezdését, valamint b), f) és j) alpontját, vagy legalábbis e rendelkezések elfogadásáról nem értesítette a Bizottságot, és mivel Åland tartomány tekintetében sem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek az említett irányelv átültetéséhez szükségesek, vagy legalábbis erről nem értesítette a Bizottságot — nem teljesítette az ezen irányelv 49. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján kötelezze a Finn Köztársaságot a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetésétől számított napi 32 140,80 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére;

               —

               a Finn Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésének határideje 2011. március 3-án lejárt.

      (1)  HL L 211., 55. o.


title: T-82/08. sz. ügy: 2008. február 12-én benyújtott kereset – Guardian Industries és Guardian Europe kontra Bizottság

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/35

         2008. február 12-én benyújtott kereset – Guardian Industries és Guardian Europe kontra Bizottság
   (T-82/08. sz. ügy)
   (2008/C 107/59)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: Guardian Industries Corp. (Auburn Hills, Egyesült Államok) és Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Luxemburg) (képviselők: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery. C. Eggers és H.-G. Kamann ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság részlegesen semmisítse meg a megtámadott határozat 1. cikkét az A.1. és az A.2. pontban kifejtett jogalapok alapján;

               —

               csökkentse a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegét; és

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a 2007. november 28-án hozott – a felperesekkel 2007. december 3-án közölt – C(2007)5791 végleges bizottsági határozat (COMP/39.165 – síküveg-ügy) részleges megsemmisítését kéri, amely határozatban a Bizottság úgy találta, hogy a felperesek –más vállalkozásokkal együttesen – 2004. április 20. és 2005. február 22. között az EGT egész területére kiterjedő megállapodások, illetve összehangolt magatartások komplex együttesében való részvételével megsértették az EK 81. cikket és az EGT 53. cikket.
   A felperesek szerint a megtámadott határozatot meg kell semmisíteni, és a velük szemben kiszabott bírság összegét megfelelően csökkenteni kell, mivel a határozat az alábbi súlyos hibákban szenved:

               i)

               a Bizottság nem hivatkozott pontos és ellentmondásmentes bizonyítékokra azzal kapcsolatban, hogy a felperesek a 2005. február 11-i találkozót megelőzően részt vettek volna a három fő üveggyártó által megvalósított kartellben;

               ii)

               a Bizottság nem támasztotta alá azon állítását, miszerint e találkozó során a felperesek az egész EGT-re kiterjedő megállapodásokat kötöttek.

         A felperesek továbbá azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság a korlátlan felülvizsgálati jogköre gyakorlásának keretében tovább csökkentse a velük szemben kiszabott bírságot. Ezzel kapcsolatban először is arra hivatkoznak, hogy a Bizottság indokolás nélkül eltért a saját következetes álláspontjától, megsértve ezzel a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatát, amikor állítólag nem vett figyelembe egy milliárd euró értékű vállalatcsoporton belüli eladást a határozat többi címzettjével szemben kiszabott bírság megállapításakor, ezzel jelentősen eltúlozva a felperesek piaci helyzetét, illetve másodszor arra hivatkoznak, hogy a Bizottság figyelmen kívül hagyta a felperesek által a jogsértésben betöltött passzív szerepet, amely a többi résztvevőnek az európai síküveg-piac kartellesítésére, és a felperesek ebbe történő bevonására irányuló hosszú távú erőfeszítéseihez képest lényegesen korlátozott volt.


title: T-331/17. sz. ügy: 2017. május 23-án benyújtott kereset – Steifer kontra EGSZB

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/53

         2017. május 23-án benyújtott kereset – Steifer kontra EGSZB
   (T-331/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/68)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Guy Steifer (Brüsszel, Belgium) (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az EGSZB személyzeti és pénzügyi igazgatója által 2002. október 21-én hozott, a felperes 2002. október 2-i arra irányuló kérelmét elutasító határozatot, hogy a hatályos kamatokkal növelten térítsék meg a közösségi rendszerbe átvitt belga nyugdíjjogosultságai nem jóváírt részét;

               —

               semmisítse meg a felperes öregségi nyugdíjjogosultságait megállapító, a 2003. december 15-i 360/03 A. sz. határozattal elfogadott véleményt annyiban, amennyiben az kizárta vagy nem rendelte el az Office national des pensions du Royaume de Belgique (a Belga Királyság nemzeti nyugdíjhivatala, ONP) által az EGSZB bankszámlájára 2004. január 1-jei hatállyal a nyugdíjjogosultságai átvitele címén átutalt, öregségi nyugdíjának megfelelő időszakos hátralék megtérítését;

               —

               kötelezze az EGSZB-t arra, hogy térítse meg az ONP által az EGSZB bankszámlájára 2004. január 1-jétől a nyugdíjjogosultságai átvitele címén átutalt időszakos hátralékának megtérítését, az EKB által a fő refinanszírozási műveleteire vonatkozóan megállapított, két százalékponttal növelt kamatlábbal – e megtérítés esedékességének időpontjától a teljes kifizetés időpontjáig – számított késedelmi kamattal együtt,

               —

               kötelezze az EGSZB-t, hogy havonta fizessen a felperesnek az ONP által a jövőben az EGBSZ számlájára utalandó, időszakos hátralékoknak megfelelő összeget;

               —

               az EGSZB-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely az Európai Unió jogalap nélküli gazdagodása tilalma elvének, a tulajdonhoz való jognak és a személyzeti szabályzat céljaival összhangban értelmezett VII. melléklete 11. cikke (2) bekezdésének megsértésén alapul annyiban, amennyiben a megtámadott határozatok kizárták vagy nem biztosították a felperesnek az európai uniós nyugdíjának megállapításakor figyelembe nem vett nemzeti nyugdíja összegének megtérítéséhez való jogát.


title: T-299/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. november 18-i  végzése – Selmani kontra Tanács és Bizottság ( Közös kül- és biztonságpolitika – A Tanács közös álláspontjai – Egyes személyekkel és szervezetekkel szemben a terrorizmus elleni harc keretében előírt különleges korlátozó intézkedések – Megsemmisítés iránti kereset – A hatáskör nyilvánvaló hiánya – Jogvesztés – Elfogadhatóság )

