title: C-455/13 P. sz. ügy: A Törvényszék (második tanács) T-454/10. sz., Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) kontra Európai Bizottság ügyben 2013. május 30-án hozott ítélete ellen a Confederazione Cooperative Italiane, a Cooperativas Agro-alimentarias és a Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) által 2013. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               9.11.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 325/15

         A Törvényszék (második tanács) T-454/10. sz., Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) kontra Európai Bizottság ügyben 2013. május 30-án hozott ítélete ellen a Confederazione Cooperative Italiane, a Cooperativas Agro-alimentarias és a Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) által 2013. augusztus 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-455/13 P. sz. ügy)
   2013/C 325/26
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbezők: Confederazione Cooperative Italiane, Cooperativas Agro-alimentarias, Fédération française de la coopération fruitière, légumière et horticole (Felcoop) (képviselők: M. Merola, M. C. Santacroce ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Európai Bizottság

      A fellebbezők kérelmei

               —

               A Bíróság az egészében helyezze hatályon kívül a fellebbezés tárgyát képező ítéletet;

               —

               nyilvánítsa a gyümölcs- és zöldségipari feldolgozók keresetét elfogadhatatlannak, következésképpen adjon helyt a fellebbezők által az elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmeknek;

               —

               másodlagosan, abban a nem várt esetben, ha a Bíróság úgy ítélné meg, hogy a megsemmisítés iránti keresetek elfogadhatók, helyezze hatályon kívül a fellebbezés tárgyát képező ítéletet a fellebbezésben kifejtettek szerinti súlyos és nyilvánvalóan téves jogalkalmazás, valamint elégtelen és ellentmondásos jogi indokolás okán, és utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé az ügy érdemében való határozathozatal céljából;

               —

               harmadlagosan, abban a nem várt esetben, ha a Bíróság úgy döntene, hogy helyben hagyja a Törvényszéknek az ügy érdemére vonatkozó értékelését, helyezze hatályon kívül az ítéletnek az 543/2011 rendelet (1) 60. cikke (7) bekezdése megsemmisítésének hatásaira vonatkozó részét, mert az ellentmondásos indokoláson alapul, amely a jogbiztonság és a bizalomvédelem elvébe is ütközik, figyelembe véve az operatív programok időtartamát és működését;

               —

               kötelezze az elsőfokú eljárás felpereseit az eljárás költségeinek viselésére mindkét fokon, vagy amennyiben az ügyet visszautalja a Törvényszék elé, jelenleg ne határozzon az elsőfokú eljárás és a fellebbezési eljárás költségeiről.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbezők azt állítják, hogy a fellebbezés tárgyát képező ítéletben a Törvényszék:

               —

               tévesen ítélte meg a T-454/10. sz. ügyben benyújtott kereset elfogadhatóságát, amennyiben a kereset az 1580/2007 rendelet (2) VIII. mellékletét érinti, különösképpen, amikor úgy ítélte meg, hogy a VIII. melléklet egységes egészet alkot a fent hivatkozott rendelet 52. cikke (2a) bekezdésének második albekezdésével, és nem vette figyelembe, hogy ez utóbbi rendelkezés nem változtatott a VIII. melléklet tartalmán, amely mindig is megengedte bizonyos feldolgozási tevékenységek uniós finanszírozását és az azokba való befektetést;

               —

               tévesen ítélte meg az elsőfokú eljárás felperesének jogát az EUMSZ 263. cikk (4) és (6) bekezdése szerinti megsemmisítés iránti kereset indítására;

               —

               tévesen ítélte úgy, hogy a vitatott rendelkezéseket az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet megsértésével fogadták el, helytelenül állapítva meg azt, hogy ez a rendelet kizárta az uniós támogatások hatálya alól a termelői szervezetek összes tevékenységét, kivéve a friss termékek — fogyasztásra vagy feldolgozásra szánt — termelését;

               —

               tévesen alkalmazta a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvét, összekeverve azt az egyenrangú piaci szereplők közti torzításmentes verseny elvével, és figyelmen kívül hagyva azt a tényt, hogy a mezőgazdasági ágazatnak a közös agrárpolitika keretein belül saját szabályai vannak;

               —

               ami a megsemmisítés hatásait illeti, tévesen alkalmazta az EUMSZ 264. cikk (2) bekezdését azáltal, hogy különbséget tett egyfelől a korábbi 1580/2007 rendelet 52. cikke (2a) bekezdésének második albekezdése és az 543/2011 rendelet 50. cikkének (3) bekezdése, másfelől pedig az 543/2011 rendelet 60. cikkének (7) bekezdése között, és azáltal, hogy olyan ítéletet hozott, amelyet az 543/2011 rendelet 60. cikkének (7) bekezdésére tekintettel lehetetlen végrehajtani.

      (1)  Az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL L 157., 1. o.).

      (2)  A gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK tanácsi rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendelet (HL L 350., 1. o.).


title: F-119/12. sz. ügy: 2012. október 17-én benyújtott kereset — ZZ kontra Europol

text:
               8.12.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 379/36

         2012. október 17-én benyújtott kereset — ZZ kontra Europol
   (F-119/12. sz. ügy)
   2012/C 379/61
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: ZZ (képviselő: J.-J. Ghosez ügyvéd)

      Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)

      A jogvita tárgya és leírása

   Az Europol azon határozatának megsemmisítése, amelyben nem hosszabbította meg a felperes szerződését határozatlan időtartamra és az Europol kötelezése azon különbözet megfizetésére, amely egyrészt a felperest az Europolnál maradása esetén megillető díjazás, másrészt az általa 2012. június 1-je óta felvett minden egyéb juttatás között áll fenn.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg az alperes 2011. április 3-i azon határozatát, amelyben arról tájékoztatta a felperest, hogy nem hosszabbítja meg a 2012. május 31-én lejáró, határozott időre szóló szerződését;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék kötelezze az alperest arra, hogy fizesse meg a felperesnek azon különbözetet, amely egyrészt a felperest az Europolnál maradása esetén megillető díjazás, másrészt az általa 2012. június 1-je óta ideiglenes alkalmazottként ténylegesen felvett díjazás, tiszteletdíj, munkanélküli támogatás és minden egyéb díjazást helyettesítő juttatás összege között áll fenn.

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezze a költségek viselésére.


title: T-433/15. sz. ügy: 2015. július 27-én benyújtott kereset – Bank Saderat kontra Tanács

text:
               28.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 320/40

         2015. július 27-én benyújtott kereset – Bank Saderat kontra Tanács
   (T-433/15. sz. ügy)
   (2015/C 320/58)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Bank Saderat plc (London, Egyesült Királyság) (képviselők: S. Jeffrey, S. Ashley és A. Irvine solicitorok, M-E. Demetriou és R. Blakeley barristerek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               kötelezze a Tanácsot a következő összegek felperes számára történő megfizetésére:

                           —

                           8 8 9 06  191 EUR a jelen kereset előterjesztésének időpontjáig felmerült vagyoni kár címén;

                           —

                           8 7 13  285 EUR a fenti első francia bekezdésben szereplő összeg kamata címén, továbbá az ítélet meghozatalának időpontjáig 10  377 EUR napi kamat, másodlagosan az ítélet meghozatalának időpontjáig az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott + 2 %-os éves kamatlábbal; harmadlagosan pedig ilyen kamatlábbal olyan időszakra, amelyet a Törvényszék megfelelőnek ítél;

                           —

                           54  716 EUR napi kamat vagyoni kár címén a jelen kereset előterjesztésének időpontjától az eljárás végéig;

                           —

                           a fenti harmadik francia bekezdés szerint kiszámított teljes összeg kamatai az ítélet meghozatalának időpontjáig 4,2601 %-os éves kamatlábbal, másodlagosan az ítélet meghozatalának időpontjáig az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott + 2 %-os éves kamatlábbal; harmadlagosan pedig ilyen kamatlábbal arra az időszakra, amelyet a Törvényszék megfelelőnek ítél;

                           —

                           3 2 9 64  320 EUR vagyoni kár címén az eljárás befejezésének időpontjától;

                           —

                           1 0 00  000 EUR nem vagyoni kár címén;

                           —

                           a fenti első hat francia bekezdésben szereplő összegeknek az ítélet meghozatalát követő kamatai a kifizetés időpontjáig 4,2601 %-os éves kamatlábbal, másodlagosan a kifizetés időpontjáig az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott + 2 %-os éves kamatlábbal; harmadlagosan pedig ilyen kamatlábbal arra az időszakra, amelyet a Törvényszék megfelelőnek ítél; és

                           —

                           a Bank jelen keresettel felmerült költségei;

               —

               kötelezze a Tanácsot a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes arra hivatkozik, hogy a vele szembeni korlátozó intézkedéseknek az Európai Unió Tanácsa által történő elfogadása azoknak a kötelezettségeknek a kellően súlyos megsértését jelentette, amelyek célja a felperes számára jogok keletkeztetése, következésképpen pedig fennáll az Európai Unió szerződésen kívüli felelőssége.
   A felperes szerint e jogsértés az őt ért azon jelentős vagyoni és nem vagyoni kár közvetlen oka, amely miatt kártérítésre jogosult.


title: T-561/13. sz. ügy: 2013. október 24-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság

text:
               14.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 367/37

         2013. október 24-én benyújtott kereset — Spanyolország kontra Bizottság
   (T-561/13. sz. ügy)
   2013/C 367/67
   Az eljárás nyelve: spanyol

      Felek

      Felperes: Spanyol Királyság (képviselő: N. Díaz Abad Abogado del Estado)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               Semmisítse meg a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben ez kizárja a Spanyol Királyság által a Galícia vidékfejlesztése 2007-2013 programban az ICDN által nyújtott támogatás keretében kifizetett kiadásokat a „természeti hátrányok” fogalmának megfelelő 757 968,97 euró összegben;

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen kereset az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2013. augusztus 13-i 20013/433/EU bizottsági végrehajtási határozat ellen irányul.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, az 1975/2006 rendelet 10. cikkének (2) és (4) bekezdésének megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy az állatállomány összeírásának kötelezettsége a helyszíni ellenőrzések során az ICDN támogatás jogcímén ellentétes a terhelési együttható kritériuma folyamatosságának jellegével és az egyenlő bánásmód elvével; a felperes arra is hivatkozik, hogy a Bizottság tévesen értelmezte az említett rendelkezéseket, amikor úgy ítélte meg, hogy a spanyol rendszer nem felelt meg a terhelés kritériuma tiszteletben tartásának ellenőrzése tekintetében.

