title: A Közbeszerzési Panaszokat Vizsgáló Testület 2019. október 18-i tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a Scanteam AS kontra Norvégia Kormánya ügyben (E-8/19. sz. ügy)2020/C 23/10

text:
               23.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 23/10

      A Közbeszerzési Panaszokat Vizsgáló Testület 2019. október 18-i tanácsadói vélemény iránti kérelme az EFTA-Bírósághoz a Scanteam AS kontra Norvégia Kormánya ügyben
      (E-8/19. sz. ügy)
      (2020/C 23/10)
      A Közbeszerzési Panaszokat Vizsgáló Testület (Klagenemnda for offentlige anskaffelser) 2019. október 18-án kelt, a Bíróság Hivatalához 2019. október 18-án beérkezett levelében tanácsadói vélemény iránti kérelmet nyújtott be az EFTA-Bírósághoz a Scanteam AS kontra Norvégia Kormánya ügyben, az alábbi kérdést illetően:
      Alkalmazandó-e a 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv valamely EFTA állam harmadik országbeli (EGT-n kívüli) külképviselete által végrehajtott közbeszerzési eljárásra?


title: Az Abelia és a WTW AS 2019. november 26-án benyújtott keresete az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen (E-9/19. sz. ügy)2020/C 23/07

text:
               23.1.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 23/7

      Az Abelia és a WTW AS 2019. november 26-án benyújtott keresete az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen
      (E-9/19. sz. ügy)
      (2020/C 23/07)
      Az Abelia és a WTW AS 2019. november 26-án keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen. A kereset benyújtóit Espen Bakken ügyvéd képviseli (Arntzen de Besche Advokatfirma AS, P.O. Box 2734, Solli, 0204 Oslo, Norvégia).
      A felperesek azt kérik az EFTA-Bíróságtól, hogy

                  1.

                  semmisítse meg az EFTA Felügyeleti Hatóság 2019. július 10-i 57/19/COL sz. határozatát;

                  2.

                  kötelezze az EFTA Felügyeleti Hatóságot az eljárási költségek viselésére.

         Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

                  —

                  Az Abelia egy szakmai és munkáltatói érdekképviseleti szervezet, amely a legnagyobb norvég munkáltatói érdekképviseleti szervezet, az NHO (a norvég üzleti és ipari szövetség) részét képezi.

                  —

                  A WTW AS egy szoftverfejlesztő vállalat és az Abelia szakmai szervezet tagja, amely innovatív műszaki megoldásokat kínál ügyfeleinek számos különböző üzleti szegmensben. A WTW emellett jelen van az e-egészségügyi ágazatban, és közvetlen versenyben áll a közegészségügy terén alkalmazott azon e-egészségügyi megoldásokkal, amelyeket az EFTA Felügyeleti Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) a vitatott határozatban megvizsgált.

                  —

                  A vitatott határozat a nemzeti e-egészségügyi megoldás biztosításával megbízott közszervezetnek nyújtott, bejelentett finanszírozására vonatkozik.

                  —

                  A norvég kormány nem tekintette állami támogatásnak az összekapcsolt e-egészségügyi tevékenységekhez nyújtott állami finanszírozást, mivel azok nem minősültek az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „gazdasági tevékenységnek”, de 2019. május 3-án bejelentést tett a jogbiztonság érdekében.

                  —

                  A Hatóság 2019. július 10-én a felügyeleti és bírósági megállapodás 4. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadta a vitatott határozatot, amelyben arra a következtetésre jutott, hogy a Norsk Helsenett SF és a norvég e-egészségügyi igazgatóság a norvég egészségügyi ágazat jelenlegi szervezeti felépítése szerint nem minősül e-egészségügyi megoldásokat biztosító „vállalkozásnak”.

                  —

                  A vitatott határozatban a Hatóság megállapította azt is, hogy az intézkedések révén a Norsk Helsenett SF nem jutott az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyhöz.

                  —

                  A felperesek kifogásolják, hogy a Hatóság anélkül fogadta el az állami támogatáshoz kapcsolódó vitatott határozatot, hogy hivatalos vizsgálatot indított volna, és ezzel megsértette a felperesek eljárási jogait.

                  —

                  Ezért a felperesek a vitatott határozat megsemmisítésére kérik az EFTA-Bíróságot.


title: T-827/19. sz. ügy: 2019. december 2-án benyújtott kereset – Gáspár kontra Bizottság

text:
               24.2.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 61/48

      2019. december 2-án benyújtott kereset – Gáspár kontra Bizottság
      (T-827/19. sz. ügy)
      (2020/C 61/61)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Gáspár Norbert (Mensdorf, Luxembourg) (képviselő: R. Wardyn ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2018. május 23-i határozatát és

                  —

                  a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdésének és az általános végrehajtási rendelkezések 7. cikkének (1) bekezdésének megsértésére alapított jogalap:

                              —

                              az átvihető szolgálati éveket úgy kell kiszámítani, hogy a ténylegesen átvitt összegből le kell vonni az átvitel kérelmezése és a tényleges átvitel napja közötti tőkenövekedést;

                              —

                              a Személyi Juttatásokat Kifizető Hivatal tévesen számította ki az átvihető nyugdíjjogosultságokat a nemzeti hatóság által az ideiglenes határozatban közölt összeg alapján, míg a ténylegesen átutalt összeg az átvitel kérelmezése és a tényleges átvitel napja közötti tőkenövekedésből, a nyugdíjjogosultságoknak a nemzeti hatóság általi újraszámításából, valamint az átvitel kérelmezését megelőző időszak tőkenövekedéséből eredt.

                  2.

                  A második, az Unió jogalap nélküli gazdagodására alapított jogalap:

                              —

                              az átvihető szolgálati időknek az ideiglenes összeg alapján történő számítását újra elvégezték, és az nem teljes mértékben felelt meg az átvitel kérelmezése és az átvitel tényleges napja közötti tőkenövekedésnek, ami az Unió jogalap nélküli gazdagodását eredményezte.


title: C-355/18–C-357/18. és C-479/18. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. december 19-i ítélete (a Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18) kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreichet és KL kontra UNIQA Österreich Versicherungen AG, LK kontra DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, MJ kontra Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, NI kontra Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18) (Előzetes döntéshozatal – Szolgáltatásnyújtás szabadsága – Közvetlen életbiztosítás – 90/619/EGK, 92/96/EGK, 2002/83/EK és 2009/138/EK irányelv – Elállási jog – Az elállási jog gyakorlásának részletes szabályaira vonatkozó helytelen tájékoztatás – Az elállási nyilatkozat alaki feltételei – A biztosító kötelezettségeire gyakorolt hatások – Határidő – Az elállási jog megszűnése – A szerződés felmondását követő elállás lehetősége – A szerződés visszavásárlási értékének megtérítése – A kifizetett biztosítási díjak visszatérítése – Egyenértéki kamatokhoz való jog – Elévülés)

text:
               2.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/8

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. december 19-i ítélete (a Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelmei) – Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18) kontra Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreichet és KL kontra UNIQA Österreich Versicherungen AG, LK kontra DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, MJ kontra Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, NI kontra Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18)
      (C-355/18–C-357/18. és C-479/18. sz. egyesített ügyek) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szolgáltatásnyújtás szabadsága - Közvetlen életbiztosítás - 90/619/EGK, 92/96/EGK, 2002/83/EK és 2009/138/EK irányelv - Elállási jog - Az elállási jog gyakorlásának részletes szabályaira vonatkozó helytelen tájékoztatás - Az elállási nyilatkozat alaki feltételei - A biztosító kötelezettségeire gyakorolt hatások - Határidő - Az elállási jog megszűnése - A szerződés felmondását követő elállás lehetősége - A szerződés visszavásárlási értékének megtérítése - A kifizetett biztosítási díjak visszatérítése - Egyenértéki kamatokhoz való jog - Elévülés)
      (2020/C 68/04)
      Az eljárás nyelve: német

         Juridictions de renvoi

      Landesgericht Salzburg, Bezirksgericht für Handelssachen Wien

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Barbara Rust-Hackner (C-355/18), Christian Gmoser (C-356/18), Bettina Plackner (C-357/18), KL, LK, MJ, NI (C-479/18)

         Alperesek: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich (C-355/18–C-357/18), UNIQA Österreich Versicherungen AG, DONAU Versicherung AG Vienna Insurance Group, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft, Allianz Elementar Lebensversicherungs-Aktiengesellschaft (C-479/18)

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a közvetlen életbiztosítási tevékenységekre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról, a szolgáltatásnyújtás szabadságának tényleges gyakorlását elősegítő rendelkezések megállapításáról, valamint a 79/267/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 8-i 90/619/EGK második tanácsi irányelv 15. cikkének – a közvetlen életbiztosítási tevékenységre vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról és a 79/267/EGK, illetve a 90/619/EGK irányelv módosításáról szóló, 1992. november 10-i 92/96/EGK tanácsi irányelv (harmadik életbiztosítási irányelv) 31. cikkével összefüggésben értelmezett – (1) bekezdését, az életbiztosításról szóló, 2002. november 5-i 2002/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 35. cikkének az ezen irányelv 36. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését, valamint a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 185. cikkének az ezen irányelv 186. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az életbiztosítási szerződésre vonatkozó elállási jog gyakorlásának határideje akkor is abban az időpontban kezdődik meg, amikor a biztosítottat tájékoztatják a szerződés megkötéséről, ha a biztosító által a biztosítottnak adott tájékoztatásban

                              —

                              nem szerepel, hogy a szerződésre alkalmazandó nemzeti jog az említett elállási jog gyakorlására vonatkozóan nem ír elő alaki követelményeket, vagy pedig

                              —

                              olyan alaki követelmények szerepelnek, amelyeket a szerződésre alkalmazandó nemzeti jog, illetve az említett szerződésre vonatkozó szerződési kikötések valójában nem követelnek meg, feltéve hogy ez az információ nem fosztja meg a biztosítottat attól a lehetőségtől, hogy az elálláshoz való jogát lényegében ugyanolyan feltételek mellett gyakorolja, mint amilyenek helytálló tájékoztatás mellett álltak volna fenn. A kérdést előterjesztő bíróságok feladata a többek között a nemzeti jogszabályi hátteret és az alapügy tényállását figyelembe vevő, átfogó értékelés alapján annak megítélése, hogy a biztosítottnak adott tájékoztatás megfosztotta-e őt ettől a lehetőségtől.