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/33

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. november 18-i végzése – Selmani kontra Tanács és Bizottság
   (T-299/04. sz. ügy) (1)

   („Közös kül- és biztonságpolitika - A Tanács közös álláspontjai - Egyes személyekkel és szervezetekkel szemben a terrorizmus elleni harc keretében előírt különleges korlátozó intézkedések - Megsemmisítés iránti kereset - A hatáskör nyilvánvaló hiánya - Jogvesztés - Elfogadhatóság”)
   (2006/C 48/65)
   Az eljárás nyelve: angol
   A felek

      Felperes: Abdelghani Selmani (Dublin, Írország) (képviselő: C. Ó Brian solicitor)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: E. Finnegan és D. Kanga Fano meghatalmazottak) és az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Enegren és C. Brown meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Egyrészt a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló, 2001. december 27-i 2580/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 344., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 18 fejezet, 1. kötet, 207. o.) 2. cikkének, másrészt pedig a 2580/2001 rendelet 2. cikke (3) bekezdésének végrehajtásáról és a 2003/902/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 2-i 2004/306/EK tanácsi határozat (HL L 99., 28. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 3. kötet, 98. o.) 1. cikkének, valamint valamennyi, a 2580/2001 rendelet alapján hozott és a 2004/306 tanácsi határozattal azonos hatású tanácsi határozat (a felsorolt jogi aktusok) felperesre vonatkozó részének megsemmisítése iránti kérelem.
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 284., 2004.11.20.


title: T-258/04. sz. ügy: A Lengyel Köztársaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. június 28-án benyújtott kereset

text:
               9.10.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/21

         A Lengyel Köztársaság által az Európai Közösségek Bizottsága ellen 2004. június 28-án benyújtott kereset
   (T-258/04. sz. ügy)
   (2004/C 251/39)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   A Lengyel Köztársaság, képviseli: Jarosław Pietras, 2004. június 28-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében a cukorágazatra vonatkozó átmeneti intézkedések megállapításáról szóló, 2004. január 14-i 60/2004/EK bizottsági rendelet (HL L 9., 8. o.) 5. cikkét, 6. cikkének (1), (2) és (3) bekezdését, 7. cikkének (1) bekezdését, valamint 8. cikke (2) bekezdésének b) pontját;

               —

               kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A 60/2004/EK rendelet 5. cikkével szemben a felperes a következő kifogásokat emelte:

               —

               az áruk szabad mozgása elvének sérelme azáltal, hogy magasabb erga omnes behozatali vámtételt vezet be, mint amely Lengyelország csatlakozása előtt az Európai Unióban hatályban volt;

               —

               a Bizottság hatáskörének hiánya, továbbá a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Ciprusi Köztársaság, a Lett Köztársaság, a Litván Köztársaság, a Magyar Köztársaság, a Máltai Köztársaság, a Lengyel Köztársaság, a Szlovén Köztársaság és a Szlovák Köztársaság csatlakozásának feltételeiről, valamint az Európai Unió alapját képező szerződések kiigazításáról szóló okmány (1) 22. cikkének, 41. cikke első bekezdésének és IV. melléklete 5. fejezetének sérelme a Lengyel Köztársaságnak a vámunióhoz való – a csatlakozási okmányban rögzített – csatlakozási feltételeit megváltoztató intézkedések révén, valamint azáltal, hogy a megtámadott rendelkezést kiterjesztették a közös agrárpolitikába nem tartozó termékekre;

               —

               az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmának sérelme, a lengyelországi jogalanyok számára a 15 állam Közösségéből származó, hasonló helyzetű jogalanyokkal kapcsolatban alkalmazottól eltérő elbánást előíró intézkedések révén;

               —

               jelentős eljárási szabály megsértése a meghozott intézkedések elégtelen indokolása révén;

               —

               a bizalomvédelem elvének megsértése a fent hivatkozott csatlakozási okmánnyal ellentétes eljárási mód bevezetésével azon termékekre, amelyek 2004. május 1-jén átmeneti megőrzés alatt, a vámjogi rendeltetések vagy vámeljárások valamelyikének hatálya alatt, avagy a kibővített Közösségbe történő szállítás alatt állnak, különösen pedig a Lengyelország csatlakozása előtt az Európai Unióban hatályban volt vámtételnél magasabb behozatali vámtétel bevezetése révén.

         A 60/2004/EK rendelet 6. cikke (1) és (2) bekezdése tekintetében a felperes a Bizottság hatáskörének hiányára, valamint a fent hivatkozott csatlakozási okmány 22. cikkének, 41. cikke (1) bekezdésének és IV. melléklete 4. fejezetének sérelmére hivatkozik, együtt értelmezve azokat a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendelettel (2), tekintettel arra, hogy a megtámadott intézkedések szerint a Bizottság a rendellenes cukor- és izoglukózkészletek felhalmozódásának megállapításakor más, bizonyos cukor-/cukoregyenérték-tartalmú feldolgozott termékeket is figyelembe vett, továbbá arra is figyelemmel, hogy az intézkedések tilalmazzák a rendellenes cukor- és izoglukózkészleteknek a bizonyos cukor-/cukoregyenérték-tartalmú feldolgozott termékek kivitelével történő eltávolítását a piacról.
   A 60/2004/EK rendelet 6. cikke (3) bekezdésével, 7. cikke (1) bekezdésével és 8. cikke (2) bekezdésének a) pontjával kapcsolatban a felperes a tagállamok és a Közösség szervei közötti jóhiszemű együttműködés elvének (EK 10. cikk) sérelmét látja megvalósulni azáltal, hogy a megtámadott rendelkezések útján gyakorlatilag betarthatatlan kötelezettségeket rónak Lengyelországra, és a felmerült nehézségek leküzdését célzó együttműködést a Bizottság megtagadta.
   A 60/2004/EK rendelet összes megtámadott rendelkezésével kapcsolatban a felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság visszaélt hatáskörével, mivel a bevezetett intézkedések valódi célja nem az, hogy megkönnyítse Lengyelország betagozódását a közös agrárpolitikába, hanem az, hogy megvédje a 15 állam Közösségének piacát a lengyel mezőgazdasági termelők versenyétől.

