title: T-134/17. sz. ügy: 2017. március 2-án benyújtott kereset – Hércules Club de Fútbol kontra Bizottság

text:
               8.5.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 144/49

         2017. március 2-án benyújtott kereset – Hércules Club de Fútbol kontra Bizottság
   (T-134/17. sz. ügy)
   (2017/C 144/68)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Hércules Club de Fútbol (Alicante, Spanyolország) (képviselők: S. Rating és Y. Martínez Mata ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2016/6034–2016/6044 GESTDEM ügyben 2017. február 2-án hozott C (2017) 736 végleges határozatát;

               —

               kötelezze a Bizottságot ezen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset egy olyan határozat ellen irányul, amely megerősítette azt a határozatot, amelyben magtagadásra került a Hércules CF által kért dokumentációhoz való hozzáférés, az azon ügyben szereplő meghatározott dokumentációval kapcsolatban, amely a Spanyolország által a Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima deportiva, a Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva és a Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva javára nyújtott SA.36387 (2013/C) (korábbi 2013/NN) (korábbi 2013/CP) állami támogatásra vonatkozó ügyben 2016. július 4-én elfogadott C (2016) 4060 végleges határozat elfogadását alapozta meg.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az azon következtetés téves jellegére alapított jogalap, miszerint az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001L 145., 4. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.) 4. cikke (2) bekezdésének harmadik és első franciabekezdése lehetővé teszi a kért dokumentációhoz való hozzáférés megtagadását.

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a Bizottság automatikusan alkalmazta az állami támogatások közigazgatási eljárásai bizalmasságának a közösségi ítélkezési gyakorlat által elismert általános vélelmét; a Bizottság továbbá helytelenül, analógia útján alkalmazta az összefonódási ügyekre vonatkozó ítélkezési gyakorlatot a harmadik személyek kereskedelmi érdekeinek érintettsége viszonylatában.

               2.

               A második, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (3) bekezdésének téves alkalmazására alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben azt állítja, hogy e tekintetben sem alkalmazható analógia útján az összefonódási ügyekre vonatkozó ítélkezési gyakorlat. Míg ezen ügyekben érthető, hogy az információ bizalmas jellege a Bizottság határozatának elfogadását követően is fennmarad, azonban nem erről van szó egy kölcsön esetében, amely nyújtásának feltételeit a Bizottság az EUMSZ-szel összeegyeztethetetlennek minősíti.

               3.

               A másodlagosan hivatkozott harmadik, arra alapított jogalap, hogy bár a Bizottság által felhozott, a bizalmassággal kapcsolatos indokok a konkrét ügyre támaszkodtak, létezik olyan magasabb rendű közérdek, amely igazolja az említett dokumentumhoz való hozzáférést, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert védelemhez való jog megfelelő gyakorlásának biztosításában konkretizálódik.

               4.

               A szintén másodlagos jelleggel hivatkozott negyedik, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (6) bekezdésének azon okból történő megsértésére alapított jogalap, hogy a Bizottság, végső soron, köteles legalább a dokumentumokhoz való részleges hozzáférést biztosítani.


title: C-116/14. sz. ügy: 2014. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               5.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 135/27

         2014. március 10-én benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-116/14. sz. ügy)
   2014/C 135/32
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: N. Yerrell és P. Guerra e Andrade meghatalmazottak)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság – mivel nem fogadta el és nem közölte a szükséges iránymutatásokat – nem teljesítette a közúti infrastruktúra közlekedésbiztonsági kezeléséről szóló, 2008. november 9-i 2008/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 8. cikkének (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2008/96 irányelv 8. cikkének (1) bekezdése értelmében, ha még nem léteztek iránymutatások, a tagállamoknak biztosítani kellett, hogy 2011. december 19-ig iránymutatásokat fogadjanak el annak érdekében, hogy támogassák az illetékes szervezeteket ezen irányelv alkalmazásában.
   Több, mint két évvel az említett iránymutatások elfogadása tekintetében kitűzött határidő elteltét követően a portugál állam még nem fogadta el ezen iránymutatásokat.
   A 2008/96 irányelv 8. cikkének (2) bekezdése arra kötelezi a tagállamokat, hogy ezeket az iránymutatásokat az elfogadásukat követő három hónapos határidőn belül közöljék a Bizottsággal.
   Tekintettel arra, hogy a portugál állam nem fogadta el az iránymutatásokat, az említett közlési kötelezettségét sem teljesítette.

      (1)  HL L 319., 59. o.


title: C-79/14. sz. ügy: A Landgericht Hannover (Németország) által 2014. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TUIfly GmbH kontra Harald Walter

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/17

         A Landgericht Hannover (Németország) által 2014. február 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – TUIfly GmbH kontra Harald Walter
   (C-79/14. sz. ügy)
   2014/C 142/23
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Hannover

      Az alapeljárás felei

      Felperes: TUIfly GmbH

      Alperes: Harald Walter

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni a 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkét, hogy a járat azzal a következménnyel járó, be nem jelentett korai indulására is kiterjed a rendelet hatálya, hogy az utasok nem tudják igénybe venni a járatot?

               2)

               Úgy kell-e értelmezni a rendeletet, hogy az ok szempontjából – az 5. cikk kivételével – nem bír jelentőséggel, hogy mire vezethető vissza a késés?

               3)

               Akkor is érintetté válik-e a rendelet célja, mégpedig az időveszteséggel okozott kár megtérítése, ha az utas korábban érkezik, és ez érinti a járat előtti időbeosztást?

               4)

               A rendelet alkalmazásával jár-e a járat előrehozására vonatkozó tájékoztatás hiánya, minek eredményeként az utasok a tervezettnél később érkeztek a nyaralóhelyre?

               5)

               Magas szintű védelemre kell-e irányulnia a rendelet céljának azzal a következménnyel, hogy védelemben részesül az utas idővel való rendelkezésének korlátozása? A korai indulás tekintetében is így van-e ez?

      (1)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-194/11. sz. ügy: 2011. március 31-én benyújtott kereset — Bro Grébé kontra Tanács

text:
               21.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 152/31

         2011. március 31-én benyújtott kereset — Bro Grébé kontra Tanács
   (T-194/11. sz. ügy)
   2011/C 152/56
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Geneviève Bro Grébé (Abidjan, Elefántcsonpart) (képviselő: J. -C. Tchikaya ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2011. január 14-i 2011/18/KKBP tanácsi határozatot, és az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. január 14-i 25/2011/EU tanácsi rendeletet a felperest érintő részükben;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes által hivatkozott jogalapok és fontosabb érvek lényegében azonosak a T-118/11. sz., Attey kontra Tanács ügy keretében hivatkozottakkal, vagy azokhoz hasonlóak.


title: T-479/11. és T-157/12. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2016. május 26-i ítélete – France és IFP Énergies nouvelles kontra Bizottság („Állami támogatás — Kőolajipari kutatás — Az Institut français du pétrole [IFP] részére az ipari és kereskedelmi jellegű közintézményi jogállás biztosítása révén nyújtott bennefoglalt és korlátlan állami garancia — Előny — Az előny vélelme”)

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/20

         A Törvényszék 2016. május 26-i ítélete – France és IFP Énergies nouvelles kontra Bizottság
   (T-479/11. és T-157/12. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((„Állami támogatás - Kőolajipari kutatás - Az Institut français du pétrole [IFP] részére az ipari és kereskedelmi jellegű közintézményi jogállás biztosítása révén nyújtott bennefoglalt és korlátlan állami garancia - Előny - Az előny vélelme”))
   (2016/C 251/20)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperesek: Francia Köztársaság (képviselők: kezdetben E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha és J. Gstalter, később E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter és S. Menez, később G. de Bergues, S. Menez, D. Colas és J. Bousin, végül pedig G. de Bergues, D. Colas és J. Bousin, meghatalmazottak) (T-479/11. sz. ügy); és IFP Énergies nouvelles (Rueil-Malmaison, Franciaország) (képviselők: kezdetben É. Morgan de Rivery és A. Noël-Baron, később É. Morgan de Rivery és E. Lagathu ügyvédek) (T-157/12. sz. ügy)

      Alperesek: Európai Bizottság (képviselők: B. Stromsky, D. Grespan és Talabér-Ritz K., meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Franciaország által az „Institut du Pétrole” közintézmény számára nyújtott C 35/08 (korábbi NN 11/08) számú állami támogatásról szóló, 2011. június 29-i 2012/26/EU bizottsági határozat (HL 2012. L 14., 1. o.) megsemmisítése iránti, az EUMSZ 263. cikken alapuló kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Franciaország által az „Institut du Pétrole” közintézmény számára nyújtott C 35/08 (korábbi NN 11/08) számú állami támogatásról szóló, 2011. június 29-i 2012/26/EU bizottsági határozat 1. cikkének (3)–(5) bekezdését, valamint 2–12. cikkét megsemmisíti.

               2)

               A Törvényszék a kereseteket ezt meghaladó részükben elutasítja.

               3)

               Az Európai Bizottság maga viseli a T-479/11. és a T-157/12. sz. ügyekben felmerült saját költségeinek kétharmad részét, valamint köteles viselni a Francia Köztársaság és az Énergies nouvelles részéről felmerült költségek kétharmad részét.

               4)

               A T-479/11. sz. ügyben a Francia Köztársaság maga viseli saját költségeinek egyharmad részét, valamint köteles viselni a Bizottság részéről felmerült költségek egyharmad részét.

               5)

               A T-157/12. sz. ügyben az IFP Énergies nouvelles maga viseli saját költségeinek egyharmad részét, valamint köteles viselni a Bizottság részéről felmerült költségek egyharmad részét.

