title: T-714/19. sz. ügy: 2019. október 18-án benyújtott kereset – Smiths Group és Siti 1 kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/42

      2019. október 18-án benyújtott kereset – Smiths Group és Siti 1 kontra Bizottság
      (T-714/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Smiths Group plc (London, Egyesült Királyság) és Siti 1 Ltd (London) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i európai bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a felperesekre vagy bármelyikükre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperesek eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett rész 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az említett 9. fejezetben foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (amelybe a felperesek is tartoznak), és hogy ők (a felperesek) támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: C-105/18–C-113/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. november 7-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) kontra Administración General del Estado (Előzetes döntéshozatal – A szennyező fizet elve – 2000/60/EK irányelv – A 9. cikk (1) bekezdése – A vízszolgáltatások költségeinek megtérülése – A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályok – 2009/72/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdése – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Állami támogatás – Szárazföldi vizek villamosenergia-termelésre való felhasználása után fizetendő díj – Kizárólag a több autonóm közösségre kiterjedő vízgyűjtő kerületekben működő, vízenergiát hasznosító villamosenergia-termelőkre kivetett díj)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/7

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. november 7-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18) kontra Administración General del Estado
      (C-105/18–C-113/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A szennyező fizet elve - 2000/60/EK irányelv - A 9. cikk (1) bekezdése - A vízszolgáltatások költségeinek megtérülése - A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályok - 2009/72/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdése - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve - Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése - Állami támogatás - Szárazföldi vizek villamosenergia-termelésre való felhasználása után fizetendő díj - Kizárólag a több autonóm közösségre kiterjedő vízgyűjtő kerületekben működő, vízenergiát hasznosító villamosenergia-termelőkre kivetett díj)
      (2020/C 10/08)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA) (C-105/18), Energía de Galicia (Engasa) SA (C-106/18), Duerocanto SL (C-107/18), Corporación Acciona Hidráulica (Acciona) SLU (C-108/18), Associació de Productors i Usuaris d’Energia Elèctrica (C-109/18), José Manuel Burgos Pérez, María del Amor Guinea Bueno (C-110/18), Endesa Generación SA (C-111/18), Asociación de Empresas de Energías Renovables (APPA) (C-112/18), Parc del Segre SA, Electra Irache SL, Genhidro Generación Hidroeléctrica SL, Hicenor SL, Hidroeléctrica Carrascosa SL, Hidroeléctrica del Carrión SL, Hidroeléctrica del Pisuerga SL, Hidroeléctrica Santa Marta SL, Hyanor SL, Promotora del Rec dels Quatre Pobles SA (C-113/18)

         Alperes: Administración General del Estado

         Az eljárásban részt vesz: Iberdrola Generación SAU, Hidroeléctrica del Cantábrico SA

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdését és a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 9. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a szárazföldi vizek villamosenergia-termelésre való felhasználása után kivetett, az alapügyekben szóban forgóhoz hasonló olyan díj, amely nem ösztönzi a hatékony vízfelhasználást, és nem állapít meg olyan mechanizmusokat, amelyek a köztulajdont képező vízkészletek megőrzésére és védelmére irányulnak, és amely díj mértékének meghatározása teljesen független a köztulajdont képező vízkészleteket érintő károkozási képességtől, valamint egyedül és kizárólag a vízenergiát hasznosító villamosenergia-termelők bevételteremtő képességére összpontosít.

                  2)

                  A hátrányos megkülönböztetés tilalmának a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében előírt elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az alapügyekben szóban forgó, a szárazföldi vizek villamosenergia-termelésre való felhasználása után fizetendő díjhoz hasonló olyan díj, amely kizárólag a több autonóm közösség területére kiterjedő vízgyűjtő kerületekben működő, hidroelektromos úton előállított villamos energia termelőit terheli.

                  3)

                  Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy nem minősül e rendelkezés értelmében vett, a termelőknek nyújtott állami támogatásnak az, hogy az alapügyekben szóban forgó, a szárazföldi vizek villamosenergia-termelésre való felhasználása után kivetett díjat egyrészt a csak egy autonóm közösség területére kiterjedő vízgyűjtő kerületben működő, hidroelektromos úton előállított villamos energia termelőinek, másrészt a vízenergiától eltérő más energiaforrásokat felhasználó villamosenergia-termelőknek nem kell megfizetniük, mivel e termelők – a releváns referenciakeretet és a díj által követett célt figyelembe véve – nincsenek összehasonlítható helyzetben a díjfizetési kötelezettség hatálya alá tartozó, több autonóm közösség területére kiterjedő vízgyűjtő kerületekben működő, hidroelektromos úton előállított villamos energia termelőivel.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-241/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 21-i ítélete – Bruno kontra Bizottság („Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – A nyugdíjrendszer szabályai – Távozási díj – A szolgálatba lépéstől kezdve valamely nemzeti vagy magánnyugdíj-rendszerbe történő fizetés – Valamely nemzeti rendszerben előzőleg szerzett nyugdíjjogosultságok – A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (1) bekezdése és 12. cikkének (2) bekezdése – Jogellenességi kifogás – Egyenlő bánásmód”)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/31

      A Törvényszék 2019. november 21-i ítélete – Bruno kontra Bizottság
      (T-241/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Ideiglenes alkalmazottak - A nyugdíjrendszer szabályai - Távozási díj - A szolgálatba lépéstől kezdve valamely nemzeti vagy magánnyugdíj-rendszerbe történő fizetés - Valamely nemzeti rendszerben előzőleg szerzett nyugdíjjogosultságok - A személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (1) bekezdése és 12. cikkének (2) bekezdése - Jogellenességi kifogás - Egyenlő bánásmód”)
      (2020/C 10/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Luigi Bruno (Woluwe-Saint-Pierre, Belgium) (képviselő: N. de Montigny ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Mongin és R. Striani meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Európai Parlament (képviselők: C. Gonzalez Argüelles, T. Lazian és J. Van Pottelberge meghatalmazottak) az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és R. Meyer meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikkre alapított és a „Személyi Juttatásokat Kezelő és Kifizető” Hivatal (PMO) 2017. július 4-i, a felperesnek az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzata VIII. melléklete 12. cikkének (2) bekezdése által előírt távozási díjnak a részére történő kifizetése iránti kérelmének és másodlagosan az azt követő, a felperes által az említett határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító 2018. január 18-i határozat megsemmisítése iránti kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék Luigi Brunót kötelezi a költségek megfizetésére.

                  3)

                     Az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2.


title: C-285/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-427/18. sz., André Geske kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. január 31-én hozott ítélete ellen André Geske által 2019. április 5-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/21

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-427/18. sz., André Geske kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2019. január 31-én hozott ítélete ellen André Geske által 2019. április 5-én benyújtott fellebbezés
      (C-285/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 10/26)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: André Geske (képviselő: S. Dahm ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      Az Európai Unió Bírósága (tizedik tanács) 2019. november 6-i végzésével a fellebbezést elutasította, és úgy rendelkezett, hogy a fellebbező maga viseli a saját költségeit.


title: T-716/19. sz. ügy: 2019. október 22-én benyújtott kereset – Interpipe Niko Tube és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/43

      2019. október 22-én benyújtott kereset – Interpipe Niko Tube és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant kontra Bizottság
      (T-716/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/54)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Interpipe Niko Tube OOO (Nikopol, Ukrajna) és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant PAO (Dnyipro, Ukrajna) (képviselő: B. Servais ügyvéd)

         Alperes: Európai Bíróság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Oroszországból és Ukrajnából származó egyes varrat nélküli vas- és acélcsövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló (EU) 2018/1469 végrehajtási rendeletnek az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálatot követő módosításáról szóló, 2019. augusztus 1-jei (EU) 2019/1295 bizottsági végrehajtási rendeletet;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az (EU) 2016/1036 rendelet (1) (a továbbiakban: alaprendelet) 2. cikke (3) bekezdésének első albekezdését, 2. cikke (4) bekezdésének első albekezdését, 2. cikke (6) bekezdésének első mondatát, valamint 9. cikkének (4) bekezdését, továbbá WTO dömpingellenes megállapodása 2.2.2. cikkének első mondatát és 9.3. cikkét azáltal, hogy a dömpingkülönbözet számításába belefoglalta a felperesek által a velük kapcsolatban álló belföldi kereskedőjük részére teljesített eladásokra vonatkozó értékesítési, általános és igazgatási költségeket (a továbbiakban: SG&A-költségek).

