title: T-129/08. sz. ügy: 2008. március 31-én benyújtott kereset – Sahlstedt és társai kontra Bizottság

text:
               24.5.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 128/35

         2008. március 31-én benyújtott kereset – Sahlstedt és társai kontra Bizottság
   (T-129/08. sz. ügy)
   (2008/C 128/75)
   Az eljárás nyelve: finn
   Felek

      Felperesek: Markku Sahlstedt (Karkkila, Finnország), Juha Kankkunen (Laukaa, Finnország), Mikko Tanner (Vihti, Finnország), Toini Tanner (Helsinki, Finnország), Liisa Tanner (Helsinki, Finnország), Eeva Jokinen (Helsinki, Finnország), Aili Oksanen (Helsinki, Finnország), Olli Tanner (Lohja, Finnország), Leena Tanner (Helsinki, Finnország), Aila Puttonen (Ristiina, Finnország), Risto Tanner (Espoo, Finnország), Tom Järvinen (Espoo, Finnország), Runo K. Kurko (Espoo, Finnország), Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry (Mezőgazdasági és erdőgazdasági termelők országos szövetsége) (Helsinki, Finnország), Maataloustuottajain Keskusliiton Säätiö (A mezőgazdasági termelők országos szövetségének alapítványa) (Helsinki, Finnország) (képviselő: K. Marttinen ügyvéd)

      Alperes: Bizottság
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság a kereset tárgyát képező határozatot helyezze hatályon kívül a Finn Köztársaságnak a határozatban felsorolt valamennyi KJT-jét érintő részében;

               —

               másodlagosan, amennyiben az Elsőfokú Bíróság ezt nem tartja lehetségesnek, helyezze a határozatot hatályon kívül a keresetlevél 6.2.2.7. pontjában meghatározott KJT-k tekintetében;

               —

               Információkérés és bizonyítékok:
               Amennyiben a keresetre vonatkozóan az Elsőfokú Bíróság nem hoz a fenti fő kérelmeknek megfelelően a felpereseknek kedvező döntést már a keresetlevélben előterjesztett bizonyítékok alapján, az Elsőfokú Bíróság:

                           1.

                           kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát arra, hogy a Finnország által a Bizottsághoz benyújtott javaslatokat, a javaslatban foglalt, és a határozat (7) preambulumbekezdésében említett, a megtámadott határozat által érintett területekre vonatkozó információkat CD-ROM-on bocsássa a felperesek rendelkezésére;

                           2.

                           kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát arra, hogy a birtokában levő, a határozat (8) preambulumbekezdésében említett természetrajzi és egyéb információkat a Finn Köztársaságnak a megtámadott határozat által érintett valamennyi területe vonatkozásában CD-ROM-on, illetve a (9) preambulumbekezdésben említett térképeket és információkat nyomtatott verzióban bocsássa a felperesek rendelkezésére;

                           3.

                           kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát arra, hogy a Finn Köztársaság területeire vonatkozó teljes, a megtámadott határozat (10) preambulumbekezdésében említett együttműködés során keletkezett, illetve a Bizottság birtokába került iratokból álló iratanyagot CD-ROM-on, illetve a térképeket nyomtatott verzióban bocsássa a felperesek rendelkezésére; és

                           4.

                           kötelezze az Európai Közösségek Bizottságát arra, hogy az Élőhelyvédelmi Bizottságnak a megtámadott határozat (15) preambulumbekezdésében említett véleményét bocsássa a felperesek rendelkezésére;

               —

               a Bizottságot kötelezze a felperesek részéről felmerült valamennyi költség viselésére, illetve a törvényes kamat megfizetésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes álláspontja szerint a határozat (1) ellentétes a közösségi joggal, és különösen az élőhelyekről szóló irányelv 3. és 4. cikkével, valamint a 4. cikkében hivatkozott III. mellékletével. A közösségi jog megsértéséhez kapcsolódóan a felperes négy fő jogalapra hivatkozik:

               a)

               Az élőhelyekről szóló irányelv nem engedi meg a közösségi jelentőségű területek (KJT-k) eredeti listáját érintő határozatok új határozatokkal, illetve olyan eljárási mód keretében és olyan indokok alapján történő hatályon kívül helyezését, mint amelyeket a felperes a jelen ügyben felsorol. Az élőhelyekről szóló irányelv eljárási előírásai a Bizottságra nézve is kötelezőek. Az ettől eltérő értelmezés a nemzeti átültető intézkedések és a földtulajdonosok jogainak védelme tekintetében jogbizonytalansághoz vezetne.

               b)

               A Natura 2000 hálózat az élőhelyekről szóló irányelv 3. cikke értelmében a különleges természetmegőrzési területek egységes európai hálózata, amelynek célja a kedvező védettségi állapotnak az irányelv szabályozásával összhangban való fenntartása. A hálózat egységessége azáltal biztosított, illetve a kedvező védettségi állapot célja azáltal teljesül, hogy az irányelvnek a területek kijelölésére vonatkozó 4. cikke és III. melléklete részletes technikai előírásként mind a tagállamok, mind a Bizottság vonatkozásában anyagi jogi szempontból kötelezőek. Semmilyen terület nem jelölhető ki KJT-nek, ha nem tartották be mindkét szakasz során a 4. cikket és a III. mellékletet. A kedvező védettségi állapot egységes célja megkívánja, hogy az egyes tagállamok területei az élőhelyekről szóló irányelv 4. cikkének és III. mellékletének megfelelő, egységes kritériumok alapján kerüljenek kijelölésre.

               c)

               A III. melléklet 1. szakasza (a tagállami szakasz) és a 2. szakasza (a bizottsági szakasz) jogilag hatékony intézkedések összességét alkotják. A 2. szakasz keretében folyó eljárás és a közösségi jelentőségű területekre vonatkozó döntés nem felel meg az élőhelyekről szóló irányelvnek, ha a javaslat az 1. szakaszban nem elégíti ki az irányelv követelményeit.

               d)

               Finnország a boreális terület KJT-vé való kijelölésére vonatkozó javaslatának elkészítése során nem tartotta be az élőhelyekről szóló irányelv 4. cikkét, valamint III. mellékletének az 1. szakaszra vonatkozó előírásait. A KJT-kről szóló bizottsági határozat már amiatt is ellenétes az irányelvvel, hogy a bizottsági határozat Finnország javaslatát minden terület tekintetében átvette.

      (1)  A 92/43/EGK tanácsi irányelv értelmében a boreális bioföldrajzi régió közösségi jelentőségű természeti területeit tartalmazó, első alkalommal frissített jegyzék elfogadásáról szóló, 2007. november 12-i 2008/24/EK bizottsági határozat (HL L 12., 118. o.).


title: T-109/10. sz. ügy: 2010. március 5-én benyújtott kereset — Luxemburg kontra Bizottság

text:
               22.5.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 134/39

         2010. március 5-én benyújtott kereset — Luxemburg kontra Bizottság
   (T-109/10. sz. ügy)
   2010/C 134/67
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Luxemburgi Nagyhercegség (képviselők: C. Schiltz meghatalmazott és P. Kinsch ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a megtámadott határozatot annyiban, amennyiben az a Luxemburgi Nagyhercegségre alkalmazandó;

               —

               A Törvényszék az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék semmisítse meg az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) által eredetileg az 1997. december 18-i C(97) 3742 (ERFA 970010008) bizottsági határozat címén az „Rajna-Meuse árvízvédelem” elnevezésű Interreg II/C kezdeményezési program keretén belül a Belga Királyságnak, a Németországi Szövetségi Köztársaságnak, a Francia Köztársaságnak, a Luxemburgi Nagyhercegségnek és a Holland Királyságnak nyújtott pénzügyi támogatásának csökkentésére vonatkozóan 2009. december 23-án hozott C(2009) 10712 bizottsági határozatot annyiban, amennyiben az a Luxemburgi Nagyhercegségre alkalmazandó.
   A keresete alátámasztására a felperes két jogalapra hivatkozik.
   Az első jogalapban a felperes arra hivatkozik, hogy amennyiben a Törvényszék helyt ad a holland és német hatóságok által előterjesztett megsemmisítés iránti kérelmeknek, a Luxemburgi Nagyhercegség keresetét is el kell fogadnia. Amennyiben a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a Bizottság ellenőrzése által a kérdéses programban Hollandia és Németország tekintetében feltárni vélt állítólagos rendszeres hibák vagy gyengeségek valójában nem is léteznek, megdőlne magának a megtámadott határozat indokolásának alapja és ezzel együtt a Luxemburgban megvalósított projektek tekintetében alkalmazott lineáris pénzügyi korrekció.
   A kereset második jogalapja arra vonatkozik, hogy jogellenes a pénzügyi korrekció Luxemburgi Nagyhercegségre való kiterjesztése, amely csupán más tagállamok tekintetében igazolható esetlegesen. A program Luxemburgi Nagyhercegségben való megvalósításával kapcsolatosan ugyanis semmiféle anomália nem került megállapításra. Az a tény, hogy Luxemburg beleegyezett abba, hogy egy Németországgal, Belgiummal, Franciaországgal és Hollandiával közös projektben vesz részt, nem indokolja azt, hogy e tagállamnak is viselnie kelljen — a saját projektjeinek pénzügyi korrekciója révén — a holland, illetve német projektek ellenőrzése során felfedezett hibák vagy gyengeségek — amelyek szinte kizárólag a közbeszerzési eljárások lefolytatására vonatkozó rendelkezések be nem tartásából állnak — hátrányos hatásait. Annak ellenére, hogy öt tagállam ugyanazon programban való közös részvételéről van szó, a közbeszerzési eljárások lefolytatásáért az érintett tagállamok hatóságait terheli kizárólagos felelősség.


title: C-23/10. sz. ügy: 2010. január 14-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/15

         2010. január 14-én benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Portugál Köztársaság
   (C-23/10. sz. ügy)
   2010/C 100/24
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselő: A. Caeiros meghatalmazott)

