title: C-506/17. sz. ügy: 2017. augusztus 18-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság

text:
               23.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 357/6

         2017. augusztus 18-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Szlovén Köztársaság
   (C-506/17. sz. ügy)
   (2017/C 357/08)
   Az eljárás nyelve: szlovén

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Sanfrutos Cano, M. Žebre)

      Alperes: Szlovén Köztársaság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               állapítsa meg, hogy a Szlovén Köztársaság nem teljesítette az 1999/31/EK irányelv 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségeit, mivel a Dragonja, Dvori, Rakek – Pretržje, Bukovžlak – Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna, Tuncovec – OKP és Bočna – Podhom hulladéklerakók tekintetében nem tette meg az ezen irányelv 7. cikkének g) pontja és 13. cikke értelmében szükséges intézkedéseket az iránt, hogy a lehető leghamarabb lezárja azokat a lerakókat, amelyek ugyanezen irányelv 8. cikke értelmében nem kaptak engedélyt a működés folytatására;

               —

               állapítsa meg, hogy a Szlovén Köztársaság nem teljesítette az 1999/31/EK irányelv 14. cikkének c) pontjából eredő kötelezettségeit, [mivel nem] fogadta el Ostri Vrh hulladéklerakó tekintetében a szükséges munkálatok engedélyezésére és a felülvizsgálati terv maradéktalan megvalósítására, valamint az 1999/31/EK irányelv követelményeinek – az I. melléklet I. pontjában foglalt követelmények kivételével – való megfelelésre vonatkozó átmeneti időszak kiszabására irányuló intézkedéseket az ezen irányelv 18. cikk (1) bekezdésében megadott időpontot követő nyolc éven belül;

               —

               A Szlovén Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

               1.

               Az 1999/31/EK irányelv (a továbbiakban: irányelv) 14. cikke értelmében a tagállamoknak intézkedéseket kellett tenniük annak biztosítására, hogy a már meglévő, azaz „az ezen irányelv átvételekor [vagyis 2001. július 16-án, Szlovénia esetében a csatlakozás napján, azaz 2004. május 1-jén] engedéllyel rendelkező vagy működő” hulladéklerakókat az irányelv követelményeinek fényében felülvizsgálják, és e vizsgálat alapján a lehető hamarabb lezárják, vagy pedig biztosítsák, hogy e lerakók nyolc éves átmeneti időszakon belül megfelelnek az irányelv követelményeinek, amely határidő 2009. július 16-án lejárt. E határidő érvényes Szlovénia tekintetében is, amely e tekintetben a csatlakozási szerződés értelmében nem részesült átmeneti időszakban.

               2.

               A Szlovén Köztársaság pert megelőző szakasz során tett kijelentései fényében, és tekintettel a szlovén közigazgatási szervek határozataira, amelyek az egyes, a létesítményeknek a lezárási eljárás alatt történő működésének ellenőrzésére és a lezárást követő utógondozásra vonatkozó intézkedésekből kitűnnek, a Bizottság helytálló módon vonja le azt a következtetést, hogy hét hulladéklerakó (Mislinjska Dobrava, Volče, Izola, Dragonja, Dvori, Mozelj, Tuncovec – OKP) tekintetében a lezárási munkák még a végrehajtás szakaszában vannak, aminek alapján a Bizottság megállapítja, hogy e hulladéklerakók tekintetében a Szlovén Köztársaság még nem tett eleget az irányelv 14. cikkének b) pontja értelmében fennálló kötelezettségeinek.

               3.

               Valamennyi rendelkezésre álló információ vizsgálatából az következik, tekintettel továbbá a Szlovén Köztársaságnak a pert megelőző szakasz során tett kijelentéseire és bármilyen ellenkező bizonyíték hiányában, hogy öt hulladéklerakó (Bočna – Podhom, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna és Stara vas) vonatkozásában – a Szlovén Köztársaság azon kijelentései ellenére, amelyek szerint e lerakók lezárása nagyrészt befejeződött – még nem hoztak végleges határozatot a lezárásról, amint azt az irányelv 14. cikk b) pontja, összefüggésben 13. cikkének b) pontjával, megköveteli. A Bizottság ebből arra következtet tehát, hogy a Szlovén Köztársaság ezen öt hulladéklerakó vonatkozásában nem tett még eleget az irányelv 14. cikkének b) pontja értelmében fennálló kötelezettségeinek.

               4.

               Valamennyi rendelkezésre álló információ elemzéséből az következik, továbbá tekintettel a Szlovén Köztársaságnak a pert megelőző szakasz során tett kijelentéseire és bármilyen ellenkező bizonyíték hiányában, hogy nyolc hulladéklerakó (Dolga vas, Jelšane, Stara gora, Rakek – Pretržje, Lokovica, Dolga Poljana, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole) még nem hoztak végleges határozatot a lezárásról, amint azt az irányelv 14. cikk b) pontja, összefüggésben 13. cikkének b) pontjával, megköveteli, kitűnik továbbá, hogy a lezárási munkák még folyamatban vannak. A Bizottság ebből arra következtet tehát, hogy a Szlovén Köztársaság e nyolc hulladéklerakó vonatkozásában ugyancsak nem tett még eleget az irányelv 14. cikkének b) pontja értelmében fennálló kötelezettségeinek.

               5.

               A Szlovén Köztársaság egyáltalán nem terjesztett elő semmilyen bizonyítékot annak alátámasztására, hogy az Ostri Vrh hulladéklerakó vonatkozásában a kiegészítő, indokolással ellátott véleményre nyújtandó válaszra előírt határidőn belül (vagyis a jelen kereset benyújtásának napjánál korábban) környezetvédelmi engedélyt adott volna ki az említett létesítmény tevékenységének folytatásához, miáltal e tagállam teljesítette volna a 14. cikk c) pontjából eredő kötelezettségeit. Ezenfelül a Bizottság megállapítja, hogy a lerakó lezárási eljárása alatt és azt követően való működésre vonatkozó utólagos engedélyből az következik, hogy a lezárási munkák még folyamatban vannak, és azokat 2019. május 30. előtt kell befejezni, amiből azt következik, hogy a Szlovén Köztársaság semmi esetre sem tett eleget az irányelv 14. cikkének értelmében fennálló kötelezettségeinek.


title: T-172/04. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i ítélete – Telefónica kontra OHIM – Branch (emergia) ( Közösségi védjegy – Felszólalási eljárás – Az emergia közösségi ábrás védjegy bejelentése – Az EMERGEA korábbi közösségi szóvédjegy – Összetéveszthetőség – A lajstromozás elutasítása – A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               2.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/44

         Az Elsőfokú Bíróság 2006. szeptember 27-i ítélete – Telefónica kontra OHIM – Branch (emergia)
   (T-172/04. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az emergia közösségi ábrás védjegy bejelentése - Az EMERGEA korábbi közösségi szóvédjegy - Összetéveszthetőség - A lajstromozás elutasítása - A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja”)
   (2006/C 294/93)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: Telefónica, SA (székhelye: Madrid, Spanyolország) (képviselő: A. Sirimarco ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. Laporta Insa meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó az Elsőfokú Bíróság előtti eljárásban: David Branch (lakóhelye: Reading, Egyesült Királyság) (képviselők: kezdetben C. Berenguer Marsal, ezt követően I.M. Barroso Sánchez-Lafuente és M.C. Trullols Durán ügyvédek)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM első fellebbezési tanácsának 2004. március 12-i, a David Branch és a Telefonica, SA. közötti felszólalási eljárás ügyében hozott határozata (R 676/2002-1, sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránt benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság a felperest kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 179., 2004.7.10.


title: T-183/07. sz. ügy: 2008. május 28-án benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/41

         2008. május 28-án benyújtott kereset – Lengyelország kontra Bizottság
   (T-183/07. sz. ügy)
   (2007/C 155/75)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: a Lengyel Köztársaság (képviselő: E. Ośniecka-Tamecka, meghatalmazott)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               az EK 230. cikk alapján semmisítse meg a Lengyelország által a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően bejelentett, az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei nemzeti kiosztási tervére vonatkozó, 2007. március 26-i K (2007) 1295 végleges bizottsági határozatot;

               —

               az eljárást az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 35. cikkének 2. §-a alapján lengyel nyelven folytassa le;

               —

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes a Lengyelország által a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (1) megfelelően bejelentett, az üvegházhatású gázok kibocsátási egységei nemzeti kiosztási tervére vonatkozó, 2007. március 26-i K (2007) 1295 végleges bizottsági határozat megsemmisítését kéri, amelyben a Bizottság azt állapította meg, hogy a 2008 – 2012 évek vonatkozásában a CO2 kibocsátási egységek 2006. június 30-án bejelentett, lengyel kiosztási terve összeegyeztethetetlen a 2003/87/EK irányelv 9. cikkének (1) és (3) bekezdésével, 10. cikkével, 13. cikkének (2) bekezdésével, valamint a III. mellékletében felsorolt követelményekkel. A felperes szerint a megtámadott határozat a 2008 – 2012-es időszakra a kibocsátási egységek átlagos éves hányadát Lengyelországban körülbelül 208,5 millió szén- dioxid tonna-egyenértékben határozta meg. Ez 26,7 %-kal csökkenti a kibocsátási egységek nemzeti kiosztási tervében Lengyelország által a 2008 – 2012-es időszakra javasolt 284,6 tonnás széndioxid-kibocsátási határértéket.
   Keresete indokaként a felperes előadja, a Bizottság azáltal sértette meg a 2003/87/EK irányelv 9. cikkének (3) bekezdését, hogy a határozatot a Lengyelország által bejelentett nemzeti kiosztási terv vagy annak egy része elutasítására nyitva álló három hónapos határidő leteltét követően hozta meg. A Bizottság ezzel lényeges eljárási szabályokat sértett meg, valamint túllépte hatáskörét.
   A felperes szerint a Bizottság megsértette továbbá a 2003/87/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdését, és III. mellékletében szereplő 3. követelményt azáltal, hogy a kibocsátási egységek Lengyelország által bejelentett, 2008 – 2012-es időszakra vonatkozó kiosztási tervének értékelése során alaptalanul mellőzte a Lengyelország által a nemzeti kiosztási tervben közölt adatok vizsgálatát, és ezen adatok elemzése helyett olyan saját adatok alapján végzett elemzést, amelyeket az általa választott gazdasági elemzési modell következetlen alkalmazásának eredményeként kapott. A felperes szerint a Bizottság ezzel lényeges eljárási szabályokat sértett meg.
   Ezen túlmenően a felperes szerint a Bizottság ezzel lényeges eljárási szabályokat sértett azáltal is, hogy a megtámadott határozat meghozatala során nem volt tekintettel arra, hogy a Közösséget nemzetközi egyezmények kötik (különösen a Kyotói Egyezmény), ennek következtében megsértette a 2003/87/EK irányelv III. mellékletében szereplő 1., 2. és 12. követelményt.
   A felperes előadja továbbá, hogy a Bizottság, mivel a megtámadott határozatban jogtalanul korlátozta a széndioxid kibocsátási egységek első időszakról (2005 – 2007) második időszakra (2008 – 2012) történő átruházásának lehetőségét, megsértette a 2003/87/EK irányelv 9. cikkének (3) bekezdését, valamint 13. cikkének (2) bekezdését is, továbbá túllépte hatáskörét.
   A felperes álláspontja szerint a Bizottság lényeges eljárási szabálysértést követett el azáltal is, hogy a határozat meghozatala előtt nem ismertette a felperessel azokat a valódi okokat, amelyek alapján ilyen tartalmú határozatot szándékozott hozni. Ezért a felperesnek nem volt lehetősége annak megítélésére, hogy a megtámadott határozat összeegyeztethető-e az EK 175. cikk (2) bekezdése c) pontjának illetve 7. cikke (1) bekezdésének összefüggő rendelkezéseivel.
   Végül a felperes előadja, hogy a megtámadott határozat sértheti energetikai biztonságát, mivel annak meghozatala előtt nem került sor a felperes előzetes meghallgatására, sem Lengyelország energetikai mérlege sajátosságainak figyelembe vételére, miáltal a Bizottság túllépte hatáskörét.

