title: T-41/22. sz. ügy: 2022. január 21-én benyújtott kereset – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris kontra Parlament

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/30

      2022. január 21-én benyújtott kereset – Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris kontra Parlament
      (T-41/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/41)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Fundacja Instytut na rzecz Kultury Prawnej Ordo Iuris (Varsó, Lengyelország) (képviselők: K. Koźmiński jogtanácsos és T. Siemiński ügyvéd)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg az Európai Parlament 2021. november 11-i állásfoglalását a Lengyelországban bevezetett tényleges abortusztilalom első évfordulójáról (2021/2925(RSP));

                  —

                  másodlagosan, amennyiben a megtámadott határozat megsemmisítése iránti kérelemnek nem ad teljes egészében helyt, a határozatot részlegesen, az „Y” pont tekintetében semmisítse meg, amely szerint „mivel egy fundamentalista szervezet, az Ordo Iuris, amely szorosan kapcsolódik a kormánykoalícióhoz, az emberi jogok és a nemek közötti egyenlőség aláásására irányuló lengyelországi kampányok – többek között az abortusz betiltására irányuló kísérletek – hajtóereje volt, felszólított Lengyelországnak az Isztambuli Egyezményből való kilépésére és az úgynevezett »LMBTI-mentes övezetek« létrehozására; mivel Lengyelországban így visszaélnek a kulturális és vallási értékekkel mint olyan okokkal, amelyek akadályozzák a nők jogainak, a nők egyenlőségének és a saját testükkel kapcsolatos döntéshozatalhoz való joguknak a teljes érvényesülését”;

                  —

                  az Európai Parlamentet kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Parlament egyrészt nem rendelkezik hatáskörrel a vitatott állásfoglalás elfogadására, mivel az állásfoglalás tárgya nem tartozik a tagállamok által a Szerződésekben az Európai Unióra ruházott hatáskörök közé, másrészt visszaélt a hatáskörével azáltal, hogy az állásfoglalás jogi formáját eszközként használta azon követelmény megkerülése érdekében, amely szerint a Szerződések módosítására van szükség ahhoz, hogy az Európai Unióra olyan hatásköröket ruházzanak, amelyekkel a Szerződések alapján nem rendelkezik.

                  2.

                  A második, arra alapított jogalap, hogy az állásfoglalás sérti a Szerződéseket vagy az azok alkalmazására vonatkozó jogi szabályokat, azaz az EUSZ 2. cikket, az EUSZ 4. cikk (2) bekezdését, az EUSZ 6. cikk (3) bekezdését és az EUMSZ 10. cikket, mivel az állásfoglalás

                              —

                              sérti a felperes személyiségi jogait,

                              —

                              a lengyelországi ténybeli és szabályozási háttérre vonatkozó, ellenőrizetlen és téves információkon alapul,

                              —

                              a nemzetközi közjognak az abortusz kérdésére vonatkozó megbízhatatlan elemzését és értelmezését tartalmazza,

                              —

                              alaptalanul állapítja meg, hogy az abortusz tilalma és az emberi élet születés előtti szakaszban történő védelme állítólag ellentétes az EUSZ 2. cikkében megjelölt értékekkel, figyelmen kívül hagyva azt a tényt, hogy az abortusz megengedhetőségének kérdése nem része a tagállamok közös alkotmányos hagyományainak, amelyek viszont

                              —

                              az Európai Unió társadalmi, politikai és jogi életében hátrányos megkülönböztetést eredményez azokkal szemben, akik támogatják az abortusz tilalmát és az emberi élet védelmét a születés előtti szakaszban;

                              —

                              sérti a tagállamok nemzeti és alkotmányos identitása tiszteletben tartásának elvét.


title: T-195/19. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – GEA Group kontra Bizottság („Verseny – Kartellek – Ónstabilizátorok és ESBO/észter hőstabilizátorok európai piacai – Az EK 81. cikkének megsértését megállapító határozat – Az eredeti határozatot módosító határozat megsemmisítése – A bírság visszatérítése iránti kérelmet elutasító határozat – Megsemmisítés iránti kereset – Keresettel megtámadható jogi aktus – Eljáráshoz fűződő érdek – Elfogadhatóság – Az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdése”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/21

      A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – GEA Group kontra Bizottság
      (T-195/19. sz. ügy) (1)

      („Verseny - Kartellek - Ónstabilizátorok és ESBO/észter hőstabilizátorok európai piacai - Az EK 81. cikkének megsértését megállapító határozat - Az eredeti határozatot módosító határozat megsemmisítése - A bírság visszatérítése iránti kérelmet elutasító határozat - Megsemmisítés iránti kereset - Keresettel megtámadható jogi aktus - Eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - Az EUMSZ 266. cikk (1) bekezdése”)
      (2022/C 148/27)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: GEA Group AG (Düsseldorf, Németország) (képviselők: I. du Mont, R. van der Hout és C. Wagner ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: P. Rossi, V. Bottka és T. Baumé meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EK 81. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke szerinti eljárásról szóló, 2009. november 11-i C(2009) 8682 végleges bizottsági határozat (COMP/38.589 – „hőstabilizátorok” ügy) alapján fizetett bírság visszatérítése iránti felperesi kérelmet elutasító, 2019. január 24-i Ares(2019) 283284 bizottsági határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a GEA Group AG-t kötelezi a saját költségein felül az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

         (1)  HL C 206., 2019.6.17.


title: C-9/20. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 kontra Finanzamt Hamburg-Oberalster (Előzetes döntéshozatal – Adózás – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 66. cikk első bekezdésének b) pontja – Héafizetési kötelezettség – Az ellenérték átvétele – 167. cikk – Az előzetesen felszámított héa levonásához való jog keletkezése és annak terjedelme – 167a. cikk – Eltérés – Pénzforgalmi elszámolás – Ipari vagy kereskedelmi célra igénybe vett ingatlan bérlete és albérlete)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/2

      A Bíróság (ötödik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136 kontra Finanzamt Hamburg-Oberalster
      (C-9/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - A 66. cikk első bekezdésének b) pontja - Héafizetési kötelezettség - Az ellenérték átvétele - 167. cikk - Az előzetesen felszámított héa levonásához való jog keletkezése és annak terjedelme - 167a. cikk - Eltérés - Pénzforgalmi elszámolás - Ipari vagy kereskedelmi célra igénybe vett ingatlan bérlete és albérlete)
      (2022/C 148/02)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Finanzgericht Hamburg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Grundstücksgemeinschaft Kollaustraße 136

         Alperes: Finanzamt Hamburg-Oberalster

         Rendelkező rész

      A 2010. július 13-i 2010/45/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 167. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy az előzetesen felszámított adó levonásához való jog az ügylet teljesítésekor keletkezik abban az esetben, ha a 2010/45 irányelvvel módosított 2006/112 irányelv 66. cikke első bekezdésének b) pontja szerinti nemzeti eltérés értelmében az adó csak az ellenérték megfizetésekor válik felszámíthatóvá az értékesítő vagy szolgáltató tekintetében, és azt még nem fizették meg.

         (1)  HL C 137., 2020.4.27.


title: T-59/22. sz. ügy: 2022. január 31-én benyújtott kereset – Conserve Italia és Conserves France kontra Bizottság

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/31

      2022. január 31-én benyújtott kereset – Conserve Italia és Conserves France kontra Bizottság
      (T-59/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/42)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperesek: Conserve Italia – Consorzio Italiano fra cooperative agricole Soc. coop. agr. (San Lazzaro di Savena, Olaszország), Conserves France (Tarascon, Franciaország) (képviselők: L. Di Via, M. Petite, L. Tresoldi és E. Belli ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság által az EUMSZ 101. cikk és az EGT-Megállapodás 53. cikke szerinti eljárásban (AT.40127 – „feldolgozott zöldségek” ügy) 2021. november 19-én hozott C (2021) 8259 határozatot abban a részében, amely a bírság kiszámítására vonatkozik;

                  —

                  csökkentse a bírság összegét, és rendeljen el bármilyen egyéb intézkedést, amelyet a Törvényszék megfelelőnek ítél, és

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a Conserve Italia és a Conserves France részéről a jelen eljárásban felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A kereset alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első jogalap, amely az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének, továbbá az 1/2003 rendelet (1) 23. cikke (3) bekezdése harmadik albekezdésének, valamint az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás 33. pontjának azáltal történő megsértésén alapul, hogy ténybeli hibát követtek el és tévesen alkalmazták a jogot, amikor a Conserve Italiát vállalkozásnak, nem pedig vállalkozások társulásának minősítették; e jogalap továbbá a szankció felső határának meghatározása során elkövetett hibán alapul.