                  2)

                  A 92/96 irányelvvel módosított 90/619 irányelv 15. cikkének a 92/96 irányelv 31. cikkével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a biztosító által a biztosítottnak az elállási jogával kapcsolatban adott tájékoztatás elmaradása, vagy olyan mértékben hibás tájékoztatás esetén, amely megfosztja a biztosítottat attól a lehetőségtől, hogy az elálláshoz való jogát lényegében ugyanolyan feltételek mellett gyakorolja, mint amilyenek helytálló tájékoztatás mellett álltak volna fenn, az elállási jog gyakorlására vonatkozó határidő akkor sem kezdődik meg, ha a biztosított más módon tudomást szerzett az elállási jog fennállásáról.

                  3)

                  A 92/96 irányelvvel módosított 90/619 irányelv 15. cikkének a 92/96 irányelv 31. cikkével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését és a 2002/83 irányelv 35. cikkének az ezen irányelv 36. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy – amennyiben a szerződésre alkalmazandó jog nem szabályozza az elállási jogról való elmaradt vagy téves tájékoztatás jogkövetkezményeit – a biztosított azt követően is élhet elállási jogával, hogy a szerződést felmondták, és a szerződésből eredő valamennyi kötelezettséget – köztük a visszavásárlási érték biztosító általi kifizetését is – teljesítették.

                  4)

                  A 92/96 irányelvvel módosított 90/619 irányelv 15. cikkének (1) bekezdését, a 2002/83 irányelv 35. cikkének (1) bekezdését és a 2009/138 irányelv 185. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely alapján a biztosító annak a biztosítottnak, aki elállási jogával élt, csak a visszavásárlási értéket köteles megtéríteni.

                  5)

                  A 92/96 irányelvvel módosított 90/619 irányelv 15. cikkének (1) bekezdését, a 2002/83 irányelv 35. cikkének (1) bekezdését és a 2009/138 irányelv 186. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely hároméves elévülési időt ír elő az elállási jogát gyakorló biztosított által visszatéríttetni kért, jogalap nélküli gazdagodást terhelő egyenértéki kamatokhoz való jog gyakorlására, amennyiben az elévülési idő megállapítása nem kérdőjelezi meg a biztosított elállási jogának tényleges érvényesülését, amit a C-479/18. sz. ügyben kérdést előterjesztő bíróságnak kell megvizsgálnia.

         (1)  HL C 294., 2018.8.20

         HL C 427., 2018.11.26


title: T-5/20. sz. ügy: 2020. január 6-án benyújtott kereset – CP kontra Parlament

text:
               2.3.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 68/56

      2020. január 6-án benyújtott kereset – CP kontra Parlament
      (T-5/20. sz. ügy)
      (2020/C 68/64)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: CP (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a felperesre vonatkozó, a főtitkár által 2018. november 16-án aláírt, 2016. évi értékelő jelentést;

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a panaszt elutasító 2019. szeptember 25-i elnöki határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettséget és az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata 25. cikkének (2) bekezdését, mivel mindenekelőtt a felperes értékelése hiányos, ugyanis az értékelő jelentés legfrissebb változatában a „felelősségérzet és szakmai lelkiismeret” rész „magatartás” rovatában nem szerepel semmilyen értékelés. Továbbá jelentős eltérés van a 2016. évi értékelő jelentések és a korábbi értékelő jelentések, különösen a 2015. évi értékelő jelentés között, és ezen eltérés nincs megfelelően megindokolva.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az értékelések nem veszik figyelembe a felperes egységét jellemző személyzeti létszámhiányt és a felperes kiegészítő tevékenységeit. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy 2016-ban teljesítményét számos olyan tényező befolyásolta, amelyeket az alperes az értékelő jelentés elkészítésekor nem vett megfelelően figyelembe, nevezetesen az egységében fennálló személyzeti létszámhiányt, a személyzeti bizottságban való részvételét és a DG SAFE B. Igazgatóságának prioritásává vált új evakuálási koncepció, a „PPP” kidolgozásában való részvételét.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy az alperes nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el, mivel a 2016. évi értékelő jelentésben foglalt, és a 2015-ös évhez képest a teljesítmény szembetűnő romlása által jellemzett értékelések nyilvánvalóan tévesek, és nem veszik figyelembe azt, hogy a felperes a különösen nehéz körülmények ellenére nagymértékben részt vett a feladatokban és az eredmények elérésében.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az értékelő beszélgetés során nem volt nyugodt a légkör, valamint hogy sérült a meghallgatáshoz való jog és a belső értékelési szabályok 6.2 cikke, mivel az első értékelővel és különösen a végső értékelővel folytatott beszélgetés nem zajlott a belső szabályok 6.2 cikke által előírt nyugodt légkörben, és nem tette lehetővé a felperes számára, hogy az értékelő jelentés negatív megjegyzéseivel kapcsolatos észrevételeit érdemben megtegye. E beszélgetések után a jelentés egyébként nagyrészt változatlan maradt.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a tárgyilagosság és a pártatlanság elvének megsértésén, zaklatáson, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) bekezdésének és a gondoskodási kötelezettségnek a megsértésén, továbbá hatáskörrel való visszaélésen alapul. E tekintetben a felperes úgy véli, hogy a 2016. évi értékelő jelentésben szereplő negatív, illetve negatív felhangú észrevételek elégséges, releváns és megalapozott indokolásának hiánya miatt a felperes úgy véli, hogy e jelentés visszaélésszerű, és nyilvánvalóan nélkülözi a tárgyilagosságot és a pártatlanságot, és valójában a végső értékelőnek az első értékelő segítségével történő elszámolásáról van szó. Az értékelés minden egyes eleme a korábbi évekhez képest, különösen 2015-höz képest ok nélkül leértékelő jellegű. Az említett értékelés semmilyen pozitív elemet nem tartalmaz. A felperes által 2016-ban elért eredmények nagy részéről hallgat, és minden elvégzett munkát tagad. E jelentést hatáskörrel való visszaélés jellemzi, mivel annak egyetlen célja, hogy a felperesnek sérelmet okozzon, ugyanis a tényleges teljesítményét hiányosan mutatja be, látszólag az értékelők számára fenntartott széles mérlegelési jogkör által védve. E visszaélésszerű megközelítés, amely a széles mérlegelési jogkörre való önkényes hivatkozással visszaélésszerűen használja az értékelő rendszert, megnehezíti a felperes védelmét, mivel a felperes látszólag olyan értékítéletekkel szembesül, amelyek felülvizsgálata korlátozott. Végül az alperes nem tartotta tiszteletben a gondoskodási kötelezettségét sem, mivel a felperes érdekeit nyilvánvalóan nem vette figyelembe.


title: T-681/18. sz. ügy: A Törvényszék 2020. május 28-i ítélete – Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER) („Európai uniós védjegy – Megszűnés megállapítása iránti eljárás – STAYER európai uniós ábrás védjegy – Tényleges használat – Az (EU) 2017/1001 rendelet 18. cikkének (1) bekezdése és 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A tényleges használat igazolása – Azon áruk minősítése, amelyek tekintetében a tényleges használatot igazolták”)

text:
               13.7.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/26

      A Törvényszék 2020. május 28-i ítélete – Korporaciya „Masternet” kontra EUIPO – Stayer Ibérica (STAYER)
      (T-681/18. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Megszűnés megállapítása iránti eljárás - STAYER európai uniós ábrás védjegy - Tényleges használat - Az (EU) 2017/1001 rendelet 18. cikkének (1) bekezdése és 58. cikke (1) bekezdésének a) pontja - A tényleges használat igazolása - Azon áruk minősítése, amelyek tekintetében a tényleges használatot igazolták”)
      (2020/C 230/33)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: ZAO „Korporaciya „Masternet” (Moszkva, Oroszország) (képviselő: N. Bürglen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Söder meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Stayer Ibérica, SA (Pinto, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának a Korporaciya „Masternet” és a Stayer Ibérica közötti megszűnés megállapítása iránti eljárással kapcsolatban 2018. szeptember 7-én hozott határozata (R 1940/2017-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  Mindegyik fél maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 25., 2019.1.21.


title: C-127/20. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2020. július 30-i végzése (a Sąd Rejonowy w Gliwicach [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. Spółka Akcyjna kontra W. Zrt

text:
               5.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 329/13

      A Bíróság elnökének 2020. július 30-i végzése (a Sąd Rejonowy w Gliwicach [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – D. Spółka Akcyjna kontra W. Zrt
      (C-127/20. sz. ügy) (1)

      (2020/C 329/27)
      Az eljárás nyelve: lengyel
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 209., 2020.6.22.


title: C-199/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-352/19. sz., Gamma-A kontra EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen a Gamma-A SIA által 2020. május 11-én benyújtott fellebbezés

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/2

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-352/19. sz., Gamma-A kontra EUIPO – Zivju pārstrādes uzņēmumu serviss ügyben 2020. március 12-én hozott ítélete ellen a Gamma-A SIA által 2020. május 11-én benyújtott fellebbezés
      (C-199/20. P. sz. ügy)
      (2020/C 359/02)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Gamma-A SIA (képviselő: M. Liguts advokāts)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2020. szeptember 3-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-391/20. sz. ügy: A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. július 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Boriss Cilevičs és társai kontra Latvias Republikas Saeima

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/6

      A Satversmes tiesa (Lettország) által 2020. július 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Boriss Cilevičs és társai kontra Latvias Republikas Saeima
      (C-391/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/10)
      Az eljárás nyelve: lett

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Satversmes tiesa

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Boriss Cilevičs, Valērijs Agešins, Vjačeslavs Dombrovskis, Vladimirs Nikonovs, Artūrs Rubiks, Ivans Ribakovs, Nikolajs Kabanovs, Igors Pimenovs, Vitālijs Orlovs, Edgars Kucins, Ivans Klementjevs, Inga Goldberga, Evija Papule, Jānis Krišāns, Jānis Urbanovičs, Ļubova Švecova, Sergejs Dolgopolovs, Andrejs Klementjevs, Regīna Ločmele-Luņova, Ivars Zariņš

         A megtámadott aktust kibocsátó intézmény: Latvias Republikas Saeima

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Korlátozza-e egy, az alapügyben szereplőhöz hasonló szabályozás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 49. cikkében rögzített letelepedés szabadságát, vagy – másodlagosan – az [említett szerződés] 56. cikkében biztosított szolgáltatásnyújtás szabadságát, valamint a vállalkozásnak az Európai Unió Alapjogi Chartája 16. cikke által biztosított szabadságát?