      (1)  HL L 236., 2003.9.23., 33. o.

      (2)  HL L 178, 2001.6.30., 1. o., későbbi módosításokkal.


title: C-325/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. december 19-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Krystyna Alder, Ewald Alder kontra Sabina Orłowska, Czeslaw Orłowski (1393/2007/EK rendelet — Iratok kézbesítése és közlése — Más tagállam területén lakóhellyel rendelkező fél — Nemzeti területen lakóhellyel rendelkező képviselő — Hiány — Az aktába helyezett eljárási iratok — Tudomásszerzés vélelme)

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/7

         A Bíróság (első tanács) 2012. december 19-i ítélete (a Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lengyelország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Krystyna Alder, Ewald Alder kontra Sabina Orłowska, Czeslaw Orłowski
   (C-325/11. sz. ügy) (1)

   (1393/2007/EK rendelet - Iratok kézbesítése és közlése - Más tagállam területén lakóhellyel rendelkező fél - Nemzeti területen lakóhellyel rendelkező képviselő - Hiány - Az aktába helyezett eljárási iratok - Tudomásszerzés vélelme)
   2013/C 46/12
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sąd Rejonowy w Koszalinie

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Krystyna Alder, Ewald Alder

      Alperes: Sabina Orłowska, Czeslaw Orłowski

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Sąd Rejonowy w Koszalinie (Lengyelország) — Az EUMSZ 18. cikk, valamint a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről (iratkézbesítés), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 324., 2007. december 10., 79. o.) 1. cikke (1) bekezdésének értelmezése — A más állam területén lakóhellyel rendelkező és belföldi lakóhellyel rendelkező jogi képviselőt ki nem jelölő féllel szemben az eljárási iratok ismeretére vonatkozó vélelemről rendelkező nemzeti szabályozás.

      Rendelkező rész

   A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről („iratkézbesítés”), és az 1348/2000/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. november 13-i 1393/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 1. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapeljárásban vitatotthoz hasonló olyan tagállami jogszabály, amely kimondja, hogy a más tagállam területén lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkező félnek szóló bírósági iratokat — a megtörtént kézbesítés vélelmével — az ügy iratai között kell hagyni, ha e fél nem jelölt ki a bírósági eljárás helye szerinti tagállamban lakóhellyel rendelkező kézbesítési meghatalmazottat.

      (1)  HL C 269., 2011.9.10.


title: T-750/16. sz. ügy: 2016. október 28-án/ benyújtott kereset – FV kontra Tanács

text:
               9.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/42

         2016. október 28-án/ benyújtott kereset – FV kontra Tanács
   (T-750/16. sz. ügy)
   (2017/C 006/52)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: FV (Rhode-St-Genèse, Belgium) (képviselők: L. Levi és A. Tymen, ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

         következésképpen:

               —

               semmisítse meg a tisztviselők személyzeti szabályzatának 42c. cikke alapján 2015. december 8-án hozott határozatot;

               —

               szükség esetén semmisítse meg a felperes 2016. március 8-i panaszát elutasító 2016. július 19-i határozatot;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy a felperest ért vagyoni károk megtérítése címén ideiglenesen 151 101 euróban megállapított összegű kártérítést fizessen meg;

               —

               kötelezze az alperest arra, hogy a felperest ért nem vagyoni károk megtérítése címén méltányosan 70 000 euróban megállapított összegű kártérítést fizessen meg;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának 42c. cikkével szembeni jogellenességi kifogásra, az Európai Unió Alapjogi Chartája 20. és 21. cikkének megsértésére, a foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78 irányelv (HL 2000., L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.) megsértésére, valamint a személyzeti szabályzat 1d. cikkének megsértésére vonatkozik.

               2.

               A második jogalap a személyzeti szabályzat 42c. cikkének megsértésére, a személyzeti szabályzat 42c. cikkének végrehajtásáról tájékoztatást adó 71/15. sz. személyzeti közlemény megsértésére, valamint a felperes nyugdíjazásához vezető indokolásban szereplő nyilvánvaló ténybeli és jogi pontatlanságok és szabálytalanságokra vonatkozik.

               3.

               A harmadik jogalap a meghallgatáshoz való jog és a védekezéshez való jog megsértésére vonatkozik.

               4.

               A negyedik jogalap a gondoskodási kötelezettség megsértésére vonatkozik.

               5.

               Az ötödik jogalap hatáskörrel való visszaélésre vonatkozik.


title: C-63/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-766/14. sz., Actega Terra GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2015. november 23-án hozott végzése ellen az Actega Terra GmbH által 2016. február 4-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/15

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-766/14. sz., Actega Terra GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala ügyben 2015. november 23-án hozott végzése ellen az Actega Terra GmbH által 2016. február 4-én benyújtott fellebbezés
   (C-63/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 260/19)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Actega Terra GmbH (képviselő: C. Onken ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala, Heidelberger Druckmaschinen
   Az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) 2016. május 24-i végzésével elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte saját költségeinek viselésére.


title: C-274/08. sz. ügy: 2008. június 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság

text:
               13.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/7

         2008. június 25-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság
   (C-274/08. sz. ügy)
   (2008/C 236/10)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: B. Schima és P. Dejmek meghatalmazottak)