      Alperes: Portugál Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Portugál Köztársaság — mivel a vámhatóságai rendszeresen elfogadják a friss banán szabad forgalomba bocsátására vonatkozó vámáru-nyilatkozatokat, jóllehet az említett hatóságok tudják, vagy ésszerűen tudniuk kellene, hogy a bevallott súly nem felel meg a banán valós súlyának, és mivel a portugál hatóságok megtagadják a bevételkiesésnek és a késedelmi kamatoknak megfelelő saját források rendelkezésre bocsátását — nem teljesítette a 2913/92/EGK rendelet (1) 68. és azt követő cikkeiből, a 2454/93/EGK rendelet (2) 290a. cikkéből, és a 38b. mellékletéből, valamint az 1552/89/EGK, Euratom rendelet (3) és az 1150/2000/EK, Euratom rendelet (4) 2., 6., 9., 10. és 11. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Portugál Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A 2454/93 rendelet 290a. cikke a következőképpen rendelkezik: „A 0803 00 19 KN-kód alá tartozó banán nettó tömegének behozatalkori ellenőrzését vámhivatalonként az évente beadott nyilatkozatok legalább 10 %-ánál el kell végezni. A banán vizsgálatát a szabad forgalomba bocsátáskor a 38b. mellékletben megállapított szabályok szerint kell elvégezni”.
   A 38b. melléklet szerint: „1. A 290a. cikk alkalmazása céljából a vámhivatal, amelynél a friss banán szabad forgalomba bocsátására irányuló vámáru-nyilatkozatot benyújtották, minden csomagolástípusra és minden származási helyre vonatkozóan meghatározza a nettó tömeget egy csomagolási egységből való mintavétel alapján (…)”.
   A közösségi szabályozásra, többek között a fent hivatkozott 2454/93 rendelet 290a. cikkére és a 38b. mellékletre tekintettel, amelyek a szóban forgó időszakban alkalmazandó szabályokat jelentik, a Bizottság úgy véli, hogy a portugál hatóságok által előadott, arra vonatkozó érvek, hogy miért nem bocsátották rendelkezésre a 1150/2000 rendelet 11. cikke értelmében járó saját források összegét és a késedelmi kamatokat, nem fogadhatók el, és nem fér kétség ahhoz, hogy a vám alapjául szolgáló súlyt illetően a fent hivatkozott 290a. cikk és a 38b. melléklet teljesen egyértelmű.
   A fent hivatkozott 290a. cikk és a 38b. melléklet egyértelműen előírja, hogy a banán „nettó tömegét”, azaz „valós súlyát” kell feltüntetni a szabad forgalomba bocsátására vonatkozó vámáru-nyilatkozaton, és következésképpen a „valós súlynak” kell a vám alapjául szolgálnia.
   A Bizottság jogilag egyáltalán nem volt köteles az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzétenni az importőröknek szóló olyan értesítést, hogy azok ne 18,14 kg-ot vagy átalány átlagsúlyt használjanak a vámáru-nyilatkozat kitöltésekor.
   Mivel a fent hivatkozott 290a. cikk és a 38b. melléklet a vám kiszámításakor figyelembe veendő súlyt illetően egyértelmű, azon gazdasági szereplők, akik a banán-behozatali ágazatban rendszerint működnek, és ezért ismerik az e tevékenységre alkalmazandó szabályozást, tudhatták, hogy a általuk benyújtandó vámáru-nyilatkozatnak a banán „nettó tömegét”, vagyis valós súlyát, és nem a „kereskedelmi” súlyt kell tartalmaznia, amely — ahogy az az esetek nagy többségében bebizonyosodott — névleges súlyt jelent.
   A portugál hatóságok nem hivatkozhatnak a Bizottság abból eredő mulasztására, hogy az olasz hatóságok által neki megküldött információk nyomán nem teljesítette a tagállamok értesítésére vonatkozó esetleges kötelezettségét. A behozott banán vámkezelési helyszínein működő portugál vámhatóságoknak ugyanis kétség kívül volt lehetősége — a Bizottságtól érkező bármely információ nélkül — kimutatni, hogy a vámáru-nyilatkozatok nem feleltek meg a valóságnak, mivel az esetek nagy többségében, a valós súly meghaladta a bevallott „átalány”-súlyt. Kizárólag a portugál hatóságoknak kellett tehát a tevékenységi körük és az ellenőrzés keretében ellenőrizniük a vámáru-nyilatkozatok pontosságát.
   A Közösségi Vámkódex 13. cikke a vámhatóságokat felhatalmazza arra, hogy elvégezzenek „minden ellenőrzést, amelyet a vámjogszabályok megfelelő alkalmazása biztosításának érdekében szükségesnek tartanak”.
   A portugál hatóságok tudták, hogy a gazdasági szereplők körében elterjedt gyakorlattá vált, hogy ládánként 18,14 kg kereskedelmi súly alapján nyújtották be a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozatot.
   Ilyen körülmények között e hatóságok nem hivatkozhatnak arra, hogy a fent hivatkozott 290a. cikk csak a banán szabad forgalomba bocsátására vonatkozó vámáru-nyilatkozatok 10 %-ának ellenőrzését írta elő.
   A vámhatóságoknak biztosított azon lehetőség, hogy a banán súlyát érintő kiegészítő ellenőrzéseket végezzenek a fent hivatkozott 290a. cikkben előírt minimális 10 %-ot meghaladóan, a kiegészítő ellenőrzés elvégzésének kötelezettségévé válik, amennyiben a lefolytatott ellenőrzés során felmerül a nem megfelelő vámáru-nyilatkozatok elfogadásának veszélye, tekintettel a közösségi saját források hatékony védelmének céljára.
   Amennyiben a vámhatóságok megállapítják, hogy a bevallott súly nem felel meg a valós súlynak, és fennáll a nem megfelelő vámáru-nyilatkozatok elfogadásának veszélye, e hatóságok a súly ellenőrzése nélkül akkor sem engedélyezhetik a banán szabad forgalomba bocsátását, ha a 10 %-os minimális ellenőrzési szintet a referenciaév folyamán a vámhivatal már elérte.
   A kereskedelmi „átalány”-súly bevallása önmagában elegendő a bevallott súly valóságos jellegének vitatásához, ami így igazolja a vámhatóságok valós súly megállapítását célzó ellenőrzését.
   A 94/728/EK, Euratom határozat (5) 8. cikke és a közösségi saját források beszedésére vonatkozó, tagállamokra háruló kötelezettség értelmében az ő feladatuk a megfelelő infrastruktúra létrehozásának előírása a szükséges ellenőrzések elvégzése érdekében azért, hogy a szabad forgalomba bocsátott banánt megfelelően, azaz a valós súlya alapján vámolják el.
   A portugál hatóságok azon gyakorlata, hogy rendszeresen, bármilyen ellenőrzés nélkül elfogadják a vámáru-nyilatkozatokat, jóllehet tudják vagy ésszerűen tudniuk kellene, hogy a vámáru-nyilatkozatban bevallott súly nem a behozott banán valós súlya, valamint az e vonatkozásban fennálló, a közösségi költségvetést érintő pénzügyi következményeket illető felelősség vállalásának megtagadása nem tartja tiszteletben sem a saját források hatékony védelmét, sem a Bíróság ítélkezési gyakorlatát.

      (1)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EKG tanácsi rendelet (HL L 302., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 4. kötet, 307. o.)

      (2)  A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (HL L 253., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 6. kötet, 3. o.)

      (3)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 88/376/EGK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 1989. május 29-i 1552/89/EGK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 155., 1. o.)

      (4)  A Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 130., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 169. o.)

      (5)  Az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 1994. október 31-i tanácsi határozat (HL L 293., 9. o.).


title: C-645/13. sz. ügy: A Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Spanyolország) által 2013. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito kontra Evaristo Méndez Sena és társai

text:
               8.3.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 71/7

      A Juzgado de Primera Instancia de Barcelona (Spanyolország) által 2013. december 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito kontra Evaristo Méndez Sena és társai
      (C-645/13. sz. ügy)
      (2014/C 71/12)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Juzgado de Primera Instancia de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Cajas Rurales Unidas, Sociedad Cooperativa de Crédito

         Alperesek: Evaristo Méndez Sena és társai

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Úgy kell-e értelmezni [e rendelkezéseket], hogy nem állnak rendelkezésre megfelelő és hatékony eszközök ahhoz, hogy megszűnjön az eladók vagy szolgáltatók fogyasztókkal kötött szerződéseiben a tisztességtelen feltételek alkalmazása, és sérül a hatáskörrel rendelkező bíróság előtti, annak megállapítása céljából indított eljárás kezdeményezésének joga, hogy a fogyasztókkal kötendő szerződésekben általános használatra kidolgozott szerződési feltételek tisztességtelenek-e, valamint annak joga, hogy megfelelő és hatékony eszközök kerüljenek alkalmazásra a célból, hogy megszűnjön az ilyen feltételek alkalmazása, ha a tagállami jogalkotás nem rendelkezik a magasabb fokú bíróság előtti jogorvoslat lehetőségéről a jelzálogtárgyra vezetett végrehajtási eljárás keretében, abban az esetben, ha az adott szerződési kikötés alkalmazásának tisztességtelen jellege okán történő mellőzése iránti kérelmet elutasítják?

                  2.

                  Az előző kérdésre adandó igenlő válasz esetén, a fogyasztó tisztességtelen feltételekkel szembeni megfelelő és hatékony védelmének eléréséhez a nemzeti bíróság hivatalból biztosíthatja-e a fogyasztó számára azt a jogot, hogy magasabb fokú bíróság vizsgálja felül az elsőfokú bíróság azon határozatát, amely elutasította a szerződési feltétel alkalmazásának a hivatkozott tisztességtelen jellege miatti mellőzését?


title: T-619/14. sz. ügy: A Törvényszék 2015. szeptember 16-i végzése – Bionorica kontra Bizottság („Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset — Fogyasztóvédelem — Élelmiszerrel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások — 1924/2006/EK rendelet — Botanikai anyagok — Keresetindítási határidő — Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya — Keresettel meg nem támadható jogi aktus — Elfogadhatatlanság”)

text:
               16.11.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 381/32

         A Törvényszék 2015. szeptember 16-i végzése – Bionorica kontra Bizottság
   (T-619/14. sz. ügy) (1)

   ((„Intézményi mulasztás megállapítása iránti kereset - Fogyasztóvédelem - Élelmiszerrel kapcsolatos, egészségre vonatkozó állítások - 1924/2006/EK rendelet - Botanikai anyagok - Keresetindítási határidő - Az eljáráshoz fűződő érdek hiánya - Keresettel meg nem támadható jogi aktus - Elfogadhatatlanság”))
   (2015/C 381/36)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Bionorica (Neumark, Németország) (képviselők: M. Weidner, T. Guttau és N. Hußmann ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Wilderspin és S. Grünheid meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság azon mulasztásának megállapítása iránti kérelem, hogy jogellenes módon nem utasította az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságot (EFSA), hogy az engedélyezett állítások végleges listájának az élelmiszerekkel kapcsolatos, tápanyag-összetételre és egészségre vonatkozó állításokról szóló, 2006. december 20-i 1924/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 404., 9. o., helyesbítés: HL 2007. L 12., 3. o.) 13. cikke (3) bekezdése szerinti elfogadásához szükséges előfeltételként értékelje a botanikai anyagokat érintő, egészségre vonatkozó állításokat.