                              —

                              A felperesek e tekintetben előadják: azt kifogásolják, hogy a Conserve Italiát az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének és az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás 53. cikkének alkalmazása szempontjából tévesen „vállalkozásnak” minősítették, ahelyett hogy „vállalkozások társulásának” minősítették volna. Az, hogy a megtámadott határozatban nem ismerték el, hogy a Conserve Italia az uniós versenyjog által kialakított sajátos és önálló fogalom szerinti „vállalkozások társulása” jogállással rendelkezik, a szankció felső határának kiszámítását érintő súlyos hibához vezetett.

                  2.

                  A második jogalap, amely az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésének, az 1/2003 rendelet 23. cikkének, valamint az iránymutatás 14., 19., 20., 22., 24. és 25. pontjának azáltal történő megsértésén alapul, hogy az alapösszeg számszerűsítése során hibát követtek el.

                              —

                              A felperesek e tekintetben előadják: először is azt kifogásolják, hogy amikor az Európai Bizottság meghatározta az eladások azon értékét, amelyet a velük szemben kiszabott szankció alapösszegének meghatározása során kell alapul venni, tévesen vette figyelembe az egész EGT-ben teljesített eladások értékét. Másodszor, a felperesek a jelen esetben indokolatlannak tartják, hogy az Európai Bizottság az eladások értéke 18 %-ának megfelelő arányt alkalmazott. Ráadásul az Európai Bizottság olyan részvételi időszakot állapított meg a Conserve Italiával szemben, amely a jogsértés teljes időtartamának felel meg, elmulasztva annak értékelését, hogy a Conserve Italiának az egyes megállapodásokban való részvétele sokkal korlátozottabb volt, és semmiképp nem volt folyamatos, mivel a megállapodások végrehajtását több alkalommal is megszakították.

         (1)  A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).


title: C-26/22. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UF kontra Land Hessen

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/14

      A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. január 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – UF kontra Land Hessen
      (C-26/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/20)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UF

         Alperes: Land Hessen

         Beavatkozó fél: SCHUFA Holding AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2016/679 rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (1) 78. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 77. cikkének (1) bekezdését, hogy a felügyeleti hatóság által az érintettel közölt eredmény

                              a)

                              a jellege alapján petícióra vonatkozó határozatnak minősül, ami azzal a következménnyel jár, hogy a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatnak az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálata főszabály szerint arra korlátozódik, hogy a hatóság foglalkozott-e a panasszal, megfelelően megvizsgálta-e a panasz tárgyát, és tájékoztatta-e az ügyfelet a vizsgálat eredményéről;
                              vagy

                              b)

                              az ügy érdemére vonatkozó hatósági határozatként értendő, ami azzal a következménnyel jár, hogy az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése alapján a bíróságnak tartalmilag teljeskörűen felül kell vizsgálnia a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatot, minek során a bíróság az adott esetben – például a mérlegelési jogkör nullára való csökkentése esetén – az általános adatvédelmi rendelet 58. cikke értelmében vett konkrét intézkedésre is kötelezheti a felügyeleti hatóságot?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkével az olyan gazdasági információs magánvállalkozásnál történő adattárolás, amelynél az (EU) 2015/848 rendelet (2) 79. cikkének (4) és (5) bekezdése értelmében vett „nemzeti adatbázishoz” hasonló közhiteles nyilvántartásból származó személyes adatokat konkrét indok nélkül abból a célból tárolnak, hogy megkeresés esetén tájékoztatást tudjanak adni?

                  3)

                              a)

                              Főszabály szerint jogszerűek-e az állami adatbázisok mellett létrehozott olyan párhuzamos magánadatbázisok (különösen az információs vállalkozások adatbázisai), amelyekben az állami adatbázisokból származó adatokat (a jelen ügyben a fizetésképtelenségről szóló hirdetményeket) a nemzeti joggal összefüggésben értelmezett (EU) 2015/848 rendeletben előírt szűk keretnél hosszabb ideig tárolják?

                              b)

                              A 3) a) kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az következik-e az általános adatvédelmi rendelet 17. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglalt, az elfeledtetéshez való jogból, hogy ezen adatokat törölni kell, ha a közhiteles nyilvántartás tekintetében előírt adatkezelési időtartam letelt?

                  4)

                  Amennyiben az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontja a gazdasági információs magánvállalkozásoknál történő adattárolás kizárólagos jogalapja lehet a közhiteles nyilvántartásokban is tárolt adatok tekintetében, a gazdaság információs vállalkozás jogos érdekét már akkor meg kell állapítani, ha ezen információs vállalkozás konkrét indok nélkül átveszi a közhiteles nyilvántartásban szereplő adatokat abból a célból, hogy ezen adatok megkeresés esetén rendelkezésre álljanak?

                  5)

                  Felfüggeszthetik-e az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontjában előírt mérlegelést a felügyeleti hatóságok által az általános adatvédelmi rendelet 40. cikke alapján jóváhagyott olyan magatartási kódexek, amelyek a közhiteles nyilvántartásokra vonatkozó tárolási határidőket meghaladó vizsgálati és törlési határidőket írnak elő?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet; HL 2016. L 119., 1. o., 2016. május 4.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).

         (2)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. L 141., 19. o., helyesbítés: HL 2016. L 349., 40. o.)


title: T-62/22. sz. ügy: 2022. január 28-án benyújtott kereset – Észtország kontra Bizottság

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/32

      2022. január 28-án benyújtott kereset – Észtország kontra Bizottság
      (T-62/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/43)
      Az eljárás nyelve: észt

         Felek

         Felperes: Észt Köztársaság (képviselő: M. Kriisa)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottság 2021. november 17-i végrehajtási határozatát az Észt Köztársaságot 634 057,30 euró összegben érintő részében;

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes az alábbi három jogalapra hivatkozik:

                  1.

                  Első jogalap – Az Európai Bizottság tévesen értelmezte és alkalmazta a 809/2014/EU végrehajtási rendeletnek (1) a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet (2) 30. cikkével összefüggésben értelmezett 21. cikkét, és így tévesen állapította meg, hogy a támogatás iránti kérelmek Észtországban történő benyújtásának rendszere nem áll összhangban e rendelkezésekkel.

                  2.

                  Második jogalap – Az Európai Bizottság önkényesen és ebből következően tévesen értelmezte a 640/2014 rendelet 30. cikke (2) bekezdését.

                  3.

                  Harmadik jogalap – Az Európai Bizottság megsértette az indokolási kötelezettséget és a megfelelő ügyintézés elvét, amennyiben nem tudta kellően világosan megindokolni azokat az okokat, amelyek miatt az állatállomány Észtországban megengedett módon való pótlása miért nincs összhangban az uniós joggal.

         (1)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 17-i bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 227., 69. o.).

         (2)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11-i felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 181., 48. o.).


title: T-89/22. sz. ügy: 2022. február 18-án benyújtott kereset – Homy Casa kontra EUIPO – Albatros International (Székek)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/40

      2022. február 18-án benyújtott kereset – Homy Casa kontra EUIPO – Albatros International (Székek)
      (T-89/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/53)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Homy Casa Ltd (Guangzhou, Kína) (képviselők: J. Vogtmeier ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Albatros International GmbH (Nerdlen, Németország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a felperes

         A vitatott formatervezési minta: közösségi formatervezési -minta (székek) – 2745 554–0002. sz. -közösségi formatervezési minta

         Az EUIPO előtti eljárás: megsemmisítési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2021. november 30-án hozott határozata (R 837/2020-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, a fellebbezési tanács előtti eljárás során felmerült költségeket is beleértve.

         Jogalap

                  —

                  A 6/2002/EK tanácsi rendelet 4., 5., 6. és 7. cikkével összefüggésben értelmezett 25. cikke (1) bekezdése b) pontjának téves alkalmazása és értelmezése.


title: C-219/20. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Steiermark [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LM kontra Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Előzetes döntéshozatal – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Munkavállalók kiküldetése – 96/71/EK irányelv – A 3. cikk (1) bekezdésének c) pontja – Munka- és foglalkoztatási feltételek – Díjazás – 5. cikk – Szankciók – Elévülési idő – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 41. cikk – A megfelelő ügyintézéshez való jog – 47. cikk – Hatékony bírói jogvédelem)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/3

      A Bíróság (hatodik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Steiermark [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – LM kontra Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (C-219/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Munkavállalók kiküldetése - 96/71/EK irányelv - A 3. cikk (1) bekezdésének c) pontja - Munka- és foglalkoztatási feltételek - Díjazás - 5. cikk - Szankciók - Elévülési idő - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 41. cikk - A megfelelő ügyintézéshez való jog - 47. cikk - Hatékony bírói jogvédelem)
      (2022/C 148/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Az alapeljárás felei

         Felperes: LM

         Alperes: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Az eljárásban részt vesz: Österreichische Gesundheitskasse

         Rendelkező rész

      A munkavállalók szolgáltatások nyújtása keretében történő kiküldetéséről szóló, 1996. december 16-i 96/71/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkét az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben és a gondos ügyintézéshez való jogra vonatkozó általános uniós jogelv fényében úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely a kiküldött munkavállalók díjazásával kapcsolatos kötelezettségek megsértése esetén ötéves elévülési időt ír elő.

