title: C-222/13. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2014. október 9-i ítélete (a Teleklagenævnet [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TDC A/S kontra Erhvervsstyrelsen (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások — 2002/222/EK irányelv — 32. cikk — További kötelező szolgáltatások — Az e szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó költségek kompenzációs mechanizmusa — Az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „bíróság” fogalma — A Bíróság hatáskörének hiánya)

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/4

         A Bíróság (harmadik tanács) 2014. október 9-i ítélete (a Teleklagenævnet [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – TDC A/S kontra Erhvervsstyrelsen
   (C-222/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások - 2002/222/EK irányelv - 32. cikk - További kötelező szolgáltatások - Az e szolgáltatások nyújtásához kapcsolódó költségek kompenzációs mechanizmusa - Az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „bíróság” fogalma - A Bíróság hatáskörének hiánya))
   (2014/C 439/05)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Teleklagenævnet

      Az alapeljárás felei

      Felperes: TDC A/S

      Alperes: Erhvervsstyrelsen

      Rendelkező rész

   Az Európai Unió Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel a Teleklagenævnet (Dánia) által a 2013. április 22-i határozatában előterjesztett kérdések megválaszolására.

      (1)  HL C 207., 2013.7.20.


title: C-285/08. sz. ügy: A Cour de cassation (Franciaország) által 2008. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Moteurs Leroy Somer kontra Société Dalkia France, Société Ace Europe

text:
               13.9.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 236/8

         A Cour de cassation (Franciaország) által 2008. június 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Société Moteurs Leroy Somer kontra Société Dalkia France, Société Ace Europe
   (C-285/08. sz. ügy)
   (2008/C 236/12)
   Az eljárás nyelve: francia
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Cour de cassation
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Société Moteurs Leroy Somer

      Alperes: Société Dalkia France, Société Ace Europe
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   A hibás termékekért való felelősségre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1985. július 25-i 85/374/EGK tanácsi irányelv (1) 9. és 13. cikkével ellentétes-e a nemzeti jog vagy a belső ítélkezési gyakorlat olyan értelmezése, amely lehetővé teszi a károsult számára, hogy kártérítést igényeljen a szakmai használatra szánt, és e körben használt dologban bekövetkezett kár után, amennyiben a károsult kizárólag a kárt, a termék hibáját, valamint e hiba és a kár közötti okozati összefüggést bizonyítja?

      (1)  HL L 210., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 257. o.


               9.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 73/21

         A DB Schenker 2016. december 7-én benyújtott keresete az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen
   (E-7/12. sz. ügy KÖLTSÉGEK)
   (2017/C 73/11)
   A Schenker North AB, a Schenker Privpak AB és a Schenker Privpak AS (együttesen: DB Schenker) 2016. december 7-én keresetet nyújtott be az EFTA-Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen. A DB Schenkert Jon Midthjell ügyvéd képviseli (Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norvégia).
   A felperes a Bíróságot a következő végzés meghozatalára kéri:

               1.

               Az EFTA Felügyeleti Hatóság által a Schenker North AB, a Schenker Privpak AB és a Schenker Privpak AS számára fizetendő költségek fennmaradó teljes összegét 125 657 EUR-ban határozza meg.

               2.

               Ezen összeg után a jelen végzés felek számára történő kézbesítésének napjától a tényleges kifizetés napjáig számított késedelmi kamatot kell fizetni. Az alkalmazandó kamatláb az Európai Központi Bank által, az irányadó refinanszírozási műveleteknél a fizetés esedékessége hónapjának első napján alkalmazott kamatlábnak három és fél százalékponttal növelt mértéke alapján számítandó ki.

         Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A felperesek – együttesen: DB Schenker – szárazföldi, tengeri és vasúti üzleti tevékenységeket folytatanak Norvégiában, Svédországban és Dániában. A DB Schenker az E–7/12 sz., EFTA Felügyeleti Hatóság ellen indított ügyben felperesként járt el az EFTA-Bíróság előtt.

               —

               Az EFTA-Bíróság eljárási szabályzata 70. cikkének (1) bekezdése szerint:

                  „A megtérítendő költségek vitatása esetén a Bíróság – az érintett fél kérelmére, az ellenérdekű fél észrevételeinek meghallgatását követően – végzéssel határoz.”

               —

               Az E–7/12 sz. ítéletében az EFTA-Bíróság az EFTA Felügyeleti Hatóságot arra kötelezte, hogy fizesse meg az intézkedés elmulasztásából eredő költségeket, és a felperesek szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti keresettel kapcsolatos saját költségeinek felét.


title: C-104/12. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzamt Köln-Nord kontra Wolfram Becker

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/5

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2012. február 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzamt Köln-Nord kontra Wolfram Becker
   (C-104/12. sz. ügy)
   2012/C 138/08
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Finanzamt Köln-Nord

      Ellenérdekű fél a felülvizsgálati eljárásban: Wolfram Becker

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 77/388/EGK irányelv (1) 17. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmében vett „adóköteles tevékenységéhez” kifejezés értelmezése során az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatában irányadónak tekintett közvetlen és azonnali kapcsolatot

                           —

                           az adóalany által igénybe vett szolgáltatás (itt: védőügyvédi tevékenység annak érdekében, hogy valamely természetes személyt ne vonjanak büntetőjogi felelősségre) objektív tartalma alapján vagy

                           —

                           a szolgáltatás igénybevételének oka (itt: az adóalany gazdasági tevékenysége, amelynek során valamely természetes személy állítólag bűncselekményt követett el) alapján kell meghatározni?

               2.

               Amennyiben az igénybevétel oka bír jelentőséggel: a 77/388/EGK irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint teljes vagy csak részleges adólevonásra jogosult-e az az adóalany, amely valamely szolgáltatásra az egyik alkalmazottal együttesen ad megbízást, és milyen követelmények vonatkoznak a számla kiállítására a 77/388/EGK irányelv 22. cikke (3) bekezdése b) pontjának ötödik francia bekezdése szerint a szolgáltatás több címzett általi igénybevétele esetén?

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról — közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).


title: C-575/12. sz. ügy: Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2012. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — AS „Air Baltic Corporation” kontra Valsts robežsardze

text:
               9.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 38/16

         Az Administratīvā apgabaltiesa (Lettország) által 2012. december 7-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — AS „Air Baltic Corporation” kontra Valsts robežsardze
   (C-575/12. sz. ügy)
   2013/C 38/24
   Az eljárás nyelve: lett

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Administratīvā apgabaltiesa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: AS „Air Baltic Corporation”

      Alperes: Valsts robežsardze

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkét, hogy a harmadik ország állampolgárai beutazásának kötelező előfeltétele az érvényes úti okmányban található érvényes vízum megléte?

               2.

               A Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK rendelet (2) rendelkezései alapján a vízumbélyeget tartalmazó úti okmány érvénytelenítése következtében [az érintett] személy számára kiállított vízum is érvényét veszti-e?

               3.

               Összeegyeztethetők-e a személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és a Közösségi Vízumkódex létrehozásáról (vízumkódex) szóló, 2009. július 13-i 810/2009/EK rendelet rendelkezéseivel azon nemzeti jogszabályok, amelyek a harmadik ország állampolgárai beutazásának kötelező előfeltételeként írják elő az érvényes úti okmányban található érvényes vízumot?

      (1)  HL L 105., 1. o.

      (2)  HL L 243., 1. o.


title: C-246/08. sz. ügy: 2008. június 3-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság

text:
               15.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 209/29

         2008. június 3-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Finn Köztársaság
   (C-246/08. sz. ügy)
   (2008/C 209/43)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: P. Aalto, D. Triantafyllou)

      Alperes: Finn Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Finn Köztársaság – mivel az állami jogi tanácsadó irodák (az ott közalkalmazottként foglalkoztatott jogi tanácsadók) által, a részbeni térítés ellenében adott jogi tanácsról szóló rendelkezések alapján nyújtott jogi tanácsadás után nem számít fel hozzáadottérték-adót, jóllehet a magán jogi tanácsadó által nyújtott megfelelő szolgáltatás hozzáadottértékadó-köteles – nem teljesítette a hozzáadottérték-adóról szóló hatodik irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdéséből, 4. cikkének (1), (2) és (5) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Finn Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Finnországban állami és magán jogi tanácsadó között választhat az, akinek a bírósági eljárás során való támogatása érdekében jogi tanácsadásra van szüksége. Ebben az esetben az állami jogi tanácsadó által részbeni térítés ellenében nyújtott szolgáltatások hozzáadottértékadó-mentesek, míg a magán jogi tanácsadó által részbeni térítés ellenében nyújtott szolgáltatások hozzáadottértékadó-kötelesek. A Bizottság álláspontja szerint ebben az esetben azonos szolgáltatásokkal szemben a hozzáadottérték-adó tekintetében a Közösség saját forrásaira kiható egyenlőtlen bánásmód alkalmazásáról van szó.
   Az állami jogi tanácsadó irodák bírósági eljárás során nyújtott szolgáltatásai nem tartoznak a hozzáadottérték-adóról szóló hatodik irányelv 4. cikke (5) bekezdése első albekezdésének hatálya alá. E szolgáltatások kétség kívül hozzáadottértékadó-mentesek abban az esetben, ha térítésmentesen nyújtják azokat. Amennyiben azonban az ügyfél térítést fizet a szolgáltatásért, az állami jogi tanácsadó irodák által nyújtott szolgáltatások nem tekinthetők hozzáadottértékadó-mentesnek.
   A hozzáadottérték-adóról szóló irányelv 4. cikke (5) bekezdésének második albekezdése szerint a közintézmények a hatósági tevékenységük vonatkozásában adóalanynak minősülnek, amennyiben nem adóalanyként való kezelésük a verseny jelentős torzulását eredményezné. Még ha feltételezzük is, hogy az állami jogi tanácsadó irodák hatóságként működnek, nem adóalanyként való kezelésük a hivatkozott esetekben a verseny jelentős torzulását eredményezné. Ezen oknál fogva hozzáadottértékadó-kötelesnek tekintendők.