      Alperes: Svéd Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Svéd Királyság – mivel nem hozott megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a vertikálisan integrált vállalkozáson belüli elosztási és termelési érdekek funkcionális szétválasztása követelményének megfeleljen a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 15. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjával összhangban, és nem bízta meg a szabályozó hatóságokat a nemzeti hálózathoz való csatlakozás feltételeinek, beleértve az átviteli és elosztási tarifákat, kiszámításához és meghatározásához használt módszerek, azok hatálybalépése előtt történő megállapításával vagy jóváhagyásával az irányelv 23. cikke (2) bekezdésének a) pontjával összhangban – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze a Svéd Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Azon állítása alátámasztására, miszerint az irányelv 15. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontja átültetésre került a svéd jogba, Svéd Királyság a villamos-energiáról szóló törvény (ellagen) különböző rendelkezéseire hivatkozik, amelyekből többek között kitűnik, hogy, a hálózati tevékenységet (elosztási tevékenység) külön kezeli a számvitel, és a hálózatot kezelő vállalkozás könyvelői e beszámolókat külön vizsgálják. A Svéd Királyság továbbá úgy érvel, hogy a hálózatot kezelő vállalkozás és valamely másik vállalkozás közös költségeit csak annyiban veszik figyelembe a beszámolókban, amennyiben azok a hálózatot kezelő vállalkozást érintik. Továbbá a hálózatot kezelő vállalkozásnak felügyeleti tervet kell készítenie, és biztosítania kell annak betartását.
   A Bizottság azonban úgy találta, hogy a 15. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontja szerinti független irányítási struktúra világos követelménye nem tekinthető teljesítettnek olyan általános szabályok által, amelyek például a külön könyvelést érintik, illetve általánosan alkalmazandó szankciók által.
   A Svéd Királyság szerint a funkcionális szétválasztás követelményét a korlátolt felelősségű társaságokról szóló törvény (aktiebolaglagen) általános társasági jogi rendelkezései is teljesítik, amely rendelkezések értelmében az anyavállalatok és leányvállalataik különálló jogi személyek és jogalanyok.
   A Bizottság szerint az anyavállalat, mint többségi részvényes, meghatározó befolyással bír a leányvállalata, illetve leányvállalatai felett, mivel bizonyos fontos kérdésekről csak a részvényesek dönthetnek. Egy elosztóvállalkozás és igazgatótanácsa sosem lehet tehát független a részvényesei többségétől csupán az általános társasági jog alapján. A Bizottság szerint nem jelenti a független irányítási struktúra követelményének teljesítését azon tény sem, miszerint egy integrált vállalkozás eleget tesz az aktiebolaglagen könyvelésre és vagyonátruházás korlátozására vonatkozó rendelkezéseinek. A Bizottság úgy véli, hogy a 15. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjának nemzeti jogba történő helyes átültetése feltételezi olyan kötelező szabályok létét, amelyek tisztán tükrözik az e rendelkezésekben meghatározott feltételeket, azaz a biztosítékot, hogy valamely elosztóvállalkozás irányítása az integrált villamosenergia-ipari vállalkozástól függetlenül működhet az elosztást és a hálózat működése, fenntartása és fejlesztése biztosításához szükséges eszközöket illetően. E követelménynek nem tesznek eleget az aktiebolaglagen rendelkezései.
   Amint az irányelv 23. cikke (2) bekezdése a) pontjának megszövegezéséből is kitűnik, az irányelv a hálózati tarifák, vagy legalábbis a kiszámításuk módszerei előzetes jóváhagyásának rendszerét írja elő. A Svéd Királyság kifejezetten úgy nyilatkozott, hogy a hálózati tarifák kiszámítására, illetve a hálózati tarifák által teljesítendő feltételekre vonatkozó, jelenleg hatályos svéd szabályozás a posteriori felügyeleti rendszerre épül, azonban egy új, előzetes jóváhagyási rendszer bevezetésével kapcsolatban már folynak a vizsgálatok, és valószínűleg 2008 júniusában a parlament elé kerül a javaslat.
   A fent említett körülmények között a Bizottság úgy véli, hogy a Svéd Királyság nem ültette át helyesen nemzeti jogába a 2003/54/EK irányelvet, különösen annak 15. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontját, valamint 23. cikke (2) bekezdésének a) pontját.

      (1)  HL L 176., 37. o.; magyar nyelvű különkiadás: 12. fejezet, 2. kötet, 211. o.


title: T-121/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. július 13-i végzése — Al Shanfari kontra Tanács és Bizottság

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/54

         A Törvényszék 2010. július 13-i végzése — Al Shanfari kontra Tanács és Bizottság
   (T-121/09. sz. ügy) (1)

   ()
   2010/C 234/96
   Az eljárás nyelve: angol
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 113., 2009.5.16.


title: T-106/09. sz. ügy: 2009. március 13-án benyújtott kereset — adp Gauselmann kontra OHIM –Maclean (Archer Maclean’s Mercury)

text:
               16.5.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 113/40

         2009. március 13-án benyújtott kereset — adp Gauselmann kontra OHIM –Maclean (Archer Maclean’s Mercury)
   (T-106/09. sz. ügy)
   2009/C 113/80
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Németország) (képviselő: P. Koch Moreno ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Archer Maclean (Banbury, Egyesült Királyság)

      Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának az R 1266/2007-1. sz. ügyben 2009. január 12-én hozott határozata nem felel meg a 40/94/EK tanácsi rendeletnek;

               —

               az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a 9. és 28. osztályba tartozó áruk tekintetében benyújtott 4 290 227. sz. közösségi védjegybejelentés a 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontjában található kizáró okok alá tartozik;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot, illetve adott esetben a beavatkozót kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      Az érintett közösségi védjegy: az „Archer Maclean’s Mercury” ábrás védjegy a 9., 16. és 28. osztályba tartozó áruk tekintetében (4 290 227. sz. védjegybejelentés).