      (1)  Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 275., 2003.10.25., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 7. kötet, 631. o.).


title: T-214/08. sz. ügy: A Törvényszék 2012. március 28-i ítélete — Rehbein kontra OHIM — Dias Martinho (OUTBURST) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az OUTBURST közösségi ábrás védjegy bejelentése — A korábbi OUTBURST nemzeti szóvédjegy — A korábbi védjegy tényleges használata — A 40/94/EK rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése) — A bizonyítékokra elsőként a fellebbezési tanács előtt történő hivatkozás — A 40/94 rendelet 74. cikkének (2) bekezdése (jelenleg a 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése) — A 2868/95/EK rendelet 22. szabályának (2) bekezdése” )

text:
               12.5.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/14

         A Törvényszék 2012. március 28-i ítélete — Rehbein kontra OHIM — Dias Martinho (OUTBURST)
   (T-214/08. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az OUTBURST közösségi ábrás védjegy bejelentése - A korábbi OUTBURST nemzeti szóvédjegy - A korábbi védjegy tényleges használata - A 40/94/EK rendelet 43. cikkének (2) és (3) bekezdése (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 42. cikkének (2) és (3) bekezdése) - A bizonyítékokra elsőként a fellebbezési tanács előtt történő hivatkozás - A 40/94 rendelet 74. cikkének (2) bekezdése (jelenleg a 207/2009 rendelet 76. cikkének (2) bekezdése) - A 2868/95/EK rendelet 22. szabályának (2) bekezdése)
   2012/C 138/23
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Németország) (képviselő: T. Lampel ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselők: D. Botis és P. Geroulakos, meghatalmazottak)

      A többi fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hervé Dias Martinho és Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis-Trévise, Franciaország)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának az egyrészről a Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG, másrészről Hervé Dias Martinho és Manuel Carlos Dias Martinho közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. március 13-án hozott határozata (R 1261/2007-2. sz. ügy) ellen indított kereset

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) második fellebbezési tanácsának (az R 1261/2007-2. sz. ügyben) 2008. március 13-án hozott határozatát hatályon kívül helyezi.

               2.

               Az OHIM-ot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 197., 2008.8.2.


title: T-685/16. sz. ügy: 2016. szeptember 22-én benyújtott kereset – Jiménez Gasalla kontra EUIPO (B2B SOLUTIONS)

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/30

         2016. szeptember 22-én benyújtott kereset – Jiménez Gasalla kontra EUIPO (B2B SOLUTIONS)
   (T-685/16. sz. ügy)
   (2016/C 410/43)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Madrid, Spanyolország) (képviselő: E. Estella Garbayo ügyvéd)

      Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy: a „B2B SOLUTIONS” európai uniós szóvédjegy – 14 016 224. sz. védjegybejelentés

      A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. július 22-én hozott határozata (R 244/2016-4. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2016. július 22-i határozatát;

               —

               helyezze hatályon kívül az EUIPO első fokon hozott 2015. december 9-i határozatát, amely helyt adott az ügy tárgyát képező védjegy lajstromozásának teljeskörű megtagadása iránti kérelemnek;

               —

               változtassa meg a korábbi határozatokat úgy, hogy a bejelentő védjegyét teljes egészében lajstromozzák;

               —

               az EUIPO-ot kötelezze a jelen eljárás, valamint az EUIPO előtti eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) és c) pontjának, valamint (2) bekezdésének megsértése.


title: F-76/13. sz. Ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2014. június 4-i végzése – Fasano kontra Bizottság

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/35

         A Közszolgálati Törvényszék 2014. június 4-i végzése – Fasano kontra Bizottság
   (F-76/13. sz. Ügy) (1)

   2014/C 235/48
   Az eljárás nyelve: francia
   A harmadik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 291., 2013. 10. 5.


title: T-110/08. sz. ügy: 2008. február 28-án benyújtott kereset – Freixenet kontra OHIM (Egy csiszolt fekete, matt palack alakja)

text:
               9.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 116/25

         2008. február 28-án benyújtott kereset – Freixenet kontra OHIM (Egy csiszolt fekete, matt palack alakja)
   (T-110/08. sz. ügy)
   (2008/C 116/46)
   A keresetlevél nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Freixenet SA (Sant Sadurní d'Anoia, Spanyolország) (képviselők: F. de Visscher, E. Cornu és D. Moreau ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A felek kérelmei

               —

               Elsődlegesen az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal első fellebbezési tanácsának 2007. november 20-i határozatát, és e tanács hatáskörében eljárva mondja ki, hogy a 32 540. számon bejelentett közösségi védjegy teljesíti a bejelentés meghirdetésére vonatkozóan a 40/94 rendelet 40. cikkében foglalt feltételeket;

               —

               másodlagosan az Elsőfokú Bíróság helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal első fellebbezési tanácsának 2007. november 20-i határozatát;

               —

               az Elsőfokú Bíróság minden esetben a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az érintett közösségi védjegy: a 33. osztályba tartozó áruk tekintetében bejelentett, csiszolt fekete, matt palack alakú térbeli védjegy (védjegybejelentés száma: 32 540).

      Az elbíráló határozata: a bejelentés elutasítása.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezés elutasítása; e határozat az Elsőfokú Bíróság T-188/04. sz. Freixenet kontra OHIM (Egy csiszolt fekete, matt palack alakja) ügyben hozott ítéletét követően született.

      Jogalapok: a 40/94 rendelet 7. cikke (1) és (3) bekezdése, valamint 73. cikke, továbbá az indokolási kötelezettség megsértése, amennyiben:

               —

               a fellebbezési tanács nem hallgatta meg a felperes észrevételeit a fellebbezési tanács által végzett, tények tekintetében eltérő értékeléséről;

               —

               a fellebbezési tanács nem pontosította, mely bizonyítékokon alapul a határozata;

               —

               a szóban forgó palack megjelenése eredeti, és eltér az 1996. április 1-jén létező szokásos megjelenésektől;

               —

               mindenesetre a szóban forgó védjegy használata révén megkülönböztető képességre tett szert a Közösségben.


title: T-192/17. sz. ügy: 2017. március 24-én benyújtott kereset – RZ kontra EGSZB és Régiók Bizottsága

text:
               6.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 178/27

         2017. március 24-én benyújtott kereset – RZ kontra EGSZB és Régiók Bizottsága
   (T-192/17. sz. ügy)
   (2017/C 178/41)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: RZ (képviselő: M.-A. Lucas ügyvéd)

      Alperes: Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, Régiók Bizottsága

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               tegye lehetővé a felperesnek a [bizalmas] (1) ügy, egyezség útján való rendezésre vonatkozó eljárási irataihoz való hozzáférést, és engedélyezze, hogy e kérdésben észrevételeket nyújtson be;

               —

               semmisítse meg az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság (EGSZB), valamint a Régiók Bizottsága azon közös határozatát, amely a 2016. január 14-én és február 4-én létrejött ilyen tartalmú megegyezés alapján [bizalmas] fordítási igazgatóságra való újrabeosztását rendeli el, mivel e megállapodás egyaránt rendelkezett ezen újrabeosztásról és az [érintett] [bizalmas] feladatainak fenntartásáról;

               —

               semmisítse meg a [bizalmas]-t a fordítási igazgatóságra újrabeosztó és a [bizalmas] feladatait jórészt fenntartó, 2016. május 11-én a Régiók Bizottsága által ezen megállapodás alapján elfogadott határozatot;

               —

               semmisítse meg a Régiók Bizottsága főtitkárának 2016. december 13-i és az EGSZB főtitkárának 2016. december 19-i határozatát annyiban, amennyiben azon megerősítik a Régiók Bizottsága 2016. május 11-i határozatának végrehajtása céljából a fordítási igazgatóság által a felperesnek június 30-án adott utasításokat;

               —

               az EGSZB-t és a Régiók Bizottságát együttesen kötelezze az ideiglenesen és méltányos alapon 25 000 euróban meghatározott összeg felperesnek való megfizetésére a szakmai hírnevében, tekintélyében és az egészségében a megtámadott határozatokból eredően bekövetkezett kár megtérítéseként;

               —

               az EGSZB-t és a Régiók Bizottságát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az Európai Unió Alapjogi Chartája 41. cikke (1) és (2) bekezdésének, valamint a személyzeti szabályzat 25. cikke második bekezdésének megsértésére alapított jogalap értelmében a felperest nem hallgatták meg azelőtt, hogy az EGSZB és a Régiók Bizottsága közös megállapodása egy tisztviselő újrabeosztásáról döntött, és/vagy a Régiók Bizottsága által ezen megállapodás végrehajtása céljából hozott határozatot nem közölték haladéktalanul és írásban a felperessel, miközben az indokait sem jelölték meg teljes mértékben és egyértelműen.

               2.