      (1)  HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.


title: C-502/10. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2010. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Justitie kontra M. Singh

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/35

         A Raad van State (Hollandia) által 2010. október 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Staatssecretaris van Justitie kontra M. Singh
   (C-502/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 346/61
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Raad van State

      Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Staatssecretaris van Justitie

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: M. Singh

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Úgy kell-e értelmezni a harmadik országok huzamos tartózkodási engedéllyel rendelkező állampolgárainak jogállásáról szóló, 2003. november 25-i 2003/109/EK tanácsi irányelv (1) 3. cikke (2) bekezdésének e) pontja értelmében vett „formálisan korlátozott tartózkodási engedély” fogalmát, hogy az az olyan, határozott időre szóló tartózkodási engedélyt is magában foglalja, amely a holland jog szerint nem nyújt lehetőséget a határozatlan időre szóló tartózkodási engedély megszerzésére, még ha e határozott időre szóló tartózkodási engedély érvényességi időtartama a holland jog szerint főszabályként korlátlan gyakorisággal meg is hosszabbítható, és még akkor is, ha ezáltal a személyek egy meghatározott csoportja — mint például a szellemi vezetők és a hitoktatók — kizárt ezen irányelv hatálya alól?

      (1)  HL 2004. L 16., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 272. o.


title: C-139/15. P. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2016. szeptember 21-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság (Fellebbezés — Kohéziós Alap — Pénzügyi támogatás csökkentése — Az Európai Bizottság határozatának elfogadására vonatkozó eljárás — Határidő fennállása — Az előírt határidő be nem tartása — Következmények)

text:
               14.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 419/16

         A Bíróság (tizedik tanács) 2016. szeptember 21-i ítélete – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-139/15. P. sz. ügy) (1)

   ((Fellebbezés - Kohéziós Alap - Pénzügyi támogatás csökkentése - Az Európai Bizottság határozatának elfogadására vonatkozó eljárás - Határidő fennállása - Az előírt határidő be nem tartása - Következmények))
   (2016/C 419/20)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Fellebbező: Európai Bizottság (képviselők: S. Pardo Quintillán és D. Recchia meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Spanyol Királyság (képviselő: A. Rubio González meghatalmazott)

      A Spanyol Királyságot támogató beavatkozó: Holland Királyság (képviselők: B. Koopman és M. Bulterman meghatalmazottak)

      Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság az Európai Bizottságot kötelezi a költségek viselésére.

               3)

               A Holland Királyság maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 155., 2015.5.11.


title: C-154/08. sz. ügy: 2008. április 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               5.7.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 171/17

         2008. április 15-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-154/08. sz. ügy)
   (2008/C 171/29)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: M. Afonso és F. Jimeno Fernández, meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               a Bíróság állapítsa meg, hogy – mivel úgy tekintette, hogy a „registradores de la propiedad” (ingatlan-nyilvántartást végzők) által mint a jelzálog-nyilvántartási kerületek adóbeszedő irodáinak kinevezett beszedői által e minőségükben az autonóm közösségeknek nyújtott szolgáltatás nem HÉA-köteles – a Spanyol Királyság nem teljesítette a hatodik HÉA-irányelv (1) 2. cikkéből, valamint 4. cikke (1) és (2) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               A „registradores de la propiedad” olyan szakképzettséggel rendelkező személyek, akiket a spanyol állam nevez ki, és a Registros de la Propiedad (ingatlan-nyilvántartás) vezetésével bíz meg. Tevékenységüket saját felelősségük mellett végzik, munkájuk megszervezését illetően szabadon járnak el, alkalmazottaikat saját maguk választják meg, munkájukért javadalmazásban részesülnek, amely egyben a jövedelmüket képezi. Több autonóm közösség megbízta őket az egyes adók beszedésével kapcsolatos különféle feladatok elvégzésével. E szolgáltatás fejében a „registradores de la propiedad” a beszedett adók meghatározott százalékát kapják.

               2.

               A spanyol állam eredetileg úgy gondolta, hogy a HÉA szempontjából a „registradores de la propiedad”-ot az autonóm közösségek részére végzett feladatuk ellátása szempontjából úgy kell tekinteni, mint HÉA-köteles tevékenységet végző egyéni vállalkozókat, illetve szakképzett személyeket. A spanyol kormány által e tekintetben felhozott érvek alapvetően a Bíróság C-235/85. sz., Bizottság kontra Hollandia ügyben 1987. március 26-án hozott ítéletén (2), valamint C-202/90. sz., Ayuntamiento de Sevilla ügyben 1991. július 25-én hozott ítéletén (3) alapulnak.

               3.

               2003. július 12-i ítéletében a Tribunal Supremo (spanyol legfelsőbb bíróság) azt állapította meg, hogy az „registradores de la propiedad” az autonóm közösségek által rájuk bízott – egyes adók beszedéséből és behajtásából álló – feladataik ellátása tekintetében egyszerűen köztisztviselőknek minősülnek, akik a közigazgatási szervezetrendszer részét képezik. Ezen – a törvényesség érdekében indított jogorvoslat nyomán született – ítélet alapján a spanyol kormány úgy véli, hogy az említett szolgáltatás nem HÉA-köteles.

               4.

               Ezzel szemben a Bizottság álláspontja szerint az „registradores de la propiedad” által az autonóm közösségek részére végzett szolgáltatás a hatodik irányelv 2. cikkében szereplő általános szabály értelmében HÉA-köteles. E következtetés abból ered, hogy a „registradores-liquidadores” (ingatlan-nyilvántartást végző adóbeszedők) olyan szakképzett személyek, akik a szolgáltatás elvégzéséhez szükséges humán erőforrásról és tárgyi eszközökről önállóan gondoskodnak, ahogyan azt az említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdése előírja, és így az általuk végzett szolgáltatást nem jellemzi olyan alárendeltség, illetve függőség, amely a közigazgatás szervezetrendszerébe tartozó köztisztviselők által nyújtott szolgáltatások esetében viszont elengedhetetlen, és ennélfogva e szolgáltatás nem HÉA-köteles. A„registrador-liquidador” nem az autonóm közösség közigazgatási szerve, és nem is képezi annak szervezetileg integrált vagy belső részét, hanem olyan független és elkülönült fél, akivel az autonóm közösség szolgáltatásnyújtásra irányuló, visszterhes szerződést köt.

               5.

               Ennélfogva a Bizottság úgy véli, hogy a jelen ügyben fennállnak az ítélkezési gyakorlat által megkövetelt azon előfeltételek, amelyek megalapozzák a Spanyol Királyság felelősségének megállapítását a közösségi jog olyan értelmezéséből eredő kötelezettségszegés miatt, amely sem annak szellemével, sem céljával, sem a Bíróság ítélkezési gyakorlatával nincs összhangban. A Bizottság elsőként hangsúlyozza a legfelsőbb bíróság mint az alkotmányossági garanciákat kivéve minden szempontból legfelsőbb szintű igazságszolgáltatási szerv rangját. Másodszor kiemeli az említett bíróság által hozott azon ítélet jelentőségét és hatását, amely elvi szinten ellentétes a Bíróság által adott értelmezéssel, és amely – kötelező ereje miatt – teljes fordulatot okozott az alacsonyabb szintű szervek és a spanyol közigazgatás addigi gyakorlatában. Harmadrészt a Bizottság a HÉA terén tapasztalható káros hatásokra hivatkozik, amelyek a Közösség saját forrásait is érinthetik. Ennélfogva a Bizottság álláspontja szerint a spanyol kormány nem hivatkozhat a legfelsőbb bíróság által hozott ítéletre közösségi jogi kötelezettségei megszegése igazolásaként.

      (1)  A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK tanácsi irányelv (HL L 145., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 23. o.).

      (2)  EBHT 1987., 1471. o.

      (3)  EBHT 1991., I-4247. o.


title: C-629/11 P. sz. ügy: A Bíróság (hetedik tanács) 2012. október 4-i ítélete — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Bizottság által odaítélt közbeszerzési szerződés — Ajánlat elutasítása — Indokolási kötelezettség — 1605/2000/EK, Euratom rendelet — 100. cikk (2) bekezdés — Tájékoztatás iránti kérelemre történő válaszadás határideje — 2342/2002/EK, Euratom rendelet — 149. cikk (2) bekezdés)

text:
               24.11.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 366/16

         A Bíróság (hetedik tanács) 2012. október 4-i ítélete — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE kontra Európai Bizottság
   (C-629/11 P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Bizottság által odaítélt közbeszerzési szerződés - Ajánlat elutasítása - Indokolási kötelezettség - 1605/2000/EK, Euratom rendelet - 100. cikk (2) bekezdés - Tájékoztatás iránti kérelemre történő válaszadás határideje - 2342/2002/EK, Euratom rendelet - 149. cikk (2) bekezdés)
   2012/C 366/27
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (képviselő: N. Korogiannakis dikigoros)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: D. Calciu és S. Delaude meghatalmazottak, segítőjük: de P. Wytinck advocaat)

      Tárgy

   A Törvényszék (második tanács) T-298/09. sz., Evropaïki Dynamiki kontra Európai Bizottság ügyben 2011. szeptember 20-án hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amely ítéletében a Törvényszék elutasította egyfelől a Bizottság 2009. május 12-i, a felperes által az oktatási programokra (EPISEP) vonatkozó külső szolgáltatásokra irányuló nyílt közbeszerzési eljárásban (EAC/01/2008) (HL 2008/S 158-212752) benyújtott ajánlatot elutasító és a szerződést egy másik ajánlattevőnek odaítélő határozatának megsemmisítése iránt előterjesztett kérelmet, másfelől az előterjesztett kártérítési kérelmet — A költségvetési rendelet 93. cikke (1) bekezdésének f) pontja — Az ajánlatok érvényességi ideje — Szerződésen kívüli felelősség

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Bíróság az Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikist kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 49., 2012.2.18.


title: T-284/11. sz. ügy: 2011. június 7-én benyújtott kereset — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METROINVEST)

text:
               6.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 232/35

         2011. június 7-én benyújtott kereset — Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones kontra OHIM — MIP Metro (METROINVEST)
   (T-284/11. sz. ügy)
   2011/C 232/61
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (Barcelona, Spanyolország) (képviselő: J. Carbonell Callicó ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Németország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               változtassa meg a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 954/2010-1. sz. ügyben 2011. március 17-én hozott határozatát, és tegye lehetővé a METROINVEST szóvédjegy közösségi védjegyként történő lajstromozását;