      (1)  HL C 340., 2011.11.19.


title: T-457/08. sz. ügy: 2008. október 10-én benyújtott kereset – Intel kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/60

         2008. október 10-én benyújtott kereset – Intel kontra Bizottság
   (T-457/08. sz. ügy)
   (2008/C 301/99)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Intel Corp. (Wilmington, Egyesült Államok) (képviselők: N. Green QC, K. Bacon barrister)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg a határozatokat;

               —

               30 nappal hosszabbítsa meg az Intelnek a kiegészítő kifogásközlésre történő válaszadásra szabott határidőt attól a naptól számítva, amikor az Intel hozzáférést kapott a panaszos releváns dokumentumaihoz;

               —

               a Bizottságot kötelezze az Intel költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen keresettel a felperes az EK 230. cikknek megfelelően a meghallgatási tisztviselőnek a 2001/462/EK bizottsági határozat (1) 10. cikke alapján az EK 82. cikk szerinti eljárásra vonatkozó COMP/C-3/37.990 – Intel ügyben 2008. szeptember 15-én hozott határozatának megsemmisítését kéri a biztos 2008. október 6-án vagy 6-a körül hozott határozatával együtt. A vitatott határozatok bizonyos okirati bizonyítékoknak az ügyben elsősorban a panaszostól való beszerzésének a Bizottság részéről történő megtagadására vonatkoznak, amelyek a felperes állítása szerint közvetlenül a Bizottság által a kifogásközlésben tett állításokra vonatkoznak. A meghallgatási tisztviselő elutasította az Intel azon beadványát is, amely szerint nem tud megfelelően válaszolni a kifogásközlésre, mivel nem rendelkezik azokkal a dokumentumokkal, és megtagadta, az Intel számára a kifogásközlésre való válasz benyújtására nyitva álló határidő meghosszabbítását.
   A felperes két jogalapot hoz fel kérelmei alátámasztására.
   Először is a felperes azt állítja, hogy a határozatok jogi hibákat tartalmaznak és azt állítja, hogy a kifogásközlésre való válaszadásra vonatkozó határidő csak akkor kezdődik, ha az akta ténylegesen teljes, különben a vállalkozás nem gyakorolhatja hatékonyan a védelemhez való jogát.
   Másodszor a felperes azt állítja, hogy a vitatott határozatok nyilvánvalóan jogellenesek, mivel lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy hátrányosan megkülönböztető és részleges vizsgálatot folytasson, ami megakadályozza, hogy a felperes gyakorolja a védelemhez való jogát. A felperes azt állítja, hogy ez sérti a gondos ügyintézés elvét, amely megköveteli, hogy a Bizottság a határozatait a rendelkezésre álló minden olyan ténybeli és jogi adat alapján hozza meg, amelynek kihatása lehet az eredményre.

      (1)  Egyes versenyjogi eljárásokban a meghallgatási tisztviselők megbízásáról szóló, 2001. május 23-i bizottsági határozat (HL L 162., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 151. o.).


title: C-71/07. P. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság (második kibővített tanács) T-135/05. sz., Campoli kontra Bizottság ügyben 2006. november 29-én hozott ítélete ellen Franco Campoli által 2007. február 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/2

         Az Elsőfokú Bíróság (második kibővített tanács) T-135/05. sz., Campoli kontra Bizottság ügyben 2006. november 29-én hozott ítélete ellen Franco Campoli által 2007. február 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-71/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 117/02)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Franco Campoli (képviselők: G. Vandersanden, L. Levi, S. Rodrigues, ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Joris, D. Martin meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (M. Arpio, I. Šulce, meghatalmazottak)
   A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának a T-135/05. sz. ügyben 2006. november 29-én hozott ítéletét;

               —

               következésképpen adjon helyt a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előadott, a háztartási támogatásra és az iskoláztatási támogatásra vonatkozó kérelmei elfogadhatatlanságának tekintetében módosított kérelmeinek, így

                           —

                           semmisítse meg a kinevezésre jogosult hatóságnak a felperes által a személyzeti szabályzat 90. cikke (2) bekezdése alapján benyújtott panaszát elutasító 2004. december 13-i határozatát, és egyben e határozattal együtt hozott, egyrészt a kinevezésre jogosult hatóság által az említett panaszban vitatott, a felperes nyugdíja után járó háztartási támogatásra és iskoláztatási átalány-támogatásra alkalmazott korrekciós együttható 2004. május 1-jét követő módosításáról rendelkező, másrészt a felperes illetmény-elszámolásában e határozat 2004. májustól való alkalmazását eredményező határozatait;

                           —

                           kötelezze az alperest az összes költség viselésére;

               —

               kötelezze az alperest az elsőfokú eljárással, valamint a fellebbezéssel kapcsolatos valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Egyetlen jogalapjának alátámasztására a felperes több érvet is felhoz, melyek az egyenlő bánásmód elvének megsértésére és a közösségi bíróságra vonatkozó indokolási kötelezettség megsértésére irányul.
   Az említett elvet elsőként azért sértették meg, mivel az Elsőfokú Bíróság kimondta, hogy a jogalkotó megváltoztathatja a személyzeti szabályzatot, amikor kedvezőtlenebb feltételeket határoz meg a hatályban lévő rendszerben előírtaknál, feltéve, hogy elegendő átmeneti időszakot ír elő. Az átmeneti időszak meghatározása, illetve időtartamának megfelelő jellege az egyenlő bánásmód elvére tekintettel valójában az új intézkedés jogszerűségének vizsgálatától független tényezők, amely elv tiszteletben tartásához a bíróságnak meg kell vizsgálnia, hogy a közösségi jogalkotó által elérni kívánt célhoz képest nem történt-e önkényes vagy nyilvánvalóan nem megfelelő különbségtétel. Jelen esetben tehát a megtámadott ítélet nem írta elő a korrekciós együtthatók meghatározásával kapcsolatos új szabályokkal elérni kívánt célt, és meg kevésbé sem vizsgálta meg, hogy történt-e e céllal kapcsolatos önkényes vagy nyilvánvalóan nem megfelelő különbségtétel. A fellebbező hozzáteszi, hogy valamely ország megélhetési költségeinek átlaga alapján meghatározott korrekciós együttható nemcsak a nyugdíjasok vásárlóerejének megőrzésére irányuló célt sérti, hanem szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukat is, mivel az adott ország fővárosában, illetve egyéb drága városaiban vagy régiójában lakó nyugdíjasok kisebb vásárlóerővel rendelkeznek, mint az említett fővároson, illetve városokon vagy régiókon kívül élő társaik.
   Második érvével a fellebbező előadja, hogy a megtámadott ítéletben foglaltakkal ellentétben az új nyugdíjrendszer ténylegesen a brüsszeli megélhetési költségekhez kapcsolódik, mivel a Belgiumban élő nyugdíjasok jövedelme kizárólag e tagállam fővárosának megélhetési költségei alapján került meghatározásra, miközben a más tagállamok fővárosában élő nyugdíjasok jövedelmét egy olyan korrekciós együttható alapján határozták meg, amely figyelembe veszi az ország egészének átlagos megélhetési költségeit. A fellebbező egyebekben vitatja az Elsőfokú Bíróság azon megállapítását, hogy egy közösségi jogszabályi aktus jogszerűsége nem függhet e jogszabály gyakorlati alkalmazásától, mivel egy ilyen jogi aktus végrehajtási intézkedései szorosan kapcsolódnak magához a jogi aktushoz; a fellebbező ezen felül a védelemhez való jogok és a felek közösségi bíróság előtti egyenlősége elvének sérelmére is hivatkozik, mivel az új nyugdíjrendszer végrehajtására vonatkozó intézkedéseket csak az írásbeli szakasz befejezését követően ismerhette meg.
   Utolsó érvével végül a fellebbező az Elsőfokú Bíróság azon állítását vitatja, amelynek értelmében ő nem rendelkezik az EK 241. cikk értelmében vett eljáráshoz fűződő érdekkel, amely állítással kapcsolatban az Elsőfokú Bíróság az „olcsó ”tagállamban élő nyugdíjasoknak biztosított előnyökre hivatkozik. A fellebbező – amellett, hogy kifogásolja az „olcsó ”tagállamokban élő nyugdíjasokra vonatkozó, a „drága ”tagállamban élőkkel szembeni eltérő bánásmódot – valójában a vásárlóerő egyenlősége elvének sérelmét kifogásolja, valamint vitatja az új személyzeti szabályzattal és annak átmeneti intézkedéseivel előírt nyugdíjrendszert.


title: T-142/13. sz. ügy: A Törvényszék 2014. február 10-i végzése – Jinko Solar és társai kontra Parlament és társai

text:
               12.5.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 142/54

         A Törvényszék 2014. február 10-i végzése – Jinko Solar és társai kontra Parlament és társai
   (T-142/13. sz. ügy) (1)

   2014/C 142/70
   Az eljárás nyelve: angol
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 123., 2013.4.27.


title: T-163/05. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 3-i ítélete — Bundesverband deutscher Banken kontra Bizottság ( Állami támogatások — Állami vagyontárgyak átruházása a Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale részére — A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat — A magánbefektető fogalmának kritériuma — Indokolási kötelezettség )

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/36

         A Törvényszék 2010. március 3-i ítélete — Bundesverband deutscher Banken kontra Bizottság
   (T-163/05. sz. ügy) (1)

   („Állami támogatások - Állami vagyontárgyak átruházása a Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale részére - A támogatást a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánító és a visszatéríttetését elrendelő határozat - A magánbefektető fogalmának kritériuma - Indokolási kötelezettség”)
   2010/C 100/54
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Bundesverband deutscher Banken eV (Berlin, Németország), (képviselők: H.-J. Niemeyer, K.-S. Scholz és J.-O. Lenschow ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság (képviselők: N. Khan és T. Scharf, meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: M. Lumma és C. Schulze-Bahr, meghatalmazottak, segítőjük: J. Witting ügyvéd), Land Hessen (Németország), (képviselők kezdetben: H.-J. Freund és M. Holzhäuser, később: H.-J. Freund és S. Lehr ügyvédek), Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale (Frankfurt am Main, Németország), (képviselő: H.-J. Freund ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Landesbank Hessen-Thüringen — Girozentralénak Németország részéről nyújtott állami támogatásról szóló, 2004. október 20-i 2006/742/EK bizottsági határozat (HL 2006. L 307., 159. o.) megsemmisítése iránti kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Bundesverband deutscher Banken eV által a válasz 9. és 10. mellékleteként benyújtott dokumentumokat eltávolítja az ügyiratból.