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát követett el azáltal, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja és 2. cikke (10) bekezdésének első albekezdése szerinti kiigazításként a felperesek exportárából levont egy olyan összeget, amely a felperesekkel kapcsolatban álló belföldi értékesítő SG&A kiadásainak és egy kapcsolatban nem álló importőr feltételezett nyereségének felelt meg.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdését azáltal, hogy a felperesek dömpingkülönbözetét jogellenesen akként számította ki, hogy a rendes érték és a felperesek által felszámított exportár meghatározásához olyan módszert alkalmazott, amely eltérő volt az előző vizsgálat során alkalmazott azon módszerhez képest, amely a felülvizsgálat alatt álló intézkedés kivetéséhez vezetett.

                  4.

                  A negyedik jogalap keretében a felperesek előadják, hogy a Bizottság megsértette a felperesek védelemhez való jogát, amennyiben a második kiegészítő nyilvánosságra hozatal, amelyet a megtámadott rendelet kihirdetésével azonos napon kaptak meg, olyan új ténybeli elemeket tartalmaz, amelyek vonatkozásában a felpereseknek nem biztosítottak lehetőséget arra, hogy észrevételeket tegyenek.

         (1)  Az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2019. L 176., 21. o.).


title: C-233/18. sz. ügy: A Bíróság (Nagytanács) 2019. november 12-i ítélete (az Arbeidshof te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zubair Haqbin kontra Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers (Előzetes döntéshozatal – Nemzetközi védelmet kérelmezők – 2013/33/EU irányelv – A 20. cikk (4) és (5) bekezdése – A befogadó állomások szabályainak súlyos megsértése vagy súlyosan erőszakos magatartás – A tagállamoknak az alkalmazandó szankciók meghatározásához való jogának terjedelme – Kísérő nélküli kiskorú – A befogadás anyagi feltételeinek korlátozása vagy megvonása)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/8

      A Bíróság (Nagytanács) 2019. november 12-i ítélete (az Arbeidshof te Brussel [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Zubair Haqbin kontra Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers
      (C-233/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Nemzetközi védelmet kérelmezők - 2013/33/EU irányelv - A 20. cikk (4) és (5) bekezdése - A befogadó állomások szabályainak súlyos megsértése vagy súlyosan erőszakos magatartás - A tagállamoknak az alkalmazandó szankciók meghatározásához való jogának terjedelme - Kísérő nélküli kiskorú - A befogadás anyagi feltételeinek korlátozása vagy megvonása)
      (2020/C 10/09)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Arbeidshof te Brussel

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Zubair Haqbin

         Alperes: Federaal Agentschap voor de opvang van asielzoekers

         Rendelkező rész

      A nemzetközi védelmet kérelmezők befogadására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26-i 2013/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az Európai Unió Alapjogi Chartájának 1. cikke fényében értelmezett 20. cikkének (4) és (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam nem írhat elő a befogadó állomások szabályainak súlyos megsértése, valamint súlyosan erőszakos magatartás esetén a kérelmezővel szemben kiszabható szankcióként a befogadásnak az ezen irányelv 2. cikkének f) és g) pontja szerinti, szállással, étkezéssel vagy ruházattal kapcsolatos anyagi feltételei – akár ideiglenesen való – megvonásában megnyilvánuló szankciót, mivel az azzal a hatással járna, hogy e kérelmezőt megfosztanák legalapvetőbb szükségletei kielégítésének lehetőségétől. Az említett 20. cikk (4) bekezdése szerinti egyéb szankciók kiszabásának minden körülmények között tiszteletben kell tartania az e cikk (5) bekezdésében foglalt, különösen az arányosság elvének és az emberi méltóság tiszteletben tartására vonatkozó feltételeket. A kísérő nélküli kiskorúval kapcsolatban e szankciókat többek között az Alapjogi Charta 24. cikkére tekintettel, különösen a gyermek mindenek felett álló érdekének figyelembevételével kell kiszabni.

         (1)  HL C 211., 2018.6.18


title: T-717/19. sz. ügy: 2019. október 24-én benyújtott kereset – Associated British Foods és társai kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/44

      2019. október 24-én benyújtott kereset – Associated British Foods és társai kontra Bizottság
      (T-717/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Associated British Foods plc (London, Egyesült Királyság) és 5 további felperes (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i európai bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a felperesekre vagy bármelyikükre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperesek eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett rész 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371IE. szakasza szerinti „kamatmegfelelési” adómentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy az említett 9. fejezetben foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: T-431/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. november 7-i ítélete – WN kontra Parlament („Közszolgálat – Akkreditált parlamenti asszisztensek – A szerződés idő előtti megszüntetése – A bizalmi viszony megszakadása – A védelemhez való jog – Békéltető eljárás – Nyilvánvaló mérlegelési hiba – Nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés – Szülési szabadság – Gondoskodási kötelezettség”)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/31

      A Törvényszék 2019. november 7-i ítélete – WN kontra Parlament
      (T-431/18. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Akkreditált parlamenti asszisztensek - A szerződés idő előtti megszüntetése - A bizalmi viszony megszakadása - A védelemhez való jog - Békéltető eljárás - Nyilvánvaló mérlegelési hiba - Nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés - Szülési szabadság - Gondoskodási kötelezettség”)
      (2020/C 10/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: WN (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament (képviselők: Í. Ní Riagáin Düro és M. Windisch meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az Európai Parlamentnek a felperes akkreditált parlamenti asszisztensi szerződését megszüntető 2017. szeptember 18-i határozatának megsemmisítése, másrészt a Parlament magatartása következtében állítólagosan a felperest ért nem vagyoni kár megtérítése iránt az EUMSZ 270. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A felek maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 319., 2018.9.10.


title: T-718/19. sz. ügy: 2019. október 23-án benyújtott kereset – The Weir Group és társai kontra Bizottság

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/45

      2019. október 23-án benyújtott kereset – The Weir Group és társai kontra Bizottság
      (T-718/19. sz. ügy)
      (2020/C 10/56)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: The Weir Group plc (Glasgow, Egyesült Királyság), TWG Investments (No.3) Ltd (Glasgow) és TWG Investments (No.4) Ltd (Glasgow) (képviselők: J. Lesar solicitor és K. Beal QC)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az EKT csoportfinanszírozási mentességgel kapcsolatban az Egyesült Királyság által végrehajtott SA.44896 állami támogatásról szóló, 2019. április 2-i európai bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a felperesekre vagy bármelyikükre vonatkozik;

                  —

                  kötelezze az alperest a felperesek eljárási költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek kilenc jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az adórendszer elemzésére szolgáló referenciakeret megválasztásakor tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el. A Bizottságnak az Egyesült Királyság társaságiadó-rendszerét kellett volna referenciakeretként figyelembe vennie, és nem csupán magát az ellenőrzött külföldi társaságokra (EKT) vonatkozó szabályozást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazása során tévesen alkalmazta a jogot, és/vagy nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el, amikor az EKT-szabályozás elemzésekor hibás megközelítést követett. A Bizottság a megtámadott határozat (124)–(126) preambulumbekezdésében tévesen tekintette úgy, hogy a Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény) 9A. részének 9. fejezetében foglalt rendelkezések eltérnek az említett rész 5. fejezetében foglalt általános adórendelkezésektől.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (127)–(151) preambulumbekezdésében megállapította, hogy a szelektivitás kritériuma teljesül, mivel ténybeli és jogi szempontból hasonló helyzetben lévő vállalkozások eltérő bánásmódban részesülnek.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a nemzetközi és egyéb rendelkezésekről szóló 2010. évi adótörvény 371ID. szakasza szerinti 75 %-os mentességet igazolja az adórendszer jellege és általános szerkezete.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az említett 9. fejezetben foglalt mentességek feltételeit teljesítő EKV-kra mint kategóriára kivetett adóteher sértené a felpereseknek az EUMSZ 49. cikkben biztosított letelepedési szabadságát.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság a 75 %-os mentességgel és a rögzített aránnyal kapcsolatban nyilvánvaló mérlegelési, illetve értékelési hibát követett el.