               —

               másodlagosan, kizárólag amennyiben az előbbi kérelmet elutasítaná, helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első fellebbezési tanácsának az R 954/2010-1. sz. ügyben 2011. március 17-én hozott határozatát;

               —

               az alperest és a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a METROINVEST szóvédjegy, a 36. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében — 7112113. sz. közösségi védjegybejelentés

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a 30348717. sz., kék és sárga színű METRO német ábrás védjegy, az 1–45. osztályba tartozó számos áru és szolgáltatás tekintetében; a 779116. sz., sárga színű METRO közösségi ábrás védjegybejelentés, az 1–42. osztályba tartozó számos áru és szolgáltatás tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló egyezmény 6. és 14. cikkének megsértése, a tisztességes tárgyaláshoz való joggal, a hátrányos megkülönböztetés tilalmával és a közösségi jognak az egyenlő bánásmódra vonatkozó alapelvével összefüggésben. A 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának fellebbezési tanács által történt megsértése, mivel nem áll fenn az összetévesztés veszélye a két ütköző védjegy között.


title: C-463/10. P. sz. ügy: A Törvényszék (első tanács) T-570/08. sz., Deutsche Post AG kontra Európai Bizottság ügyben 2010. július 14-én hozott végzése ellen a Deutsche Post AG által 2010. szeptember 27-én benyújtott fellebbezés

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/17

         A Törvényszék (első tanács) T-570/08. sz., Deutsche Post AG kontra Európai Bizottság ügyben 2010. július 14-én hozott végzése ellen a Deutsche Post AG által 2010. szeptember 27-én benyújtott fellebbezés
   (C-463/10. P. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/32
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Deutsche Post AG (képviselők: J. Sedemund és T. Lübbig Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               1.

               A Bíróság teljes egészében helyezze hatályon kívül a Törvényszék (első tanács) T-570/08. sz. ügyben 2010. július 14-én hozott megtámadott végzését;

               2.

               a Bíróság utasítsa el a Bizottság által a Törvényszék előtt felhozott elfogadhatatlansági kifogást;

               3.

               a Bíróság semmisítse meg az Európai Bizottság által a „C 36/2007. sz. állami támogatás — Németország; a Deutsche Post AG számára nyújtott állami támogatásra” vonatkozó eljárásban a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerinti „információnyújtási rendelkezést” illetően hozott 2008. október 30-i határozatot;

               4.

               a Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés tárgya a Törvényszék azon végzése, amelyben a Törvényszék mint elfogadhatatlant elutasította a fellebbező számára nyújtott állami támogatásra vonatkozó eljárásban a Bizottság által a Németországi Szövetségi Köztársasághoz 2008. október 30-án intézett információnyújtási rendelkezés ellen a fellebbező által benyújtott keresetet.
   A jelen fellebbezésben lényegében azon kérdésről van szó, hogy a Bizottságnak a 659/1999/EK rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerinti információnyújtásra vonatkozó határozata megtámadható-e, és milyen feltételekkel. A fellebbező álláspontja szerint a kizárólag az ő birtokában lévő információk nyújtását elrendelő határozat ellen benyújtott kereset elfogadható, ha a kereset kétségbe vonja a 659/1999 rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerinti eljárási jogi feltételek betartását és a kért információk szükségességét.
   A Törvényszék az ilyen kereset elfogadhatóságának elismerését ezzel szemben lényegében azzal az érvvel tagadta meg, hogy az információnyújtásra vonatkozó határozat nem jár joghatásokkal. Pusztán olyan közbenső intézkedésről van szó, amely csak a végleges határozat előkészítését szolgálja.
   A fellebbező öt jogalapra hivatkozik:

               1.

               A Törvényszék a megtámadott végzésben figyelmen kívül hagyta, hogy az információnyújtásra vonatkozó határozat mint az Unió kötelező jogi aktusa az európai bíróságok felülvizsgálata alá tartozik. A tagállam a 659/1999 rendelet 10. cikke (3) bekezdésének az EUMSZ 288. cikk (4) bekezdésével összefüggésben értelmezett rendelkezései szerint és az EUMSZ 4. cikk (3) bekezdése szerinti jóhiszemű együttműködés alapelve miatt kötelező jelleggel be kell nyújtania a kért információkat. Mivel a tagállam köteles a határozatot végrehajtani, az információnyújtási kötelezettség közvetlenül a fellebbezőre száll át, mivel (kizárólag) ő van a kért információk birtokában.

               2.

               A Törvényszék figyelmen kívül hagyta továbbá, hogy összeegyeztethetetlen lenne az uniós jog szerinti jogvédelem biztosításával, ha a tagállam és a közvetlenül érintett vállalkozás köteles lenne bármely, a Bizottság által a 659/1999 rendelet 10. cikkének (3) bekezdése alapján kért információval szolgálni, éspedig tekintet nélkül arra, hogy betartották-e egyáltalán a 10. cikk (3) bekezdése szerinti eljárásjogi követelményeket, és hogy a kért információk valamilyen jellegű kapcsolatban vannak-e a támogatások ellenőrzésének eljárási céljával.

               3.

               A Törvényszék tévesen értelmezte a 659/1999 rendelet 10. cikkének (3) bekezdését és 13. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatát, mivel figyelmen kívül hagyta, hogy az információnyújtásra vonatkozó határozat azért is közvetlen hatásokkal jár a tagállam és az érintett vállalkozás jogállására, mert a 659/1999 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata az információnyújtási rendelkezés nemteljesítése esetén lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy az esetleges támogatásra vonatkozó határozatot a rendelkezésre álló információk alapján hozza meg. A Bizottság számára ebből adódó bizonyítási könnyítés eljárási szempontból jelentősen rosszabb helyzetbe hozza az érintett vállalkozást, amely a jogainak megőrzése érdekében gyakorlatilag kénytelen benyújtani a kért információkat.

               4.

               A Törvényszék azért is tévesen alkalmazta a jogot, mert az információnyújtásra vonatkozó határozat joghatásainak elismerését azzal az érvvel tagadta meg, hogy pusztán a végleges határozat előkészítését szolgáló közbenső intézkedésről van szó. Eközben a Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy ez nem zárja ki a megtámadhatóságot, ha a vélt közbenső intézkedés — ahogyan a 659/1999 rendelet 10. cikkének (3) bekezdése szerinti határozat — saját hátrányos joghatásokat fejt ki.

               5.

               A Törvényszék végül figyelmen kívül hagyta, hogy a Bizottság által az információnyújtásra vonatkozó határozat meghozatalakor elkövetett jogsértések az eljárást befejező határozat elleni kereset keretében nem vehetők kellőképpen figyelembe, különösen mivel abban a szakaszban nem lehet a tényállás hiányosságára hivatkozni. Ugyanakkor a jogellenes információnyújtási rendelkezés ideiglenes teljesítése az érintett vállalkozás számára azonban — ahogyan a jelen ügyben is — jelentős időbeli és pénzbeli ráfordítással jár.


title: C-449/15. sz. ügy: A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regione autonoma della Sardegna kontra Comune di Portoscuso

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/16

         A Consiglio di Stato (Olaszország) által 2015. augusztus 20-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Regione autonoma della Sardegna kontra Comune di Portoscuso
   (C-449/15. sz. ügy)
   (2015/C 381/19)
   Az eljárás nyelve: olasz

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Consiglio di Stato

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Regione autonoma della Sardegna

      Alperes: Comune di Portoscuso

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Ellentétes-e a letelepedés szabadságának, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának és a verseny védelmének az EUMSZ 49., az EUMSZ 56. és az EUMSZ 106. cikkben foglalt elvével, valamint az ezekben foglalt ésszerűség elvével az a nemzeti szabályozás, amely – egymást követő jogalkotási beavatkozások következtében – előírja a gazdasági szempontból jelentős tengeri, folyami és tavi javakkal kapcsolatos koncessziók lejárati időpontjainak ismételt meghosszabbítását, amelynek időtartamát a törvény legalább tizenegy évre növelte oly módon, hogy a javak gazdasági céllal történő kiaknázásához való kizárólagos jognak továbbra is ugyanaz a jogosultja, annak ellenére, hogy az említett jogosult számára biztosított koncesszió időtartama már lejárt, mindennek következtében pedig az érdekelt gazdasági szereplőket kizárják a javak közbeszerzési eljárások végén történő odaítélésének minden lehetőségéből?


title: T-466/10. sz. ügy: 2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Hannigan kontra Bizottság

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/47

         2010. szeptember 27-én benyújtott kereset — Hannigan kontra Bizottság
   (T-466/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/75
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Eugene Hannigan (Killybegs, Írország) (képviselők: A. Collins SC, N. Travers barrister és D. Barry solicitor)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a C(2010) 4754. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, a Niamh Eoghan nevű új halászhajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatot, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített; továbbá

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen keresetben a felperes a C(2010) 4754. sz., 2010. július 13-án kelt dokumentumban Írországhoz intézett levél formájában közölt, a Niamh Eoghan nevű új halászhajó biztonsági célú kapacitásának növelése iránti kérelmet elutasító azon bizottsági határozatnak az EUMSZ 263. cikk alapján történő megsemmisítését kéri, amelynek meghozatala azon határozat felváltása érdekében történt, amelyet az említett kérelmet illetően a Bizottsághoz a IV. többéves orientációs programban megfogalmazott célkitűzéseknek a tizenkét méternél hosszabb hajók vonatkozásában a biztonság, a navigáció, a higiénia, a termékminőség és a munkakörülmények javítását célzó növelése végett érkezett kérelmekről szóló, 2003. április 4-i 2003/245/EK bizottsági határozat (HL 2003., L 90., 48. o.) tartalmazott, amely határozatot a felperes vonatkozásában a Törvényszék T-218/03–T-240/03. sz., Boyle és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 2006. június 13-án hozott ítélete (EBHT 2006., II-1699. o.) megsemmisített.
   Kereseti kérelmének alátámasztása érdekében a felperes a következő jogalapokra hivatkozik:

               A felperes először is azt állítja, hogy az alperes eljárásának nem volt jogi alapja. A megtámadott határozat megfelelő jogi alapját továbbra is a Közösség halászati ágazatának az erőforrások és kiaknázásuk közötti fenntartható egyensúly elérése céljából az 1997. január 1-je és 2001. december 31-e közötti szerkezetátalakítására vonatkozó célkitűzésekről és részletes szabályokról szóló 97/413/EK tanácsi határozat (HL 1997., L 175., 27. o.) 4. cikkének (2) bekezdése képezi, ezért a Bizottságnak a felperes szerint nem volt jogi alapja arra, hogy ad hoc határozat formájában hozzon határozatot.