               2.

               A második, az 1082/2003 rendelet 2. cikke (2) bekezdésének, és a 796/2004 rendelet 26. cikke (2) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalap

                           —

                           A Spanyol Királyság e tekintetben azt állítja, hogy a megtámadott határozat sérti az említett rendelkezéseket, mivel akkor követeli meg az állatállomány összeírását, amikor helyszíni ellenőrzés van folyamatban a terhelési együttható kritériumának ellenőrzése céljából.


title: T-285/17. sz. ügy: 2017. május 12-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács

text:
               17.7.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 231/37

         2017. május 12-én benyújtott kereset – Yanukovych kontra Tanács
   (T-285/17. sz. ügy)
   (2017/C 231/46)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Viktor Fedorovych Yanukovych (Kijev, Ukrajna) (képviselő: T. Beazley QC)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 2014/119/KKBP határozat módosításáról szóló, 2017. március 3-i (KKBP) 2017/381 tanácsi határozatot (HL 2017. L 58., 34. o.);

               —

               a felperest érintő részében semmisítse meg az ukrajnai helyzetre tekintettel egyes személyekkel, szervezetekkel és szervekkel szembeni korlátozó intézkedések meghozataláról szóló 208/2014/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2017. március 3-i (EU) 2017/374 tanácsi végrehajtási rendeletet (HL 2017. L 58., 1. o.);

               —

               a Tanácsot kötelezze a felperes költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első, arra alapított jogalap, hogy a Tanács nem rendelkezett megfelelő jogi alappal a megtámadott jogi aktusok meghozatalára.

                           —

                           A megtámadott határozat nem felelt meg azoknak a feltételeknek, hogy a Tanács az EUSZ 29. cikkre hivatkozhasson.

                           —

                           Az EUMSZ 215. cikk érvényesítésének feltételei nem teljesültek, mert nem létezett az EUSZ V. cím 2. fejezete szerinti érvényes határozat.

                           —

                           Nem volt meg az elegendő kapcsolat az EUMSZ 215. cikk felperessel szembeni érvényesítéséhez.

               2.

               A második, arra alapított jogalap, hogy a Tanács visszaélt hatáskörével.

                           —

                           A megtámadott jogi aktusok végrehajtásával a Tanács valódi célja alapvetően az volt, hogy megpróbálja magát behízelegni a jelenlegi ukrajnai rezsim kegyeibe (hogy ily módon Ukrajna szorosabb kapcsolatokat alakítson ki az EU-val), azok végrehajtása nem a megtámadott intézkedésekben feltüntetett indokokból és érvek miatt történt.

               3.

               A harmadik, arra alapított jogalap, hogy a Tanács megsértette az indokolási kötelezettséget.

                           —

                           A megtámadott jogi aktusok „indokolása” a felperes tekintetében (azon túl, hogy helytelen) formális, nem megfelelő és elégtelen a szükséges pontosság szempontjából.

               4.

               Negyedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy az adott időpontban a felperes nem felelt meg a megállapított, jegyzékbe vételhez szükséges kritériumoknak.

               5.

               Ötödik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibákat követett el, amikor a felperest a megtámadott intézkedések hatálya alá helyezte. A Tanács nyilvánvaló hibát követett el akkor, amikor – „indokolás” és a jegyzékbe vételi kritériumok közötti kapcsolat egyértelmű hiánya ellenére – ismét jegyzékbe vette felperest.

               6.

               Hatodik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy megsértették a védelemhez való jogát és/vagy megtagadták tőle a hatékony bírói jogvédelmet. A Tanács, többek között, nem egyeztetett megfelelően a felperessel annak ismételt jegyzékbe vételét megelőzően, és nem biztosítottak számára megfelelő vagy tisztességes lehetőséget sem a hibák kijavítására, sem pedig személyes körülményeivel kapcsolatos információk benyújtására.

               7.

               A hetedik jogalapjával a felperes azt állítja, hogy megsértették az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkének (1) bekezdése által a felperes részére biztosított tulajdonhoz való jogot, mivel többek között a korlátozó intézkedések e jogot indokolatlanul és aránytalanul korlátozták.


title: C-152/15. sz. ügy: A Tribunal da Relação de Lisboa (Portugália) által 2015. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cruz & Companhia Lda kontra Caixa Central de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) – Caixa central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

text:
               22.6.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/17

         A Tribunal da Relação de Lisboa (Portugália) által 2015. március 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Cruz & Companhia Lda kontra Caixa Central de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) – Caixa central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
   (C-152/15. sz. ügy)
   (2015/C 205/23)
   Az eljárás nyelve: portugál

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Cruz & Companhia Lda

      Alperesek: Caixa Central de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) – Caixa central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   A Tribunal da Relação de Lisboa a következőket kérdezi a Bíróságtól:

               —

               az export-visszatérítési előleg megszerzése céljából nyújtott bankgarancia nem nyújt-e fedezetet a „többi feltétel” nem teljesítése esetén, és a teljesítés e hiányát kizárólag az adott áruk exportálása után és a vámkezelést követően végzett vizsgálatokkal ellenőrizték;

               —

               vagy ellenkezőleg, az ilyen garancia fedezetet jelent-e a „többi feltétel” nemteljesülése esetén, amelyeket csak a vámkezelést követően vizsgáltak?


title: T-777/14. sz. ügy: 2014. november 26-án benyújtott kereset – Fon Wireless kontra OHIM – Henniger (NEOFON – FON ET AL.)

text:
               26.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 26/41

         2014. november 26-án benyújtott kereset – Fon Wireless kontra OHIM – Henniger (NEOFON – FON ET AL.)
   (T-777/14. sz. ügy)
   (2015/C 026/52)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fon Wireless Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: J. Devaureix és L. Montoya Terán ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Andreas Henniger (Starnberg, Németország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban.

      A vitatott védjegy: A „Neofon” közösségi szóvédjegy – 1 0 6 74  893. sz. közösségi védjegy.

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás.

      A megtámadott határozat: Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2014. szeptember 15-én hozott határozata (R 2519/2013-4. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és ezt követően tegye meg a Bíróság határozata hatékonyságának biztosítása érdekében szükséges lépéseket;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               A 207/2009 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-346/11. sz. ügy: 2011. július 7-én benyújtott kereset — Gollnisch kontra Parlament

text:
               27.8.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/42

         2011. július 7-én benyújtott kereset — Gollnisch kontra Parlament
   (T-346/11. sz. ügy)
   2011/C 252/92
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Bruno Gollnisch (Limonest, Franciaország) (képviselő: G. Dubois ügyvéd)

      Alperes: Európai Parlament

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az A7-0155/2011. sz. jelentés elfogadásáról szóló 2011. május 10-i európai parlamenti határozatot, amellyel a Parlament felfüggesztette a felperes parlamenti mentelmi jogát;

               —

               ítéljen meg B. Gollnischnak 8 000 eurót nem vagyoni kártérítés címén;

               —

               ítéljen meg B. Gollnischnak 4 000 eurót a jogi képviselőjével és a jelen keresetre való felkészüléssel kapcsolatos költségek megtérítése címén.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A felperes egyrészt a Jogi Bizottság (A7-0155/2011. sz.) jelentésének elfogadásáról és a Bruno Gollnisch-t megillető mentelmi jog és kiváltságok fenntartására irányuló (2010/2284(IMM) sz.) kérelem elutasításáról szóló 2011. május 10-i európai parlamenti határozat megsemmisítését kéri, másrészt kártérítési keresetet nyújt be a megtámadott határozat elfogadása nyomán állítólag őt ért nem vagyoni kár megtérítése iránt.
   Keresete alátámasztása érdekében a felperes hét jogalapra hivatkozik.

               1.

               Az első jogalap az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 1965. április 8-i jegyzőkönyv 9. cikkének megsértésén alapul.

               2.

               A második jogalap azon alapul, hogy a jelen ügyben alkalmazni kell a jegyzőkönyv 9. cikkét.

               3.

               A harmadik jogalap az Európai Parlament Jogi Bizottsága állandó döntési gyakorlatának megsértésén alapul.

               4.

               A negyedik jogalap az uniós jogra vonatkozó jogbiztonság és a jogos bizalom megsértésén alapul.

               5.

               Az ötödik jogalap a képviselői függetlenség megsértésén alapul.

               6.

               A hatodik jogalap az Európai Parlament eljárási szabályzatának a potenciálisan a képviselői megbízatás visszavonását eredményező eljárásra vonatkozó rendelkezései megsértésén alapul.

               7.

               A hetedik jogalap a kontradiktórius eljárás elvének és a felperes védelemhez való jogának megsértésén alapul.


title: T-182/08. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 8-i ítélete — Bizottság kontra Atlantic Energy ( Választottbírósági kikötés — Nem nukleáris energiára vonatkozó különleges program keretében kötött támogatási szerződés — A szerződés megsértése — Az előleg összegeinek visszatérítése — Jogszerű ellentételezés — Mulasztási eljárás )

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/35

         Az Elsőfokú Bíróság 2009. július 8-i ítélete — Bizottság kontra Atlantic Energy
   (T-182/08. sz. ügy) (1)

   („Választottbírósági kikötés - Nem nukleáris energiára vonatkozó különleges program keretében kötött támogatási szerződés - A szerződés megsértése - Az előleg összegeinek visszatérítése - Jogszerű ellentételezés - Mulasztási eljárás”)
   2009/C 205/63
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők kezdetben: A.-M. Rouchaud-Joët és S. Lejeune, később: A.-M. Rouchaud-Joët és F. Mirza meghatalmazottak, segítőjük: M. Jarvis barrister)

      Alperes: Atlantic Energy Ltd (Truro, Cornouailles, Egyesült Királyság)

      Az ügy tárgya

   Az Bizottság által az EK 238. cikk alapján benyújtott, az alperesnek az Európai Közösség által a BU 183/95 UK/AT szerződés keretében kifizetett előleg kamatokkal növelt összegének visszatérítésére való kötelezésére irányuló kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               Az Elsőfokú Bíróság kötelezi az Atlantic Energy Ltd-t, hogy fizesse meg az Európai Közösségek Bizottságának 226 010 eurónak a BU 183/95 UK/AT szerződés általános feltételei 23.1. cikkében előírt kamatokkal növelt összegét, egyrészt az 1996 június 1. és 2002. február 28. közötti időszak tekintetében, másrészt pedig a 2002. július 16. és 2008. május 31. közötti időszak tekintetében, amely összegből levonásra kerül 3 610,53 euró és magát a végösszeget 2008. június 1-jétől a tartozás teljes kiegyenlítésének időpontjáig az általános feltételek fent hivatkozott 23.1. cikkében előírt kamatokkal kell növelni.