      A végzés rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A Törvényszék a Bionorica SE-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 409., 2014.11.17.


title: T-28/02. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság  2005. október 17-i  végzése – First Data Corp. kontra Európai Közösségek Bizottsága (Verseny – EK 81. cikk – Visa kártyás fizetési rendszer –  Nincs megszerzés kibocsátás nélkül  szabály – Nemleges megállapítás – Az eljárás során megszüntetett szabály – Keresetindításhoz fűződő érdek – Okafogyottság)

text:
               14.1.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 10/20

         Az Elsőfokú Bíróság 2005. október 17-i végzése – First Data Corp. kontra Európai Közösségek Bizottsága
   (T-28/02. sz. ügy) (1)

   (Verseny - EK 81. cikk - Visa kártyás fizetési rendszer - „Nincs megszerzés kibocsátás nélkül” szabály - Nemleges megállapítás - Az eljárás során megszüntetett szabály - Keresetindításhoz fűződő érdek - Okafogyottság)
   (2006/C 10/40)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: a First Data Corp. (Wilmington, Delaware, Amerikai Egyesült Államok), a FDR Ltd (Dover, Delaware, Amerikai Egyesült Államok), és a First Data Merchant Services Corp. (Sunrise, Florida, Amerikai Egyesült Államok) (képviselők kezdetben: P. Bos és M. Nissen ügyvédek, később: P. Bos ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők kezdetben: R. Wainwright, W. Wils és V. Superti, később: R. Wainwright és T. Christoforou, meghatalmazotti minőségben)
   Az ügy tárgya
   Az EK-Szerződés 81. cikkének és az EGT-Szerződés 53. cikkének alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/29.373 Visa International-ügy) 2001. augusztus 9-i 2001/782/EC bizottsági határozat (HL 2001. L 293., 24. o.) 1. cikke ötödik franciabekezdésének megsemmisítése.
   A végzés rendelkező része

               1)

               A keresetről nem szükséges határozni.

               2)

               A felperesek és a Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 109., 2002.5.4.


title: T-160/11. R. sz. ügy: A Törvényszék elnökének 2011. július 13-i végzése — Petroci kontra Tanács ( „Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Közös kül- és biztonságpolitika — Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések — A pénzeszközök befagyasztása — A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Okafogyottság az alapeljárásban — Okafogyottság” )

text:
               10.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/49

         A Törvényszék elnökének 2011. július 13-i végzése — Petroci kontra Tanács
   (T-160/11. R. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés iránti kérelem - Közös kül- és biztonságpolitika - Az elefántcsontparti helyzet tekintetében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - A végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem - Okafogyottság az alapeljárásban - Okafogyottság)
   2011/C 269/110
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Société Nationale d'opérations pétrolières de la Côte d'Ivoire Holding (Petroci Holding) (Abidjan, Elefántcsontpart) (képviselő: M. Ceccaldi ügyéd)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: B. Driessen és A. Vitro meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az EUMSZ 278. cikk értelmében egyrészt az Elefántcsontparttal szembeni korlátozó intézkedések megújításáról szóló 2010/656/KKBP tanácsi határozat módosításáról szóló, 2011. január 14-i 2011/18/KKBP tanácsi határozat (HL L 11., 36. o.), másrészt pedig az elefántcsontparti helyzet tekintetében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedések bevezetéséről szóló 560/2005/EK rendelet módosításáról szóló, 2011. január 14-i 25/2011/EU tanácsi rendelet (HL L 11., 1. o.) végrehajtásának felfüggesztésére irányuló ideiglenes intézkedés iránti kérelem.

      A végzés rendelkező része

               1.

               Az ideiglenes intézkedés iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

               2.

               A Törvényszék elnöke az Európai Unió Tanácsát kötelezi a költségek viselésére.


title: C-470/12. sz. ügy: Az Okresný súd vo Svidníku (Szlovákia) által 2012. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pohotovosť, s.r.o. kontra Miroslav Vašuta

text:
               16.2.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 46/12

         Az Okresný súd vo Svidníku (Szlovákia) által 2012. október 19-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pohotovosť, s.r.o. kontra Miroslav Vašuta
   (C-470/12. sz. ügy)
   2013/C 46/21
   Az eljárás nyelve: szlovák

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Okresný súd vo Svidníku

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Pohotovosť, s.r.o.

      Alperes: Miroslav Vašuta

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, [1993. április 5-i] 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdését, 7. cikkének (1) bekezdését és 8. cikkét, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben értelmezett 38. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi rendelkezés, mint amilyen a végrehajtásról szóló törvénykönyv 37. cikkének (1) és (3) bekezdése, amely nem teszi lehetővé a fogyasztóvédelmi szervezet végrehajtási eljárásba való beavatkozását?

               2.

               Amennyiben az első kérdésre adott válasz alapján a hivatkozott rendelkezés nem ellentétes a[z uniós] joggal, úgy kell-e értelmezni a végrehajtásról szóló törvénykönyv 37. cikkének (1) és (3) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, hogy azokkal nem ellentétes az, ha a nemzeti bíróság a [hivatkozott irányelv] 6. cikkének (1) bekezdése, 7. cikkének (1) bekezdése és 8. cikke alapján elismeri a fogyasztóvédelmi szervezet végrehajtási eljárásba való beavatkozáshoz fűződő jogát?

      (1)  HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás: 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.


title: C-20/14. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. október 22-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, korábban BGW Marketing- & Management-Service GmbH kontra Bodo Scholz (Előzetes döntéshozatali eljárás — Védjegyek — 2008/95/EK irányelv — További kizáró, illetve törlési okok — Szóvédjegy — Korábbi védjegyet alkotó betűsorral egyező betűsor — Egy leíró jellegű szószerkezet hozzáadása — Az összetéveszthetőség fennállása)

text:
               14.12.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 414/3

         A Bíróság (első tanács) 2015. október 22-i ítélete (a Bundespatentgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, korábban BGW Marketing- & Management-Service GmbH kontra Bodo Scholz
   (C-20/14. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatali eljárás - Védjegyek - 2008/95/EK irányelv - További kizáró, illetve törlési okok - Szóvédjegy - Korábbi védjegyet alkotó betűsorral egyező betűsor - Egy leíró jellegű szószerkezet hozzáadása - Az összetéveszthetőség fennállása))
   (2015/C 414/03)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundespatentgericht

      Az alapeljárás felei

      Felperes: BGW Beratungs-Gesellschaft Wirtschaft mbH, korábban BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Alperes: Bodo Scholz

      Rendelkező rész

   A védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22-i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy azonos vagy hasonló áruk és szolgáltatások esetében fennállhat az összetéveszthetőség az érintett közönség részéről egy olyan megkülönböztető képességgel rendelkező betűsorból álló korábbi védjegy, amely ezen – átlagos megkülönböztető képességű – védjegy domináns eleme, valamint egy olyan későbbi védjegy között, amely átveszi e betűsort, és hozzáad ahhoz egy, az e betűsor betűinek megfelelő kezdőbetűkkel rendelkező szavakból álló, leíró jellegű szószerkezetet, oly módon, hogy azt e közönség az említett szószerkezetből képzett betűszóként fogja fel.

      (1)  HL C 129., 2014.4.28.


title: A Bíróság ítélete (harmadik tanács) ( 2006. február 9. ) a C-473/04. sz. (a Hof van Cassatie előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Plumex kontra Young Sports NV ügyben (Igazságügyi együttműködés – 1348/2000/EK rendelet – 4-11. és 14. cikk – Bírósági iratok kézbesítése – Intézményközi továbbítással történő kézbesítés – Postai kézbesítés – A továbbítási és a kézbesítési módok viszonya – Elsőbbség – Fellebbezési határidő)

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/9

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (harmadik tanács)
   (2006. február 9.)
   a C-473/04. sz. (a Hof van Cassatie előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Plumex kontra Young Sports NV ügyben (1)

   (Igazságügyi együttműködés - 1348/2000/EK rendelet - 4-11. és 14. cikk - Bírósági iratok kézbesítése - Intézményközi továbbítással történő kézbesítés - Postai kézbesítés - A továbbítási és a kézbesítési módok viszonya - Elsőbbség - Fellebbezési határidő)
   (2006/C 86/15)
   Az eljárás nyelve: holland
   A C 473/04. sz. ügyben, az EK 68. és az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Hof van Cassatie (Belgium) a Bírósághoz 2004. november 9-én érkezett 2004. október 22-i határozatával terjesztett elő az előtte a Plumex és a Young Sports NV között folyamatban lévő eljárásban, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas tanácselnök, J. Malenovský (előadó), A. La Pergola, S. von Bahr és A. Borg Barthet bírák, főtanácsnok: A. Tizzano, hivatalvezető: R. Grass, 2006. február 9-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29-i 1348/2000/EK tanácsi rendeletet akként kell értelmezni, hogy a 4–11. cikkében és a 14. cikkében előírt kézbesítési módok között semmiféle alá-fölé rendeltséget nem állapít meg, így a bírósági irat kézbesítése e módok egyikének vagy másikának, illetve akár mindkettőnek az egyidejű alkalmazásával történhet.

               2)

               A tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről szóló, 2000. május 29-i 1348/2000/EK tanácsi rendeletet akként kell értelmezni, hogy a 4–11. cikkében és a 14. cikkében előírt kézbesítési módok egyidejű alkalmazása esetén a címzett tekintetében a kézbesítés megtörténtéhez kötött eljárási határidő kezdete az első szabályszerűen történt kézbesítés időpontja alapján határozandó meg.

      (1)  HL C 19., 2005.1.22.


title: C-440/12. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) kontra Finanzamt Hamburg-Bergedorf (Adózás — Héa — Szerencse- vagy nyereményjátékok — Olyan tagállami szabályozás, amely az alacsony nyeremény elérésére alkalmas játékautomaták üzemeltetését halmozottan héa és különadó alá vonja — Megengedhetőség — Adóalap — Az adóalany lehetősége a héa áthárítására)

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/19

         A Bíróság (első tanács) 2013. október 24-i ítélete (a Finanzgericht Hamburg [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt) kontra Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (C-440/12. sz. ügy) (1)

   (Adózás - Héa - Szerencse- vagy nyereményjátékok - Olyan tagállami szabályozás, amely az alacsony nyeremény elérésére alkalmas játékautomaták üzemeltetését halmozottan héa és különadó alá vonja - Megengedhetőség - Adóalap - Az adóalany lehetősége a héa áthárítására)
   2013/C 367/33
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Hamburg

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Alperes: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzgericht Hamburg — A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.) 1. cikke (2) bekezdése első mondatának, 73. cikkének, 135. cikke (1) bekezdése i) pontjának, valamint 401. cikkének értelmezése — Szerencsejátékok adóztatása — Olyan tagállami szabályozás, amely az alacsony nyeremény elérésére alkalmas játékautomaták üzemeltetését halmozottan héa és különadó alá vonja

      Rendelkező rész

               1.

