title: C-372/11. P. sz. ügy: A Törvényszék (hatodik tanács) T-489/08. sz., Power-One Italy SpA kontra Európai Bizottság ügyben 2011. május 24-én hozott végzése ellen a Power-One Italy SpA által 2011. július 14-én benyújtott fellebbezés

text:
               24.9.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 282/12

         A Törvényszék (hatodik tanács) T-489/08. sz., Power-One Italy SpA kontra Európai Bizottság ügyben 2011. május 24-én hozott végzése ellen a Power-One Italy SpA által 2011. július 14-én benyújtott fellebbezés
   (C-372/11. P. sz. ügy)
   2011/C 282/23
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Power-One Italy SpA (képviselők: A. Giussani és R. Giuffrida ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A fellebbező kéri, hogy a Bíróság helyezze hatályon kívül a Törvényszék (hatodik tanács) T-489/08. sz. ügyben 2001. május 24-én hozott végzését és ennek érdekében:

                           —

                           állapítsa meg, hogy az Európai Bizottság megsértette az 1655/2000 rendelet (1) 10. cikkének (2) bekezdését és az Igazgatási Eljárási Normák (2) 14. cikkét, valamint a jogos bizalomhoz való jog általános elvét;

                           —

                           állapítsa meg — amennyiben az eljárás állása megengedi —, hogy okozati összefüggés áll fenn a Bizottság magatartása és a Power One által elszenvedett károk között, és ennek értelmében az EUMSZ 268. cikk (korábban EK 235. cikk) értelmében kötelezze az Uniót arra, hogy térítse meg a Power One Italy SpA-nak az általa elszenvedett összes, 2 876 188,99 euróra becsült kárát, vagyis a PNEUMA-projektnek az eljárás tárgyát képező fellebbezéshez mellékelt és már a Bizottság birtokában lévő dokumentációból kitűnő károk költségét.