         (1)  HL C 304., 2020.9.14.


title: C-53/22. sz. ügy: A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2022. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZ kontra CA

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/15

      A Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Olaszország) által 2022. január 26-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VZ kontra CA
      (C-53/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/21)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VZ

         Alperes: CA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétes-e a 89/665 irányelv (1) 1. cikkének (3) bekezdésével az, hogy a szerződő fél kiválasztására irányuló eljárásból véglegesen kizárt ajánlattevővel szemben megtagadják az odaítélés megsemmisítésének elutasítása elleni jogorvoslat lehetőségét, amikor azt kívánja bizonyítani, hogy a nyertes ajánlattevő és a rangsorban őt követő többi ajánlattevő súlyos szakmai kötelezettségszegést követett el, amelynek lényege versenyellenes megállapodások megkötése volt, amelyet a bíróság csak a kizárását követően állapított meg, mindezt azért, hogy részt vehessen az újból lefolytatandó eljárásban?

                  2)

                  Ellentétes-e a 89/665 irányelv 1. cikkének (3) bekezdésével és a verseny védelmére vonatkozó [uniós] elvekkel, hogy a közigazgatási bíróságok nem vizsgálhatják a szerződő fél kiválasztására irányuló eljárásból véglegesen kizárt ajánlattevő által az ajánlatkérő szerv saját aktusai visszavonásának elutasításával szemben benyújtott keresetet az olyan ajánlattevők eljárásban való részvételét engedélyező és közbeszerzési szerződést részükre odaítélő aktusok tekintetében, akik bíróság által versenykorlátozónak ítélt megállapodásokat kötöttek az eljárás tárgyát képezővel azonos ágazatban?

         (1)  Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.).


title: T-520/19. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Heitec kontra EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC) („Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – HEITEC európai uniós szóvédjegy – A törlési osztály és a fellebbezési tanács előtti eljárásban előterjesztett bizonyítékok figyelembevételének hiánya – Az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (2) bekezdése – A védjegy tényleges használatának hiánya – A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja] – A 2868/95/EK rendelet 40. szabályának (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 19. cikkének (1) bekezdése]”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/21

      A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Heitec kontra EUIPO – Hetec Datensysteme (HEITEC)
      (T-520/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - HEITEC európai uniós szóvédjegy - A törlési osztály és a fellebbezési tanács előtti eljárásban előterjesztett bizonyítékok figyelembevételének hiánya - Az (EU) 2017/1001 rendelet 95. cikkének (2) bekezdése - A védjegy tényleges használatának hiánya - A 207/2009/EK rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja [jelenleg a 2017/1001 rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja] - A 2868/95/EK rendelet 40. szabályának (5) bekezdése [jelenleg az (EU) 2017/625 felhatalmazáson alapuló rendelet 19. cikkének (1) bekezdése]”)
      (2022/C 148/28)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Heitec AG (Erlangue, Németország) (képviselő: G. Wagner ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Hanf meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Hetec Datensysteme GmbH (München, Németország) (képviselők: A. Kockläuner et O. Nilgen ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Hetec Datensysteme és a Heitec közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2019. április 23-án hozott határozata (R 1171/2018-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Heitec AG-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 312., 2019.9.16.


title: T-90/22. sz. ügy: 2022. február 18-án benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/41

      2022. február 18-án benyújtott kereset – Kande Mupompa kontra Tanács
      (T-90/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/54)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme és T. Payan ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozatot (1) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e határozat mellékletének 7. pontjában;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi rendeletet (2) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e rendelet I. mellékletének 7. pontjában;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a védelemhez való jog megsértésén alapul. Ennek címén a felperes több kifogást is felhoz a jogainak azon eljárások során történő megsértésére vonatkozóan, amelyek a vele szembeni korlátozó intézkedések Tanács általi elfogadását és meghosszabbítását eredményezték, és többek között az elfogadható feltételek mellett történő meghallgatáshoz való jogának megsértésére hivatkozik.

                  2.

                  A második jogalap a nyilvánvaló értékelési hibán alapul, amelyet a Tanács a felperesnek a Kongói Demokratikus Köztársaságban az emberi jogok súlyos megsértését képező cselekményekben való részvételét illetően követett el. A felperes kifogásolja a korlátozó intézkedések vitatott meghosszabbítását megelőző felülvizsgálat hátterét, és vitatja a 2010/788/KKBP határozat hatálya alá tartozó személyek listájára való felvételéről szóló határozat alapjául szolgáló tényállásokban való tényleges részvételét.

         (1)  A Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozat (HL 2021. L 443., 75. o.).

         (2)  A Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 1183/2005/EK rendelet 9. cikkének végrehajtásáról szóló, 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2021. L 443., 3. o.).


title: T-63/22. sz. ügy: 2022. február 1-jén benyújtott kereset – Brooks England kontra EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/33

      2022. február 1-jén benyújtott kereset – Brooks England kontra EUIPO – Brooks Sports (BROOKS ENGLAND)
      (T-63/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/44)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Brooks England Ltd (Smethwick, Egyesült Királyság) (képviselő: S. Feltrinelli ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Brooks Sports, Inc. (Seattle, Washington, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás

         A vitatott védjegy bejelentője: felperes

         A vitatott védjegy: Brooks England európai uniós ábrás védjegy – 3 298 321. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. november 22-én hozott határozata (R 2432/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  adjon helyt a felperes által benyújtott keresetnek;

                  —

                  teljes egészében helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és ennek következtében állapítsa meg, hogy a vitatott megjelölést valamennyi vitatott áru tekintetében lajstromozni kell;

                  —

                  másodlagosan, részben helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és állapítsa meg, hogy a vitatott megjelölést legalább a 18. osztályba tartozó vitatott áruk tekintetében lajstromozni kell;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a felperesnél a megelőző eljárásban és a jelen eljárásban felmerült valamennyi jogi költség megfizetésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése a vitatott megjelölés és a korábbi védjegy közötti összetéveszthetőség téves értékelése miatt;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése a korábbi védjegy használatára vonatkozó bizonyítékok téves értékelése miatt;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése az áruk összehasonlításának téves értékelése miatt;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése a megjelölések összehasonlításának és a gondolati képzettársítás (asszociáció) veszélyének téves értékelése miatt.


title: C-56/22. sz. ügy: A tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2022. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PL kontra État belge

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/16

      A tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2022. január 28-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – PL kontra État belge
      (C-56/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/22)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal de première instance de Liège

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PL

         Alperes: État belge

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      Alkalmazni kell-e az uniós jogot, elsősorban az Európai Unió Alapjogi Chartáját és a 2008/115/EK irányelvet (1) egy olyan tagállami gyakorlatra, amely lehetővé teszi a tagállam számára a területén jogellenesen tartózkodó valamely külföldi személy helyzetének a helyszínen történő rendezését? Amennyiben igen, a 2008/115/EK irányelvnek a (6) és (24) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 5., 6. és 13. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának az 1., 7., 14., 20., 21., 24. és 47. cikkét úgy kell-e értelmezni, hogy amennyiben valamely tagállam könyörületességből, humanitárius vagy egyéb okokból önálló tartózkodási engedélyt vagy tartózkodásra jogosító egyéb engedélyt kíván kiadni a területén jogszerűtlenül tartózkodó harmadik országbeli állampolgár számára, e tagállam számára megengedett egyrészt az, hogy előírja az említett állampolgár számára annak bizonyítását, hogy a származási tagállamában nem tudja a kérelmét benyújtani, és másrészt az, hogy ne határozza meg a jogszabályaiban az e könyörületességet, humanitárius vagy egyéb okokat igazoló, a fortiori tárgyilagos feltételeket és kritériumokat, ami kiszámíthatatlanná, sőt önkényessé teszi az ilyen kérelemre adott választ? Amennyiben megengedett, hogy e kritériumokat ne írja elő jogszabály, elutasítás esetén a hatékony jogorvoslathoz való jogot nem sérti-e az a tény, hogy az egyetlen jogorvoslati lehetőséget csupán törvényességi szempontból lehet kérelmezni, ami kizár minden célszerűségi megfontolást?

