title: Az Elsőfokú Bíróság végzése 2004. június 7-én a T-230-02. sz. X kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (Kártérítési kereset – Előzetes közigazgatási panasz – Kereset, mely részben minden jogi alapot nélkülöz, részben pedig elfogadhatatlan)

text:
               25.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 239/23

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG VÉGZÉSE

   2004. június 7-én
   a T-230-02. sz. X kontra Európai Közösségek Bizottsága ügyben (1)

   (Kártérítési kereset - Előzetes közigazgatási panasz - Kereset, mely részben minden jogi alapot nélkülöz, részben pedig elfogadhatatlan)
   (2004/C 239/49)
   Az eljárás nyelve: francia
   A T-230-02. sz. X, az Európai Közösségek Bizottságának volt tisztviselője, lakóhelye: Hellerup (Dánia), képviselik G. Bouneou és F. Frabetti, ügyvédek, kézbesítési cím: Luxembourg, kontra Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: C. Berardis-Kayser és D. Martin, kézbesítési cím: Luxembourg) ügyben, a Bíróság ítéletének a Bizottság általi végre nem hajtása és felettesének magatartása miatt a felperest állítólagosan ért nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (harmadik tanács), tagjai J. Azizi, elnök, M. Jaeger és F. Delhousse, bírák, hivatalvezető: H. Jung, 2004. június 7-én meghozta végzését, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A keresetet elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik költségeiket.

      (1)  HL C 247., 2002.10.12.


title: C-582/16. sz. ügy: A Tribunale di Salerno (Olaszország) által 2016. november 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alfonso Consalvo elleni büntetőeljárás

text:
               19.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/8

         A Tribunale di Salerno (Olaszország) által 2016. november 16-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Alfonso Consalvo elleni büntetőeljárás
   (C-582/16. sz. ügy)
   (2017/C 195/11)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Salerno

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Alfonso Consalvo
   2017. április 4-i végzésében a Bíróság (hetedik tanács) megállapította a következőket:

               1)

               Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket, valamint az egyenlő bánásmód és a tényleges érvényesülés elvét akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétesek az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, a szerencsejátékokra vonatkozó nemzeti jogszabályok, amelyek olyan új pályázati eljárás kiírására vonatkoznak, amely a koncessziók rendszerének a lejárat időbeli kiigazítása révén történő átalakítása céljából a korábban odaítélt koncesszióknál rövidebb időtartamú koncessziókat határoz meg.

               2)

               Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, korlátozó jellegű nemzeti rendelkezés, amely arra kötelezi a szerencsejátékokkal kapcsolatos koncesszió jogosultját, hogy a játékok kezelésére és gyűjtésére szolgáló hálózatot alkotó és a tulajdonát képező tárgyi eszközök és immateriális javak használatát a tevékenységnek a koncessziós időszak lejárta miatti megszűnésekor ingyenesen átengedje, amennyiben ez a korlátozás túllépi az e rendelkezéssel ténylegesen elérni kívánt célkitűzés megvalósításához szükséges mértéket, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.


title: T-155/17. sz. ügy: 2017. március 9-én benyújtott kereset – Van Haren Schoenen kontra Bizottság

text:
               24.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/37

         2017. március 9-én benyújtott kereset – Van Haren Schoenen kontra Bizottság
   (T-155/17. sz. ügy)
   (2017/C 129/56)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperes: Van Haren Schoenen BV (Waalwijk, Hollandia) (képviselők: A. Willems, S. De Knop és M. Meulenbelt ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               állapítsa meg a kereset elfogadhatóságát;

               —

               semmisítse meg a Kínai Népköztársaságból származó és a Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd, a Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd és a Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről, valamint a Bíróság által a C-659/13. és C-34/14. sz. egyesített ügyekben hozott ítélet végrehajtásáról szóló, 2016. december 14-i (EU) 2016/2257 bizottsági végrehajtási rendeletet;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik. E jogalapok azonosak a T-154/17. sz., Deichmann kontra Bizottság ügyben előterjesztett jogalapokkal.


title: T-231/00. sz. ügy: A Törvényszék 2012. december 12-i végzése — Adriatica di Navigazione és „Comitato Venezia Vuole Vivere” kontra Bizottság ( „Megsemmisítés iránti kereset — Állami támogatások — A szociális terhek csökkentése a Velence és Chioggia területén letelepedett vállalkozások javára — A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a kifizetett támogatások visszatéríttetését elrendelő határozat — Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset” )

text:
               9.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/21

         A Törvényszék 2012. december 12-i végzése — Adriatica di Navigazione és „Comitato Venezia Vuole Vivere” kontra Bizottság
   (T-231/00. sz. ügy) (1)

   (Megsemmisítés iránti kereset - Állami támogatások - A szociális terhek csökkentése a Velence és Chioggia területén letelepedett vállalkozások javára - A támogatási programot a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a kifizetett támogatások visszatéríttetését elrendelő határozat - Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset)
   2013/C 38/37
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperesek: Adriatica di Navigazione SpA (Velence, Olaszország) és Comitato «Venezia vuole vivere» (Velence) (képviselők: M. Siragusa és F. Moretti ügyvédek)

      Alperesek: Európai Bizottság (képviselő: V. Di Bucci meghatalmazott, segítője: A. Dal Ferro ügyvéd)

      A felpereseket támogató beavatkozók: Olasz Köztársaság (képviselők: kezdetben U. Leanza, később I. Braguglia, később R. Adam, végül I. Bruni meghatalmazottak, segítőik: G. Aiello és P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Az ügy tárgya

   A szociális terhek csökkentéséről szóló 30/1997. és 206/1995. sz. törvényekben előírt, a Velence és Chioggia területén letelepedett vállalkozások javát szolgáló támogatási intézkedésekről szóló, 1999. november 25-i 2000/394/EK bizottsági határozat (HL L 150., 50. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      A végzés a rendelkező része

               1.

               A Törvényszék az Európai Bizottság által emelt elfogadhatatlansági kifogásról az érdemi határozatban dönt.

               2.

               A Törvényszék a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben pedig mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja.

               3.

               Az Adriatica di Navigazione SpA és a Comitato „Venezia vuole vivere” a saját költségein kívül köteles viselni a Bizottság részéről felmerült költségeket is.

               4.

               Az Olasz Köztársaság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 316., 2000.11.4.


title: T-203/11. sz. ügy: 2011. március 28-án benyújtott kereset — Transports Schiocchet — Excursions kontra Tanács és Bizottság

text:
               25.6.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 186/27

         2011. március 28-án benyújtott kereset — Transports Schiocchet — Excursions kontra Tanács és Bizottság
   (T-203/11. sz. ügy)
   2011/C 186/51
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Transports Schiocchet — Excursions (Beuvillers, Franciaország) (képviselő: É. Deshoulières ügyvéd)

      Alperesek: az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze egyetemlegesen az Európai Unió Tanácsát és az Európai Bizottságot az SARL Transports Schiocchet — Excursions-t ért 8 372 483 euró összegű kár megtérítésére;

               —

               mondja ki, hogy a kártérítésként fizetendő összeget törvényes mértékű kamat terheli a kártérítési iránti előzetes kérelemnek a Bizottsággal való közlése időpontjától;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 87. cikkének alapján kötelezze az Európai Unió Tanácsát és az Európai Bizottságot a felperes költségei viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap a bíróság általi meghallgatáshoz való jog megsértésén alapul, jelesül az Európai Unió szerveinek azon kötelezettségén, hogy a magánszemélyek számára az uniós jogi aktusokban biztosított jogok megsértésének esetére rendelkezniük kell a hatékony jogorvoslat lehetőségéről. A felperes egyrészt a 684/92/EGK tanácsi rendelettel létrehozott engedélyezési eljárás tiszteletben tartására nem hajlandó tagállamok és fuvarozók elleni szankciók, másrészt az ezen engedélyezési eljárást tiszteletben tartó fuvarozók kárpótlását biztosító rendszer hiányára hivatkozik.

               2.

               A második jogalap az EUMSZ 94–96. cikk annyiban történő megsértésén alapul, amennyiben a Bizottságnak meg kellett volna győződnie a 684/92/EGK tanácsi rendelet (1) megfelelő alkalmazásáról, hatékonyan felelősségre kellett volna vonnia a rendeletben szereplő engedélyezési eljárás szabályait megsértő fuvarozókat, és meg kellett volna szüntetnie a rendelet alkalmazásából fakadó hátrányos megkülönböztetést. A felperes arra hivatkozik, hogy a Bizottság nem hozta meg a kérdéses rendelet végrehajtásával kapcsolatban szükséges intézkedéseket annak ellenére, hogy ő több panaszt is előterjesztett, amelyek bizonyítják, hogy a Bizottságnak ezen intézkedések szükségességéről tudomása volt. Ez az alperes által annak ellenére tanúsított tétlenség, hogy konkrét tudomása volt a felperes számára sérelmes helyzetről, súlyos és nyilvánvaló mulasztásnak minősül, amely az EUMSZ 94–96. cikk kellően súlyos megsértését valósítja meg.