               —

               a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező fellebbezésének alátámasztására először is hozzáteszi, hogy a Törvényszék megsértette a jogos bizalomhoz való jog általános elvét, valamint nem megfelelő és ellentmondásos indokolást nyújtott az eljárással való visszaélés tekintetében.
   A Törvényszék a megtámadott végzés 47. pontjában ugyanis kijelenti, hogy a fellebbező a bizottsági határozat megsemmisítésével a visszatérített összegeknél nagyobb előnyt érhetett volna el — amely előny a jogvita tárgyát képező projekttel kapcsolatosan nyújtott pénzügyi támogatás egészének visszatéríttetésében áll —, továbbá megállapítja, hogy „amennyiben feltehető, hogy ez utóbbi összeg kártérítés címén történő kifizetése szoros összefüggésben áll a kérdéses határozat megsemmisítésével”, így indokolva meg az eljárással való visszaélésre vonatkozó kifogás alóli felmentést. A Törvényszék tehát önkényesen szétválasztja a fellebbező által előterjesztett kérelem tekintetében a károkozó tevékenységet, illetve a károkozási eseményt magukba foglaló magatartások alapvető egységét, amelyet a felmerült költségek összessége fejez ki. A Törvényszék tehát nem megfelelően indokolta meg Bizottság kifogásának elfogadását.
   A fellebbező által a jogos bizalomhoz való jog általános elvének megsértésével kapcsolatos jogalapjának alátámasztására felhozott második érv a bizonyítási teherre, valamint a bizonyítás-felvételre vonatkozó szabályok téves alkalmazására, illetve a járulékos kárral kapcsolatos állítások tekintetében nyújtott nem megfelelő és ellentmondásos indokolásra vonatkozik.
   A Törvényszék végzésének 55. pontjában az olvasható, hogy „a kereset nem tünteti fel a [fellebbező] által elszenvedett járulékos kárnak sem a természetét, sem a terjedelmét”, és hogy „a kereset egyáltalán nem jelöli meg azon indokokat, amelyek miatt a [fellebbező] úgy véli, hogy a járulékos kár a jogvita tárgyát képező projekt finanszírozásának Bizottság általi visszavonásából ered”. Ezzel kapcsolatosan meg kell említeni, hogy a szóban forgó társaság által elszenvedett kár csak in re ipsa egyéniesíthető olyan esetben, amikor a kérdéses finanszírozás konkrét, a megvalósított projekttel kapcsolatosan külön meghatározható funkciójú célt valósít meg, és annak visszavonása akkor is felmerülhet, amikor olyan költség marad fenn, amelynek vonatkozásában a szóban forgó társaság hozzájárulása hiányában nem merültek volna a fent hivatkozott, és a Bizottság által előadott elfogadhatatlansági kifogással kapcsolatosan előterjesztett észrevételekben már kifejtett érvek(ezen észrevételekben többek között a fellebbező társaság mérlegére való hivatkozás is megtalálható), amelyet a Törvényszék a tárgyalás során nem értékelt, hanem csupán a elszenvedett kárra vonatkozó állítás vitatására szorítkozott.
   A fellebbező végül a jogos bizalomhoz való jog általános elv megsértésére, a bizonyítási teherre, valamint a bizonyítás-felvételre vonatkozó szabályok téves alkalmazására, illetve az okozati összefüggésre vonatkozó releváns és meghatározó tények értékelésének hiányára hivatkozik.
   A megtámadott végzés 57. pontjában a Törvényszék az okozati összefüggésre vonatkozó állításokkal kapcsolatosan kijelenti, hogy a fellebbező társaság „egyáltalán nem nyújt információkat a szóban forgó magatartásnak arra a tényre kifejtett hatásával kapcsolatosan, hogy a [fellebbező] viselte a jogvita tárgyát képező projektnek a Bizottság által vállalt legfelső határán túli költségét”. A fellebbező szerint evidensnek tűnik, hogy a jelen esetben a Törvényszék az elé terjesztett dokumentumok összességéből eredő tények értékelésekor ténybeli hibát vétett. A Törvényszék ugyanis lényegében elferdítette a szolgáltatott bizonyítékokat azáltal, hogy figyelmen kívül hagyta a Bizottság magatartása és a fellebbező társaság által elszenvedett kár közötti nyilvánvaló okozati összefüggést. Ily módon a Törvényszék végzése indokolásában nem vett figyelembe az elsőfokú eljárásban benyújtott kérelemben, valamint az azt követően előterjesztett észrevételekben már kifejtett körülményeket. A fellebbező társaság állításaiból különösen kitűnik az állítólagos jogsértés járulékos és nem lényeget érintő jellege, amely egy teljes mértékben végrehajtott projekt dokumentációja megismerésének késedelmében nyilvánul meg.

      (1)  A környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE) szóló, 2000. július 17-i 1655/2000 tanácsi rendelet (HL L 192., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 121. o.).

      (2)  A hivatkozott Grant Agreementhez kapcsolódó Igazgatási Eljárási Normák.


title: C-460/11. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2011. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hewlett-Packard GmbH kontra Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

text:
               10.12.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 362/12

         A Bundesgerichtshof (Németország) által 2011. szeptember 5-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Hewlett-Packard GmbH kontra Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)
   (C-460/11. sz. ügy)
   2011/C 362/18
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesgerichtshof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Hewlett-Packard GmbH

      Alperes: Verwertungsgesellschaft Wort (VG Wort)

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

   Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22-i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (1) értelmezése céljából az alábbi kérdéseket terjesztették az Európai Unió Bírósága elé:

               1.

               Már az olyan esetek vonatkozásában is figyelembe kell-e venni az irányelvet a nemzeti jog értelmezése során, amelyek az irányelv 2001. június 22-i hatálybalépését követően, de 2002. december 22-től való alkalmazhatóságát megelőzően történtek?

               2.

               Az irányelv 5. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett, valamely fotómechanikai vagy ehhez hasonló hatású eljárással végzett többszörözésnek minősül-e a nyomtatógéppel végzett többszörözés?

               3.