               2.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               3.

               A Bundesverband deutscher Banken maga viseli a saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság, a Land Hessen és a Landesbank Hessen-Thüringen Girozentrale részéről felmerült költségeket.

               4.

               A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 155., 2005.6.25.


title: C-451/05. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország)  2005. december 13-i  végzésével az Elisa (Européenne et luxembourgeoise d'investissements SA) kontra Directeur général des impôts, Direction des services généraux et de l'informatique és Ministère public ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/19

         A Cour de cassation (Franciaország) 2005. december 13-i végzésével az Elisa (Européenne et luxembourgeoise d'investissements SA) kontra Directeur général des impôts, Direction des services généraux et de l'informatique és Ministère public ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-451/05. sz. ügy)
   (2006/C 60/38)
   Az eljárás nyelve: francia
   A Cour de cassation (Franciaország) 2005. december 13-i végzésével, amely 2005. december 19-én érkezett a Bíróság Hivatalához, az Elisa (Européenne et luxembourgeoise d'investissements SA) kontra Directeur général des impôts, Direction des services généraux et de l'informatique és Ministère public ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Cour de cassation (Franciaország) a következő a kérdésekről kéri a Bíróság döntését:

               1)

               Az EK-Szerződés 52. és a soron következő, valamint a 73b. és a soron következő cikkeibe ütközik-e a Code général des impôts (Általános adókódex) 990 D és soron következő cikkeihez hasonló olyan szabályozás, amely mentesíti a franciaországi tényleges üzletvezetési hellyel rendelkező jogi személyeket a Franciaországban fekvő ingatlanjaik kereskedelmi értéke után fizetendő adó alól, és e mentességet azon jogi személyek tekintetében, amelyek tényleges üzletvezetési helye más, az Európai Unión belüli vagy azon kívüli országban található, attól teszi függővé, hogy Franciaország és ezen ország kötött-e közigazgatási segítségnyújtási egyezményt az adókijátszás és adóelkerülés elleni küzdelem területén, illetve attól a körülménytől, hogy az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmát rögzítő valamely egyezmény alapján e jogi személyeket terhelő adó nem lehet magasabb, mint azon jogi személyeké, amelyek tényleges üzletvezetési helye Franciaországban található?

               2)

               A perben felmerülthöz hasonló adó tőkét terhelő adónak minősül-e a tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1997. december 19-i irányelv (1) 1. cikke értelmében?

               3)

               Igenlő válasz esetén az 1997. december 19-i irányelv által az kölcsönös adóügyi együttműködés keretében a tagállamokra rótt kötelezettségekbe ütközik-e az, hogy a tagállamok valamely kétoldalú adóügyi együttműködési egyezményben ugyanilyen kötelezettségeket állapítsanak meg, amelyeket viszont nem terjesztenek ki az adóalanyoknak a luxemburgi holdingtársaságokhoz (société holding luxembourgoise) hasonló csoportjára?

               4)

               Az a tagállam, amely a hátrányos megkülönböztetés tilalmát rögzítő adóügyi egyezményt kötött egy másik, az Európai Unión belüli vagy azon kívüli országgal, köteles-e az EK-Szerződés 52. és a soron következő, valamint a 73b. és a soron következő cikkei alapján arra, hogy az e tiltó rendelkezésben foglaltakkal azonos kedvezményt biztosítson azon jogi személy számára, amelynek tényleges üzletvezetési helye valamely másik tagállam területén található, ha e személy egy vagy több ingatlannal rendelkezik az előbbi tagállam területén, és az utóbbi és az előbbi tagállam nem állapodott meg ezzel egyenértékű rendelkezésben?

      (1)  A tagállamok illetékes hatóságainak a közvetlen adóztatás területén történő kölcsönös segítségnyújtásáról szóló, 1997. december 19-i 77/799/EGK irányelv (HL L 336. 15. o.; magyar nyelvű különkiadás: 9. fejezet, 1. kötet, 63. o.)


title: C-474/14. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2016. április 7-i végzése (a Tribunale di Salerno [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cristiano Pontillo elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal — A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke — Azonos előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések — EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk — Letelepedés szabadsága — Szolgáltatásnyújtás szabadsága — Szerencsejátékok — Nemzeti szabályozás — A koncessziók rendszerének a lejárat időbeli kiigazítása révén történő átalakítása — Új pályázati eljárás — Korábbi koncesszióknál rövidebb időtartamú koncessziók — A tulajdonban álló és a játékok kezelésére és gyűjtésére szolgáló hálózatot alkotó tárgyi eszközök és immateriális javak használatának ingyenes átengedése — Korlátozás — Nyomós közérdek — Arányosság)

text:
               25.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 270/9

         A Bíróság (hetedik tanács) 2016. április 7-i végzése (a Tribunale di Salerno [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Cristiano Pontillo elleni büntetőeljárás
   (C-474/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A Bíróság eljárási szabályzatának 99. cikke - Azonos előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések - EUMSZ 49. cikk és EUMSZ 56. cikk - Letelepedés szabadsága - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Szerencsejátékok - Nemzeti szabályozás - A koncessziók rendszerének a lejárat időbeli kiigazítása révén történő átalakítása - Új pályázati eljárás - Korábbi koncesszióknál rövidebb időtartamú koncessziók - A tulajdonban álló és a játékok kezelésére és gyűjtésére szolgáló hálózatot alkotó tárgyi eszközök és immateriális javak használatának ingyenes átengedése - Korlátozás - Nyomós közérdek - Arányosság))
   (2016/C 270/11)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale di Salerno

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Cristiano Pontillo

      Rendelkező rész

               1)

               Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket, valamint az egyenlő bánásmód és a tényleges érvényesülés elvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétesek az alapügyben szóban forgóhoz hasonló, szerencsejátékokra vonatkozó nemzeti jogszabályok, amelyek olyan új pályázati eljárás kiírására vonatkoznak, amely a koncessziók rendszerének a lejárat időbeli kiigazítása révén történő átalakítása céljából a korábban odaítélt koncesszióknál rövidebb időtartamú koncessziókat határoz meg.

               2)

               Az EUMSZ 49. cikket és az EUMSZ 56. cikket akként kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló azon korlátozó nemzeti rendelkezés, amely arra kötelezi a szerencsejátékkoncesszió-jogosultat, hogy a játékok kezelésére és gyűjtésére szolgáló hálózatot alkotó és a tulajdonát képező tárgyi eszközök és immateriális javak használatát a tevékenységnek a koncessziós időszak lejárta miatti megszűnésekor, amennyiben ez a korlátozás túllépi az e rendelkezéssel ténylegesen elérni kívánt célkitűzés megvalósításához szükséges mértéket, amit a kérdést előterjesztő bíróságnak kell vizsgálnia.

      (1)  HL C 462., 2014.12.22.


title: C-97/05. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2006. december 14-i ítélete (Verwaltungsgericht Darmstadt – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mohamed Gattoussi kontra Stadt Rüsselsheim (Euro-mediterrán megállapodás – Valamely tagállamban tartózkodási engedéllyel rendelkező és ott keresőtevékenység folytatására feljogosított tunéziai munkavállaló – A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve a munkafeltételek, a díjazás és az elbocsátás terén – A tartózkodási engedély érvényességi idejének csökkentése)

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 331/8

         A Bíróság (első tanács) 2006. december 14-i ítélete (Verwaltungsgericht Darmstadt – Németország előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Mohamed Gattoussi kontra Stadt Rüsselsheim
   (C-97/05. sz. ügy) (1)

   (Euro-mediterrán megállapodás - Valamely tagállamban tartózkodási engedéllyel rendelkező és ott keresőtevékenység folytatására feljogosított tunéziai munkavállaló - A hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve a munkafeltételek, a díjazás és az elbocsátás terén - A tartózkodási engedély érvényességi idejének csökkentése)
   (2006/C 331/12)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Verwaltungsgericht Darmstadt – Németország
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Mohamed Gattoussi

      Alperes: Stadt Rüsselsheim
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Verwaltungsgericht Darmstadt – Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló euro-mediterrán megállapodás (HL 1998., L 97., 2. o.) 64. cikkének értelmezése – Egy tagállamban foglalkoztatott tunéziai állampolgárságú munkavállaló – Egyenlő elbánás a munkafeltételek és a javadalmazás terén – A tartózkodási jog időbeli korlátozása, amely megszünteti a munkavállaló munkaviszonyát
   Rendelkező rész
   Az 1995. július 17-én Brüsszelben megkötött, egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai és másrészről a Tunéziai Köztársaság közötti társulás létrehozásáról szóló, az Európai Közösség és az Európai Szén és Acélközösség nevében az 1998. január 26-i 98/238/EK, ESZAK határozattal jóváhagyott euro-mediterrán megállapodás 64. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az joghatással bírhat a tunéziai állampolgár valamely tagállam területén való tartózkodási jogára, amennyiben az említett állampolgár részére e tagállam a tartózkodási engedély érvényességi idejét meghaladó időtartamra megfelelően engedélyezte, hogy területén keresőtevékenységet folytasson.