                  7.

                  A hetedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság határozata nem felel meg a hátrányos megkülönböztetés tilalma, illetve az egyenlőség általános uniós jogi elvének.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor analógia útján alkalmazta az (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit, illetve indokolatlanul támaszkodott az említett irányelvre, amely időbeli hatályánál fogva nem alkalmazandó.

                  9.

                  A kilencedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének alkalmazásakor tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozat (176) preambulumbekezdésében megállapította, hogy létezik egy kedvezményezetti kategória (amelybe a felperesek is tartoznak), és hogy ők (a felperesek) támogatásban részesültek, amelyet a megtámadott határozat 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vissza kell téríttetni.

         (1)  A belső piac működését közvetlenül érintő adókikerülési gyakorlatok elleni szabályok megállapításáról szóló, 2016. július 12-i (EU) 2016/1164 tanácsi irányelv (HL 2016. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2018. L 48., 44. o.).


title: C-255/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. november 14-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – State Street Bank International GmbH kontra Banca d'Italia (Előzetes döntéshozatal – 2014/59/EU irányelv – Hitelintézetek helyreállítása és szanálása – Nemzeti finanszírozási rendszer – Szanálási hatóság – Nemzeti alap – 103. és 104. cikk – Hozzájárulási kötelezettség – Előzetes hozzájárulások és utólagos rendkívüli hozzájárulások – Kiszámítás – Az irányelv késedelmes átültetése – (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet – 12. és 14. cikk – A „státus megváltozásának” fogalma – A hozzájárulási kötelezettségre gyakorolt hatás)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/9

      A Bíróság (első tanács) 2019. november 14-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – State Street Bank International GmbH kontra Banca d'Italia
      (C-255/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - 2014/59/EU irányelv - Hitelintézetek helyreállítása és szanálása - Nemzeti finanszírozási rendszer - Szanálási hatóság - Nemzeti alap - 103. és 104. cikk - Hozzájárulási kötelezettség - Előzetes hozzájárulások és utólagos rendkívüli hozzájárulások - Kiszámítás - Az irányelv késedelmes átültetése - (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet - 12. és 14. cikk - A „státus megváltozásának” fogalma - A hozzájárulási kötelezettségre gyakorolt hatás)
      (2020/C 10/10)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: State Street Bank International GmbH

         Alperes: Banca d'Italia

         Az eljárásban részt vesz: Banco delle Tre Venezie SpA

         Rendelkező rész

                  1)

                  A „státus megváltozásának” a 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a szanálásfinanszírozási rendszerhez való előzetes hozzájárulás tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. október 21-i (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 12. cikkének (2) bekezdése értelmében vett fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az magában foglalja az olyan műveletet is, mint amilyenről az alapügyben szó van, amelynek során az intézmény az anyavállalatával való beolvadással történő, határokon átnyúló egyesülése következtében az adott évben kikerül a nemzeti szanálási hatóság felügyelete alól, és ebből következően ez a művelet nincs befolyással az intézmény arra irányuló kötelezettségére, hogy az adott hozzájárulási év után fizetendő rendes hozzájárulás teljes összegét befizesse.

                  2)

                  A 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azt alkalmazni kell arra a tényállásra, amelyben az egyik tagállamban található intézménynek a másik tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalatába való beolvadásával történő, határokon átnyúló egyesülésére, illetve a beolvadó intézménynek az ebből következő megszűnésére 2015-ben került sor, amikor az első tagállam hivatalosan még sem a nemzeti szanálási hatóságot, sem a nemzeti alapot nem hozta létre, és a hozzájárulásokat sem számították még ki.

                  3)

                  A hitelintézetek és befektetési vállalkozások helyreállítását és szanálását célzó keretrendszer létrehozásáról és a 82/891/EGK tanácsi irányelv, a 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/EU, 2012/30/EU és 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv, valamint az 1093/2010/EU és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2014. május 15-i 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 104. cikkét úgy kell értelmezni, hogy nem kötelezhető rendkívüli hozzájárulás megfizetésére az egyik tagállamban található olyan intézmény, amely azt megelőzően egyesült beolvadás révén a másik tagállamban székhellyel rendelkező anyavállalattal, hogy az első tagállam nemzeti szanálási hatósága bevezette volna a rendkívüli hozzájárulást.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16


title: C-408/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-657/18. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2019. május 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/21

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-657/18. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2019. május 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-408/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 10/27)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Hochmann Marketing GmbH (képviselő: J. Jennings ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa
      Az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) 2019. október 31-i végzésével a fellebbezést elutasította és úgy határozott, hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-261/18. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. november 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország (Tagállami kötelezettségszegés – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – 85/337/EGK irányelv – Szélerőműpark engedélyezése és építése – A környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektek – Előzetes környezeti hatásvizsgálat hiánya – Szabályossá tételi kötelezettség – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Kényszerítő bírság és átalányösszeg kiszabása iránti kérelem)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/10

      A Bíróság (nagytanács) 2019. november 12-i ítélete – Európai Bizottság kontra Írország
      (C-261/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - 85/337/EGK irányelv - Szélerőműpark engedélyezése és építése - A környezetre várhatóan jelentős hatást gyakorló projektek - Előzetes környezeti hatásvizsgálat hiánya - Szabályossá tételi kötelezettség - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Kényszerítő bírság és átalányösszeg kiszabása iránti kérelem)
      (2020/C 10/11)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Noll-Ehlers és J. Tomkin meghatalmazottak)

         Alperes: Írország (képviselők: M. Browne, G. Hodge és A. Joyce meghatalmazottak, segítőjük: G. Gilmore, BL, J. Connolly és G. Simons SC)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Írország, mivel nem hozta meg valamennyi, a 2008. július 3-i Bizottság kontra Írország ítéletben (C-215/06, EU:C:2008:380) foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedést, nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság kötelezi Írországot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak 5 000 000 euró átalányösszeget.

                  3)

                  A Bíróság kötelezi Írországot a jelen ítélet kihirdetésétől a 2008. július 3-i Bizottság kontra Írország ítéletben (C-215/06, EU:C:2008:380) foglaltak teljesítésének időpontjáig számított napi 15 000 euró kényszerítő bírság megfizetésére.