               2)

               Az Elsőfokú Bíróság az Atlantic Energy-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 171., 2008.7.5.


title: C-443/07. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. december 22-i ítélete – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen, kontra az Európai Közösségek Bizottsága, az Európai Unió Tanácsa (Fellebbezés – Személyzeti szabályzat – A 2004. május 1-je után felvett tisztviselők besorolására vonatkozó, XIII. melléklet 12. cikkének (3) bekezdése elleni jogellenességi kifogás – A személyzeti szabályzati bizottsággal folytatott konzultáció – A szerzett jogok és az egyenlő bánásmód elve megsértésének hiánya)

text:
               21.2.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 44/18

         A Bíróság (második tanács) 2008. december 22-i ítélete – Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen, kontra az Európai Közösségek Bizottsága, az Európai Unió Tanácsa
   (C-443/07. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Személyzeti szabályzat - A 2004. május 1-je után felvett tisztviselők besorolására vonatkozó, XIII. melléklet 12. cikkének (3) bekezdése elleni jogellenességi kifogás - A személyzeti szabályzati bizottsággal folytatott konzultáció - A szerzett jogok és az egyenlő bánásmód elve megsértésének hiánya)
   (2009/C 44/29)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbezők: Isabel Clara Centeno Mediavilla, Delphine Fumey, Eva Gerhards, Iona M. S. Hamilton, Raymond Hill, Jean Huby, Patrick Klein, Domenico Lombardi, Thomas Millar, Miltiadis Moraitis, Ansa Norman Palmer, Nicola Robinson, François-Xavier Rouxel, Marta Silva Mendes, Peter van den Hul, Fritz Von Nordheim Nielsen (képviselők: G. Vandersanden és L. Levi ügyvédek)

      A többi fél az eljárásban: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: J. Currall és H. Krämer, meghatalmazottak), az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Arpio Santacruz és M. Bauer, meghatalmazottak)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (kibővített negyedik tanács) T-58/05. sz., Centeno Mediavilla és társai kontra Bizottság ügyben 2007. július 11-én hozott ítélete elleni fellebbezés, amely ítéletben az Elsőfokú Bíróság elutasította a fellebbezőknek az őket próbaidős tisztviselővé kinevező határozatok megsemmisítésére irányuló keresetét, amennyiben e határozatokkal a fellebbezőket a 2004. március 22-i 723/2004/EK, Euratom tanácsi rendelettel (HL L 124., 1. o.) módosított, az Európai Közösségek tisztviselői személyzeti szabályzata XIII. melléklete 12. cikkének (3) bekezdésében foglalt átmeneti intézkedéseket alkalmazva sorolták be – Az új személyzeti szabályzat hatálybalépésének a 2004. május 1-jei hatálybalépést megelőzően alkalmassági vagy tartaléklistára vett, azonban csak ezen időpontot követően felvett személyek helyzetére való kihatásai – A jogbiztonság, a bizalomvédelem és az egyenlő bánásmód elvei – Az indokolási kötelezettség terjedelme.
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               A Bíróság I. C. Centeno Mediavillát, D. Fumey-t, E. Gerhards-ot, I. Hamiltont, R. Hillt, J. Hubyt, P. Kleint, D. Lombardit, T. Millart, M. Moraitist, A. N. Palmert, N. Robinsont, F-X. Rouxelt, M. Silva Mendest, P. van den Hult, F. Von Nordheim Nielsent és M. Zouridakist kötelezi a fellebbezési eljárás költségeinek viselésére.

               3)

               Az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.

      (1)  HL C 22., 2008.1.26.


title: T-270/16. P. sz. ügy: A Törvényszék 2017. február 14-i ítélete – Kerstens kontra Bizottság („Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — A kereset első fokon történő elutasítása — A közszolgálat méltóságával ellentétes aktusok — Más tisztviselőre vonatkozó sérelmes kijelentések terjesztése — Fegyelmi eljárás — A tények elemzésén alapuló vizsgálat — Megrovás — Eljárási szabálytalanság — A szabálytalanság következményei”)

text:
               27.3.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 95/12

         A Törvényszék 2017. február 14-i ítélete – Kerstens kontra Bizottság
   (T-270/16. P. sz. ügy) (1)

   ((„Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - A kereset első fokon történő elutasítása - A közszolgálat méltóságával ellentétes aktusok - Más tisztviselőre vonatkozó sérelmes kijelentések terjesztése - Fegyelmi eljárás - A tények elemzésén alapuló vizsgálat - Megrovás - Eljárási szabálytalanság - A szabálytalanság következményei”))
   (2017/C 095/20)
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Fellebbező: Petrus Kerstens (Overijse, Belgium) (képviselő: C. Mourato ügyvéd)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: T. Bohr és C. Ehrbar meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) 2016. március 18-i Kerstens kontra Bizottság ítélete (F-23/15, EU:F:2016:65) ellen benyújtott, és ezen ítélet hatályon kívül helyezésére irányuló fellebbezés.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék hatályon kívül helyezi az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének (második tanács) 2016. március 18-i Kerstens kontra Bizottság ítéletének (F-23/15, EU:F:2016:65) azon részét, amelyben az elutasítja a Petrus Kerstenst megrovással sújtó 2014. április 15-i európai bizottsági határozat megsemmisítése iránti kérelmet.

               2)

               A Törvényszék megsemmisíti a P. Kerstenst megrovással sújtó 2014. április 15-i európai bizottsági határozatot.

               3)

               A Törvényszék a Bizottságot kötelezi a másodfokú és az elsőfokú eljárás költségeinek viselésére.

      (1)  HL C 260., 2016.7.18.


title: C-261/09. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. november 16-i ítélete (Oberlandesgericht Stuttgart (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gaetano Mantello elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Európai elfogatóparancs — A 2002/584/IB kerethatározat — A 3. cikk 2. pontja — Ne bis in idem — Az ugyanazon cselekmény fogalma — A végrehajtó igazságügyi hatóság lehetősége az európai elfogatóparancs végrehajtásának megtagadására — A kibocsátó tagállamban hozott jogerős ítélet — Kábítószer birtoklása — Kábítószer-kereskedelem — Bűnszervezet)

text:
               15.1.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 13/13

         A Bíróság (nagytanács) 2010. november 16-i ítélete (Oberlandesgericht Stuttgart (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Gaetano Mantello elleni büntetőeljárás
   (C-261/09. sz. ügy) (1)

   (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Európai elfogatóparancs - A 2002/584/IB kerethatározat - A 3. cikk 2. pontja - Ne bis in idem - Az „ugyanazon cselekmény” fogalma - A végrehajtó igazságügyi hatóság lehetősége az európai elfogatóparancs végrehajtásának megtagadására - A kibocsátó tagállamban hozott jogerős ítélet - Kábítószer birtoklása - Kábítószer-kereskedelem - Bűnszervezet)
   2011/C 13/20
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   Gaetano Mantello

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Oberlandesgericht Stuttgart — Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.) 3. cikke 2. pontjának értelmezése — A „ne bis in idem” elve nemzeti szinten — A végrehajtó igazságügyi hatóság lehetősége olyan cselekmények miatti büntetőjogi felelősségrevonás céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtásának megtagadására, amelyek egy részét a kibocsátó tagállamban már jogerős ítélettel elbírálták — Az „ugyanazon cselekmény” fogalma — Olyan helyzet, amelyben az európai elfogatóparancsot megalapozó valamennyi bizonyíték már az első büntetőeljárás idején is ismert volt a kibocsátó tagállam nyomozó hatósága előtt, ám azokat akkor nyomozástaktikai okokból nem használták fel

      Rendelkező rész

   Az európai elfogatóparancs kibocsátása és végrehajtása tekintetében az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 3. cikkének 2. pontjában szereplő „ugyanazon cselekmény” fogalma az uniós jog önálló fogalmának minősül.
   Az alapügyben felmerülő körülményekhez hasonló körülmények között, amikor a végrehajtó igazságügyi hatóságnak e kerethatározat 15. cikkének (2) bekezdése szerinti információkérésére válaszul a kibocsátó igazságügyi hatóság a nemzeti joga alapján és az „ugyanazon cselekménynek” a kerethatározat ugyanezen 3. cikkének 2. pontjában foglalt fogalmából eredő követelményekre tekintettel egyértelműen megállapította, hogy a korábbi ítélet nem tekinthető az elfogatóparancsban meghatározott tényállások tekintetében jogerős ítéletnek, és így nem képezi akadályát az említett elfogatóparancsban meghatározott büntetőeljárásoknak, a végrehajtó igazságügyi hatóságnak nincs oka ezen ítélettel összefüggésben a végrehajtás kötelező megtagadásának az említett 3. cikk 2. pontjában meghatározott okát alkalmazni.

      (1)  HL C 220., 2009.9.12.


title: C-259/07. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – 2005/51/EK irányelv – Közbeszerzés – Közbeszerzési eljárások – Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)

text:
               29.3.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 79/9

         A Bíróság (hatodik tanács) 2008. január 31-i ítélete – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Svéd Királyság
   (C-259/07. sz. ügy) (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2005/51/EK irányelv - Közbeszerzés - Közbeszerzési eljárások - Az előírt határidőn belüli átültetés elmaradása)
   (2008/C 79/15)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Kukovec és K. Nyberg meghatalmazottak)

      Alperes: Svéd Királyság (képviselő: A. Falk meghatalmazott)
   Tárgy
   Tagállami kötelezettségszegés – A közbeszerzésről szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv XX. mellékletének, valamint a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv VIII. mellékletének módosításáról szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/51/EK irányelvnek (HL L 257., 127. o.) való megfeleléshez szükséges rendelkezések előírt határidőn belüli elfogadásának elmaradása.
   Rendelkező rész

               1)

               A Svéd Királyság – mivel az előírt határidőn belül nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen a közbeszerzésről szóló 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv XX. mellékletének, valamint a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv VIII. mellékletének módosításáról szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/51/EK irányelvnek – nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság a Svéd Királyságot kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 183., 2007.8.4.


title: F-31/09. sz. ügy: 2009. március 26-án benyújtott kereset — Noël kontra Tanács

text:
               6.6.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 129/22

         2009. március 26-án benyújtott kereset — Noël kontra Tanács
   (F-31/09. sz. ügy)
   2009/C 129/38
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Isabelle Noël (Rosières-Saint-André, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa

      A jogvita tárgya és leírása

   A felperest próbaidős tisztviselővé kinevező határozat megsemmisítése annyiban, amennyiben az őt a szakmai előmenetel AST 1–7 beosztástípusába sorolja be.