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Merkur” német szóvédjegy a 6., 9., 28., 35., 37., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 40/90/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, amennyiben a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy az érintett védjegyek között nem áll fenn vizuális, hangzásbeli hasonlóság vagy fogalmi azonosság, és a 9. és 28. osztályba tartozó termékek nem azonosak, következésképpen azok között nem áll fenn az összetévesztés veszélye.


title: T-210/08. sz. ügy: 2008. június 4-én benyújtott kereset – Verhuizingen Coppens kontra Bizottság

text:
               2.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 197/30

         2008. június 4-én benyújtott kereset – Verhuizingen Coppens kontra Bizottság
   (T-210/08. sz. ügy)
   (2008/C 197/53)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: Verhuizingen Coppens NV (Bierbeek, Belgium) (képviselők: J. Stuyck és I. Buelens ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri az Elsőfokú Bíróságtól, hogy:

               —

               semmisítse meg a COMP/38.543. sz. ügyben hozott 2008. március 11-i bizottsági határozat 1. cikkét annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

               —

               semmisítse meg a COMP/38.543. sz. ügyben hozott 2008. március 11-i bizottsági határozat 2. cikkét annyiban, amennyiben az a felperesre vonatkozik;

               —

               másodlagosan jelentősen csökkentse a bírságot, és olyan összegben állapítsa meg, amely a felperes által a nemzetközi költöztetési szolgáltatások érintett piacán elért forgalom legfeljebb 10 %-át teszi ki;

               —

               mindenesetre az Európai Közösségek Bizottságát kötelezze a felperesnél felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes az első két jogalapjával az EK-Szerződés 81. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban hozott 2008. március 11-i C(2008) 926 végl. bizottsági határozat (COMP/38.543 – Nemzetközi költöztetési szolgáltatások ügy) megsemmisítését kéri.
   Először is az EK 81. cikk (1) bekezdésének megsértését kifogásolja. Összetett kartellben való részvételért marasztalták el, noha a Bizottság iratai szerint ő különbözik a kartellben való egyéb résztvevőktől azáltal, hogy az állítólagos kartell kis részében való részvételét állapították meg. Továbbá a felperesnek a jogsértésben való állítólagos részvétele a Bizottság által megállapítottnál rövidebb volt, és a Bizottság elmulasztotta értékelni a felperes jogsértésben való részvételének relatív súlyát.
   Másodszor a felperes úgy érvel, hogy a Bizottság megsértette az 1/2003 rendelet (1) 23. cikkének (2) és (3) bekezdését azért, mert helytelenül állapította meg mind a jogsértés időtartamát, mind pedig annak folytatólagos jellegét.
   Másodlagosan a felperes kéri a kiszabott bírság elengedését vagy legalábbis jelentős csökkentését, mivel a Bizottság annak alapösszegét helytelenül állapította meg és számította ki, és a bírság megállapításakor nyilvánvalóan megsértette az arányosság elvét.

      (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-297/10. és C-298/10. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (második tanács) 2011. szeptember 8-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht — Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sabine Hennings (C-297/10.) kontra Eisenbahn-Bundesamt, Land Berlin (C-298/10.) kontra Alexander Mai (2000/78/EK irányelv — 2. cikk (2) bekezdés és 6. cikk (1) bekezdés — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 21. és 28. cikk — Valamely tagállam közszolgálatában a szerződéses alkalmazottakra vonatkozó, a díjazás tárgyában kötött kollektív szerződés — Életkor alapján megállapított díjazás — Az életkor alapján megállapított díjazást megszüntető kollektív szerződés — Szerzett jogok megőrzése)

text:
               22.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/12

         A Bíróság (második tanács) 2011. szeptember 8-i ítélete (a Bundesarbeitsgericht — Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sabine Hennings (C-297/10.) kontra Eisenbahn-Bundesamt, Land Berlin (C-298/10.) kontra Alexander Mai
   (C-297/10. és C-298/10. sz. egyesített ügyek) (1)

   (2000/78/EK irányelv - 2. cikk (2) bekezdés és 6. cikk (1) bekezdés - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 21. és 28. cikk - Valamely tagállam közszolgálatában a szerződéses alkalmazottakra vonatkozó, a díjazás tárgyában kötött kollektív szerződés - Életkor alapján megállapított díjazás - Az életkor alapján megállapított díjazást megszüntető kollektív szerződés - Szerzett jogok megőrzése)
   2011/C 311/17
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesarbeitsgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Sabine Hennings (C-297/10.), Land Berlin (C-298/10.)

      Alperesek: Eisenbahn-Bundesamt (C-297/10.), Alexander Mai (C-298/10.)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Bundesarbeitsgericht — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303, 16. o.) által végrehajtott, az Európai Unió Alapjogi Chartája (HL C 83., 2010. március 30., 389. o.) 21. cikkének az értelmezése — A közszolgálati szerződéses alkalmazottak díjazása valamely tagállamban — Az életkor függvényében eltérő alapbért előíró nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

               1.

               Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek az Európai Unió Alapjogi Chartája 21. cikkében kimondott, és a foglalkoztatás és munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelvvel, különösen ezen irányelv 2. cikkével és 6. cikkének (1) bekezdésével pontosított tilalmának elve akként értelmezendő, hogy azzal ellentétes egy olyan, kollektív szerződés által előírt intézkedés, mint amilyen az alapügyben szerepel, amely szerint a közszolgálatban a szerződéses alkalmazott alapbérének fizetési fokozatát mindegyik besorolási fokozaton belül ezen alkalmazott felvételekor, annak életkora alapján kell meghatározni. E tekintetben az a tény, hogy az említett intézkedés ellentétes az uniós joggal, és hogy azt kollektív szerződés tartalmazza, nem sérti a kollektív tárgyaláshoz és kollektív szerződés kötéséhez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 28. cikkében elismert jogot.

               2.

               A 2000/78 irányelv 2. cikke és 6. cikkének (1) bekezdése, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 28. cikke akként értelmezendő, hogy azokkal nem ellentétes egy olyan, kollektív szerződés által előírt intézkedés, mint amilyen a C-297/10. sz. alapügyben szerepel, amelynek alapján az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetést megvalósító díjazási rendszer helyébe objektív szempontokon alapuló díjazási rendszer lép, az első rendszer hátrányos megkülönböztetést megvalósító hatásai közül néhányat egy átmeneti és korlátozott időtartamra fenntartva annak biztosítása érdekében, hogy a már felvett alkalmazottak az új rendszerre való áttérés következtében ne szenvedjenek jövedelemveszteséget.