                  4)

                  A Bíróság Írországot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9


title: C-409/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-657/18. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2019. május 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/22

      A Törvényszék (harmadik tanács) T-657/18. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2019. március 22-én hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2019. május 24-én benyújtott fellebbezés
      (C-409/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 10/28)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Hochmann Marketing GmbH (képviselő: J. Jennings ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      Az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) 2019. október 31-i végzésével a fellebbezést elutasította és úgy határozott, hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-280/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. november 7-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alain Flausch és társai kontra Ypourgos Perivallontos kai Energeias és társai (Előzetes döntéshozatal – Környezet – Egyes projektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata – A nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog – A jogorvoslati határidő kezdete)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/11

      A Bíróság (első tanács) 2019. november 7-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alain Flausch és társai kontra Ypourgos Perivallontos kai Energeias és társai
      (C-280/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Környezet - Egyes projektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálata - A nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvétele és az igazságszolgáltatáshoz való jog - A jogorvoslati határidő kezdete)
      (2020/C 10/12)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Symvoulio tis Epikrateias

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Alain Flausch, Andrea Bosco, Estiene Roger Jean Pierre Albrespy, Somateio „Syndesmos Iiton”, Somateio „Elliniko Diktyo – Filoi tis Fysis”, Somateio „Syllogos Prostasias kai Perithalpsis Agias Zois – SPPAZ”

         Alperesek: Ypourgos Perivallontos kai Energeias, Ypourgos Oikonomikon, Ypourgos Tourismou, Ypourgos Naftilias kai Nisiotikis Politikis

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13-i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a tagállam a nyilvánosságnak a valamely projekthez kapcsolódó döntéshozatalban való részvételét célzó műveleteket az illetékes regionális közigazgatási hatóság székhelyének szintjén hajtja végre, és nem azon önkormányzati egység szintjén, amelyhez e projekt kivitelezésének helye tartozik, ha a konkrét végrehajtási módok nem biztosítják az érintett nyilvánosság e jogainak tényleges tiszteletben tartását, amit a nemzeti bíróságnak kell megvizsgálnia.

                  2)

                  A 2011/92 irányelv 9. és 11. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az olyan szabályozás, mint amely az alapügy tárgyát képezi, amelynek eredményeképpen az érintett nyilvánosság tagjaival szemben egy olyan jogorvoslati határidőre hivatkoznak, amely a projekt engedélyezésének az interneten való közzétételével kezdődik meg, ellentétes az említett rendelkezésekkel abban az esetben, ha az érintett nyilvánosság e tagjai számára előzetesen nem biztosítottak megfelelő lehetőséget arra, hogy ezen irányelv 6. cikke (2) bekezdésének megfelelően tájékozódjanak az engedélyezési eljárásról.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2


title: C-346/18. P. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. november 7-i ítélete – Rose Vison, SL kontra Európai Bizottság (Fellebbezés – Az Európai Unió által finanszírozott projektek a kutatás területén – Kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007 – 2013] – A FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM és SFERA projektekre vonatkozó támogatási megállapodások – Projektek végrehajtásának szabálytalanságait megállapító pénzügyi auditok – Az Európai Bizottság más projektek keretében kifizetendő összegek kifizetését felfüggesztő határozatai – Felelősség megállapítása és megsemmisítés iránti kereset)

text:
               13.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/11

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. november 7-i ítélete – Rose Vison, SL kontra Európai Bizottság
      (C-346/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Az Európai Unió által finanszírozott projektek a kutatás területén - Kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram [2007 - 2013] - A FIRST, FutureNEM, sISI, 4NEM és SFERA projektekre vonatkozó támogatási megállapodások - Projektek végrehajtásának szabálytalanságait megállapító pénzügyi auditok - Az Európai Bizottság más projektek keretében kifizetendő összegek kifizetését felfüggesztő határozatai - Felelősség megállapítása és megsemmisítés iránti kereset)
      (2020/C 10/13)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Rose Vison, SL (képviselő: J. J. Marín López, ügyvéd)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben: R. Lyal, J. Estrada de Solà, P. Rosa Plaza és M. Siekierzyńska, később R. Lyal, J. Estrada de Solà et M. Siekierzyńska, meghatalmazottak, segítőjük: J. Rivas, ügyvéd)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszékének 2018. március 8-i Vision kontra Bizottság ítéletét (T-45/13 RENV és T-587/15, nem tették közzé, EU:T:2018:124) abban a részében, amelyben a Törvényszék ezen ítélet 160. pontjában úgy határozott, hogy az EUMSZ 340. cikk első bekezdése értelmében nem állapítható meg, hogy a felperest szerződéses kár érte az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjáról (2007–2013) szóló, 2006. december 18-i 1982/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal elfogadotta hetedik keretprogram keretében a Rose Vision SL és az Európai Bizottság között létrejött megállapodások elválaszthatatlan részét képező általános feltételei II.22. pontja (1) bekezdésének megsértése okán.

                  2)

                  A bíróság a fellebbezést ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A bíróság megállapítja, hogy az Európai Bizottság megsértette a FutureNEM projektre támogatási megállapodást a 11-INFS-025 audit bizalmasságát illetően.

                  4)

                  A Rose Vision SL a saját költségein kívül az Európai Bizottság részéről az elsőfokú és a fellebbezési eljárásban felmerült költségeinek felét is viseli.

         (1)  HL C #268, 2018.7.30.


title: C-843/19. sz. ügy: A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2019. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)kontra BT

text:
               17.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/32

      A Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Spanyolország) által 2019. november 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)kontra BT
      (C-843/19. sz. ügy)
      (2020/C 54/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

         Alperes: BT

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a közösségi joggal az olyan nemzeti szabályozás, mint a 2015. évi ley General de la Seguridad Social (a társadalombiztosításról szóló általános törvény) 208. cikke 1. bekezdésének c) pontja, amely az általános rendszerbe tartozó összes biztosított számára előírja, hogy ahhoz, hogy saját döntése alapján előrehozott öregségi nyugdíj megállapítását kérhesse, a kifizetendő nyugdíjnak – amelyet a minimumösszegre történő kiegészítés nélkül az általános rendszer szerint számolnak ki – legalább a nyugdíjminimum összegével kell megegyeznie; tekintve, hogy ez közvetett hátrányos megkülönböztetést jelent az általános rendszerben biztosított nőkre nézve, mivel jóval nagyobb arányban alkalmazzák nőkkel, mint férfiakkal szemben?


title: C-884/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-586/14. RENV. sz., Xinyi PV Products (Anhui) Holdings kontra Bizottság ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. december 3-án benyújtott fellebbezés

text:
               17.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 54/38

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-586/14. RENV. sz., Xinyi PV Products (Anhui) Holdings kontra Bizottság ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítélete ellen az Európai Bizottság által 2019. december 3-án benyújtott fellebbezés
      (C-884/19. P. sz. ügy)
      (2020/C 54/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: L. Flynn, A. Demeneix, T. Maxian Rusche meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd, GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (ötödik tanács) T-586/14. RENV. sz., Xinyi PV Products (Anhui) Holdings kontra Bizottság ügyben 2019. szeptember 24-én hozott ítéletét;

                  —

                  utasítsa el a kereset első jogalapját mint jogilag megalapozatlant;

                  —

                  az ügyet a kereset második, harmadik és negyedik jogalapja tekintetében utalja vissza a Törvényszék elé annak újbóli elbírálása céljából;