               A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 401. cikkét a 135. cikke (1) bekezdésének i) pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a héát és a szerencsejátékokat terhelő nemzeti különadót azzal a feltétellel lehet együttesen kivetni, ha ez utóbbi adó nem forgalmiadó-jellegű.

               2.

               A 2006/112 irányelv 1. cikke (2) bekezdésének első mondatát és 73. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti rendelkezés vagy gyakorlat, amely szerint a pénznyerő automaták üzemeltetése során az automata pénztárbevételének egy bizonyos időszak során felgyülemlett összegét veszik figyelembe adóalapként.

               3.

               A 2006/112 irányelv 1. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan, nem harmonizált adóra vonatkozó nemzeti rendelkezés, amely szerint a fizetendő héa összegét teljes egészében beszámítják ezen előbbi adóba.

      (1)  HL C 389., 2012.12.15.


title: C-498/10. sz. ügy: A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2010. október 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X NV kontra Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/19

         A Hoge Raad der Nederlanden (Hollandia) által 2010. október 14-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — X NV kontra Staatssecretaris van Financiën
   (C-498/10. sz. ügy)
   ()
   2011/C 13/33
   Az eljárás nyelve: holland

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Hoge Raad der Nederlanden

      Az alapeljárás felei

      Felperes: X NV

      Alperes: Staatssecretaris van Financiën

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az EUMSZ 56. cikket, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozása valósul meg, ha a más tagállami illetőségű szolgáltató által nyújtott szolgáltatás igénybevevője az illetősége és a szolgáltatásnyújtás helye szerinti tagállam jogszabályai alapján köteles az adót az e szolgáltatásért fizetendő díjazásból levonni, miközben e levonási kötelezettség nem áll fenn a szolgáltatás igénybevevőjével azonos tagállami illetőségű szolgáltató érintettsége esetén?

               2a.

               Ha az előző kérdésre az a válasz adandó, hogy a szolgáltatás igénybevevőjének adóztatásáról rendelkező előírás a szolgáltatásnyújtás szabadságának korlátozását valósítja meg, akkor igazolható-e az ilyen korlátozás az adó kivetésének és olyan külföldi társaságoktól történő beszedésének szükségességével, amelyek csak rövid ideig tartózkodnak Hollandiában és nehezen ellenőrizhetők, ami a Hollandiához utalt adóztatási joghatóság gyakorlását problematikussá teszi?

               2b.

               Jelentőséggel bír-e ebben az esetben az, hogy az előírás később olyan tényállások tekintetében, mint a jelen ügybeli is, olyan értelemben módosult, hogy az adókivetésről egyoldalúan lemondtak, mert az nem volt egyszerű és hatékonyan alkalmazható?

               3.

               Meghaladja-e az előírás a szükséges mértéket különös tekintettel a 76/308/EGK irányelv (1) által az adók behajtására vonatkozó kölcsönös jogsegélyre kínált lehetőségekre?

               4.

               Jelentőséggel bír-e az előző kérdésekre adandó válaszok szempontjából az, hogy a díjazás után a szolgáltatás igénybevevőjének székhelye szerinti tagállamban fizetendő adó beszámítható abba az adóba, amely e díjazás után a másik tagállamban fizetendő?

      (1)  Az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 1976. március 15-i 76/308/EGK tanácsi irányelv (HL L 73., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 1. kötet, 44. o.).


title: T-2/07. sz. ügy: A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság (Kohéziós Alap — 1164/94/EK rendelet — A Júcar folyó (Spanyolország) vízgyűjtő medencéjének szennyvízelvezetésére vonatkozó projektek — A pénzügyi támogatás részleges megvonása — Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések — Az odaítélés szempontjai — Gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat — Egyenlő bánásmód — Átláthatóság — Kiadások támogathatósága — A pénzügyi korrekciók meghatározása — Az 1164/94/EK rendelet II. melléklete H. cikkének (2) bekezdése — Arányosság)

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/19

         A Törvényszék 2013. szeptember 16-i ítélete — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-2/07. sz. ügy) (1)

   (Kohéziós Alap - 1164/94/EK rendelet - A Júcar folyó (Spanyolország) vízgyűjtő medencéjének szennyvízelvezetésére vonatkozó projektek - A pénzügyi támogatás részleges megvonása - Építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések - Az odaítélés szempontjai - Gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat - Egyenlő bánásmód - Átláthatóság - Kiadások támogathatósága - A pénzügyi korrekciók meghatározása - Az 1164/94/EK rendelet II. melléklete H. cikkének (2) bekezdése - Arányosság)
   2013/C 325/31
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselők kezdetben: J. M. Rodríguez Cárcamo, később: A. Rubio González abogados del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők kezdetben: A. Steiblytė és L. Escobar Guerrero meghatalmazottak, segítőjük: M. Canal Fontcuberta ügyvéd, később: A. Steiblytė és S. Pardo Quintillán meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Kohéziós Alapból a 2001.ES.16.C.PE.050 hivatkozási számú projektcsoport megvalósításához nyújtott pénzügyi támogatás csökkentéséről szóló, és a Júcar folyó (Spanyolország) vízgyűjtő medencéjének csatornázására vonatkozó 2006. október 20-i C(2006) 5102 bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Spanyol Királyság maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 56., 2007.3.10.


title: T-143/13. sz. ügy: 2013. március 13-án benyújtott kereset — Zhejiang Heda Solar Technology kontra Bizottság

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/23

         2013. március 13-án benyújtott kereset — Zhejiang Heda Solar Technology kontra Bizottság
   (T-143/13. sz. ügy)
   2013/C 123/40
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Zhejiang Heda Solar Technology Co. Ltd (Fuyang, Kína) (képviselők: V. Akritidis és Y Melin ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés 263. cikke alapján semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2013. január 3-i levéllel kézbesített H4/JN/Ref.t13.000011. sz. határozatát, amelyben arról tájékoztatta a felperest, hogy nem vizsgálja meg az 1225/2009 tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján a felperes által arra vonatkozóan benyújtott kérelmet, hogy a Kínai Népköztársaságból származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik behozatalára vonatkozó, 2012. szeptember 6-án megindított dömpingellenes eljárás (AD 590) keretében ismerje el a felperesnek a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozási jogállását;

               —

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés 277. cikke alapján a jelen kereset keretében a felperest illetően mondja ki az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2012. december 12-i 1168/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 344., 1. o.) alkalmazhatatlanságát;

               —

               következésképpen a Bizottságot és az esetleges beavatkozókat kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen, a jogbiztonság elvének, a jogos bizalom elvének és az arányosság elvének a megsértésére alapított jogalapra hivatkozik annyiban, amennyiben a megtámadott határozat visszaható hatállyal visszavonta a felperes már megszerzett azon jogát, hogy a Bizottság megvizsgálja arra irányuló kérelemét, hogy ismerjék el a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozási jogállását, és mindezt anélkül, hogy fennállna olyan feltétlenül érvényesítendő érdek, amely e visszavonást igazolná.


title: C-348/11. sz. ügy: A Tribunal d’instance de Paris (Franciaország) által 2011. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Thomson Sales Europe SA kontra Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/5

         A Tribunal d’instance de Paris (Franciaország) által 2011. július 4-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Thomson Sales Europe SA kontra Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (C-348/11. sz. ügy)
   2011/C 282/09
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal d’instance de Paris

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Thomson Sales Europe SA

      Alperes: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Érvénytelen-e az OLAF által Thaiföldön lefolytatott, és a preferenciális származással kapcsolatos rendelkezésekre alapított vizsgálat, mivel sérti a nemzetközi jogot, így a teljes szuverenitás elvét és az ENSZ Közgyűlésének az államok belső ügyeibe történő beavatkozás tilalmáról és a függetlenségük és szuverenitásuk védelméről szóló, 1965. december 21-i nyilatkozatát?

               2.

               Érvénytelen-e az OLAF által Thaiföldön lefolytatott, és a preferenciális származással kapcsolatos rendelkezésekre alapított vizsgálat, ha, mint a jelen esetben, az OLAF nem tartotta be szigorúan a Közösségi Vámkódex végrehajtásáról szóló rendelet 94. cikkének rendelkezéseit?

               3.

               Érvénytelen-e az OLAF által Thaiföldön lefolytatott vizsgálat, és felhasználhatók-e az OLAF vizsgálata során szerzett információk annak érdekében, hogy megkérdőjelezzék az általános szabályok szerinti származást, annak ellenére, hogy:

                           —

                           a preferenciális származással kapcsolatos vizsgálat keretében információkat kértek;

                           —

                           az OLAF megsértette a közösségi szabályozást, nevezetesen az 1073/1999 rendeletet (1) azzal, hogy nem a „harmadik országokban a hatályos együttműködési megállapodások rendelkezéseivel összhangban” járt el;

                           —

                           a helyi illetékes hatóság nem vállalta a jogi segítségnyújtást;

                           —

                           a megszerzett információk közlésére nem a helyi illetékes hatóság hozzájárulásával és a személyes adatok harmadik országoknak történő átadására alkalmazandó belső szabályaiknak a tiszteletben tartásával került sor;

                           —

                           a vizsgálat informálisan zajlott, teljesen bizalmas jelleggel és a védelemhez való jog megsértésével?

               4.

               A Malajziából, a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Szingapúrból és Thaiföldről származó színes televíziók behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 1995. március 27-i 710/95/EK tanácsi rendelet (2) és a módosításáról szóló, 1998. november 27-i 2584/98 tanácsi rendelet (3) érvénytelen-e azért, mert a dömpingkülönbözet súlyozott átlagának kiszámításakor a nullára történő csökkentés módszere nem került említésre sem e rendeletek preambulumbekezdéseiben, sem a korábbi, a Malajziából, a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Szingapúrból és Thaiföldről származó színes televíziók behozatalára ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 1994. szeptember 27-i 2376/94/EK bizottsági rendelet (4) preambulumbekezdéseiben?