               A felperes másodszor előadja, hogy a Bizottság lényeges eljárási szabályt sértett. A felperes kifejti, hogy a megtámadott határozatot a 97/413/EK tanácsi határozat szerint igazgatási bizottsági eljárásban kellett volna elfogadni, a Bizottság pedig azáltal, hogy a határozat ad hoc alapon történő elfogadása mellett döntött, a lényeges eljárási szabályokat megsértve járt el.

               A felperes harmadszor előadja, hogy a Bizottság a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdését tévesen értelmezve túllépte a hatáskörét, különösen azáltal, hogy irreleváns szempontokból indult ki és figyelmen kívül hagyta a „halászati teljesítménynek” a 97/413/EK tanácsi határozatban és az abban az időpontban hatályos közösségi halászati jogszabályokban foglalt meghatározását, amikor a felperes 2001 decemberében benyújtotta a biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmét.

               A felperes továbbá előadja, hogy a megtámadott határozat a felperes biztonsági célú tonnatartalom-növelés iránti kérelmének mérlegelésével kapcsolatban számos nyilvánvaló hibát tartalmaz. A felperes különösen azt állítja, hogy megalapozatlan a Bizottság azon határozata, amely a felperes kérelmét azon az alapon utasította el, hogy számos kisebb hajó helyettesítő kapacitásának a Niamh Eoghan részére történő felhasználása azt jelentette, hogy e hajó lajstromozásakor nem állt be növekedés az írországi flotta többcélú ágazatának teljes kapacitásában.

               A felperes végül azt állítja, hogy a Bizottság megsértette a gondos ügyintézéshez való jogát. Kifejti, hogy a Bizottság azon magatartása, hogy nem volt hajlandó érdemben megvizsgálni a felperes kérelmét, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikkében előírt kötelezettségeinek, különösen pedig a felperes azon jogának megsértését képezi, hogy a kérelmét a 97/413/EK tanácsi határozat 4. cikkének (2) bekezdése alapján „tisztességes módon és ésszerű határidőn belül” vizsgálják meg.


title: F-150/12. sz. ügy: 2012. december 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Európai Parlament

text:
               25.5.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 147/36

         2012. december 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Európai Parlament
   (F-150/12. sz. ügy)
   2013/C 147/70
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: G. Maximini ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      A jogvita tárgya és leírása

   Az alperes azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely a felperes vonatkozásában megtagadta az újbóli letelepedési támogatás egy részének megfizetését, valamint meghatározott útiköltségek megtérítése iránti kérelem.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2012. március 29-i határozatot, amennyiben ebben a határozatban a felperes vonatkozásában megtagadták a tisztviselők személyzeti szabályzata VII. mellékletének 6. cikke szerinti újbóli letelepedési támogatás második felének megfizetését, valamint rendelje el, hogy a felperes részére térítsék meg az ugyanezen melléklet 7. cikke szerinti valamennyi útiköltséget.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze az újbóli letelepedési támogatás második felének megfizetésére — amely egyhavi alapilletménynek felel meg —, valamint a szolgálati jogviszony megszűnésekor a származási helyére történő utazással kapcsolatos, a felperes, a felperes házastársa és a velük közös háztartásban élő, súlyosan fogyatékos fiuk vonatkozásában felmerült valamennyi útiköltség megfizetésére.

               —

               A Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze az eljárás költségeinek és a felperes valamennyi szükséges költségének megfizetésére.


title: C-180/05. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács)  2006. április 27-i  ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség (Tagállami kötelezettségszegés – 92/100/EGK irányelv – Szerzői joggal szomszédos jogok a szellemi tulajdon területén – Nyilvános haszonkölcsönzés – Az előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)

text:
               17.6.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 143/20

         A Bíróság (hatodik tanács) 2006. április 27-i ítélete – Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-180/05. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 92/100/EGK irányelv - Szerzői joggal szomszédos jogok a szellemi tulajdon területén - Nyilvános haszonkölcsönzés - Az előírt határidőn belüli átültetés elmulasztása)
   (2006/C 143/35)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: W. Wils, meghatalmazotti minőségben)

      Alperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselő: S. Schreiner, meghatalmazotti minőségben)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joghoz kapcsolódó bizonyos jogokról szóló, 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv (HL L 346., 61. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 120. o.) 1. és 5. cikkének megsértése
   Rendelkező rész

               1)

               Mivel nem alkalmazta a bérleti jogról és a haszonkölcsönzési jogról, valamint a szellemi tulajdon területén a szerzői joghoz kapcsolódó bizonyos jogokról szóló, 1992. november 19-i 92/100/EGK tanácsi irányelv1 által a nyilvános haszonkölcsönzés jogára vonatkozóan előírt rendelkezéseket, a Luxemburgi Nagyhercegség nem teljesítette az említett irányelv 1. és 5. cikke alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Luxemburgi Nagyhercegséget kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2005. 7. 9.


title: C-369/14. sz. ügy: A Landgericht Köln (Németország) által 2014. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH kontra Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/15

         A Landgericht Köln (Németország) által 2014. július 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH kontra Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
   (C-369/14. sz. ügy)
   (2014/C 439/22)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Köln

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH

      Alperes: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Úgy kell-e értelmezni az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) 2. cikkének (1) bekezdését, 3. cikkének a) pontját, valamint I. A. és I. B. mellékletét és/vagy az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2012. július 4-i 2012/19/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdésének a) pontját, 3. cikke (1) bekezdésének a) pontját, valamint I. és II. mellékletét, hogy a körülbelül 220–240 V-os elektromos feszültséggel működtetett (garázs)kapu-mozgató motorok, amelyek rendeltetése, hogy a (garázs)kapuval együtt az épületszerelvénybe építsék be azokat, az elektromos és elektronikus berendezések, különösen az elektromos és elektronikus szerszámok fogalma alá tartoznak?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén:
               Úgy kell-e értelmezni a 2002/96/EK irányelv I. A. mellékletének 6. pontját és I. B. mellékletének 6. pontját és/vagy a 2012/19/EU irányelv 3. cikke (1) bekezdésének b) pontját, I. mellékletének 6. pontját és II. mellékletének 6. pontját, hogy az első kérdés szerinti (garázskapu-mozgató) motorok az említett rendelkezések értelmében vett helyhez kötött, nagyméretű ipari szerszámok részének tekintendők

               3)

               Az első kérdésre adandó igenlő és a második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
               Úgy kell-e értelmezni a 2002/96/EK irányelv 2. cikkének (1) bekezdését és/vagy a 2012/19/EU irányelv 2. cikke (3) bekezdésének b) pontját, hogy az első kérdés szerinti (garázskapu-mozgató) motorok egy más jellegű, az adott irányelv hatálya alá nem tartozó berendezés részének tekintendők?

      (1)  Az elektromos és elektronikus berendezések hulladékairól szóló, 2003. január 27-i 2002/96/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv – Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közös nyilatkozata a 9. cikk vonatkozásában (HL L 37., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 359. o.).

      (2)  HL L 197., 38. o.


title: C-263/14. sz. ügy: 2014. május 28-án benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/11

         2014. május 28-án benyújtott kereset – Európai Parlament kontra az Európai Unió Tanácsa
   (C-263/14. sz. ügy)
   2014/C 235/16
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Európai Parlament (képviselők: R. Passos, A. Caiola, M. Allik meghatalmazottak)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               semmisítse meg az Európai Unió és a Tanzániai Egyesült Köztársaság közötti, a kalóztámadások elkövetésével gyanúsított személyeknek és a kalóztámadásokkal összefüggésben lefoglalt javaknak az Európai Unió által vezetett tengeri erők részéről a Tanzániai Egyesült Köztársaság részére történő átadására vonatkozó feltételekről szóló megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló, 2014. március 10-i 2014/198/KKBP tanácsi határozatot (1);

               —

               a 2014. március 10-i 2014/198/KKBP tanácsi határozat joghatásait az újabb határozat elfogadásáig tartsa fenn,

               —

               az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az Európai Parlament úgy véli, hogy az Európai Unió és a Tanzániai Egyesült Köztársaság közötti, a kalóztámadások elkövetésével gyanúsított személyeknek és a kalóztámadásokkal összefüggésben lefoglalt javaknak az Európai Unió által vezetett tengeri erők részéről a Tanzániai Egyesült Köztársaság részére történő átadására vonatkozó feltételekről szóló megállapodás aláírásáról és megkötéséről szóló, 2014. március 10-i 2014/198/KKBP tanácsi határozat semmis, mert az nem kizárólag a kül- és biztonságpolitikára vonatkozik, amint arról az EUMSZ 218. cikk (6) bekezdésének második albekezdése kifejezetten rendelkezik.
   Az Európai Parlament úgy véli, hogy az Európai Unió és a Tanzániai Egyesült Köztársaság közötti megállapodás a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködésre, illetve a rendőrségi együttműködésre is vonatkozik, tehát olyan területeket is lefed, amelyek esetén a rendes jogalkotási eljárást kell alkalmazni.
   Következésképpen e megállapodás megkötésének az anyagi jogalapja az EUSZ 37. cikk és az EUMSZ 82. cikk, illetve az EUMSZ 87. cikk kellett volna, hogy legyen, az Európai Parlament egyetértését követően az EUMSZ 218. cikk (6) bekezdésének a) pontja szerint.
   Ebből az okból kifolyólag a Tanács megsértette a Szerződéseket azáltal, hogy nem a megfelelő jogalapot választotta a megállapodás megkötéséhez.
   Az Európai Parlament továbbá úgy véli, hogy a Tanács megsértette az EUMSZ 218. cikk (10) bekezdést, mert nem tájékoztatta a Parlamentet teljes körűen és haladéktalanul a megállapodás tárgyalásának és megkötésének minden szakaszában.
   Amennyiben a Bíróság megsemmisíti a vitatott határozatot, az Európai Parlament mindazonáltal azt javasolja, hogy újabb határozat meghozataláig az EUMSZ 264. cikk második bekezdésének megfelelően éljen a vitatott határozat joghatásainak fenntartására vonatkozó diszkrecionális jogkörével.