                  2)

                  Milyen megfontolásokat kell figyelembe venni annak értékelése során, hogy az ilyen szabályozás igazolt, megfelelő és arányos-e azon jogszerű célkitűzésre tekintettel, amely a hivatalos nyelvnek mint a nemzeti identitás megnyilvánulásának védelmére irányul?


title: T-537/20. sz. ügy: 2020. augusztus 18-án benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Bizottság

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/11

      2020. augusztus 18-án benyújtott kereset – Litván Köztársaság kontra Bizottság
      (T-537/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/15)
      Az eljárás nyelve: litván

         Felek

         Felperes: Litván Köztársaság (képviselők: R. Dzikovič és K. Dieninis)

         Alperes: Európai Bizottság

         A felek kérelmei

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot (1) annyiban, amennyiben az a Litván Köztársaságra és a „korengedményes nyugdíj” intézkedésre (113. intézkedés) vonatkozik;

                  —

                  kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és főbb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság a megtámadott határozat elfogadásakor, amelyben a kulcsfontosságú ellenőrzések hiányossága miatt 2 186 447,97 euró összegű korrekciót szabott ki Litvániával szemben, megsértette az 1306/2013/EU rendelet (2) 52. cikkének (2) bekezdését, a 908/2014/EU rendelet (3) 34. cikkének (6) bekezdését és 35. cikkének (1) bekezdését, valamint az arányosság elvét és az együttműködési kötelezettséget.
      A Bizottság a meg nem felelés mértékének, a jogsértés jellegének és az Uniónak okozott pénzügyi kárnak a meghatározásakor átalánykorrekciót alkalmazott Litvániával szemben, noha a litván hatóságok olyan utólagos ellenőrzéseket végeztek, amelyek az Európai Unió Törvényszéke által a T-508/15. sz., Litván Köztársaság kontra Bizottság ügyben hozott ítéletre tekintettel javított szempontokon alapultak, az eredmények az uniós forrásokat ért tényleges kár pontos becsléséhez vezettek, és a meg nem felelés mértéke olyan csekély volt, hogy a Bizottság teljes mértékben megszüntethette a vizsgálatot.

         (1)  Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2020. június 16-i (EU) 2020/859 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2020. L 195., 59. o.).

         (2)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 7. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.).

         (3)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2014. augusztus 6-i 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 255., 59. o.; helyesbítés: HL 2015. L 114., 25. o.).


title: T-555/20. sz. ügy: 2020. szeptember 3-án benyújtott kereset – QB kontra EKB

text:
               26.10.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 359/14

      2020. szeptember 3-án benyújtott kereset – QB kontra EKB
      (T-555/20. sz. ügy)
      (2020/C 359/19)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: QB (képviselő: L. Levi ügyvéd)

         Alperes: Európai Központi Bank

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;

            következésképpen:

                  —

                  semmisítse meg a 2015. évre vonatkozó, 2019. október 8-án készített értékelő jelentést

                  —

                  amennyiben szükséges, semmisítse meg a felperes közigazgatási jogorvoslati kérelmét elutasító 2020. február 7-i és a felperes panaszát elutasító június 24-i határozatot;

                  —

                  kötelezze az alperest a méltányosan 15 000 euróra tartott nem vagyoni kár megtérítésére;

                  —

                  az alperest kötelezze az összes költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az EUMSZ 266. cikk és az értékelési útmutató megsértésén alapul, különösen, mivel nem került sor a felperes újbóli értékelésére, hanem csak az eredeti értékelő jelentésben szereplő értékelést másolták ki és illesztették be.

                  2.

                  A második jogalap az értékelési útmutató és eljárás, valamint a gondoskodási kötelezettség megsértésén alapul, különösen mivel a felperes értékelő jelentése nem jelöli meg a javítási lehetőségeket és nem határoz meg az értékelési útmutatóban megkövetelt értelemben vett célokat.

                  3.

                  Az harmadik jogalap a jogvita tárgyát képező értékelő jelentésben szereplő tényekkel kapcsolatos nyilvánvaló értékelési hibán alapul.


title: T-354/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. július 23-i végzése – Palacio Domecq kontra EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A megtámadott határozat visszavonása – A jogvita tárgytalanná válása – Okafogyottság”)

text:
               2020.11.3.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/13

      A Törvényszék 2020. július 23-i végzése – Palacio Domecq kontra EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)
      (T-354/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A megtámadott határozat visszavonása - A jogvita tárgytalanná válása - Okafogyottság”)
      (2020/C 371/13)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: Palacio Domecq, SL (Madrid, Spanyolország) (képviselő: A. Otero Iglesias ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: J. Crespo Carrillo meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Domecq Bodega Las Copas, SL (Jerez de la Frontera, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Domecq Bodega Las Copas és a Palacio Domecq közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. március 28-án hozott határozata (R 867/2018-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalát (EUIPO) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 255., 2019.7.29.


title: C-742/18. P. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete – Cseh Köztársaság kontra Európai Bizottság, Svéd Királyság (Fellebbezés – Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) – Az európai uniós finanszírozásból kizárt költségek – A Cseh Köztársaság által kifizetett kiadások – 555/2008/EK rendelet – 19. és 77. cikk – Borpiacok – 1122/2009/EK rendelet – 33. cikk – Vidékfejlesztési támogatás – Területalapú támogatások – Termeléstől független közvetlen támogatások – A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó vizsgálatok – Hagyományos, valamint távérzékelés útján végrehajtott helyszíni ellenőrzések – Bizonyítási teher – Egyszeri és átalánykorrekciók – Az ellenőrzések hatékonyságával kapcsolatos kétségek – Kockázatelemzés – Hiányosságok)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/4

      A Bíróság (negyedik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete – Cseh Köztársaság kontra Európai Bizottság, Svéd Királyság
      (C-742/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) - Az európai uniós finanszírozásból kizárt költségek - A Cseh Köztársaság által kifizetett kiadások - 555/2008/EK rendelet - 19. és 77. cikk - Borpiacok - 1122/2009/EK rendelet - 33. cikk - Vidékfejlesztési támogatás - Területalapú támogatások - Termeléstől független közvetlen támogatások - A kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó vizsgálatok - Hagyományos, valamint távérzékelés útján végrehajtott helyszíni ellenőrzések - Bizonyítási teher - Egyszeri és átalánykorrekciók - Az ellenőrzések hatékonyságával kapcsolatos kétségek - Kockázatelemzés - Hiányosságok)
      (2020/C 378/04)
      Az eljárás nyelve: cseh

         Felek

         Fellebbező: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš és J. Vláčil meghatalmazottak)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: Z. Malůšková, K. Walkerová és J. Aquilina meghatalmazottak), Svéd Királyság

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Unió Törvényszéke 2018. szeptember 13-i Cseh Köztársaság kontra Bizottság ítéletét (T-627/16, nem tették közzé, EU:T:2018:538) annyiban, amennyiben ezzel az ítéletével a Törvényszék elutasította a 2013–2015-ös pénzügyi évek tekintetében alkalmazott 462 517,83 euró összegű egyszeri korrekcióra vonatkozó kereseti jogalapot a kockázatelemzéssel kapcsolatos hiányosságokra alapított érvre vonatkozó részében, valamint a 2011–2014-es pénzügyi évek tekintetében alkalmazott 636 516,20 euró összegű átalánykorrekcióra vonatkozó kereseti jogalapot a borágazatban finanszírozott beruházások tekintetében végrehajtott helyszíni ellenőrzések elégtelenségére alapított érvre vonatkozó részében.

                  2)

                  A Bíróság a fellebbezést az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Unió Törvényszéke elé.

                  4)

                  A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

         (1)  HL C 44., 2019.2.4.


title: C-356/19. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Delfly sp. z o.o. kontra Smartwings Poland sp. z o. o., korábban Travel Service Polska sp. z o.o. (Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – 7. cikk – Kártalanításhoz való jog légi járat késése vagy törlése esetén – A kártalanítás módja – Nemzeti pénznemben kifejezett kérelem – A pénznemnek a jogosult általi kiválasztását tiltó nemzeti rendelkezés)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/12

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2020. szeptember 3-i ítélete (a Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Delfly sp. z o.o. kontra Smartwings Poland sp. z o. o., korábban Travel Service Polska sp. z o.o.
      (C-356/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Légi közlekedés - 261/2004/EK rendelet - 7. cikk - Kártalanításhoz való jog légi járat késése vagy törlése esetén - A kártalanítás módja - Nemzeti pénznemben kifejezett kérelem - A pénznemnek a jogosult általi kiválasztását tiltó nemzeti rendelkezés)
      (2020/C 378/14)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Delfly sp. z o.o.

         Alperes: Smartwings Poland sp. z o.o., korábban Travel Service Polska sp. z o.o.