      (1)  HL C 106., 2005.4.30.


title: T-299/05. sz. ügy: A Shanghai Excell M&E Enterprise és a Shanghai Adeptech Precision által az Európai Unió Tanácsa ellen 2005. július 26-án benyújtott kereset

text:
               15.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 257/14

         A Shanghai Excell M&E Enterprise és a Shanghai Adeptech Precision által az Európai Unió Tanácsa ellen 2005. július 26-án benyújtott kereset
   (T-299/05. sz. ügy)
   (2005/C 257/27)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes(ek): Shanghai Excell M&E Enterprise és a Shanghai Adeptech Precision Company Limited, Shanghai, Kína [képviseli: R. MacLean solicitor]

      Alperes(ek): az Európai Unió Tanácsa
   A felperes(ek) kereseti kérelme(i)

               —

               semmisítse meg a 2005. április 28-i 692/2005/EK tanácsi rendeletet (1), amennyiben az a felperesre vonatkozik;

               —

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A vitatott rendelet dömpingellenes vámot vetett ki a felperesek kiskereskedelmi elektromos mérleg kivitelére, amelyet e termékeknek a 1408/2004/EK bizottsági rendelet (2) szerint nyilvántartásba vett behozatala tekintetében is visszamenőleg alkalmazni kellett. A rendelet felszólította az EU vámhatóságait, hogy fejezzék be a Kínai Népköztársaságból származó és a felperesek által gyártott termékek behozatalának nyilvántartásba vételét.
   A felperesek azt kérik, hogy az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg e rendeletet. Keresetük alátámasztására a 384/96/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának második bekezdése megsértésére hivatkoznak azzal, hogy a Bizottság az e cikkben előírt három hónapos határidő lejárta után döntött a piacgazdasági elbánás kérdéséről. Nyilvánvaló mérlegelési hibákra hivatkoznak továbbá annak megállapításával kapcsolatban, hogy a felperesek piacgazdasági körülmények között működnek-e. A felperesek ezeket az állítólagos hibákat a 384/96/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontja első bekezdése megsértésének tartják.
   A vitatott rendeletet a felperesek mint „újonnan jöttek” tekintetében elvégzett vizsgálat után fogadták el. A felperesek azt állítják, hogy a közösségi intézmények e vizsgálat során nem ugyanazt a módszert alkalmazták, mint amit az eredeti, a vám kivetéséhez vezető vizsgálat során, és ezért megsértették a 384/96/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (9) bekezdését is.
   A felperesek azt is állítják, hogy a közösségi intézmények nem a megfelelő standardok szerint végezték el a rendes értékre, az exportárra és a haszonkulcsra vonatkozó szempontok vizsgálatát, és ezért megsértették a 384/96/EK tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdése a) pontját és (10) bekezdését.
   Végül a felperesek szerint a vitatott rendelet nem azonosítja őket megfelelően, és mindkettőjük tekintetében hibás címet ad meg. Ezt lényeges ténybeli tévedésnek tartják.

      (1)  HL L 112., 2005.5.3., 42. o.

      (2)  HL L 256., 2004.8.3., 8. o.


title: C-47/15. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2016. június 7-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sélina Affum kontra Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la cour d’appel de Douai (Előzetes döntéshozatal — A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — 2008/115/EK irányelv — A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások — Őrizet — Jogellenes beutazás esetén szabadságvesztés-büntetést előíró nemzeti szabályozás — Az „átutazás” helyzete — Többoldalú visszafogadási megegyezés)

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/11

         A Bíróság (nagytanács) 2016. június 7-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Sélina Affum kontra Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la cour d’appel de Douai
   (C-47/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség - 2008/115/EK irányelv - A jogellenesen tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok visszatérésével kapcsolatos közös normák és eljárások - Őrizet - Jogellenes beutazás esetén szabadságvesztés-büntetést előíró nemzeti szabályozás - Az „átutazás” helyzete - Többoldalú visszafogadási megegyezés))
   (2016/C 296/15)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour de cassation

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sélina Affum

      Alperesek: Préfet du Pas-de-Calais, Procureur général de la cour d’appel de Douai

      Rendelkező rész

               1)

               A harmadik országok illegálisan [helyesen: jogellenesen] tartózkodó állampolgárainak visszatérésével kapcsolatban a tagállamokban használt közös normákról és eljárásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/115/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkének (1) bekezdését és 3. cikkének 2. pontját úgy kell értelmezni, hogy egy harmadik országbeli állampolgár jogellenesen tartózkodik valamely tagállam területén, és ennek alapján ezen irányelv hatálya alá tartozik, amennyiben e külföldi állampolgár a beutazási, tartózkodási vagy letelepedési feltételeknek való megfelelés nélkül e tagállamon utazik át a schengeni térséghez tartozó másik tagállamból érkező és az ezen térségen kívüli harmadik tagállamba tartó autóbusz utasaként.

               2)

               A 2008/115 irányelvet úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a jogellenes tartózkodáshoz vezető, belső határon keresztül való jogellenes beutazás puszta ténye miatt lehetővé teszi azon harmadik országbeli állampolgárral szemben szabadságvesztés alkalmazását, akinek tekintetében az ezen irányelvben foglalt kiutasítási eljárás még nem fejeződött be.
               Ez az értelmezés egyaránt érvényes, amikor az érintett állampolgárt az említett irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett megállapodás vagy megegyezés alapján valamely másik tagállam visszafogadhatja.

      (1)  HL C 118., 2015.4.13.


title: T-417/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. október 23-i ítélete — SFC Jardibric kontra OHIM — Aqua Center Europa (AQUA FLOW) (Közösségi védjegy — Törlési eljárás — AQUA FLOW közösségi ábrás védjegy — VAQUA FLOW korábbi nemzeti ábrás védjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — Törlés — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A belenyugvás általi jogvesztés hiánya — A 207/2009/EK rendelet 54. cikkének (2) bekezdése)

text:
               7.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/10

         A Törvényszék 2013. október 23-i ítélete — SFC Jardibric kontra OHIM — Aqua Center Europa (AQUA FLOW)
   (T-417/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Törlési eljárás - AQUA FLOW közösségi ábrás védjegy - VAQUA FLOW korábbi nemzeti ábrás védjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - Törlés - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A belenyugvás általi jogvesztés hiánya - A 207/2009/EK rendelet 54. cikkének (2) bekezdése)
   2013/C 359/17
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: SFC Jardibric (Saint-Jean-De-La-Ruelle, Franciaország) (képviselő: J. L. Fourgoux ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: Ó. Mondéjar Ortuño meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Aqua Center Europa, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselő: M. J. Martín Izquierdo ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az Aqua Center Europa, SA és az SFC Jardibric közötti törlési eljárással kapcsolatban 2012. július 20-án hozott határozata (R 2230/2010-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék az SFC Jardibric-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 373., 2012.12.1.


title: C-307/08. sz. ügy: 2008. július 9-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/7

         2008. július 9-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Belga Királyság
   (C-307/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/09)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J.-P. Keppenne és R. Lyal meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Belga Királyság – mivel nem kerüli el a természetes személyeknek valamely másik tagállamban vagy az EGT/EFTA valamely államában illetőséggel rendelkező társaságok által fizetett osztalékok kettős adóztatását – nem teljesítette a EK 56. cikkből és az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 40. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Belga Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Keresetében a Bizottság úgy érvel, hogy a belga adójogi szabályozás igazolatlanul korlátozza a tőke szabad mozgását, amennyiben ugyanolyan módon adóztatja a természetes személyek részére a más tagállamban vagy az Európai Gazdasági Térség valamely államában illetőséggel rendelkező társaságok által fizetett osztalékokat (bejövő osztalékok), mint a Belgiumban illetőséggel rendelkező társaságok által fizetett osztalékokat (belföldi osztalékok), figyelmen kívül hagyva az osztalékok forrása szerinti államban fizetett forrásadót. Az ilyen szabályozás hátrányos helyzetbe hozza a határokon átnyúló tőkeügyleteket annyiban, amennyiben visszatartja az egyes adófizetőket attól, hogy külföldi társaságok részvényeibe fektessenek be, miközben a más tagállamban székhellyel rendelkező társaságok számára akadályozza a tőkegyűjtést Belgiumban.


title: T-567/13. sz. ügy: 2013. október 29-én benyújtott kereset — Sharp kontra OHIM (BIG PAD)

text:
               25.1.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 24/24

         2013. október 29-én benyújtott kereset — Sharp kontra OHIM (BIG PAD)
   (T-567/13. sz. ügy)
   2014/C 24/42
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Sharp KK (Oszaka, Japán) (képviselők: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda és E. Armero ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az OHIM második fellebbezési tanácsának 2013. augusztus 5-i határozatát (R 2131/2012-2. sz. ügy);

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: A „BIG PAD” szóelemeket magában foglaló ábrás védjegy a 9. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 10 887 231. sz. védjegybejelentés

      Az elbíráló határozata: az elbíráló a lajstromozást megtagadta.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: A 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának megsértése.


               27.4.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 133/3

         Norges Høyesterett 2016. december 14-én kelt tanácsadó vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a Torbjørn Selstad Thue és Norvég Rendőrszakszervezet (Politiets Fellesforbund) kontra az Igazságügyi és Közbiztonságügyi Minisztérium által képviselt Norvég Kormány ügyben
   (E-19/16. sz. ügy)
   (2017/C 133/03)
   Norges Høyesterett (Norvégia Legfelsőbb Bírósága) 2016. december 14-i, a Bíróság Hivatalához 2016. december 14-én beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a Torbjørn Selstad Thue és Norvég Rendőrszakszervezet (Politiets Fellesforbund) kontra az Igazságügyi és Közbiztonságügyi Minisztérium által képviselt Norvég Kormány ügyben, az alábbi kérdéseket illetően:

               1.

               Ha a munkavállaló állandó vagy szokásos szolgálati helyétől eltérő, a munkáltató által rendelt szolgálati helyre és/vagy helyről történő utazással töltött ideje a rendes munkaidőn kívül esik, az utazás tekinthető-e a 2003/88/EK irányelv 2. cikke értelmében munkaidőnek?

               2.

               Amennyiben az I. kérdésben leírt utazás önmagában nem sorolható be munkaidőnek, milyen jogi szempontot és vonatkozó elemeket vegyenek figyelembe annak értékelése során, hogy az utazással töltött idő mindazonáltal minősíthető-e munkaidőnek? E kérdés részeként az EFTA-Bíróság véleménye szükséges arra vonatkozóan, hogy az utazás során végzett munka mennyiségét illetően kell-e intenzitás-elemzést végezni.

               3.