      (1)  Az autóbusszal végzett nemzetközi személyszállítás közös szabályairól szóló, 1992. március 16-i 684/92/EGK tanácsi rendelet (HL 1992. L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 306. o.).


title: C-176/15. sz. ügy: A Tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2015. április 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Guy Riskin, Geneviève Timmermans kontra État belge

text:
               6.7.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 221/2

         A Tribunal de première instance de Liège (Belgium) által 2015. április 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Guy Riskin, Geneviève Timmermans kontra État belge
   (C-176/15. sz. ügy)
   (2015/C 221/02)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de première instance de Liège

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Guy Riskin, Geneviève Timmermans

      Alperes: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Összeegyeztethető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikkével összefüggésben értelmezett 63. cikkében rögzített közösségi jogi elvekkel a Code des impôts sur les revenus 1992 285. cikkében rögzített jogi szabály, amely hallgatólagosan megerősíti a Belgiumban belföldi illetőségű természetes személyek által kapott külföldi osztalékok kettős adóztatását, amennyiben lehetővé teszi Belgium számára, hogy a belga jog azon rendelkezései szerint, amelyekre a Belgium által kötött kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény hivatkozik, vagyis aszerint, hogy a beszámítás feltételeit meghatározó 285. cikkre vagy a csupán a külföldi adó átalányrésze beszámításának mértékét meghatározó 286. cikkre hivatkozik, tetszése szerint előnyben részesítse a harmadik államokban (Egyesült Államok) eszközölt befektetéseket az Európai Unió tagállamaiban (Lengyelország) eszközölhető befektetések rovására?

               2)

               Ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49., 56. és 58. cikkével a Code des impôts sur les revenus 1992 285. cikke, amennyiben a külföldi adó belga adóba történő beszámításának lehetőségét ahhoz a feltételhez köti, hogy azon tőke és ingóságok, amelyekből a jövedelmek származnak, Belgiumban szakmai tevékenység gyakorlására szolgáljanak?


title: T-151/04. sz. ügy: Bernard Nonat által 2004. április 16-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               26.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/10

         Bernard Nonat által 2004. április 16-án az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-151/04. sz. ügy)
   (2004/C 168/19)
   Az eljárás nyelve: francia
   Bernard Nonat, lakóhely: Brüsszel, képviselik: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis és Etienne Marchal avocats, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. április 16-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               —

               semmisítse meg a felperes szakmai előmenetelének a 2002. július 1-je és december 31-e közötti időszakra vonatkozó értékelését véglegesen megállapító határozatot,

               —

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek
   Jelen ügy felperese szakmai előmenetelének a 2002. július 1-je és december 31-e közötti időszakra vonatkozóan megállapított értékelését kifogásolja.
   Kérelme alátámasztása végett a felperes hivatkozik:

               —

               az indokolási kötelezettség megszegésére,

               —

               a személyzeti szabályzat 43. cikke, valamint a 2001–2002-es értékelési eljárásra vonatkozó átmeneti intézkedések sérelmére,

               —

               a személyzeti szabályzat 43. cikke végrehajtásáról szóló általános rendelkezések 5. cikke (5) bekezdésének c) pontja sérelmére,

               —

               a nyilvánvaló mérlegelési hibára,

               —

               az egyenlő elbánás és a megkülönböztetés tilalma elvének sérelmére,

               —

               a megjegyzések és az adott osztályzatok közötti összhang hiányára.


title: F-133/07. sz. ügy: 2007. november 9-én benyújtott kereset – Hecq kontra Bizottság

text:
               12.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 92/48

         2007. november 9-én benyújtott kereset – Hecq kontra Bizottság
   (F-133/07. sz. ügy)
   (2008/C 92/97)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgium) (képviselő: L. Vogel ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   Egyrészt a kinevezésre jogosult hatóság 2007. július 12-i határozatának annyiban történő megsemmisítése, amennyiben az elutasítja a felperes által a kinevezésre jogosult hatóság azon határozata ellen benyújtott panaszt, amely megtagadja a felperes bizonyos ellátásokra való jogosultságát, másrészt pedig az alperes kártérítés és késedelmi kamatok fizetésére történő kötelezése.
   A felperes kereseti kérelmei

               —

               A Közszolgálati Törvényszék részlegesen semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóság 2007. július 12-i határozatát, amennyiben az említett határozat elutasítja a felperesnek a 2007. március 19-i panaszában foglaltak szerint benyújtott kártérítés iránti kérelmét, valamint, amennyiben elutasítja a 2003. április 29-től azon ellátások után járó késedelmi kamatok elvét, amelyeket a felperesnek a személyzeti szabályzat 73. cikke alapján lehetne nyújtani;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest 2 000 euró kártérítés 2007. március 19-től számított, 6 % mértékű kamattal növelt összegének megfizetésére, a későbbi felemelés, leszállítás vagy pontosítás jogának kifejezett fenntartása mellett;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy a felperes részére fizessen meg évi 6 % mértékű késedelmi kamatokat mindazon ellátások után, amelyeket utóbb, a személyzeti szabályzat 73. cikke alapján a felperesnek lehetne nyújtani;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát a költségek viselésére.


title: C-264/04. sz. ügy: Az Amtsgericht Breisach 2004. június 7-i végzésével a Badischer Winzerkeller eG kontra Land Baden-Württemberg ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/21

         Az Amtsgericht Breisach 2004. június 7-i végzésével a Badischer Winzerkeller eG kontra Land Baden-Württemberg ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-264/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/42)
   Az Amtsgericht Breisach 2004. június 7-i végzésével, amely 2004. június 22-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Badischer Winzerkeller eG kontra Land Baden-Württemberg ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   Az Amtsgericht Breisach a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a kedvezményes társasági adókulcs adóalapját a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló irányelv 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti egyes társasági szerkezetátalakítások javára módosító, 1973. április 9-i 73/79/EGK tanácsi irányelvvel (1), a közös társasági adókulcsok megállapításáról szóló, 1973. április 9-i 73/80/EGK tanácsi irányelvvel (2), a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló 69/335/EGK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének módosításáról szóló, 1974. november 7-i 74/553/EGK tanácsi irányelvvel (3), valamint a tőkeemelést terhelő közvetett adókról szóló 69/335/EGK irányelv módosításáról szóló, 1985. június 10-i 85/303/EGK tanácsi irányelvvel (4) módosított, a tőkeemelést terhelő közvetlen adókról szóló, 1969. július 17-i 69/335/EGK tanácsi irányelvet (5) (a továbbiakban: irányelv), hogy az irányelv 10. cikke c) pontja szerinti tilalom az irányelv 4. cikkében foglalt feltételektől függetlenül valamennyi, az irányelv 10. cikke c) pontjában megnevezett ügyletre vonatkozik?

               2.

               Nem kell-e különbséget tenni az irányelv alkalmazásánál az igazgatási szolgáltatási díjak és az illetékek között, és így azonosnak tekinthetők-e a Kostenordnung szerinti „díjak” az átruházási illetékekkel?

               3.

               Amennyiben a Bíróság a 2. pontban feltett kérdésre igennel válaszol, a következő kérdés is felmerül: úgy kell-e értelmezni az irányelv 12. cikke (2) bekezdésének utolsó mondatát, hogy kivételt jelent, ha a német Kostenordnung 60. cikke szerint (Gesetz über die Kosten in Angelegenheiten der freiwilligen Gerichtsbarkeit, 1957. július 26-i változat, Bundesgesetzblatt I, 960. o.) például az ingatlan-nyilvántartás kijavítása öröklési ügyekben díjmentes, ha a kijavítás iránti kérelmet az örökhagyó halálát követő két éven belül nyújtják be?

      (1)  HL L 103., 13. o.

      (2)  HL L 103., 15. o.

      (3)  HL L 303., 9. o.

      (4)  HL L 156., 23. o.

      (5)  HL L 249., 25. o.


title: C-478/17. sz. ügy: A Tribunalul Cluj (Románia) által 2017. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IQ kontra JP

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/17

         A Tribunalul Cluj (Románia) által 2017. augusztus 9-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – IQ kontra JP
   (C-478/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/22)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunalul Cluj

      Az alapeljárás felei

      Felperes: IQ

      Alperes: JP

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 15. cikkben szereplő „valamely tagállamnak az érdemi ügyet [helyesen: az ügy érdemét] illetően joghatósággal rendelkező bíróságai” kifejezés ugyanúgy vonatkozik-e azon bíróságokra, amelyek első fokon bírálják el az ügyet, mint a fellebbviteli bíróságokra? Fontos tudni, hogy az ügyet a 2201/2003 rendelet (1) 15. cikke alapján át lehet-e tenni az ügy tárgyalására alkalmasabb bírósághoz, amennyiben az a joghatósággal rendelkező bíróság, amelytől az ügy tárgyalására alkalmasabb bírósághoz való áttételt kérik, fellebbviteli bíróság, míg az ügy tárgyalására alkalmasabb bíróság egy elsőfokú bíróság.

               2)

               Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén, az ügyet az ügy tárgyalására alkalmasabb bírósághoz áttevő joghatósággal rendelkező bíróságnak mit kell tennie az első fokon hozott határozattal?