         Rendelkező rész

      A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése [helyesen: jelentős késése] esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet és különösen a 7. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a törölt vagy késéssel érintett légi járat utasa vagy utasának jogutódja kérheti az e rendelkezés szerinti kártalanítás összegének a lakóhelyén törvényes fizetőeszköznek minősülő nemzeti pénznemben való megfizetését, és így az említett rendelkezéssel ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy tagállami ítélkezési gyakorlat, amely kizárólag amiatt eredményezi az utas vagy jogutódja által benyújtott kérelem elutasítását, hogy a követelést nemzeti pénznemben határozták meg.

         (1)  HL C 280., 2019.8.19.


title: C-358/20. sz. ügy: A Judecătoria Oradea (Románia) által 2020. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Promexor Trade Srl kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/17

      A Judecătoria Oradea (Románia) által 2020. július 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Promexor Trade Srl kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor
      (C-358/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/21)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Judecătoria Oradea

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Promexor Trade Srl

         Alperes: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj – Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Ellentétesek-e a 2006/112/EK irányelv (1) rendelkezéseivel és az adósemlegesség elvével az olyan nemzeti szabályok, amelyekkel a tagállam határozatlan időre arra kötelez valamely állampolgárt, hogy szedje be és fizesse be a héát az államnak, ugyanakkor ezzel összefüggésben nem biztosítja számára a héa levonásához való jogot, mivel hivatalból törölték a héa-azonosítószámát amiatt, hogy hat egymást követő hónapra/két egymást követő naptári negyedévre vonatkozóan benyújtott héabevallásaiban nem tüntetett fel héaköteles ügyleteket?

                  2)

                  Az alapjogvita tényállására tekintettel összeegyeztethető-e a jogbiztonság, a bizalomvédelem, az arányosság és a lojális együttműködés 2006/112/EK irányelvből eredő [elvével] az olyan nemzeti szabály vagy az adóhatóság olyan gyakorlata, amelynek értelmében – noha a tagállam rendszerint lehetővé teszi, hogy a héa-azonosítószám hivatalból történő törlését követően a jogi személyt kérelemre újból héanyilvántartásba vegyék – egyes konkrét körülmények fennállása esetén az adóalany pusztán formális okokból nem kérheti az újbóli héanyilvántartásba vételét, miközben határozatlan ideig köteles a héát beszedni és befizetni az államnak, ugyanakkor ezzel összefüggésben nem illeti meg a héa levonásához való jog?

                  3)

                  Az alapjogvita tényállására tekintettel úgy kell-e értelmezni a jogbiztonság, a bizalomvédelem, az arányosság és a lojális együttműködés 2006/112/EK irányelvből eredő [elvét], hogy azok értelmében tilos az adóalanyt a héa levonásához való jog megtagadása mellett határozatlan időre arra kötelezni, hogy beszedje és befizesse a héát, amennyiben az adott ügyben az adóhatóság nem ellenőrzi a héa levonásához való jog gyakorlása érdemi feltételeinek fennállását és az adóalany nem követett el csalást?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 7. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).


title: T-626/17. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Szlovénia kontra Bizottság („Mezőgazdaság – 1308/2013/EU rendelet – Eredetmegjelölések a borágazatban – A borok címkézése – Borszőlőfajta oltalom alatt álló eredetmegjelölésből álló vagy azt tartalmazó nevének feltüntetése – Tilalom – Eltérés – (EU) 2017/1353 felhatalmazáson alapuló rendelet – A »teran« borszőlőfajtanévnek a 607/2009/EK rendelet XV. mellékletének A. részében található jegyzékbe történő beillesztése – A Horvát Köztársaság Unióhoz való csatlakozásának időpontjára visszaható hatály – »Teran« szlovén oltalom alatt álló eredetmegjelölés – Jogbiztonság – Jogos bizalom – Arányosság – A tulajdonhoz való jog – A Horvát Köztársaság Unióhoz való csatlakozásának feltételeiről szóló okmány – A minőségi jogalkotásról szóló intézményközi megállapodás – Intézményi egyensúly”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/25

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – Szlovénia kontra Bizottság
      (T-626/17. sz. ügy) (1)

      („Mezőgazdaság - 1308/2013/EU rendelet - Eredetmegjelölések a borágazatban - A borok címkézése - Borszőlőfajta oltalom alatt álló eredetmegjelölésből álló vagy azt tartalmazó nevének feltüntetése - Tilalom - Eltérés - (EU) 2017/1353 felhatalmazáson alapuló rendelet - A »teran« borszőlőfajtanévnek a 607/2009/EK rendelet XV. mellékletének A. részében található jegyzékbe történő beillesztése - A Horvát Köztársaság Unióhoz való csatlakozásának időpontjára visszaható hatály - »Teran« szlovén oltalom alatt álló eredetmegjelölés - Jogbiztonság - Jogos bizalom - Arányosság - A tulajdonhoz való jog - A Horvát Köztársaság Unióhoz való csatlakozásának feltételeiről szóló okmány - A minőségi jogalkotásról szóló intézményközi megállapodás - Intézményi egyensúly”)
      (2020/C 378/29)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         Felek

         Felperes: Szlovén Köztársaság (képviselők: V. Klemenc és T. Mihelič Žitko, meghatalmazottak, segítőjük: R. Knaak ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: B. Eggers, I. Galindo Martín és B. Rous Demiri, meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Horvát Köztársaság (képviselő: G. Vidović Mesarek, meghatalmazott, segítője: I. Ćuk ügyvéd)

         Az ügy tárgya

      A 607/2009/EK rendeletnek a borok címkéin feltüntethető borszőlőfajtanevek és szinonimáik tekintetében történő módosításáról szóló, 2017. május 19-i (EU) 2017/1353 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2017. L 190., 5. o.) megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                  A Törvényszék a Szlovén Köztársaságot kötelezi saját költségei, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

                  3)

                  A Horvát Köztársaság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 392., 2017.11.20.


title: T-150/18. és T-345/18. sz. ügyek: A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – BNP Paribas kontra EKB („Gazdaság- és monetáris politika – Hitelintézetek prudenciális felügyelete – A betétbiztosítási rendszerhez vagy az Egységes Szanálási Alaphoz visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások útján történő hozzájárulás – Az EKB-ra ruházott feladatok – Az EKB külön felügyeleti hatáskörei – Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint 16. cikke (1) bekezdésének c) pontja és (2) bekezdésének d) pontja – A fennálló visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások halmozott összegének az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokból történő levonását előíró intézkedés – Az egyedi vizsgálat hiánya”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/27

      A Törvényszék 2020. szeptember 9-i ítélete – BNP Paribas kontra EKB
      (T-150/18. és T-345/18. sz. ügyek) (1)

      („Gazdaság- és monetáris politika - Hitelintézetek prudenciális felügyelete - A betétbiztosítási rendszerhez vagy az Egységes Szanálási Alaphoz visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások útján történő hozzájárulás - Az EKB-ra ruházott feladatok - Az EKB külön felügyeleti hatáskörei - Az 1024/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint 16. cikke (1) bekezdésének c) pontja és (2) bekezdésének d) pontja - A fennálló visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások halmozott összegének az elsődleges alapvető tőkeinstrumentumokból történő levonását előíró intézkedés - Az egyedi vizsgálat hiánya”)
      (2020/C 378/32)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Európai Központi Bank (EKB) (képviselők: E. Koupepidou, R. Bax és F. Bonnard meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      A 2017. december 19-i ECB/SSM/2017-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 EKB határozat, a 2018. április 26-i ECB-SSM-2018-FRBNP-17 EKB határozat és a 2019. február 14-i ECB-SSM-2019-FRBNP-12 EKB határozat részleges megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék a T-150/18. és T-345/18. sz. ügyeket a jelen ítélet meghozatala céljából egyesíti.

                  2)

                  A Törvényszék az Európai Központi Bank (EKB) 2017. december 19-i ECB/SSM/2017-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248. sz. határozatának 9.1–9.3. pontját, az EKB 2018. április 26-i ECB-SSM-2018-FRBNP-17. sz. határozatának 9.1–9.2. pontját és az EKB 2019. február 14-i ECB-SSM-2019-FRBNP-12. sz. határozatának 8.1–8.4. pontját megsemmisíti.

                  3)

                  A Törvényszék az EKB-t kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 161., 2018.5.7.


title: T-735/19. sz. ügy: A Törvényszék 2020. augusztus 25-i végzése – Frank Recruitment Group Services kontra EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK) („Európai uniós védjegy – Felszólalási eljárás – A lajstromozás iránti kérelem visszavonása – Okafogyottság”)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/36

      A Törvényszék 2020. augusztus 25-i végzése – Frank Recruitment Group Services kontra EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK)
      (T-735/19. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A lajstromozás iránti kérelem visszavonása - Okafogyottság”)
      (2020/C 378/45)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Frank Recruitment Group Services Ltd (Newcastle upon Tyne, Egyesült Királyság) (képviselő: J. Dennis solicitor)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban: Pearson plc (London, Egyesült Királyság)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Pearson Plc és a Frank Recruitment Group Services Ltd közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2019. augusztus 26-án hozott határozata (R 1884/2018-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1)

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2)

                  A Frank Recruitment Group Services Ltd és az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 432., 2019.12.23.


title: T-564/20. sz. ügy: 2020. szeptember 10-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/39

      2020. szeptember 10-én benyújtott kereset – TrekStor kontra EUIPO – Zagg (Védőborítás informatikai eszközök számára)
      (T-564/20. sz. ügy)
      (2020/C 378/49)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: TrekStor GmbH (Bensheim, Németország) (képviselők: O. Spieker, A. Schönfleisch és N. Willich ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Egyesült Államok)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott formatervezési minta jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott formatervezési minta: 1 253 876–0002. sz. közösségi formatervezési minta

         A megtámadott határozat: az EUIPO harmadik fellebbezési tanácsának 2020. június 17-én hozott határozata (R 296/2020-3. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  kötelezze az EUIPO-t, hogy a 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően semmisítse meg a vitatott formatervezési mintát.