         (1)  A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2008. L 348., 98. o.).


title: T-672/19. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Companhia de Seguros Índico kontra Bizottság („Közbeszerzés – Pénzügyi rendelet – Az Unió általános költségvetéséből és az EFÁ-ból finanszírozott közbeszerzési szerződések odaítélésének és támogatások nyújtásának hároméves időtartamra történő kizárása – A jóhiszeműség elve – Joggal való visszaélés – Nyilvánvaló értékelési hiba – Arányosság”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/22

      A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Companhia de Seguros Índico kontra Bizottság
      (T-672/19. sz. ügy) (1)

      („Közbeszerzés - Pénzügyi rendelet - Az Unió általános költségvetéséből és az EFÁ-ból finanszírozott közbeszerzési szerződések odaítélésének és támogatások nyújtásának hároméves időtartamra történő kizárása - A jóhiszeműség elve - Joggal való visszaélés - Nyilvánvaló értékelési hiba - Arányosság”)
      (2022/C 148/29)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Felperes: Companhia de Seguros Índico SA (Maputo, Mozambik) (képviselő: R. Oliveira, ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: I. Melo Sampaio, meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, a 2019. július 18-i, a felperesnek az Európai Unió általános költségvetéséből és az Európai Fejlesztési alapból (EFA) finanszírozott közbeszerzési eljárásokban való részvételéből és támogatások nyújtásából, valamint az uniós alapok végrehajtására irányuló kiválasztási eljárásból hároméves időtartamra történő kizárásáról és az e kizárásra vonatkozó információk közzétételéről szóló bizottság határozat megsemmisítése iránti kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Companhia de Seguros Índico SA-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 399., 2019.11.25.


title: T-69/22. sz. ügy: 2022. február 4-én benyújtott kereset – Eurecna kontra Bizottság

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/34

      2022. február 4-én benyújtott kereset – Eurecna kontra Bizottság
      (T-69/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/45)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Eurecna SpA (Velence, Olaszország) (képviselő: R. Sciaudone ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisitse meg a Bizottság 2021. november 25-i levelében foglalt, követelés beszámítására vonatkozó megtámadott határozatát, amellyel a Bizottság egy, az Európai Unió által finanszírozott projekt keretében folyósított 417 234,68 EUR összegből 22 139,05 EUR összeg visszafizetéséről rendelkezik, amelyet visszafizetendőnek ítél a pénzügyi beszámolási szakaszban állítólagosan elkövetett szabálytalanságok miatt; és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, négy érvre tagolódó jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  A követelés fennállásának hiányára alapított egyetlen jogalap.

                              —

                              E tekintetben a felperes az alábbiakra hivatkozik: a megfelelő és gondos ügyintézés elvének a közigazgatási eljárásban való megsértése az Ernst & Young (EY) által folytatott számviteli vizsgálattal kapcsolatban; a védelemhez való jog megsértése az EY által folytatott számviteli vizsgálattal kapcsolatban, a megfelelő ügyintézés elvének megsértése a pártatlanságra vonatkozó kötelezettségnek a közigazgatási eljárás során történt megsértése miatt; a szerződés téves értelmezése az EY-t illetően.


title: C-64/22. sz. ügy: A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AB kontra Land Hessen

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/16

      A Verwaltungsgericht Wiesbaden (Németország) által 2022. február 2-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AB kontra Land Hessen
      (C-64/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Az alapeljárás felei

         Felperes: AB

         Alperes: Land Hessen

         Beavatkozó fél: SCHUFA Holding AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az (EU) 2016/679 rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (1) 78. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 77. cikkének (1) bekezdését, hogy a felügyeleti hatóság által az érintettel közölt eredmény

                              a)

                              a jellege alapján petícióra vonatkozó határozatnak minősül, ami azzal a következménnyel jár, hogy a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatnak az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése szerinti bírósági felülvizsgálata főszabály szerint arra korlátozódik, hogy a hatóság foglalkozott-e a panasszal, megfelelően megvizsgálta-e a panasz tárgyát, és tájékoztatta-e az ügyfelet a vizsgálat eredményéről;
                              vagy

                              b)

                              az ügy érdemére vonatkozó hatósági határozatként értendő, ami azzal a következménnyel jár, hogy az általános adatvédelmi rendelet 78. cikkének (1) bekezdése alapján a bíróságnak tartalmilag teljeskörűen felül kell vizsgálnia a felügyeleti hatóság által a panasz tárgyában hozott határozatot, minek során a bíróság az adott esetben – például a mérlegelési jogkör nullára való csökkentése esetén – az általános adatvédelmi rendelet 58. cikke értelmében vett konkrét intézkedésre is kötelezheti a felügyeleti hatóságot?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. és 8. cikkével az olyan gazdasági információs magánvállalkozásnál történő adattárolás, amelynél az (EU) 2015/848 rendelet (2) 79. cikkének (4) és (5) bekezdése értelmében vett „nemzeti adatbázishoz” hasonló közhiteles nyilvántartásból származó személyes adatokat konkrét indok nélkül abból a célból tárolnak, hogy megkeresés esetén tájékoztatást tudjanak adni?

                  3)

                              a)

                              Főszabály szerint jogszerűek-e az állami adatbázisok mellett létrehozott olyan párhuzamos magánadatbázisok (különösen az információs vállalkozások adatbázisai), amelyekben az állami adatbázisokból származó adatokat (a jelen ügyben a fizetésképtelenségről szóló hirdetményeket) a nemzeti joggal összefüggésben értelmezett (EU) 2015/848 rendeletben előírt szűk keretnél hosszabb ideig tárolják?

                              b)

                              A 3) a) kérdésre adandó igenlő válasz esetén: Az következik-e az általános adatvédelmi rendelet 17. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglalt, az elfeledtetéshez való jogból, hogy ezen adatokat törölni kell, ha a közhiteles nyilvántartás tekintetében előírt adatkezelési időtartam letelt?

                  4)

                  Amennyiben az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontja a gazdasági információs magánvállalkozásoknál történő adattárolás kizárólagos jogalapja lehet a közhiteles nyilvántartásokban is tárolt adatok tekintetében, a gazdaság információs vállalkozás jogos érdekét már akkor meg kell állapítani, ha ezen információs vállalkozás konkrét indok nélkül átveszi a közhiteles nyilvántartásban szereplő adatokat abból a célból, hogy ezen adatok megkeresés esetén rendelkezésre álljanak?

                  5)

                  Felfüggeszthetik-e az általános adatvédelmi rendelet 6. cikke (1) bekezdése első albekezdésének f) pontjában előírt mérlegelést a felügyeleti hatóságok által az általános adatvédelmi rendelet 40. cikke alapján jóváhagyott olyan magatartási kódexek, amelyek a közhiteles nyilvántartásokra vonatkozó tárolási határidőket meghaladó vizsgálati és törlési határidőket írnak elő?

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet; HL 2016. L 119., 1. o., 2016. május 4.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).

         (2)  A fizetésképtelenségi eljárásról szóló, 2015. május 20-i (EU) 2015/848 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. L 141., 19. o.; helyesbítés: HL 2016. L 349., 40. o.)


title: C-485/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XXXX kontra HR Rail SA (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 2000/78/EK irányelv – A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód – A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – A munkaköre alapvető feladatainak ellátására végleg alkalmatlanná vált munkavállaló elbocsátása – A felvétele keretében próbaidőt teljesítő személy – 5. cikk – A fogyatékos személyek igényeihez való észszerű alkalmazkodás – Más munkakörbe való áthelyezésre vonatkozó kötelezettség – Elfogadhatóság, azzal a feltétellel, hogy az nem ró aránytalanul nagy terhet a munkáltatóra)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/3

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Conseil d'État [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XXXX kontra HR Rail SA
      (C-485/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 2000/78/EK irányelv - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - A fogyatékosságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - A munkaköre alapvető feladatainak ellátására végleg alkalmatlanná vált munkavállaló elbocsátása - A felvétele keretében próbaidőt teljesítő személy - 5. cikk - A fogyatékos személyek igényeihez való észszerű alkalmazkodás - Más munkakörbe való áthelyezésre vonatkozó kötelezettség - Elfogadhatóság, azzal a feltétellel, hogy az nem ró aránytalanul nagy terhet a munkáltatóra)
      (2022/C 148/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Conseil d'État

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XXXX

         Alperes: HR Rail SA

         Rendelkező rész

      A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 5. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az e cikk értelmében vett „a fogyatékos személyek igényeihez való észszerű alkalmazkodás” fogalma magában foglalja azt, hogy a munkavállalót, beleértve a felvételét követően próbaidőt töltő munkavállalót, akit fogyatékossága miatt alkalmatlannak nyilvánítottak a munkaköre alapvető feladatainak ellátására, olyan másik munkakörbe kell áthelyezni, amelyre vonatkozóan rendelkezik a megkövetelt képzettséggel, képességekkel és munkára készséggel, feltéve hogy az ilyen intézkedés nem ró aránytalanul nagy terhet a munkáltatóra.