      Kereseti kérelmek

               —

               A Közszolgálati Törvényszék semmisítse meg a felperest próbaidős tisztviselővé kinevező 2006. november 13-i határozatot annyiban, amennyiben az őt a szakmai előmenetel AST 1–7 beosztástípusába sorolja be;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék az Európai Unió Tanácsát kötelezze a költségek viselésére.


title: A Bíróság ítélete (negyedik tanács) 2004. október 28-án a C-460/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország ügyben (Tagállami kötelezettségszegés – 2000/53/EK irányelv – Elhasználódott járművek – Átültetés elmulasztása)

text:
               8.1.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 6/16

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (negyedik tanács)
   2004. október 28-án
   a C-460/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország ügyben (1)

   (Tagállami kötelezettségszegés - 2000/53/EK irányelv - Elhasználódott járművek - Átültetés elmulasztása)
   (2005/C 6/29)
   Az eljárás nyelve: angol
   A C-460/03. sz. Európai Közösségek Bizottsága (meghatalmazott: X. Lewis és M. Konstantinidis), kontra Írország (meghatalmazott: D. O'Hagan) ügyben, az EK 226. cikke alapján 2003. október 31-én benyújtott kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset tárgyában, a Bíróság (negyedik tanács), tagjai J. N. Cunha Rodrigues, a negyedik tanács elnökeként eljárva, Juhász E. és E. Levits (előadó bíró), bírák, főtanácsnok: M. Poiares Maduro, hivatalvezető: R. Grass, 2004. október 28-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Mivel nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy eleget tegyen az elhasználódott járművekről szóló, 2000. szeptember 18-i 2000/53/EK parlamenti és tanácsi irányelvnek, Írország nem teljesítette a fenti irányelv és különösen annak 10. cikk (1) bekezdése alapján fennálló kötelezettségeit.

               2)

               A Bíróság kötelezi Írországot a költségek viselésére.

      (1)  HL C 304., 2003.12.13.


title: C-251/11. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2012. március 8-i ítélete (a Tribunal administratif de Rennes (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Martial Huet kontra Université de Bretagne Occidentale (Szociálpolitika — 1999/70/EK irányelv — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás — 5. szakasz, 1. pont — Egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések — Az ilyen szerződések visszaélésszerű használatának megelőzésére irányuló intézkedések — Az utolsó, határozott időre szóló szerződés átalakítása határozatlan időre szóló szerződéssé — Az utolsó, határozott időre szóló szerződés fő kikötéseinek azonos tartalommal történő átvételére vonatkozó kötelezettség)

text:
               28.4.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 126/3

         A Bíróság (hatodik tanács) 2012. március 8-i ítélete (a Tribunal administratif de Rennes (Franciaország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Martial Huet kontra Université de Bretagne Occidentale
   (C-251/11. sz. ügy) (1)

   (Szociálpolitika - 1999/70/EK irányelv - Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodás - 5. szakasz, 1. pont - Egymást követő, határozott időre szóló munkaszerződések - Az ilyen szerződések visszaélésszerű használatának megelőzésére irányuló intézkedések - Az utolsó, határozott időre szóló szerződés átalakítása határozatlan időre szóló szerződéssé - Az utolsó, határozott időre szóló szerződés fő kikötéseinek azonos tartalommal történő átvételére vonatkozó kötelezettség)
   2012/C 126/04
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Tribunal administratif de Rennes

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Martial Huet

      Alperes: Université de Bretagne Occidentale

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Tribunal administratif de Rennes — Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv értelmezése (HL L 175., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 368. o.) — Egymást követő, határozott időtartamra szóló szerződések a közszférában — A határozatlan időtartamra szóló szerződéssé való átalakításkor az utolsó határozott időtartamra szóló szerződés fő kikötéseinek azonos tartalommal történő átvételére vonatkozó kötelezettség — Egyenértékűség elve és a korábbi védelem szintje megőrzésének elve.

      Rendelkező rész

   Az ESZSZ, az UNICE és a CEEP által a határozott ideig tartó munkaviszonyról kötött keretmegállapodásról szóló, 1999. június 28-i 1999/70/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a határozott ideig tartó munkaviszonyról szóló, 1999. március 18-án kötött keretmegállapodás 5. szakaszát úgy kell értelmezni, hogy valamely tagállam, amely a nemzeti jogában előírja a határozott időre szóló szerződések határozatlan időre szóló szerződéssé való átalakítását abban az esetben, ha a határozott időre szóló szerződések elérnek bizonyos időtartamot, nem köteles előírni a korábbi szerződésben szereplő fő kikötések azonos tartalommal történő átvételét a határozatlan időre szóló szerződésben. Mindazonáltal annak érdekében, hogy ne sérüljenek az 1999/70 irányelvben kitűzött célok és ezen irányelv hatékony érvényesülése, e tagállamnak ügyelnie kell arra, hogy a határozott időre szóló szerződések határozatlan időre szóló szerződéssé való átalakítása ne járjon a korábbi szerződés fő kikötéseinek az érdekelt személy számára összességében kedvezőtlen irányú, lényeges megváltoztatásával, ha e személy tevékenységének célja és munkakörének jellege változatlan marad.

      (1)  HL C 238., 2011.8.13.


title: C-39/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen a Svéd Királyság által 2005. február 2-án benyújtott fellebbezés

text:
               30.4.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/13

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen a Svéd Királyság által 2005. február 2-án benyújtott fellebbezés
   (C-39/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 106/27)
   Az eljárás nyelve: angol
   A Svéd Királyság, képviseli: K. Wistrand, meghatalmazotti minőségben, 2005. február 2-án fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (ötödik tanács) a T-84/03. (1) sz. Maurizio Turco (támogatták: a Finn Köztársaság, a Dán Királyság és a Svéd Királyság) kontra az Európai Unió Tanácsa (támogatták: Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága és az Európai Közösségek Bizottsága) ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               1.

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-84/03. sz. Maurizio Turco kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben 2004. november 23-án hozott ítélete rendelkező részének 1. pontját;

               2.

               semmisítse meg a Tanács 2002. december 19-i határozatát abban a részében, amely a Tanács jogi szolgálatának jogi véleményéhez való hozzáférésre vonatkozik és

               3.

               kötelezze a Tanácsot a Svéd Királyságnak a Bíróság előtti eljárása során felmerülő költségei viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek:
   A svéd kormány előadja, hogy álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság megsértette a közösségi jogot a fellebbezéssel érintett ítéletében.
   Az Elsőfokú Bíróság kimondta egyrészt, hogy az intézmények feladata minden egyes esetben annak értékelése, hogy az a dokumentum, amelynek nyilvánosságra hozatalát kérik, valóban az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK (2) európai parlamenti és tanácsi rendeletben („nyitottsági rendelet”) foglalt kivételek közé tartozik-e.
   Másrészt, az Elsőfokú Bíróság helyben hagyta a Tanácsnak azt a következtetését, hogy általánosan szükséges a jogalkotással kapcsolatos jogi vélemények bizalmas jellegének megőrzése. A Tanács ezt azzal indokolta egyrészt, hogy az ilyen típusú dokumentumok nyilvánosságra hozatala kétségeket ébreszthetne a kérdéses jogszabály jogszerűségével kapcsolatosan, másrészt pedig, hogy a Tanács jogi szolgálata jogi véleményei függetlenségének megőrzése védelmet érdemlő érdek. Ennek alapján az Elsőfokú Bíróság azt állapította meg, hogy a Tanács nem követett el értékelési hibát azzal, hogy a nyitottsági rendelet 4. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésében foglalt kivétel alapján megtagadta a jogi véleményhez való hozzáférést.
   A svéd kormány álláspontja szerint ez a végkövetkeztetés összeegyeztethetetlen a nyilvánosságra hozatal kérdésének a konkrét dokumentum tartalma alapján való vizsgálatára vonatkozó kötelezettséggel. Az Elsőfokú Bíróság megállapítása ily módon megsértette a közösségi jogot.

      (1)  HL C 112., 2003.5.10., 38. o.

      (2)  HL L 145., 2001.5.31., 43. o.


title: T-293/08. sz. ügy: 2008. július 24-én benyújtott kereset – BASF Plant Science és társai kontra Bizottság

text:
               25.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 272/28

         2008. július 24-én benyújtott kereset – BASF Plant Science és társai kontra Bizottság
   (T-293/08. sz. ügy)
   (2008/C 272/55)
   Az eljárás nyelve: angol
   Felek

      Felperesek: BASF Plant Science GmbH (Ludwigshafen, Németország), Plant Science Sweden AB (Svalöv, Svédország), Amylogene HB (Svalöv, Svédország) és BASF Plant Science Holding GmbH (Ludwigshafen, Németország) (képviselők: D. Waelbroeck ügyvéd, U. Zinsmeister ügyvéd, és D. Slater solicitor)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a jelen kereset elfogadható és megalapozott;

               —

               állapítsa meg, hogy a Bizottság, mivel nem hozta meg a 2001. március 12-i 2001/18/EK irányelv 18. cikkében, és az 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat 5. cikkében előírt, szükséges intézkedéseket, és nem fogadta el az Amflora-határozatot, nem teljesítette az e cikkekből eredő kötelezettségeit; másodlagosan

               —

               semmisítse meg az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság részére „az antibiotikumoknak ellenálló jelzőgéneknek a genetikailag módosított növényekben jelzőgénekként történő felhasználására vonatkozó” konszolidált véleményre megbízatást adó, és az Amflora-határozat elfogadásához vezető eljárás felfüggesztését elrendelő 2008. május 14-i bizottsági határozatot, melyet a felperesekkel a 2008. május 19-i levélben közöltek;

               —

               rendelje el a kérelmezett pervezető intézkedéseket;