         Jogalap

                  —

                  A 6/2002/EK rendelet 25. cikke (1) bekezdése f) pontjának megsértése.


title: T-108/20. sz. ügy: A Törvényszék 2020. szeptember 15-i végzése – Kahimbi Kasagwe kontra Tanács

text:
               9.11.2020

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 378/48

      A Törvényszék 2020. szeptember 15-i végzése – Kahimbi Kasagwe kontra Tanács
      (T-108/20. sz. ügy) (1)

      (2020/C 378/58)
      Az eljárás nyelve: francia
      A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 129., 2020.4.20.


title: A Bíróság ítélete (2021. február 9., kedd) az E-1/20. számú, Kerim kontra norvég kormány (képviseli: Bevándorlási Jogorvoslati Hivatal [Utlendingsnemnda – UNE]) ügyben (Szabad mozgás – 2004/38/EK irányelv – Tartózkodás joga – Visszaélés – Érdekházasságok – Harmadik országbeli állampolgárok származtatott jogai) 2021/C 245/15

text:
               2021.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/19

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. február 9., kedd)
      az E-1/20. számú,
      Kerim kontra norvég kormány (képviseli: Bevándorlási Jogorvoslati Hivatal [Utlendingsnemnda – UNE]) ügyben

            (Szabad mozgás – 2004/38/EK irányelv – Tartózkodás joga – Visszaélés – Érdekházasságok – Harmadik országbeli állampolgárok származtatott jogai)

      (2021/C 245/15)
      Az E-1/20. számú, Kerim kontra norvég kormány (képviseli: Bevándorlási Jogorvoslati Hivatal [Utlendingsnemnda – UNE]) ügyben – a Norvég Legfelsőbb Bíróság (Norges Høyesterett) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésével és 35. cikkével együtt értelmezett 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának értelmezésével kapcsolatos KÉRELEM tárgyában – a Páll Hreinsson elnökből (előadó bíró), Per Christiansen és Bernd Hammermann bírákból álló Bíróság 2021. február 9-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:

                  1.

                  Annak megállapításához, hogy az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról szóló, 2004. április 29-i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 35. cikkének alkalmazásában érdekházasság áll-e fenn, olyan körülmények között, ahol észszerű kétségek merülnek fel a kérdéses házasság valódi voltáról, a nemzeti hatóságoknak eseti alapon meg kell állapítaniuk, hogy legalább az egyik házastárs a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog harmadik országbeli állampolgár házastárs általi szabálytalan megszerzése céljából lépett házasságra, nem pedig valódi házasság megkötése céljából.

                  2.

                  Annak megállapításához, hogy a 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 35. cikkének alkalmazásában érdekházasság áll-e fenn, olyan körülmények között, ahol észszerű kétségek merülnek fel a kérdéses házasság valódi voltáról, teljes egészükben szükséges megállapítani és megvizsgálni a tényeket, aminek részét képezi az EGT-állampolgár harmadik országbeli állampolgárral történő házasságkötésével kapcsolatos szubjektív szándékának figyelembevétele.


title: A Bíróság ítélete (2021. február 25.) az E-5/20. számú, SMA SA és Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics kontra Finanzmarktaufsicht Liechtenstein ügyben (Állami felelősség – 2009/138/EK irányelv – Felügyeleti kötelezettségek – Biztosítási kárigények – Szerződők és kedvezményezettek) 2021/C 245/16

text:
               2021.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 245/20

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
      (2021. február 25.)
      az E-5/20. számú,
      SMA SA és Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics kontra Finanzmarktaufsicht Liechtenstein ügyben

            (Állami felelősség – 2009/138/EK irányelv – Felügyeleti kötelezettségek – Biztosítási kárigények – Szerződők és kedvezményezettek)

      (2021/C 245/16)
      Az E-5/20 számú, SMA SA és Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics kontra Finanzmarktaufsicht Liechtenstein ügyben – a Liechtensteini Hercegség Legfelsőbb Bírósága (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) által az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodás 34. cikke alapján, a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és különösen annak 27. és 28. cikke, illetve az ezeket megelőző 73/239/EGK, 88/357/EGK és 92/49/EGK irányelv értelmezésével kapcsolatos KÉRELEM tárgyában – a Páll Hreinsson elnökből, Per Christiansen (előadó bíró) és Bernd Hammermann bírákból álló Bíróság 2021. február 25-én ítéletet hozott, melynek rendelkező része a következő:
      A biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 27. és 28. cikke, a 73/239/EGK, a 88/357/EGK és a 92/49/EGK irányelv nem ruháznak kifejezett jogokat azokra a gazdasági szereplőkre, akik az alapeljáráséhoz hasonló körülmények között egy biztosító hitelezőjének vallják magukat, és nem biztosíthatnak kártérítés igénylésére való jogot a felügyeleti hatósággal szemben az állami felelősség elve alapján.


title: C-692/18. sz. ügy: A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Z elleni büntetőeljárás

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/3

      A Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris (Franciaország) által 2018. október 29 -én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Z elleni büntetőeljárás
      (C-692/18. sz. ügy)
      (2021/C 252/04)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juge d'instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Az alap-büntetőeljárás résztvevői

      Z

         Az eljárásban részt vesz: DV, IA, ATPIC, EW és társai, Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Conseil national des associations familiales laïques (CNAFAL), FX, France Nature Environnement, Générations futures, GY, Greenpeace France, HZ és társai, Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
      A 2021. május 6-i végzéssel a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:

                  1)

                  A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló, 2007. június 20-i 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés értelmében „tervezési elemnek” minősül a motorvezérlő számítógépbe beépített vagy arra kiható szoftver, amennyiben hatással van a kibocsátást szabályozó rendszer működésére, és csökkenti annak hatásfokát.

                  2)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy egyaránt az e rendelkezés értelmében vett „kibocsátást szabályozó rendszer” fogalma alá tartozik a „kipufogógáz utólagos kezeléséből” álló, a kibocsátást utólagosan, azaz a keletkezését követően csökkentő technológia és stratégia, valamint a kibocsátást a kipufogógáz-visszavezető rendszerhez hasonlóan előre, azaz a keletkezése során csökkentő a technológia és stratégia.

                  3)

                  A 715/2007 rendelet 3. cikkének 10. pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan berendezés, amely érzékeli a rendelet által előírt jóváhagyási eljárások lefolytatásához kapcsolódó valamennyi paramétert annak érdekében, hogy a jóváhagyási eljárások során javuljon a kibocsátást szabályozó rendszer teljesítménye, és így a jármű megkapja a jóváhagyást, még abban az esetben is az e rendelkezés értelmében vett „hatástalanító berendezésnek” minősül, ha ilyen teljesítményjavulás a jármű rendes üzemeltetési feltételei között is pontosan megfigyelhető.

                  4)

                  A 715/2007 rendelet 5. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan hatástalanító berendezés, mint amelyről az alapügyben szó van, amely a jóváhagyási eljárások folyamán a rendes üzemeltetési feltételek során megállapítotthoz képest szisztematikusan javítja a járművek kibocsátást szabályozó rendszerének teljesítményét, abban az esetben sem tartozhat az ilyen berendezésekre vonatkozó tilalom alóli, a motor károsodás vagy baleset elleni védelmére és a jármű biztonságos üzemeltetésére vonatkozóan e rendelkezésben megfogalmazott kivétel hatálya alá, ha ez a berendezés segít megakadályozni a motor kopását, illetve szennyeződését.

         (1)  HL 2007. L 171., 1. o.


title: C-450/20. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-9/20. REC. sz., Comprojecto-Projectos e Construções és társai kontra EKB és Banco de Portugal ügyben 2020. július 8-án hozott végzése ellen a Comprojecto-Projectos e Construções, Lda és társai által 2020. szeptember 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/4

      A Törvényszék (kilencedik tanács) T-9/20. REC. sz., Comprojecto-Projectos e Construções és társai kontra EKB és Banco de Portugal ügyben 2020. július 8-án hozott végzése ellen a Comprojecto-Projectos e Construções, Lda és társai által 2020. szeptember 10-én benyújtott fellebbezés
      (C-450/20. sz. ügy)
      (2021/C 252/05)
      Az eljárás nyelve: portugál

         Felek

         Fellebbezők: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (képviselő: M. Ribeiro, advogado)

         A többi fél az eljárásban: Európai Központi Bank, Banco de Portugal
      A Bíróság (hetedik tanács) 2021. május 5-én hozott végzésével a fellebbezést nyilvánvalóan elfogadhatatlannak nyilvánította.


title: C-503/20. sz. ügy: Az Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Spanyolország) által 2020. október 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco de Santander S. A. kontra YC

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/5

      Az Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Spanyolország) által 2020. október 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco de Santander S. A. kontra YC
      (C-503/20. sz. ügy)
      (2021/C 252/06)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Banco de Santander S. A.

         Alperes: YC
      A Bíróság (hatodik tanács) 2021. március 25-i határozatával nyilvánvalóan elfogadhatatlannak minősítette az első kérdést és a második kérdésre azt a választ adja, hogy a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (1) módosított, a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1986. december 22-i 87/102/EGK irányelvet (2) és a fogyasztói hitelre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló 87/102/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. február 22-i 90/88/EGK tanácsi irányelvet (3) úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az a – nemzeti bíróság által értelmezett – nemzeti szabályozás, amely az uzsora elleni küzdelem érdekében korlátozza a fogyasztói hitelszerződésben a fogyasztó számára előírható teljeshiteldíj-mutatót, feltéve, ha e szabályozás nem ellentétes az ezen irányelvek által harmonizált szabályokkal, különösen a tájékoztatási kötelezettséggel kapcsolatos szabályokkal.

         (1)  HL 2008. L 133., 66. o.