               A második kérdésre adandó igenlő válasz esetén: akkor is teljesülhetnek-e a többszörözési jog alóli, az irányelv 5. cikkének (2) és (3) bekezdésében foglalt kivételek illetve korlátozások eseteiben járó méltányos díjazással szemben az irányelv által támasztott követelmények az Európai Unió Alapjogi Chartájának 20. cikkéből fakadó egyenlő bánásmódhoz való alapvető jogra figyelemmel, ha nem a nyomtatógépek gyártói, importőrei és forgalmazói, hanem egy többszörözésre alkalmas készülékegyüttes valamely más készülékének vagy több más készülékének gyártói, importőrei és forgalmazói a megfelelő díjazás kifizetésének kötelezettjei?

      (1)  HL L 167. 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 230. o.


title: T-441/05. sz. ügy: Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 13-i ítélete – IVG Immobilien kontra OHIM (I) ( Közösségi védjegy – Ábrás megjelölések – A lajstromozás feltétlen kizáró okai – A megkülönböztető képesség hiánya – A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja )

text:
               21.7.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 170/24

         Az Elsőfokú Bíróság 2007. június 13-i ítélete – IVG Immobilien kontra OHIM (I)
   (T-441/05. sz. ügy) (1)

   („Közösségi védjegy - Ábrás megjelölések - A lajstromozás feltétlen kizáró okai - A megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
   (2007/C 170/46)
   Az eljárás nyelve: német
   Felek

      Felperes: IVG Immobilien AG (Bonn, Németország) (képviselők: A. Okonek és U. Karpentstein ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider, meghatalmazott)
   Az ügy tárgya
   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának az I ábrás megjelölés közösségi védjegyként történő lajstromozására vonatkozó, 2005. szeptember 1-jei határozata (R 559/2004-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
   Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) negyedik fellebbezési tanácsának 2005. szeptember 1-jei határozatát (R 559/2004-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

               2)

               Az OHIM maga viseli saját költségeit és az IVG Immobilien AG részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: T-424/08. sz. ügy: A Törvényszék 2010. május 19-i ítélete — Nexus Europe (Ireland) kontra Bizottság ( „Választottbírósági kikötés — Kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogram — Az európai információs társadalomban megfigyelhető makroökonómiai és urbanizációs tendenciákra vonatkozó program (Muteis) — A projektben részvevő személyek által viselt költségek megtérítésének rendszerére vonatkozó szerződésmódosítás következtében elszenvedett kár” )

text:
               3.7.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 179/36

         A Törvényszék 2010. május 19-i ítélete — Nexus Europe (Ireland) kontra Bizottság
   (T-424/08. sz. ügy) (1)

   („Választottbírósági kikötés - Kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó ötödik keretprogram - Az európai információs társadalomban megfigyelhető makroökonómiai és urbanizációs tendenciákra vonatkozó program (Muteis) - A projektben részvevő személyek által viselt költségek megtérítésének rendszerére vonatkozó szerződésmódosítás következtében elszenvedett kár”)
   2010/C 179/61
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Nexus Europe (Ireland) Ltd. (Dublin, Írország) (képviselő: M. Noonan, barrister)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: R. Lyal és A. Sauka meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Bizottság által a 2001. október 31-én aláírt Muteis IST-2000-30117 számú szerződéssel kapcsolatban elért bizonyos módosítások következtében a felperes által állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti kérelem.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Nexus Europe (Ireland) Ltd-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 6., 2009.1.10.


title: C-91/08. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2010. április 13-i ítélete (a Landgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wall AG kontra Frankfurt am Main városa, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES) (Szolgáltatási koncessziók — Odaítélési eljárás — Átláthatósági kötelezettség — Az alvállalkozó személyének utólagos módosítása)

text:
               5.6.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 148/4

         A Bíróság (nagytanács) 2010. április 13-i ítélete (a Landgericht Frankfurt am Main (Németország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Wall AG kontra Frankfurt am Main városa, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)
   (C-91/08. sz. ügy) (1)