               A második, a személyzeti szabályzat 7. cikke (1) bekezdésének megsértésére, valamint hatáskörrel és eljárással való visszaélésre alapított jogalap szerint az érintett tisztviselő fordítási igazgatóságra való újrabeosztásáról úgy döntöttek, hogy feladatai jórészt fennmaradtak a szóban forgó nyelvi egységben.

               3.

               A harmadik, a szolgálati érdeket érintő nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap értelmében az újrabeosztás indoka egy fenntarthatatlan helyzet megszüntetése vagy a tisztviselő felperessel szembeni védelme volt.

               4.

               A negyedik, a személyzeti szabályzat 21. cikke első és második bekezdésének megsértésére alapított jogalap szerint az EGSZB főtitkárai megerősítették a fordítási igazgatóság felperesnek adott azon utasítását, hogy továbbra is jelöljön vagy jelöltessen ki feladatokat a szóban forgó tisztviselőnek.

               5.

               Az ötödik, az egyenlő bánásmód megsértésére alapított jogalap értelmében a főtitkárok megerősítették a fordítási igazgatóság felperesnek adott azon utasítását, hogy a szóban forgó tisztviselőnek mennyiségben és jelentőségben a hozzá hasonló tapasztalattal rendelkező fordítóknak adott feladatokkal megegyező feladatokat jelöljön ki, és hogy hasonló módon nézzék át a fordításait.

               6.

               Hatodik, a szabadságokra vonatkozó határozatok megsértésére alapított jogalap szerint a főtitkárok megerősítették a fordítási igazgatóság felperesnek adott azon utasítását, hogy aznap vagy legkésőbb másnap meghatározott nyomós okra hivatkozással szolgálati érdekből utasítsa el a szóban forgó tisztviselő szabadság-kérelmét.

      (1)  Kitakart bizalmas adat.


title: T-298/07. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/64

         Az Elsőfokú Bíróság 2008. szeptember 11-i végzése – Olaszország kontra Bizottság
   (T-298/07. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/123)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A második tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 235., 2007.10.6.


title: F-152/12. sz. ügy: 2012. december 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság

text:
               9.3.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/30

         2012. december 13-án benyújtott kereset — ZZ kontra Bizottság
   (F-152/12. sz. ügy)
   2013/C 71/53
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: D. Abreu Caldas S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és É. Marchal ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      A jogvita tárgya és leírása

   Azon határozat megsemmisítése, melynek értelmében a felperes által a szolgálatba lépése előtt megszerzett nyugdíjjogosultság jóváírását az új általános végrehajtási rendelkezések alapján végzik el.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a 2012. március 26-i határozatot, amely alapján a felperes által a szolgálatba lépése előtt megszerzett nyugdíjjogosultság jóváírását a személyzeti szabályzat VIII. melléklete 11. cikkének (2) bekezdése alapján végzik el;

               —

               amennyiben ez szükséges, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperes által a szolgálatba lépése előtt megszerzett nyugdíjjogosultság jóváírásáról szóló határozat ellen benyújtott panaszt elutasító 2012. szeptember 3-i határozatot,

               —

               a Közszolgálati Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.


title: F-123/14. sz. ügy: 2014. október 27 –én benyújtott kereset – ZZ kontra Régiók Bizottsága

text:
               12.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 7/59

         2014. október 27–én benyújtott kereset – ZZ kontra Régiók Bizottsága
   (F-123/14. sz. ügy)
   (2015/C 007/75)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselők: J.-N. Louis, R. Metz és D. Verbeke ügyvédek)

      Alperes: Régiók Bizottsága

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperes díjazásából 2014. január 1-étől szolidaritási adót levonó, valamint a 2014. január 1-je és 2015. június 30. közötti időszak tekintetében a díjazását ki nem igazító, Régiók Bizottsága által hozott határozat megsemmisítése.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék állapítsa meg az 1023/2013 rendelet alkalmazhatatlanságát annyiban, amennyiben az 2013. július 1-je és 2015. június 30. között felfüggeszti a díjazások személyzeti szabályzat XI. mellékletében meghatározott kiigazítási módszerét, és egyben ugyanerre az időszakra újra bevezeti a 6 %-os „szolidaritási” adót;

               —

               ebből következően semmisítse meg a megtámadott határozatot;

               —

               a Tanácsot kötelezze a költségek viselésére.


title: T-832/16. sz. ügy: 2016. november 25-én benyújtott kereset – Celio International kontra Bizottság

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/52

         2016. november 25-én benyújtott kereset – Celio International kontra Bizottság
   (T-832/16. sz. ügy)
   (2017/C 030/60)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Celio International SA (Brüsszel, Belgium) (képviselők: H. Gilliams és J. Bocken ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozatot (1);

               —

               vagylagosan, semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét;

               —

               mindenképpen semmisítse meg a határozat 2–4. cikkét annyiban, amennyiben e cikkek (a) az olyan jogalanyokon kívüli egyéb jogalanyokkal való visszatéríttetést is megkövetelik, amelyek tekintetében a határozatban meghatározott „többletnyereségadó-megállapítást” bocsátottak ki és (b) a visszatéríttetést a kedvezményezett adómegtakarításaival megegyező összegben követelik meg, anélkül hogy lehetővé tennék Belgium számára, hogy figyelembe vegye a más adóigazgatási szervek általi tényleges felfelé kiigazítást;

               —

               a Bizottságot kötelezze az eljárás költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a megtámadott határozat támogatási program fennállását állapítja meg.

               2.

               Második jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat a megvalósítani szándékozott programot akként minősíti, hogy az szelektív előnyt nyújt.

               3.

               Harmadik jogalap: az EUMSZ 107. cikk és az indokolási kötelezettség megsértése, valamint nyilvánvaló mérlegelési hiba, amennyiben a megtámadott határozat megállapítja, hogy a megvalósítani szándékozott program előnyt biztosít.

               4.

               Negyedik jogalap, másodlagosan: az EUMSZ 107. cikk megsértése, a bizalomvédelem és az arányosság elvének megsértése, nyilvánvaló mérlegelési hiba, hatáskör túllépése és a megfelelő indokolás elmulasztása, amennyiben a megtámadott határozat elrendeli, hogy Belgium téríttesse vissza a támogatást.

      (1)  A Belga Királyság által végrehajtott SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú, a többletnyereség adómentességére bevezetett állami támogatási programról szóló, 2016. január 11-i bizottsági határozat (az értesítés a C(2015) 9837. sz. dokumentummal történt) (HL 2016. L 260., 61. o.)


title: T-201/10. sz. ügy: 2010. április 30-án benyújtott kereset — IVBN kontra Bizottság

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/49

         2010. április 30-án benyújtott kereset — IVBN kontra Bizottság
   (T-201/10. sz. ügy)
   2010/C 179/85
   Az eljárás nyelve: holland

      Felek

      Felpere: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Hollandia) (képviselő: M. Meulenbelt ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék nyilvánítsa elfogadhatónak a keresetet;

               —

               a Törvényszék semmisítse meg a Bizottság megtámadott határozatát;

               —

               a Törvényszék a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes a Bizottság 2009. december 15-én hozott, az E 2/2005 és N 642/2009. sz. állami támogatásról (Hollandia — létező támogatások és különleges projekttámogatások lakásépítő szövetkezetek részére) szóló C(2009) 9963 végleges határozatának megsemmisítését kéri. A felperes keresetét három jogalapra alapítja.
   Először is előadja a felperes, hogy megsértették a 659/1999 rendelet (1) 18. és 19. cikkét, az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, a 107. és a 108. cikket, továbbá az indokolási kötelezettséget. A Bizottság a lakásépítő szövetkezeteknek az állam által megállapított ésszerű bérleti díjnál alacsonyabb mértékű bérleti díj felszámítására vonatkozó kötelezettségét illetően tévesen állapította meg a tényállást. Ezenfelül a szociális lakóhelyteremtés célcsoportjának körülhatárolása megalapozatlan és helytelen. Ezen túlmenően a Bizottság — tévesen — nem határozott meg objektív mértéket a támogatással érintett lakások építési költségeit, és e bérlakások jellemző minőségét — ahogyan az a bérleti díjban kifejezésre jut — illetően. Ezenfelül nem kielégítő a túlzott ellentételezéssel szembeni védelem, ezáltal a Bizottság sérti az általános gazdasági érdekű szolgáltatásokról szóló határozat (2) 5. cikkét. Végül a felperes ezzel kapcsolatban előadja, hogy a Bizottság nem foglalkozott a Woningsinvesteringsfond (lakásberuházási alap) és a Nederlandse Waterschapsbank szerepére vonatkozó panaszával.
   Másodsorban a felperes a 659/1999 rendelet 1. cikke c) pontjának és a 794/2004 rendelet (3) 4. cikke (1) bekezdésének, továbbá az indokolási kötelezettségnek a megsértésére hivatkozik. A Bizottság nem vizsgálta részletesen és nem állapította meg azt, hogy a lakásépítő szövetkezeteknek nyújtott támogatások — ahogyan az az E 2/2005. sz. ügyben ismertetésre került — teljes mértékben vagy legalábbis jelentős részben új támogatásoknak, és nem létező támogatásoknak minősülnek.
   Végül a felperes előadja, hogy a Bizottság — mivel a 659/1999 rendelet 4. és 6. cikkével összefüggésben értelmezett EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást nem indította meg — megsértette az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdését, a 107. és a 108. cikket, ezáltal egyidejűleg megfosztotta a felperest az e rendelkezésekből eredő eljárási jogaitól.

      (1)  Az EK 93. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).

      (2)  Az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásoknak közszolgáltatással járó ellentételezés formájában megítélt állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2005. november 28-i 2005/842/EK bizottsági határozat (HL L 312., 67. o.).