         (2)  HL 1987. L 42.,.2.12., 48. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 326. o.

         (3)  HL 1990. L 61., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 374. o.


title: C-539/20. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-807/19. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2020. január 23-án hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2020.október 22-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/5

      A Törvényszék (hatodik tanács) T-807/19. sz., Hochmann Marketing GmbH kontra Európai Bizottság ügyben 2020. január 23-án hozott végzése ellen a Hochmann Marketing GmbH által 2020.október 22-én benyújtott fellebbezés
      (C-539/20. P. sz. ügy)
      (2021/C 252/07)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Hochmann Marketing GmbH (képviselő: J. Jennings Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság
      Az Európai Unió Bírósága (nyolcadik tanács) a 2021. május 6-i végzésében a fellebbezést mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasította, és úgy határozott, hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-679/20. sz. ügy: A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.° 17 de Barcelona (Spanyolország) által 2020. december 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Administración General del Estado kontra Ayuntamiento de Les Cabanyes

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/6

      A Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona (Spanyolország) által 2020. december 15-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Administración General del Estado kontra Ayuntamiento de Les Cabanyes
      (C-679/20. sz. ügy)
      (2021/C 252/08)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Administración General del Estado

         Alperes: Ayuntamiento de Les Cabanyes
      2021. május 6-i végzésével a Bíróság (kilencedik tanács) megállapította, hogy nyilvánvalóan nem rendelkezik hatáskörrel a Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona által a 2020. december 11-i határozattal előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések megválaszolására.


title: C-29/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik tanács) T-574/19. sz., Tinnus Enterprises kontra EUIPO ügyben 2020. november 18-á hozott ítélete ellen a Tinnus Enterprises LLC által 2021. január 18-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/6

      A Törvényszék (tizedik tanács) T-574/19. sz., Tinnus Enterprises kontra EUIPO ügyben 2020. november 18-á hozott ítélete ellen a Tinnus Enterprises LLC által 2021. január 18-án benyújtott fellebbezés
      (C-29/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 252/09)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Fellebbező: Tinnus Enterprises LLC (képviselők: A. Odle és R. Palijama advocaten)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 5-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a Tinnus Enterprises LLC maga viseli saját költségeit.


title: C-59/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-639/19. sz., Sánchez Romero Carvajal Jabugo contra EUIPO – Embutidos Monells (5MS MMMMM) ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen az Embutidos Monells, SA által 2021. február 1-jén benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/6

      A Törvényszék (ötödik tanács) T-639/19. sz., Sánchez Romero Carvajal Jabugo contra EUIPO – Embutidos Monells (5MS MMMMM) ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen az Embutidos Monells, SA által 2021. február 1-jén benyújtott fellebbezés
      (C-59/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 252/10)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Embutidos Monells, SA (képviselők: L. Broschat García és L. Polo Flores abogados)

         A többi fél az eljárásban: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, S. A. U, az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 18-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy az Embutidos Monells, SA maga viseli saját költségeit.


title: C-67/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (tizedik tanács) T-152/20. sz., BSH Hausgeräte GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen a BSH Hausgeräte GmbH által 2021. február 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/7

      A Törvényszék (tizedik tanács) T-152/20. sz., BSH Hausgeräte GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. december 2-án hozott ítélete ellen a BSH Hausgeräte GmbH által 2021. február 2-án benyújtott fellebbezés
      (C-67/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 252/11)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: BSH Hausgeräte GmbH (képviselő: S. Biagosch Rechtsanwalt)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 12-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-93/21. P. sz. ügy: A Törvényszék (egyesbíró) T-858/19. sz., easyCosmetic Swiss GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. december 9-én hozott ítélete ellen az easyCosmetic Swiss GmbH által 2021. február 15-én benyújtott fellebbezés

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/7

      A Törvényszék (egyesbíró) T-858/19. sz., easyCosmetic Swiss GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) ügyben 2020. december 9-én hozott ítélete ellen az easyCosmetic Swiss GmbH által 2021. február 15-én benyújtott fellebbezés
      (C-93/21. P. sz. ügy)
      (2021/C 252/12)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: easyCosmetic Swiss GmbH easy (képviselők: Terheggen Rechtsanwalt, S. E. Sullivan Rechtsanwältin)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), U. W. I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH
      A Bíróság (a fellebbezés megengedhetőségéről határozó tanács) 2021. május 20-i végzésében úgy határozott, hogy a fellebbezés nem megengedhető, és hogy a fellebbező maga viseli saját költségeit.


title: C-163/21. sz. ügy: A Juzgado Mercantil n° 7 de Barcelona (Spanyolország) által 2021. március 11-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AD és társai kontra PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV és DAF Trucks Deutschland GmbH

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/7

      A Juzgado Mercantil no 7 de Barcelona (Spanyolország) által 2021. március 11-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – AD és társai kontra PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV és DAF Trucks Deutschland GmbH
      (C-163/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/13)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado Mercantil no 7 de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: AD és társai

         Alperesek: PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV és DAF Trucks Deutschland GmbH

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A tagállamok és az Európai Unió versenyjogi rendelkezéseinek megsértésén alapuló, nemzeti jog szerinti kártérítési keresetekre irányadó egyes szabályokról szóló, 2014. november 26-i 2014/104/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 5. cikkének (1) bekezdését úgy kell-e értelmezni, hogy a releváns bizonyítékok feltárása kizárólag az alperes vagy valamely harmadik személy ellenőrzése alatt álló, olyan dokumentumokra vonatkozik, amelyek már léteznek, vagy ellenkezőleg, az 5. cikk (1) bekezdése kiterjed olyan dokumentumok feltárásának a lehetőségére is, amelyeket annak a félnek, akivel szemben az információra vonatkozó kérelmet előterjesztik, ex novo kell elkészítenie a birtokában lévő információk, ismeretek vagy adatok kigyűjtése vagy csoportosítása útján?

         (1)  HL 2014. L 349., 1. o.


title: C-182/21. sz. ügy: A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nokia Technologies Oy kontra Daimler AG

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/8

      A Landgericht Düsseldorf (Németország) által 2021. március 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Nokia Technologies Oy kontra Daimler AG
      (C-182/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/14)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Nokia Technologies Oy

         Alperes: Daimler AG

         Az eljárásban részt vevő többi fél: Continental Automotive GmbH, Continental Automotive Hungary Kft., Bury Sp. z.o.o., TomTom Sales B. V., VALEO Telematik und Akustik GmbH (korábban Peiker acustic GmbH), Robert Bosch GmbH, Huawei Technologies Deutschland GmbH, TomTom International B. V., Sierra Wireless S. A.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  A.

                  Fennáll-e elsőbbségi hasznosítási engedély adására vonatkozó kötelezettség a beszállítók tekintetében?

                              1.

                              A valamely szabványosító szervezet által kidolgozott szabványhoz nélkülözhetetlen szabadalom (a továbbiakban: SZNSZ) olyan jogosultja által abbahagyásra kötelezés iránt indított szabadalombitorlási keresettel szemben, amely jogosult visszavonhatatlan kötelezettséget vállalt e szervezettel szemben arra, hogy FRAND-feltételek mellett valamennyi harmadik személy részére hasznosítási engedélyt ad, hivatkozhat-e a gazdasági folyamat későbbi szintjén elhelyezkedő vállalkozás az EUMSZ 102. cikk szerinti erőfölénnyel való visszaélésre vonatkozó kifogásra, amennyiben a szabványt, amelyhez a kereset tárgyát képező szabadalom nélkülözhetetlen, illetve annak részeit már a szabadalombitorlási per alperese által beszerzett alkatrészben alkalmazzák, amelynek a licencbe vételre hajlandó beszállítójától a szabadalom jogosultja megtagadja a szabványt alkalmazó termékekre vonatkozó saját korlátlan hasznosítási engedélynek a szabadalmi jog alapján releváns valamennyi hasznosítási mód tekintetében, FRAND-feltételek mellett történő megadását?

                                          a)

                                          Különösen így van-e ez akkor, ha a végtermékek forgalmazójának érintett ágazatában az alkatrész által használt szabadalmak oltalmára vonatkozó jogi helyzet a beszállítók általi licencbe vétel révén összhangban áll a szokásokkal?

                                          b)

                                          A szállítói lánc bármely szintjén elhelyezkedő beszállítókkal szemben fennáll-e a hasznosítási engedély megadásának elsőbbsége, vagy kizárólag azon beszállítóval szemben, amely az ellátási lánc végén közvetlenül megelőzi a végtermék forgalmazóját? E tekintetben is a kereskedelmi gyakorlat a döntő?

                              2.

                              Megköveteli-e a visszaélésszerű magatartás kartelljogi tilalma, hogy a beszállító részére FRAND-feltételek mellett a szabványt alkalmazó termékekre vonatkozó saját korlátlan hasznosítási engedélyt adjanak a szabadalmi jog alapján releváns valamennyi hasznosítási mód tekintetében abban az értelemben, hogy a végső forgalmazók (és adott esetben az ellátási lánc előző szintjén elhelyezkedő vevők) számára nem szükséges az SZNSZ jogosultjától származó saját, külön hasznosítási engedély annak érdekében, hogy az érintett alkatrész rendeltetésszerű használata esetén elkerüljék a szabadalombitorlást?

                              3.

                              Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó nemleges válasz esetén: Az EUMSZ 102. cikk előír-e különös minőségi, mennyiségi és/vagy egyéb követelményeket azon kritériumokat illetően, amelyek alapján a szabványhoz nélkülözhetetlen szabadalom jogosultja meghatározza, hogy az ugyanazon gyártási és ellátási lánc különböző szintjein elhelyezkedő potenciális szabadalombitorlók közül melyekkel szemben indít abbahagyásra kötelezés iránti szabadalombitorlási keresetet?

                  B.

                  A Bíróság Huawei kontra ZTE ügyben hozott 2015. július 16-i ítéletéből (1) eredő követelmények konkretizálása:

                              1.