   (Szolgáltatási koncessziók - Odaítélési eljárás - Átláthatósági kötelezettség - Az alvállalkozó személyének utólagos módosítása)
   2010/C 148/05
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Landgericht Frankfurt am Main

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Wall AG

      Alperes: Frankfurt am Main városa, Frankfurter Entsorgungs- und Service GmbH (FES)

      A következő rézvételével: Deutsche Städte Medien (DSM) GmbH

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Landgericht Frankfurt am Main — Az EK 12. cikk, az EK 43. cikk, az EK 49. cikk és az EK 86. cikk (1) bekezdésének, az átláthatóság elvének, az egyenlő bánásmód elvének és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának, valamint a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló 80/723/EGK irányelv módosításáról szóló, 2000. július 26-i 2000/52/EK bizottsági irányelvvel (HL L 193., 75. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 11. o.) módosított, a tagállamok és a közvállalkozások közötti pénzügyi kapcsolatok átláthatóságáról szóló, 1980. június 25-i 80/723/EGK bizottsági irányelv (HL L 195., 35. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 20. o.) 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának és (2) bekezdésének, továbbá az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 1. cikke (9) bekezdésének értelmezése — Szolgáltatási koncessziók odaítélése — A közvállalkozás fogalma — Az alvállalkozó személyének utólagos megváltoztatása során az átláthatósági kötelezettségek megszegésének következményei a szerződés teljesítésére

      Rendelkező rész

               1.

               Amennyiben a szolgáltatási koncessziós szerződés rendelkezéseire vonatkozóan elfogadott módosítások az eredeti koncessziós szerződés odaítélésének feltételeitől lényegesen eltérő feltételeket határoznak meg, és következésképpen a feleknek e szerződés alapvető feltételeinek újratárgyalására vonatkozó szándékát igazolják, az érintett tagállam belső jogrendje szerint el kell rendelni valamennyi ahhoz szükséges intézkedést, hogy helyreállítsák az eljárás átláthatóságát, ideértve az új odaítélési eljárás elrendelését is. Adott esetben az új odaítélési eljárást a szóban forgó szolgáltatási koncesszió sajátosságainak megfelelő eljárási szabályok szerint kell lefolytatni, és lehetővé kell tenni a más tagállamok területén letelepedett vállalkozások számára, hogy még annak odaítélése előtt hozzáférjenek az említett koncesszióra vonatkozó megfelelő információkhoz.

               2.

               Amikor a koncessziós jogosult vállalkozás a települési önkormányzat által részére odaítélt koncesszió tárgyát képező szolgáltatásokra vonatkozó szerződést köt, az EK 43. cikkből és az EK 49. cikkből eredő átláthatósági kötelezettség, valamint az egyenlő bánásmód elve és az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma nem alkalmazandó, ha:

                           —

                           e vállalkozást e települési önkormányzat alapította hulladékártalmatlanítási és közúttisztítási célokra, de emellett a piacon is tevékenykedik;

                           —

                           az említett települési önkormányzat e vállalkozásban 51 %-os részesedéssel rendelkezik, azonban az e vállalkozás irányításával kapcsolatos határozatokat a taggyűlés csak háromnegyedes többséggel fogadhatja el;

                           —

                           ugyanezen települési önkormányzat a vállalkozás felügyelőbizottsági tagjainak csupán egynegyedét nevezi ki, beleértve a felügyelőbizottság elnökét, és

                           —

                           e vállalkozás forgalmának több mint a fele az említett települési önkormányzat területén végzett hulladékártalmatlanítási és közúttisztítási szolgáltatásokra irányuló kétoldalú szerződésekből származik, és az önkormányzat ennek ellenértékét a helyi lakosok által fizetett helyi adókból fedezi.

               3.