                  —

                  egyelőre ne határozzon a jelen eljárás és a korábbi kapcsolódó eljárások költségeiről, mégpedig az eredeti ítélet, a megfellebbezett ítélet és az ítélet alapjául szolgáló eljárások költségeiről.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Bizottság három fellebbezési jogalapot hoz fel.
      Először is az ítélet 55–61. pontja téves jogalkalmazást tartalmaz. A Törvényszék tévesen értelmezte az alaprendelet (1) 2. cikke (7) bekezdésének (b) pontját és 2. cikke (7) bekezdése (c) pontjának harmadik francia bekezdését. A Törvényszék tévesen úgy értette, hogy e rendelkezések olyan követelményt tartalmaznak, hogy a MET (2) csak abban az esetben utasítható el, ha a Bizottság megállapítja, hogy az alaprendelet 2. cikke (1)–(6) bekezdésének alkalmazása a MET-jogállást kérelmező vállalkozásra nézve mesterséges eredményekhez vezetne. Más szavakkal az értékelésnek be kell mutatnia a vállalkozás számviteli nyilvántartásaiban fellelt torzulás pontos hatásait. Ugyanakkor az árak, a költségek és a ráfordításokra gyakorolt torzító hatás bemutatásának kötelezettsége csak az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése (c) pontja első francia bekezdésének első fordulata esetében áll fenn, ahol is e követelmény kifejezetten nevesítve van. A Tanács kontra Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group ügyben a Bíróság e követelményt e sajátos szövegezéssel indokolta. Ezen indokolást nem lehet analógia útján kiterjeszteni a MET – alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének (c) pontjában kifejtett – mind az öt kritériumára.
      Másodszor az ítélet 62–73. pontja több szempontból téves jogalkalmazást tartalmaz. Egyrészt a tőkeköltség ugyanúgy termelési tényező, mint a munkaerőköltség. Ennélfogva mindkét támogatási rendszer közvetlenül kapcsolódik a termelési költséghez. Másrészt a Törvényszék nem veszi figyelembe a Bizottság értékelését a két támogatási rendszernek az elsőfokú eljárás felperesére gyakorolt hatásáról a releváns időszak meghatározása és a kapott teljes összeg tekintetében. Ehelyett a Bizottság gazdasági értékelését a saját értékelésével helyettesíti.
      Harmadszor az ítélet eljárási szabálytalanságokat tartalmaz. Az elsőfokú eljárás felperese nem azt kifogásolta, hogy a Bizottság hogyan értelmezte az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése (c) pontjának harmadik francia bekezdését, hanem csak azt, hogy hogyan alkalmazta e rendelkezést a tényállásra. Ennélfogva a Törvényszék ultra vires határozott. Ráadásul a Törvényszék nem adott lehetőséget a Bizottságnak, hogy kifejtse álláspontját az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése (c) pontjának az ítéletben kifejtett újszerű értelmezéséről, így megsértette a Bizottság tisztességes eljáráshoz való jogát.

         (1)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK rendelet (HL 2009. L 343., 51. o.).

         (2)  Piacgazdasági elbánás.


title: T-863/19. sz. ügy: 2019. december 19-én benyújtott kereset – Production Christian Gallimard kontra EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/52

      2019. december 19-én benyújtott kereset – Production Christian Gallimard kontra EUIPO – Éditions Gallimard (PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD)
      (T-863/19. sz. ügy)
      (2020/C 61/66)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Production Christian Gallimard (Luxembourg, Luxemburg) (képviselő: L. Dreyfuss-Bechmann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Éditions Gallimard la nouvelle revue française éditions de la nouvelle revue française SA (Párizs, Franciaország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: PCG CALLIGRAM CHRISTIAN GALLIMARD európai uniós szóvédjegy bejelentése – 15 299 589. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. október 1-jén hozott határozata (R 2316/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa elfogadhatónak a jelen keresetet és mellékleteit;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és (amennyiben a jelen eljárásban beavatkozóként lép fel) az Éditions Gallimard társaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-864/19. sz. ügy: 2019. december 17-én benyújtott kereset – AI és társai kontra ECDC

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/53

      2019. december 17-én benyújtott kereset – AI és társai kontra ECDC
      (T-864/19. sz. ügy)
      (2020/C 61/67)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: AI, HV, HW és HY (képviselők: L. Levi és A. Champetier ügyvédek)

         Alperes: Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC)

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az ECDC 2019. február 11-i, a felperesek 2018. október 11-i kártérítési kérelmét elutasító határozatát;

                  —

                  amennyiben ez szükséges, semmisítse meg a 2019. május 10-i panaszukat elutasító 2019. szeptember 10-i határozatot;

                  —

                  rendelje el a felpereseket állítólagosan ért vagyoni és nem vagyoni károk megtérítését;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek miután pontosították ténybeli helyzetüket, az alperes által elkövetett kötelességszegésre hivatkoznak, valamint az őket ért kárra, továbbá a kötelességszegés és a kár közötti okozati összefüggésre.


title: T-879/19. sz. ügy: 2019. december 30-án benyújtott kereset – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacobs essentials)

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/57

      2019. december 30-án benyújtott kereset – Sumol + Compal Marcas kontra EUIPO – Jacob (Dr. Jacobs essentials)
      (T-879/19. sz. ügy)
      (2020/C 61/73)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sumol + Compal Marcas, SA (Carnaxide, Portugália) (képviselő: A. de Sampaio ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ludwig Manfred Jacob (Heidesheim, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: Dr. Jacobs essentials európai uniós ábrás védjegy – 13 742 903. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2019. október 3-án hozott határozata (R 1025/2019-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-270/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. december 12-i végzése – O'Flynn és társai kontra Bizottság

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/62

      A Törvényszék 2019. december 12-i végzése – O'Flynn és társai kontra Bizottság
      (T-270/18. sz. ügy) (1)

      (2020/C 61/78)
      Az eljárás nyelve: angol
      A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 240., 2018.7.9.


title: C-738/18. P. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. szeptember 19-i végzése – Duferco Long Products SA kontra Európai Bizottság

text:
               2.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/39

      A Bíróság elnökének 2019. szeptember 19-i végzése – Duferco Long Products SA kontra Európai Bizottság
      (C-738/18. P. sz. ügy) (1)

      (2020/C 68/45)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 35., 2019.1.28.


title: C-240/19. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2019. szeptember 19-i végzése (a Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FA kontra Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               2.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/40

      A Bíróság elnökének 2019. szeptember 19-i végzése (a Juzgado Contencioso-Administrativo no2 de Ourense [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FA kontra Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (C-240/19. sz. ügy) (1)

      (2020/C 68/47)
      Az eljárás nyelve: spanyol
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 238., 2019.7.15.


title: T-257/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. január 16-i ítélete – Iberpotash kontra Bizottság („Állami támogatások – Bányaágazat – Egyrészt a bányászati területek helyreállításához nyújtott pénzügyi biztosítékok csökkentésében, másrészt pedig a bányászati területek magasabb szintű környezetvédelmet biztosító helyreállítása érdekében történő állami beruházásban álló intézkedés – A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat – A támogatás fogalma – Előny – Állami források átruházása – Szelektív jelleg – Jogos bizalom – Jogbiztonság – A támogatás összegének kiszámítása”)

text:
               2.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/42

      A Törvényszék 2020. január 16-i ítélete – Iberpotash kontra Bizottság
      (T-257/18. sz. ügy) (1)

      („Állami támogatások - Bányaágazat - Egyrészt a bányászati területek helyreállításához nyújtott pénzügyi biztosítékok csökkentésében, másrészt pedig a bányászati területek magasabb szintű környezetvédelmet biztosító helyreállítása érdekében történő állami beruházásban álló intézkedés - A támogatást a belső piaccal részben összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - A támogatás fogalma - Előny - Állami források átruházása - Szelektív jelleg - Jogos bizalom - Jogbiztonság - A támogatás összegének kiszámítása”)
      (2020/C 68/50)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Iberpotash, SA (Súria, Spanyolország) (képviselők: N. Niejahr és B. Hoorelbeke ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: G. Luengo és D. Recchia meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A Spanyolország által az Iberpotash javára nyújtott SA.35818 (2016/C) (ex 2015/NN) (ex 2012/CP) számú állami támogatásról szóló, 2017. augusztus 31-i (EU) 2018/118 bizottsági határozat (HL 2018. L 28., 25. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Iberpotash, SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 221., 2018.6.25.


title: C-34/19. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Távközlési szolgáltatások – Nyílt távközlési hálózatellátás bevezetése – 97/13/EK irányelv – Az egyedi engedélyekre alkalmazandó illetékek és díjak – A 97/13/EK irányelv által engedélyezett díjakat meghaladó díjat bevezető átmeneti rendszer – Egy felsőbb szintű bíróság uniós joggal ellentétesnek tartott ítéletéhez kapcsolódó jogerő)

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/9

      A Bíróság (első tanács) 2020. március 4-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Telecom Italia SpA kontra Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (C-34/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - Távközlési szolgáltatások - Nyílt távközlési hálózatellátás bevezetése - 97/13/EK irányelv - Az egyedi engedélyekre alkalmazandó illetékek és díjak - A 97/13/EK irányelv által engedélyezett díjakat meghaladó díjat bevezető átmeneti rendszer - Egy felsőbb szintű bíróság uniós joggal ellentétesnek tartott ítéletéhez kapcsolódó jogerő)
      (2020/C 161/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Telecom Italia SpA

         Alperesek: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Rendelkező rész

                  1)

                  A távközlési szolgáltatások terén az általános felhatalmazásokra és az egyedi engedélyekre vonatkozó közös szabályozási keretről szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 22. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az 1998-as évre meghosszabbítja az ezen irányelv hatálybalépésének időpontjában már meglévő felhatalmazással rendelkező távközlési vállalkozás azon kötelezettségét, hogy az üzleti forgalom alapján, és nem csupán az általános felhatalmazások és az egyedi engedélyek kibocsátásával, intézésével, ellenőrzésével és végrehajtásával kapcsolatos költségek alapján számított igazgatási díjat fizessen.