      (1)  A házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. november 27-i 2201/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 338., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 243. o.; helyesbítés: HL 2013. L 82., 63. o.).


title: C-216/09. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-405/06. sz., ArcelorMittal Luxembourg és társai kontra Bizottság ügyben 2009. március 31-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2009. június 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/22

         Az Elsőfokú Bíróság (hetedik tanács) T-405/06. sz., ArcelorMittal Luxembourg és társai kontra Bizottság ügyben 2009. március 31-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2009. június 15-én benyújtott fellebbezés
   (C-216/09. P. sz. ügy)
   2009/C 205/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Castillo de la Torre et X. Lewis meghatalmazottak)

      A többi fél az eljárásban: ArcelorMittal Luxembourg SA, korábban Arcelor Luxembourg SA, ArcelorMittal Belval & Differdange, korábban Arcelor Profil Luxembourg SA, ArcelorMittal International, korábban Arcelor International SA

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül a T-405/06. sz. ArcelorMittal Luxembourg és társai kontra Bizottság ügyben 2009. március 31-én hozott ítéletet abban a részében, amelyben az megsemmisíti az ArcelorMittal Belval & Differdange SA (korábban ProfilARBED) és az ArcelorMittal International SA (korábban TradeARBED) társaságokkal szemben a 2006. november 8-i C (2006) 5342 bizottsági határozattal (1) kiszabott bírságokat,

               —

               utasítsa el az ArcelorMittal Belval & Differdange SA és az ArcelorMittal International SA keresetét,

               —

               a többi felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezése alátámasztására egyetlen jogalapra hivatkozik, amelyet arra alapít, hogy az Elsőfokú Bíróság megsértette az eljárásjogi elévülési szabályokat.
   A Bizottság szerint az Elsőfokú Bíróság ítélete a 715/78/ESZAK határozat (2) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésének és 3. cikkének szó szerinti és túlzottan megszorító értelmezésén alapul, az elévülés megszakadása és nyugvása közötti különbségtétel tekintetében. A 2. cikk (2) bekezdésével ellentétben ugyanis, amely kifejezetten rendelkezik az elévülés megszakadásának erga omnes hatályáról, a 3. cikk nem szól a nyugvás hatályának kérdéséről. Az Elsőfokú Bíróság tévesen alkalmazza a jogot, amikor azt állapítja meg, hogy az elévülés abból eredő nyugvása, hogy az egyik fél bírósági eljárást kezdeményez a közösségi bíróság előtt, csak a felperes vállalkozás vonatkozásában érvényesül, és így a többi fél vonatkozásában az elévülési idő lejártát állapítja meg.
   A Bizottság rámutat arra, hogy az Elsőfokú Bíróság által megállapítottakkal ellentétben a nyugvás viszonylagos hatálya nem vezethető le a jogalkotó hallgatásából, és a 715/78/ESZAK határozat 3. cikkét a szóban forgó, azon szabályozás céljára tekintettel kell értelmezni, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy hatékonyan derítse fel és szankcionálja a versenyjogi jogsértéseket.

      (1)  Az [ESZAK] 65. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.907 — „acélgerenda”-ügy), európai acélgerenda-gyártók megállapodásaival és összehangolt magatartásával kapcsolatos, 2006. november 8-án hozott C (2006) 5342 bizottsági határozat.

      (2)  Az Európai Szén- és Acélközösség létrehozásáról szóló szerződés alkalmazási területén lefolytatott eljárásokkal és végrehajtással kapcsolatos elévülésről szóló, 1978. április 6-i 715/78/ESZAK bizottsági határozat (HL L 94., 22. o.).


title: C-648/11. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2013. június 6-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — MA, BT, DA kérelme alapján The Queen kontra Secretary of State for the Home Department (343/2003/EK rendelet — A felelős tagállam meghatározása — Kísérő nélküli kiskorú — Két tagállamban egymást követően benyújott menedékjog iránti kérelem — A kiskorú családtagjának hiánya valamely tagállam területén — A 343/2003 rendelet 6. cikkének második bekezdése — A kiskorú átadása azon tagállamnak, ahol első kérelmét benyújtotta — Összeegyeztethetőség — A gyermek mindenek felett álló érdeke — A Charta 24. cikkének (2) bekezdése)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/18

         A Bíróság (negyedik tanács) 2013. június 6-i ítélete (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Egyesült Királyság) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — MA, BT, DA kérelme alapján The Queen kontra Secretary of State for the Home Department
   (C-648/11. sz. ügy) (1)

   (343/2003/EK rendelet - A felelős tagállam meghatározása - Kísérő nélküli kiskorú - Két tagállamban egymást követően benyújott menedékjog iránti kérelem - A kiskorú családtagjának hiánya valamely tagállam területén - A 343/2003 rendelet 6. cikkének második bekezdése - A kiskorú átadása azon tagállamnak, ahol első kérelmét benyújtotta - Összeegyeztethetőség - A gyermek mindenek felett álló érdeke - A Charta 24. cikkének (2) bekezdése)
   2013/C 225/29
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Az alapeljárás felei

      Felperes: The Queen, MA, BT, DA kérelme alapján

      Alperes: Secretary of State for the Home Department

      További felek: The AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK)

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.) 6. cikke második bekezdésének értelmezése — Harmadik ország állampolgárságával rendelkező, kísérő nélküli kiskorúak által benyújtott menedékjog iránti kérelmek megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására irányuló eljárás

      Rendelkező rész

   Az egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18-i 343/2003/EK tanácsi rendelet 6. cikkének második bekezdését akként kell értelmezni, hogy az — az alapügyben szereplőkhöz hasonló körülmények esetén, amikor az olyan kísérő nélküli kiskorú, akinek egyik családtagja sem tartózkodik jogszerűen valamely tagállam területén, több tagállamban nyújtott be menedékjog iránti kérelmet — „felelős tagállamként” azt a tagállamot jelöli, ahol e kiskorú a menedékjog iránti kérelem benyújtását követően tartózkodik.

      (1)  HL C 65., 2012.3.3.


title: C-277/04. sz. ügy: Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 29-én a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen benyújtott kereset

text:
               11.9.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 228/24

         Az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. június 29-én a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen benyújtott kereset
   (C-277/04. sz. ügy)
   (2004/C 228/48)
   Az Európai Közösségek Bizottsága, képviseli: Gerald Braun és Arnaud Bordes, a Bizottság Jogi Szolgálatának tagjai, kézbesítési cím: Luxembourg, 2004. június 29-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához a Németországi Szövetségi Köztársaság ellen.
   Az Európai Közösségek Bizottsága a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               állapítsa meg, hogy mivel nem fogadta el az előírt határidőn belül azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen a takarmányozás hatósági ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló 95/53/EK tanácsi irányelv, valamint a takarmányozásról szóló 70/524/EGK, 96/25/EK és 1999/29/EK irányelv módosításáról szóló, 2001. július 23-i 2001/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1), a Német Szövetségi Köztársaság elmulasztotta az EK-Szerződés és a fenti irányelv alapján fennálló kötelezettségei teljesítését;

               2.

               kötelezze az alperest a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek:
   Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére előírt határidő 2002. szeptember 1-jén lejárt.

      (1)  HL L 234., 55. o.


title: C-20/13. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2015. szeptember 9-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Daniel Unland kontra Land Berlin (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Szociálpolitika — 2000/78/EK irányelv — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód — A 2. cikk, a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 6. cikk (1) bekezdése — Életkoron alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés — Bírák alapbére — Átmeneti rendszer — Átsorolás és későbbi előmenetel — Az eltérő bánásmód fenntartása — Igazolások)

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/2

         A Bíróság (második tanács) 2015. szeptember 9-i ítélete (a Verwaltungsgericht Berlin [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Daniel Unland kontra Land Berlin
   (C-20/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Szociálpolitika - 2000/78/EK irányelv - A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód - A 2. cikk, a 3. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 6. cikk (1) bekezdése - Életkoron alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés - Bírák alapbére - Átmeneti rendszer - Átsorolás és későbbi előmenetel - Az eltérő bánásmód fenntartása - Igazolások))
   (2015/C 363/02)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Berlin

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Daniel Unland

      Alperes: Land Berlin

      Rendelkező rész

               1)

               A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 3. cikke (1) bekezdésének c) pontját akként kell értelmezni, hogy a bírák díjazási feltételei ezen irányelv hatálya alá tartoznak.

               2)

               A 2000/78 irányelv 2. cikkét és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében a bíró felvételekor az alapilletményét kizárólag e bíró életkorának függvényében határozzák meg.

               3)

               A 2000/78 irányelv 2. cikkét és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti jogszabály, amely az e jogszabály hatálybalépése előtt már kinevezett bírák új díjazási rendszerbe való átsorolásának részletes szabályait úgy határozza meg, hogy az új besorolásuk szerinti fizetési fokozat kizárólag az általuk a régi díjazási rendszeren belül kapott alapilletmény összege alapján határozandó meg, noha ez utóbbi rendszer a bíró életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésén nyugodott, amennyiben az e jogszabályban foglalt eltérő bánásmód igazolható a szerzett jogok védelmének célkitűzésével.

               4)

               A 2000/78 irányelv 2. cikkét és 6. cikkének (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti jogszabály, amely akként határozza meg az e jogszabály hatálybalépése előtt már kinevezett bírák új díjazási rendszeren belüli előmenetelének részletes szabályait, hogy az új rendszerbe való áttérés határnapján meghatározott életkort betöltő bírák esetében meghatározott fizetési fokozattól kezdődően a díjazás gyorsabb növekedéséről rendelkezik, mint az áttérés határnapján fiatalabb bírák esetében, amennyiben az e jogszabályban foglalt eltérő bánásmód ezen irányelv 6. cikke (1) bekezdésére tekintettel igazolható.

               5)

               Az alapügy körülményeihez hasonló körülmények között az uniós jog nem írja elő, hogy a hátrányosan megkülönböztetett bírák részére az általuk ténylegesen kapott díjazás és a besorolási fokozatuk legmagasabb fizetési fokozata szerinti díjazás közötti különbségnek megfelelő összeget visszamenőlegesen megfizessék.
               A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata által meghatározott valamennyi feltétel teljesül-e ahhoz, hogy az uniós jog alapján a Németországi Szövetségi Köztársaság felelőssége megállapítható legyen.

               6)

               Az uniós joggal nem ellentétes egy, az alapügy tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabály, amely azt írja elő, hogy a nemzeti bírónak a nem közvetlenül a törvényen alapuló pénzbeli juttatásokra való jogosultságát viszonylag rövid határidőn belül, mindenképpen a folyó költségvetési év végéig kell érvényesítenie, amennyiben e szabály nem sérti sem az egyenértékűség elvét, sem a tényleges érvényesülés elvét. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak ellenőrzése, hogy teljesülnek ezek a feltételek az alapügyben.