         (1)  HL C 9., 2021.1.11.


title: T-791/19. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Sped-Pro kontra Bizottság („Verseny – Erőfölénnnyel való visszaélés – Vasúti árufuvarozási szolgáltatások piaca – Panaszt elutasító határozat – A 773/2004/EK rendelet 7. cikke – Észszerű határidő – A panasz kivizsgálásához fűződő uniós érdek – A panasz kivizsgálására legmegfelelőbb helyzetben lévő hatóság meghatározása – Szempontok – Nyilvánvaló értékelési hiba – A jogállamiság tiszteletben tartását érintő rendszerszintű vagy általános hiányosságok – A panaszos jogai megsértésének kockázata a panasz elutasítása esetén – Indokolási kötelezettség”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/23

      A Törvényszék 2022. február 9-i ítélete – Sped-Pro kontra Bizottság
      (T-791/19. sz. ügy) (1)

      („Verseny - Erőfölénnnyel való visszaélés - Vasúti árufuvarozási szolgáltatások piaca - Panaszt elutasító határozat - A 773/2004/EK rendelet 7. cikke - Észszerű határidő - A panasz kivizsgálásához fűződő uniós érdek - A panasz kivizsgálására legmegfelelőbb helyzetben lévő hatóság meghatározása - Szempontok - Nyilvánvaló értékelési hiba - A jogállamiság tiszteletben tartását érintő rendszerszintű vagy általános hiányosságok - A panaszos jogai megsértésének kockázata a panasz elutasítása esetén - Indokolási kötelezettség”)
      (2022/C 148/30)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Sped-Pro S. A. (Varsó, Lengyelország) (képviselő: M. Kozak avocate)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: J. Szczodrowski, L. Wildpanner és P. van Nuffel meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Lengyel Köztársaság (képviselő: B. Majczyna meghatalmazott)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 102. cikknek a lengyelországi vasúti árufuvarozási szolgáltatások piacán történő állítólagos megsértésére vonatkozóan a felperes által benyújtott panaszt elutasító, 2019. augusztus 12-i C(2019) 6099 final bizottsági határozat (AT.40459. számú ügy – Vasúti áruszállítás Lengyelországban – PKP Cargo) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a 2019. augusztus 12-i C(2019) 6099 final bizottsági határozatot (AT.40459. számú ügy – Vasúti áruszállítás Lengyelországban – PKP Cargo) megsemmisíti.

                  2)

                  A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a saját költségeinek, valamint a Sped-Pro S. A. részéről felmerült költségeknek a viselésére.

                  3)

                  A Lengyel Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 27., 2020.1.27.


title: T-91/22. sz. ügy: 2022. február 21-én benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/42

      2022. február 21-én benyújtott kereset – Ruhorimbere kontra Tanács
      (T-91/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/55)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme és T. Payan ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozatot (1) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e határozat mellékletének 8. pontjában;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi rendeletet (2) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e rendelet I. mellékletének 8. pontjában;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-90/22. sz., Kande Mupompa kontra Tanács ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.

         (1)  A Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozat (HL 2021. L 443., 75. o.).

         (2)  A Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 1183/2005/EK rendelet 9. cikkének végrehajtásáról szóló, 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2021. L 443., 3. o.).


title: T-73/22. sz. ügy: 2022. február 8-án benyújtott kereset – Walsall Conduits kontra EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/34

      2022. február 8-án benyújtott kereset – Walsall Conduits kontra EUIPO – Liberty Engineering (Willenhall) (WALSALL CONDUITS)
      (T-73/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/46)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Walsall Conduits Ltd (Liverpool, Egyesült Királyság) (képviselő: C. Bey ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Liberty Engineering (Willenhall) Ltd (London, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a WALSALL CONDUITS európai uniós szóvédjegy bejelentése – 16 369 944. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. november 22-én hozott határozata (R 575/2021-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  adjon helyt a keresetnek;

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  nyilvánítsa a felszólalást megalapozottnak és teljes egészében utasítsa el a vitatott védjegybejelentést; másodlagosan, utalja vissza az ügyet az EUIPO felszólalási osztálya elé;

                  —

                  az EUIPO-t és a Shifter (Willhall) Limited-et kötelezze az eljárási költségek viselésére, ideértve a felperes részéről az EUIPO első fellebbezési tanácsa előtti eljárásban felmerült költségeket is.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének és a 207/2009/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 11. cikke (1) bekezdése (2) bekezdésének és a 207/2009/EK rendelet 9. cikke (3) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) bekezdésének és 47. cikke (1) bekezdése (2) bekezdésének megsértése;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának és a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-709/20. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 23-i ítélete – OJ kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – EPSO/AD/380/19 versenyvizsga – A versenyvizsga tesztidőpontjainak elhalasztását megtagadó határozat – A tesztközpont kiválasztási tesztjeinek letételére megadott határidők – Tisztességes eljáráshoz való jog – Gondoskodási kötelezettség – Egyenlő bánásmód”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/23

      A Törvényszék 2022. február 23-i ítélete – OJ kontra Bizottság
      (T-709/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - EPSO/AD/380/19 versenyvizsga - A versenyvizsga tesztidőpontjainak elhalasztását megtagadó határozat - A tesztközpont kiválasztási tesztjeinek letételére megadott határidők - Tisztességes eljáráshoz való jog - Gondoskodási kötelezettség - Egyenlő bánásmód”)
      (2022/C 148/31)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: OJ (képviselők: H.-E. von Harpe ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselő: L. Hohenecker és I. Melo Sampaio meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló, és lényegében az Európai Személyzeti Felvételi Hivatal (EPSO) 2020. január 30-i határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amelyben ez a hivatal megtagadta az EPSO/AD/380/19 versenyvizsga kiválasztási tesztje időpontjának elhalasztását.

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék OJ-t kötelezi a költségek viselésére, beleértve az ideiglenes intézkedés iránti eljárás költségeit is.

         (1)  HL C 28., 2021.1.25.


title: T-75/22. sz. ügy: 2022. február 11-én benyújtott kereset – Prigozhin kontra Tanács

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/35

      2022. február 11-én benyújtott kereset – Prigozhin kontra Tanács
      (T-75/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Yevgeniy Viktorovich Prigozhin (Szentpétervár, Oroszország) (képviselő: M. Cessieux ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a Yevgeniy Viktorovich Prigozhin által benyújtott keresetet elfogadhatónak, és

            az őt érintő részeikben semmisítse meg az alábbiakat:

                  —

                  a súlyos emberi jogi jogsértések és visszaélések elleni korlátozó intézkedésekről szóló (KKBP) 2020/1999 határozat módosításáról szóló, 2021. december 13-i (KKBP) 2021/2197 tanácsi határozat;

                  —

                  a súlyos emberi jogi jogsértések és visszaélések elleni korlátozó intézkedésekről szóló (EU) 2020/1998 rendelet végrehajtásáról szóló, 2021. december 13-i (EU) 2021/2195 tanácsi végrehajtási rendelet;
                  amennyiben ez a két határozat őt többek között a Wagner Group finanszírozójaként nevezi meg;

                  —

                  állapítsa meg, hogy mindenesetre Yevgeniy Viktorovich Prigozhin nevét haladéktalanul törölni kell a megtámadott jogi aktusokból;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 87. és 91. cikke alapján az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap: a felperes előadja, hogy a Tanács nem tartotta tiszteletben a megtámadott jogi aktusok indokolásával kapcsolatos kötelezettségét, amennyiben egyáltalán nem adott elő a felperes nevének a megtámadott határozatok szövegében való megemlítését alátámasztó pontos bizonyítékot.

                  2.

                  A második, a hatáskörrel való visszaélés fennállására alapított jogalap. A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a „Wagner Group finanszírozójaként” való feltüntetését megalapozó bizonyítékok hiányában a Tanács csak közvetetten, a Wagner Group felvételének indokolásában tüntethette volna fel őt, ekként pedig elferdítette az intézkedéssel eredetileg elérni kívánt célt.

                  3.

                  A harmadik, a nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap. A felperes előadja, hogy nem finanszírozza a Wagner Groupot, és hogy semmiféle kapcsolat nem áll fenn közte és e jogalany között.

                  4.

                  A negyedik, arra az alapvető jogok megsértésére alapított jogalap. A felperes előadja, hogy azzal, hogy a Tanács felvette a nevét a Wagner Group felvételével kapcsolatos indokolás szövegébe, megsértette az Emberi Jogok Európai Egyezményének 10., 6. és 13. cikkét.


title: C-85/22. sz. ügy: 2022. február 8-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/17

      2022. február 8-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
      (C-85/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/24)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: Gr. Koleva és C. Hermes)

         Alperes: Bolgár Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  1.