               —

               az alperest kötelezze a jelen eljárásban felmerült valamennyi költség és kiadás viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperesek állítása szerint a Bizottság azáltal, hogy nem hozott határozatot a 2001/18/EK irányelv (1) szerinti, a genetikailag módosított burgonya (Amflora burgonya) ipari célokból történő forgalomba hozatalának engedélyezése iránti kérelem tárgyában, nem teljesítette az említett irányelv 18. cikkének (1) bekezdéséből, valamint az 1999/468/EK tanácsi határozat (komitológiai határozat) (2) 5. cikkének (6) bekezdéséből eredő kötelezettségeit, és ezáltal az EK 232. cikk értelmében elmulasztotta a döntéshozatalt.
   A felperesek álláspontja szerint a Bizottság azon kötelezettségét, hogy a 2001/18/EK irányelvben megállapított határidőn belül határozatot hozzon, számos tényező megerősíti, nevezetesen a) az intézmények közötti egyensúly fenntartásának a szükségessége b) a Bizottság kérelme jogalapjának a további vizsgálata, és c) a közösségi jog általános elvei.
   A felperesek azonban azzal érvelnek, hogy amennyiben a Bíróság megállapítja, hogy a Bizottságnak a 2008. május 19-i levele a Bizottság állásfoglalásának minősül, és a felperesek intézményi mulasztás megállapítása iránti keresete így elfogadhatatlan, a felperesek másodlagosan azt kérik, hogy a Bíróság semmisítse meg a 2008. május 14-i azon bizottsági határozatot, amely az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak megbízatást adott konszolidált vélemény elfogadására, és elrendelte az ötödik tudományos vizsgálat felfüggesztését, és amely a megtámadott határozat elfogadásához vezetett.
   A felperesek álláspontja szerint a Bizottság a megtámadott határozat elfogadásával, és így az Amflora-határozat elfogadásának további késleltetésével megsértette a 2001/18 irányelv 18. cikkének (1) bekezdését, és a komitológiai határozat 5. cikke (6) bekezdésének harmadik albekezdését, amelyek szerint az Amflora-határozatot a közösségi eljárás kezdetétől számított 120 napon belül el kellett fogadni, továbbá megsértette az arányosságnak, a gondos ügyintézésnek, a bizalomvédelemnek, a jogbiztonságnak, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának a közösségi jogi alapelveit.

      (1)  A géntechnológiával módosított szervezetek környezetbe történő szándékos kibocsátásáról és a 90/220/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 106., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 77. o.).

      (2)  A Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (HL 1999., C 184., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 124. o.).


title: T-177/11. sz. ügy: A Törvényszék 2011. augusztus 30-i végzése — PASP és társai kontra Tanács

text:
               15.10.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/10

         A Törvényszék 2011. augusztus 30-i végzése — PASP és társai kontra Tanács
   (T-177/11. sz. ügy) (1)

   2011/C 305/12
   Az eljárás nyelve: francia
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 145., 2011.5.14.


title: C-439/10. sz. ügy: A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2010. szeptember 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SC DRA SPEED SRL kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 328/13

         A Curtea de Apel Bacău (Románia) által 2010. szeptember 13-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SC DRA SPEED SRL kontra Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (C-439/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 328/24
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Curtea de Apel Bacău

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SC DRA SPEED SRL

      Alperesek: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 110. cikk első bekezdésével (korábban EK 90. cikk), amelynek értelmében a tagállamok sem közvetlenül, sem közvetve nem vetnek ki más tagállamok termékeire a hasonló hazai termékre közvetlenül vagy közvetve kivetett adónál magasabb belső adót, ellentétes-e az 50/2008. sz. sürgősségi rendeletben rögzített jellemzőkkel rendelkező gépjárműveket sújtó környezetszennyezési adó bevezetése, amely adót a valamely tagállam területén történő első nyilvántartásba vétel alkalmával vetik ki, és amely adó a más tagállamokból származó termékekre kivetett belső adónak minősülhet, tekintettel arra, hogy ezen adót nem kell megfizetni az azonos jellemzőkkel rendelkező, importált használt gépjárműnek Romániában történő újbóli nyilvántartásba vétele alkalmával?

               2.

               A Szerződés 110. cikkének második bekezdésével (korábban EK 90. cikk), amelynek értelmében a tagállamok nem vetnek ki más tagállamok termékeire olyan természetű belső adót, amely más termékek közvetett védelmét szolgálja, ellentétes-e az 50/2008. sz. sürgősségi kormányrendeletben rögzített jellemzőkkel rendelkező gépjárműveket sújtó környezetszennyezési adó bevezetése, amely adót a valamely tagállam területén történő első nyilvántartásba vétel alkalmával vetik ki, tekintettel arra, hogy a 218/2008. sz. sürgősségi kormányrendelet értelmében mentesül a környezetszennyezési adó megfizetése alól a gépkocsik azon kategóriája, amely megfelel a Romániában gyártott gépkocsik műszaki jellemzőinek?


title: T-500/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. február 9-i végzése — Németország kontra Bizottság

text:
               24.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/29

         A Törvényszék 2012. február 9-i végzése — Németország kontra Bizottság
   (T-500/11. sz. ügy) (1)

   2012/C 89/50
   Az eljárás nyelve: német
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 355., 2011.12.3.


title: C-224/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (kilencedik tanács) T-226/12. sz., Lidl Stiftung & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen a Lidl Stiftung & Co. KG által 2014. május 7-én benyújtott fellebbezés

text:
               25.8.2014

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/17

         A Törvényszék (kilencedik tanács) T-226/12. sz., Lidl Stiftung & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. február 27-én hozott ítélete ellen a Lidl Stiftung & Co. KG által 2014. május 7-én benyújtott fellebbezés
   (C-224/14. P. sz. ügy)
   2014/C 282/23
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Lidl Stiftung & Co. KG (képviselők: M. Wolter, M. Kefferpütz, A. K. Marx ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék 2014. február 27-én hozott ítéletét (T-226/12. sz. ügy);

               —

               abban az esetben, ha a fellebbezést megalapozottnak találja, helyezze hatályon kívül az OHIM első fellebbezési tanácsának 2012. március 21-i határozatát (R 2380/2010-1. sz. ügy), ahogyan azt a Törvényszék előtti eljárásban kérték;

               —

               az OHIM-ot mint a Törvényszék előtti eljárás alperesét kötelezze a Törvényszék előtti eljárásban és a fellebbezési eljárásban felmerült költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Fellebbezési kérelmében a Lidl Stiftung & Co. KG a megtámadott ítélettel szemben három jogalapra hivatkozik:

               1)

               a közösségi védjegyrendelet (1) 42. cikke (2) és (3) bekezdésének megsértése, valamint a közösségi védjegyrendelet végrehajtásáról szóló rendelet (2) 22. szabálya (3) és (4) bekezdésének megsértése, mivel a Törvényszék tévesen értelmezte az ellentartott védjegy e rendelkezések értelmében vett tényleges használatának bizonyítására vonatkozó követelményeket;

               2)

               a közösségi védjegyrendelet 15. cikke (1) bekezdésének megsértése, annak 42. cikke (2) és (3) bekezdésével összefüggésben, mivel a Törvényszék tévesen értelmezte az ellentartott védjegy lajstromozott alaktól eltérő formában történő használatának a rendelet 15. cikke (1) bekezdése értelmében vett tényleges használatnak való minősülésére alkalmazandó követelményeket;

               3)

               a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének megsértése, mivel a Törvényszék tévesen értelmezte az összetéveszthetőség értékelésére vonatkozó követelményeket.

         A főbb érvek a következőképpen foglalhatók össze:
   Az 1. jogalapot illetően, a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a fellebbezési tanács három régebbi fotót, és néhány számlát olyan – szilárd és objektív – bizonyítékoknak minősített, amelyek elegendőek az ellentartott védjegy tényleges használatának bizonyítására, különösen a használat jellegét illetően.
   A 2. jogalapot illetően, a Törvényszék figyelmen kívül hagyta a közösségi védjegyrendelet 15. cikke (1) bekezdésének kivételes jellegét, amely rendelkezést a jogbiztonság és a kiszámíthatóság érdekében szigorúan és megszorítóan kell értelmezni, és amely szerint a védjegy elemeit annak lajstromozott formájának megfelelően kell értékelni. A Törvényszék így tévesen alkalmazta a jogot, amikor helybenhagyta a fellebbezési tanács azon megállapítását, hogy a védjegy használt formája tényleges használatnak minősül, mivel az nem változtatott az ellentartott védjegy lajstromozott alakjának megkülönböztető képességén, hiszen a fellebbezési tanács nem vette figyelembe az ellentartott védjegy valamennyi elemét.
   A 3. jogalapot illetően, a Törvényszék tévesen értelmezte a közösségi védjegyrendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját, mivel a fellebbezési tanácsnak a megjelölések hasonlóságával és az összetéveszthetőséggel kapcsolatos megállapításainak értékelése során nem vette kellőképpen figyelembe azt, hogy először is, a jelen esetben az érintett közönség figyelmének szintje elég magas, másodszor, hogy az átlagos fogyasztó a védjegyet általában egészében észleli és nem vizsgálja annak egyes elemeit külön-külön, harmadszor pedig, hogy a megjelölések hasonlóságának értékelése csak akkor végezhető el kizárólag a domináns elem alapján, ha a védjegy többi eleme elhanyagolható. Ha e szempontokat megfelelőképpen figyelembe vette volna, akkor az összetéveszthetőség fennállása nem lett volna megállapítható.
   Így, mivel a megtámadott ítélet nincs összhangban a közösségi védjegyrendelet rendelkezéseivel, a Lidl Stiftung & Co. KG annak hatályon kívül helyezését kéri.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78, 1. o.)

      (2)  A közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13-i 2868/95/EK bizottsági rendelet (HL 1995., L 303., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.)


title: T-188/09. sz. ügy: A Törvényszék 2011. november 15-i végzése — Galileo International Technology kontra OHIM — Residencias Universitarias (GALILEO) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — A felszólalás visszavonása — Okafogyottság” )

text:
               28.1.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 25/51

      A Törvényszék 2011. november 15-i végzése — Galileo International Technology kontra OHIM — Residencias Universitarias (GALILEO)
      (T-188/09. sz. ügy) (1)

      (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - A felszólalás visszavonása - Okafogyottság)
      (2012/C 25/100)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (képviselők: M. Blair és K. Gilbert solicitors)

         Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: O. Mondéjar Ortuño meghatalmazott)

         A másik a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Residencias Universitarias, SA (Valencia, Spanyolország)

         Az ügy tárgya

      Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Residencias Universitarias, SA és a Galileo International Technology LLC közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2009. február 19-én hozott határozata (R 471/2005-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         A végzés rendelkező része

                  1.