      (1)  HL C 86., 2013.3.23.


title: F-92/14. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. szeptember 24-i ítélete – Weissenfels kontra Parlament (Közszolgálat — Tisztviselők — Kártérítési kereset — Az Unió szerződésen kívüli felelőssége — Az adminisztráció által valamely nyugalmazott tisztviselőnek küldött levél — A felperes becsületének sérelme — Hiány — A felperes személyes adatainak a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárás keretében az ügyvédje számára történő, az intézményt képviselő meghatalmazottak általi továbbítása — A 45/2001 rendelet megsértése — Tényekre vonatkozó téves állítások)

text:
               3.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 363/49

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2015. szeptember 24-i ítélete – Weissenfels kontra Parlament
   (F-92/14. sz. ügy) (1)

   ((Közszolgálat - Tisztviselők - Kártérítési kereset - Az Unió szerződésen kívüli felelőssége - Az adminisztráció által valamely nyugalmazott tisztviselőnek küldött levél - A felperes becsületének sérelme - Hiány - A felperes személyes adatainak a Közszolgálati Törvényszék előtti eljárás keretében az ügyvédje számára történő, az intézményt képviselő meghatalmazottak általi továbbítása - A 45/2001 rendelet megsértése - Tényekre vonatkozó téves állítások))
   (2015/C 363/58)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Roderich Weissenfels (Fribourg-en-Brisgau, Németország) (képviselő: G. Maximini ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament (képviselők: J. Steele és S. Seyr meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt valamely korábbi ügy intézése során a felperes magánélet tiszteletben tartásához fűződő jogának és a 45/2001 rendelet rendelkezéseinek megsértésével okozott károk megtérítése iránti kérelem Európai Parlament általi elutasításának megsemmisítése, másrészt az állítólag bekövetkezett károk megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               R. Weissenfels maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Parlamentnél felmerült költségeket.

      (1)  HL C 448., 2014.12.15., 40. o.


title: T-295/10. sz. ügy: 2010. július 7-én benyújtott kereset — Camara kontra Tanács

text:
               28.8.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 234/51

         2010. július 7-én benyújtott kereset — Camara kontra Tanács
   (T-295/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 234/91
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Kerfalla Person Camara (képviselő: J.-C. Tchikaya ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a Guineai Köztársasággal szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló, 2009. december 22-i 1284/2009/EU tanácsi rendeletet a felperest érintő részében;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Guineai Köztársasággal szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló, 2009. december 22-i 1284/2009/EU tanácsi rendelet (1) megsemmisítését kéri annyiban, amennyiben a felperest felvették azon természetes és jogi személyek, szervezetek és testületek listájára, akiknek illetve amelyeknek a pénzeszközeit és gazdasági erőforrásait be kell fagyasztani az említett rendelet 6. cikke alapján.
   Keresete alátámasztására a felperes az alábbiakra alapított három jogalapra hivatkozik:

               —

               nyilvánvaló értékelési hiba, hogy a felperest felvették azon természetes és jogi személyek, szervezetek és testületek listájára, akiknek illetve amelyeknek a pénzeszközeit és gazdasági erőforrásait be kell fagyasztani;

               —

               az EUMSZ 215. cikk (3) bekezdésének megsértése, mivel a megtámadott rendelet nem tartalmaz semmilyen jogi — többek között eljárási — biztosítékot;

               —

               az Európai Unió Alapjogi Chartájának megsértése annyiban, amennyiben a megtámadott rendelet sérti i) a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét azáltal, hogy fenntartja a felperes nevét a szankcionált személyek listáján a társadalmi származása miatt, ii) a védelemhez való jogot, mivel nem rendelkezik a terhelő bizonyítékok felperessel történő közlésére vonatkozó eljárásról, iii) a tényleges bírósági jogorvoslathoz való jogot, mivel a Tanács nem tájékoztatta a felperest a jogorvoslati lehetőségekről, és iv) a felperes tulajdonhoz való jogát.

      (1)  HL L 346., 26. o.


title: C-270/17. sz. ügy: A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2017. május 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Tadas Tupikas

text:
               21.8.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 277/24

         A Rechtbank Amsterdam (Hollandia) által 2017. május 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Openbaar Ministerie kontra Tadas Tupikas
   (C-270/17. sz. ügy)
   (2017/C 277/34)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Rechtbank Amsterdam

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Openbaar Ministerie

      Alperes: Tadas Tupikas

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az olyan fellebbviteli eljárás

               —

               amelynek során az ügy érdemi vizsgálatára került sor, és

               —

               amelynek során az érintettet (ismét) elítélték és/vagy helyben hagyták az elsőfokú elítélést,

               —

               az európai elfogatóparancs pedig ezen elítélés végrehajtását szolgálja,

         a 2002/584/IB kerethatározat (1) 4a. cikke (1) bekezdésének értelmében vett „határozat meghozatalát eredményező tárgyalásnak” minősül-e?

      (1)  Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i tanácsi kerethatározat (HL 2002. L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.).


title: T-494/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. február 5-i ítélete — Bank Saderat Iran kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — Indokolási kötelezettség — Védelemhez való jog — A hatékony bírói jogvédelemhez való jog — Nyilvánvaló értékelési hiba” )

text:
               16.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/12

         A Törvényszék 2013. február 5-i ítélete — Bank Saderat Iran kontra Tanács
   (T-494/10. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Indokolási kötelezettség - Védelemhez való jog - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Nyilvánvaló értékelési hiba)
   2013/C 79/20
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Saderat Iran (Teherán, Irán) (képviselők kezdetben: S. Gadhia és S. Ashley solicitors, D. Anderson QC; és R. Blakeley barrister, később: S. Gadhia, S. Ashley, R. Blakeley és D. Wyatt QC, és végül: S. Ashley, R. Blakeley, D. Wyatt, S. Jeffrey és A. Irvine solicitors)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és R. Liudvinaviciute-Cordeiro, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Európai Bizottság (képviselők: S. Boelaert és M. Konstantinidis, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozatnak (HL L 195., 39. o.; helyesbítés: HL L 197., 2010.7.29., 19. o.), az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2010. július 26-i 668/2010/EU tanácsi végrehajtási rendeletnek (HL L 195., 25. o.), a 2010/413 határozat módosításáról szóló, 2010. október 25-i 2010/644/KKBP tanácsi határozatnak (HL L 281., 81. o.), az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendeletnek (HL L 281., 1. o.), a 2010/413 határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozatnak (HL L 319., 71. o.), a 961/2010 rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletnek (HL L 319., 11. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendeletnek (HL L 88., 1. o.) a felperest érintő részében történő megsemmisítése iránt benyújtott kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék megsemmisíti a Bank Saderat Irant érintő részében:

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozat II. melléklete B. táblázatának 7. pontját;

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2010. július 26-i 668/2010/EU tanácsi végrehajtási rendelet melléklete B. táblázatának 5. pontját;

                           —

                           a 2010/413 határozat módosításáról szóló, 2010. október 25-i 2010/644/KKBP tanácsi határozat melléklete I. címe B. táblázatának 7. pontját;

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendelet VIII. melléklete B. táblázatának 7. pontját;

                           —

                           a 2010/413 határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozatot;

                           —

                           a 961/2010 rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendeletet;

                           —

                           az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet IX. melléklete I. címe B. táblázatának 7. pontját.

               2.

               A Törvényszék a 2010/644 határozattal és a 2011/783 határozattal módosított 2010/413 határozat joghatásait a Bank Saderat Iran tekintetében a 267/2012 rendelet megsemmisítésének hatálybalépéséig fenntartja.

               3.

               A Törvényszék a keresetet ezt meghaladó részében elutasítja.

               4.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit, valamint a Bank Saderat Iran részéről felmerült költségeket.

               5.

               Az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 328., 2010.12.4.


title: C-242/16. sz. ügy: A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2016. április 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – José Rui Garrett Pontes Pedroso kontra Netjets Managements Limited

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/16

         A Supremo Tribunal de Justiça (Portugália) által 2016. április 27-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – José Rui Garrett Pontes Pedroso kontra Netjets Managements Limited
   (C-242/16. sz. ügy)
   (2016/C 251/17)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Supremo Tribunal de Justiça

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: José Rui Garrett Pontes Pedroso

      Ellenérdekű fél: Netjets Managements Limited

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A jogvita tényállása alapján – a munkavállaló polgári repülést végző pilóta és a munkaszerződése alapján tevékenységét az európai légtér egészében végezheti – sérül-e a „munkavállaló szokásos munkavégzési helye” és/vagy „legutóbbi munkavégzési helye” fogalmainak a 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 19. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett meghatározása?

               2.

               Nemleges válasz esetén, azaz, amennyiben nem sérül ez a meghatározás:

                           i)

                           A „munkavállaló szokásos munkavégzési helyét” a közösségi jog hivatkozott szabálya szerint úgy kell-e értelmezni/értelmezhető-e úgy, mint az a repülőtér, amelyen a munkavállaló által vezetendő repülőgép tartózkodik, és amelyről a munkavállaló megkezdi azt az utazást, amellyel felveszi a szolgálatot?
                           Illetve, ez a hely úgy értelmezendő/értelmezhető-e, mint a felek által beléptető repülőtérként (gateway airport) kijelölt hely, ahonnan a munkavállalót elszállították arra a repülőtérre, ahol az általa vezetendő repülőgép tartózkodott és ahová később visszatért?
                           Illetve, ez a hely a munkavállaló által vezetett repülőgépek lajstromozási helyének felel-e meg vagy kell-e megfelelnie?
                           Illetve, ez a hely szükségképpen az a hely kell legyen/lehet-e az a hely, ahol a munkavállaló utasításokat, közléseket és tájékoztatást kapott a járatok üzemeltetéséről, az alperessel fennálló munkaviszonyának különféle kérdéseiről és a munkaszerződése megszüntetéséhez vezető eljárásról?