               Az I. és II. kérdés alapján készítendő értékeléseket befolyásolja-e, hogy a munkáltató milyen gyakran határoz meg az állandó vagy szokásos szolgálati helytől eltérő szolgálati helyet?


title: T-444/12. sz. ügy: A Törvényszék 2014. október 16-i ítélete – Novartis kontra OHIM – Tenimenti Angelini (LINEX) [ „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A LINEX közösségi szóvédjegy bejelentése — A korábbi LINES PERLA nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 76. cikke (1) bekezdésének vége — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” ]

text:
               24.11.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 421/32

         A Törvényszék 2014. október 16-i ítélete – Novartis kontra OHIM – Tenimenti Angelini (LINEX)
   (T-444/12. sz. ügy) (1)

   ([„Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A LINEX közösségi szóvédjegy bejelentése - A korábbi LINES PERLA nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 76. cikke (1) bekezdésének vége - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”])
   2014/C 421/44
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Novartis AG (Bázel, Svájc) (képviselő: M. Douglas ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: P. Bullock meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Tenimenti Angelini SpA (Montalcino, Olaszország) (képviselő: R. Almaraz Palmero ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Tenimenti Angelini SpA és a Novartis AG közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. augusztus 6-án hozott határozata (R 414/2011-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2012. augusztus 6-án hozott határozatát (R 414/2011-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az OHIM viseli a saját, valamint a felperes költségeit.

               3)

               A beavatkozó viseli a saját költségeit.

      (1)  HL C 399., 2012.12.22.


title: C-640/15. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2017. január 25-i ítélete (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tomas Vilkas ellen kibocsátott európai elfogatóparancs (Előzetes döntéshozatal — Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Európai elfogatóparancs — 23. cikk — A keresett személy átadásának határideje — Új átadási időpontban való többszöri megállapodás lehetősége — A keresett személynek az átadásával szembeni ellenállása — Vis maior)

text:
               13.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2017. január 25-i ítélete (a Court of Appeal [Írország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Tomas Vilkas ellen kibocsátott európai elfogatóparancs
   (C-640/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Európai elfogatóparancs - 23. cikk - A keresett személy átadásának határideje - Új átadási időpontban való többszöri megállapodás lehetősége - A keresett személynek az átadásával szembeni ellenállása - Vis maior))
   (2017/C 078/05)
   Az eljárás nyelve: angol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Court of Appeal

      Az alapeljárásban részt vevő fél

   Tomas Vilkas

      Rendelkező rész

   A 2009. február 26-i 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított, az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 23. cikkének (3) bekezdését akképpen kell értelmezni, hogy az alapeljárásban szereplőhöz hasonló helyzetben a végrehajtó és a kibocsátó hatóság e rendelkezés alapján új átadási időpontban egyezik meg, amennyiben a keresett személynek az említett rendelkezés alapján megállapított első új átadási időpontot követő tíz napon belüli átadása e személy ismételt ellenállása miatt nem lehetséges, feltéve hogy rendkívüli körülmények miatt a hatóságok ezt az ellenállást nem láthatták előre, és az ellenállásnak az átadásra gyakorolt következményeit az említett hatóságok a legnagyobb gondosság mellett sem kerülhették el, aminek a vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
   A 2009/299/IB tanácsi kerethatározattal módosított 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 15. cikkének (1) bekezdését és 23. cikkét akképpen kell értelmezni, hogy ugyanezen hatóságok az e 23. cikkben meghatározott határidők lejárta esetén továbbra is kötelesek új átadási időpontban megegyezni.

      (1)  HL C 59., 2016.2.15.


title: T-310/09 és T-383/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. április 12-i ítélete — Fuller & Thaler Asset Management kontra OHIM (BEHAVIOURAL INDEXING és BEHAVIOURAL INDEX) ( „Közösségi védjegy — BEHAVIOURAL INDEXING és BEHAVIOURAL INDEX közösségi szóvédjegyek lajstromozása iránti kérelmek — Feltétlen kizáró ok — Leíró jelleg — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja” )

text:
               28.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 160/19

         A Törvényszék 2011. április 12-i ítélete — Fuller & Thaler Asset Management kontra OHIM (BEHAVIOURAL INDEXING és BEHAVIOURAL INDEX)
   (T-310/09 és T-383/09. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - BEHAVIOURAL INDEXING és BEHAVIOURAL INDEX közösségi szóvédjegyek lajstromozása iránti kérelmek - Feltétlen kizáró ok - Leíró jelleg - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja)
   2011/C 160/28
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fuller & Thaler Asset Management, Inc. (San Mateo, Egyesült Államok) (képviselő: S. Malynicz barrister)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: D. Botis meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   A T-310/09. sz. ügyben az OHIM nagytanácsának a BEHAVIOURAL INDEXING szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2009. április 28-i határozatával (R 323/2008-G. sz. ügy) szemben benyújtott kereset, és a T-383/09. sz. ügyben az OHIM első fellebbezési tanácsának a BEHAVIOURAL INDEX szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó, 2009. június 11-i határozatával (R 323/2008-G. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék ítélethozatal céljából egyesíti a T-310/09. és a T-383/09. sz. ügyet.

               2.

               A Törvényszék a kereseteket elutasítja.

               3.

               A Törvényszék a Fuller & Thaler Asset Management, Inc.-et kötelezi a T-310/09. és a T-383/09. sz. ügyben saját költségei valamint a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 244., 2009.10.10.


title: T-318/05. sz. ügy: 2005. augusztus 17-én benyújtott kereset – Johan De Geest kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/25

         2005. augusztus 17-én benyújtott kereset – Johan De Geest kontra az Európai Unió Tanácsa
   (T-318/05. sz. ügy)
   (2005/C 281/46)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Johan De Geest (Rhode-St-Genèse, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, X. Martin M., A. Coolen, J-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg a Tanácsnak a felperes A6 vagy A7 – 2004. május 1-je után A*10, illetve A*8 – besorolási fokozatba való felvétele iránti kérelmét elutasító 2005. január 3-i határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes által előadott jogalapok és fontosabb érvek a T-164/05. sz., De Geest kontra Tanács ügyben (1) előadottakkal megegyeznek.

      (1)  HL C 171., 5005.7.9., 28. o.


title: T-214/10. sz. ügy: A Törvényszék 2013. május 30-i ítélete — Moselland kontra OHIM — Renta Siete (DIVINUS) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A DIVINUS közösségi szóvédjegy bejelentése — A MOSELLAND Divinum korábbi nemzeti ábrás védjegy — A korábbi oltalom fennállása, érvényessége és terjedelme — Bizonyíték)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/62

         A Törvényszék 2013. május 30-i ítélete — Moselland kontra OHIM — Renta Siete (DIVINUS)
   (T-214/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A DIVINUS közösségi szóvédjegy bejelentése - A MOSELLAND Divinum korábbi nemzeti ábrás védjegy - A korábbi oltalom fennállása, érvényessége és terjedelme - Bizonyíték)
   2013/C 225/139
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Moselland eG — Winzergenossenschaft (Bernkastel-Kues, Németország) (képviselő: M. Dippelhofer, ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: kezdetben S. Schäffner, később D. Walicka, meghatalmazottak)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Renta Siete, SL (Albacete, Spanyolország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Moselland eG — Winzergenossenschaft és Renta Siete közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2010. február 22-én hozott határozata (R 1204/2009-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának 2010. február 22-én hozott határozatát (R 1204/2009-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2.

               Az OHIM maga viseli a saját költségeit, valamint a Moselland eG — Winzergenossenschaft-nak a fellebbezési tanács és a Törvényszék előtti eljárás során felmerült költségeit.

      (1)  HL C 195., 2010.7.17.


title: C-445/05. sz. ügy: A Bundesfinanzhof  2005. október 20-i  végzésével a Werner Haderer kontra Finanzamt Wilmersdorf ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               11.3.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 60/19

         A Bundesfinanzhof 2005. október 20-i végzésével a Werner Haderer kontra Finanzamt Wilmersdorf ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-445/05. sz. ügy)
   (2006/C 60/37)
   Az eljárás nyelve: német
   A Bundesfinanzhof 2005. október 20-i végzésével, amely 2005. december 14-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a Werner Haderer kontra Finanzamt Wilmersdorf ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Bundesfinanzhof a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Kizárólag abban az esetben kell-e adómentességben részesíteni a 77/388/EGK irányelv (1) 13. cikke A. része (1) bekezdésének j) pontja szerint valamely magántanár iskolai és felsőfokú oktatási tevékenységét, ha a magántanár az oktatási szolgáltatást közvetlenül a tanulóknak/hallgatóknak, mint szolgáltatást igénybevevőknek nyújtja, tehát a magántanárt utóbbiak fizetik, vagy elegendő, ha a magántanár az oktatási szolgáltatást az iskolának vagy felsőfokú oktatási intézménynek, mint szolgáltatást igénybevevőnek nyújtja?

      (1)  HL 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-138/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. május 20-i ítélete (Tribunale Ordinario di Palermo (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Todaro Nunziatina & C. SNC kontra Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professinale e dell’Emigrazione dells regione Sicilia (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Állami támogatások — A Bizottság határozatai — Értelmezés — Szicília tartomány által a képzési vagy munkaszerződést kötő vagy az ilyen szerződést határozatlan időre szóló szerződéssé átalakító vállalkozásoknak nyújtott támogatások — A támogatások nyújtásának határideje — Költségvetési korlátok — Késedelmi kamat — Elfogadhatatlanság)

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/12

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. május 20-i ítélete (Tribunale Ordinario di Palermo (Olaszország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Todaro Nunziatina & C. SNC kontra Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professinale e dell’Emigrazione dells regione Sicilia
   (C-138/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Állami támogatások - A Bizottság határozatai - Értelmezés - Szicília tartomány által a képzési vagy munkaszerződést kötő vagy az ilyen szerződést határozatlan időre szóló szerződéssé átalakító vállalkozásoknak nyújtott támogatások - A támogatások nyújtásának határideje - Költségvetési korlátok - Késedelmi kamat - Elfogadhatatlanság)
   2010/C 179/18
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunale Ordinario di Palermo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Todaro Nunziatina & C. SNC

      Alperes: Assessorato del Lavoro e della Previdenza Sociale, della Formazione Professinale e dell’Emigrazione dells regione Sicilia

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunale Ordinario di Palermo — Állami támogatások — A Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15-i 27. tartományi törvényére vonatkozó, 1995. december 11-i SG (95) D/15975. sz. bizottsági határozat, valamint Szicília által a képzési vagy munkaszerződést kötő vagy a képzési és munkaszerződést határozatlan időre szóló szerződéssé átalakító vállalkozásoknak nyújtott támogatásokról szóló, 2002. október 16-i 2003/195/EK bizottsági határozat (HL L 77., 57. o.) hatálya

      Rendelkező rész

               1.

               Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15-i 27. tartományi törvényére vonatkozó, 1995. december 11-i SG (95) D/15975. sz. bizottsági határozatot (NN 91/A/95. sz. állami támogatás) úgy kell értelmezni, hogy az elismerte a fenti 27. tartományi törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt két olyan intézkedésből álló támogatási program közös piaccal való összeegyeztethetőségét, amelyek esetén a támogatások nem halmozhatók, és amelyek indokának — nevezetesen a munkavállaló alkalmazásának vagy a szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé történő átalakításának — 1996. december 31-e előtt kell bekövetkeznie, azonban az e támogatások alapján történő folyósítás ezen időpont után is folytatódhat, amennyiben az alkalmazandó nemzeti költségvetési és pénzügyi szabályok ezzel nem ellentétesek, és amennyiben betartják az Európai Közösségek Bizottsága által jóváhagyott költségvetési keretösszeget.

               2.

               Az Olaszország által Szicília tartományban végrehajtani kívánt foglalkoztatási célú támogatási programról szóló, 2002. október 16-i 2003/195/EK bizottsági határozat — C 56/99. sz. (korábbi N 668/97. sz.) 1. cikkét úgy kell értelmezni, hogy Szicília tartománynak a tartomány 1997-es költségvetési évére vonatkozó költségvetésének az általános tartalékaiban foglalt céltartalékok felhasználására vonatkozó kiadások engedélyezéséről szóló, 1997. május 27-i 16. tartományi törvénye 11. cikkének (1) bekezdésében szereplő támogatási program Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15-i 27. tartományi törvénye 10. cikkében foglalt támogatástól eltérő, új támogatásnak minősül. A fenti 1. cikk kizárja a támogatások nyújtását a képzési és munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalók 1997. január 1-jét követő felvétele, illetve a képzési és munkaszerződések 1997. január 1-jét követő, határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítása esetén.

               3.

               Az érintett tagállamnak kell meghatároznia az eljárásban részt vevő felet, akire azon bizonyítási teher hárul, hogy Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15-i 27. tartományi törvénye 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában szereplő és az SG (95) D/15975. sz. határozattal jóváhagyott támogatási intézkedések számára biztosított költségvetési keretösszeget nem merítették ki.

               4.

               Az SG (95) D/15975. sz. határozattal jóváhagyott támogatások késedelmes kifizetése esetén az e határozatot követő időszakra esetlegesen járó törvényes kamatok összege nem tartozik bele az e határozattal engedélyezett költségvetési keretösszegbe. A kamat mértéke és az e kamat alkalmazására vonatkozó részletes szabályok a nemzeti jog hatálya alá tartoznak.

      (1)  HL C 153., 2009.7.4.


title: C-122/07. P. sz. ügy: A T-203/06. sz., Eurostrategies sprl kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 1-jén hozott ítélet ellen az Eurostrategies SPRL által 2007. február 28-án benyújtott fellebbezés

text:
               28.4.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/32

         A T-203/06. sz., Eurostrategies sprl kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2006. december 1-jén hozott ítélet ellen az Eurostrategies SPRL által 2007. február 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-122/07. P. sz. ügy)
   (2007/C 95/60)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Fellebbező: Eurostrategies SPRL (képviselők: R. A. Lang és S. Crosby solcitorok)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága
   A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-203/06. sz. ügyben 2006. december 1-jén hozott végzését kizárólag az indokolást érintően;

               —

               rendelje el, hogy a fellebbezés költségeit a fellebbező számára meg kell téríteni.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbező a következőkre hivatkozik:

               1.

               Az Elsőfokú Bíróság megszegte az európai emberi jogi egyezmény 6. cikkének (1) bekezdésében és az EU-Szerződésben előírt fegyveregyenlőség elvét, mivel megtagadta a fellebbező álláspontjának meghallgatását arra vonatkozóan, hogy a fellebbező megkapta-e a feltételezett „ideiglenes választ”, amely, amennyiben a fellebbező azt megkapta volna, tizenöt nappal meghosszabbította volna a Bizottság határidejét, ezáltal szükségtelenné téve a kereset megindítását a Bíróság előtt.
               Ezenfelül az Elsőfokú Bíróság megtagadta a fellebbező álláspontjának meghallgatását a második levélre vonatkozóan, amelyet a Bizottság állítása szerint email-ben küldött el, de amely a fellebbező szerint valójában fax útján került továbbításra.

               2.

               Az Elsőfokú Bíróság megszegte az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet (1), mivel azt állapította meg, hogy a Bizottság jogosult volt a rendelet 8. cikkének (2) bekezdése szerinti 15 napos határidő-meghosszabbítára, anélkül, hogy az ilyen meghosszabbításhoz szükséges feltételek teljesülése bizonyított lett volna. Az egyik szükséges feltétel az, hogy „a kérelmezőt erről előzetesen értesítették”. A Bizottság által szolgáltatott egyedüli bizonyíték azonban arra a tényre vonatkozott, hogy az email-t elküldték, arra azonban nem, hogy az meg is érkezett. A fellebbező szerint az email nem vált ki joghatást addig, amíg a címzett azt el nem olvassa. Az értesítés ezért nem történt meg, így az 1049/2001 rendelet 8. cikke (2) bekezdésének feltételei nem teljesültek.

               3.

               Az Elsőfokú Bíróság kötelező eljárási szabályt szegett meg azáltal, hogy a döntése meghozatalakor nem mérlegelte az érdekeket. A fellebbező az érdekek mérlegelésének szükségességére vonatkozó példaként az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága 1991. május 2-i eljárási szabályzata 47. cikkének 1. §-ára és 67. cikkének 3. §-ára hivatkozik.

               4.

               Az Elsőfokú Bíróság nyilvánvaló értékelési hibát követett el azáltal, hogy az előtte lévő bizonyíték nyilvánvaló jelentését elferdítette; a bizonyíték semmilyen módon nem utal arra, hogy a Bizottság a fellebbezőt értesítette a 15 napos meghosszabbítás iránti kérelméről.

               5.

               A 4. jogalap mellett másodlagosan az Elsőfokú Bíróság megsértette a közösségi jogot azzal a megállapítással, hogy az email a küldéssel, és nem a címzetthez való megérkezéssel vált ki joghatást.

      (1)  HL L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.


title: T-438/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 11-i végzése – Daishowa Seiki kontra OHIM – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/42

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. május 11-i végzése – Daishowa Seiki kontra OHIM – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft (BIG PLUS)
   (T-438/05. sz. ügy) (1)

   (2007/C 155/76)

      Az eljárás nyelve: angol

   Az első tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 96., 2006.4.22.


title: C-414/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-202/10. RENV. sz., Stichting Woonlinie és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2015. május 12-én hozott végzése ellen a Stichting Woonlinie és társai által 2015. július 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 337/8

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-202/10. RENV. sz., Stichting Woonlinie és társai kontra Európai Bizottság ügyben 2015. május 12-én hozott végzése ellen a Stichting Woonlinie és társai által 2015. július 29-én benyújtott fellebbezés
   (C-414/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 337/10)
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Fellebbezők: Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede (képviselők: P. Glazener advocaat és L. Hancher professzor)

      A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Belga Királyság, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               a felhozott jogalapoknak megfelelően egészben vagy részben helyezze hatályon kívül a Törvényszék (hetedik tanács) T-202/10. RENV. sz. ügyben 2015. május 12-én hozott végzését;

               —

               az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé, hogy az a Bíróság jogi megítélésével összhangban újból hozzon határozatot;

               —

               a Bizottságot kötelezze a jelen eljárással, valamint a Törvényszék előtti eljárással kapcsolatban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az első jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot, tévesen ítélte meg a releváns tényeket, és nem megfelelően indokolta meg a végzést, amikor megállapította, hogy a kereset valójában a 17. cikk szerinti levél ellen irányul, és hogy a bírósági felülvizsgálat erre nem terjedhet ki. Értékelése során a Törvényszék figyelmen kívül hagyja, hogy az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdése szerint a határozat jogkövetkezményeit az igazolja, hogy a korábbi helyzet a Szerződéssel összeegyeztethetetlen volt. A Törvényszék a TF1-ítéletet hibásan értelmezi, mivel abból azt veszi ki, hogy a megtámadott határozat Törvényszék általi vizsgálatának azon kérdésre kell korlátozódnia, hogy a Bizottság helyesen értékelte-e a Hollandia által vállalt kötelezettségeknek megfelelően módosított fennálló támogatási programnak a közös piaccal való összeegyeztethetőségét.
   A második jogalap azon alapul, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jogot, tévesen ítélte meg a releváns tényeket, és nem megfelelően indokolta meg a végzést, amikor megállapította, hogy a Bizottság által javasolt megfelelő intézkedések nem tartoznak a vizsgálatába, mivel azok csak javaslatokat tartalmaznak, és csak akkor nyernek kötelező jelleget, ha a holland hatóságok azokat elfogadják.


title: C-586/14. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2016. június 9-i ítélete (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vasile Budișan kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (Előzetes döntéshozatal — Belső adók — EUMSZ 110. cikk — Valamely tagállam által az első nyilvántartásba vételkor vagy a tulajdonjog első átíratásakor beszedett gépjárműadó — A más tagállamokból származó használt gépjárművek és a nemzeti piacon rendelkezésre álló hasonló gépjárművek közötti adósemlegesség)

text:
               16.8.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/10

         A Bíróság (kilencedik tanács) 2016. június 9-i ítélete (a Curtea de Apel Cluj [Románia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Vasile Budișan kontra Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
   (C-586/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Belső adók - EUMSZ 110. cikk - Valamely tagállam által az első nyilvántartásba vételkor vagy a tulajdonjog első átíratásakor beszedett gépjárműadó - A más tagállamokból származó használt gépjárművek és a nemzeti piacon rendelkezésre álló hasonló gépjárművek közötti adósemlegesség))
   (2016/C 296/13)
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Cluj

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Vasile Budișan

      Alperes: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj

      Rendelkező rész

   Az EUMSZ 110. cikket úgy kell értelmezni, hogy:

               —

               azzal nem ellentétes, ha valamely tagállam olyan gépjárműadót vezet be, amely a behozott használt járművek e tagállamban történő első nyilvántartásba vételét és az említett tagállamban már nyilvántartásba vett járművek tulajdonjogának ugyanezen államban történő első átírását terheli;

               —

               azzal ellentétes, ha e tagállam mentesíti ezen adó alól a már nyilvántartásba vett olyan járműveket, amelyek vonatkozásában megfizették és nem térítették vissza a korábban hatályos, az unós joggal összeegyeztethetetlennek ítélt adót.