                              Annak ellenére, hogy az SZNSZ jogosultja és az SZNSZ hasznosítója által kölcsönösen teljesítendő cselekvési kötelezettségeket (a szabadalombitorlásra való figyelmeztetés; licenciakérés; FRAND-feltételek mellett tett licenciaajánlat; az elsőbbségi hasznosítási engedélyben részesítendő beszállító részére adandó licenciaajánlat) a bírósági eljárást megelőzően kell teljesíteni, fennáll-e annak lehetősége, hogy a bírósági eljárást megelőzően elmulasztott magatartási kötelezettségeket a jogok fenntartása mellett bírósági eljárás során utólag teljesítsék?

                              2.

                              Csak akkor lehet-e a szabadalom hasznosítójának figyelembe vehető licenciakéréséből kiindulni, ha valamennyi körülmény átfogó értékelése alapján világosan és egyértelműen megállapítható az SZNSZ hasznosítójának azon szándéka és hajlandósága, hogy az SZNSZ jogosultjával FRAND-feltételek mellett licenciaszerződést kössön, függetlenül attól, hogy adott esetben milyenek e (az ezen időpontban megfogalmazott licenciaajánlat hiányában előre még egyáltalán nem látható) FRAND-feltételek?

                                          a)

                                          Azon szabadalombitorló, aki több hónapon keresztül nem válaszol a szabadalombitorlással kapcsolatos figyelmeztetésre, ezzel általában azt jelzi, hogy számára a licencbe vétel nem bírt jelentőséggel, így – a szóban megfogalmazott licenciakérés ellenére – hiányzik a licenciakérés, ami azzal a következménnyel jár, hogy az SZNSZ jogosultjának abbahagyásra kötelezés iránti keresetének helyt kell adni?

                                          b)

                                          A hasznosítási engedélynek az SZNSZ hasznosítója által ellenajánlattal beemelt feltételeiből lehet-e a licenciakérés hiányára következtetni, ami azzal a következménnyel jár, hogy ennek alapján helyt adnak az SZNSZ jogosultjának abbahagyásra kötelezés iránti keresetének annak előzetes vizsgálata nélkül, hogy az SZNSZ jogosultjának saját licenciaajánlata (amely megelőzte az SZNSZ hasznosítójának ellenajánlatát) megfelel-e egyáltalán a FRAND-feltételeknek?

                                          c)

                                          Kizárt-e ez a következtetés legalábbis abban az esetben, ha az ellenajánlatban szereplő azon engedélyezési feltételek, amelyekből licenciakérés hiányára kell következtetni, olyan feltételek, amelyek tekintetében nem nyilvánvaló és legfelsőbb bírósági szinten sem tisztázott, hogy nem egyeztethetők össze a FRAND-feltételekkel?

         (1)  C-170/13, EU:C:215:477.


title: C-204/21. sz. ügy: 2021. április 1-jén benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/9

      2021. április 1-jén benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Lengyel Köztársaság
      (C-204/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/15)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: P. J. O. Van Nuffel, K. Herrmann meghatalmazottak)

         Alperes: Lengyel Köztársaság

         Kereseti kérelmek

      A Bíróság állapítsa meg, hogy

                  —

                  a Lengyel Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartja az ustawa – prawo o ustroju sądów powszechnych (rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény; a továbbiakban: p.u.s.p.) 42a. cikkének 1. és 2. § -át és 55. cikkének 4. § -át, az ustawa o Sądzie Najwyższym (a legfelsőbb bíróságról szóló törvény) 26. cikkének 3. § -át és 29. cikkének 2. és 3. § -át és az ustawa o sądach administracyjnych (a közigazgatási bíróságokról szóló törvény) 5. cikkének 1a. és 1b. § -át az ustawa z dnia 20 grudnia 2019 r. o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustawból (a rendes bíróságok szervezetéről szóló törvény, a legfelsőbb bíróságról szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló 2019. december 20-i törvény; a továbbiakban: módosító törvény) eredő változatában, valamint a módosító törvény 8. cikkét, amely valamennyi nemzeti bíróság számára megtiltja a törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan bíróságra vonatkozó uniós követelményeknek való megfelelés vizsgálatát – nem teljesítette az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkének egymással összefüggésben és az Emberi Jogok Európai Bíróságának az EJEE 6. cikkének (1) bekezdésére vonatkozó ítélkezési gyakorlatának fényében értelmezett rendelkezéseiből, valamint az EUMSZ 267. cikkből és az uniós jog elsőbbségének elvéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Lengyel Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartja a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 26. cikkének 2. § -át és 4–6. § -át, és a 82. cikkének 2–5. § -át, a módosító törvényből következő változatában, valamint a módosító törvény 10. cikkét, amely a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznychen (rendkívüli ellenőrzéssel és közügyekkel foglalkozó tanács) feladatává teszi a bíróság vagy a bíró függetlenségének hiányával kapcsolatos jogalapok és jogi kérdések vizsgálatát – nem teljesíti az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkének egymással összefüggésben értelmezett rendelkezéseiből, valamint az EUMSZ 267. cikkből és az uniós jog elsőbbségének elvéből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Lengyel Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartja a p.u.s.p. törvény 107. cikke 1. § -ának 2. és 3. pontját, valamint a legfelsőbb bíróságról szóló törvény módosító törvényből eredő változata 72. cikke 1. § -ának 1–3. pontját, amely lehetővé teszi, hogy a törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan bíróságra vonatkozó uniós követelménynek való megfelelés vizsgálata fegyelmi vétségnek minősüljön – nem teljesíti az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkének egymással összefüggésben értelmezett rendelkezéseiből, valamint az EUMSZ 267. cikkből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Lengyel Köztársaság – mivel a bírák és a bírósági titkárok jogállását és feladataik ellátását közvetlenül érintő ügyekben (például a bírák és a bírósági titkárok büntetőeljárás alá vonásának, illetve letartóztatásának engedélyezése, a legfelsőbb bíróság bíráit érintő munkaügyi és társadalombiztosítási ügyek, valamint a legfelsőbb bíróság bíráinak nyugdíjazásával kapcsolatos ügyek) döntéshozatali hatáskört biztosított az Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego számára (a legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsa), amelynek függetlensége és pártatlansága nem biztosított – nem teljesítette az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdéséből eredő kötelezettségét;

                  —

                  a Lengyel Köztársaság – mivel elfogadta és hatályban tartja a rendes bíróságokról szóló törvény 88a. cikkét, a legfelsőbb bíróságról szóló törvény 45. cikkének 3. § -át, valamint a közigazgatási bíróságokról szóló törvény 8. cikkének 2. § -át a módosító törvényből eredő változatában – nem teljesítette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 7. cikkében, illetőleg 8. cikkének (1) bekezdésében biztosított, a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jogot, valamint a természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 6. cikke (1) bekezdésének c) és e) pontjából 6. cikkének (3) bekezdéséből és 9. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

                  —

                  a Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) fegyelmi tanácsa a létrehozásának körülményei, összetétele és a rá ruházott a hatáskörök alapján nem minősül olyan igazságszolgáltatási szervnek, amely a Charta 47. cikkének és a EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének egymással összefüggésben értelmezett rendelkezései alapján megfelelne a független bíróság tulajdonságainak. Következésképpen e tanács hatáskörének fenntartása a más nemzeti bírósági bírák bírói jogállására és bírói tevékenysége gyakorlásának feltételeire vonatkozó ügyekben sérti e bírák függetlenségét és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdését.
      A 2019. december 20-i módosító törvény azon rendelkezései, amelyek megakadályozzák, hogy a nemzeti bírák megvizsgálják, hogy az uniós jog hatálya alá tartozó ügyekben ítélkező testületek megfelelnek-e az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése és az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke összefüggő rendelkezései szerinti, törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan bíróság követelményeinek, sértik az utóbbi rendelkezéseket, és sértik az EUMSZ 267. cikk által létrehozott előzetes döntéshozatali mechanizmust. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint ugyanis a nemzeti bíróságok kötelesek biztosítani, hogy a magánszemélyek uniós jog szerinti jogaival kapcsolatos ügyeket a törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan bíróság tárgyalja. Az ilyen vizsgálat fegyelmi vétségként való minősítése szintén sérti az uniós jogot. Minden nemzeti bíróságnak, mint uniós jogot alkalmazó bíróságnak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy hivatalból vagy kérelemre értékelhesse, hogy az uniós joggal összefüggő ügyeket az uniós jog értelmében független bíró vizsgálja-e, anélkül hogy az ilyen bíró ki lenne téve annak a fenyegetésnek, hogy ellene fegyelmi eljárás indul. Ha a Sąd Najwyższy (legfelsőbb bíróság) rendkívüli ellenőrzéssel és közügyekkel foglalkozó tanácsát kizárólagos hatáskörrel ruházzák fel valamely bíró adott ügyből való kizárására irányuló kérelmek elbírálására, vagy a bíró/bíróság függetlenségének hiányára vonatkozó kifogás alapján a hatáskörrel rendelkező tanács kijelölésére, ezzel lehetetlenné teszik a többi nemzeti bíróság számára, hogy eleget tegyen a fent említett kötelezettségeknek, és hogy előzetes döntéshozatal céljából kérdéseket terjesszenek az Európai Unió Bírósága elé ezen uniós követelmény értelmezésével kapcsolatban. Ezzel szemben az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint az EUMSZ 267. cikk alapján bármely nemzeti bíróság előterjeszthet előzetes döntéshozatal iránti kérelmet, és azok a bíróságok, amelyek határozatai ellen nincs jogorvoslati lehetőség, kötelesek ezt megtenni, ha kétségek merülnek fel az értelmezéssel kapcsolatban.
      Az egyes bírák kötelezése arra, hogy a bírói tisztségbe való kinevezésüket követő 30 napon belül közzétegyék a Biuletyn Informacji Publicznejben (közérdekű tájékoztatási értesítő) az egyesületi tagságukra, nonprofit alapítványban betöltött tisztségükre, valamint a bírói kinevezésüket megelőzően valamely politikai pártban betöltött tagságukra vonatkozó információkat, sérti a bírónak a magánélet és a személyes adatok védelméhez való alapvető jogát, valamint az általános adatvédelmi rendelet rendelkezéseit.