                  2)

                  Az uniós jogot úgy kell értelmezni, hogy az nem kötelezi a nemzeti bíróságot arra, hogy eltekintsen az olyan belső eljárási szabályok alkalmazásától, amelyek alapján valamely bírósági határozat jogerőre emelkedik, még akkor sem, ha ez lehetővé tenné valamely uniós jogi rendelkezés megsértésének orvoslását, ami nem zárja ki annak lehetőségét, hogy az érintettek elérjék az állam felelősségének megállapítását a célból, hogy az uniós jog által elismert jogaik ily módon védelemben részesüljenek.

         (1)  HL C 182., 2019.5.27.


title: C-135/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensionsversicherungsanstalt kontra CW (Előzetes döntéshozatal – Migráns munkavállalók szociális biztonsága – A szociális biztonsági rendszerek koordinálása – 883/2004/EK rendelet – 3. és 11. cikk – Tárgyi hatály – Az e rendelet hatálya alá tartozó ellátások – Minősítés – Betegségi ellátás – Rokkantsági ellátás – Munkanélküli-ellátás – Olyan személy, aki valamely tagállam szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át – A korábbi lakóhely és korábbi munkavégzési hely szerinti tagállamban előterjesztett, rehabilitációs támogatás iránti kérelem – Megtagadás – Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása)

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/12

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. március 5-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Pensionsversicherungsanstalt kontra CW
      (C-135/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Migráns munkavállalók szociális biztonsága - A szociális biztonsági rendszerek koordinálása - 883/2004/EK rendelet - 3. és 11. cikk - Tárgyi hatály - Az e rendelet hatálya alá tartozó ellátások - Minősítés - Betegségi ellátás - Rokkantsági ellátás - Munkanélküli-ellátás - Olyan személy, aki valamely tagállam szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át - A korábbi lakóhely és korábbi munkavégzési hely szerinti tagállamban előterjesztett, rehabilitációs támogatás iránti kérelem - Megtagadás - Az alkalmazandó jogszabályok meghatározása)
      (2020/C 161/16)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Pensionsversicherungsanstalt

         Alperes: CW

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az olyan ellátás, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, a 2012. május 22-i 465/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29-i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett betegségi ellátásnak minősül.

                  2)

                  A 465/2012 rendelettel módosított 883/2004 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan helyzet, amelyben az olyan személlyel szemben, aki a származási tagállamának a szociális biztonsági rendszerében már nem biztosított, mivel az ott végzett keresőtevékenységét megszüntette, és a lakóhelyét más tagállamba helyezte át, amely utóbbi tagállamban dolgozott, és a biztosítási időszakának a jelentősebb részét is ott szerezte, a származási országának az illetékes intézménye megtagadja az olyan ellátást, mint az alapügy tárgyát képező rehabilitációs támogatás, mivel e személy nem az említett származási állam jogszabályainak a hatálya alá tartozik, hanem a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályainak a hatálya alá.

         (1)  HL C 172., 2019.5.20


title: C-298/19. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés – 91/676/EGK irányelv – A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelme – A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete – A teljesítés elmaradása – Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése – Pénzügyi szankciók – Átalányösszeg)

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/12

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2020. február 27-i ítélete – Európai Bizottság kontra Görög Köztársaság
      (C-298/19. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - 91/676/EGK irányelv - A vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelme - A Bíróság kötelezettségszegést megállapító ítélete - A teljesítés elmaradása - Az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése - Pénzügyi szankciók - Átalányösszeg)
      (2020/C 161/17)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Konstantinidis és E. Manhaeve meghatalmazottak)

         Alperes: Görög Köztársaság (képviselő: E. Skandalou meghatalmazott)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Görög Köztársaság – mivel az Európai Bizottság által kibocsátott felszólító levélben kitűzött határidőn belül, azaz 2017. december 5-ig nem tette meg a 2015. április 23-i Bizottság kontra Görögország ítélet (C-149/14, nem tették közzé, EU:C:2015:264) végrehajtásához szükséges intézkedéseket – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság kötelezi a Görög Köztársaságot, hogy fizessen az Európai Bizottságnak a Bizottság által megjelölt bankszámlájára 3 500 000 euró átalányösszeget.

                  3)

                  A Bíróság a Görög Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 213., 2019.6.24.


title: C-30/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Mercantil n° 2 de Madrid (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RH kontra AB Volvo és társai

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/25

      A Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – RH kontra AB Volvo és társai
      (C-30/20. sz. ügy)
      (2020/C 161/33)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RH

         Alperesek: AB Volvo, Volvo Group Trucks Central Europ GmbH, Volvo Lastvagnar AB és Volvo Group España S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját, amely megállapítja, hogy a valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy más tagállamban az alábbiak szerint perelhető: „(…) jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben annak a helynek a bírósága előtt, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet”, hogy az csak az említett hely szerinti tagállam bíróságainak joghatóságát állapítja meg, oly módon, hogy ezen államon belül a területileg illetékes nemzeti bíróság meghatározásához a belső eljárási szabályokra utal, vagy olyan vegyes jellegű szabályként kell-e értelmezni, amely ennélfogva közvetlenül meghatározza mind a joghatóságot, mind a nemzeti területi illetékességet, anélkül hogy a belső szabályozásra hivatkozni kellene?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: C-31/20. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia S.A. kontra SI

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/25

      Az Audiencia Provincial de Alicante (Spanyolország) által 2020. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Bankia S.A. kontra SI
      (C-31/20. sz. ügy)
      (2020/C 161/34)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Alicante

         Az alapeljárás felei

         Fellebbező: Bankia S.A.

         Ellenérdekű fél: SI

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésében elismert azon elvvel, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, egy olyan bírósági értelmezés (amely abban áll, hogy egy fogyasztóval kötött jelzálogfedezetű kölcsönszerződésben foglalt, a költségekre vonatkozó szerződési feltétel értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése nem a semmisség megállapításából eredő joghatásnak, hanem olyan önálló kereset tárgyának tekintendő, amely elévülési időhöz van kötve), amely lehetővé teszi, hogy a fogyasztót véglegesen kötelezze a költségekre vonatkozó szerződési feltétel, mivel a fogyasztó azt nem téríttetheti vissza, ha az említett kereset benyújtásához való jog elévült?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az említett elvvel a tisztességtelennek minősített szerződési feltétel alkalmazása értelmében jogalap nélkül megfizetett összegek visszatérítése iránti kérelem elévülésének jogintézménye, ha a szerződési feltétel semmisségének megállapítása ellenére az a visszafizetéshez való jog elvesztését feltételezheti?

                  3)

                  Igenlő válasz esetén, az Európai Unió Bírósága által hivatkozott „észszerű mértékű jogvesztő határidő” fogalmát kizárólag néhány nemzeti paraméter alapján kell-e értelmezni, vagy épp ellenkezőleg, a határidő észszerűségénél figyelembe kell-e venni valamilyen követelményt a hitelfelvevő fogyasztók minimális szintű védelmének az Európai Unió egész területén történő biztosítása céljából, és az nem érintheti azon jog lényegi tartalmát, hogy a fogyasztóra nézve ne jelentsen kötelezettséget valamely, tisztességtelennek minősített szerződési feltétel?