                           ii)

                           A „munkavállaló legutóbbi munkavégzési helye” a közösségi jog hivatkozott szabálya szerint úgy értelmezendő/értelmezhető-e, mint az a repülőtér, ahol a munkavállaló által a munkaszerződése megszűnése előtt utoljára vezetett repülőgép tartózkodott?
                           Vagy ez a hely inkább úgy értelmezendő/értelmezhető-e, mint a felek által beléptető repülőtérként (gateway airport) kijelölt hely, ahonnan a munkavállalót a munkaszerződése megszűnése előtt utoljára elszállították arra a repülőtérre, ahol az általa vezetendő repülőgép tartózkodott, és ahová később visszatért?

               3.

               A jogvita tényállása alapján a 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 19. cikke (2) bekezdése b) pontjának értelmében vett „telephely, amely a munkavállalót foglalkoztatta” kifejezés értelmezhető-e úgy, mint a munkavállalóval kötött munkaszerződésben munkáltatóként feltüntetett vállalkozás „központi ügyintézési helye”, ahol a pilótákkal történő szerződéskötési eljárás történik (a jelöltek fogadása és az eljárás lefolytatása) és ahol a pilóták az első és további képzéseket kapják, annak ellenére, hogy a szóban forgó „központi ügyintézési helyen” egy másik olyan vállalkozás tevékenykedik és ez ennek székhelyét képezi, amely jogilag független a munkáltató vállalkozástól, de mégis mindkét vállalkozás ugyanahhoz a gazdasági csoporthoz tartozik?

               4.

               A jogvita tényállása alapján a 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 60. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának értelmében vett „központi ügyvezetés helye” vagy az „üzleti tevékenységének fő helye” kifejezések értelmezhetők-e úgy, mint a munkavállalóval kötött munkaszerződésben munkáltatóként feltüntetett vállalkozás „központi ügyintézési helye”, ahol a tevékenység minden aspektusát ellenőrzik (a karbantartás ellenőrzésétől kezdve a járatok üzemeltetésén és időbeni beosztásán át egészen a repülőgépek üzemeltetéséig, karbantartásáig és személyi állományának irányításáig, illetve a földi szolgáltatások és catering megszervezéséig), és ahonnan a pilóták az utasításokat kapják, ahol a pilóták az első és további képzésekben részesülnek, ahol a humánerőforrásokkal kapcsolatos kérdéseket intézik, és a fegyelmi tárgyalásokat tartják vagy a panaszokat kezelik, annak ellenére, hogy a szóban forgó „központi ügyintézési helyen” egy másik olyan vállalkozás tevékenykedik és ez ennek székhelyét képezi, amely jogilag független a munkáltató vállalkozástól, de mégis mindkét vállalkozás ugyanahhoz a gazdasági csoporthoz tartozik?

               5.

               A 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (13) preambulumbekezdésére figyelemmel, amely előírja, hogy a biztosítási szerződéseket, a fogyasztókkal kötött szerződéseket vagy a munkaszerződéseket illetően célszerű a gyengébb felet védelemben részesíteni a hatáskörre vonatkozó olyan szabályokkal, amelyek érdekei szempontjából számára kedvezőbbek az általános szabályoknál, a hivatkozott 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 19. cikkének (2) bekezdését a munkavállaló számára kedvezőbb módon kell-e értelmezni?


title: T-675/16. sz. ügy: 2016. szeptember 22-én benyújtott kereset – Wirecard kontra EUIPO (mycard2go)

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/28

         2016. szeptember 22-én benyújtott kereset – Wirecard kontra EUIPO (mycard2go)
   (T-675/16. sz. ügy)
   (2016/C 410/39)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Wirecard AG (Aschheim, Németország) (képviselő: A. Bayer ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy:„mycard2go” uniós védjegy -14 303 416. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. július 21-én hozott határozata (R 282/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és az ügyet a 014303416. sz. uniós védjegyre vonatkozó bejelentési eljárás folytatása céljából utalja vissza az alperes elé;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére, beleértve az EUIPO előtti fellebbezési eljárás során felmerült költségek viselését is.

      Jogalap

               —

               A 207/2009 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


title: C-46/09. sz. ügy: 2009. január 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Észt Köztársaság

text:
               18.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 90/12

         2009. január 30-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Észt Köztársaság
   (C-46/09. sz. ügy)
   2009/C 90/18
   Az eljárás nyelve: észt

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: E. Randvere és K. Simonsson)

      Alperes: Észt Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy az Észt Köztársaság – mivel nem ültette át megfelelően a nemzeti jogba a hajókon keletkező hulladék és a rakománymaradványok fogadására alkalmas kikötői létesítményekről szóló, 2000. november 27-i 2000/59/EK európai parlament és tanácsi irányelv (1) rendelkezéseit – nem teljesítette a 2000/59/EK irányelv 11. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze az Észt Köztársaságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2000/59 irányelv 11. cikke (2) bekezdésének a) pontjából következően az Észt Köztársaság köteles megállapítani a halászhajók, valamint a legfeljebb 12 utas befogadására alkalmas, kedvtelési célú kishajók kivételével azon hajók kiválasztásának szempontjait, amelyek esetében ellenőrzést kell végezni.
   A 2000/59 irányelv 11. cikke (2) bekezdésének c) pontja előírja, hogy ha az illetékes hatóság nincs megelégedve ezen ellenőrzés eredményével, biztosítja, hogy a hajó addig ne hagyja el a kikötőt, amíg a hajón keletkezett hulladékot és rakománymaradványokat a 7. és 10. cikknek megfelelően kikötői befogadólétesítménybe nem üríti.
   Az Észt Köztársaság kinyilvánította az észt szabályozás kiegészítésére irányuló szándékát az irányelv e rendelkezéseinek megfelelő átültetése érdekében. A Bizottságnak nincs tudomása ilyen módosítások elfogadásáról.

      (1)  HL L 332., 81. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 358. o.


title: C-281/15. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2016. május 12-i végzése (az Oberlandsgericht München [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Soha Sahyouni kontra Raja Mamisch (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — 1259/2010/EU rendelet — Hatály — Házasság felbontásáról szóló, harmadik államban, vallási bíróság által meghozott határozat elismerése — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya)

text:
               1.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 279/5

         A Bíróság (első tanács) 2016. május 12-i végzése (az Oberlandsgericht München [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Soha Sahyouni kontra Raja Mamisch
   (C-281/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - 1259/2010/EU rendelet - Hatály - Házasság felbontásáról szóló, harmadik államban, vallási bíróság által meghozott határozat elismerése - A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya))
   (2016/C 279/08)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandsgericht München

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Soha Sahyouni

      Alperes: Raja Mamisch

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel az Oberlandesgericht München (müncheni tartományi legfelsőbb bíróság) által a 2015. június 2-i határozattal előterjesztett kérdésekre való válaszadásra.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: T-712/15. sz. ügy: 2015. december 3-án benyújtott kereset – Crédit Mutuel Arkéa kontra EKB

text:
               15.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 59/33

         2015. december 3-án benyújtott kereset – Crédit Mutuel Arkéa kontra EKB
   (T-712/15. sz. ügy)
   (2016/C 059/38)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq-Kerhuon, Franciaország) (képviselők: H. Savoie ügyvéd)

      Alperes: Európai Központi Bank (EKB)

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Központi Bank azon 2015. október 5-i határozatát (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B8NLR5984/28), amely megállapítja a Groupe Crédit Mutuelre alkalmazandó prudenciális követelményeket.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy az Európai Központi Bank 2015. október 5-i határozata (a továbbiakban: határozat) jogszerűtlen, mivel figyelmen kívül hagyja azokat az uniós jogi rendelkezéseket, amelyek az EKB prudenciális felügyelet területén fennálló hatáskörét kizárólag a hitelintézetekre korlátozza. E jogalapnak öt része van:

                           —

                           Az első rész szerint a bankfelügyelet területén az EKB-ra alkalmazandó jog szigorúan a hitelintézetekre és más pénzügyi intézményekre korlátozza annak hatáskörét.

                           —

                           A második rész szerint a Confédération nationale du Crédit Mutuel (CNCM) nem hitelintézet, és a Crédit Mutuel EKB általi felügyelete nem terjedhetett volna ki arra.

                           —

                           A harmadik rész szerint azt, hogy az EKB nem gyakorolhat prudenciális felügyeletet a CNCM tekintetében, megerősíti az a tény, hogy nem rendelkezik semmiféle szankcionálási jogkörrel, amint azt az EKB is elismeri.

                           —

                           A negyedik rész szerint, mivel az EKB nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy a CNCM-mel szemben bármiféle intézkedést előírjon, a határozat feleslegesen és jogilag tévesen kíván a Crédit Mutuel csoporttal – amely jog szerint nem létezik – szemben korrekciós intézkedéseket előírni.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a határozatot azon oknál fogva is meg kell semmisíteni, hogy jogszerűtlenül állapította meg, hogy a Crédit Mutuel egésze a prudenciális felügyeletre vonatkozó uniós rendelkezések értelmében vett csoportnak tekintendő. E jogalapnak öt része van:

                           —

                           Az első rész szerint az európai szabályozás által megállapított általános elv egyrészt a hitelintézetek egyedi alapon történő prudenciális felügyelete, másrészt pedig a kölcsönösségi alapon működő csoportok konszolidált felügyelete, feltéve hogy azok egy egyetlen jogalanyhoz hasonlíthatók.

                           —

                           A második rész szerint nem teljesülnek az európai szabályozás által rögzített azon jogi feltételek, amelyek lehetővé teszik a bankcsoportok konszolidált prudenciális felügyeletét.

                           —

                           A harmadik rész szerint a jelen ügyben nem teljesül azon három feltétel egyike sem, amelyek lehetővé teszik a Crédit Mutuel egésze szintjén történő konszolidált felügyeletet.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a határozatot amiatt is meg kell semmisíteni, hogy az 1. kategóriájú alaptőkét a Crédit Mutuel Arkéa csoportot illetően jogszerűtlenül 8 %-ról 11 %-ra emelte. E jogalapnak két része van:

                           —

                           Az első rész szerint a határozatban tévesen alkalmazták a jogot.