      (1)  HL L 108., 1. o.


title: C-385/06. sz. ügy: A Raad van State (Hollandia) által 2006. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant kontra Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening

text:
               16.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 310/3

         A Raad van State (Hollandia) által 2006. szeptember 18-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant kontra Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   (C-385/06. sz. ügy)
   (2006/C 310/05)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Raad van State (Hollandia)
   Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Sociaal Economische Samenwerking West-Brabant

      A fellebbezési eljárásban ellenérdekű fél: Algemene Directie voor de Arbeidsvoorziening
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

                           a)

                           Levezethető-e a tagállam, illetve valamely hatóságának hatásköre közvetlenül – tehát nemzeti jogi alap hiányában – valamely [közösségi] rendeletből?

                           b)

                           Igenlő válasz esetén, az 1993. július 20-i 2082/93/EGK tanácsi rendelettel módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1988. december 19-i 4253/88/EGK tanácsi rendelet (1) (a továbbiakban: koordinációs rendelet) 23. cikkének (1) bekezdése biztosít-e hatáskört a támogatás megállapításáról szóló határozat visszavonására és a kifizetett összeg visszakövetelésére, tekintettel arra, hogy a koordinációs rendelet 23. cikke az e cikk szerinti szabálytalanságok és gondatlanság esetén a tagállamokat erre kötelezi?

               2)

               Nemleges válasz esetén, az EK 249. cikkel összefüggésben az EK 10. cikk alapján a rendelettel összhangban értelmezendő-e az Algemene wet bestuursrecht (általános közigazgatási törvény) 4:49. cikkének (1) bekezdéséhez hasonló nemzeti jogszabályi rendelkezés, amely szerint a hatóság a támogatás megállapításáról szóló határozatot visszavonhatja vagy a kedvezményezett terhére módosíthatja, ha (a) olyan tény vagy körülmény merül fel, amelyről a hatóságnak a támogatás megállapításakor ésszerűen nem lehetett hivatalos tudomása és amelynek ismeretében a támogatást kisebb összegben kellett volna megállapítani, (b) a támogatás megállapítása jogsértő volt és a kedvezményezett erről tudott vagy tudnia kellett volna, (c) a kedvezményezett a támogatás megállapítását követően nem teljesítette a támogatáshoz kapcsolódó kötelezettségeket?

               3)

               Igenlő válasz esetén, ezt az értelmezést korlátozzák-e a közösségi jog általános elvei, különösen a jogbiztonság és a bizalomvédelem elve?

               4)

               A harmadik kérdésre adott igenlő válasz esetén, e korlátozással kapcsolatban a következő kérdés merül fel: szélesebb körű lehet-e a jogbiztonság és a bizalomvédelem Algemene wet bestuursrecht 4:49. cikke (1) bekezdésének alapjául szolgáló nemzeti jogi elve az általános közösségi jogi elveknél, különösen a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvénél, amelyek a koordinációs rendelet alkalmazása során figyelembe veendők?

               5)

               Jelentőséggel bír-e a jogbiztonság és a bizalomvédelem közösségi jogi elvének alkalmazása során az EK 10. cikkre is figyelemmel az a körülmény, hogy a kedvezményezett közjogi jogi személy?

               6)

               A koordinációs rendelet 23. cikkének (1) bekezdése alapján vissza kell-e vonni a megállapított támogatást és vissza kell-e követelni a kifizetett összeget, ha megállapítható, hogy a tagállam a jogellenesen nyújtott támogatást az Európai szociális Alapnak már visszafizette vagy legalábbis evégett intézkedett, amennyiben a koordinációs rendelet 23. cikkének (1) bekezdése alapján vagy az Algemene wet bestuursrecht rendelettel összhangban értelmezett 4:49. cikkének (1) bekezdése alapján a megállapított támogatás visszavonandó és a kifizetett összeg visszakövetelendő?

               7)

               Amennyiben a koordinációs rendelet 23. cikkének (1) bekezdése alapján nem áll fenn visszavonási és visszakövetelési kötelezettség, van-e a közösségi jognak más olyan rendelkezése, mint például az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (2), amelynek alapján a tagállam közvetlenül vagy az Algemene wet bestuursrecht rendelettel összhangban értelmezett 4:49. cikkének (1) bekezdése alapján köteles a jelen ügyben vitatotthoz hasonlóan a közösségi jog megsértésével nyújtott támogatás visszavonására és visszakövetelésére?

      (1)  HL L 374., 1. o.

      (2)  HL L 312., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.


title: C-37/16. sz. ügy: A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2016. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra a varsói székhelyű Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

text:
               25.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/17

         A Naczelny Sąd Administracyjny (Lengyelország) által 2016. január 22-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Minister Finansów kontra a varsói székhelyű Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)
   (C-37/16. sz. ügy)
   (2016/C 145/22)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Az alapeljárás felei

      Felülvizsgálatot kérelmező fél: Minister Finansów

      Ellenérdekű fél: a varsói székhelyű Stowarzyszenie Artystów Wykonawców Utworów Muzycznych i Słowno-Muzycznych SAWP (SAWP)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A szerzők, előadóművészek és más jogosultak a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (1) 24. cikkének (1) bekezdése és 25. cikkének a) pontja szerinti szolgáltatást nyújtanak-e a magnók és más hasonló eszközök, valamint üres adathordozók gyártói és importőrei részére, akiktől a közös jogkezelő szervezetek az előbbiek javára, de saját nevükben szednek be díjat ezen eszközök és adathordozók értékesítése után?

               2)

               Az első kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a közös jogkezelő szervezetek az eszközök és adathordozók gyártók és importőrök általi értékesítését terhelő díj felszámításakor a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 28. cikke szerinti adóalanyként járnak-e el, akik kötelesek ezeket az ügyleteket a magnók és más hasonló eszközök, valamint üres adathordozók érintett gyártói és importőrei részére kibocsátott, olyan számlával dokumentálni a hivatkozott irányelv 220. cikke (1) bekezdésének 1. pontja szerint, amelyen szerepel a díjfelszámítás alapján fizetendő hozzáadottérték-adó, és a szerzőknek, előadóművészeknek és más jogosultaknak a felszámított díj számukra való szétosztása során dokumentálniuk kell-e a díjak beérkezését a díjfelszámító közös jogkezelő szervezet részére kibocsátott olyan számlával, amelyen szerepel a hozzáadottérték-adó?

      (1)  HL L 347., 1. o.


title: T-340/05. sz. ügy:  2005. szeptember 13 -án benyújtott kereset – Adler Modemärkte kontra OHIM

text:
               26.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 296/28

         2005. szeptember 13-án benyújtott kereset – Adler Modemärkte kontra OHIM
   (T-340/05. sz. ügy)
   (2005/C 296/61)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Adler Modemärkte (Haibach, Németország) (képviselő: R. Kaase ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: BVM S.p.A. (Bologna, Olaszország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság semmisítse meg az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az R 434/2003-4. sz. ügyben 2005. május 23-án hozott határozatát, mivel az nem felel meg a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: az „Eagle” szóvédjegy a 3., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében – az 1 595 909 sz. védjegybejelentési kérelem.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: BVM S.p.A.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Blue Eagle” nemzeti és nemzetközi ábrás és szóvédjegy a 3., 18. és 25. osztályba tartozó áruk tekintetében.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalás helybenhagyása az összes vitatott áru tekintetében.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása.

      Jogalapok: A 40/94 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, miszerint nem áll fenn összetéveszthetőség az ütköző védjegyek között. A két védjegy által keltett összbenyomás alapvetően eltérő, és az „eagle” alkotóelem nem képezi meghatározó elemét a felszólalásban szereplő védjegynek.


title: C-371/15. sz. ügy: A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2015. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cepsa Quimica, S.A. kontra Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/39

         A Tribunal Supremo (Spanyolország) által 2015. július 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cepsa Quimica, S.A. kontra Administración del Estado
   (C-371/15. sz. ügy)
   (2015/C 311/43)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal Supremo

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cepsa Quimica, S.A.

      Alperes: Administración del Estado

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               A 2013/448/EU határozat (1) ellentétes-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés 296. cikkével és az Alapjogi Charta (2) 41. cikkével abban a tekintetben, hogy a korrekciós tényezőt olyan mechanizmus útján határozták meg, amely az indokolási kötelezettséget megsértve nem teszi lehetővé az érintett létesítmények üzemeltetői számára, hogy megismerjék az elfogadásakor figyelembe vett adatokat, számításokat és feltételeket?

               2)

               A 2013/448/EU határozat azáltal, hogy az általa véghezvitt módon meghatározza és megállapítja az ipari kibocsátások felső határát és az ágazatközi korrekciós tényezőt, melyekről a 2003/87/EK irányelv (3) 10a. cikkének (5) bekezdése és a 2011/278/EU határozat (4) 15. cikke rendelkezik, sérti-e az említett, 2003-as irányelv 10a. cikkének (1) bekezdését és 23. cikkének (3) bekezdését azon körülmény miatt, hogy azt nem az 1999/468/EK határozat (5) által meghatározott, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárás keretében dolgozták ki?

               3)

               Tekintettel arra, hogy a 2013/448/EU határozat és/vagy a 2011/278/EU határozat 15. cikke aszimmetriát teremtenek:

                           —

                           a [2003/87/EK irányelv] 10a. cikke (5) bekezdésének a) és b) pontja által szabályozott számítási alap és

                           —

                           az említett irányelv 10a. cikkének (1) és (4) bekezdése által a kibocsátási egységek ingyenes kiosztására előírt feltételek között azáltal, hogy az előzőnek nem képezik részét a hulladékgázok elégetésével és a kapcsolt hőenergiatermeléssel kapcsolatos villamosenergia-termelésből eredő kibocsátások, amelyek a hivatkozott irányelv I. mellékletében foglalt létesítményekből származnak, míg az utóbbi szerint ingyenes kiosztás körébe tartoznak az ilyen kibocsátások:

                                       a)

                                       A 2013/448/EU határozat és/vagy 2011/278/EU határozat 15. cikke sérti-e a 2003/87/EK irányelvnek a 3. cikke u) pontjával és az említett 10a. cikke (1) bekezdése harmadik albekezdésének záró mondatával összefüggésben értelmezett 10a. cikkének (5) bekezdését annak megállapításával, hogy a hulladékgázok elégetésével és a hőtermeléssel olyan intézményekben termelt kibocsátások, amelyek az említett irányelv I. mellékletébe tartozó villamosenergiát termelnek, minden esetben „villamosenergia-termelő” kibocsátásoknak minősülnek az ipari kibocsátási felső határ meghatározása szempontjából, és ezért azokat ki kell zárni e számításból?