      (3)  Az EK-Szerződés 93. cikkének végrehajtásáról szóló 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21-i 794/2004/EK rendelet (HL L 140., 1. o.).


title: T-324/06. sz. ügy: 2006. november 23–án benyújtott kereset – Município de Gondomar kontra Bizottság

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/73

         2006. november 23–án benyújtott kereset – Município de Gondomar kontra Bizottság
   (T-324/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/151)
   Az eljárás nyelve: portugál
   Felek

      Felperes: Município de Gondomar (Gondomar, Portugália) (képviselők: J. L. da Cruz Vilaça, D. Choussey és L. Pinto Monteiro ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               A felperes kéri annak megállapítását, hogy az eredetileg az 1995. december 18-i C(95)3281 bizottsági határozattal a Kohéziós Alapból a 95/10/61/017. sz. projektre (Grande Porto/Sul újrafejlesztése – Subsistema de Gondomar (Portugália)) odaítélt pénzügyi támogatás megszüntetéséről szóló, 2006. augusztus 16-i C(2006)3782 bizottsági határozat, amely megszüntette a projektre odaítélt 7 778 535 euró összegű támogatást és elrendelte, hogy a felperes térítsen meg 6 222 828 eurót, nyilvánvaló értékelési hiba miatt jogsértő, továbbá sérti az 1164/94 rendeletet (1) és az arányosság és a jogbiztonság elvét, és következésképpen,

               —

               elsődlegesen kéri a vitatott határozat megsemmisítését,

               —

               másodlagosan kéri a vitatott határozat részleges megsemmisítését és annak megállapítását, hogy a felperes jogosult a Kohéziós Alapból nyújtott teljes finanszírozásra, 537 863 euró összeg kivételével;

               —

               kéri a Bizottság kötelezését a saját és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A jelen kereset a vitatott határozat megsemmisítését kéri az EK 230. cikk alapján annyiban, amennyiben ez a határozat megszünteti a 95/10/61/017. sz. projektre odaítélt 7 778 535 eurós támogatást teljes összegét és elrendeli, hogy a felperes térítsen meg 6 222 828 euró összeget.
   A vitatott határozatban a Bizottság megállapítja, hogy a felperes szabálytalanságokat követett el az 1164/94 rendelet és a projektnek az Európai Közösség általi finanszírozást odaítélő C(95)3281 bizottsági határozat vonatkozásában. Ezek a szabálytalanságok lényegében a támogathatósági időszakon túl teljesített kifizetésekkel, igazolatlan kiadásokkal, valamint azzal kapcsolatosak, hogy a felperes nem fejezte be a munkálatokat a megállapított határidőn belül.
   Először, a felperes előadja, hogy a vitatott határozat nem kellően indokolt és ellentétes a jogbiztonság elvével. Ennek az az oka, hogy a Bizottság több alkalommal nem egyértelmű szempontokra alapozta határozatát és a felperes egyes érveit úgy vetette el, hogy nem alapozta meg e döntését.
   Másodszor a felperes előadja, hogy a vitatott határozatban a tényállás értékelése nyilvánvalóan téves annyiban, amennyiben:

               —

               a felperes által előterjesztett összegek mindegyike kellően igazolt volt;

               —

               a Bizottság nem határozta meg világosan azon összegeket, amelyek igazolása szükséges volt, továbbá nem vizsgálta meg a felperes által a költségek igazolása érdekében előterjesztett bizonyítékot;

               —

               a Bizottság elvetette a felperes indokait anélkül, hogy az elutasítás pontos jogalapját meghatározta volna;

               —

               a Bizottság tévesen értelmezte a tényállást és az előterjesztett dokumentumokat kizárólag a célból, hogy bizonyítsa a felperes csalási szándékát, noha ilyen szándéka soha nem volt.

         Harmadszor a felperes álláspontja szerint a támogatás összegének megszüntetése ilyen körülmények között sérti az 1164/94 rendelet annyiban, amennyiben: (i) a rendelet és a C(95)3281 bizottsági határozat minden célkitűzése teljesült, valamint (ii) a II. melléklet H. cikkét megsértették.
   Végül a felperes azt állítja, hogy a projekt befejezésére és a csalási szándék hiányára tekintettel, a vitatott határozat sérti az arányosság elvét és az EK 5. cikket.

      (1)  A Kohéziós Alap létrehozásáról szóló, 1994. május 16-i 1164/94/EK rendelet (HL 1994. L 130., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 9. o.)


title: T-326/12. sz. ügy: A Törvényszék 2012. december 14-i végzése — Al Toun és Al Toun Group kontra Tanács ( „Közös kül- és biztonságpolitika — Szíriával szembeni korlátozó intézkedések — Az érintett személyek listájáról való levétel — Okafogyottság” )

text:
               23.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 55/14

         A Törvényszék 2012. december 14-i végzése — Al Toun és Al Toun Group kontra Tanács
   (T-326/12. sz. ügy) (1)

   (Közös kül- és biztonságpolitika - Szíriával szembeni korlátozó intézkedések - Az érintett személyek listájáról való levétel - Okafogyottság)
   2013/C 55/25
   Az eljárás nyelve: bolgár

      Felek

      Felperesek: Salim Georges Al Toun (Al Ghassaneya-Lattakia, Szíria) és Al Toun Group (Damaszkusz, Szíria) (képviselő: S. Koev ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: S. Kyriakopoulou és I. Gurov meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Szíriával szembeni korlátozó intézkedésekről és a 2011/273/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. december 1-jei 2011/782/KKBP tanácsi határozat (HL L 319., 56. o.), a 2011/782 határozat végrehajtásáról szóló, 2012. május 14-i 2012/256/KKBP tanácsi végrehajtási határozat (HL L 126., 9. o.), a szíriai helyzetre tekintettel korlátozó intézkedések meghozataláról és a 442/2011/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. január 18-i 36/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 16., 1. o.) és a 36/2012 rendelet 32. cikke (1) bekezdésének végrehajtásáról szóló, 2012. május 14-i 410/2012/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 126., 3. o.) megsemmisítése iránti kérelem, amennyiben ezen aktusok érintik a felpereseket.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A keresetről már nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 311., 2012.10.13.


title: F-143/11. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2013. június 18-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság (Közszolgálat — Az eljárással kapcsolatban felmerült költségek megtérítése iránti kérelemnek a kinevezésre jogosult hatóság általi elutasítása — A költségek megállapítása iránti kérelemmel azonos tárgyú megsemmisítés iránti kereset — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/50

         A Közszolgálati Törvényszék (egyesbíró) 2013. június 18-i végzése — Marcuccio kontra Bizottság
   (F-143/11. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Az eljárással kapcsolatban felmerült költségek megtérítése iránti kérelemnek a kinevezésre jogosult hatóság általi elutasítása - A költségek megállapítása iránti kérelemmel azonos tárgyú megsemmisítés iránti kereset - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság)
   2013/C 252/91
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: C. Berardis-Kayser és J. Baquero Cruz, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság hallgatólagos határozatának megsemmisítése, amely megtagadta a felperesnél az F-81/09. sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben felmerült költségek egynegyedének megtérítését, amely költségek viselésére a 2011. február 15-én hozott ítélet kötelezte.

      A végzés rendelkező része

               1.

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2.

               L. Marcuccio maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 65., 2012.3.3., 26. o.


title: C-572/10. sz. ügy: A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2012. március 28-i végzése (a Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Clément Amedee kontra Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

text:
               4.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/12

         A Bíróság negyedik tanácsa elnökének 2012. március 28-i végzése (a Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Clément Amedee kontra Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
   (C-572/10. sz. ügy) (1)

   2012/C 235/23
   Az eljárás nyelve: francia
   A Bíróság negyedik tanácsának elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 72., 2011.3.5.


title: C-359/05. sz. ügy: A tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde  2005. szeptember 9 -i végzésével az Estager SA kontra Receveur pincipal de la Recette des Douanes de Brive ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               10.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 315/10

         A tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde 2005. szeptember 9-i végzésével az Estager SA kontra Receveur pincipal de la Recette des Douanes de Brive ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-359/05. sz. ügy)
   (2005/C 315/19)
   Az eljárás nyelve: francia
   A tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde 2005. szeptember 9-i végzésével, amely 2005. szeptember 26-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az Estager SA kontra Receveur pincipal de la Recette des Douanes de Brive ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Összeegyeztethetők-e az euró bevezetésére vonatkozó közösségi rendeletekben foglaltakkal a frankban kifejezett egyes összegek euróra történő átváltásáról szóló, 2000. szeptember 19-i 2000-916. sz. rendelet azon előírásai, amelyek a liszt-, dara- és durva búzaörlemény-készítményekre kivetett BAPSA elnevezésű adóra vonatkozó jogszabályokban 100 frank/16 euró átváltási arányt állapítanak meg?


title: C-467/06. sz. ügy: A Bíróság hetedik tanácsa elnökének 2008. március 11-i végzése (a Tribunale Civile di Genova [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Consel Gi. Emme Srl kontra Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/26

         A Bíróság hetedik tanácsa elnökének 2008. március 11-i végzése (a Tribunale Civile di Genova [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Consel Gi. Emme Srl kontra Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   (C-467/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 128/49)

      Az eljárás nyelve: olasz

   A hetedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 326., 2006.12.30.


title: T-389/15. sz. ügy: 2015. július 15-én benyújtott kereset – J & Joy kontra OHIM – Joy-Sportswear (J & JOY)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/46

         2015. július 15-én benyújtott kereset – J & Joy kontra OHIM – Joy-Sportswear (J & JOY)
   (T-389/15. sz. ügy)
   (2015/C 381/56)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: J & Joy SA (Waremme, Belgium) (képviselők: A. Maqua és C. Pirenne ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: a felperes.

      A vitatott védjegy:„J & JOY” szóelemet tartalmazó közösségi ábrás védjegy – 11 411 808. sz. védjegybejelentés.

      Az OHIM előtti eljárás: felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM második fellebbezési tanácsának 2015. április 22-én hozott határozata (R 1355/2014-2. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy az OHIM:

               —

               vizsgálja felül a felszólalási osztály határozatát, és nyilvánítsa a felszólalást elfogadhatatlannak;

               —

               a felszólalót kötelezze a költségek és a felperes részéről a felszólalási eljárás során a közösségi védjegyről szóló rendelet 81. cikke alapján felmerült díjak viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-233/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. március 5-i végzése – Intesa Sanpaolo kontra OHIM (NEXTCARD) („Közösségi védjegy — A NEXTCARD közösségi szóvédjegy bejelentése — A lajstromozás elbíráló általi részleges megtagadása — Indokolási kötelezettség — Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”)

text:
               27.4.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 138/51

         A Törvényszék 2015. március 5-i végzése – Intesa Sanpaolo kontra OHIM (NEXTCARD)
   (T-233/14. sz. ügy) (1)

   ((„Közösségi védjegy - A NEXTCARD közösségi szóvédjegy bejelentése - A lajstromozás elbíráló általi részleges megtagadása - Indokolási kötelezettség - Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset”))
   (2015/C 138/67)
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Intesa Sanpaolo SpA (Torinó, Olaszország) (képviselők: P. Pozzi, G. Ghisletti és F. Braga ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: L. Rampini meghatalmazott)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának a NEXTCARD szómegjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozása iránti kérelemmel kapcsolatban 2014. február 10-én hozott határozata (R 1807/2013-5. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Intesa Sanpaolo SpA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 235., 2014.7.21.


title: T-577/17. sz. ügy: 2017. augusztus 25-én benyújtott kereset – thyssenkrupp Electrical Steel és thyssenkrupp Electrical Steel Ugo kontra Bizottság

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/46

         2017. augusztus 25-én benyújtott kereset – thyssenkrupp Electrical Steel és thyssenkrupp Electrical Steel Ugo kontra Bizottság
   (T-577/17. sz. ügy)
   (2017/C 347/61)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Németország) és thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Isbergues, Franciaország) (képviselő: M. Günes ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2017. június 15-i Ares(2017)3010674 dokumentumban található azon megállapítását, hogy az uniós gyártók alapvető érdekeit nem befolyásolja hátrányosan bizonyos szemcseorientált elektromos acéltermékek aktív feldolgozásának engedélyezése;

               —

               a Törvényszék eljárási szabályzata 134. cikkének (1) bekezdése alapján az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek öt jogalapra hivatkoznak.