                           —

                           A második jogalap szerint a határozatban mérlegelési hibát is elkövettek.


title: T-187/13. sz. ügy: 2013. április 2-án benyújtott kereset — Jannatian kontra Tanács

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/29

         2013. április 2-án benyújtott kereset — Jannatian kontra Tanács
   (T-187/13. sz. ügy)
   2013/C 171/56
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Mahmoud Jannatian (Teherán, Irán) (képviselők: E. Rosenfeld és S. Monnerville ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg (i) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2007/140/KKBP közös álláspont végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/479/KKBP tanácsi közös álláspontot (1), (ii) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2008. június 23-i 2008/475/EK tanácsi határozatot (2), (iii) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2007/140/KKBP közös álláspont módosításáról szóló, 2008. augusztus 7-i 2008/652/KKBP tanácsi közös álláspontot (3), (iv) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2007/140/KKBP közös álláspont végrehajtásáról szóló, 2009. november 17-i 2009/840/KKBP tanácsi határozatot (4), (v) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. július 26-i 2010/413/KKBP tanácsi határozatot (5), (vi) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2007/140/KKBP közös álláspont hatályon kívül helyezéséről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2010. október 25-i 2010/644/KKBP tanácsi határozatot (6), (vii) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 423/2007/EK rendelet 7. cikke (2) bekezdésének végrehajtásáról és a 2008/475/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 17-i 1100/2009/EK tanácsi rendeletet (7), (viii) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 423/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2010. október 25-i 961/2010/EU tanácsi rendeletet (8), valamint (ix) az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendeletet (9), amennyiben e jogi aktusok érintik a felperest és

               —

               kötelezze a Tanácsot valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap, amely a Tanács hatáskörének hiányán alapul

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 215. cikkének értelmében korlátozó intézkedések csak a Bizottság és a Főképviselő által előterjesztett közös javaslat alapján fogadhatók el. A vitatott határozatokat és rendeleteket a Tanács egyedül fogadta el. Azok tehát hatáskör hiányán alapuló hibában szenvednek.

               2.

               A második jogalap, mely az indokolási kötelezettség megsértésén alapul

                           —

                           M. Jannatian szerint a II. mellékletbe történő jegyzékbe vételének indoka túlságosan pontatlan az indokolási kötelezettség tekintetében fennálló ítélkezési gyakorlat által meghatározott követelmények teljesítéséhez. Az indokolási kötelezettség teljesítéséhez a Tanácsnak meg kellett volna állapítania azokat a konkrét és egyedi információkat, amelyek a felperes által az iráni kormánynak, illetve Iránnak az atomfegyverek elterjedése veszélyével járó tevékenységhez biztosított tényleges támogatása fennállását bizonyítják. A vitatott határozatok és rendeletek tehát az indokolási kötelezettség elmulasztásának hibájában szenvednek.

               3.

               A harmadik jogalap, mely a felperes alapvető jogai megsértésén alapul

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy először, mivel a vitatott határozatok és rendeletek nem szolgáltattak indokot, következésképpen sértik a védelemhez való jogát; másodszor a vitatott határozatok és rendeletek jogellenessége hatással van ezen eljárásokra, mivel egyrészt gátolja a felperest védekezése előterjesztésének lehetőségében, másrészt sérül a Bíróságnak a vitatott határozatok és rendeletek jogszerűségének felülvizsgálatára való lehetősége. Ebből következően sérül a felperes hatékony bírói jogorvoslathoz való joga; végül mivel a felperest megfosztották a védelemhez való jogától és mivel sérült a Bíróságnak a pénzeszközök befagyasztására vonatkozó intézkedésekről — melyek jellegüknél fogva „különösen visszaélésszerűek” — szóló vitatott határozatok és rendeletek jogszerűségének felülvizsgálatára való lehetősége, a felperes tulajdonhoz való jogát indokolatlanul korlátozták.

               4.

               A negyedik jogalap, amely a felperessel szembeni bizonyítékok hiányán alapul

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a Tanács elmulasztotta bemutatni azon bizonyítékokat és információkat, amelyekre a vitatott határozatok és rendeletek elfogadásakor támaszkodott.

               5.

               Az ötödik jogalap, mely ténybeli pontatlanságon alapul

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy — ellentétben a vitatott határozatokban és rendeletekben állítottakkal — a korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek és szervezetek közé történő jegyzékbe vételének időpontjaiban már nem volt az Atomenergia-szervezet vezető-helyettese. Következésképpen a Tanács ténybeli hibát követett el, amikor a felperest kizárólag azon okból vette jegyzékbe, hogy a különböző vitatott határozatok és rendeletek elfogadása időpontjában az Atomenergia-szervezet vezető-helyettese volt.

               6.

               A hatodik jogalap, mely téves jogalkalmazáson alapul

                           —

                           A felperes azt állítja, hogy a 20. cikk b) pontja nem alkalmazandó per se olyan egyénekre, akik a VIII. mellékletben jegyzékbe vett valamely szervezetben vezető beosztással rendelkeznek. Ezen túlmenően a 20. cikk b) pontja olyan egyének ilyen jegyzékbe vételét írja elő, akik Irán atomfegyverek elterjedésének veszélyével járó tevékenységeiben közreműködnek,
                              azzal közvetlen kapcsolatban állnak vagy ahhoz támogatást biztosítanak
                              . A Tanács tévesen alkalmazta a jogot, amikor a felperest a II. mellékletbe anélkül vette jegyzékbe, hogy bizonyítékot szolgáltatott volna arra, hogy a II. mellékletbe történő jegyzékbe vétele idején az iráni nukleáris tevékenységekben aktívan és ténylegesen segítséget nyújtott.

               7.

               A hetedik jogalap, amely a tények értékelésére vonatkozó nyilvánvaló hibán és az arányosság elvének megsértésén alapul
               A felperes azt állítja, hogy a jelen ügyben semmiféle közérdekű célkitűzés nem igazolhatja azt, hogy ilyen szigorú intézkedéseket írjanak elő olyan egyénekre, akik az AEOI-nél vezető beosztást — még ha csak rövid ideig is — láttak el. Ezen kívül amennyiben az intézkedések valamely közérdekű célkitűzés alapján igazolhatóak is, mégis vitatás tárgyát képezhetik az alkalmazott eszközök és az elérni kívánt cél közötti arányosság ésszerű kapcsolatát tekintve.

      (1)  HL L 163., 2008.6.24., 43. o.

      (2)  HL L 163., 2008.6.24., 29. o.

      (3)  HL L 213., 2008.8.8., 58. o.

      (4)  HL L 303., 2009.11.18., 64. o.

      (5)  HL L 195., 2010.7.27., 39. o.

      (6)  HL L 281., 2010.10.27., 81. o.

      (7)  HL L 303., 2009.11.18., 31. o.

      (8)  HL L 281., 2010.10.27., 1. o.

      (9)  HL L 88., 2012.3.24., 1. o.


title: T-191/09. sz. ügy: A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — HIT Trading és Berkman Forwarding kontra Bizottság ( „Vámunió — A Pakisztánból származó integrált elektronikus kompakt fénycsövek (CFL-i) behozatala — Behozatali vámok utólagos beszedése — Behozatali vámok elengedése iránti kérelem — A 2913/92/EGK rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja és a 239. cikke” )

text:
               5.2.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/13

         A Törvényszék 2010. december 16-i ítélete — HIT Trading és Berkman Forwarding kontra Bizottság
   (T-191/09. sz. ügy) (1)

   (Vámunió - A Pakisztánból származó integrált elektronikus kompakt fénycsövek (CFL-i) behozatala - Behozatali vámok utólagos beszedése - Behozatali vámok elengedése iránti kérelem - A 2913/92/EGK rendelet 220. cikke (2) bekezdésének b) pontja és a 239. cikke)
   2011/C 38/21
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felperesek: HIT Trading BV (Lelystad, Hollandia) és Berkman Forwarding BV (Barendrecht, Hollandia) (képviselő: A. T. M. Jansen ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Bouyon és H. van Vliet meghatalmazottak, segítőjük: Y. van Gerven ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A 2009. február 12-i C(2009) 747 végleges bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem, amely határozat megállapítja, hogy bizonyos behozatali vámok utólagos könyvelésbe vétele igazolható, és hogy e vámok elengedése nem igazolható (REC 01/08. ügyirat).

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Hit Trading BV és a Berkman Forwarding BV viselik a költségeket.

      (1)  HL C 180., 2009.8.1.


title: C-184/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra B (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Joghatóság a tartással kapcsolatos ügyekben — 4/2009 rendelet — A 3. cikk c) és d) pontja — A szülők különválására irányuló eljáráshoz kapcsolódó, kiskorú gyermekek vonatkozásában fennálló tartási kötelezettség megállapítására irányuló kérelem, amelyet más tagállamban nyújtottak be, mint ahol a gyermekek szokásos tartózkodási helye van)

text:
               14.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 302/8

         A Bíróság (harmadik tanács) 2015. július 16-i ítélete (a Corte suprema di cassazione [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – A kontra B
   (C-184/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság a tartással kapcsolatos ügyekben - 4/2009 rendelet - A 3. cikk c) és d) pontja - A szülők különválására irányuló eljáráshoz kapcsolódó, kiskorú gyermekek vonatkozásában fennálló tartási kötelezettség megállapítására irányuló kérelem, amelyet más tagállamban nyújtottak be, mint ahol a gyermekek szokásos tartózkodási helye van))
   (2015/C 302/10)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Corte suprema di cassazione

      Az alapeljárás felei

      Felperes: A

      Alperes: B

      Rendelkező rész

   A tartással kapcsolatos ügyekben a joghatóságról, az alkalmazandó jogról, a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, valamint az e területen folytatott együttműködésről szóló, 2008. december 18-i 4/2009/EK tanácsi rendelet 3. cikkének c) és d) pontját úgy kell értelmezni, hogy ha valamely tagállam bírósága előtt kiskorú gyermek szülei különválására vagy házasságuk felbontására vonatkozóan van eljárás folyamatban, és valamely másik tagállam bírósága előtt e gyermekkel kapcsolatos szülői felelősségre vonatkozó eljárás van folyamatban, az ugyanezen gyermek vonatkozásában fennálló tartási kötelezettség megállapítására irányuló kérelem kizárólag az e rendelet 3. cikkének d) pontja szerinti szülői felelősségre vonatkozó eljárásban járulékos jellegű.