                                       b)

                                       Még ha az előző kérdésre nemleges válasz adandó is, a 2013/448/EU határozat és/vagy 2011/278/EU határozat 15. cikke sértik-e 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (5) bekezdését és/vagy ezen irányelv céljait abban a tekintetben, hogy az ipari kibocsátások felső határának a hivatkozott irányelv által szabályozott számítási alapjából kizárják a hulladékgázokból történő, valamint a kapcsolt hőtermelés keretében folytatott villamosenergia-termeléshez kapcsolódó, és az említett irányelv I. mellékletében foglalt létesítményekből származó kibocsátásokat, amelyek tekintetében ugyanakkor térítésmentes kibocsátási egységek oszthatók ki ugyanazon irányelv 10a. cikkének (1) és (4) bekezdése alapján?

               4)

               A 2013/448/EU bizottsági határozat, és adott esetben a 2011/278/EU határozat, amelyet az előbbi hajt végre, ellentétesek-e az irányelv l0a. cikkének (12) bekezdésével amiatt, hogy az ágazatközi korrekciós tényezőt olyan ágazatokra is kiterjesztik, amelyeket a 2010/2/EU bizottsági határozat (6) (jelenleg 2014/746/EU határozat (7)) a CO2-kibocsátásáthelyezés kockázatának jelentős mértékben kitett ágazatokként határoz meg, és ebből eredően csökkentik a kiosztott térítésmentes kibocsátási egységeket?

               5)

               A 2013/448/EU határozat sérti-e a 2003/87/EK irányelv 10a. cikkének (5) bekezdését azáltal, hogy az Európai Bizottság a 2005 és 2007 közötti időszakban megvalósult azon hitelesített kibocsátások meghatározásához, amelyre az említett bekezdés a) és b) pontja hivatkozik:

                           a)

                           Figyelmen kívül hagyta az [Autonóm] Közösség független ügyleti jegyzőkönyvében nem szereplő kibocsátásokat, jóllehet olyan kibocsátásokról volt szó, amelyeket nem volt kötelező bejelenteni az adott időszakban?

                           b)

                           A 2008 utáni évek hitelesített kibocsátásainak releváns számadatait – a lehetséges mértékben – extrapolálta az 1,74 %-os tényező fordított irányban történő alkalmazásával?

                           c)

                           Kizárt valamennyi, 2011. június 30-a előtt bezárt létesítményből eredő kibocsátást?

      (1)  Az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban történő átmeneti ingyenes kiosztását szolgáló nemzeti végrehajtási intézkedésekről szóló, 2013. szeptember 5-i 2013/448/EU bizottsági határozat (HL L 240., 27. o.)

      (2)  HL 2000. C 364., 1. o.

      (3)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.)

      (4)  A kibocsátási egységekre vonatkozó harmonizált ingyenes kiosztás uniós szintű átmeneti szabályainak a 2003/87 irányelv 10a. cikke értelmében történő meghatározásáról szóló, 2011. április 27-i 2011/278/EU bizottsági határozat (HL L 130., 1. o.)

      (5)  A Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (HL L 184., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 124. o.)

      (6)  A CO2-kibocsátásáthelyezés kockázatának jelentős mértékben kitett ágazatok és alágazatok listájának a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti meghatározásáról szóló, 2009. december 24-i 2010/2/EU bizottsági határozat (HL L 1., 10. o.)

      (7)  HL L 308., 114. o.


title: C-494/14. sz. ügy: A tribunal de première instance de Bruxelles (Belgium) által 2014. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Európai Unió, nevében eljár az Európai Bizottság kontra Axa Belgium SA

text:
               2.2.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 34/8

         A tribunal de première instance de Bruxelles (Belgium) által 2014. november 6-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Európai Unió, nevében eljár az Európai Bizottság kontra Axa Belgium SA
   (C-494/14. sz. ügy)
   (2015/C 034/07)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Európai Unió, nevében eljár az Európai Bizottság

      Alperes: Axa Belgium SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Az európai tisztviselők személyzeti szabályzata 85a. cikke (1) bekezdésében szereplő „felelős harmadik személyek” fogalmának van-e önálló értelmezése az uniós jogban, vagy az e fogalom nemzeti jog szerinti értelmére utal?

               2)

               Amennyiben a fogalom önálló tartalommal bír, úgy kell-e értelmezni azt, hogy az minden olyan személyre vonatkozik, akinek a halálokozás, a baleseti sérülés vagy megbetegedés okozása tulajdonítható, vagy kizárólag arra a személyre vonatkozik, akinek felelősségét vétkessége miatt megállapították?

               3)

               Amennyiben a „felelős harmadik személyek” fogalma nemzeti jogra utal, az uniós jog megköveteli a nemzeti bíróságtól, hogy adjon helyt az Európai Unió által előterjesztett visszkeresetnek, amennyiben egyik alkalmazottja olyan közlekedési balesetet szenvedett, amelyben olyan jármű vett részt, amellyel kapcsolatban felelősséget nem állapítottak meg, amennyiben a 1989. november 21-i loi relative à l’assurance obligatoire de la responsabilité en matière de véhicules automoteurs (a kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló törvény) 29a. cikke azt írja elő, hogy a gyengébb közlekedők kárát a balesetben érintett gépjármű tulajdonosának, vezetőjének vagy üzembentartójának felelősségbiztosítását nyújtó biztosító köteles megtéríteni, anélkül, hogy bizonyítani kellene az említettek felelősségének fennállását?

               4)

               Az európai tisztviselők személyzeti szabályzatának tartalma vagy szerkezete alapján az Európai Unió által a szabályzat 73. és 78. cikke alapján teljesített kiadásokat véglegesen az Uniónak kell-e viselnie?


title: C-318/07. sz. ügy: A Bundesfinanzhof (Németország) által 2007. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hein Persche kontra Finanzamt Lüdenscheid

text:
               20.10.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 247/3

         A Bundesfinanzhof (Németország) által 2007. július 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Hein Persche kontra Finanzamt Lüdenscheid
   (C-318/07. sz. ügy)
   (2007/C 247/04)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Bundesfinanzhof
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Hein Persche

      Alperes: Finanzamt Lüdenscheid
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Kiterjed-e a tőke szabad mozgásának (az Európai Közösséget létrehozó szerződés 56. cikke) alkalmazási köre a tagállam állampolgára által hétköznapi használati tárgyak formájában olyan szervezetek részére nyújtott tárgyi adományra, amelyeknek a székhelye egy másik tagállamban található, és amelyeket tagállamuk joga szerint közhasznúként ismertek el?

               2)

               Ha az első kérdésre igenlő válasz adandó:
               Ellentétes-e a tőke szabad mozgásával (az Európai Közösséget létrehozó szerződés 56. cikke), ha a tagállam joga alapján a közhasznú szervezetek részére nyújtott adományok csak akkor részesülnek adókedvezményben, ha ezeknek a közhasznú szervezeteknek e tagállamban van a székhelyük, tekintettel az adóhatóságnak az adóalanyok nyilatkozatainak ellenőrzésére vonatkozó kötelezettségére és az arányosság elvére (az Európai Közösséget létrehozó szerződés 5. cikkének harmadik mondata) is?

               3)

               Ha a második kérdésre igenlő válasz adandó:
               Megalapozza-e a 77/799/EGK irányelv a tagállami adóhatóság arra vonatkozó kötelezettségét, hogy a más tagállamban megvalósult tényállás felderítése érdekében igénybe vegye e másik tagállam közigazgatási hatóságainak a segítségét, vagy hivatkozhat arra az adóalannyal szemben, hogy tagállama eljárásjoga alapján külföldi tényállások esetében az adóalany viseli a tényállás megállapításának terhét (objektív bizonyítási terhet)?


title: T-353/10. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2010. október 25-i végzése — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro kontra Bizottság ( Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Pénzügyi támogatás — Pénzügyi támogatás visszatérítésére vonatkozó terhelési értesítés — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Formai követelmények megsértése — Elfogadhatatlanság )

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/43

         A Törvényszék elnökének 2010. október 25-i végzése — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro kontra Bizottság
   (T-353/10. R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Pénzügyi támogatás - Pénzügyi támogatás visszatérítésére vonatkozó terhelési értesítés - Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Formai követelmények megsértése - Elfogadhatatlanság)
   2010/C 346/86
   Az eljárás nyelve: görög

      Felek

      Felperes: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Athén, Görögország) (képviselő: E. Tzannini ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: D. Triantafyllou és A. Sauka meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egészségügyi kutatási projektre vonatkozó pénzügyi támogatás keretében kifizetett 109 415,20 euró visszatérítése érdekében a Bizottság által 2010. július 22-én kibocsátott terhelési értesítés végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Törvényszék elnöke az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.


title: C-359/11. és C-400/11. sz. egyesített ügyek: A Bíróság (negyedik tanács) 2014. október 23-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexandra Schulz kontra Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG és Josef Egbringhoff kontra Stadtwerke Ahaus GmbH (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — 2003/54/EK és 2003/55/EK irányelv — Fogyasztóvédelem — A villamos energia és a földgáz belső piaca — Általános ellátási kötelezettség alá tartozó fogyasztókkal kötött szerződések tartalmát meghatározó nemzeti szabályozás — A szolgáltatás árának a szolgáltató általi egyoldalú megváltoztatása — E változtatás hatálybalépést megelőzően, megfelelő időben adott tájékoztatás annak indokairól, feltételeiről és mértékéről)

text:
               8.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 439/2