               5.

               A Malajziából, a Kínai Népköztársaságból, a Koreai Köztársaságból, Szingapúrból és Thaiföldről származó színes televíziók behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló, 1995. március 27-i 710/95/EK tanácsi rendelet és a módosításáról szóló, 1998. november 27-i 2584/98 tanácsi rendelet érvénytelen-e, amennyiben az Európai Unió tanácsa a vizsgálat tárgyát képező termékre vonatkozó dömpingkülönbözet meghatározása érdekében azt a módszert alkalmazta, hogy minden egyes érintett terméktípus tekintetében a negatív dömpingkülönbözetet nullára csökkentette?

      (1)  Az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-I 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 136.; 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 91. o.)

      (2)  HL L 73., 3. o.

      (3)  HL L 324., 1. o.

      (4)  HL L 255., 50. o.


title: C-696/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-659/13 és T-660. sz., Cseh Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2015. október 8-án hozott ítélete ellen a Cseh Köztársaság által 2015. december 23-án benyújtott fellebbezés

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/8

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-659/13 és T-660. sz., Cseh Köztársaság kontra Bizottság ügyben 2015. október 8-án hozott ítélete ellen a Cseh Köztársaság által 2015. december 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-696/15. P. sz. ügy)
   (2016/C 078/09)
   Az eljárás nyelve: cseh

      Felek

      Fellebbező: Cseh Köztársaság (képviselők: M. Smolek, J. Vláčil és T. Müller meghatalmazottak)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               a Bíróság helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

               —

               a Bíróság teljes egészében semmisítse meg a 885/2013 rendeletet (1) és a 886/2013 rendeletet (2), és

               —

               a Bíróság a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Másodlagosan a felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet,

               —

               semmisítse meg a 885/2013 rendelet 3. cikkének (1) bekezdését, 8. cikkét és 9. cikke (1) bekezdésének a) pontját, valamint a 886/2013 rendelet 5. cikkének (1) bekezdését, 9. cikkét és 10. cikke (1) bekezdésének a) pontját, és

               —

               az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes fellebbezésének alátámasztására három jogalapra hivatkozik:

      Az első jogalap a jogbiztonság elvének a megsértésén alapul. A megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben megállapította, hogy a 885/2013 rendeletből és a 886/2013 rendeletből eredő kötelezettségek nem vonatkoznak arra a tagállamra, amely még nem határozott az intelligens közlekedési rendszerszolgáltatásoknak és rendszeralkalmazásoknak a területén való bevezetéséről, jóllehet ez a következtetés egyáltalán nem vezethető le a hivatkozott rendeletekből.

      A második jogalap az Európai Unióról szóló szerződés 13. cikkének az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összefüggésben értelmezett (2) bekezdése megsértésén alapul. A megtámadott ítéletben a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amennyiben megállapította, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása során olyan mérlegelési mozgástérrel rendelkezik, amely alapján nem köteles a konkrét felhatalmazó rendelkezések által megállapított korlátok között maradni.

      A harmadik jogalap a Törvényszék előtti eljárásban elkövetett eljárási hibán alapul. A Törvényszék a megtámadott ítéletben súlyosan elferdített egyes, a Cseh Köztársaság által előterjesztett érvet, egyes, a Cseh Köztársaság által előterjesztett érvet pedig egyáltalán nem vizsgált meg. Ezen eljárásjogi hibák alapvetően befolyásolták a jogalapok Törvényszék általi értékelését.

      (1)  HL L 247, 1. o.

      (2)  HL L 247, 6. o.


title: C-444/16. sz. ügy: A Cour d'appel de Mons (Belgium) által 2016. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Immo Chiaradia SPRL kontra État belge

text:
               7.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 410/5

         A Cour d'appel de Mons (Belgium) által 2016. augusztus 8-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Immo Chiaradia SPRL kontra État belge
   (C-444/16. sz. ügy)
   (2016/C 410/05)
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour d'appel de Mons

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Immo Chiaradia SPRL

      Alperes: État belge

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Összeegyeztethető-e a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról szóló, 1978. július 25-i negyedik tanácsi irányelvben (78/660/EGK irányelv, HL L 222., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 21. o.) a mérleg elkészítésére vonatkozó szabályokkal, amelyek szerint:

               —

               az éves beszámoló megbízható és valós képet mutat a társaság eszközeiről, forrásairól, pénzügyi helyzetéről és eredményéről (az irányelv 2. cikkének (3) bekezdése);

               —

               a kötelezettségekre és kiadásokra képzett céltartalékok célja a veszteségek vagy tartozások fedezése, amelyek jellege egyértelműen meghatározott, és amelyek a mérleg fordulónapján valószínűleg vagy minden bizonnyal felmerülnek, csak összegük vagy felmerülésük időpontja bizonytalan (az irányelv 20. cikkének (2) bekezdése);

               —

               az értékelést az óvatosság elve alapján kell végezni, így különösen:

                           —

                           csak a mérleg fordulónapjáig realizált nyereség vehető figyelembe;

                           —

                           figyelembe kell venni a tárgyidőszakban vagy az előző üzleti év során felmerülő valamennyi előrelátható kötelezettséget és feltételezhető veszteséget, még akkor is, ha ezek a kötelezettségek vagy veszteségek csak a mérleg fordulónapja és a mérleg összeállításának időpontja között válnak nyilvánvalóvá (az irányelv 31. cikke (1) bekezdése c) pontjának aa) és bb) pontja);

               —

               az üzleti évhez tartozó bevételeket és ráfordításokat számításba kell venni, függetlenül az ilyen bevételekhez és ráfordításokhoz kapcsolódó pénzkiadás vagy pénzbevétel teljesítésének időpontjától (az irányelv 31. cikke (1) bekezdésének d) pontja);

               —

               az eszköz és forrástételek alkotóelemeit külön-külön kell értékelni (az irányelv 31. cikke (1) bekezdésének e) pontja);

         az, hogy egy részvényopciót kibocsátó társaság az opció értékesítésének árát bevételként elkönyvelheti-e abban az adóévben, amelynek során az említett opció megszűnt, vagy annak érvényessége lejárt – annak érdekében, hogy figyelembe vegye az opció kibocsátója által az által vállalt kötelezettséget követően vállalt kockázatot –, nem pedig azon adóév során, amikor az opció értékesítése megtörtént, és az ár véglegesen megszerzésre kerül, azzal, hogy az opció kibocsátója által vállalt kockázatot tartalék elkönyvelése révén külön értékelik?


title: T-323/13. sz. ügy: 2013. június 14-én benyújtott kereset — Pure Fishing kontra OHIM — Łabowicz (NANOFIL)

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/31

         2013. június 14-én benyújtott kereset — Pure Fishing kontra OHIM — Łabowicz (NANOFIL)
   (T-323/13. sz. ügy)
   2013/C 252/52
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Egyesült Államok) (képviselő: J. Dickerson, Solicitor)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Edward Łabowicz (Kłodzko, Lengyelország)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék

               —

               helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal fellebbezési tanácsának az R 1241/2012–2. sz. ügyben hozott határozatát;

               —

               adjon helyt a 9611872. sz. közösségi védjegybejelentésnek; és

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a felperes.

      Az érintett közösségi védjegy: a „NANOFIL” szóvédjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában — 9611872. sz. közösségi védjegybejelentés.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „NANO” közösségi ábrás védjegy a 28. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalásnak helyt adott.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának a megsértése.


title: C-333/08. sz. ügy: 2008. július 18-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/16

         2008. július 18-án benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Francia Köztársaság
   (C-333/08. sz. ügy)
   (2008/C 285/27)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselő: B. Stromsky meghatalmazott)

      Alperes: Francia Köztársaság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Francia Köztársaság – mivel a más tagállamokból származó, az utóbbiakban jogszerűen előállított és/vagy forgalmazott technológiai segédanyagok és azon élelmiszerek esetében, amelyek előállításához e technológiai segédanyagokat felhasználták, olyan előzetes engedélyeztetési rendszert vezetett be, amely nem tartja tiszteletben az arányosság elvét – nem teljesítette az EK-Szerződés 28. cikkéből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság kötelezze a Francia Köztársaságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság a keresetével technológiai segédanyagokról szóló francia szabályozásból következő kereskedelmi korlátozásokat jelenti be. Mivel előzetes engedélyeztetési szabályokat vezetett be ezekre a termékekre, valamint azokra az élelmiszerekre, amelyek előállításához más tagállamokból származó, az utóbbiakban jogszerűen előállított és/vagy forgalmazott technológiai segédanyagokat használtak, ez a szabályozás ezen élelmiszerek és segédanyagok forgalmazását ténylegesen nehezebbé és költségesebbé teszi, következésképpen akadályozza a Közösségen belüli kereskedelmet.
   A Bizottság szerint az előzetes engedélyeztetési rendszert bizonyos körülmények között igazolhatja közegészségügyi indok, de ennek a rendszernek mindenesetre meg kell felelnie az arányosság követelményének, és tiszteletben kell tartania az ítélkezési gyakorlat által kialakított feltételeket, amelyeket többek között a Bíróság C-24/00. sz., Bizottság kontra Franciaország ügyben 2004. február 5-én hozott ítélete fogalmazott meg. Márpedig a jelen esetben e feltételek közül számos hiányzott, mivel a szóban forgó szabályozásban előírt eljárások nem könnyen hozzáférhetőek és nem is gyorsak, továbbá az engedélyezés megtagadása nem támadható meg bíróság előtt.


title: C-49/12. sz. ügy: Az Østre Landsret (Dánia) által 2012. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs kontra Sunico ApS, M& B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

text:
               21.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/11

         Az Østre Landsret (Dánia) által 2012. január 31-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs kontra Sunico ApS, M& B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani
   (C-49/12. sz. ügy)
   2012/C 118/17
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Østre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Alperesek: Sunico ApS, M& B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (1) 1. cikkét, hogy annak hatálya alá tartozik az az eset, amikor valamely tagállam hatósága kártérítés iránti keresetet nyújt be a más tagállamban alapított vállalkozások, valamint ott lakóhellyel rendelkező természetes személyek ellen, azt állítva, hogy az első tagállam nemzeti joga értelmében az első tagállamot megillető HÉA meg nem fizetésében való részvétellel károkozással járó összejátszásból fakadó csalás valósult meg?