                  A keresetről már nem szükséges határozni.

                  2.

                  A felperes maga viseli a saját költségeit, valamint az alperes részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 180., 2009.8.1.


title: C-207/09. sz. ügy: 2009. június 9-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Szlovák Köztársaság

text:
               29.8.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 205/20

         2009. június 9-én benyújtott kereset — Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Szlovák Köztársaság
   (C-207/09. sz. ügy)
   2009/C 205/35
   Az eljárás nyelve: szlovák

      Felek

      Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: K. Simonsson és A. Tokár meghatalmazottak)

      Alperes: Szlovák Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy a Szlovák Köztársaság — mivel a 94/57/EK irányelv (1) 2. és 4. cikke értelmében el nem ismert szervezetek bevonásával végezte el az ezen irányelv 3. cikkében előírt ellenőrzéseket és felügyeleti szemléket — nem teljesítette az e cikkből eredő kötelezettségeit.

               —

               A Bíróság a Szlovák Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A Szlovák Köztársaság olyan szervezeteket vett igénybe, amelyek nem minősülnek a 94/57/EK irányelv értelmében vett elismert társaságoknak, és — a Bizottság rendelkezésére álló információk alapján — nem vonta vissza az e szervezeteknek adott felhatalmazást. Ezenkívül, mivel a Szlovák Köztársaság nem hozott létre olyan szabályozási keretet, amely alkalmas annak a jövőre nézve való megakadályozására, hogy esetlegesen el nem ismert társaságok kapjanak felhatalmazást, fennáll a veszélye annak, hogy a 94/57/EK irányelv téves alkalmazásának — a jelen kereset tárgyát képezőhöz hasonló — esetei megismétlődnek.

      (1)  A hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerhajózási igazgatás vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 1994. november 22-i 94/57/EK tanácsi irányelv (HL L 319., 1994.12.12., 20. o., magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 2. kötet, 230. o.)


title: C-382/08. sz. ügy: Az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Ausztria) által 2008. augusztus 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Michael Neukirchinger kontra Bezirkshauptmannschaft Grieskierchen

text:
               8.11.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 285/26

         Az Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Ausztria) által 2008. augusztus 25-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Michael Neukirchinger kontra Bezirkshauptmannschaft Grieskierchen
   (C-382/08. sz. ügy)
   (2008/C 285/42)
   Az eljárás nyelve: német
   A kérdést előterjesztő bíróság
   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
   Az alapeljárás felei

      Felperes: Michael Neukirchinger

      Alperes: Bezirkshauptmannschaft Grieskierchen
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 49. és azt követő cikkeit, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti jogszabály, amely egy másik tagállamban letelepedett és az e tagállam jogrendje szerint kiadott, kereskedelmi célú hőlégballonutak [németországi] lebonyolításhoz szükséges engedéllyel rendelkező személytől ausztriai hőlégballonutak lebonyolításához belföldi székhelyet vagy lakóhelyet követel meg (a légiközlekedésről szóló osztrák törvény [Luftfahrtgesetz, [omissis] BGBl. 253/1957. sz., utoljára módosította: BGBl. I 83/2008. sz.] 106. §-a)?

               2.

               Úgy kell-e értelmezni az Európai Közösség létrehozásáról szóló szerződés 49. és azt követő cikkeit, hogy azokkal ellentétes egy olyan nemzeti jogszabály, amelynek értelmében egy másik tagállamban letelepedett és annak jogrendje szerint kiadott, kereskedelmi célú hőlégballonutak lebonyolításhoz szükséges engedéllyel rendelkező személynek hőlégballonutak valamely más tagállambeli lebonyolításához további engedélyt kell szereznie, amely kiadásának feltételei végeredményben tartalmilag megegyeznek a származási országban már kiadott engedély kiadásának feltételeivel, azonban azzal a további feltétellel egészülnek ki, hogy a kérelmezőnek belföldi (itt: ausztriai) székhellyel vagy lakóhellyel is rendelkeznie kell?

               3.

               Ellentétes-e a légiközlekedésről szóló törvény 104. §-ával és 106. §-ával együttesen értelmezett 102. §-a az EK 49. cikkel, ha a Németországban letelepedett engedélyessel szemben az engedély szerinti tevékenységének gyakorlása miatt büntető jellegű közigazgatási eljárást indítanak, és ezáltal a piacra jutását megakadályozzák? Mindezt tekintettel arra, hogy a légiközlekedésről szóló törvény 106. §-ának (1) bekezdése értelmében ilyen engedély és üzemeltetési engedély külön telephely és/vagy lakóhely, valamint a Németországban már lajstromba vett hőlégballon osztrák átlajstromozása nélkül nem szerezhető.


title: T-335/06. sz. ügy: 2006. november 22–én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság

text:
               30.12.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 326/79

         2006. november 22–én benyújtott kereset – Olaszország kontra Bizottság
   (T-335/06. sz. ügy)
   (2006/C 326/160)
   Az eljárás nyelve: olasz
   Felek

      Felperes: Olasz Köztársaság (képviselő: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek

               —

               Az Elsőfokú Bíróság állapítsa meg, hogy a Bizottság intézményi mulasztást követett el azzal, hogy az EK 232. cikk alapján történt felkérés ellenére jogszerűtlenül elmulasztotta a 2777/75/EGK rendelet 14. cikke szerinti rendkívüli intézkedés foganatosítását a baromfihúspiac támogatására 1999 decembere és 2003 szeptembere között a madárinfluenza által érintett, és a szabad mozgást korlátozó állatorvosi intézkedések tárgyát képező zónákban történő elhelyezés lehetetlensége miatt elpusztított csibék vonatkozásában;

               —

               az Elsőfokú Bíróság az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   Az Olasz Köztársaság kormánya az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága előtt keresetet nyújtott be intézményi mulasztás megállapítása iránt, miszerint az Európai Bizottság elmulasztotta az olasz tojáspiac támogatását célzó rendkívüli intézkedések foganatosítását.
   Keresete alátámasztásául az olasz kormány az alábbi érvekre hivatkozik:

               1)

               Az EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében foglalt, a közösségi termelők hátrányos megkülönböztetésének tilalmára vonatkozó elv megsértése, amennyiben Olaszország esetében a piac támogatását célzó rendkívüli intézkedéseket csak a tojáspiac vonatkozásában foganatosították, és a baromfihúspiac vonatkozásában megtagadták a hasonló intézkedéseket, minek következtében a holland tenyésztőkhöz viszonyítva hátrányosan különböztették meg az olasz baromfitenyésztőket, és következésképpen megsértették az EK 34. cikk (2) bekezdésének második albekezdését a baromfihúspiac vonatkozásában;

               2)

               a Bizottság hatáskörrel való visszaélése és nyilvánvaló értékelési hibája, mivel azáltal, hogy megtagadta az elhelyezés lehetetlensége miatt elpusztított naposcsibék vonatkozásában is a piac támogatását célzó rendkívüli intézkedések foganatosítását, túllépte a baromfihús piacának közös szervezéséről szóló alaprendelet által ráruházott hatáskörét, és értékelési hibát követett el az olasz baromfihúspiac tekintetében, valamint a rendelkezésére álló, a termelési struktúrára vonatkozó adatok vonatkozásában;

               3)

               a 2777/75 rendelet 14. cikkének megsértése és téves értelmezése, amennyiben a Bizottság részéről az elhelyezés lehetetlensége miatt elpusztított naposcsibék vonatkozásában a piac támogatását célzó, rendkívüli intézkedések foganatosításának indokolatlan megtagadása a 2777/75 rendelet 14. cikkének téves értelmezéséből ered;

               4)

               végül a felperes a gondos ügyintézés, a pártatlanság, a méltányosság és az átláthatóság elvének megsértésére hivatkozik.


title: T-36/16. sz. ügy: A Törvényszék 2017. május 3-i ítélete – Enercon kontra EUIPO – Gamesa Eólica (A zöld színárnyalatai) („Európai uniós védjegy — Törlési eljárás — A zöld színárnyalataiból álló európai uniós védjegy — Feltétlen kizáró ok — A megkülönböztető képesség hiánya — A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja”)

text:
               19.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/23

         A Törvényszék 2017. május 3-i ítélete – Enercon kontra EUIPO – Gamesa Eólica (A zöld színárnyalatai)
   (T-36/16. sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Törlési eljárás - A zöld színárnyalataiból álló európai uniós védjegy - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja”))
   (2017/C 195/31)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Enercon GmbH (Aurich, Németország) (képviselő: S. Overhage, R. Böhm és A. Silverleaf ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtt: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Spanyolország) (képviselő: A. Sanz Cerralbo ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO második fellebbezési tanácsának a Gamesa Eólica és az Enercon közötti törlési eljárással kapcsolatban 2015. október 28-án hozott határozata (R 597/2015-2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               A Törvényszék az Enercon GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 111., 2016.3.29.


title: T-239/17. sz. ügy: 2017. április 25-én benyújtott kereset – Németország kontra Bizottság

text:
               19.6.2017

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 195/40

         2017. április 25-én benyújtott kereset – Németország kontra Bizottság
   (T-239/17. sz. ügy)
   (2017/C 195/54)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: D. Klebs és T. Henze)

      Alperes: Európai Bizottság

      Kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               semmisítse meg az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2017. február 14-i (EU) 2017/264 bizottsági végrehajtási határozat 1. cikkét és mellékletét abban a részében, amelyben a Németországi Szövetségi Köztársaság kifizető ügynöksége, a Hauptzollamt Hamburg-Jonas által az EMGA terhére teljesített kifizetéseket összesen 1 964 861,71 euró erejéig kizárták az uniós költségvetésből;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik:

               1.