               Az EK 43. cikkben és az EK 49. cikkben kifejezésre jutó egyenlő bánásmód elve és az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma, valamint az ezekből eredő átláthatósági kötelezettség nem követeli meg sem a nemzeti hatóságoktól, hogy a szerződéseket megszüntessék, sem a nemzeti bíróságoktól, hogy intézkedéseket rendeljenek el e kötelezettség valamennyi, szolgáltatási koncessziók odaítélése során történt állítólagos megszegése esetén. A nemzeti jogrendszer feladata a jogalanyok e kötelezettségre alapított jogai védelmének biztosítására irányuló keresetekre vonatkozó szabályok kialakítása oly módon, hogy e szabályok nem lehetnek kedvezőtlenebbek, mint a hasonló, belső jellegű keresetekre vonatkozóak, és nem tehetik gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé e jogok gyakorlását. Az átláthatósági kötelezettség közvetlenül az EK 43. cikkből és az EK 49. cikkből ered, amely cikkek közvetlen hatállyal rendelkeznek a tagállamok belső jogrendjében, és a nemzeti jogok valamennyi ellentétes rendelkezésével szemben elsőbbséget élveznek.

      (1)  HL C 142., 2008.6.7.


title: C-193/06. P. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2007. szeptember 20-i ítélete – Société des Produits Nestlé SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Quick restaurants SA (Fellebbezés – Közösségi védjegy – 40/94/EK rendelet – 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja – A QUICKY szóelemet tartalmazó ábrás védjegy – A QUICKIES korábbi nemzeti szóvédjegyek jogosultjának felszólalása – Összetéveszthetőség – Átfogó értékelés)

text:
               10.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 269/14

         A Bíróság (harmadik tanács) 2007. szeptember 20-i ítélete – Société des Produits Nestlé SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Quick restaurants SA
   (C-193/06. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A „QUICKY’ szóelemet tartalmazó ábrás védjegy - A QUICKIES korábbi nemzeti szóvédjegyek jogosultjának felszólalása - Összetéveszthetőség - Átfogó értékelés)
   (2007/C 269/26)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Fellebbező: Société des Produits Nestlé SA (képviselő: D. Masson ügyvéd)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: A. Folliard-Monguiral meghatalmazott), Quick Restaurants SA (képviselők: E. De Gryse, F. de Visscher és D. Moreau ügyvédek)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság T-74/04. sz., Nestlé kontra OHIM, beavatkozó: Quick Restaurants SA ügyben 2006. február 22-én hozott azon ítéletével szemben benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság elutasította az OHIM második fellebbezési tanácsának a Société des produits Nestlé SA és a Quick restaurants SA közötti felszólalási eljárásra vonatkozó, 2003. december 17-i határozatának (R 922/2001-2. sz. ügy) hatályon kívül helyezése iránti keresetet
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság hatályon kívül helyezi az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága T-74/04. sz., Nestlé kontra OHIM – Quick (QUICKY) ügyben 2006. február 22-én hozott ítéletét, mivel az Elsőfokú Bíróság a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontját megsértve nem értékelte a szóban forgó megjelölések vizuális hasonlóságát az általuk kiváltott összbenyomás alapján.

               2)

               A Bíróság a fellebbezést ezt meghaladó részében elutasítja.

               3)

               A Bíróság az ügyet visszautalja az Európai Közösségek Elsőfokú Bírósága elé.

               4)

               A Bíróság a költségekről jelenleg nem határoz.

      (1)  HL C 165., 2006.7.15.


title: C-415/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített második tanács) a T-306/01. sz., Ahmed Yusuf és Al Barakaat International Foundation kontra az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben  2005. szeptember 21-én  hozott ítélete ellen Ahmed Yusuf és az Al Barakaat International Foundation által  2005. november 23-án  benyújtott fellebbezés

text:
               25.2.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/11

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített második tanács) a T-306/01. sz., Ahmed Yusuf és Al Barakaat International Foundation kontra az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. szeptember 21-én hozott ítélete ellen Ahmed Yusuf és az Al Barakaat International Foundation által 2005. november 23-án benyújtott fellebbezés
   (C-415/05. P. sz. ügy)
   (2006/C 48/23)
   Az eljárás nyelve: svéd
   Ahmed Yusuf (lakóhelye: Spånga [Svédország]) és az Al Barakaat International Foundation (székhelye: Spånga) (képviselik őket: Leif Silbersky és Thomas Olsson ügyvédek) 2005. november 23-án fellebbezést nyújtottak be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (kibővített második tanács) a T-306/01. sz., Ahmed Yusuf és Al Barakaat International Foundation kontra az Európai Unió Tanácsa és az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. szeptember 21-én hozott ítélete ellen.
   A fellebbezők azt kérik, hogy a Bíróság:

               1)

               helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróságnak a T-306/01. sz. ügyben 2005. szeptember 21-én hozott ítéletét;

               2)

               semmisítse meg a 881/2002/EK rendeletet;

               3)

               kötelezze az Európai Unió Tanácsát és az Európai Közösségek Bizottságát a mind az Elsőfokú Bíróság, mind pedig a Bíróság előtti eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A fellebbezők álláspontja szerint az Elsőfokú Bíróság tévedett, amikor kimondta, hogy a Tanácsnak az EK 60., az EK 301. és az EK 308. cikk alapján volt hatásköre a 881/2002/EK rendelet megalkotására. A fellebbezők ezen kívül az alábbiakat adják elő:
   Az Elsőfokú Bíróság megalapozatlanul jutott arra a következtetésre, hogy a 881/2002/EK rendelet az EK 249. cikkben megkövetelt általános hatállyal bír.
   Az Elsőfokú Bíróság tévedett, amikor a fellebbezők alapvető jogai megsértésének értékelésekor annak a kérdésnek a vizsgálatára szorítkozott, hogy a Biztonsági Tanács határozata összeegyeztethető-e a nemzetközi jognak a ius cogens részét képező, magasabbrendű szabályaival. Az Elsőfokú Bíróság nem vizsgálta, hogy a rendelet a közösségi jogra tekintettel érvényes-e, vagy hogy a Biztonsági Tanács határozatának alkalmazása megfelelt-e a közösségi és nemzeti szabályozásnak.
   Az Elsőfokú Bíróság tévesen jutott arra az álláspontra, hogy 881/2002/EK rendelet nem sértette meg a fellebbezőknek sem a védelemhez, sem a hatékony bírósági felülvizsgálathoz való jogát.


title: C-488/06. P. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2008. július 17-i ítélete – L & D SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Julius Sämann Ltd. (Fellebbezés – Közösségi védjegy – 40/94/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 73. cikk – Az Aire Limpio ábrás védjegy – Különböző megnevezések mellett egy fenyőt ábrázoló közösségi, nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek – A védjegyjogosult felszólalása – A lajstromozás részbeni megtagadása – Valamely másik védjegyre vonatkozó bizonyítékokból a korábbi védjegy különös megkülönböztető képességére való következtetés)

text:
               30.8.2008

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 223/9

         A Bíróság (második tanács) 2008. július 17-i ítélete – L & D SA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Julius Sämann Ltd.
   (C-488/06. P. sz. ügy) (1)

   (Fellebbezés - Közösségi védjegy - 40/94/EK rendelet - A 8. cikk (1) bekezdésének b) pontja és a 73. cikk - Az „Aire Limpio’ ábrás védjegy - Különböző megnevezések mellett egy fenyőt ábrázoló közösségi, nemzeti és nemzetközi ábrás védjegyek - A védjegyjogosult felszólalása - A lajstromozás részbeni megtagadása - Valamely másik védjegyre vonatkozó bizonyítékokból a korábbi védjegy különös megkülönböztető képességére való következtetés)
   (2008/C 223/13)
   Az eljárás nyelve: spanyol
   Felek

      Fellebbező: L & D SA (képviselő: S. Miralles Miravet, abogado)