               1.

               Az első, az indokolási kötelezettség megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Bizottság azon megállapítása, miszerint az aktív feldolgozás szóban forgó engedélyezését illetően teljesültek a gazdasági feltételek, nem tartalmaz semmiféle, azt alátámasztó indokot.

               2.

               A második, a tények nyilvánvalóan téves értékelésére alapított jogalap

                           —

                           A tények nyilvánvalóan téves értékelésén alapul a Bizottság azon megállapítása, miszerint az uniós gyártók alapvető érdekeit nem befolyásolja hátrányosan az aktív feldolgozás szóban forgó engedélyezése.

               3.

               A harmadik, az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló rendelet (1) 211. cikke (4) bekezdése b) pontjának és az alaprendeletnek (2) a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Annak megállapításával, hogy az aktív feldolgozás szóban forgó engedélyezését illetően teljesültek a gazdasági feltételek, a Bizottság az értékelését nem az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló rendelet 211. cikke (4) bekezdésének b) pontjában megállapított tényezők értékelésére korlátozta, és azt olyan tényezőkre alapította, amelyeket csak az alaprendeletben megállapított eljárás alapján lehet felülvizsgálni.

               4.

               A negyedik, az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló rendelet végrehajtási rendelete 259. cikke (4) bekezdésének és a Bizottság szakértői csoportjainak a működésére vonatkozó horizontális szabályoknak a megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Annyiban, amennyiben a gazdasági feltételekre vonatkozó megállapítást a vámszakértői csoportra delegálta, a Bizottság megsértette az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló rendelet végrehajtási rendelete (3) 259. cikkének (4) bekezdését és a Bizottságnak a szakértői csoportjainak a létrehozására és működésére vonatkozó horizontális szabályait

               5.

               Az ötödik, a védelemhez való jog megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Annak elmulasztásával, hogy nem közölt az aktív feldolgozásra vonatkozó érintett kérelemben foglalt bizonyos fontos információkat vagy nem közölte megfelelő részletességgel az információk nem bizalmas összefoglalóit annak érdekében, hogy lehetővé tegye a bizalmas jelleggel szolgáltatott információk lényegének az észszerű megértését, a Bizottság megsértette a védelemhez való jogot.

      (1)  Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9-i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 269., 1. o.).

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 343., 5. o.).

      (3)  Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egyes rendelkezéseinek végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. november 24-i (EU) 2015/2447 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2015. L 343., 558. o.).


title: A Bíróság ítélete (második tanács) 2004. június 24-én a C-212/02 sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság ügyben (Tagállami mulasztás – 89/665/EGK és 92/13/EGK irányelv – Nem megfelelő átültetés – A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogszabályoknak biztosítaniuk kell valamennyi sikertelen ajánlattevő számára egy olyan eljárást, amely lehetővé teszi az odaítélő határozat megsemmisítését)

text:
               7.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 201/3

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (második tanács)
   2004. június 24-én
   a C-212/02 sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Osztrák Köztársaság ügyben (1)

   (Tagállami mulasztás - 89/665/EGK és 92/13/EGK irányelv - Nem megfelelő átültetés - A közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogszabályoknak biztosítaniuk kell valamennyi sikertelen ajánlattevő számára egy olyan eljárást, amely lehetővé teszi az odaítélő határozat megsemmisítését)
   (2004/C 201/05)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-212/02. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: M. Nolin, segítője R. Roniger) kontra Osztrák Köztársaság (meghatalmazottak: C. Pesendorfer és M. Fruhmann) ügyben, annak megállapítása tárgyában, hogy mivel Salzburg, Stájerország, Alsó-Ausztria és Karintia Länder helyi közbeszerzési törvényei (Landesvergabegesetze) nem minden esetben biztosítanak a sikertelen ajánlattevők számára olyan jogorvoslati eljárást, amely lehetővé teszi az odaítélésről szóló határozat megsemmisítését, az Osztrák Köztársaság nem teljesítette az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989., L 395., 33. o.), valamint a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1991., L 76., 14. o.) 2. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjaiban foglalt kötelezettségeit, a Bíróság (második tanács), tagjai: C. W. A. Timmermans elnök, J.-P. Puissochet (előadó), R. Schintgen, F. Macken és N. Colneric, bírák; főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: R. Grass, 2004. június 24-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1.

               Megállapítja, hogy mivel Salzburg, Stájerország, Alsó-Ausztria és Karintia Länder helyi közbeszerzési törvényei (Landesvergabegesetze) nem minden esetben biztosítanak a sikertelen ajánlattevők számára olyan jogorvoslati eljárást, amely lehetővé teszi az odaítélésről szóló határozat megsemmisítését, az Osztrák Köztársaság nem teljesítette az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL 1989., L 395., 33. o.), valamint a vízügyi, energiaipari, szállítási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv (HL 1991., L 76., 14. o.) 2. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjaiban foglalt kötelezettségeit.

               2.

               Az Osztrák Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 180., 2002.7.27.


title: F-17/08. sz. ügy: 2008. február 14-én benyújtott kereset – Wybranowski kontra Bizottság

text:
               21.6.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 158/25

         2008. február 14-én benyújtott kereset – Wybranowski kontra Bizottság
   (F-17/08. sz. ügy)
   (2008/C 158/44)
   Az eljárás nyelve: lengyel
   Felek

      Felperes: Andrzej Wybranowski (Varsó, Lengyelország) (képviselő: Z. Wybranowski ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   A jogvita tárgya és leírása
   Az EPSO/AD/60/06. sz. versenyvizsga vizsgabizottságának 2007. november 15-i, a felperesnek a szóbeli vizsgán 20/50 (a lehetséges 50-ből 20) pontot megállapító és így őt a tartaléklistára fel nem vevő határozatának, valamint ugyanezen versenyvizsga-bizottság 2007. december 20-i, a felperesnek adott pontok számát a szóbeli vizsga felülvizsgálata után nem növelő határozatának módosítása azáltal, hogy a felperest felveszi a tartaléklistára. Másodlagosan az említett határozatok megsemmisítése, és az alperes és/vagy versenyvizsga-bizottság új határozat – a felperesnek a tartaléklistára való felvételével történő – hozatalára való utasítása iránti kérelem.
   Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék változtatassa meg az EPSO/AD/60/06. sz. versenyvizsga vizsgabizottságának 2007. november 15-i, a felperesnek a szóbeli vizsgán 20/50 (a lehetséges 50-ből 20) pontot megállapító és így őt a tartaléklistára fel nem vevő határozatát, valamint ugyanezen versenyvizsga-bizottság 2007. december 20-i, a felperesnek adott pontok számát a szóbeli vizsga felülvizsgálata után nem növelő határozatát azáltal, hogy a felperest felveszi a tartaléklistára;

               —

               másodlagosan, a Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az említett határozatokat, és utasítsa az alperest és/vagy a versenyvizsga-bizottságot új határozat – a felperesnek a tartaléklistára való felvételével történő – hozatalára;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze a Bizottságot költségek viselésére.


title: C-544/07. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2009. április 23-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Lengyel Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uwe Rüffler kontra Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (EK 18. cikk — Jövedelemadóra vonatkozó szabályozás — Az adózás helye szerinti tagállamban fizetett egészségbiztosítási járulékok levonása a jövedelemadóból — Másik tagállamban fizetett járulékok levonásának megtagadása)

text:
               20.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 141/15

         A Bíróság (harmadik tanács) 2009. április 23-i ítélete (a Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Lengyel Köztársaság előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Uwe Rüffler kontra Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (C-544/07. sz. ügy) (1)

   (EK 18. cikk - Jövedelemadóra vonatkozó szabályozás - Az adózás helye szerinti tagállamban fizetett egészségbiztosítási járulékok levonása a jövedelemadóból - Másik tagállamban fizetett járulékok levonásának megtagadása)
   2009/C 141/24
   Az eljárás nyelve: lengyel

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Wojewódzky Sad Administracyjny we Wroclawiu — Lengyel Köztársaság

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Uwe Rüffler

      Alperes: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Lengyelország) — Az EK-Szerződés 12. cikke első bekezdésének és 39. cikke (1) és (2) bekezdésének értelmezése — Nemzeti jogszabály a jövedelemadó terén, amely az egészségbiztosítási járuléknak a jövedelemadóból való levonhatóságát kizárólag a tagállamban befizetett járulékokra korlátozza

      Rendelkező rész

   Az EK 18. cikk (1) bekezdésébe ütközik az olyan tagállami szabályozás, amely ahhoz a feltételhez köti a befizetett egészségbiztosítási járulékoknak a jövedelemadó összegéből történő levonásához való jog biztosítását, hogy e járulékokat ebben a tagállamban fizették-e be a nemzeti jog rendelkezései alapján, és amely az ilyen adókedvezmény megtagadásához vezet, amennyiben az e tagállamban fizetendő jövedelemadó összegéből levonandó járulékokat más tagállam kötelező egészségbiztosítási rendszerében fizették be.