                  állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság nem tett eleget a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló 92/43/EGK irányelv (élőhelyvédelmi irányelv) (1) 4. cikkének (4) bekezdéséből és 6. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeinek azáltal, hogy

                              —

                              a 2008. december 12-i 2009/93/EK, 2009/91/EK és 2009/92/EK határozattal, illetve a 2021. november 16-i 2013/23/EK határozattal közösségi jelentőségű területté nyilvánított 229 területből 194 terület vonatkozásában elmulasztotta, hogy azokat a lehető leghamarabb, de legkésőbb hat éven belül különleges természetmegőrzési területté nyilvánítsa;

                              —

                              rendszeresen és folyamatosan megsértette az adott területre jellemző, részletes természetmegőrzési célkitűzések meghatározására vonatkozó kötelezettségét;

                              —

                              rendszeresen és folyamatosan megsértette az adott természeti területen megtalálható, I. mellékletben szereplő természetes élőhelytípusok, illetve II. mellékletben szereplő fajok ökológiai szükségleteinek megfelelő, szükséges védelmi intézkedések megállapítására vonatkozó kötelezettségét;

                              —

                              a 6. cikk (1) bekezdését nem megfelelően ültette át nemzeti jogába.

                  2.

                  a Bolgár Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A jelen ügy arra vonatkozik, hogy a Bolgár Köztársaság nem ültette át megfelelően az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (1) bekezdését, és nem alkalmazta megfelelően ezen irányelv 4. cikkének (4) bekezdését, illetve 6. cikkének (1) bekezdését.
      Az élőhelyvédelmi irányelv 4. cikkének (4) bekezdése többek között előírja: egy közösségi jelentőségű természeti terület (2) bekezdésben megállapított eljárással összhangban történő jóváhagyása után az érintett tagállam a lehető leghamarabb – de legkésőbb hat éven belül – különleges természetmegőrzési területté nyilvánítja. A C-849/19. sz. Bizottság kontra Görögország ítéletben (EU:C:2020:1047) a Bíróság kimondta, hogy a tagállamok arra is kötelesek, hogy minden egyes különleges természetmegőrzési terület vonatkozásában konkrét természetmegőrzési célkitűzéseket határozzanak meg. Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok megállapítják a különleges természetmegőrzési területek védelméhez szükséges intézkedéseket, megfelelő esetben beleértve a kifejezetten az egyes természeti területekre kidolgozott vagy más fejlesztési tervek részét képező intézkedési terveket, továbbá olyan jogszabályi, közigazgatási, vagy szerződéses intézkedéseket is, amelyek az adott természeti területen megtalálható, I. mellékletben szereplő természetes élőhelytípusok, illetve II. mellékletben szereplő fajok ökológiai szükségleteinek megfelelnek.
      A Bizottság véleménye szerint a Bolgár Köztársaság a fent hivatkozott rendelkezésekből eredő, alábbi kötelezettségeinek nem tett eleget: a területek különleges természetmegőrzési területté nyilvánítása megfelelő időn belül; az adott területre jellemző, részletes természetmegőrzési célkitűzések meghatározása; a szükséges védelmi intézkedések megállapítása; és az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (1) bekezdésének a nemzeti jogba történő megfelelő átültetése.

         (1)  HL 1992. L 206., 7. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.


title: C-487/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Curtea de Apel Alba Iulia [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Philips Orăştie S.R.L. kontra Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili (Előzetes döntéshozatal – Az adójogszabályok harmonizálása – A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere – 2006/112/EK irányelv – 179. és 183. cikk – Héalevonási jog – Szabályok – A héakülönbözet kompenzációja vagy visszatérítése – Pótlólagos fizetési kötelezettségek – Az adósemlegesség elve – Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/4

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Curtea de Apel Alba Iulia [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Philips Orăştie S.R.L. kontra Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
      (C-487/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Az adójogszabályok harmonizálása - A hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszere - 2006/112/EK irányelv - 179. és 183. cikk - Héalevonási jog - Szabályok - A héakülönbözet kompenzációja vagy visszatérítése - Pótlólagos fizetési kötelezettségek - Az adósemlegesség elve - Az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elve)
      (2022/C 148/05)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Philips Orăştie S.R.L.

         Alperes: Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 179. cikkének első bekezdését és 183. cikkének első bekezdését, valamint az egyenértékűség elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a hozzáadottérték-adó (héa) közös rendszerének megsértésén alapuló, héa-visszatérítésre irányuló keresetekre a héától eltérő adókra vonatkozó belső jog megsértésén alapuló, hasonló jogorvoslatokra alkalmazandó szabályoknál kevésbé kedvező eljárási szabályokat ír elő.

         (1)  HL C 433., 2020.12.14.


title: C-109/22. sz. ügy: 2022. február 15-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Románia

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/18

      2022. február 15-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Románia
      (C-109/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/25)
      Az eljárás nyelve: román

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Nicolae, E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

         Alperes: Románia

         Kereseti kérelmek

      A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

                  —

                  állapítsa meg, hogy Románia – mivel nem hozta meg a Bíróságnak a C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítéletében (1) foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést – nem teljesítette az EUMSZ 260. cikk (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  kötelezze Romániát az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése alapján, hogy a Bíróság C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedések meghozatalára vonatkozó kötelezettsége nem teljesítése miatt fizessen 29 781,30 euró napi kényszerítő bírságot a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének időpontjától kezdődően addig az időpontig, amíg Románia nem hozza meg a Bíróság C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést;

                  —

                  kötelezze Romániát az EUMSZ 260. cikk (2) bekezdése alapján arra, hogy fizessen olyan átalányösszeget, amelynek mértéke napi 3 311,50 eurónak és azon napok számának szorzata, ahány nap a C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítélet kihirdetését követő naptól azon időpontig telik el, amikor Románia meghozza az említett ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, vagy ha Románia nem hozza meg ezen intézkedéseket, ahány nap a Bíróság jelen ügyben meghozandó ítélete kihirdetésének napjáig eltelik; de legalább 1 643 000 euró átalányösszeget elérve;

                  —

                  Romániát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Bizottság Romániával szembeni keresetének tárgya az, hogy e tagállam nem teljesítette a Bíróság C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedés meghozatalára vonatkozó kötelezettségét, mivel az ezen ítéletben említett 68 hulladéklerakóból 44-et még nem zártak be a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelvnek (2) megfelelően.
      A Bizottság azt állítja, hogy Románia a Bíróság ítéletében foglaltak nem teljesítésének igazolása érdekében nem hivatkozhat tisztán belső helyzetre, mint például megvalósíthatósági tanulmányok elvégzésének, kisajátítási eljárások és közigazgatási eljárások lefolytatásának szükségessége vagy a szükséges intézkedések megtételének a szóban forgó hulladéklerakókat üzemeltető gazdasági szereplők általi elmulasztása.
      Következésképpen a Bizottság azt javasolja, hogy Romániát kötelezzék 29 781,30 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére a jelen ügyben meghozandó ítélet kihirdetésének időpontjától kezdődően addig az időpontig, amíg Románia nem hozza meg a C-301/17. sz. ügyben hozott ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést. Annak érdekében, hogy a Románia által elért előrehaladás nyomon követhető, ellenőrizhető és figyelembe vehető legyen, a Bizottság azt javasolja, hogy a késedelmes napokra vonatkozó kényszerítő bírságot a Bíróság C-301/17. sz. ügyben hozott ítéletének való megfeleléshez szükséges intézkedések meghozatalában bekövetkezett késedelem hat hónapos időszakai alapján számítsák ki, egy degresszív képlet alkalmazásával, amely szerint az ilyen időszakokra vonatkozó teljes összeget az 1999/31 irányelv rendelkezéseinek megfelelő hulladéklerakók száma arányának megfelelő százalékkal csökkentik.
      Hasonlóképpen a Bizottság javasolja, hogy Romániát kötelezzék arra, hogy fizessen olyan átalányösszeget, amelynek mértéke napi 3 311,50 eurónak és azon napok számának szorzata, ahány nap a C-301/17. sz., Bizottság kontra Románia ügyben hozott ítélet kihirdetését követő naptól azon időpontig telik el, amikor Románia meghozza az említett ítéletben foglaltak teljesítéséhez szükséges valamennyi intézkedést, vagy ha Románia nem hozza meg ezen intézkedéseket, ahány nap a Bíróság jelen ügyben meghozandó ítélete kihirdetésének napjáig eltelik; de legalább 1 643 000 euró átalányösszeget elérve.
      E kényszerítő bírság összegét a jogsértés súlyosságát, időtartamát és a szóban forgó tagállam fizetési képessége alapján a szankciók elrettentő hatása biztosításának szükségességét figyelembe véve határozták meg, az „n” tényező segítségével.

         (1)  2018. október 18-i Bizottság kontra Románia ítélet (C-301/17, nem tették közzé, EU:C:2018:846).