         A Bíróság (negyedik tanács) 2014. október 23-i ítélete (a Bundesgerichtshof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Alexandra Schulz kontra Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG és Josef Egbringhoff kontra Stadtwerke Ahaus GmbH
   (C-359/11. és C-400/11. sz. egyesített ügyek) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - 2003/54/EK és 2003/55/EK irányelv - Fogyasztóvédelem - A villamos energia és a földgáz belső piaca - Általános ellátási kötelezettség alá tartozó fogyasztókkal kötött szerződések tartalmát meghatározó nemzeti szabályozás - A szolgáltatás árának a szolgáltató általi egyoldalú megváltoztatása - E változtatás hatálybalépést megelőzően, megfelelő időben adott tájékoztatás annak indokairól, feltételeiről és mértékéről))
   (2014/C 439/02)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Alexandra Schulz és Josef Egbringhoff

      Alperesek: Technische Werke Schussental GmbH und Co.KG és Stadtwerke Ahaus GmbH

      Rendelkező rész

   A villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 96/92/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv A. mellékletével összefüggésben értelmezett 3. cikkének (5) bekezdését, valamint a földgáz belső piacára vonatkozó közös szabályokról és a 98/30/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2003. június 26-i 2003/55/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv A. mellékletével együttesen értelmezett 3. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló nemzeti szabályozás, amely meghatározza az általános ellátási kötelezettség alá tartozó fogyasztókkal kötött villamosenergia- és gázellátási szerződések tartalmát, és előírja az e szolgáltatásra vonatkozó díjszabás megváltoztatásának lehetőségét, ugyanakkor nem biztosítja, hogy a fogyasztókat e változtatás hatálybalépése előtt megfelelő időben tájékoztassák annak indokairól, feltételeiről és mértékéről.

      (1)  HL C 311., 2011.10.22.


title: T-454/10. és 482/11. sz. egyesített ügyek: A Törvényszék 2013. május 30-i ítélete — Anicav és társai kontra Bizottság ( „Mezőgazdaság — Közös piacszervezés — Gyümölcs- és zöldségágazatra vonatkozó támogatások — Megsemmisítés iránti kereset — Közvetlen érintettség — Elfogadhatóság — Feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék — Működési alapok és operatív programok — »Tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek« finanszírozása” )

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/64

         A Törvényszék 2013. május 30-i ítélete — Anicav és társai kontra Bizottság
   (T-454/10. és 482/11. sz. egyesített ügyek) (1)

   (Mezőgazdaság - Közös piacszervezés - Gyümölcs- és zöldségágazatra vonatkozó támogatások - Megsemmisítés iránti kereset - Közvetlen érintettség - Elfogadhatóság - Feldolgozott gyümölcs- és zöldségfélék - Működési alapok és operatív programok - »Tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek« finanszírozása)
   2013/C 225/143
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Nápoly, Olaszország) (a T-454/10. sz. ügyben); Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Madrid, Spanyolország); és tizenhat további felperes, akiknek a neve a I. mellékletben szerepel (a T-482/11. sz. ügyben) (képviselők kezdetben: J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins és S. Carvalho de Sousa, később: S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa és R. Oliveira ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (a T-454/10. sz. ügyben képviselik kezdetben: B. Schima és M. Vollkommer, később: B. Schima és N. Donnelly; a T-482/11. sz. ügyben képviselik: K. Banks és M. Schima, meghatalmazotti minőségben)

      A felpereseket a T-454/10. sz. ügyben támogató beavatkozók: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Milánó,Olaszország), és tíz további beavatkozó, akiknek a neve a II. mellékletben szerepel (képviselik kezdetben: J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins és S. Carvalho de Sousa, később: S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa és R. Oliveira ügyvédek)

      Az alperest támogató beavatkozók: Confederazione Cooperative Italiane (Róma, Olaszország), és nyolc további beavatkozó, akiknek a neve a III. mellékletben szerepel (képviselik: M. Merola, C. Santacroce és L. Cappelletti ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   A T-454/10. sz. ügyben a 2010. július 30-i 687/2010/EU bizottsági rendelettel (HL L 199., 12. o.) módosított, a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK tanácsi rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 350., 1. o.) 52. cikke (2a) bekezdésének és VIII. mellékletének megsemmisítése, a T-482/11. sz. ügyben pedig az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 157., 1. o.) 50. cikke (3) bekezdésének és a 60. cikke (7) bekezdésének megsemmisítése iránti kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a 2010. július 30-i 687/2010/EU bizottsági rendelettel módosított, a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK tanácsi rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet 52. cikke (2a) bekezdésének második albekezdését megsemmisíti, amennyiben azt írja elő, hogy a „tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek” értéke a feldolgozásra szánt, értékesített gyümölcs- és zöldségtermékek értékébe beleszámít.

               2.

               Az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet 50. cikkének (3) bekezdését megsemmisíti, amennyiben azt írja elő, hogy a „tényleges feldolgozási műveletnek nem minősülő műveletek” értéke a feldolgozásra szánt, értékesített gyümölcs- és zöldségtermékek értékébe beleszámít.

               3.

               A Törvényszék az 543/2011 végrehajtási rendelet 60. cikkének (7) bekezdését megsemmisíti.

               4.

               A T-454/10. sz. ügyben benyújtott keresetről nem szükséges határozatot hozni, amennyiben ez utóbbi az 1580/2007 rendelet VIII. mellékletének megsemmisítésére irányul.

               5.

               Az 1580/2007 rendelet 52. cikke (2a) bekezdése második albekezdésének és az 543/2011 végrehajtási rendelet 50. cikke (3) bekezdésének joghatásai csakis annyiban maradnak fenn, hogy a termelői szervezeteknek e rendelkezések alapján a jelen ítélet kihirdetéséig teljesített kifizetések véglegesnek tekinthetők legyenek.

               6.

               A T-454/10. sz. ügyben az Európai Bizottság viseli a saját költségeit, valamint az Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) és a kérelmeit támogató azon beavatkozók költségeit, akiknek a neve a II. mellékletben szerepel.

               7.

               A T-454/10. sz. ügyben a Bizottság kérelmeit támogató beavatkozók, akiknek a neve a III. mellékletben szerepel, maguk viselik a saját költségeiket.

               8.

               A T-482/11. sz. ügyben a Bizottság a saját költségein kívül viseli az Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) és az I. mellékletben szereplő többi felperes költségeit.

               9.

               A T-482/11. sz. ügyben a Bizottság kérelmeit támogató beavatkozók, akiknek a neve a III. mellékletben szerepel, maguk viselik a saját költségeiket.

      (1)  HL C 328., 2010. 12. 04.


title: T-27/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. október 1-jei végzése – US Steel Košice kontra Bizottság ( Megsemmisítés iránti kereset – 2003/87/EK irányelv – Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere – A kibocsátási egységekre vonatkozó, a 2008-tól 2012-ig tartó időszakot érintő szlovák nemzeti kiosztási terv – Elutasító bizottsági határozat – A közvetlen érintettség hiánya – Elfogadhatatlanság )

text:
               8.12.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 297/42

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. október 1-jei végzése – US Steel Košice kontra Bizottság
   (T-27/07. sz. ügy) (1)

   („Megsemmisítés iránti kereset - 2003/87/EK irányelv - Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek kereskedelmi rendszere - A kibocsátási egységekre vonatkozó, a 2008-tól 2012-ig tartó időszakot érintő szlovák nemzeti kiosztási terv - Elutasító bizottsági határozat - A közvetlen érintettség hiánya - Elfogadhatatlanság’)
   (2007/C 297/85)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: US Steel Košice s.r.o. (Kassa, Szlovákia) (képviselők: E. Vermulst ügyvéd és C. Thomas solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Lawunmi és Ü. Wölker meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 7. kötet, 631. o.) szerint a Szlovák Köztársaság által a 2008-tól 2012-ig tartó időszakra vonatkozóan közölt, az üvegházhatású gázok kibocsátási egységeinek kiosztására vonatkozó nemzeti tervről szóló 2006. november 29-i bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a US Steel Košice s.r.o.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 69., 2007.3.24.


title: F-61/07. sz. ügy: 2007. június 18-án benyújtott kereset – Bauch kontra Bizottság

text:
               25.8.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 199/52

         2007. június 18-án benyújtott kereset – Bauch kontra Bizottság
   (F-61/07. sz. ügy)
   (2007/C 199/101)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: Gerhard Bauch (Berlin, Németország) (képviselő: W. Uhlmann ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest, hogy 2003. március 12-i igazolását akként módosítsa, illetve másodlagosan az alperes állítson ki újabb igazolást a felperes számára arról, hogy a felperes részére megtérített összeg nem a nyugdíjjogosultság megváltásaként kifizetett távozási díj, ezért az nem nyugdíj vagy nyugdíjjal egyenértékű ellátás;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes ideiglenes alkalmazottként az Európai Közösségek Bizottságának alkalmazásában állt. Ezen idő alatt a Bundesministerium für Wirtschaft (Szövetségi Gazdasági Minisztérium) tisztviselője volt fizetés nélküli szabadságon. A minisztérium lecsökkentette a felperes nyugdíját a nyugellátásoknak a nemzetközi és államok feletti alkalmazásból származó nyugdíjjal való halmozódása miatt, mivel az Európai Közösségek Bizottsága igazolást állított ki a felperes számára a távozási díjnak a nyugdíjjogosultság megváltásaként való kifizetéséről.
   A felperesnek kifogásolja, hogy a Bizottság igazolása hiányos, mivel az ideiglenes alkalmazottak a szolgálat rövid időtartama miatt nem szerezhetnek nyugdíjjogosultságot (személyzeti szabályzat 77–84. cikke) és a felperes számára ezért mindössze a levont nyugdíjjárulékot térítették vissza.


title: C-685/13. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. november 11-i végzése (a Tribunal de première instance de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Belgacom SA kontra Commune de Fléron

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/23

      A Bíróság elnökének 2014. november 11-i végzése (a Tribunal de première instance de Liège [Belgium] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Belgacom SA kontra Commune de Fléron
      (C-685/13. sz. ügy) (1)

      (2015/C 016/34)
      Az eljárás nyelve: francia
      A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 61., 2014.3.1.