      (1)  HL C 107., 2015.3.30.


title: Az Elsőfokú Bíróság ítélete (2004. december 13.) a T-8/03. sz. El Corte Inglés, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Közösségi védjegy – Az EMILIO PUCCI ábrás védjegy – Az EMIDIO TUCCI nemzeti ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása – A bejegyzés részleges elutasítása)

text:
               19.2.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 45/23

      AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (2004. december 13.)
   a T-8/03. sz. El Corte Inglés, SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Közösségi védjegy - Az EMILIO PUCCI ábrás védjegy - Az EMIDIO TUCCI nemzeti ábrás védjegyek jogosultjának felszólalása - A bejegyzés részleges elutasítása)
   (2005/C 45/52)
   Az eljárás nyelve: olasz
   A T-8/03. sz., El Corte Inglés, SA, székhelye: Madrid (Spanyolország), képviseli J. Rivas Zurdo, ügyvéd, kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (meghatalmazott: P. Bullock és O. Montalto) ügyben, amelyben az OHIM fellebbezési tanácsa előtt folyó eljárásban félként, a Bíróság előtt pedig beavatkozóként részt vett az Emilio Pucci Srl, székhelye: Firenze (Olaszország), képviselik P. L. Roncaglia, G. Lazzaretti és M. Boletto, ügyvédek, az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2002. október 3-án hozott, az EMIDIO TUCCI nemzeti ábrás védjegyek jogosultjának az EMILIO PUCCI ábrás védjegy közösségi védjegyként történő bejegyzése elleni felszólalására vonatkozó határozata (R 700/2000-4. sz. és R 746/2000-4. sz. egyesített ügyek) elleni kereset tárgyában, az Elsőfokú Bíróság (második tanács), tagjai: J. Pirrung, elnök, és A. W. H. Meij és N. J. Forwood, bírák; hivatalvezető: J. Palacio González, 2004. december 13-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi a felperest a költségek viselésére.

      (1)  HL C 70., 2003. 3. 22.


title: F-23/07. sz. ügy: 2007. március 19-én benyújtott kereset – M kontra EMEA

text:
               26.5.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 117/35

         2007. március 19-én benyújtott kereset – M kontra EMEA
   (F-23/07. sz. ügy)
   (2007/C 117/55)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: M (Broxbourne, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Gyógyszerügynökség (EMEA)
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az Európai Gyógyszerügynökség ügyvezető igazgatójának a felperes rokkantsági bizottság összehívása iránti kérelmét elutasító, 2006. október 25-i határozatát;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az Európai Gyógyszerügynökséget 100 000 euró kártérítés címén történő megfizetésére közszolgálati kötelezettségszegés miatt;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes, aki az Európai Gyógyszerügynökség ideiglenes alkalmazottja, 2005. március 17-én munkahelyi balesetet szenvedett, melynek következtében munkaképtelenné vált. 2006. február 14-én értesítették arról, hogy szerződését 2006. október 15-ét követően nem tudják meghosszabbítani. A felperes rokkantsági bizottság összehívása iránti kérelmét elutasították.
   Fellebbezése alátámasztására a felperes különösen az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 31. cikkének (1) bekezdésére és 33. cikkének (1) bekezdésére hivatkozik, ahogyan azt a Közszolgálati Törvényszék az F-119/05. sz., Gesner kontra OHIM ügyben 2007. január 16-án hozott ítéletében (az EBHT-ban még nem tették közzé) értelmezte.


title: C-18/08. sz. ügy: A Tribunal d'instance de Bordeaux (Franciaország) által 2008. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Foselev Sud-Ouest SARL kontra Administration des douanes et des droits indirects

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/19

         A Tribunal d'instance de Bordeaux (Franciaország) által 2008. január 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Foselev Sud-Ouest SARL kontra Administration des douanes et des droits indirects
   (C-18/08. sz. ügy)
   (2008/C 79/32)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Tribunal d'instance de Bordeaux.
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Foselev Sud-Ouest SARL.

      Alperes: Administration des douanes et des droits indirects.
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló, 1999. június 17-i 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja lehetőséget nyújt arra, hogy a tagállamok a gépjárművek bizonyos kategóriáit mentesítsék. Ennek keretében a Bizottság 2005. június 20-i határozatában (2) a gépjárművek bizonyos kategóriáinak mentesítését illetően Franciaország számára adott engedély közvetlenül alkalmazandó-e a magánszemélyekre, vagy ellenkezőleg, Franciaországnak címzett határozat lévén nemzeti átültető intézkedésre van szükség?

      (1)  HL L 187., 42. o.

      (2)  A nehéz tehergépjárművekre egyes infrastruktúrák használatáért kivetett díjakról szóló 1999/62/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 6. cikke (2) bekezdésének b) pontja értelmében Franciaország gépjárműadó alóli mentesség iránt benyújtott kérelméről szóló, 2005. június 20-i bizottsági határozat (HL L 158., 23. o.).


title: T-158/04. sz. ügy: Erich Drazdansky által 2004. április 26-án a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ellen benyújtott kereset

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/19

         Erich Drazdansky által 2004. április 26-án a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ellen benyújtott kereset
   (T-158/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/36)
   Az eljárás nyelve: az eljárási szabályzat 131. cikkének (2) bekezdése szerint határozandó meg - A nyelv, amelyen a keresetlevelet megfogalmazták: német.
   Erich Drazdansky, lakóhely: Wiener Neustadt (Ausztria), képviseli A. Leeb Rechtsanwalt, 2004. április 26-án keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) ellen.
   A fellebbezési tanács előtt félként szerepelt továbbá a The Concentrate Manufacturing Company of Ireland, amely a Seven-Up International név alatt is tevékenykedik, székhely: Hamilton (Bermuda).
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri az Elsőfokú Bíróságtól:

               —

               úgy változtassa meg a megtámadott határozatot, hogy állítsa helyre az eredeti állapotot;

               —

               adott esetben semmisítse meg a Hivatal határozatát és kötelezze új határozat meghozatalára a kérelem tekintetében;

               —

               mindenképpen kötelezze az alperest ezen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A felperes védjegybejelentési kérelmet nyújtott be a Hivatalhoz az „UUP'S” szómegjelölés lajstromozása iránt a 32. áruosztály vonatkozásában (a bejelentés száma: 001 968 676). E védjegy bejegyzése ellen a The Concentrate Manufacturing Company of Ireland felszólalással élt, amely a 30. és 32. áruosztályban található áruk vonatkozásában az „UP” közösségi és spanyol szóvédjegy jogosultja.
   A felszólalási osztály 2003. július 31-én hozott, és faxon 2003. augusztus 1-jén közölt határozatával a felszólalásnak helyt adott. 2003. október 1-jén kelt, a Hivatalhoz 2003. október 7-én érkezett levelével a felperes e határozat ellen fellebbezéssel élt. A fellebbezési tanács hivatala 2003. október 23-i levelében tájékoztatta a felperest, hogy fellebbezését nem a megfelelő határidőn belül nyújtotta be és felszólította, hogy a kérdésben foglaljon állást. Ezt követően a felperes az eredeti állapot visszaállítására irányuló kérelmet nyújtott be. 2004. március 3-i határozatával a második fellebbezési tanács e kérelmet és a felperes fellebbezését elutasította.
   A felperes előadja, hogy képviselője a fellebbezést a határidő utolsó napján írta alá és azon postázandó iratokhoz tette, amelyeket faxon kell elküldeni. A fellebbezési illeték megfizetése után a postázással megbízott alkalmazott a postázandó iratot tévedésből nem a fax útján elküldendő iratok közé tette vissza, hanem azok közé, amelyeket ajánlott levélként kell elküldeni.
   A felperes arra hivatkozik, hogy a Hivatal megtámadott határozatában a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK rendeletnek az eredeti állapot visszaállítására vonatkozó szabályait helytelenül alkalmazta. A szabályok helyes alkalmazása esetén a Hivatalnak arra az eredményre kellett volna jutnia, hogy jelen esetben fennállnak az eredeti állapot helyreállításának feltételei, mivel nem történt olyan szervezeti mulasztás, amely a helyreállítást megakadályozná, és mivel a díjszabályzatban a díjak késedelmes megfizetésére vonatkozó szabályok analógia útján alkalmazandók lettek volna.
   A felperes előadja, hogy jelen esetben egy kisebb súlyú tévedésről van szó, amelyet gazdaságilag ésszerű szervezeti intézkedésekkel nem lehetett volna megakadályozni. Azt is figyelembe kell venni, hogy a felszólalási eljárásban az ellenérdekű félnek semmiféle eljárásjogi hátránya nem keletkezik.


title: T-143/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – EE kontra OHIM (Sárga színű alapon fehér pontok ábrázolása) („Közösségi védjegy — Egy sárga színű alapon fehér pontokat ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése — Feltétlen kizáró ok — Megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)

text:
               26.10.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 354/32

         A Törvényszék 2015. szeptember 10-i ítélete – EE kontra OHIM (Sárga színű alapon fehér pontok ábrázolása)
   (T-143/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - Egy sárga színű alapon fehér pontokat ábrázoló közösségi ábrás védjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja”))
   (2015/C 354/36)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: EE Ltd (Hatfield, Egyesült Királyság) (képviselő: P. Brownlow solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: M. Rajh meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának egy sárga színű alapon fehér pontokat ábrázoló ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2013. november 27-én hozott határozata (R 703/2013-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az EE Ltd-et kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 135., 2014.5.5.