         (2)  HL 1999. L 182., 1. o.


title: C-499/20. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. kontra Ypourgos Perivallontos kai Energeias (Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – 97/23/EK irányelv – Nyomástartó berendezések – CE-jelölés – Forgalomba hozatal és üzembe helyezés – A személyek védelmének biztosítását célzó korlátozások – EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikk – A gázcsővezetékek telepítésének módjára vonatkozó korlátozásokat előíró nemzeti szabályozás)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/5

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Symvoulio tis Epikrateias [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – DIMCO Dimovasili M.I.K.E. kontra Ypourgos Perivallontos kai Energeias
      (C-499/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Jogszabályok közelítése - 97/23/EK irányelv - Nyomástartó berendezések - CE-jelölés - Forgalomba hozatal és üzembe helyezés - A személyek védelmének biztosítását célzó korlátozások - EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikk - A gázcsővezetékek telepítésének módjára vonatkozó korlátozásokat előíró nemzeti szabályozás)
      (2022/C 148/06)
      Az eljárás nyelve: görög

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Symvoulio tis Epikrateias

         Az alapeljárás felei

         Felperes: DIMCO Dimovasili M.I.K.E.

         Alperes: Ypourgos Perivallontos kai Energeias

         Rendelkező rész

      A 2003. szeptember 29-i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a nyomástartó berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. május 29-i 97/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikke (1) bekezdésének 1.1. pontját és I. mellékletét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely a személyek biztonságának különösen a földrengésekkel szembeni garantálása érdekében meghatározott telepítési szabályokat ír elő a nyomástartó berendezésekkel kapcsolatban, a CE-jelöléssel ellátott berendezéseket is beleértve, amennyiben e szabályozás nem eredményezi e berendezések módosítását, és nem minősül az EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikk által tiltott korlátozásnak.

         (1)  HL C 433., 2020.12.14.


title: T-76/22. sz. ügy: 2022. február 9-én benyújtott kereset – Schwa-Medico kontra EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/36

      2022. február 9-én benyújtott kereset – Schwa-Medico kontra EUIPO – Med-El Elektromedizinische Geräte (STIWELL)
      (T-76/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/48)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Schwa-Medico, Medizinische Apparate, Vertriebsgesellschaft mbH (Ehringshausen, Németország) (képviselők: E. Fortunet és P. Marchiset ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Med-El Elektromedizinische Geräte GesmbH (Innsbruck, Ausztria)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: STIWELL európai uniós szóvédjegy – 4 072 542. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2021. november 24-én hozott határozata (R 1383/2020-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az nem ad helyt a 4 072 542. sz. STIWELL európai uniós védjegy megszűnésének megállapítássa iránti kérelemnek a 10. osztályba tartozó „neuromuszkuláris stimulátorok” vonatkozásában és abban a részében, amelyben megtagadja, hogy a megszűnés időpontjaként valamennyi áru tekintetében az említett védjegy lajstromozása Európai Uniós Védjegyértesítőben történő 2011. február 21-i meghirdetésének ötödik évfordulója kerüljön meghatározásra;

                  —

                  az EUIPO-t és a Med-El társaságot kötelezze a jelen keresettel kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése és a határozat elégtelen indokolása, mivel a fellebbezési tanács helytelenül elemezte a védjegy tényleges használatának fogalmát, mivel nem végzett olyan átfogó értékelést, amely figyelembe veszi valamennyi tényezőt és a tények összességén alapul;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése, valamint határozatának elégtelen indokolása, mivel a fellebbezési tanács helytelenül elemezte a védjegy tényleges használatának fogalmát, amikor az áruk megkülönböztető képességét a védjegyjogosult tevékenysége, nem pedig az áruk megnevezése alapján értékelte;

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 58. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése és határozatának elégtelen indokolása, mivel a fellebbezési tanács helytelenül elemezte a védjegy tényleges használatának fogalmát, amikor ellentmondásos indokokat fogadott el az említett áruk állítólagos megkülönböztető képességét illetően;

                  —

                  a fellebbezési tanács hibát követett el a megszűnés időpontjának meghatározásával kapcsolatban, mivel jogos indok követelményét támasztotta, és ezt a jogos indokot tévesen értelmezte.


title: C-116/22. sz. ügy: 2022. február 18-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/19

      2022. február 18-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-116/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/26)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Hermes és M. Noll-Ehlers meghatalmazottak)

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

                  1.

                  állapítsa meg, hogy a Németországi Szövetségi Köztársaság

                              —

                              megsértette a 92/43/EGK (1) irányelv 4. cikkének (4) bekezdését azáltal, hogy azon 4 606 terület közül 88 területet, amelyek vonatkozásában az ezen rendelkezésben előírt hatéves határidő lejárt, nem nyilvánított különleges természetmegőrzési területté;

                              —

                              megsértette a 92/43 irányelv 4. cikkének (4) bekezdését azáltal, hogy a szóban forgó 4 606 terület közül 88 terület esetében egyáltalán nem határozott meg természetvédelmi célkitűzéseket, ráadásul a természetvédelmi célkitűzések meghatározásakor általános és rendszeres jelleggel olyan gyakorlatot követ, amely nem felel meg ezen előírás jogi követelményeinek;

                              —

                              megsértette a 92/43 irányelv 6. cikkének (1) bekezdésé azáltal, hogy a szóban forgó 4 606 terület közül 737 terület esetében egyáltalán nem határozott meg természetvédelmi intézkedéseket, ráadásul a természetvédelmi intézkedések meghatározásakor általános és rendszeres jelleggel olyan gyakorlatot követ, amely nem felel meg ezen előírás jogi követelményeinek;

                  2.

                  a Németországi Szövetségi Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      E keresettel az Európai Bizottság azt rója fel a Németországi Szövetségi Köztársaságnak, hogy elmulasztotta a 92/43/EGK irányelv értelmében a Natura 2000 hálózat kijelölése és kezelése vonatkozásában megkövetelt intézkedések megtételét.
      Először is Németország megsértette az irányelv 4. cikke (4) bekezdéséből eredő kötelezettségeit azáltal, hogy azon 4 606 terület közül 88 területet, amelyek vonatkozásában az ezen rendelkezésben előírt hatéves határidő lejárt, a szerződésszegés szempontjából releváns időpontban nem nyilvánított különleges természetmegőrzési területté.
      Másodszor, Németország nem teljesítette az irányelv 4. cikke (4) bekezdéséből eredő, kellően egyedi természetvédelmi célkitűzések meghatározására vonatkozó kötelezettségét azáltal, hogy a szóban forgó 4 606 terület közül 88 terület esetében egyáltalán nem határozott meg természetvédelmi célkitűzéseket, ráadásul a természetvédelmi célkitűzések meghatározásakor általános és rendszeres jelleggel olyan gyakorlatot követ, amely nem felel meg ezen előírás jogi követelményeinek. Az irányelv 4. cikkének (4) bekezdése értelmében a természetvédelmi célkitűzéseket számszerűsítve és mérhető módon kell meghatározni, egyértelműen szétválasztva az egyes területek releváns védendő értékeinek „helyreállítására” irányuló célt és az annak „fenntartására” irányuló célt, és azokat általános kötőerővel bíró jogi aktusokban kell rögzíteni. A természetvédelmi célkitűzésekkel kapcsolatos német gyakorlat nem felel meg e követelményeknek.
      Harmadszor, Németország nem tett eleget az irányelv 6. cikke (1) bekezdéséből eredő, a szükséges természetvédelmi intézkedések meghatározására vonatkozó kötelezettségének. Németország a szóban forgó 4 606 terület közül 737 terület esetében egyáltalán nem határozott meg természetvédelmi intézkedéseket, ráadásul a természetvédelmi intézkedések meghatározásakor általános és rendszeres jelleggel megsérti az irányelv 6. cikkének (1) bekezdéséből következő azon követelményt, amely szerint a természetvédelmi intézkedéseknek kellően egyedi természetvédelmi célkitűzéseken kell alapulniuk.

         (1)  A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).


title: T-92/22. sz. ügy: 2022. február 21-én benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/42

      2022. február 21-én benyújtott kereset – Amisi Kumba kontra Tanács
      (T-92/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/56)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme és T. Payan ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozatot (1) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e határozat mellékletének 2. pontjában;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi rendeletet (2) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e rendelet I. mellékletének 2. pontjában;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-90/22. sz., Kande Mupompa kontra Tanács ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.

         (1)  A Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozat (HL 2021. L 443., 75. o.).