      (1)  HL C 260., 2010.9.25.


title: C-234/12. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2013. július 18-i ítélete (a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sky Italia Srl kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Televíziós műsorszolgáltatás — 2010/13/EU irányelv — A 4. cikk (1) bekezdése és 23. cikk (1) bekezdése — Reklámbejátszások — Nemzeti szabályozás, amely a reklámra fordítható adásidő legmagasabb mértékét a szabadon fogható csatornák televíziós műsorszolgáltatóira irányadónál alacsonyabban határozza meg a fizetős csatornák televíziós műsorszolgáltatói esetében — Egyenlő bánásmód — A szolgáltatásnyújtás szabadsága)

text:
               7.9.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/16

         A Bíróság (második tanács) 2013. július 18-i ítélete (a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sky Italia Srl kontra Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (C-234/12. sz. ügy) (1)

   (Televíziós műsorszolgáltatás - 2010/13/EU irányelv - A 4. cikk (1) bekezdése és 23. cikk (1) bekezdése - Reklámbejátszások - Nemzeti szabályozás, amely a reklámra fordítható adásidő legmagasabb mértékét a szabadon fogható csatornák televíziós műsorszolgáltatóira irányadónál alacsonyabban határozza meg a fizetős csatornák televíziós műsorszolgáltatói esetében - Egyenlő bánásmód - A szolgáltatásnyújtás szabadsága)
   2013/C 260/26
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale amministrativo regionale per il Lazio

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sky Italia Srl

      Alperes: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   Reti Televisive Italiane (RTI) SpA és Maria Iaccarino részvételével

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale Amministrativo Regionale Per il Lazio — A tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10-i 2010/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének értelmezése (HL L 95, 1. o.) — Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49., 56. illetve 63. cikkének, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény, az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélkezési gyakorlatában értelmezett 10. cikkével összefüggésében értelmezett 11. cikkének értelmezése — A reklámbejátszások közvetítésére vonatkozó maximális százalékos időbeli korlát — Olyan nemzeti szabályozás amely a fizetős csatornák számára a többi csatorna számára előírtnál alacsonyabb százalékos időbeli korlátot ír elő

      Rendelkező rész

   A tagállamok audiovizuális médiaszolgáltatások nyújtására vonatkozó egyes törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 2010. március 10-i 2010/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv) 4. cikkének (1) bekezdését, valamint az egyenlő bánásmód alapelvét és az EUMSZ 56. cikket úgy kell értelmezni, hogy azokkal főszabály szerint nem ellentétes az alapügybelihez hasonló nemzeti szabályozás, amely a reklámra fordítható adásidő vonatkozásában a szabadon fogható csatornák műsorszolgáltatóira irányadónál alacsonyabb időbeli korlátozást ír elő a fizetős csatornák műsorszolgáltatói számára, feltéve hogy tiszteletben tartják az arányosság elvét, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

      (1)  HL C 217., 2012.7.21.


title: T-201/04. sz. ügy: A Microsoft Corporation által 2004. június 7-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               10.7.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/18