                  4)

                  Amennyiben úgy kell tekinteni, hogy az elévülési határidő észszerűségénél figyelembe kell venni bizonyos minimális feltételeket, az észszerűség függhet-e azon időponttól, amelynek tekintetében valamely nemzeti jogszabály megállapítja, hogy a kereset megindítható; észszerű-e az, hogy az elévülési határidő számítása a szerződéskötés időpontjában kezdődjön, vagy épp ellenkezőleg, azon elv, amely szerint a tisztességtelen feltételek nem jelentenek kötelezettséget a fogyasztóra nézve, megköveteli a költségekre vonatkozó szerződési feltétel semmisségének előzetes vagy egyidejű megállapítását abból a célból, hogy a hitelfelvevőnek észszerű határidő álljon rendelkezésére a jogalap nélkül megfizetett összegek visszatéríttetésére?

         (1)  A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1993. L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.).


title: C-47/20. sz. ügy: A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. kontra Stadt Karlsruhe

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/30

      A Bundesverwaltungsgericht (Németország) által 2020. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – F. kontra Stadt Karlsruhe
      (C-47/20. sz. ügy)
      (2020/C 161/39)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: F.

         Alperes: Stadt Karlsruhe

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Ellentétes-e a 2006/126/EK irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdésével és 11. cikke (4) bekezdésének második albekezdésével, ha valamely tagállam, amelynek területén egy másik tagállam által kiállított A és B kategóriájú EU-vezetői engedély jogosultjától ittas járművezetés miatt megvonták az ahhoz való jogot, hogy e vezetői engedéllyel az elsőként említett tagállam területén gépi meghajtású járműveket vezessen, megtagadja az említett kategóriákra vonatkozó olyan vezetői engedély elismerését, amelyet az említett jogmegvonást követően a 2006/126/EK irányelv 7. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti megújítás útján állítottak ki az érintett részére a másodikként említett tagállamban?

         (1)  A vezetői engedélyekről szóló, 2006. december 20-i 2006/126/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2006. L 403., 18. o.).


title: C-88/20. sz. ügy: A tribunal correctionnel de Bordeaux (Franciaország) által 2020. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur de la République kontra ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/36

      A tribunal correctionnel de Bordeaux (Franciaország) által 2020. február 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Procureur de la République kontra ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ
      (C-88/20. sz. ügy)
      (2020/C 161/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal correctionnel de Bordeaux

         Az alapeljárás felei

         Vádló: Procureur de la République

         Büntetőeljárás alá vont személyek: ENR Grenelle Habitat SARL, EP, FQ

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e az Európai Unió Alapjogi Chartája 50. cikkének – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 7. jegyzőkönyvének 4. cikke, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága vonatkozó ítélkezési gyakorlata fényében értelmezett – rendelkezésével azon büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódása, amelyek ugyanazon – két különböző minősítés alatt is szankcionált – tényálláson alapulnak (telefonos házalás)?

                  2)

                  Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, amely ugyanazon cselekmény miatt egyetlen eljárást jelentene, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az egyetlen eljárás útján történő szankcionálás feltételei és kritériumai előzetesen meg legyenek határozva, figyelembe véve különösen a jogsértés súlyát?

                  3)

                  Az első kérdésre adott nemleges válasz esetén, amely az eljárások halmozódását jelentené, az Európai Unió Alapjogi Chartájának a bűncselekmények és büntetések törvényességének és arányosságának elveit megállapító – az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben biztosított jogokra és szabadságokra, valamint az Emberi Jogok Európai Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatára tekintettel értelmezett – 49. cikke nem követeli-e meg, hogy az ugyanazon tényálláson (telefonos házalás) alapuló büntető, illetve büntető jellegű közigazgatási eljárások halmozódását a legsúlyosabb esetekre korlátozzák, és ebben az esetben, hogy a súlyosság kritériumai előzetesen meg legyenek határozva?


title: C-107/20. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-295/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               11.5.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 161/39

      A Törvényszék (második tanács) T-295/18. sz., Görög Köztársaság kontra Európai Bizottság ügyben 2019. december 19-én hozott ítélete ellen a Görög Köztársaság által 2020. február 26-án benyújtott fellebbezés
      (C-107/20. sz. ügy)
      (2020/C 161/51)
      Az eljárás nyelve: görög

         Felek

         Fellebbező: Görög Köztársaság (képviselők: E. Tsaousi, A. Vasilopoulou és E. Krompa)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

         A fellebbező kérelmei

                  —

                  A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság adjon helyt fellebbezésének, és helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2019. december 19-én a T-295/18. sz. ügyben hozott ítéletét, amelyben elutasításra került a Görög Köztársaság 2018. május 7-i, a 2018. február 27-i 2018/304/EU bizottsági végrehajtási határozatával szembeni keresete, a Bíróság adjon helyt e keresetnek és semmisítse meg a bizottsági határozatot abban a részében, amelyben az kizár az uniós finanszírozásból bizonyos, a Görög Köztársaság által teljesített kiadásokat, összességében 17 869 131,75 euró (bruttó) összegben (költségvetésre gyakorolt hatás: 14 857 076,98 euró), amelyet az EMVA keretében teljesítettek és jelentettek be a 125A, 321 és 322 intézkedés (15 631 043,52 euró bruttó összeg, költségvetésre gyakorolt hatás: 12 618 988,75 euró), valamint a 123o intézkedés vonatkozásában (2 238 088,23 euró), továbbá 588 103,59 euró összeg az EMGA keretében teljesített [kiadásokat] illetően, a 2011–2014-es pénzügyi években teljesített ügyletek elvégzésére irányuló ellenőrzési intézkedést követően.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező hat jogalapra hivatkozik. Az első öt jogalap az EMVA kiadásaira alkalmazott korrekciók megsemmisítésére irányuló indokokra vonatkozik.
      Az első fellebbezési jogalap az (EU) 1306/2013 rendelet 22. cikke (4) bekezdésének téves értelmezésén és alkalmazásán, a kereset és annak A23 melléklete terjedelmének elferdítésén, valamint a megtámadott ítélet nem megfelelő indokolásán alapul.
      A második fellebbezési jogalap keretében a fellebbező arra hivatkozik, hogy a megtámadott ítéletet hatályon kívül kell helyezni az indokolás hiányosságai, a ne bis in idem elvének téves értelmezése és alkalmazása, valamint annak okán, hogy a Törvényszék elmulasztotta, hogy határozzon a Görög Köztársaság arra vonatkozó kifogásaira, hogy a Bizottság megsértette a jogbiztonság, a megfelelő ügyintézés, a bizalomvédelem és az arányosság elvét, megsértve az eljárási szabályzat 76. cikkét.
      A harmadik fellebbezési jogalap keretében a felperes azt állítja, hogy a megtámadott ítélet tévesen értelmezi és alkalmazza az 1698/2005/EK rendelet 71. cikkének (2) és (3) bekezdését, valamint 75. cikkét, az 1974/2006/EK rendelet 43. cikkét, valamint a 65/2011/EU rendelet 24. cikke (2) bekezdésének b) pontját, a kereset harmadik jogalapja elutasításának indokolása pedig elégtelen és nem megfelelő.
      A negyedik fellebbezési jogalap az EUMSZ 296. cikk téves értelmezésén és alkalmazásán alapul, a 908/2014 végrehajtási rendelet 36. és 40. cikkével összefüggésben, valamint azon hogy a megtámadott ítélet elégtelenül és nem megfelelően indokolja az arányosság és a megfelelő ügyintézés elvének a Bizottság általi megsértése elutasítását.
      Az ötödik fellebbezési jogalap keretében a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék nem határozott a Görög Köztársaság arra vonatkozó kifogásáról, hogy a Bizottság megsértette az arányosság elvét a pénzügyi korrekciónak a 321, 322 és 123A intézkedésre történő alkalmazását illetően, az eljárási szabályzat 76. cikkének megsértésével.
      Az EMGA kiadásaira alkalmazott korrekcióra vonatkozó megsemmisítési jogalapok elutasítását illetően, a hatodik fellebbezési jogalap arra irányul, hogy a Törvényszék évesen alkalmazta az EUMSZ 296. cikk értelmében vett indokolási kötelezettséget, elferdítette az összefoglaló jelentést és elégtelen indokolást adott.