      (1)  HL C 37., 2008.2.9.


title: C-259/04. sz. ügy: A High Court of Justice, a Lord Chancellor által az 1994. évi Trade Marks Act 76. cikke alapján a Registrar of Trade Marks által kezdeményezett fellebbezési eljárásra Kinevezett Személy 2004. május 26-i végzésével az Elizabeth Emanuel kontra Continental Shelf 128 Ltd ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               28.8.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/13

         A High Court of Justice, a Lord Chancellor által az 1994. évi Trade Marks Act 76. cikke alapján a Registrar of Trade Marks által kezdeményezett fellebbezési eljárásra Kinevezett Személy 2004. május 26-i végzésével az Elizabeth Emanuel kontra Continental Shelf 128 Ltd ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-259/04. sz. ügy)
   (2004/C 217/26)
   A High Court of Justice, a Lord Chancellor által az 1994. évi Trade Marks Act 76. cikke alapján a Registrar of Trade Marks által kezdeményezett fellebbezési eljárásra Kinevezett Személy (Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága) 2004. május 26-i végzésével, amely 2004. június 16-án érkezett a Bíróság Hivatalához, az Elizabeth Emanuel kontra Continental Shelf 128 Limited ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A High Court of Justice, a Lord Chancellor által az 1994. évi Trade Marks Act 76. cikke alapján a Registrar of Trade Marks által kezdeményezett fellebbezési eljárásra Kinevezett Személy a következő kérdésekről kéri a Bíróság döntését:
   A 89/104 (1) IRÁNYELV 3. CIKK (1) BEKEZDÉS g) PONTJA

               1)

               Alkalmas-e a megjelölés a fogyasztók megtévesztésére és ezáltal kizárt-e a védjegyoltalom a 3. cikk (1) bekezdés g) pontja értelmében a következő körülmények fennállása esetén:

                           (a)

                           a védjegyhez kötődő goodwill és a védjeggyel érintett árukat előállító üzleti vállalkozás átruházására együttesen került sor,

                           (b)

                           az átruházást megelőzően a védjegy az érintett fogyasztók jelentős hányada számára azt fejezte ki, hogy a védjeggyel érintett áru tervezésében vagy megalkotásában egy bizonyos személy működött közre;

                           (c)

                           az átruházást követően a jogutód a védjegy bejegyzése iránt kérelmet nyújtott be;

                           (d)

                           a kérelem benyújtásának időpontjában az érintett fogyasztók jelentős hányada tévesen feltételezte, hogy a védjegy használata arra utal, hogy a védjeggyel érintett áru tervezésében vagy megalkotásában az a bizonyos személy még mindig közreműködik, és ez a feltevés valószínűleg befolyásolta a fogyasztók ezen részének vásárlási szokásait?

               2)

               Amennyiben az 1) kérdésre adott válasz nem fenntartás nélküli igen, milyen egyéb tényezőket kell tekintetbe venni annak megállapítása során, hogy a megjelölés alkalmas-e a fogyasztók megtévesztésére és ezáltal kizárt-e a védjegyoltalom a 3. cikk (1) bekezdés g) pontja értelmében és különösen figyelembe vehető-e az a tény, hogy a megtévesztés kockázata valószínűleg idővel csökkeni fog?

         A 89/104 IRÁNYELV 12. CIKK (2) BEKEZDÉS b) PONTJA

               3)

               Alkalmas-e a védjegy a fogyasztók megtévesztésére a jogosult vagy az engedélyével más által folytatott védjegyhasználat következtében és így meg kell-e állapítani a védjegyoltalom megszűnését a következő körülmények fennállása esetén:

                           (a)

                           a lajstromozott védjegy és a hozzá kötődő goodwill átruházására a védjeggyel érintett árukat előállító üzleti vállalkozás átruházásával együtt került sor,

                           (b)

                           az átruházást megelőzően a védjegy az érintett fogyasztók jelentős hányada számára azt fejezte ki, hogy a védjeggyel érintett áru tervezésében vagy megalkotásában egy bizonyos személy működött közre;

                           (c)

                           az átruházást követően a védjegyoltalom megszűnésének megállapítása iránti kérelmet nyújtottak be;

                           (d)

                           a kérelem benyújtásának időpontjában az érintett fogyasztók jelentős hányada tévesen feltételezte, hogy a védjegy használata arra utal, hogy a védjeggyel érintett áru tervezésében vagy megalkotásában az a bizonyos személy még mindig közreműködik, és ez a feltevés valószínűleg befolyásolta a fogyasztók ezen részének vásárlási szokásait?

               4)

               Amennyiben az 1) kérdésre adott válasz nem fenntartás nélküli igen, milyen egyéb tényezőket kell tekintetbe venni annak megállapítása során, hogy a lajstromozott védjegy alkalmas-e a fogyasztók megtévesztésére a jogosult vagy az engedélyével más által folytatott védjegyhasználat következtében és így meg kell-e állapítani a védjegyoltalom megszűnését a 12. cikk (2) bekezdés b) pontja értelmében, és különösen figyelembe vehető-e az a tény, hogy a megtévesztés kockázata valószínűleg idővel csökkeni fog?

      (1)  A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első tanácsi irányelv (HL L 40.,1989.2.11.,1-7 o.)


title: C-601/16. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-467/13. sz., Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítélete ellen az Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd által 2016. november 24-én benyújtott fellebbezés

text:
               30.1.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 30/29

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-467/13. sz., Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd kontra Európai Bizottság ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítélete ellen az Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd által 2016. november 24-én benyújtott fellebbezés
   (C-601/16. P. sz. ügy)
   (2017/C 030/34)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (képviselők: C. Firth, S. Kon és C. Humpe solicitors)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-467/13. sz. ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítéletét, és/vagy semmisítse meg az AT.39226 – Lundbeck-ügyben 2013. június 19-én hozott C(2013) 3803 final bizottsági határozat 1., 2. és 3. cikkét annyiban, amennyiben azok az Arrow-ra vonatkoznak; vagy

               —

               másodlagosan helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-467/13. sz. ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítéletét, és az ügyet utalja vissza a Törvényszék elé; vagy

               —

               harmadlagosan helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-467/13. sz. ügyben 2016. szeptember 8-án hozott ítéletét annyiban, amennyiben az ítélet helybenhagyta a C(2013) 3803 final bizottsági határozat 2. cikkében az Arrow-val szemben az Egyesült Királyságra vonatkozó megállapodás és a dán megállapodás miatt kiszabott bírságot, vagy csökkentse e bírság összegét; és

               —

               kötelezze a Bizottságot az Arrow költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Első jogalap: a Törvényszék nem megfelelően végezte el a potenciális versenyre vonatkozó vizsgálatot.

               1.

               Először is a Törvényszék az Arrow-ra hárította a bizonyítási terhet, és mentesítette a Bizottságot azon kötelezettsége alól, hogy bizonyítsa a potenciális verseny fennállását.

               2.

               Másodszor a Törvényszék tévesen következtetett a potenciális verseny fennállására egy sor olyan feltevésből, amely ellentétes azzal az elvvel, miszerint a potenciális verseny feltételezi a tényleges és konkrét piacra lépés lehetőségének fennállását.

               3.

               Harmadszor a Törvényszék aránytalan jelentőséget tulajdonított a Lundbeck szándékának, és tévesen értékelte a megállapodások aláírását követően bekövetkezett tények bizonyító erejét.

               4.

               Negyedszer a Törvényszék nem vette figyelembe az angol bíróság Paroxetine-ítéletének relevanciáját és hatását.

               5.

               Ötödször a Törvényszék tévesen következtetett potenciális verseny fennállására abból a tényből, hogy az Arrow lépéseket tett a piacra lépés előkészítése érdekében.

               6.

               Hatodszor a Törvényszék tévesen alkalmazta a Lundbeck szabadalmainak ideiglenes érvénytelenségére és bitorlásuk hiányára vonatkozó vélelmet.

         Második jogalap: a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a szabadalmi vitarendezési megállapodások célja a verseny korlátozása volt:

               1.

               Először is a Törvényszék figyelmen kívül hagyta azt a tényt, hogy egy olyan megállapodás, amely „csupán alkalmas” a verseny korlátozására, nem jelent cél általi jogsértést.

               2.

               Másodszor a Törvényszék tévútra vezette magát azáltal, hogy a megállapodásokat lényegében a piacról kizáró megállapodásoknak minősítette.

               3.

               Harmadszor a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a Bizottság bizonyíthatja a megállapodások versenyellenes célját anélkül, hogy meg kellene vizsgálnia azt a helyzetet, amely a megállapodások hiányában állt volna fenn.

         Harmadik jogalap: a Törvényszék tévedett, amikor elfogadta a Bizottság azon megállapításait, miszerint az Arrow az állítólagos jogsértés elkövetésekor szándékosan vagy gondatlanul járt el, és nem lehetett volna bírságot kiszabni.


title: C-335/09. P. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2012. június 26-i ﾭtélete — Lengyel Köztársaság kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Közös piacszervezés — Az új tagállamok csatlakozása miatt elfogadandó átmeneti intézkedések — A mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 1972/2003/EK rendelet — Megsemmisítés iránti kereset — Határidő — Kezdet — Késedelem — Elfogadhatatlanság — Az említett rendelet valamely rendelkezésének módosítása — A határidő újbóli megnyílása — Részleges elfogadhatóság — Jogalapok — A jogközösséget alkotó elveknek és a hatékony bírói jogvédelem elvének a megsértése — Az áruk szabad mozgása és az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése — Az arányosság és a bizalomvédelem elvének megsértése — A jogszabályi hierarchia megsértése — A 2003. évi csatlakozási okmány 41. cikkének megsértése — Az 1972/2003/EK rendelet 3. cikkének téves értelmezése — Az indokolási kötelezettség megsértése)

text:
               25.8.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 258/2

         A Bíróság (nagytanács) 2012. június 26-i ítélete — Lengyel Köztársaság kontra Európai Bizottság
   (C-335/09. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közös piacszervezés - Az új tagállamok csatlakozása miatt elfogadandó átmeneti intézkedések - A mezőgazdasági termékek kereskedelmére vonatkozó intézkedések megállapításáról szóló 1972/2003/EK rendelet - Megsemmisítés iránti kereset - Határidő - Kezdet - Késedelem - Elfogadhatatlanság - Az említett rendelet valamely rendelkezésének módosítása - A határidő újbóli megnyílása - Részleges elfogadhatóság - Jogalapok - A jogközösséget alkotó elveknek és a hatékony bírói jogvédelem elvének a megsértése - Az áruk szabad mozgása és az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének megsértése - Az arányosság és a bizalomvédelem elvének megsértése - A jogszabályi hierarchia megsértése - A 2003. évi csatlakozási okmány 41. cikkének megsértése - Az 1972/2003/EK rendelet 3. cikkének téves értelmezése - Az indokolási kötelezettség megsértése)
   2012/C 258/02
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Fellebbező: Lengyel Köztársaság (képviselők: M. Dowgielewicz és M. Szpunar meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: H. Tserepa-Lacombe, A. Stobiecka-Kuik, A. Szmytkowska és T. van Rijn meghatalmazottak)