               A kamatok kiszámításának és a kamatok bejelentésének hibátlanságára alapított első jogalap
               Az 1290/2005/EK rendelet (1) 31. cikke (1) bekezdése, 32. cikke (5) bekezdése és a 885/2006/EK rendelet (2) 6. cikke h) pontja összefüggő rendelkezéseinek (illetőleg az 1306/2013/EU rendelet (3) 52. cikke (1) bekezdése, 54. cikke (2) bekezdése és a 908/2014/EU végrehajtási rendelet (4) 29. cikke f) pontja összefüggő rendelkezéseinek) megsértése, mivel a kiadásokat kizárták a finanszírozásból, jóllehet a német hatóságok valamennyi, a szóban forgó időszakban irányadó rendelkezést tiszteletben tartották, így különösen a kamatokat (az 1233/2007/EK rendelettel (5) módosított) 885/2006/EK rendelet alapján, a III. táblázatban szereplő érvényes előírásoknak megfelelően számították ki és jelentették be.

               2.

               A második, a határozat indokolásának hiányára alapított jogalap
               Az EUMSZ 296. cikk (2) bekezdésének megsértése, mivel a Bizottság nem indokolta meg megfelelően és ellentmondásmentesen, hogy az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke (1) bekezdése, 32. cikke (5) bekezdése és az 1233/2007/EK rendelettel módosított 885/2006/EK rendelet 6. cikke h) pontja összefüggő rendelkezéseinek miért kellene maga után vonnia a tagállamok azon kötelezettségét, hogy – az 1233/2007/EK rendelettel módosított 885/2006/EK rendelet szerinti III. táblázatban szereplő exportvisszatérítésekkel kapcsolatos szabálytalanságok keretében –, a behajtott összegeket és azok kamatait, még a kamatok meghatározása előtt (a kamatokra vonatkozó igény fennállása ebben a tekintetben nem vitatott) már a 2006–2008. évek során egy közös sorban megjelöljék. A Bizottság egyébiránt nem indokolta meg megfelelően és ellentmondásmentesen, hogy konkrétan miből áll a kulcsfontosságú ellenőrzési kötelezettség megsértése.

               3.

               A harmadik, az 1290/2005/EK rendelet 31. cikkének (4) bekezdése szerinti határidő lejártára alapított jogalap
               Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke (4) bekezdése a) pontjának és az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke (4) bekezdése a) pontjának megsértése, mivel a Bizottság a kifogásait (a kamatok kiszámítása és bejelentése, valamint a kulcsfontosságú ellenőrzések elmulasztása tekintetében), amelyekre a kiadások kizárását alapozta, nem közölte joghatályosan, írásban a kiadások megvalósulását követő 24 hónapon belül.

               4.

               A negyedik, az eljárás túlzott időtartamára alapított jogalap
               Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikkének, valamint a 885/2006/EK rendelet 11. cikkének és az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkének, valamint a 908/2014/EU végrehajtási rendelet 34. cikkének a közigazgatási eljárások észszerű határidőben való lefolytatására vonatkozó általános jogelvvel összefüggésben történő megsértése, továbbá a védelemhez való jog megsértése, mivel a Bizottság eljárásának időtartama túlzottan hosszú volt.

               5.

               Az ötödik, az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap
               Az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke (2) bekezdésének és az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke (2) bekezdésének, valamint az arányosság elvének megsértése, mivel a Bizottság, azáltal hogy az 5 %-os átalánykorrekciót alkalmazott, helytelenül értékelte az esetleges jogsértés jellegét és terjedelmét. Így különösen a Bizottság figyelmen kívül hagyta azt a körülményt, hogy az Uniót valójában nem érte pénzbeli kár, és soha nem állt fenn a károsodás valós veszélye sem, és a felperes (legfeljebb) egy csekély hibát követett el. A Bizottság ezenfelül megsértette az arányosság elvét azáltal, hogy a korrekciót a 2010. évis egyenleg vonatkozásában végezte el, anélkül hogy az bármilyen felismerhető összefüggésben állna a kifogásolt 2006–2008. költségvetési évekkel.

      (1)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (HL 2005. L 201., 1. o.)

      (2)  Az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más testületek akkreditációja és az EMGA és az EMVA számláinak elszámolása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 21-i 885/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 171., 90. o.).

      (3)  A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2017. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.).

      (4)  Az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2014. augusztus 6-i 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 255., 59. o.).

      (5)  Az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más testületek akkreditációja és az EMGA és az EMVA számláinak elszámolása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 885/2006/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. október 22-i 1233/2007/EK bizottsági rendelet (HL 2007. L 279., 10. o.).


title: C-447/16. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Roland Becker kontra Hainan Airlines Co. Ltd

text:
               21.11.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 428/5

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2016. augusztus 11-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Roland Becker kontra Hainan Airlines Co. Ltd
   (C-447/16. sz. ügy)
   (2016/C 428/06)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Roland Becker

      Alperes: Hainan Airlines Co. Ltd

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

   Akkor is az utazás első szakaszának indulási pontja tekintendő-e a 44/2001/EK rendelet (1) 5. cikke 1. pontja b) alpontjának második francia bekezdése szerinti teljesítési helynek a két légi járatot magában foglaló olyan személyszállítás esetén, amelynek során nem töltenek jelentős időt az átszállási repülőtereken, ha a keresettel érvényesített, a 261/2004/EK rendelet (2) 7. cikke szerinti kártalanításhoz való jogot az utazás második szakasza során fellépő zavarra alapítják, és a kereset a szállítási szerződés azon szerződéses partnere ellen irányul, amely nem az első, hanem a második légi járatot üzemeltető légifuvarozó?

      (1)  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL L 12., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.)

      (2)  A visszautasított beszállás és légi járatok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról, és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11-i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.)


title: T-300/11. sz. ügy: A Törvényszék 2012. január 18-i végzése — Otto kontra OHIM — Nalsani (TOTTO)

text:
               17.3.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 80/26

         A Törvényszék 2012. január 18-i végzése — Otto kontra OHIM — Nalsani (TOTTO)
   (T-300/11. sz. ügy) (1)

   2012/C 80/46
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Az ötödik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 238., 2011.8.13.


title: C-358/08. sz. ügy: A House of Lords (Egyesült Királyság) által 2008. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Aventis Pasteur SA kontra OB (anyja képviseli mint litigation friend ) (FC)

text:
               11.10.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 260/11

         A House of Lords (Egyesült Királyság) által 2008. augusztus 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Aventis Pasteur SA kontra OB (anyja képviseli mint litigation friend) (FC)
   (C-358/08. sz. ügy)
   (2008/C 260/19)
   Az eljárás nyelve: angol
   A kérdést előterjesztő bíróság
   House of Lords (Egyesült Királyság)
   Az alapeljárás felei

      Fellebbező: Aventis Pasteur SA

      Ellenérdekű fél a fellebbezési eljárásban: OB
   Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
   Összhangban van-e az európai termékfelelősségi irányelvvel (1) az olyan tagállami szabályozás, amely megengedi, hogy az alperest az irányelv alapján indított perből elbocsássák, és helyette – az irányelv 11. cikke által az igényérvényesítésre biztosított tízéves elévülési idő eltelte után – másikat idézzenek meg, ha az eljárást a tízéves elévülési időn belül kizárólag olyan alperes ellen indították meg, aki nem tartozik az irányelv 3. cikkének hatálya alá?

      (1)  A hibás termékekért való felelősségre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1985. július 25-i 85/374/EGK tanácsi irányelv (HL L 210., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 257. o.).


               28.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 261/19

         Nils Wahl és Miro Prek tanácsokba történő beosztása
   (2006/C 261/36)
   2006. október 9-i általános értekezletén az Elsőfokú Bíróság úgy határozott, hogy Nils Wahl és Miro Prek bírák hivatalba lépését követően az alábbiak szerint módosítja az általános értekezletnek a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló, 2006. július 5-i határozatát:
   A 2006. október 9-től2007. augusztus 31-ig terjedő időszakra beosztásra kerültek:

                  az öt bíróból álló, kibővített első tanácsba:

                           B. Vesterdorf elnök, J.D. Cooke, R. García-Valdecasas, I. Labucka és M. Prek bírák;

                  a három bíróból álló első tanácsba:

                           J.D. Cooke tanácselnök, R. García-Valdecasas, I. Labucka és M. Prek bírák;

                  az öt bíróból álló, kibővített negyedik tanácsba:

                           H. Legal tanácselnök, I. Wiszniewska-Białecka, V. Vadapalas, E. Moavero Milanesi és N. Wahl bírák;

                  a három bíróból álló negyedik tanácsba:

                           H. Legal tanácselnök

                                       a)

                                       V. Vadapalas és N. Wahl bírák

                                       b)

                                       I. Wiszniewska-Białecka és E. Moavero Milanesi bírák


               19.12.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 372/20

         A Fédération internationale de football association (FIFA) 2013. október 4-én benyújtott keresete az EFTA Felügyeleti Hatóság ellen
   (E-21/13. ügy)
   (2013/C 372/09)
   A Fédération internationale de football association (FIFA) – amelynek képviselői Ami Barav, az Angliai és Walesi Ügyvédi Kamara és a Párizsi Ügyvédi Kamara tagja, Peter Dyrberg, a Dániai Ügyvédi Kamara tagja és Damien Reymond, a Párizsi Ügyvédi Kamara tagja, c/o Olswang, 326 Avenue Louise, bte 26, 1050 Brüsszel, Belgium – 2013. október 4-én keresetet nyújtott be az EFTA Bíróságon az EFTA Felügyeleti Hatóság (a továbbiakban: a Hatóság) ellen.
   A felperes a következőket kéri az EFTA-Bíróságtól:

               i.

               semmisítse meg a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az jóváhagyja a FIFA-világbajnokságTM„nem kiemelt” mérkőzéseinek a norvégiai események jegyzékébe történő felvételét;

               ii.

               kötelezze a Hatóságot saját költségeinek, valamint az ezen eljárással kapcsolatban a FIFA oldalán felmerült költségek viselésére.

      Jogi és ténybeli háttér, valamint hivatkozott jogalapok:

               —

               A felperes, a Fédération internationale de football association (FIFA) az EFTA Felügyeleti Hatóság az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv 14. cikkének (2) bekezdése szerinti, 2013. július 16-i 309/13/COL határozatának (a továbbiakban: a megtámadott határozat) megsemmisítését kéri abban a részében, amelyben az jóváhagyja a FIFA-világbajnokságTM döntő szakaszában játszott valamennyi mérkőzés – különösen a döntőn, az elődöntőn és a norvég csapat által játszott mérkőzéseken kívüli mérkőzések (a továbbiakban: „nem kiemelt” mérkőzések) – felvételét a norvégiai eseményeknek a 14. cikk (1) bekezdése alapján összeállított jegyzékébe.