      (1)  HL L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.


title: C-454/14. sz. ügy: 2014. szeptember 30-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság

text:
               15.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 448/9

         2014. szeptember 30-án benyújtott kereset – Európai Bizottság kontra Spanyol Királyság
   (C-454/14. sz. ügy)
   (2014/C 448/12)
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano és D. Loma-Osorio Lerena meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (1) 18. cikkének (1) bekezdésében hivatkozott időponttól számított nyolc éves határidőn belül nem fogadta el a jelen kereset 26. pontjában megnevezett mind a 26 hulladéklerakó (a Baszkföldön, Ortuellában, valamint a Kanári-szigeteken, Zuritában és Juan Grandéban található nem veszélyeshulladék-lerakók) tekintetében az ahhoz szükséges intézkedéseket, amelyek az üzemeltetőt fejlesztési terv elkészítésére kötelezik és biztosítják e tervnek az említett irányelv követelményeinek megfelelő teljes végrehajtását, az 1999/31 irányelv I. mellékletének 1. pontjában szereplő hulladéklerakók kivételével – nem teljesítette valamennyi említett hulladéklerakó tekintetében ezen irányelv 14. cikkének c) pontjából eredő kötelezettségét;

               —

               állapítsa meg, hogy a Spanyol Királyság – mivel nem fogadta el a jelen kereset 37. pontjában megnevezett mind a 37 hulladéklerakó (köztük 9 nem veszélyeshulladék-lerakó: Vélez Rubio [Almería], Alcolea de Cinca [Huesca], Sariñena [Huesca], Tamarite de Litera [Huesca], Somontano – Barbastro [Huesca], Barranco de Sedases [Fraga, Huesca], Barranco Seco [Puntallana, La Palma], Jumilla [Murcia] és Legazpia [Guipuzkoa], valamint 19 inerthulladék-lerakó: Sierra Valleja [Arcos de la Frontera, Cádiz], Pantano del Rumblar autóút [Baños de la Encina, Jaén], Barranco de la Cueva [Bélmez de la Moraleda, Jaén], Cerrajón [Castillo de Locubín, Jaén], Las Canteras [Jimena y Bedmar, Jaén], Hoya del Pino [Siles, Jaén], Bellavista [Finca El Coronel, Alcalá de Guadaira, Sevilla], El Patarín [Alcalá de Guadaira, Sevilla], Arahal-Morón de la Frontera autóút [Arahal, Sevilla], Almadén de la Plata autóút [Cazalla de la Sierra, Sevilla], El Chaparral [Écija, Sevilla], A-92 autóút, 57,5 km [Morón de la Frontera, Sevilla], 3118. számú, Fuente Leona – Cumbres Mayores autóút [Colina Barragona, Huelva], Llanos del Campo [Grazalema – Benamahoma, Cádiz], Andrada Baja [Alcalá de Guadaira, Sevilla], Las Zorreras [Aldeira, Granada], Los Villares autóút [Andújar, Jaén], La Chacona [Cabra, Córdoba] és El Chaparral – La Sombrerera [Puerto Serrano, Cádiz]) tekintetében az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy az 1999/31 irányelv 7. cikkének g) pontjában és 13. cikkében szereplő rendelkezéseknek megfelelően a lehető leghamarabb bezárja azon létesítményeket, amelyek ezen irányelv 8. cikkének megfelelően nem kaptak engedélyt tevékenységük folytatására – nem teljesítette valamennyi említett hulladéklerakó tekintetében ezen irányelv 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségét;

               —

               a Spanyol Királyságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Bizottság által a 2001/2071. sz. kötelezettségszegési eljárás során folytatott vizsgálatok és a spanyol hatóságok válaszainak elemzése alapján bizonyítottnak tűnik, hogy a Spanyol Királyság nem teljesítette a felszólító levélben ismertetett, az 1999/31 irányelv 14. cikkének a) és c) pontjából, valamint 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségeit.
   A jelen kereset ezenkívül a 2012/4068. sz. kötelezettségszegési eljárás és a fent hivatkozott kötelezettségszegési eljárás tárgyát képező Barranco de Sedasesi hulladéklerakóra vonatkozik, mivel a Spanyol Királyság e hulladéklerakó tekintetében nem teljesítette az 1999/31 irányelv 14. cikkének b) pontjából eredő kötelezettségeit.
   E válaszok elemzése lehetővé tette a Bizottság számára 45 hulladéklerakó kivonását az eljárás alól, amelyek vagy nem tekinthetők 2001. július 16-án meglévő hulladéklerakónak, vagy azokat az 1999/31 irányelv említett rendelkezéseivel összhangban engedélyezték, illetve felülvizsgálták. A kötelezettségszegés folytatólagosságára tekintettel azonban – mivel a spanyol hatóságok bizonyos esetekben nem fogadták el az ahhoz szükséges intézkedéseket, amelyek az üzemeltetőtől fejlesztési terv elkészítését követelik meg, és amelyek biztosítják e tervnek az említett irányelv követelményeinek megfelelő teljes végrehajtását, továbbá mivel nem tette meg az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy a lehető leghamarabb bezárja azon létesítményeket, amelyek nem kaptak engedélyt tevékenységük folytatására, a Spanyol Királyság nem teljesítette az 1999/31 irányelv 14. cikkének c) és b) pontjából eredő kötelezettségeit – a Bizottság úgy határozott, hogy benyújtja a jelen keresetlevelet a Bírósághoz.

      (1)  HL L 182., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.


title: T-444/08. sz. ügy: 2008. szeptember 29-én benyújtott kereset – FIFA kontra OHIM – Ferrero (WORLD CUP 2006)

text:
               6.12.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 313/49

         2008. szeptember 29-én benyújtott kereset – FIFA kontra OHIM – Ferrero (WORLD CUP 2006)
   (T-444/08. sz. ügy)
   (2008/C 313/88)
   A keresetlevél nyelve: angol
   Felek

      Felperes: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Svájc) (képviselők: D. Alexander QC, A. Barav, Barrister, R. Buchel és C. Rassmann, ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Németország)
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság egészében, vagy részlegesen helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) első fellebbezési tanácsának az R 1466/2005-1. sz. ügyben 2008. június 20-án hozott határozatát; és

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy: A „WORLD CUP 2006” szóvédjegy az 1., 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 14., 15., 16., 18., 20., 21., 24., 25., 26., 27., 28., 29., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 37., 38., 39., 40., 41. és 42. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában – 2 152 817. sz. közösségi védjegy.

      A közösségi védjegy jogosultja: A felperes.

      A közösségi védjegy törlését kérelmező fél: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A törlési osztály határozata: A törlési osztály a törlési iránti kérelmet elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: A fellebbezési tanács a törlési osztály határozatát hatályon kívül helyezte.

      Jogalapok: i) a 40/94 tanácsi rendelet 73. cikkének és 74. cikke (1) bekezdésének megsértése, amennyiben a fellebbezési tanács nagymértékben a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontjára alapította határozatát, amely rendelkezésre nem hivatkozott sem a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél, sem a törlési osztály; ii) másodlagosan a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése, amennyiben a fellebbezési tanács nem egészében értékelte a törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegyet, amint az az átlagos fogyasztó számára megjelenik, és nem a kérelmezett áruk és/vagy szolgáltatások leíró jellegének értékelésére vonatkozó jogszabályokat alkalmazta; iii) a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése, amennyiben a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy nem rendelkezik a szükséges megkülönböztető képességgel; és iv) a 40/94 tanácsi rendelet 7. cikke (3) bekezdésének és 51. cikke (2) bekezdésének megsértése, amennyiben a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a törlés iránti kérelemmel érintett közösségi védjegy nem tett szert megkülönböztető képességre a 41. osztályba tartozó szolgáltatások vonatkozásban.


title: T-14/12. sz. ügy: 2012. január 10-én benyújtott kereset — Kazino Parnithas kontra Bizottság

text:
               3.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 65/19

         2012. január 10-én benyújtott kereset — Kazino Parnithas kontra Bizottság
   (T-14/12. sz. ügy)
   2012/C 65/37
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Kazino Parnithas (Maroussi, Görögország) (képviselők: F. Carlin, Barrister, N. Niejahr, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis és K. Spyropoulos, ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg a Görög Köztársaság által egyes görög kaszinóknak nyújtott C 16/10. (korábbi NN 22/10., korábbi CP 318/09.) számú állami támogatásról szóló, 2011. május 24-i 2011/716/EU bizottsági határozatot (HL 2011., L 285., 25. o.);

               —

               másodlagosan, a megtámadott határozatot annyiban semmisítse meg, amennyiben az a felperesre vonatkozik; vagy

               —

               harmadlagosan, a megtámadott határozatot annyiban semmisítse meg, amennyiben az elrendeli bizonyos összegeknek a felperessel történő visszatéríttetését; valamint

               —

               az alperest kötelezze a saját költségei és a felperes részéről ezen eljárásokkal összefüggésben felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

               1.

               Első jogalap: az alperes megsértette az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdését, amikor az alábbiak szerint állapította meg, hogy a szóban forgó intézkedés támogatási intézkedést képez:

                           —

                           kijelentette, hogy a felperes belépőjegyenként 7,20 euró összegű „adóügyi hátrányos megkülönböztetés” formájában gazdasági előnyben részesült;

                           —

                           úgy vélte, hogy az intézkedés állami forrásokból származott;

                           —

                           megállapította, hogy az intézkedés a felperes javára szelektív volt; továbbá

                           —

                           arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedés torzította a versenyt, valamint hatással volt a tagállamok közötti kereskedelemre.

               2.

               Második jogalap: az alperes megsértette az EUMSZ 296. cikket, amennyiben elmulasztott megfelelő indokolást nyújtani ahhoz, hogy a lehetővé tegye azon indokoknak a felperes általi megértését, valamint a Törvényszék általi felülvizsgálatát, amelyek alapján megállapította, hogy a felperes szelektív előnyben részesült, továbbá, hogy bármely ilyen előny állami forrásból származott, valamint alkalmas a verseny torzítására, és hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre.

               3.

               Harmadik jogalap: a megtámadott határozat azáltal, hogy elrendeli bizonyos összegeknek a felperessel történő visszatéríttetését, megsérti:

                           —

                           a 659/1999 tanácsi rendelet (1) 14. cikke (1) bekezdésének első mondatát, amelynek értelmében a visszatéríttetés a kedvezményezett által kapott támogatásra vonatkozik, mivel az alperes a megtámadott határozatban elmulasztotta megfelelően számszerűsíteni azt a támogatási összeget, amelyben a felperes állítólag részesült; valamint

                           —

                           a 659/1999 tanácsi rendelet 14. cikke (1) bekezdésének második mondatát, mivel a visszatéríttetés a jelen esetben sérti az uniós jog általános elveit, nevezetesen: a bizalomvédelem elvét, a jogbiztonság elvét, valamint az arányosság elvét.