      Tárgy

   Az Elsőfokú Bíróság (első kibővített tanács) T-257/04. sz., Lengyelország kontra Bizottság ügyben 2009. június 10-én hozott ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság elutasította a 2004. február 10-i 230/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 39., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 42. kötet, 443. o.), valamint a 2004. április 20-i 735/2004/EK bizottsági rendelettel (HL L 114., 13. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 44. kötet, 111. o.) módosított, a mezőgazdasági termékek kereskedelme tekintetében a Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia csatlakozása következtében elfogadandó átmeneti intézkedésekről szóló, 2003. november 10-i 1972/2003/EK bizottsági rendelet (HL L 293., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 474. o.) részleges megsemmisítése iránti keresetet — Az EK 230. cikk negyedik bekezdésének, a 1972/2003/EK rendelet 3. cikkének, valamint az EGK által használt nyelvek meghatározásáról szóló 1. sz. tanácsi rendeletnek (HL L 17., 385. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 3. o.) a téves értelmezése — Az EK 253. cikknek, a csatlakozási okmány 41. cikkének, a hatékony jogorvoslathoz való jognak, valamint a szolidaritás, az arányosság, a hátrányos megkülönböztetés tilalma, a jóhiszeműség és a jogos bizalom elvének a megsértése — A szolidaritás és a jóhiszeműség elvének a megsértéséhez kapcsolódó jogalapok vizsgálatának az Elsőfokú Bíróság általi elutasításából eredő eljárási szabálytalanságok.

      Rendelkező rész

               1.

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2.

               A Bíróság a Lengyel Köztársaságot kötelezi saját költségei, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségek viselésére.

      (1)  HL C 282., 2009.11.21.


               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/1

         (2007/C 170/01)
   A Bíróság utolsó kiadványa az Európai Unió Hivatalos Lapjában

         HL C 155., 2007.7.7.

   Korábbi közzétételek

      HL C 140., 2007.6.23.

      HL C 129., 2007.6.9.

      HL C 117., 2007.5.26.

      HL C 96., 2007.4.28.

      HL C 95., 2007.4.28.

      HL C 82., 2007.4.14.

   Ezek a következő helyeken hozzáférhetők:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: T-569/13. sz. ügy: A Törvényszék 2015. augusztus 28-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/57

         A Törvényszék 2015. augusztus 28-i végzése – Bimbo kontra OHIM – Kimbo (Caffè KIMBO Espresso Napoletano)
   (T-569/13. sz. ügy) (1)

   (2015/C 381/68)
   Az eljárás nyelve: angol
   A hatodik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 24., 2014.1.25.


title: T-167/07. sz. ügy: 2007. május 18-án benyújtott kereset – Far Eastern Textile kontra Tanács

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/27

         2007. május 18-án benyújtott kereset – Far Eastern Textile kontra Tanács
   (T-167/07. sz. ügy)
   (2007/C 170/54)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Far Eastern Textile Ltd (Tajpej, Tajvan) (képviselő: P. De Baere ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa
   Kereseti kérelmek
   A felperes kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság

               —

               semmisítse meg a felperesre vonatkozó részében az egyebek közt Tajvanból származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2007. február 22-i 192/2007/EK tanácsi rendeletet;

               —

               kötelezze a Tanácsot a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes – egy tajvani polietilén-tereftalátot (PET) gyártó és exportáló vállalkozás -az Indiából, Indonéziából, Malajziából, a Koreai Köztársaságból, Thaiföldről és Tajvanból származó egyes polietilén-tereftalátok behozatalára vonatkozó, a 384/96/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése, illetve 11. cikkének (3) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot, illetve részleges időközi felülvizsgálatot követő végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 2007. február 22-i 192/2007/EK tanácsi rendelet (1) megsemmisítését kéri.
   Keresete alátámasztására a felperes először is előadja, hogy a Tanács megsértette az alaprendelet (2) 2. cikkének (11) bekezdését azzal, hogy a felperes dömpingkülönbözetének kiszámításánál az aszimmetrikus módszert alkalmazta.
   Másodszor a felperes azt állítja, hogy a Tanács megsértette az EK 253. cikket azzal, hogy elmulasztotta megfelelően indokolni azt, hogy a szimmetrikus összehasonlító módszerek miért nem tükrözték a dömping teljes mértékét.
   Harmadszor a felperes előadja, hogy a Tanács megsértette az alaprendelet 2. cikkének (10), (11) és (12) bekezdését azzal, hogy a felperes dömpingkülönbözetét nullázási módszer alkalmazásával számította ki, nulla értéket alkalmazva minden negatív dömpingkülönbözetre a 2. cikk (12) bekezdése szerinti súlyozott átlagú dömpingkülönbözet kiszámítása során.
   Végül a felperes arra hivatkozik, hogy a Tanács megsértette az EK 253. cikket azzal, hogy elmulasztotta megfelelően indokolni azt, hogy miért nullázási módszer alkalmazásával kell a felperes dömpingkülönbözetét kiszámítani.

      (1)  HL L 59., 1. o.

      (2)  Az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendelet (HL L 56., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet 10. kötet 45. o.).


title: A C-370/04. sz. ügy törlése

text:
               3.9.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 217/32

         A C-370/04. sz. ügy törlése (1)

   (2005/C 217/69)

      (Az eljárás nyelve: német)

   2005. június 6-i végzésével az Európai Közösségek Bíróságának elnöke elrendelte a C-370/04. sz., az Európai Közösségek Bizottsága kontra Német Szövetségi Köztársaság ügy törlését.

      (1)  HL C 262., 2004.10.23.


title: T-384/14. sz. ügy: 2014. június 3-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               21.7.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 235/32

         2014. június 3-án benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-384/14. sz. ügy)
   2014/C 235/43
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: B. Tidore avvocato dello Stato, G. Palmieri meghatalmazott)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok, és konkrétan Olaszország által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, C (2014) 2008. sz., 2014. április 4-i bizottsági határozatot, amelyre vonatkozóan az értesítés 2014. április 7-én történt.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, a közösségi elvek megsértésére és a nem megfelelő indokolásra alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben azzal érvel, hogy a megtámadott határozatban a Bizottság pénzügyi kiigazítást hajtott végre a kizárólag Lazio és Abbruzzo tartományokban elvégzett vizsgálat során állítólagosan megállapított hiányosságok miatt. A felperes vitatja, hogy a vizsgálatnak ezek az eredményei a figyelembe vett tartományokon kívülre is érvényesek volnának, valamint kifogásolja, hogy a kiigazítás mértéke eléri az 5 %-ot, mivel a különböző olasz tartományokban kialakult helyzet rendkívül eltérő, és – mindenesetre – egyetlen kifizető ügynökség (az AGEA) volt érintett.

               2.

               A második, az 1782/2003 rendelet (1) 43. és 48. cikkének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           Határozatában a Bizottság azt rója fel az olasz államnak, hogy tévesen alkalmazta a különleges jogosultságok területén meglévő szabályozást, és azt állította, hogy ezzel az Alapot veszélyezteti. A felperes előadja, hogy a Bizottság által vizsgált esetek tekintetében az 1782/2003 rendelet 43. és 48. cikke nem írja elő a különleges jogosultságok újbóli elosztásának meghatározott módját, valamint hogy az Olaszországban alkalmazott módszertan nem csak hogy teljesen megfelel az említett szabályozásnak, de önmagában nem is jelent különös kockázatokat az Alapra nézve.

               3.

               A harmadik, a pénzügyi kiigazítás és az akkreditációs kritériumok területén fennálló általános elvek megsértésére, valamint a nem megfelelő indokolásra alapított jogalap

                           —

                           Határozatában a Bizottság kiigazítást hajt végre az ARBEA kifizető ügynökségnek betudható működési hiányosságokkal kapcsolatban, amely kifizető ügynökség akkreditációját a 2010. május 12-i közigazgatási határozat 2010. október 16-i hatállyal visszavonta, amely utóbbi időponttól kezdve az ARBEA hatásköreit az AGEA vette át. A felperes kifogásolja a Bizottság ezen intézkedési módját, azaz hogy 2010-re is kiterjeszti a 2007–2009-es pénzügyi évek tekintetében alkalmazott kiigazítást azon az alapon, hogy a korábban megállapított kockázatok még mindig fennállnak, továbbá hogy ugyanazt a százaléklábat alkalmazza, kifogásolja továbbá a kiigazításnak az akkreditáció visszavonása és a feladatok AGEA által történt átvétele közötti időszakban történt alkalmazását.

      (1)  közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendeletek módosításáról szóló, 2003. szeptember 29-i 1782/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 270., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 40. kötet, 269. o.).


title: T-142/04. sz. ügy: A Cargill B.V. által 2004. április 14-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset

text:
               26.6.2004

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 168/8

         A Cargill B.V. által 2004. április 14-én az Európai Közösségek Bizottsága ellen benyújtott kereset
   (T-142/04. sz. ügy)
   (2004/C 168/14)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Cargill B.V., székhely: Hága (Hollandia), képviseli H.J. Bronkhorst és J.F. van Nouhuys, 2004. április 14-én keresetet nyújtott be az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságához az Európai Közösségek Bizottsága ellen.
   A felperes a következő döntés meghozatalát kéri a Bíróságtól:

               1.

               semmisítse meg az Európai Közösségek Bizottsága által 2004. január 5-én neki címzett határozatot;

               2.

               kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb jogi érvek
   Felperes vitatja a Bizottság határozatát, mely szerint a behozatali vámok elengedése e sajátos esetben nem igazolható. Ezt a határozatot azt követően fogadták el, hogy az Európai Bíróság a C-156/00. sz. Holland Királyság kontra Bizottság ügyben (1) megsemmisítette a C/2000/485 final bizottsági határozatot.
   Felperes az aktív feldolgozási szabályoknak megfelelően kukoricát hozott be az Európai Közösségekbe. A kukoricát glükózzá dolgozták fel, amit viszont újra kivittek. Felperes ebből a célból az egyenértékű áruval való helyettesítés rendszerében megkapta a szükséges engedélyeket. A Bizottság a vitatott határozatában azt állítja, hogy az exportált glükózt teljes egészében nem a kukoricából állították elő, hanem a Közösség piacáról származó búzából is. A holland hatóságok így behajtották a nekik járó behozatali vámokat. A vitatott határozatban a Bizottság e tartozás elengedésére irányuló kérelmet elutasította.
   Keresete alátámasztására a felperes először is azt állítja, hogy védelmi jogait megsértették. Különösen az „audi alteram parte” elvének valamint az ügyre vonatkozó iratokhoz való hozzáférés jogának megsértésével érvel.
   Felperes állítja továbbá, hogy a behozatali és kiviteli vámok visszafizetéséről vagy elengedéséről szóló 1430/79 rendeletet (2), valamint a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92 rendelet (3) 239. cikkét, valamint a 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93 rendelet (4) 905–909. cikkeit megsértették. Felperes továbbá valószínűsíti az indokolás hiányából fakadó EK 253. cikk szerinti kötelezettség megsértését.
   Felperes érvelése szerint a Bizottság tévesen ítélte meg, hogy az aktív feldolgozás engedélyére vonatkozó feltételek teljesítése vonatkozásában a felperes nyilvánvalóan gondatlanul járt el. Felperes szerint a kukoricából és búzából nyert, kivitelre szánt glükóz ugyanolyan sajátságokkal bír, mint a kizárólag kukoricából előállított glükóz. Továbbá a felperes állítja, hogy mindkét termék ugyanazon KN-kód alá tartozik. Állítása szerint az egyetlen, vele szemben felmerülő kifogás az lehet, hogy a glükózt részben az engedélyben meghatározott hat hónapos határidő lejárta után exportálta.
   Végezetül felperes érvelését az arányosság elvének megsértésével zárja.