         A Microsoft Corporation által 2004. június 7-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-201/04. sz. ügy)
   (2004/C 179/36)
   Az ügy nyelve: angol
   A Microsoft Corporation, Washington (USA) képviseli: I. S. Forrester QC és J.-F. Bellis, lawyer, 2004. június 7-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2004. március 24-i határozatát, vagy, másodlagosan semmisítse meg, illetőleg jelentősen csökkentse a kirótt bírságot;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   A felperes megtámadja a Bizottság azon döntését, amely a felperes által két ízben elkövetett erőfölénnyel való visszaélést állapított meg és felperest 497 196 304 euró bírsággal sújtotta. A határozatban a Bizottság megállapította, hogy a felperes megtagadta az „együttes működtetéshez szükséges információ” nyújtását, illetve engedélyezni használatát a hálózati operációs rendszerhez kötődő alkalmazások fejlesztése és terjesztése céljából. Másodszor, a Bizottság megállapította, hogy a felperes a „Windows operációs rendszer PC ügyfélprogram” hozzáférhetőségét a Windows Media Player egyidejű megvételétől tette függővé.
   Először, a felperes kérelme alátámasztásaként előadott érvelése szerint a Bizottság tévedett, amikor arra a megállapításra jutott, hogy felperes megszegte az EK 82. cikkét azáltal, hogy megtagadta az információs protokoll átadását a versenytársak részére és annak engedélyezését, hogy ezt a technológiát hálózati operációs rendszereken használják.
   A felperes szerint az európai bíróságok által megkövetelt feltételek, ahhoz, hogy egy erőfölényben lévő vállalkozás köteles legyen engedélyezni szellemi alkotásaihoz fűződő jogainak felhasználását, nem kerültek kielégítésre a jelen esetben. A felperes szerint a technológia, amely vonatkozásában a használat engedélyezésére kötelezték nem elengedhetetlen a Microsoft PC operációs rendszerekkel való együttes működtetéshez, a technológiai támogatás állítólagos visszautasítása nem akadályozta meg az új termékek megjelenését a másodlagos piacon és végül nem volt versenyt kizáró hatása a másodlagos piacon.
   Továbbá a felperes állítja, hogy a vitatott határozat helytelenül tagadta, hogy a felperes támaszkodhat a szellemi alkotásaihoz fűződő jogaira, mint technológiai támogatás feltételezett megtagadásának tárgyilagos igazolására, ehelyett a határozat előterjesztett egy új és jogilag hibás mérlegelési tesztet, mely a közérdekre hivatkozik a nyilvánosságra hozatalnál.
   A felperes úgyszintén előterjeszti, hogy az EGT-ben soha nem volt szükség felhasználási engedélyre szoftverfejlesztés végett, és a felperes nem volt köteles a Sun kérelmét úgy tekinteni, mint ami különös felelősséget teremt a 82. cikk alapján.
   Továbbá a felperes állítása szerint a Bizottság nem vette figyelembe a 82. cikknek az eset tényeire való alkalmazásakor azon kötelezettségeket, amelyek az Európai Közösségeket a Szellemi Tulajdonjogok Kereskedelmi vonatkozásairól (TRIPS) szóló Kereskedelmi Világszervezet Egyezményben foglaltak szerint őt terhelik.
   Másodszor, a felperes hivatkozik arra, hogy a Bizottság tévedett annak meghatározásakor, hogy a felperes megsértette az EK 82. cikkét azzal, hogy a PC operációs rendszerek hozzáférhetőségét feltételessé tette a Windows Media Player multimédia lejátszó egyidejű megvételétől.
   A felperes szerint a vitatott döntés azon a feltételezett kizárási elméleten alapult, amely szerint a Windowsban található multimédia lejátszók széleskörű elterjesztése, a jövő egy meg nem határozható időpontjában ahhoz a helyzethez vezethet, hogy a tartalomszolgáltatók és a szoftverfejlesztők majdnem kizárólag Windows Media formátumban fogják kódolni a programjaikat. A felperes előadja, hogy ez az elmélet összeegyeztethetetlen az AOL/Time Warner (1) összeolvadásról szóló Bizottsági határozattal éppúgy, mint azon bizonyítékkal, mely szerint a tartalomszolgáltatók a továbbiakban is többféle formátumban fognak kódolni.
   A felperes szintén előterjeszti, hogy a vitatott határozat figyelmen kívül hagyja a felperes vállalati modelljéből fakadó előnyöket, amely maga után vonja az új alkalmazás beilleszkedését a Windowsba válaszként a műszaki fejlődésre és a fogyasztói igények változásaira.
   Felperes álláspontja szerint a vitatott határozat nem teljesíti a szükséges feltételeket ahhoz, hogy az EK 82. cikkének, különösen annak d) pontjának sérelme megállapítható legyen. A felperes előadja, hogy a Windows és annak multimédia lejátszója nem különálló termékek. A felperes előterjeszti továbbá, hogy a vitatott határozat nem mutatja be, hogy az állítólagos kapcsolás és a kapcsolt áru természetüknél fogva kapcsolódnak vagy a kereskedelmi szokás alapján. Ezen felül a felperes előterjeszti, hogy a megtámadott határozat nem veszi figyelembe az Európai Közösségeket a TRIPS alapján terhelő kötelezettségeket az EK 82. cikkének az eset tényeire való alkalmazása során továbbá, hogy az alkalmazott jogorvoslat aránytalan.
   Harmadszor, a felperes előterjeszti, hogy a követelmény mely szerint a felperesnek ki kell jelölni és díjazni egy meghatalmazottat, a határozatnak való megfelelés megfigyelése, továbbá a panaszok kezelése és vizsgálata céljából törvénytelen és hatáskörtúllépés eredménye. A felperes azt állítja, hogy a meghatalmazottra ruházott hatáskör vizsgálati és kikényszerítő természetű, amely általában a Bizottsághoz tartozik és nem delegálható.
   Végül a felperes előterjeszti, hogy nincs alapja bírságot kiszabni a felperesre, a jelen visszaélésre vonatkozó határozat újszerű jogi mivolta miatt. A felperes emellett előadja, hogy a bírság összege eltúlzott.

      (1)  2001/718/EK: 2000. október 11-i Bizottsági döntés egy vállalat-egyesülést az EEA közös piaccal összhangban állónak minősítéséről (COMP/M.1845 sz. AOL/Time Warner) (HL 2001., L 268., 28. o.).


title: T-215/17. sz. ügy: 2017. április 7-én benyújtott kereset – Pear Technologies Ltd kontra EUIPO – Apple (PEAR)

text:
               29.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/33

         2017. április 7-én benyújtott kereset – Pear Technologies Ltd kontra EUIPO – Apple (PEAR)
   (T-215/17. sz. ügy)
   (2017/C 168/44)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pear Technologies Ltd (Macau, Kína) (képviselők: J. Coldham Solicitor és E. Himsworth QC)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Apple Inc. (Cupertino, Kalifornia, Egyesült Államok)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

      A vitatott védjegy: a „PEAR” szóelemet magában foglaló európai uniós ábrás védjegy – 13 115 076. sz. védjegybejelentés

      Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2017. január 18-án hozott határozata (R 860/2016-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és/vagy

               —

               utalja vissza az ügyet további elbírálás céljából a fellebbezési tanács elé;

               —

               az EUIPO-t és beavatkozása esetén a másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (5) bekezdésének megsértése.


title: C-456/14. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spanyolország) által 2014. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Manuel Orrego Arias kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/23

         A Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha (Spanyolország) által 2014. október 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Manuel Orrego Arias kontra Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
   (C-456/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/31)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Manuel Orrego Arias

      Alperes: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezés[e] […] különösen arra vonatkozóan, hogy az említett rendelkezésben szereplő legalább egy éves szabadságvesztés-büntetéssel fenyegetett bűncselekmény fogalma az adott bűncselekményt absztrakt módon fenyegető büntetésre, vagy ellenkezőleg, az elítéltre kiszabott konkrét szabadságvesztés-büntetésre vonatkozik-e, következésképpen valamely tagállamnak egy 8 hónapos szabadságvesztésre ítélt, harmadik országbeli állampolgár kiutasítására vonatkozó döntését más tagállamoknak el kell-e ismerniük vagy nem.