               —

               A FIFA 2013. július 12-én és augusztus 5-én kérte a Hatóságtól a megtámadott határozat közlését. A Hatóság válaszában küldött link arra az internetes adatbázisra mutatott, ahol a határozatot közzétették.

               —

               A FIFA a szervezője és kizárólagos jogtulajdonosa a FIFA-világbajnokságnakTM, amely szerepel a Hatóság által jóváhagyott norvég jegyzékben. A FIFA álláspontja szerint azáltal, hogy a Hatóság jóváhagyta a teljes FIFA-világbajnokságTM – különösen a torna keretében játszott „nem kiemelt” mérkőzések – felvételét az említett jegyzékbe, nyilvánvaló hibát követett el és figyelmen kívül hagyta az EGT-jogot, valamint az EFTA-államok közötti, Felügyeleti Hatóság és Bíróság létrehozásáról szóló megállapodást (a továbbiakban: felügyeleti és bírósági megállapodás).

         A felperes többek között azt állítja, hogy az EFTA Felügyeleti Hatóság:

               —

               megsértette a felügyeleti és bírósági megállapodás 16. cikkét, valamint

               —

               megsértette az audiovizuális médiaszolgáltatásokról szóló irányelv 14. cikkének (2) bekezdését, valamint a felügyeleti és bírósági megállapodás 5. cikke (2) bekezdésének d) pontját azáltal, hogy nem vizsgálta meg kellőképpen a norvégiai intézkedések EGT-joggal való összeegyeztethetőségét.


title: C-602/10. sz. ügy: A Judecătoria Călărași (Románia) által 2010. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SC Volksbank România SA kontra Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

text:
               19.3.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 89/7

         A Judecătoria Călărași (Románia) által 2010. december 21-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — SC Volksbank România SA kontra Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)
   (C-602/10. sz. ügy)
   2011/C 89/13
   Az eljárás nyelve: román

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Judecătoria Călărași

      Az alapeljárás felei

      Felperes: SC Volksbank România SA

      Alperes: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor — Comisariatul Județean pentru Protecția Consumatorilor Călărași (CJPC)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1.

               A 2008/48 irányelv (1) 30. cikkének (1) bekezdése milyen mértékben értelmezhető úgy, hogy megtiltja a tagállamoknak, hogy előírják az irányelvet átültető nemzeti jogszabály alkalmazását a nemzeti jogszabály hatályba lépését megelőzően kötött szerződésekre?

               2.

               Az 50/2010 sürgősségi kormányrendelet 85. §-a (2) bekezdésében foglalt rendelkezések milyen mértékben képezik a 2008/48 irányelv 24. cikkének (1) bekezdésében szabályozott azon közösségi norma megfelelő átültetését, amely előírja a tagállamoknak a hitelmegállapodásokkal kapcsolatos fogyasztói jogviták peren kívüli rendezésére vonatkozó megfelelő és hatékony eljárások létrehozását?

               3.

               A 2008/48 irányelv 22. cikkének (1) bekezdése milyen mértékben értelmezhető úgy, hogy teljes harmonizációt valósít meg a fogyasztói hitelmegállapodások területén, amely harmonizáció nem teszi lehetővé, hogy a tagállamok:

                           3.1.

                           kiterjesszék a 2008/48 irányelvben foglalt szabályok hatályát az irányelv hatálya alól kifejezetten kizárt megállapodásokra (mint például az ingatlanfedezetű jelzáloggal biztosított szerződések vagy valamely ingatlan tulajdonjogára vonatkozó szerződések), vagy

                           3.2.

                           a hitelintézetek számára további kötelezettségeket állapítsanak meg a hitelintézetek által alkalmazható díjfajtákra vagy azokra a referencia-kamatláb típusokra vonatkozóan, amelyekre az átültető nemzeti rendelkezés hatálya alá tartozó fogyasztói hitelmegállapodásokban szereplő változó kamatláb utalhat?

                     A 3. kérdésre adandó nemleges válasz esetén milyen mértékben értelmezhetők általában a szolgáltatások és a tőke szabad mozgásának elvei és különösen az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 56., 58. cikke és 63. cikkének (1) bekezdése úgy, hogy a tagállamok nem hozhatnak a hitelintézetek vonatkozásában olyan intézkedéseket, amelyek megtiltják a fogyasztói hitelmegállapodásokban olyan banki megbízási díjak alkalmazását, amelyek nem szerepelnek a megengedett díjak jegyzékében anélkül, hogy e megengedett díjakat a szóban forgó tagállam jogszabályai meghatároznák?

      (1)  A fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 133., 66. o.).


title: C-455/06. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2008. november 25-i ítélete (a College van Beroep voor het bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Heemskerk BV, Firma Schaap kontra Productschap Vee en Vlees (615/98/EK, 1254/1999/EK és 800/1999/EK rendeletek – 91/628/EGK irányelv – Export-visszatérítések – A szarvasmarhák szállítás közbeni védelme – Tagállami közigazgatási szerv annak eldöntésére irányuló hatásköre, hogy a hivatalos állat-egészségügyi nyilatkozattal szemben az állatokat szállító eszköz nem felel meg a közösségi rendelkezéseknek – A tagállami bíróságok hatásköre – A közösségi jogon alapuló jogalapok hivatalból történő vizsgálata – A reformatio in peius tilalmát előíró nemzeti jogszabály)

text:
               21.3.2009

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 69/4

         A Bíróság (nagytanács) 2008. november 25-i ítélete (a College van Beroep voor het bedrijfsleven [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Heemskerk BV, Firma Schaap kontra Productschap Vee en Vlees
   (C-455/06. sz. ügy) (1)

   (615/98/EK, 1254/1999/EK és 800/1999/EK rendeletek - 91/628/EGK irányelv - Export-visszatérítések - A szarvasmarhák szállítás közbeni védelme - Tagállami közigazgatási szerv annak eldöntésére irányuló hatásköre, hogy a hivatalos állat-egészségügyi nyilatkozattal szemben az állatokat szállító eszköz nem felel meg a közösségi rendelkezéseknek - A tagállami bíróságok hatásköre - A közösségi jogon alapuló jogalapok hivatalból történő vizsgálata - A reformatio in peius tilalmát előíró nemzeti jogszabály)
   (2009/C 69/05)
   Az eljárás nyelve: holland
   A kérdést előterjesztő bíróság
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Az alapeljárás felei

      Felperesek: Heemskerk BV, Firma Schaap

      Alperes: Productschap Vee en Vlees
   Tárgy
   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Az élő szarvasmarhafélék szállítás közbeni kíméletével kapcsolatos export-visszatérítési előírások alkalmazására vonatkozó különleges részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. március 18-i 615/98/EK bizottsági rendelet (HL L 82, 19. o.) 2. cikke (2) bekezdésének, az állatok szállítás közbeni védelméről, valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. november 19-i 91/628/EGK tanácsi irányelv (HL L 340., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás, 3. fejezet, 12. kötet, 133. o.), a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi irányelv (HL L 160., 21. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 339. o.) 33. cikke (9) bekezdésének, és a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 102., 11. o.; magyar nyelvű különkiadás, 3. fejezet, 25. kötet, 129. o.) értelmezése – Egy tagállam közigazgatási hatóságának arra irányuló hatásköre, hogy a hatósági állatorvos igazolásától eltérően úgy határozzon, hogy a szállítási eszköz nem felel meg a közösségi előírásoknak – Az érintett tagállamban érvényes követelmények vagy az élőállatokat szállító hajó lobogója államának követelményei alapján történő értékelés – A tagállamok bíróságainak hatásköre
   Rendelkező rész

               1)

               Az élő szarvasmarhafélék szállítás közbeni kíméletével kapcsolatos export-visszatérítési előírások alkalmazására vonatkozó különleges részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. március 18-i 615/98/EK bizottsági rendeletet és különösen ennek 1. cikkét, valamint 5. cikkének (3) és (7) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az export-visszatérítések területén hatáskörrel rendelkező hatóság jogosult úgy dönteni, hogy az állatok szállítását nem az 1995. június 29-i 95/29/EK tanácsi irányelvvel módosított, az állatok szállítás közbeni védelméről, valamint a 90/425/EGK és a 91/496/EGK irányelv módosításáról szóló, 1991. november 19-i 91/628/EGK tanácsi irányelv rendelkezéseinek megfelelően hajtották végre, annak ellenére, hogy a hivatkozott rendelet 2. cikke (3) bekezdésének alkalmazásával a hatósági állatorvos tanúsította, hogy e szállítmány megfelelt ezen irányelv rendelkezéseinek. E hatóság e következtetésre az állatok egészségi állapotára vonatkozó olyan objektív tényezők alapján juthat, amelyek alkalmasak arra, hogy az exportőr által benyújtott dokumentumokat kétségbe vonják, kivéve ha adott esetben az exportőr bizonyítja, hogy az illetékes hatóság által a 95/29 irányelvvel módosított 91/628 irányelv be nem tartásának megállapítása céljából hivatkozott bizonyítékok nem relevánsak.

               2)

               Ha a lobogó szerinti tagállam egy hajónak egy bizonyos területén engedélyezte állatok szállítását, a kivitel szerinti tagállam illetékes hatóságának ezen engedélyre kell támaszkodnia annak értékelése során, hogy az állatok hajón történő szállítása az állatok kíméletére vonatkozó közösségi rendelkezések tiszteletben tartásával történt-e.

               3)

               A marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendelet 33. cikkének (9) bekezdése szerinti „a közösségi állatvédelmi előírások betartása” fordulatot úgy kell értelmezni, hogy ha megállapításra kerül, hogy a 95/29 irányelvvel módosított 91/628 irányelv melléklete VI. fejezetének 47B. pontjában előírt, a rakodási sűrűségre vonatkozó közösségi követelményeket nem tartották tiszteletben az állatok szállítása során, főszabály szerint azt a következtetést kell levonni, hogy e rendelkezéseket az élőállat-szállítmány összessége vonatkozásában nem tartották tiszteletben.

               4)

               A közösségi jog nem kötelezi a nemzeti bíróságot arra, hogy hivatalból alkalmazzon egy közösségi rendelkezést, amennyiben ezen alkalmazás következtében megsértené a reformatio in peius tilalmának a releváns nemzeti jogban rögzített elvét.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.