         (2)  A Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 1183/2005/EK rendelet 9. cikkének végrehajtásáról szóló, 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2021. L 443., 3. o.).


title: C-522/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OE kontra VY (Előzetes döntéshozatal – Érvényesség – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A házasság felbontása iránti kérelem elbírálására vonatkozó joghatóság – EUMSZ 18. cikk – 2201/2003/EK rendelet – A 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának ötödik és hatodik franciabekezdése – A joghatósággal rendelkező bíróság meghatározásához szükséges tartózkodási időtartamok közötti különbség – Az eljáró bíróság tagállamának belföldi szokásos tartózkodási hellyel rendelkező állampolgára és az ezen államban szokásos tartózkodási hellyel rendelkező külföldi állampolgár közötti különbségtétel – Állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés – Hiány)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/5

      A Bíróság (harmadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – OE kontra VY
      (C-522/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Érvényesség - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - A házasság felbontása iránti kérelem elbírálására vonatkozó joghatóság - EUMSZ 18. cikk - 2201/2003/EK rendelet - A 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának ötödik és hatodik franciabekezdése - A joghatósággal rendelkező bíróság meghatározásához szükséges tartózkodási időtartamok közötti különbség - Az eljáró bíróság tagállamának belföldi szokásos tartózkodási hellyel rendelkező állampolgára és az ezen államban szokásos tartózkodási hellyel rendelkező külföldi állampolgár közötti különbségtétel - Állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés - Hiány)
      (2022/C 148/07)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: OE

         Alperes: VY

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 18. cikkben foglalt, az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, hogy a kérelmező szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam bíróságainak a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának hatodik franciabekezdésén alapuló joghatóságát a kérelmező kérelem benyújtását közvetlenül megelőző tartózkodásának minimális időtartamától teszik függővé, amely időtartam az e rendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ötödik franciabekezdésében meghatározottnál hat hónappal rövidebb amiatt, hogy az érintett személy e tagállam állampolgára.

         (1)  HL C 35., 2021.2.1.


title: T-93/22. sz. ügy: 2022. február 18-án benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/43

      2022. február 18-án benyújtott kereset – Ramazani Shadary kontra Tanács
      (T-93/22. sz. ügy)
      (2022/C 148/57)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Kongói Demokratikus Köztársaság) (képviselők: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme és T. Payan ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozatot (1) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e határozat mellékletének 9. pontjában;

                  —

                  semmisítse meg a 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi rendeletet (2) annyiban, amennyiben az fenntartja a felperest e rendelet I. mellékletének 9. pontjában;

                  —

                  a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-90/22. sz., Kande Mupompa kontra Tanács ügyben előterjesztett jogalapokkal, vagy hasonlóak azokhoz.

         (1)  A Kongói Demokratikus Köztársasággal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/788/KKBP határozat módosításáról szóló, 2021. december 9-i (KKBP) 2021/2181 tanácsi határozat (HL 2021. L 443., 75. o.).

         (2)  A Kongói Demokratikus Köztársaság tekintetében a fegyverembargót megsértő személyekkel szemben meghatározott, egyedi korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 1183/2005/EK rendelet 9. cikkének végrehajtásáról szóló, 2021. december 9-i (EU) 2021/2177 tanácsi végrehajtási rendelet (HL 2021. L 443., 3. o.).


title: T-736/20. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 11-i végzése – OP kontra Bizottság („Közszolgálat – Tisztviselők – Felvétel – EPSO/AST/147/19 nyílt versenyvizsga – A felperes nevének a versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat – Indokolási kötelezettség – Egyenlő bánásmód”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/24

      A Törvényszék 2022. február 11-i végzése – OP kontra Bizottság
      (T-736/20. sz. ügy) (1)

      („Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - EPSO/AST/147/19 nyílt versenyvizsga - A felperes nevének a versenyvizsga tartaléklistájára való felvételét mellőző határozat - Indokolási kötelezettség - Egyenlő bánásmód”)
      (2022/C 148/32)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: OP (képviselő: S. Pappas ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: I. Melo Sampaio és L. Vernier meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 270. cikken alapuló és az EPSO/AST/147/19 nyílt versenyvizsga vizsgabizottsága által 2020. február 5-én hozott azon határozat megsemmisítésére irányuló kérelem, amelyben a felperes nevét nem vették fel az említett versenyvizsga tartaléklistájára.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék OP-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 79., 2021.3.8.


title: C-564/20. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Supreme Court – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme), PF, MF kontra Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority (Előzetes döntéshozatal – Közös halászati politika – 1224/2009/EK rendelet – Ellenőrző rendszer – A 33. cikk (2) bekezdésének a) pontja és a 34. cikk – A fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartása – A kifogott norvég homár mennyiségeire vonatkozó információk Európai Bizottságnak történő továbbítása – A halászati naplóban szereplőktől eltérő adatok felhasználásának lehetősége – Észszerű és tudományosan érvényes módszer az adatok kezelésére és igazolására – Halászati tilalom)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/6

      A Bíróság (hatodik tanács) 2022. február 10-i ítélete (a Supreme Court – Írország előzetes döntéshozatal iránti kérelme), PF, MF kontra Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority
      (C-564/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös halászati politika - 1224/2009/EK rendelet - Ellenőrző rendszer - A 33. cikk (2) bekezdésének a) pontja és a 34. cikk - A fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartása - A kifogott norvég homár mennyiségeire vonatkozó információk Európai Bizottságnak történő továbbítása - A halászati naplóban szereplőktől eltérő adatok felhasználásának lehetősége - Észszerű és tudományosan érvényes módszer az adatok kezelésére és igazolására - Halászati tilalom)
      (2022/C 148/08)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supreme Court

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: PF, MF

         Alperesek: Minister for Agriculture Food and the Marine, Sea Fisheries Protection Authority

         Rendelkező rész

      A 2015. május 20-i (EU) 2015/812 európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet 33. cikke (2) bekezdésének a) pontját és 34. cikkét úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam egyetlen ellenőrző hatósága nem kizárólag a halászhajók parancsnokai által e rendelet 14. és 15. cikke értelmében a halászati naplóban rögzített adatokat köteles közölni a Bizottsággal, hanem a Bizottság értesítésének tárgyát képező fogásmennyiségi számadatok pontosságának biztosítása céljából ezen adatok kezeléséhez alkalmazhat észszerű és tudományosan érvényes módszert, például az úgynevezett „eltöltött idő” módszert.

         (1)  HL C 19., 2021.1.18.


title: T-67/21. sz. ügy: A Törvényszék 2022. február 4-i végzése – ultra air kontra EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international) („Európai uniós védjegy – Törlési eljárás és a megszűnés megállapítására irányuló eljárás – ultrafilter international európai uniós szóvédjegy – Nemzeti védjegybejelentéssé alakítás iránti kérelem – Okafogyottá vált megszűnés megállapítására irányuló kereset – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/24

      A Törvényszék 2022. február 4-i végzése – ultra air kontra EUIPO – Donaldson Filtration Deutschland (ultrafilter international)
      (T-67/21. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Törlési eljárás és a megszűnés megállapítására irányuló eljárás - ultrafilter international európai uniós szóvédjegy - Nemzeti védjegybejelentéssé alakítás iránti kérelem - Okafogyottá vált megszűnés megállapítására irányuló kereset - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)
      (2022/C 148/33)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: ultra air GmbH (Hilden, Németország) (képviselő: C. König ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: E. Markakis meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Donaldson Filtration Deutschland GmbH (Haan, Németország) (képviselő: N. Siebertz ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO második fellebbezési tanácsának az ultra air és a Donaldson Filtration Deutschland közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2020. november 5-én hozott határozata (R 271/2020-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék az ultra air GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 88., 2021.3.15.


title: C-595/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UE kontra ShareWood Switzerland AG, VF (Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog – 593/2008/EK („Róma I”) rendelet – Fogyasztói szerződések – Az alkalmazandó jog megválasztása – A 6. cikk (4) bekezdésének c) pontja – Az ingatlannal kapcsolatos dologi jogra vagy ingatlanbérletre vonatkozó szerződések kizárása – A kizárólag jövedelemszerzés érdekében való kitermelés céljából ültetett fákra vonatkozó haszonbérleti szerződést és szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződést tartalmazó adásvételi szerződés)

text:
               2022.4.4.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/7

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2022. február 10-i ítélete (az Oberster Gerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UE kontra ShareWood Switzerland AG, VF
      (C-595/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog - 593/2008/EK („Róma I”) rendelet - Fogyasztói szerződések - Az alkalmazandó jog megválasztása - A 6. cikk (4) bekezdésének c) pontja - Az ingatlannal kapcsolatos dologi jogra vagy ingatlanbérletre vonatkozó szerződések kizárása - A kizárólag jövedelemszerzés érdekében való kitermelés céljából ültetett fákra vonatkozó haszonbérleti szerződést és szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződést tartalmazó adásvételi szerződés)
      (2022/C 148/09)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberster Gerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UE

         Alperesek: ShareWood Switzerland AG, VF

         Rendelkező rész

      A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma I”) 6. cikke (4) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan adásvételi szerződés, amely bérleti szerződést és szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződést foglal magában, és olyan fákra vonatkozik, amelyeket kizárólag haszonszerzési célú kitermelésük érdekében ültettek bérelt földterületen, nem minősül az e rendelkezés értelmében vett „ingatlannal kapcsolatos dologi jogra vagy ingatlanbérleti jogra vonatkozó szerződésnek”.

         (1)  HL C 35., 2021.2.1.