      (1)  A harmadik országok állampolgárainak kitoloncolásáról hozott határozatok kölcsönös elismeréséről szóló, 2001. május 28-i 2001/40/EK tanácsi irányelv
   (HL L 149., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet 4. kötet 107. o.)


title: C-421/16. sz. ügy: A Conseil d’État (Franciaország) által 2016. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministre des finances et des comptes publics kontra Marc Lassus

text:
               24.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 392/9

         A Conseil d’État (Franciaország) által 2016. július 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Ministre des finances et des comptes publics kontra Marc Lassus
   (C-421/16. sz. ügy)
   (2016/C 392/12)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Conseil d'État

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Ministre des finances et des comptes publics

      Alperes: Marc Lassus

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az 1990. július 23-i 90/434/EGK irányelv (1) 8. cikkének rendelkezéseit úgy kell-e értelmezni, hogy azok az irányelv hatálya alá tartozó értékpapírcserék vonatkozásában megtiltják olyan halasztott adózási mechanizmus alkalmazását, amely – kivételt engedve azon főszabály alól, miszerint a tőkenyereség adóztatandó tényállása a nyereség realizálásának évében valósul meg – előírja, hogy a cseréből származó tőkenyereség megállapítására és kiszámítására az értékpapírcsere lebonyolításakor, az adó kivetésére pedig abban az évben kerül sor, amikor a halasztott adózást megszüntető esemény, például a csereügylet lebonyolításakor szerzett értékpapírok átruházása bekövetkezik?

               2)

               A részesedéscserével megvalósuló tőkenyereséget – amennyiben az adókötelesnek minősül – akkor is megadóztathatja-e az a tagállam, amely a csereügylet megvalósulása időpontjában az adóztatásra jogosult, ha ezen ügylet megvalósulásakor kapott részvények átruházása már a másik tagállam adóztatási joghatósága alá esik?

               3)

               Amennyiben a fenti kérdésekre azt a választ kell adni, hogy az irányelv nem tiltja, hogy a részesedéscseréből származó tőkenyereséget a csereügylet során kapott részvények jövőbeli átruházásának időpontjában adóztassák meg, még akkor is, ha ez a két művelet nem ugyanazon tagállam adóztatási joghatósága alá esik, az a tagállam, amelyben a tőkenyereség kapcsán halasztott adózást kértek, megadóztathatja-e az ebből az átruházásból keletkező tőkenyereséget a kétoldalú adóügyi egyezmény rendelkezéseinek függvényében, tekintet nélkül arra, hogy a művelet eredménye tőkeveszteség? Ez a kérdés az 1990. július 23-i irányelvre és az Európai Közösséget létrehozó szerződés 43. cikkében, hatályos formájában az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkében garantált letelepedés szabadságára egyaránt vonatkozik, mivel egy olyan adózó, aki a csereügylet illetve a részvény-átruházási ügylet időpontjában is franciaországi adóügyi illetőséggel rendelkezik, részesülhetne az átruházás következtében fellépő tőkeveszteség beszámításából, amennyiben a jelen határozat 4. pontjában írt feltételek teljesülnek.

               4)

               Amennyiben a 3. pont alatt feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a csereügylet során megszerzett részvények átruházásából keletkezett árfolyam-veszteséget figyelembe kell venni, annak a tagállamnak, ahol a részesedéscseréből eredő tőkenyereséget realizálták, be kell-e számítania a csereügyletből eredő tőkeveszteséget a tőkenyereségbe, vagy pedig amennyiben nem tartozik adóztatási joghatósága alá az átruházás, le kell-e mondania a tőkenyereség megadóztatásáról?

               5)

               Amennyiben a 4. pontban felvetett kérdésre azt a választ kell adni, hogy be kell számítani az átruházás során keletkezett tőkeveszteséget a részesedéscsere során realizált tőkenyereségbe, az átruházott részvények milyen beszerzési árát kell alapul venni az átruházás kapcsán keletkezett tőkeveszteség kiszámítása során? Különösen: a társaság által a csereügylet keretében megszerzett részvényeknek a tőkenyereségről szóló bevalláson szereplő, a csereügylet során kapott részvények számával elosztott összértékét kell-e az átruházott részvények beszerzési egységáraként figyelembe venni, vagy pedig súlyozott átlagolással kapott beszerzési árat kell alapul venni, figyelemmel a részesedéscsere utáni ügyletekre, mint például más részvények megszerzésére vagy pedig ugyanazon társaság részvényeinek ingyenes juttatására?

      (1)  A különböző tagállamok társaságainak egyesülésére, szétválására, eszközátruházására és részesedéscseréjére alkalmazandó adóztatás közös rendszeréről szóló, 1990. július 23-i 90/434/EGK tanácsi irányelv (HL L 225., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 9. fejezet, 1. kötet, 142. o.).


title: C-152/09. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Schwerin (Németország) által 2009. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — André Grootes kontra Amt für Landwirtschaft Parchim

text:
               18.7.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 167/4

         A Verwaltungsgericht Schwerin (Németország) által 2009. május 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — André Grootes kontra Amt für Landwirtschaft Parchim
   (C-152/09. sz. ügy)
   2009/C 167/06
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: André Grootes

      Alperes: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Elismerhető-e az 1782/2003/EK rendelet (1) 40. cikkének (5) bekezdése szerinti rendkívüli eset a területalapú összeg tekintetében akkor is, ha a 2003. május 15-én érvényben lévő agrár-környezetvédelmi intézkedés csupán egy (állandó) legelőhasználat fenntartását írja elő, ez azonban időben megszakítás nélkül (vagy mindenesetre „haladéktalanul”) egy olyan intézkedéshez kapcsolódik, amely alapján a szántóterületet állandó legelővé alakították?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre igenlő válasz adandó:
               Csak akkor ismerhető-e el az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (5) bekezdése szerinti rendkívüli eset a területalapú összeg tekintetében, ha a terület használatában szántóterületből legelőterületre bekövetkezett változás a hivatkozott rendelkezés szerinti agrár-környezetvédelmi intézkedésben való részvétel alapján (éppen emiatt) következett be?

               3.

               Az 1782/2003/EK rendelet 40. cikkének (5) bekezdése szerinti rendkívüli eset elismerhetőségének szükséges feltétele-e, hogy a kérelmező mezőgazdasági termelő azonos legyen a használat megváltoztatójával, vagy az agrár-környezetvédelmi intézkedésbe később „belépő” mezőgazdasági termelő is eredményesen hivatkozhat az e rendelkezés szerinti rendkívüli esetre?

      (1)  A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.)