      (1)  Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999., L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.).


title: T-170/11. sz. ügy: 2011. március 17-én benyújtott kereset — Rivella International kontra OHIM — Baskaya di Baskaya & C. (BASKAYA)

text:
               14.5.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 145/34

         2011. március 17-én benyújtott kereset — Rivella International kontra OHIM — Baskaya di Baskaya & C. (BASKAYA)
   (T-170/11. sz. ügy)
   2011/C 145/57
   A keresetlevél nyelve: német

      Felek

      Felperes: Rivella International AG (Rothrist, Svájc) (képviselők: C. Spintig, U. Sander és H. Förster ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Baskaya di Baskaya & C. s.a.s. (Grosseto, Olaszország)

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék helyezze hatályon kívül a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) negyedik fellebbezési tanácsa által az R 534/2010-4. sz. ügyben 2011. január 10-én hozott határozatot;

               —

               a Törvényszék az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

      A közösségi védjegy bejelentője: a Baskaya di Baskaya & C. s.a.s.

      Az érintett közösségi védjegy: a „BASKAYA” szóelemet tartalmazó ábrás védjegy a 29., 30. és 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási eljárásban hivatkozott védjegy vagy megjelölés jogosultja: a felperes.

      A hivatkozott védjegy vagy megjelölés: a „Passaia” szóelemet tartalmazó nemzetközi ábrás védjegy a 32. osztályba tartozó áruk vonatkozásában.

      A felszólalási osztály határozata: a felszólalási osztály a felszólalást elutasította.

      A fellebbezési tanács határozata: a fellebbezési tanács a fellebbezést elutasította.

      Jogalapok: a 207/2009 rendelet (1) 42. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése, mivel a fellebbezési tanács nem alkalmazta a szabadalmak, a formatervezési minták és a védjegyek kölcsönös oltalmáról szóló, 1892. április 13-i német–svájci megállapodás 5. cikkét, ezáltal jogellenesen figyelmen kívül hagyta a használatra vonatkozóan a felperes által előterjesztett bizonyítékokat.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL 2009. L 78., 1. o.).


title: C-274/16. sz. ügy: Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2016. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

text:
               19.9.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 343/22

         Az Amtsgericht Düsseldorf (Németország) által 2016. május 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – flightright GmbH kontra Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (C-274/16. sz. ügy)
   (2016/C 343/33)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Amtsgericht Düsseldorf

      Az alapeljárás felei

      Felperes: flightright GmbH

      Alperesek: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Az utazás második szakaszának érkezési pontja tekintendő-e az 1215/2012/E[U] rendelet (1) 7. cikke 1. pontjának a) alpontja szerinti teljesítési helynek olyan személyszállítás esetén, amelynél a két légi járat csatlakozását magában foglaló repülés során nem töltenek jelentős időt az átszállási repülőtéren, ha a kereset az utazásnak a rendellenességgel érintett első szakaszát üzemeltető légifuvarozó ellen irányul, és az utazás második szakaszán a szállítást másik légifuvarozó végzi?

      (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 351., 1. o.)


title: T-12/17. sz. ügy: 2017. január 11-én benyújtott kereset – Mellifera kontra Bizottság

text:
               27.2.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 63/40

         2017. január 11-én benyújtott kereset – Mellifera kontra Bizottság
   (T-12/17. sz. ügy)
   (2017/C 063/52)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Mellifera eV, Vereinigung für wesensgemäße Bienenhaltung (Rosenfeld, Németország) (képviselő: A. Willand ügyvéd)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg a Bizottság 2016. november 8-i Ares (2016) 6306335 sz. határozatát, melyet a felperes 2016. november 11-én vett kézhez;

               —

               kötelezze a Bizottságot arra, hogy a glifozát engedélyezésének a meghosszabbítására vonatkozó 2016/1096/EU végrehajtási határozat belső felülvizsgálata iránt a felperes által előterjesztett kérelmek megalapozottságát ismételten bírálja el;

               —

               az alperest kötelezze a jogvita költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap: az 1367/2006/EK rendelet (1) 10. cikkének a 2. cikke (1) bekezdésének g) pontjával és az Århusi Egyezménnyel (2) összefüggésben értelmezett (1) bekezdésének a megsértése
               A felperes az első jogalap keretében kifejti, hogy a glifozát hatóanyag engedélyezésének a meghosszabbítása közigazgatási aktus, amely az 1367/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése szerinti eljárás keretében felülvizsgálható.

               2.

               A második jogalap: az 1107/2009/EK rendelet (3) 17. cikkének a megsértése
               A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem jogosult arra, hogy a glifozát hatóanyag engedélyezését a fent említett rendelkezés alapján meghosszabbítsa, mivel e szabályozás a jelen ügyben nem alkalmazható.

      (1)  A környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló Århusi Egyezmény rendelkezéseinek a közösségi intézményekre és szervekre való alkalmazásáról szóló, 2006. szeptember 6-i 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2006. L 264., 13. o.)

      (2)  Az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló egyezménye

      (3)  A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.)


title: T-145/13. sz. ügy: 2013. március 13-án benyújtott kereset — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance kontra Bizottság

text:
               27.4.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 123/24

         2013. március 13-án benyújtott kereset — Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance kontra Bizottság
   (T-145/13. sz. ügy)
   2013/C 123/42
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance Co. Ltd (Zhejiang, Kína) (képviselők: V. Akritidis és Y Melin ügyvédek)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés 263. cikke alapján semmisítse meg az Európai Bizottságnak a 2013. január 3-i levéllel kézbesített H4/JN/Ref.t13.000011. sz. határozatát, amelyben arról tájékoztatta a felperest, hogy nem vizsgálja meg az 1225/2009 tanácsi rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja alapján a felperes által arra vonatkozóan benyújtott kérelmet, hogy a Kínai Népköztársaságból származó kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik behozatalára vonatkozó, 2012. szeptember 6-án megindított dömpingellenes eljárás (AD 590) keretében ismerje el a felperesnek a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozási jogállását;

               —

               az Európai Unió működéséről szóló szerződés 277. cikke alapján a jelen kereset keretében a felperest illetően mondja ki az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról szóló, 2012. december 12-i 1168/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 344., 1. o.) alkalmazhatatlanságát;

               —

               következésképpen a Bizottságot és az esetleges beavatkozókat kötelezze valamennyi költség viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely azonos a T-143/13. sz., Zhejiang Heda Solar Technology kontra Bizottság ügyben hivatkozott jogalappal.


title: C-192/05. sz. ügy: A Centrale Raad van Beroep 2005. április 22-i végzésével a K. Tas-Hagen és R. A. Tas kontra Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem

text:
               23.7.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 182/24

         A Centrale Raad van Beroep 2005. április 22-i végzésével a K. Tas-Hagen és R. A. Tas kontra Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad ügyben benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem
   (C-192/05. sz. ügy)
   (2005/C 182/44)
   Az eljárás nyelve: holland
   A Centrale Raad van Beroep (Hollandia) 2005. április 22-i végzésével, amely 2005. április 29-én érkezett a Bíróság Hivatalához, a K. Tas-Hagen és R. A. Tas kontra Raadskamer WUBO van de Pensioen- en Uitkeringsraad ügyben előzetes döntéshozatal iránti kérelmet nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához.
   A Centrale Raad van Beroep a következő kérdésről kéri a Bíróság döntését:
   Ellentétes-e a közösségi joggal, így különösen az EK 18. cikkel az olyan nemzeti szabályozás, amelynek alapján az alapügybeliekhez hasonló körülmények között a háború polgári áldozatainak járó juttatás nyújtását kizárólag azért tagadják meg, mert a kérdéses tagállam állampolgárságával rendelkező érintett a kérelem benyújtásakor nem e tagállam, hanem más tagállam területén lakott?


title: C-93/14. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2014. szeptember 9-i végzése (az Audiencia Provincial de Navarra [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria kontra Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               1.12.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 431/16

         A Bíróság elnökének 2014. szeptember 9-i végzése (az Audiencia Provincial de Navarra [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Miguel Angel Zurbano Belaza, Antonia Artieda Soria kontra Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (C-93/14. sz. ügy) (1)

   (2014/C 431/24)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 151., 2014.5.19.


title: C-262/09. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2011. június 30-i ítélete (a Finanzgericht Köln (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler kontra Finanzamt Bonn-Innenstadt (A tőke szabad mozgása — Jövedelemadó — A külföldi forrású osztalék után ténylegesen fizetett társasági adóra vonatkozó igazolás — Az osztalék kettős adóztatásának elkerülése — Adójóváírás a belföldi társaságok által fizetett osztalék esetében — A beszámítható külföldi adóval kapcsolatban megkövetelt bizonyítékok)

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/3

         A Bíróság (első tanács) 2011. június 30-i ítélete (a Finanzgericht Köln (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler kontra Finanzamt Bonn-Innenstadt
   (C-262/09. sz. ügy) (1)

   (A tőke szabad mozgása - Jövedelemadó - A külföldi forrású osztalék után ténylegesen fizetett társasági adóra vonatkozó igazolás - Az osztalék kettős adóztatásának elkerülése - Adójóváírás a belföldi társaságok által fizetett osztalék esetében - A beszámítható külföldi adóval kapcsolatban megkövetelt bizonyítékok)
   2011/C 252/03
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Finanzgericht Köln

      Az alapeljárás felei

      Felperesek: Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde, Marina Stöffler

      Alperes: Finanzamt Bonn-Innenstadt

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Finanzgericht Köln — Az EK 56. cikk (1) bekezdésének és az EK 58. cikk (1) bekezdése a) pontjának, illetve (3) bekezdésének, valamint a tényleges érvényesülés és az effet utile elvének az értelmezése — Valamely első tagállamban letelepedett társaság által egy második tagállamban adóköteles személy számára történő osztalékfizetés — A második tagállam jövedelemadó-rendszerének a közösségi joggal való összeegyeztethetősége, amely adórendszer egyrészt a bruttó osztalék 3/7 része erejéig „adójóváírást” ír elő, jóllehet az ezen osztalékokat terhelő társasági adó gyakorlatilag nem állapítható meg a másik tagállamban letelepedett társaság esetében, és amely másrészt ezen „adójóváírást” a saját adójoga szerint elkészített társaságiadó-bevallás benyújtásától teszi függővé, jóllehet gyakorlatilag lehetetlennek tűnik, hogy az adóalany a másik tagállamban letelepedett társaság tekintetében azt elkészítse.