      (1)  HL C 194., 2014.6.24.


title: C-382/13. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2015. április 23-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. E. Franzen, H. D. Giesen, F. van den Berg kontra Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Migráns munkavállalók szociális biztonsága — 1408/71/EGK rendelet — A 13. cikk (2) bekezdése és 17. cikk — Alkalmi munka a lakóhely szerinti államtól eltérő tagállamban — Alkalmazandó jog — Családi támogatások nyújtásának megtagadása és az öregségi nyugdíj csökkentése a lakóhely szerinti államban)

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/4

         A Bíróság (negyedik tanács) 2015. április 23-i ítélete (a Centrale Raad van Beroep [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – C. E. Franzen, H. D. Giesen, F. van den Berg kontra Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
   (C-382/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Migráns munkavállalók szociális biztonsága - 1408/71/EGK rendelet - A 13. cikk (2) bekezdése és 17. cikk - Alkalmi munka a lakóhely szerinti államtól eltérő tagállamban - Alkalmazandó jog - Családi támogatások nyújtásának megtagadása és az öregségi nyugdíj csökkentése a lakóhely szerinti államban))
   (2015/C 205/05)
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Centrale Raad van Beroep

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: C. E. Franzen, H. D. Giesen, F. van den Berg

      Alperes: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Rendelkező rész

               1)

               A 2006. december 18-i 1992/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, korábban az 1996. december 2-i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és önálló vállalkozókra, illetve családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy valamely tagállamban illetőséggel rendelkező személyek, akik az említett rendelet hatálya alá tartoznak, és alkalmi munkára irányuló szerződés alapján munkaviszonyban legfeljebb havi két vagy három napon végeznek tevékenységet valamely másik tagállam területén, a foglalkoztatás szerinti állam társadalombiztosítási jogszabályainak hatálya alá tartoznak mind azokon a napokon, amelyeken keresőtevékenységet végeznek, mind azokon a napokon, amelyeken nem végeznek ilyen tevékenységet.

               2)

               Az 1992/2006 rendelettel módosított, korábban a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett 1408/71 rendelet 13. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben e cikk (2) bekezdésének a) pontját akként kell értelmezni, hogy azzal az alapügyek körülményei között nem ellentétes, hogy az a migráns munkavállaló, aki a foglalkoztatás szerinti tagállam társadalombiztosítási jogszabályainak hatálya alá tartozik, a lakóhely szerinti tagállam nemzeti jogszabálya alapján ez utóbbi állam öregségi biztosítási rendszerhez kapcsolódó ellátásaiban vagy családi támogatásaiban részesül.

      (1)  HL C 274., 2013.9.21.


title: C-126/06. sz. ügy: A Bíróság 2007. január 19-i végzése (Dioikitiko Protodikeio Tripolis [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carrefour – Marinopoulos AE kontra Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis (Áruk szabad mozgása – EK 28. cikk – Mennyiségi korlátozások – Azonos hatású intézkedések – Fagyasztott pékáruk forgalomba hozatala)

text:
               14.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/10

         A Bíróság 2007. január 19-i végzése (Dioikitiko Protodikeio Tripolis [Görögország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Carrefour – Marinopoulos AE kontra Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis
   (C-126/06. sz. ügy) (1)

   (Áruk szabad mozgása - EK 28. cikk - Mennyiségi korlátozások - Azonos hatású intézkedések - Fagyasztott pékáruk forgalomba hozatala)
   (2007/C 82/19)
   Az eljárás nyelve: görög
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Dioikitiko Protodikeio Tripolis
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Carrefour – Marinopoulos AE

      Alperes: Nomarchiaki aftodioikisi Tripolis
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Dioikitiko Protodikeio Tripolis – Az EK 28. cikk értelmezése – Elősütött (ún. „bake-off”) pékáruk forgalomba hozatala – Engedélykérési kötelezettség
   Rendelkező rész
   Az EK 28. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes azon nemzeti szabályozás, amely a „bake-off ”termékek eladását a kenyér- és hagyományos pékáruk teljes előállítási folyamatára és forgalmazására alkalmazandó követelményeknek veti alá.

      (1)  HL C 180., 2006.5.6.


title: T-74/06. sz. ügy:  2006. március 3-án  benyújtott kereset – Fox Racing kontra OHIM

text:
               6.5.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 108/24

         2006. március 3-án benyújtott kereset – Fox Racing kontra OHIM
   (T-74/06. sz. ügy)
   (2006/C 108/44)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Fox Racing Inc. (Morgan Hill, Amerikai Egyesült Államok) (képviselő: P. Brownlow Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Lloyd IP Limited (Penrith, Egyesült Királyság)
   Kereseti kérelmek

               —

               az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának (az R 1180/2004-1. sz. ügyben) 2005. december 8-án hozott határozatát abban a részében, amelyben az elutasította a védjegybejelentést a motoros és védősisakok, valamint védőruházat motorosok és kerékpárosok részére (9. osztály) és a ruházati cikkek, különösen dzsekik, esőkabátok, melegítő-felsők, mezek, ingek, alsónadrágok, blúzok, harisnyanadrágok, rövidnadrágok, kalapok, sapkák, pántok, fejpántok, kesztyűk, övek, cipők, csizmák, zoknik és kötények (25. osztály) tekintetében;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az OHIM-ot kötelezze a jelen keresettel kapcsolatos költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: A felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: A „SHIFT” szóvédjegy a 9., 16., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében – 2 419 349 sz. védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Lloyd Lifestyle Limited.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: A „Swift” közösségi ábrás védjegy és korábbi lajstromozatlan szóvédjegy, valamint a „Swift leathers” nemzeti ábrás védjegy a 9. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: A lajstromozás megtagadása.

      A fellebbezési tanács határozata: Hatályon kívül helyezte a vitatott határozatot abban a részében, amelyben az elutasította a bejelentést a „manométer (feszmérő)” és a 16. és 18. osztályba tartozó áruk tekintetében, a vitatott határozatot egyéb részeiben helyben hagyta.

      Jogalapok: A 40/94/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-89/12. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2013. április 25-i ítélete (a Hof van Cassatie van België (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rose Marie Bark kontra Galileo Joint Undertaking, felszámolás alatt (Közös vállalkozások — A személyi állomány tagjaival kötött szerződések — Alkalmazási feltételek — 876/2002/EK rendelet)

text:
               15.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/9

         A Bíróság (negyedik tanács) 2013. április 25-i ítélete (a Hof van Cassatie van België (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Rose Marie Bark kontra Galileo Joint Undertaking, felszámolás alatt
   (C-89/12. sz. ügy) (1)

   (Közös vállalkozások - A személyi állomány tagjaival kötött szerződések - Alkalmazási feltételek - 876/2002/EK rendelet)
   2013/C 171/15
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hof van Cassatie van Belgie

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Rose Marie Bark

      Alperes: Galileo Joint Undertaking, felszámolás alatt

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hof van Cassatie van België — A Galileo Közös Vállalkozásnak a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló, 2002. május 21-i 876/2002/EK tanácsi rendelet (HL L 138., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás: 13. fejezet, 29. kötet, 477. o.) mellékletében foglalt alapszabálya 11. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az alkalmazottakkal kötött határozott idejű szerződések — „Az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételeken” alapuló szerződések — A tisztviselők személyzeti szabályzata díjazási feltételekről szóló rendelkezéseinek kötelező alkalmazása

      Rendelkező rész

   A Galileo Közös Vállalkozásnak a 2006. december 12-i 1943/2006/EK tanácsi rendelettel módosított, a Galileo Közös Vállalkozás létrehozásáról szóló, 2002. május 21-i 876/2002/EK tanácsi rendelet mellékletében foglalt alapszabálya 11. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek, és különösen az ezen alkalmazási feltételek körében rögzített díjazási feltételek nem alkalmazandóak a Galileo Közös Vállalkozás határozott idejű szerződés keretében foglalkoztatott alkalmazottaira.

      (1)  HL C 133., 2012.5.5.


title: C-203/13. sz. ügy: 2013. április 17-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság

text:
               8.6.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 164/12

         2013. április 17-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Bolgár Köztársaság
   (C-203/13. sz. ügy)
   2013/C 164/23
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: O. Beynet, M. Heller és P. Mihaylova meghatalmazottak)

      Alperes: Bolgár Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Bolgár Köztársaság a villamosenergia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 2003/54/EK irányelv (1) hatályon kívül helyezéséről szóló 2009. július 13-i 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 49. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit nem teljesítette, mivel nem hozott meg minden törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezést, amely ezen irányelv 3. cikke (7) bekezdésének, továbbá I. melléklete 1. pontja a) alpontja második albekezdésének, valamint b), c), d), f), h) és i) alpontjának való megfeleléshez szükséges, vagy azokat legalábbis nem közölte a Bizottsággal;

               —

               kötelezze a Bolgár Köztársaságot az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése alapján a 2009/72/EK irányelv átültetésére elfogadott intézkedései bejelentésére vonatkozó kötelezettségének megszegése miatt a jelen ügyben hozott ítélet kihirdetése napjától esedékes napi 8 448 euró összegű kényszerítő bírság megfizetésére;

               —

               a Bolgár Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésének határideje 2011. március 3-án lejárt.