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) 2005. szeptember 15. a C-37/03. P. sz., BioID AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (Fellebbezés – Közösségi védjegy – A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja – Szó- és ábrás védjegy – BioID – Feltétlen kizáró ok – Megkülönböztető képességgel nem rendelkező védjegy)

text:
               29.10.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 271/1

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   2005. szeptember 15.
   a C-37/03. P. sz., BioID AG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - Szó- és ábrás védjegy - BioID - Feltétlen kizáró ok - Megkülönböztető képességgel nem rendelkező védjegy)
   (2005/C 271/02)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-37/03. P. sz. ügyben, a BioID AG felszámolás alatt (székhelye: Berlin [Németország], képviseli: A. Nordemann ügyvéd) által a Bíróság alapokmányának 56. cikke alapján 2003. február 3-án benyújtott fellebbezése tárgyában, másik fél az eljárásban: a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviseli: A. von Mühlendahl és G. Schneider), a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, J.-P. Puissochet, S. von Bahr, J. Malenovský és A.Ó Caoimh (előadó) bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos, 2005. szeptember 15-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Hatályon kívül helyezi az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága T-91/01. sz., BioID kontra OHIM (BioID) ügyben 2002. december 5-én hozott ítéletét (EBHT 2002., II-5159. o.).

               2)

               Elutasítja a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) második fellebbezési tanácsa 2001. február 20-i határozata ellen irányuló keresetet.

               1)

               Kötelezi a fellebbezőt a két eljárás költségeinek viselésére.

      (1)  HL L 70., 2003.3.22.


title: C-99/14. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 11-i végzése – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) kontra Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság (Fellebbezés — Állami támogatások — 2010/787/EU határozat — A versenyképtelen szénbányák bezárását elősegítő állami támogatások — Az e támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének a megállapítására vonatkozó feltételek — A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke)

text:
               23.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/17

         A Bíróság (ötödik tanács) 2014. december 11-i végzése – Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) kontra Európai Unió Tanácsa, Európai Bizottság
   (C-99/14. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Állami támogatások - 2010/787/EU határozat - A versenyképtelen szénbányák bezárását elősegítő állami támogatások - Az e támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségének a megállapítására vonatkozó feltételek - A Bíróság eljárási szabályzatának 181. cikke))
   (2015/C 065/24)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón (Carbunión) Federación (képviselők: K. Dasai, solicitor és S. Cisnal de Ugarte, abogada)

      A többi fél az eljárásban: Európai Unió Tanácsa (képviselők: F. Florindo Gijón és P. Mahnič Bruni meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság a Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón-t (Carbunión) kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 112., 2014.4.14.


title: T-160/13. sz. ügy: A Törvényszék 2016. június 2-i ítélete – Bank Mellat kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika — Iránnal szemben hozott korlátozó intézkedések — Iráni pénzintézetekhez köthető pénzeszközök átutalásával kapcsolatos korlátozások — A Törvényszék hatásköre — Megsemmisítés iránti kereset — Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó, rendeleti jellegű jogi aktus — Közvetlen érintettség — Az eljáráshoz fűződő érdek — Elfogadhatóság — Arányosság — Indokolási kötelezettség — Az EUMSZ 215. cikk (3) bekezdésében szereplő jogi biztosítékok — Jogbiztonság — Az önkényes eljárás tilalma — Az alapvető jogok megsértése”)

text:
               11.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 251/21

         A Törvényszék 2016. június 2-i ítélete – Bank Mellat kontra Tanács
   (T-160/13. sz. ügy) (1)

   ((„Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben hozott korlátozó intézkedések - Iráni pénzintézetekhez köthető pénzeszközök átutalásával kapcsolatos korlátozások - A Törvényszék hatásköre - Megsemmisítés iránti kereset - Végrehajtási intézkedéseket maga után nem vonó, rendeleti jellegű jogi aktus - Közvetlen érintettség - Az eljáráshoz fűződő érdek - Elfogadhatóság - Arányosság - Indokolási kötelezettség - Az EUMSZ 215. cikk (3) bekezdésében szereplő jogi biztosítékok - Jogbiztonság - Az önkényes eljárás tilalma - Az alapvető jogok megsértése”))
   (2016/C 251/22)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Mellat (Teherán, Irán) (képviselők kezdetben: S. Zaiwalla, P. Reddy, F. Zaiwalla, Z. Burbeza, A. Meskarian solicitors, D. Wyatt QC, R. Blakeley és G. Beck barristers, később: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, A. Meskarian, D. Wyatt, R. Blakeley és G. Beck)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Bishop és I. Rodios meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozók: Európai Bizottság (képviselők: D. Gauci és M. Konstantinidis meghatalmazottak), Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselők kezdetben: S. Behzadi-Spencer, L. Christie és C. Brodie, később: C. Brodie és V. Kaye meghatalmazottak, segítőjük: S. Lee barrister)

      Az ügy tárgya

   Az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 267/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2012. december 21-i 1263/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 356., 34. o.) 1. cikke 15. pontjának megsemmisítése, vagy az említett rendelkezés annyiban történő megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben az nem ír elő a felperes esetére alkalmazandó kivételt, továbbá az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2012. október 15-i 2012/635/KKBP tanácsi határozat (HL L 282., 58. o.) 1. cikke 6. pontja alkalmazhatatlanságának megállapítása iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Bank Mellat saját költségein felül viseli az Európai Unió Tanács részéről felmerült költségeket.

               3)

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága, valamint az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 147., 2013.5.25.


title: C-423/12. sz. ügy: A Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Svédország) által 2012. szeptember17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Flora May Reyes kontra Migrationsverket

text:
               17.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 355/11

         A Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Svédország) által 2012. szeptember17-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Flora May Reyes kontra Migrationsverket
   (C-423/12. sz. ügy)
   2012/C 355/19
   Az eljárás nyelve: svéd

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Flora May Reyes

      Alperes: Migrationsverket

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Lehet-e úgy értelmezni a 2004/38 irányelv (1) 2. cikke 2. pontjának c) alpontját, hogy valamely tagállam bizonyos feltételek fennállása mellett előírhatja egy 21. éves vagy azt betöltött egyenes ági leszármazottnak — annak érdekében, hogy e személy eltartottnak, és ezáltal a 2004/38 irányelv 2. cikke 2. pontjának c) alpontja szerinti családtagnak minősüljön — azt, hogy próbáljon munkát keresni, kérjen segítséget megélhetéséhez a származási országa szerinti hatóságoktól, illetve eltartsa magát más módon, és mindez lehetetlennek bizonyuljon?

               2.

               A 2004/38 irányelv 2. cikke 2. pontjának c) alpontja szerinti „eltartott” fogalom értelmezése során van-e bármilyen jelentősége annak a ténynek, hogy valamely hozzátartozó — például életkorból, végzettségből és egészségi állapotból adódó személyes körülmények miatt — alkalmasnak tekinthető munkavállalásra, továbbá munkába akar állni a tagállamban, ami azt jelentené, hogy nem állnak fenn többé azok a körülmények, amelyek értelmében az e rendelkezés szerinti eltartott hozzátartozónak minősül?

      (1)  Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás: 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).


title: C-244/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (harmadik tanács) T-296/15. sz., Industrias Químicas del Vallés kontra Bizottság ügyben 2016. február 16-án hozott végzése ellen az Industrias Químicas del Vallés, S.A. által 2016. április 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               18.7.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/25

         A Törvényszék (harmadik tanács) T-296/15. sz., Industrias Químicas del Vallés kontra Bizottság ügyben 2016. február 16-án hozott végzése ellen az Industrias Químicas del Vallés, S.A. által 2016. április 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-244/16. P. sz. ügy)
   (2016/C 260/32)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Industrias Químicas del Vallés, S.A. (képviselők: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, C. Vila Gisbert ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének T-296/15. sz., Industrias Químicas del Vallés, S.A. (IQV) kontra Európai Bizottság ügyben 2016. február 16-án hozott végzését;

               —

               állapítsa meg az IQV által az (EU) 2015/408 bizottsági végrehajtási rendelet (1) megsemmisítése iránt benyújtott kereset elfogadhatóságát;

               —

               utalja vissza az ügyet az Európai Unió Törvényszéke elé, annak érdekében hogy a Törvényszék érdemben bírálja el a T-296/15. sz. ügyet;

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               i.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott végzésben azt állapította meg, hogy a megtámadott rendelet az Európai Unió működéséről szóló Szerződés 263. cikkének (4) bekezdése értelmében véve olyan rendeleti jellegű jogi aktus, amely a felperes tekintetében végrehajtási intézkedéseket tartalmaz.

               ii.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott végzésben azt állapította meg, hogy a megtámadott rendelet ellen benyújtott keresetének elfogadhatatlansága nem fosztja meg az IQV-t a hatékony bírósági jogorvoslattól.

               iii.

               A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott végzésben azt állapította meg, hogy az IQV nem volt személyében érintett a megtámadott rendelet által.

      (1)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 80. cikke (7) bekezdésének végrehajtásáról és a helyettesítésre jelölt anyagok jegyzékének létrehozásáról szóló, 2015. március 11-i (EU) 2015/408 bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 67., 18. o.)