      (1)  A Bíróság C-156/00. sz. Holland Királyság kontra Bizottság ügyben hozott ítélete, EBHT 2003., I-2527. o.

      (2)  A behozatali és kiviteli vámok visszafizetéséről vagy elengedéséről szóló, 1979. július 2-i 143/79/EGK tanácsi rendelet (HL L 175., 1979., 1. o.).

      (3)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 302., 1992., 1. o.).

      (4)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1993., 1. o.).


title: F-81/06. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék 2008. szeptember 4-i végzése Duyster kontra Bizottság

text:
               22.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 301/68

         A Közszolgálati Törvényszék 2008. szeptember 4-i végzése Duyster kontra Bizottság
   (F-81/06. sz. ügy) (1)

   (2008/C 301/136)

      Az eljárás nyelve: holland

   Az első tanács elnöke a létrejött egyezség nyomán elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 261., 2006.10.28., 34. o.


title: C-62/16. sz. ügy: 2016. február 3-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Románia

text:
               25.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/20

         2016. február 3-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Románia
   (C-62/16. sz. ügy)
   (2016/C 145/26)
   Az eljárás nyelve: román

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: S. Petrova, M. Heller és A. Biolan meghatalmazottak)

      Alperes: Románia

      Kereseti kérelmek

   A Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy Románia – mivel nem fogadta el az ahhoz szükséges törvényi, rendeleti és közigazgatási intézkedéseket, hogy megfeleljen a 2012/33/EU irányelvnek (1), vagy, mindenesetre, ezeket az intézkedéseket nem közölte a Bizottsággal – nem teljesítette az említett irányelv 2. cikkének 1 bekezdéséből eredő kötelezettségeit,

               —

               az EUMSZ 260. cikk (3) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően szabjon ki Romániára 38 042,6 euró összegű kényszerítő bírságot minden egyes késedelmes nap után a jelen ügyben hozandó ítélet kihirdetésének napjától kezdődően a 2012/33/EU irányelvet teljes egészében átültető intézkedése közlésének kötelezettsége megsértése okán;

               —

               Romániát kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az irányelv átültetésének határideje 2014. június 18-án lejárt.

      (1)  Az 1999/32/EK tanácsi irányelvnek a tengeri hajózásban használatos tüzelő- és üzemanyagok kéntartalma tekintetében történő módosításáról szóló, 2012. november 21-i 2012/33/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 327. 1. o.)


title: C-373/17. P. sz. ügy: A Törvényszék T-480/15. sz., Agria Polska és társai kontra Bizottság ügyben 2017. május 16-án hozott ítélete ellen az Agria Polska sp. z o.o., az Agria Chemicals Poland sp. z o.o., a Star Agro Analyse und Handels GmbH és az Agria Beteiligungsgesellschaft mbH által 2017. június 20-án benyújtott fellebbezés

text:
               16.10.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 347/4

         A Törvényszék T-480/15. sz., Agria Polska és társai kontra Bizottság ügyben 2017. május 16-án hozott ítélete ellen az Agria Polska sp. z o.o., az Agria Chemicals Poland sp. z o.o., a Star Agro Analyse und Handels GmbH és az Agria Beteiligungsgesellschaft mbH által 2017. június 20-án benyújtott fellebbezés
   (C-373/17. P. sz. ügy)
   (2017/C 347/04)
   Az eljárás nyelve: lengyel

      Felek

      Fellebbezők: Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH, Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (képviselők: P. Graczyk és W. Rocławski Rechtsanwälte)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-480/15. sz. ügyben 2017. május 16-án hozott ítéletét,

               —

               a jogvitában véglegesen hozzon határozatot, azaz semmisítse meg a Bizottság határozatát,

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Első jogalapjukkal a fellebbezők az EUSZ 17. cikk (1) bekezdése második mondatával, a 773/2004/EK bizottsági rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével és az 1/2003/EK tanácsi rendelet 7. cikkének (1) és (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk megsértésére hivatkoznak, mivel a Törvényszék nem ismerte el, hogy a Bizottság az EUMSZ 101. és az EUMSZ 102. cikkbe ütköző jogsértés valószínűségének, a vizsgálat megindításához fűződő uniós érdek fennállásának és a szükséges bizonyítékok terjedelmének megítélésekor nyilvánvaló hibákat követett el.
   E jogalap keretében a fellebbezők többek között a Törvényszék által elkövetett következő hibákra hivatkoznak: i. a Törvényszék a fellebbezők versenytársai fellépésének (a nemzeti hatóságoknak való bejelentések) egyidejűségét kizárólag az utóbbiak által előadott magyarázatokkal indokolta; ii. a Törvényszék nem vette figyelembe, hogy a fellebbezőkkel szemben hozott közigazgatási határozatok és szankciók nagy részét, amelyekre a versenytársak panaszai alapján került sor, hatályon kívül helyezték, illetve törölték; iii. a Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a panaszokat részben nem a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak címezték, és csupán azt megállapította meg, hogy a jóhírnév sérelmével vagy a forgalmazott termékek eredeti állapotára gyakorolt negatív hatásokkal kapcsolatos kockázatokra figyelemmel jogszerű lehet a hatáskörrel rendelkező hatóságok tájékoztatása; iv. a Törvényszék helybenhagyta, hogy a Bizottság a vizsgálat megindításához fűződő uniós érdek hiányából indult ki, noha a fellebbezők panaszának tárgyát képező tevékenységek több tagállam területét és multinacionális vállalkozásokat érintettek; a Törvényszék tévesen állapította meg, hogy a fellebbezők által a nemzeti versenyhatósághoz benyújtott panasz megalapozta utóbbi kizárólagos hatáskörét; v. a Törvényszék figyelmen kívül hagyta, hogy a szükséges bizonyítékok terjedelme és jelentős eszközök mozgósításának szükségessége a Bizottság hatásköre mellett szólt; vi. a Törvényszék megállapította, hogy az ügyben nem teljesülnek az ún. „eljárással való visszaélés” feltételei.
   Második jogalapjukkal a fellebbezők az EUMSZ 105. cikkel, valamint az EUSZ 17. cikk (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett EUMSZ 101. és EUMSZ 102. cikk gyakorlati alkalmazására tekintettel az uniós jog hatékony érvényesülése elvének (effet utile) megsértésére és ezen elv téves értelmezésére hivatkoznak, mivel a Törvényszék i. figyelmen kívül hagyta a Bizottság által a verseny védelmének uniós rendszerében játszott szerepet, és megállapította, hogy a Bizottság nem köteles annak vizsgálatára, hogy a nemzeti hatóságok elegendő eszközzel rendelkeznek-e az 1/2003 rendeletből eredő kötelezettségek teljesítésére; ii. figyelmen kívül hagyta a fellebbezők azon érvelését, hogy a nemzeti bíróságokhoz nem lehet hatékony jogorvoslati eszközzel fordulni a versenyszabályok betartásának magánjogi kikényszerítése érdekében, mivel a lengyel jog nem rendelkezik megfelelő eljárásokról, és a lengyel jog szerinti elévülési idők már elteltek; iii. megállapította, hogy a fellebbezők nem bizonyították, hogy a lengyel versenyhatóságnak (a verseny- és fogyasztóvédelmi hatóság [UOKiK] elnöke) nem állt szándékában a jogsértések kivizsgálása és szankcionálása, noha nem volt vitatott, hogy az UOKiK elnöke az akkoriban előírt elévülési idők letelte miatt tagadta meg vizsgálat indítását.
   Harmadik jogalapjukkal a fellebbezők a hatékony bírói jogvédelem elvének (EJEE 13. cikke), a hatékony jogorvoslathoz való jognak (az Alapjogi Charta 47. cikke), valamint a megfelelő ügyintézéshez való jognak (az Alapjogi Charta 41. cikkének (1) bekezdése) megsértésére hivatkoznak, mivel a Törvényszék i. helybenhagyta a Bizottság határozatát, amelyben utóbbi anélkül utasította el a fellebbezők panaszát, hogy megvizsgálta volna, hogy történt-e jogsértés, noha a nemzeti hatóság korábban formai követelmények alapján utasította el vizsgálat indítását, és noha nem volt tényleges lehetőség a kártérítési követelések magánjogi érvényesítésére; ii. tévesen állapította meg, hogy nem került sor a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértésére, azzal az indokkal, hogy a fellebbezők megtámadhatták volna a Bizottság panaszt elutasító határozatát; iii. figyelmen kívül hagyta, hogy a hatékony bírói jogvédelemhez való jog, a hatékony jogorvoslathoz való jog és a megfelelő ügyintézéshez való jog az észszerű időn belüli határozathozatalhoz való jogot is magában foglalja, amire a jelen ügyben nem került sor, mivel a Bizottság csak négy és fél évvel azután hozta meg az eljárás megindítását megtagadó határozatot, hogy a fellebbezők panasszal fordultak hozzá.


title: C-22/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. április 27-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               14.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/8

         A Bíróság elnökének 2006. április 27-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-22/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 249/21)

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.