title: T-602/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 14-i végzése — Ayuntamiento de Enguera kontra Bizottság („Megsemmisítés iránti kereset — A környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz (LIFE+) keretében megkötött támogatási szerződés — A támogatás összegének csökkentése — A kereset átminősítése — A felperes elutasítása — Elfogadhatatlanság”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/53

      A Törvényszék 2019. május 14-i végzése — Ayuntamiento de Enguera kontra Bizottság
      (T-602/18. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - A környezetvédelmi célú pénzügyi eszköz (LIFE+) keretében megkötött támogatási szerződés - A támogatás összegének csökkentése - A kereset átminősítése - A felperes elutasítása - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 230/66)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Ayuntamiento de Enguera (Enguera, Spanyolország) (képviselők: J. Palau Navarro, J. Ortiz Ballester és V. Soriano i Piqueras ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Estrada de Solà és A. Katsimerou meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kereset a Bizottság 2018. július 26-i levelében foglalt határozatának megsemmisítése iránt, amellyel a Bizottság megerősíti álláspontját a „LIFE 10 ENV/ES/000458 támogatási szerződés végrehajtása keretében nyújtott támogatás összegének csökkentése tárgyában, és közli 113 408,05 euró összegű beszedési megbízás kiállítását.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Ayuntamiento de Enguerát kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 436., 2018.12.3


title: T-358/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — J. García Carrión kontra EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A JAUME CODORNÍU európai uniós szóvédjegy bejelentése — JAUME SERRA korábbi spanyol és európai uniós szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Az összetéveszthetőség hiánya — Megjelölések hasonlósága — Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése — Egy utónév és egy családnév megkülönböztető képessége”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/17

      A Törvényszék 2019. május 8-i ítélete — J. García Carrión kontra EUIPO — Codorníu (JAUME CODORNÍU)
      (T-358/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A JAUME CODORNÍU európai uniós szóvédjegy bejelentése - JAUME SERRA korábbi spanyol és európai uniós szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Az összetéveszthetőség hiánya - Megjelölések hasonlósága - Az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A 2017/1001 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése - Egy utónév és egy családnév megkülönböztető képessége”)
      (2019/C 238/21)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes:: J. García Carrión, SA (Jumilla, Spanyolország) (képviselő: E. Arsuaga Santos ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: J. Crespo Carrillo és H. O’Neill meghatalmazottak)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Codorníu, SA (Esplugues de Llobregat, Spanyolország) (képviselők: M. Ceballos Rodríguez és M. Hernández Gásquez ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a J. García Carrión és a Codorníu közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2018. április 11-én hozott határozata (R 451/2017-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a J. García Carrión SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 276., 2018.8.6.


title: T-364/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Arçelik kontra EUIPO (MicroGarden) („Európai uniós védjegy — A MicroGarden európai uniós szóvédjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/18

      A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Arçelik kontra EUIPO (MicroGarden)
      (T-364/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - A MicroGarden európai uniós szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja”)
      (2019/C 238/22)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Arçelik AS (Isztambul, Törökország) (képviselők: A. Franke és E. Flach ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: E. Sliwinska, S. Palmero Cabezas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a MicroGarden szómegjelölés európai uniós védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2018. április 4-én hozott határozata (R 163/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék az Arçelik AS-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 268., 2018.7.30.


title: T-439/18. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Sintokogio kontra EUIPO (ProAssist) („Európai uniós védjegy — Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás — ProAssist szóvédjegy — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — Egyenlő bánásmód”)

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/18

      A Törvényszék 2019. május 23-i ítélete — Sintokogio kontra EUIPO (ProAssist)
      (T-439/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás - ProAssist szóvédjegy - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Egyenlő bánásmód”)
      (2019/C 238/23)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Sintokogio Ltd (Nagoya, Japán) (képviselők kezdetben: V. Dalichau, S. Kirschstein-Freund, és B. Breitinger ügyvédek, később: S. Kirschstein-Freund és B. Breitinger ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselők: S. Palmero Cabezas és H. O’Neill meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a ProAssist szóvédjegy Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozásával kapcsolatban 2018. május 3-án hozott határozata (R 2341/2017-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     A Törvényszék a Sintokogio Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 328., 2018.9.17.


title: T-258/19. sz. ügy: 2019. április 15-én benyújtott kereset — Foz kontra Tanács

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/20

      2019. április 15-én benyújtott kereset — Foz kontra Tanács
      (T-258/19. sz. ügy)
      (2019/C 238/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Samer Foz (Dubai, Egyesült Arab Emírségek) (képviselők: L. Cloquet és J. Buyle ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a felperest érintő részében semmisítse meg a 2019. január 21-i (KKBP) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozatot; (1)

                  —

                  a felperest érintő részében semmisítse meg a 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendeletet, (2) és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az alperes nyilvánvalóan tévesen értékelte a tényállást, amennyiben azt állította, hogy a felperes támogatja a szíriai rezsimet és annak haszonélvezője, holott ez az álláspont nyilvánvalóan megalapozatlan.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az arányosság általános elvét, a megtámadott jogi aktusok révén meghozott intézkedések pedig olyan joghatásokkal járnak, hogy azokat önmagukban aránytalannak kell minősíteni. A felperessel szemben hozott szankciók gazdasági következményei katasztrofálisak, továbbá aránytalanok a megtámadott jogi aktusok által elérni kívánt célokhoz képest.

                  3.

                  A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a tulajdonhoz való jogot és a munkához való jogot aránytalan módon sértették meg, amennyiben a megtámadott intézkedések — az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény első kiegészítő jegyzőkönyvének megsértésével — megakadályozzák, hogy a felperes békésen élvezze tulajdonát és gazdasági szabadságát.

                  4.

                  A negyedik, a hatáskörrel való állítólagos visszaélésre alapított jogalap. A megtámadott jogi aktusokat az azokban rögzítettektől eltérő célkitűzések elérése céljából fogadták el, és azok — a felperes számára ismeretlen okokból — a rezsim helyett magát a felperest célozzák, így azok hatáskörrel való visszaélésen alapulnak.

                  5.

                  Az ötödik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésében megállapított indokolási kötelezettséget. A megtámadott jogi aktusokkal kapcsolatban kifejtett indokolás ugyanis puszta formalitás, és azt az alperes valószínűleg nem gondolta át.

                  6.

                  A hatodik, arra alapított jogalap, hogy az alperes megsértette a felperes védelemhez való jogát és tisztességes eljáráshoz való jogát. A vitatott korlátozó intézkedések előírását megelőzően a felperes soha nem tudott a maga számára meghallgatást biztosítani, így nem tudta helytállóan gyakorolni a védelemhez való jogát, ideértve a tisztességes eljáráshoz való jogát, amelyet többek között az emberi jogok európai egyezménye 6. cikkének (3) bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 48. cikkének (2) bekezdése garantál.

         (1)  A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2013/255/KKBP határozat végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (KKPB) 2019/87 tanácsi végrehajtási határozat (HL 2019. L 18I., 13. o.).

         (2)  A szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 36/2012/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2019. január 21-i (EU) 2019/85 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2019. L 18I., 4. o.).