      Rendelkező rész

               1.

               Azon adójóváírás összegének a kiszámítása során, amelyre valamely tagállamban teljes körű adókötelezettség alá eső részvényes egy másik tagállamban letelepedett tőketársaság által fizetett osztalékkal kapcsolatban jogosult, az EK 56. cikkel és EK 58. cikkel ellentétes az első tagállam jogszabálya által előírt bizonyítékok benyújtásának hiányában az olyan rendelkezés — mint a jövedelemadóról szóló törvény (Einkommensteuergesetz) 36. §-a (2) bekezdése második mondatának 3. pontja — alkalmazása, amelynek értelmében a külföldi forrású osztalékot terhelő társasági adó az első tagállamban honos társaságok által fizetett bruttó osztalékot terhelő társasági adó hányadának az erejéig beszámítható a részvényes jövedelemadójába.
               Az adójóváírás kiszámítását a felosztott nyereségre vonatkozó, az osztalékot fizető társaságra a letelepedése szerinti tagállam joga alapján alkalmazandó társaságiadó-kulcs alapján kell elvégezni, anélkül azonban, hogy a beszámítandó összeg meghaladja a részvényes által kapott osztalék után az azon tagállamban fizetendő jövedelemadó összegét, amelyben teljes körű adókötelezettség alá esik.

               2.

               A pontosság azon mértéket illetően, amelynek az attól a tagállamtól eltérő másik tagállamban letelepedett tőketársaság által fizetett osztalékkal kapcsolatos adójóváírásra való jogosultsághoz megkövetelt bizonyítékoknak meg kell felelniük, amelyben az osztalékban részesülő személy teljes körű adókötelezettség alá esik, az EK 56. cikkel és EK 58. cikkel ellentétes az olyan rendelkezés — mint az 1993. szeptember 13-i törvénnyel módosított, a jövedelemadóról szóló 1990. szeptember 7-i törvény 36. §-a (2) bekezdése második mondata 3. pontja negyedik mondatának b) pontja — alkalmazása, amelynek értelmében az osztalékban részesülő ilyen személy által szolgáltatandó bizonyítékok részletessége mértékének, valamint benyújtási formájának meg kell egyeznie azon mértékkel és formával, amelyet akkor követelnek meg, amikor az osztalékot fizető társaság az e személy adóilletősége szerinti tagállamban honos.
               Ezen utóbbi tagállam adóhatóságainak jogában áll, hogy az osztalékban részesülő említett személytől megköveteljék az általuk annak egyértelmű és pontos vizsgálatát lehetővé tévő igazoló dokumentumok benyújtását, hogy a nemzeti jogszabályban előírt adójóváírás megszerzésének feltételei teljesülnek-e, anélkül hogy az említett adójóváírást meg kellene becsülniük.

               3.

               A tényleges érvényesülés elvével ellentétes az olyan nemzeti szabályozás — mint amely az EU-irányelvek nemzeti adójogba történő átültetéséről és további rendelkezések módosításáról szóló törvénnyel (Gesetz zur Umsetzung von EU-Richtlinien in nationales Steuerrecht und zur änderung weiterer Vorschriften) módosított, az adózás rendjéről szóló törvénynek (Abgabenordnung) módosított, az adózás rendjéről szóló törvény hatálybalépéséről szóló, 1976. december 14-i törvény (Einführungsgesetz zur Abgabenordnung) 97. cikke 9. §-a (3) bekezdésének harmadik albekezdésével összefüggésben értelmezett 175. §-a (2) bekezdésének második mondatából adódik —, amely visszaható hatállyal és átmeneti időszak biztosítása nélkül megakadályozza azon külföldi társasági adó beszámításának elérését, amely a másik tagállamban letelepedett tőketársaság által fizetett osztalékot terheli, vagy az azon tagállamnak, amelyben az ezen osztalékban részesülő adóalany teljes körű adókötelezettség alá esik, az ezen adóra vonatkozó jogszabályának megfelelő igazolás, vagy olyan igazoló dokumentumok benyújtásán keresztül, amelyek e tagállam adóhatóságai számára lehetővé teszik annak egyértelmű és pontos vizsgálatát, hogy ezen adókedvezmény megszerzésének a feltételei teljesülnek-e. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak meghatározása, hogy mi az említett igazolás vagy igazoló dokumentumok benyújtásának ésszerű határideje.

      (1)  HL C 267., 2009.11.7.


title: C-387/11. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2012. október 25-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság (Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 49. cikk és az EUMSZ 63. cikk — Az EGT-Megállapodás 31. és 40. cikke — Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adóztatása — Belföldi és külföldi illetőségű befektetési társaságok — Forrásadó — A forrásadó beszámítása — Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adómentessége — Hátrányos megkülönböztetés — Igazolások)

text:
               22.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 399/6

         A Bíróság (első tanács) 2012. október 25-i ítélete — Európai Bizottság kontra Belga Királyság
   (C-387/11. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - Az EUMSZ 49. cikk és az EUMSZ 63. cikk - Az EGT-Megállapodás 31. és 40. cikke - Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adóztatása - Belföldi és külföldi illetőségű befektetési társaságok - Forrásadó - A forrásadó beszámítása - Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adómentessége - Hátrányos megkülönböztetés - Igazolások)
   2012/C 399/09
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls és C. Soulay meghatalmazottak)

      Alperes: Belga Királyság (képviselők: J.-C. Halleux és M. Jacobs meghatalmazottak)

      Az alperest támogató beavatkozó: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselő: S. Behzadi-Spencer meghatalmazott)

      Tárgy

   Tagállami kötelezettségszegés — Az EUMSZ 49. és az EUMSZ. 63. cikk, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 31. és 40. cikkének megsértése — Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adóztatása — Befektetési társaságok javára szóló mentesség — Tőkéből és ingóságokból származó jövedelmekre forrásadót („précompte mobilier”) kivető nemzeti szabályozás — Belföldön állandó telephellyel nem rendelkező külföldi illetőségű befektetési társaságok hátrányos megkülönböztetése annyiban, amennyiben nem igényelhetik vissza a forrásadó címén fizetett összegeket — Igazolás hiánya

      Rendelkező rész

               1.

               A Belga Királyság — mivel különböző szabályokat tart hatályban a tőkéből és ingóságokból származó jövedelmek adóztatása tekintetében aszerint, hogy e jövedelmeket belföldi illetőségű befektetési társaságok vagy Belgiumban állandó telephellyel nem rendelkező külföldi illetőségű befektetési társaságok szerzik — nem teljesítette az EUMSZ 49. cikkből és az EUMSZ 63. cikkből, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló 1992. május 2-i megállapodás 31. és 40. cikkéből eredő kötelezettségeit.

               2.

               A Bíróság a Belga Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

               3.

               Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 305., 2011.10.15.


title: F-109/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2007. december 12-i végzése – Kerelov kontra Bizottság (Közszolgálat – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság – Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1. §-ának c) pontja)

text:
               8.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 64/64

         A Közszolgálati Törvényszék (második tanács) 2007. december 12-i végzése – Kerelov kontra Bizottság
   (F-109/07. sz. ügy)
   (Közszolgálat - Nyilvánvaló elfogadhatatlanság - Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1. §-ának c) pontja)
   (2008/C 64/104)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Georgi Kerelov (Pazardzsik, Bulgária) (képviselő: A. Kerelov ügyvéd)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Az ügy tárgya
   Egyrészről az EPSO 2007. február 2-i azon határozatának megsemmisítése iránti kérelem, amely megtagadta a versenyvizsgával kapcsolatos adatok és iratok felperessel való közlését, másrészről pedig a felperest ért kár megtérítése iránti kérelem
   A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.

               2)

               A felek maguk viselik saját költségeiket.


title: C-196/07. sz. ügy: 2007. április 11-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság

text:
               7.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 155/10

         2007. április 11-én benyújtott kereset – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Spanyol Királyság
   (C-196/07. sz. ügy)
   (2007/C 155/18)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: V. Di Bucci és E. Gippini Fournier, meghatalmazottak)

      Alperes: Spanyol Királyság
   Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy azáltal, hogy a Spanyol Királyság nem vonta vissza haladéktalanul a Bizottság 2006. szeptember 26-i (COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)4279. végleges) határozata 1. cikke által a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek minősített, a Comisión Nacional de la Energía (CNE) (spanyol nemzeti energiaügyi bizottság) határozatában előírt feltételek egy részét (az elsőtől a hatodikig terjedő, a nyolcadik és a tizenhetedik feltétel), valamint azáltal, hogy legkésőbb 2007. január 19-ig nem vonta vissza a Bizottság 2006. december 20-i (COMP/M.4197 – E.ON/Endesa – C(2006)7039. végleges) határozata 1. cikke által a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek minősített, a minisztérium határozatában előírt feltételek egy részét (első, tizedik, tizenegyedik és tizenötödik módosított feltétel), nem teljesítette az előbb említett két határozat 2. cikkeiből eredő kötelezettségeit.

               —

               kötelezze a Spanyol Királyságot a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A spanyol hatóságok nem vonták vissza a CNE határozatában előírt feltételek azon részét (az elsőtől a hatodikig terjedő, a nyolcadik és a tizenhetedik feltétel), amelyeket a Bizottság 2006. szeptember 26-i első határozatának 1. cikke a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek minősített, valamint nem vonták vissza a minisztérium határozatában előírt azon módosított feltételeket (első, tizedik, tizenegyedik és tizenötödik módosított feltétel), amelyeket a Bizottság 2006. december 20-i második határozatának 1. cikke a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek minősített.
   Az első határozat arra kötelezte a Spanyol Királyságot, hogy „haladéktalanul” vonja vissza a kérdéses feltételeket. Mivel a Bizottság által az indokolással ellátott véleményhez való megfelelésre megjelölt határidő lejárt, lévén, hogy az első határozatról való értesítéstől majdnem hat hónap eltelt, ezért nyilvánvalóvá vált, hogy a Spanyol Királyság nem teljesítette „haladéktalanul” a 2. cikk által előírt kötelezettségét.
   A Bizottság második határozatának való megfeleléshez rendelkezésre álló határidő 2007. január 19-én lejárt, anélkül, hogy a Spanyol Királyság visszavonta volna az említett határozat által a közösségi joggal összeegyeztethetetlennek minősített feltételeket.
   Ebből következően a Spanyol Királyság nem teljesítette az első bizottsági határozat 2. cikkéből, illetve a második bizottsági határozat 2. cikkéből eredő kötelezettségeit.