title: C-491/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-451/10. sz., Fuchshuber Agrarhandel GmbH kontra Bizottság ügyben 2011. július 21-én hozott végzése ellen a Fuchshuber Agrarhandel GmbH által 2011. szeptember 26-án benyújtott fellebbezés

text:
               14.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/3

         A Törvényszék (második tanács) T-451/10. sz., Fuchshuber Agrarhandel GmbH kontra Bizottság ügyben 2011. július 21-én hozott végzése ellen a Fuchshuber Agrarhandel GmbH által 2011. szeptember 26-án benyújtott fellebbezés
   (C-491/11. P. sz. ügy)
   2012/C 13/07
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Fellebbező: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (képviselő: G. Lehner ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Bíróság tartson tárgyalást;

               —

               kötelezze az Európai Bizottságot, hogy a felperesnek fizessen meg 14 napon belül 2 623 282,31 euró összeget 1 641 372,50 euró 2007. szeptember 24-étől számított 6 %-os éves kamatával, valamint 981 909,81 euró 2007. október 16-tól számított 6 %-os éves kamatával együtt;

               —

               állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság köteles a felperesnek megtéríteni bármely más kárt, amely a 2007. szeptember 3-án odaítélt KUK459 tételszámmal és a 2007. szeptember 17-én odaítélt KUK465 tételszámmal összefüggésben keletkezett;

               —

               állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság köteles 14 napon belül a felperesi képviselő számára megtéríteni a felperesnél felmerült eljárási költségeket.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezés azon végzés ellen irányul, amelyben a Törvényszék jogi megalapozatlanság miatt elutasította a felperes keresetét azon kár megtérítése iránt, amely a felperesnél, egyben fellebbezőnél állítólag amiatt keletkezett, hogy a Bizottság nem ellenőrizte a gabonafélék — a jelen esetben a magyar intervenciós hivatal birtokában lévő kukorica — közösségi piacon történő viszonteladására vonatkozó folyamatos pályázati felhívás végrehajtási feltételeit.
   A Törvényszék jogi álláspontja — amely szerint a Bizottsággal szemben nem lehet jogsértő magatartást felróni — téves, mivel a Törvényszék által hivatkozott ítélkezési gyakorlat (1) nem alkalmazható a jelen ügyre.
   A Törvényszék álláspontjával szemben az irányadó rendelkezésekből (2) az következik, hogy a tagállami intervenciós hivatalok birtokában lévő gabonafélék viszonteladására vonatkozó folyamatos pályázati felhívások szervezése a Bizottság hatáskörébe tartozik. Ennek során a Bizottságnak döntési jogköre és ellenőrzési kötelezettsége (3) is van. Az említett intervenciós hivataloknak nem maradt mozgástere.
   A Bizottság ellenőrzési kötelezettsége nemcsak az Unió pénzügyi érdekeinek, hanem az egyes piaci szereplők érdekeinek védelmét is szolgálja. A 884/2006 rendelet (4) úgy pontosítja az ellenőrzési kötelezettséget, hogy a kifizető ügynökségeknek minden intervenciós raktárat évente legalább egyszer ellenőrizniük kell az intervenciós készletek megfelelő állapotban való megőrzése és hiánytalansága szempontjából, majd az ellenőrzésről készített jegyzőkönyvek másolatát a Bizottságnak kell átadniuk. A jogvita tárgyát képező esetben súlyosan megsértették ezeket az előírásokat.
   Ennélfogva az, hogy a jogvita tárgyát képező pályázati felhíváshoz kapcsolódóan a Bizottság nem gyakorolta ellenőrzési jogkörét, a kötelezettségszegés súlyos, minősített esetét meríti ki.
   Ezen túlmenően a Törvényszék eljárási hibát vétett, mivel a felperes tényállás-ismertetését bizonyítási eljárás nélkül minősítette tévesnek és tárgyaláson kívül bírálta el.

      (1)  A Bíróság C-247/98. sz., Görögország kontra Bizottság ügyben 2001. január 11-én hozott ítélete, valamint a Törvényszék T-224/04. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2008. november 13-án hozott ítélete.

      (2)  Különösen a gabonafélék piacának közös szervezéséről szóló, 2003. szeptember 29-i 1784/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270., 78. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 346. o.) 6. és 24. cikke.

      (3)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (HL L 209., 1. o.) 37. cikke.

      (4)  Az 1290/2005/EK rendelet részletes alkalmazási szabályainak a közraktározás formájában megvalósuló intervenciós intézkedések Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) általi finanszírozása és a tagállamok kifizető ügynökségei által végrehajtott közraktározási műveletek könyvelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2006. június 21-i 884/2006/EK bizottsági rendelet (HL L 171., 35. o.).


title: C-229/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. január 12-i ítélete (a Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Colin Wolf kontra Stadt Frankfurt am Main (2000/78/EK irányelv — 4. cikk, (1) bekezdés — Az életkor alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalma — A tűzoltói tisztviselői munkakörbe történő felvételhez 30 éves legfelső korhatárt előíró nemzeti rendelkezés — Kitűzött cél — A valódi és meghatározó foglalkozási követelmény fogalma)

text:
               13.3.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/6

         A Bíróság (nagytanács) 2010. január 12-i ítélete (a Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Colin Wolf kontra Stadt Frankfurt am Main
   (C-229/08. sz. ügy) (1)

   (2000/78/EK irányelv - 4. cikk, (1) bekezdés - Az életkor alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalma - A tűzoltói tisztviselői munkakörbe történő felvételhez 30 éves legfelső korhatárt előíró nemzeti rendelkezés - Kitűzött cél - A „valódi és meghatározó foglalkozási követelmény” fogalma)
   2010/C 63/08
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Colin Wolf

      Alperes: Stadt Frankfurt am Main

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Németország) — A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv (HL L 303., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 79. o.) 6. cikke (1) bekezdésének és 17. cikkének értelmezése — Az életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — Az életkoron alapuló „objektíven és ésszerűen igazolt” eltérő bánásmód fogalma és a „nyugdíjazás előtt munkaviszonyban töltött ésszerű időszak” szükségességének fogalma — A hivatásos tűzoltók felvételkori legmagasabb életkorát 30 évben megállapító nemzeti szabályozás

      Rendelkező rész

   A foglalkoztatás és a munkavégzés során alkalmazott egyenlő bánásmód általános kereteinek létrehozásáról szóló, 2000. november 27-i 2000/78/EK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes a jelen alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a középszintű tűzoltás-technikai szolgálatra történő felvételhez 30 éves legfelső korhatárt ír elő.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: C-47/09. sz. ügy: 2009. február 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság

text:
               4.4.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 82/18

         2009. február 2-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Olasz Köztársaság
   (C-47/09. sz. ügy)
   (2009/C 82/33)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: F. Clotuche-Duvieusart és D. Nardi meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság
   Kereseti kérelmek
   A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy az Olasz Köztársaság – mivel előírta, hogy a kakaóvajtól eltérő növényi zsiradékokat nem tartalmazó csokoládétermékek árumegnevezését a „puro” melléknévvel vagy a „cioccolato puro” jelöléssel lehessen kiegészíteni – nem teljesítette a 2000/36/EK irányelv (1) 3. cikkének, a 2000/13/EK irányelv (2) 2. cikke (1) bekezdése a) pontjának, valamint a 2000/36 irányelv 3. cikke 5. pontjának együttes rendelkezéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               kötelezze az Olasz Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A csokoládétermékek címkézése és különösen árumegnevezése a Közösségben teljes egészében harmonizált, többek között a fogyasztók megfelelő tájékoztatása céljából, a címkézésről szóló irányelv (2000/13) és a csokoládétermékekről szóló irányelv (2000/13) rendelkezéseinek értelmében. A 2000/36 irányelv előírja, hogy azon termékek, amelyek legfeljebb 5 % meghatározott növényi zsiradékot tartalmaznak, megtartják árumegnevezésüket, míg a címkének a félkövér betűkkel szedett, a „kakaóvajhoz adott növényi zsírokat tartalmaz” kijelentést kell tartalmaznia.
   A jelen kereset tárgyát képező olasz szabályozás, mivel lehetővé teszi, hogy csak a kizárólag kakaóvajat, mint növényi zsiradékot tartalmazó termékek árumegnevezéséhez lehessen hozzátenni a „puro” jelölést, módosítja és sérti a közösségi szinten harmonizált meghatározásokat. Tekintve, hogy olaszul a „puro” (tiszta) melléknév nem hamisítottat, nem rontottat, tehát valódit jelent, a fogyasztókat arra az elképzelésre ösztönzi, hogy azok a termékek, amelyek bár tiszteletben tartják az irányelvet és az ez által az árumegnevezés vonatkozásában előírt feltételeket, de ugyanakkor a kakaóvajtól eltérő növényi zsiradékot tartalmaznak, nem tiszták, tehát hamisítottak, rontottak és nem valódiak. Mindezt azon puszta tény okán, hogy olyan fajta és olyan mennyiségű növényi zsiradékot tartalmaznak, amelyeket a szabályozás megenged az árumegnevezés változtatása nélkül.
   Továbbá, a „puro” melléknév minőségjelző is egyben, amelynek használata az árumegnevezésben meghatározott paraméterek tiszteletben tartásához kötött. Különösen a 2000/36 irányelv 3. cikkének 5. pontja azt írja elő, hogy a minőségi feltételekre vonatkozó leírások használata a minimális kakaó-szárazanyag tartalomtól függ, amely tartalom magasabb az e minősítéseket nem tartalmazó megnevezések tekintetében előírtnál. A „puro” leírásra vonatkozó olasz szabályozás ellenben ennek használatát csak a kizárólag kakaóvajat, mint növényi zsiradékot tartalmazó termékek esetében teszi lehetővé, anélkül, hogy tiszteletben kellene tartani az összes kakaó-szárazanyaggal megnövelt szükséges minimális tartalmat. Ez az irányelv 3. cikke 5. pontjának közvetlen megsértését jelenti, túl azon, hogy a fogyasztót is megtéveszti.

      (1)  Az emberi fogyasztásra szánt kakaó- és csokoládétermékekről szóló, 2000. június 23-i 2000/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 197., 19. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 431. o.).

      (2)  Az élelmiszerek címkézésére, kiszerelésére és reklámozására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2000. március 20-i 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 109., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 75. o.).