         (1)  HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.


title: C-205/21. sz. ügy: A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2021. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – V. S. elleni büntetőeljárás

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/11

      A Spetsializiran nakazatelen sad (Bulgária) által 2021. március 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – V. S. elleni büntetőeljárás
      (C-205/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/16)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Spetsializiran nakazatelen sad

         Kérelmező

      Ministerstvo na vatreshnite raboti, Glavna direktsia za borba s organiziranata prestapnost

         Terhelt

      V. S.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Hatékonyan ülteti-e át a 2016/680 irányelv (1) 10. cikkét a 2016/679 rendelet (2) 9. cikkében foglalt hasonló rendelkezésre való hivatkozás útján a nemzeti törvény (a Zakon za ministerstvo na vatreshnite raboti [a belügyminisztériumról szóló törvény] 25. cikkének (3) bekezdése és 25a. cikke)?

                  2)

                  Teljesül-e az a 2016/680 irányelvnek a Charta 52. cikkével, valamint 3. és 8. cikkével összefüggésben értelmezett 10. cikkének a) pontjában előírt követelmény, hogy a személyi sérthetetlenség és a személyes adatok védelme csak a törvény által korlátozható, ha a genetikai és biometrikus adatok rendőrségi nyilvántartásba vétel céljából végzett kezelésének lehetőségét illetően egymásnak ellentmondó nemzeti rendelkezések vannak hatályban?

                  3)

                  Összeegyeztethető-e a 2016/680 irányelvnek a Charta 48. cikkével összefüggésben értelmezett 6. cikkének a) pontjával az olyan nemzeti törvény (a belügyminisztériumról szóló törvény 68. cikkének (4) bekezdése), amely személyes adatok kényszer alkalmazásával történő gyűjtésének (arcképmásrögzítés, ujjnyomatvétel és a DNS-profil meghatározásához szükséges mintavétel) elrendelésére kötelezi a bíróságot, ha egy közvádra üldözendő szándékos bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személy megtagadja az önkéntes együttműködést e személyes adatok gyűjtése során, anélkül, hogy a bíróság értékelhetné, hogy alapos okkal feltételezhető-e, hogy a személy elkövette azt a bűncselekményt, amelynek elkövetésével gyanúsítják?

                  4)

                  Összeegyeztethető-e a 2016/680 irányelv 10. cikkével, 4. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontjával, valamint 8. cikkének (1) és (2) bekezdésével az olyan nemzeti törvény (a belügyminisztériumról szóló törvény 68. cikkének (1)–(3) bekezdése), amely általános szabályként az arcképmás rögzítését, ujjnyomatvételt és a DNS-profil meghatározásához szükséges mintavételt ír elő minden, közvádra üldözendő szándékos bűncselekmény elkövetésével gyanúsított személy esetében?

         (1)  A személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 119., 89. o.; helyesbítések: HL 2018. L 127., 7. o.; HL 2021. L 74., 39. o.).

         (2)  A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.).


title: C-218/21. sz. ügy: A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2021. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autoridade Tributária e Aduaneira kontra DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/12

      A Supremo Tribunal Administrativo (Portugália) által 2021. április 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Autoridade Tributária e Aduaneira kontra DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA
      (C-218/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/17)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Supremo Tribunal Administrativo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Alperes: DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Összeegyeztethető-e az Európai Unió jogával, és különösen a [hatodik] héairányelv IV. mellékletével (1) a Código do IVÁ-hoz (héatörvénykönyv) csatolt I. jegyzék 2.27. pontjának olyan értelemben történő alkalmazása, hogy az megában foglalja felvonóknak az azon vállalkozás általi javítását és karbantartását, amelyre a fent említett tények vonatkoznak, és csökkentett héamérték alkalmazását teszi lehetővé?

                  2)

                  Összeegyeztethető-e a közösségi joggal, és különösen a [hatodik] héairányelv IV. mellékletével a Código do IVA említett rendelkezésének olyan alkalmazása, amely a nemzeti jog más olyan rendelkezéseit is figyelembe veszi, mint a Código Civil 1207. cikke, 204. cikke 1 bekezdésének e) pontja és 3. bekezdése, valamint 1421. cikke 2 bekezdésének b) pontja (az építési szerződés és az ingatlan fogalmára, valamint arra a vélelemre vonatkozó rendelkezések, hogy a felvonó a társasházak közös tulajdonába tartozik)?

         (1)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL 2006. L 347., 1. o.)


title: C-224/21. sz. ügy: A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VX kontra Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               2021.6.28.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/13

      A Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugália) által 2021. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – VX kontra Autoridade Tributária e Aduaneira
      (C-224/21. sz. ügy)
      (2021/C 252/18)
      Az eljárás nyelve: portugál

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Az alapeljárás felei

         Felperes: VX

         Alperes: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikket az EUMSZ 65. cikk (1) bekezdésének összefüggésében, hogy azzal ellentétes egy tagállam olyan adózási rendszere, amely a természetes személyek jövedelmét terhelő közvetlen adózáson belül, amelynek keretében a külföldi illetőségű adóalanyok és az ebben a tagállamban található ingatlanok értékesítéséből származó tőkenyereség tekintetében két jogi rendszer létezik, amelyek közül az egyik i) a teljes tőkenyereségre (tax base) 28 %-os rögzített, egyedi és arányos adókulcsot alkalmaz, amelyet az ilyen nyereségek meghatározására (számszerűsítésére, quantum) vonatkozó általános szabályok szerint számítanak ki, míg a másik ii) a belföldi illetőségű személyekre vonatkozó rendszert alkalmazza, amelynek értelmében, miután ugyanazon általános szabályok szerint kiszámították a tőkenyereséget, e nyereségnek csak a felét (50 %-át) veszik figyelembe (tax base), és ezt a nyereséget (a tőkenyereség 50 %-át) – kötelező jelleggel – összevonják (a növekmény, összeg alapján) az adóalany által az adott évben bárhol a világon szerzett egyéb jövedelmekkel, hogy ezután meghatározzák az összes ilyen jövedelemre alkalmazandó adókulcsot a belföldi illetőségű személyekre alkalmazandó általános adótábla szerint (14,5 %-tól 48 %-ig terjedő sávosan progresszív adókulcsok, amelyek legfeljebb 5 %-os adókulccsal növelhetők, ha a jövedelem teljes összege meghalad bizonyos küszöbértékeket), amely adókulcsot a külföldi illetőségű személyek esetében kizárólag az említett jövedelmekre, azaz az ingatlanból származó tőkenyereségre kell alkalmazni, amely tőkenyereségnek 50 %-a kerül figyelembevételre (míg a belföldi illetőségűek esetében az így kiszámított adókulcsot az ilyen jövedelmekre és az adott évben szerzett minden más jövedelemre is alkalmazni kell)?
                  Hangsúlyozni kell, hogy a külföldi illetőségű adóalanynak a tagállamban (Portugáliában) minden esetben kötelezően benyújtandó jövedelemadó-bevallásában a lehetséges adózási rendszerek egyikét kell választania, akár a külföldi illetőségű személyekre vonatkozó (a fenti i) pontban meghatározott) általános, akár a belföldi illetőségű személyekre vonatkozó (a fenti ii) pontban meghatározott) adózási rendszer szerint kíván adózni, amely bevallásban meg kell jelölnie e két lehetőség egyikét. Meg kell jegyezni, hogy a külföldi illetőségű személyek adóbevallási kötelezettsége (a 3. jövedelemadó-bevallási nyomtatvány benyújtására vonatkozó kötelezettség) már azon jogszabály-módosítás elfogadása előtt is létezett, amely a hivatalos adóbevallási nyomtatványt kiegészítette a belföldi illetőségű személyekre vonatkozó adózási rendszer választásának lehetőségével.
                  Meg kell említeni, hogy ha a külföldi illetőségű személy a belföldi illetőségűekre alkalmazandó adózási rendszer szerinti adózást választja, akkor (ugyanabban a bevallásban) fel kell tüntetnie az év során bárhol a világon szerzett valamennyi jövedelmének teljes összegét.

                  2)

                  Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 63. cikket az EUMSZ 65. cikk (1) bekezdésének összefüggésében, hogy azzal ellentétes egy tagállamnak a természetes személyek jövedelmét terhelő közvetlen adóval kapcsolatos szabályozása, amelynek értelmében, amíg a) a belföldi illetőségűek esetében a tőkenyereségből származó, 50 %-kal csökkentett nyereséget (tax base) kötelezően összevonják az adóalany által ugyanazon évben bárhol a világon szerzett egyéb jövedelmekkel (az opting-out lehetősége nélkül), és így határozzák meg a belföldi illetőségű személy teljes éves jövedelmét, amelyre az általános adótábla szerinti sávosan progresszív adókulcsokat alkalmazzák (a személyi kedvezmények és levonások után), b) a külföldi illetőségű személyek esetében a tőkenyereségből származó teljes nyereségre (tax base) rögzített, egyedi adókulcsot alkalmaznak (miután az említett nyereségek értékét a belföldi illetőségű személyekre vonatkozó szabályokkal megegyező szabályok alapján meghatározták)?
                  Meg kell jegyezni, hogy az a) esetben a progresszív adókulcsok 14,5 % és 48 % között vannak, és a legnagyobb marginális adókulcs legfeljebb 5 %-kal növekedhet, ha a jövedelem teljes összege meghalad egy bizonyos küszöbértéket, míg a b) esetben az egyedi adókulcs 28 %-kal egyenlő.