      (1)  HL L 211., 55. o.


title: F-77/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2012. december 12-i ítélete — Van Neyghem kontra Tanács (Közszolgálat — Tisztviselők — Előléptetés — 2007. évi előléptetési időszak — Az előléptetés megtagadása — Megsemmisítés — Végrehajtási intézkedések — Az érdemek új összehasonlító vizsgálata)

text:
               9.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/31

         A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) 2012. december 12-i ítélete — Van Neyghem kontra Tanács
   (F-77/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Tisztviselők - Előléptetés - 2007. évi előléptetési időszak - Az előléptetés megtagadása - Megsemmisítés - Végrehajtási intézkedések - Az érdemek új összehasonlító vizsgálata)
   2013/C 38/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Kris Van Neyghem (Tienen, Belgium) (képviselő: M. Velardo ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bauer és J. Herrmann meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az F-53/08. sz. ügyben hozott ítéletben foglaltak végrehajtására irányuló, és a felperesnek a 2007. évi előléptetési időszakban az AST 7 besorolási fokozatba való előléptetésre vonatkozó pályázatát elutasító határozat megsemmisítése, valamint a felperest állítólag ért kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a K. Van Neyghem részéről felmerült költségek negyedét.

               3.

               K. Van Neyghem maga viseli a saját költségei háromnegyedét.

      (1)  HL C 340., 2011.11.19., 40. o.


title: T-218/10. sz. ügy: 2010. május 12-én benyújtott kereset — DHL International kontra OHIM — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)

text:
               17.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/26

         2010. május 12-én benyújtott kereset — DHL International kontra OHIM — Service Point Solutions (SERVICEPOINT)
   (T-218/10. sz. ügy)
   2010/C 195/41
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: DHL International GmbH (Bonn, Németország) (képviselő: K.-U. Jonas ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Service Point Solutions, SA (Barcelona, Spanyolország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsának az R 62/2009-2. sz. ügyben 2010. február 25-én hozott határozatát;

               —

               a Törvényszék az alperest, illetve adott esetben a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „SERVICEPOINT” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy a 16., 20., 35. és 39. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: Service Point Solutions S.A.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Service Point” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy a 8., 9., 16., 20., 35., 38., 39. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában, a „service point” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy a 16. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában és a „service point” szóelemeket tartalmazó ábrás védjegy a 9. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009/EK rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, mivel az ütköző védjegyek között nem áll fenn az összetévesztés veszélye, és a 207/2009/EK rendelet 76. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács meghatározott dokumentumokat jogellenesen figyelmen kívül hagyott.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-318/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. március 3-i végzése – National Association of Licensed Opencast Operators kontra Bizottság

text:
               26.4.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 107/43

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. március 3-i végzése – National Association of Licensed Opencast Operators kontra Bizottság
   (T-318/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 107/75)

      Az eljárás nyelve: angol

   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 247., 2007.10.20.


title: C-484/14. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2016. szeptember 15-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tobias Mc Fadden kontra Sony Music Entertainment Germany GmbH (Előzetes döntéshozatal — Információs társadalom — Szolgáltatások szabad mozgása — Professzionális vezeték nélküli helyi hálózat [WLAN] — A nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tétel — Közvetítő szolgáltatók felelőssége — Egyszerű továbbítás — 2000/31/EK irányelv — 12. cikk — A felelősség korlátozása — E hálózat ismeretlen felhasználója — A jogosult védelem alatt álló műhöz fűződő jogainak megsértése — A hálózat biztonsági védelemmel való ellátására vonatkozó kötelezettség — Szakmai felelősségbiztosítás)

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2016. szeptember 15-i ítélete (a Landgericht München I [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tobias Mc Fadden kontra Sony Music Entertainment Germany GmbH
   (C-484/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Információs társadalom - Szolgáltatások szabad mozgása - Professzionális vezeték nélküli helyi hálózat [WLAN] - A nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tétel - Közvetítő szolgáltatók felelőssége - Egyszerű továbbítás - 2000/31/EK irányelv - 12. cikk - A felelősség korlátozása - E hálózat ismeretlen felhasználója - A jogosult védelem alatt álló műhöz fűződő jogainak megsértése - A hálózat biztonsági védelemmel való ellátására vonatkozó kötelezettség - Szakmai felelősségbiztosítás))
   (2016/C 419/05)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht München I

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Tobias Mc Fadden

      Alperes: Sony Music Entertainment Germany GmbH

      Rendelkező rész

               1)

               A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8-i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) 12. cikkének (1) bekezdését az ezen irányelv 2. cikkének a) pontjával és az 1998. július 20-i 98/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról [helyesen: a műszaki szabványok és szabályok, valamint az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok terén alkalmazott információszolgáltatási eljárás megállapításáról] szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK irányelv 1. cikkének 2. pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy egy olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló szolgáltatás, amelyet egy hírközlő hálózat működtetője nyújt, és amely a hálózatnak a nyilvánosság számára történő ingyenes rendelkezésre bocsátására irányul, az elsőként említett rendelkezés értelmében vett „információs társadalommal összefüggő szolgáltatásnak” minősül abban az esetben, ha azt az érintett szolgáltató az általa értékesített áruk vagy az általa nyújtott szolgáltatások reklámozása céljából nyújtja.

               2)

               A 2000/3 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítására irányuló, e rendelkezésben említett szolgáltatás nyújtásához a hozzáférésnek nem kell túllépnie a szükséges információtovábbítás végrehajtására irányuló, automatikus és passzív műszaki eljárás kereteit, és nem kell további követelményeknek teljesülniük.

               3)

               A 2000/31 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az ezen irányelv 14. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt feltételt nem kell megfelelően alkalmazni az említett 12. cikk (1) bekezdésére.

               4)

               A 2000/31 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését az ezen irányelv 2. cikkének b) pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a hírközlő hálózathoz való hozzáférést biztosító szolgáltatás nyújtójával szemben az e rendelkezésben említetten kívül nem támasztandók további követelmények.

               5)

               A 2000/31 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha az a személy, akinek valamely műhöz fűződő jogait megsértették, kártérítést kérhet a hírközlő hálózathoz való hozzáférést nyújtó szolgáltatótól amiatt, hogy harmadik személyek ezt a hálózati hozzáférést a jogai megsértésére használták, valamint kérheti a kártérítési kérelmével összefüggésben felmerült felszólítási vagy bírósági eljárási költségek megtérítését. Ezt a rendelkezést azonban úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha ez a személy e jogsértéstől való eltiltásra, valamint a felszólítási és a bírósági eljárási költségek megfizetésére vonatkozó igénnyel lép fel az olyan hírközlő hálózathoz hozzáférést nyújtó szolgáltatóval szemben, amelynek szolgáltatásait e jogsértés elkövetéséhez használták, abban az esetben, ha e kérelmeket azt követően nyújtják be, hogy nemzeti hatóság vagy bíróság eltiltotta ezt a szolgáltatót az említett jogsértés folytatásának lehetővé tételétől.

               6)

               A 2000/31 irányelv 12. cikkének (1) bekezdését az ezen irányelv 12. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, az alapvető jogok védelméből eredő követelményekre, valamint a 2001/29 és a 2004/48 irányelvben foglalt szabályokra is figyelemmel úgy kell értelmezni, hogy azzal főszabály szerint nem ellentétes az alapeljárásban szereplőhöz hasonló olyan határozat meghozatala, amely kényszerítő bírság terhe mellett arra kötelezi a nyilvános internetkapcsolatot lehetővé tévő hírközlő hálózathoz való hozzáférés biztosítóját, hogy akadályozza meg azt, hogy harmadik személyek egy bizonyos szerzői jogi védelem alatt álló művet vagy abból származó részleteket ezen az internetkapcsolaton keresztül fájlmegosztó weboldalak útján (peer-to-peer) a nyilvánosság számára hozzáférhetővé tegyenek, amennyiben a hozzáférést nyújtó szolgáltató szabadon választhatja meg a határozatban foglaltaknak való megfelelés érdekében megteendő műszaki intézkedéseket, még ha a választása egyedül az internetkapcsolat jelszóvédelemmel való ellátására szűkíthető is le, feltéve hogy az internetfelhasználóknak a kért jelszó megszerzéséhez fel kell fedniük a kilétüket, így tehát nem cselekedhetnek névtelenül, amit pedig a kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

      (1)  HL C 46., 2015.2.9.


title: C-491/15. P. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2017. január 11-i ítélete – Rainer Typke kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés — 1049/2001/EK rendelet — 3. cikk — A dokumentum fogalma — A 2. cikk (3) bekezdése — Valamely intézmény birtokában lévő dokumentumok — Valamely adatbázisban szereplő adatok minősítése — Nem létező dokumentum elkészítésére irányuló kötelezettség — Hiány — Valamely adatbázisból kinyerhető létező dokumentumok)

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/4

         A Bíróság (első tanács) 2017. január 11-i ítélete – Rainer Typke kontra Európai Bizottság
   (C-491/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Az intézmények dokumentumaihoz való hozzáférés - 1049/2001/EK rendelet - 3. cikk - A dokumentum fogalma - A 2. cikk (3) bekezdése - Valamely intézmény birtokában lévő dokumentumok - Valamely adatbázisban szereplő adatok minősítése - Nem létező dokumentum elkészítésére irányuló kötelezettség - Hiány - Valamely adatbázisból kinyerhető létező dokumentumok))
   (2017/C 063/05)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Rainer Typke (képviselő: B. Cortese avvocato)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és B. Eggers, meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság Rainer Typkét kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 27., 2016.1.25.