      A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: J. García Murillo, meghatalmazott), Julius Sämann Ltd (képviselő: E. Armijo Chávarri, abogado)
   Tárgy
   Az Elsőfokú Bíróság (negyedik tanács) T-168/04. sz., L & D, S.A. kontra Bizottság ügyben 2006. szeptember 7-én hozott azon ítélete ellen benyújtott fellebbezés, amellyel az Elsőfokú Bíróság elutasította az OHIM második fellebbezési tanácsának (az R 326/2003-2. sz. ügyben) 2004. március 15-én, a Julius Sämann és az L & D, S.A. közötti felszólalási eljárással kapcsolatban hozott határozata ellen benyújtott, részleges hatályon kívül helyezés iránti keresetet.
   Rendelkező rész

               1)

               A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

               2)

               Az L & D SA-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 20., 2007.1.27.


title: C-323/13. sz. ügy: 2013. június 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság

text:
               31.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 252/21

         2013. június 13-án benyújtott kereset — Európai Bizottság kontra Olasz Köztársaság
   (C-323/13. sz. ügy)
   2013/C 252/33
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Felperes: Európai Bizottság (képviselők: L. Pignataro-Nolin és A. Alcover San Pedro meghatalmazottak)

      Alperes: Olasz Köztársaság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Bíróság állapítsa meg, hogy — mivel a SubATO di Roma hulladéklerakóiba (beleértve a malagrottait) és a SubATO Latina hulladéklerakóiba kerülő települési hulladék egy részét nem vették olyan kezelés alá, amely magában foglalja a hulladékok különböző frakcióinak megfelelő kiválasztását, valamint a biohulladék stabilizációját, valamint mivel Lazióban a hulladékgazdálkodáshoz nem hozták létre létesítmények integrált és megfelelő hálózatát, figyelembe véve az elérhető legjobb technikákat — az Olasz Köztársaság nem teljesítette az 1999/31/EK irányelv (1) 6. cikkének a) pontjából — összefüggésben az 1999/31/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésével, valamint a 2008/98/EK irányelv (2) 4. és 13. cikkével — és a 2008/98/EK irányelv 16. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;

               —

               a Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   Az 1999/31/EK irányelv átültetésének határideje 2001. július 16-án lejárt.
   A 2008/98/EK irányelv átültetésének határideje 2010. december 12-én lejárt.

      (1)  A hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv (HL L 182., 1. o., magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 228. o.).

      (2)  A hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 312., 3. o.).


title: T-384/11. sz. ügy: A Törvényszék 2014. november 25-i ítélete – Safa Nicu Sepahan kontra Tanács („Közös kül- és biztonságpolitika – Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések – A pénzeszközök befagyasztása – Mérlegelési hiba – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – Kártérítési kérelem”)

text:
               19.1.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 16/30

      A Törvényszék 2014. november 25-i ítélete – Safa Nicu Sepahan kontra Tanács
      (T-384/11. sz. ügy) (1)

      („Közös kül- és biztonságpolitika - Iránnal szemben az atomfegyverek elterjedésének megakadályozása érdekében hozott korlátozó intézkedések - A pénzeszközök befagyasztása - Mérlegelési hiba - A hatékony bírói jogvédelemhez való jog - Kártérítési kérelem”)
      (2015/C 016/48)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Safa Nicu Sepahan Co. (Iszfahán, Irán) (képviselő: A. Bahrami ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők kezdetben: A. Vitro és R. Liudvinaviciute-Cordeiro, később: R. Liudvinaviciute-Cordeiro és I. Gurov meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. május 23-i 503/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 136., 26. o.), valamint az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet (HL L 88., 1. o.; helyesbítés: HL L 93., 85. o.) részleges megsemmisítése iránti kérelem, másrészt pedig kártérítési kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                  A Törvényszék megsemmisíti a Safa Nicu Sepahan Co.-ra vonatkozó részében:

                              —

                              az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. május 23-i 503/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet I. melléklete I. része B. pontjának 19. pontját;

                              —

                              az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről és a 961/2010/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. március 23-i 267/2012/EU tanácsi rendelet IX. melléklete I. része B. pontjának 61. pontját.

                  2)

                  A Törvényszék kötelezi az Európai Unió Tanácsát a Safa Nicu Sepahan részére az utóbbit ért nem vagyoni kár címén 50 000 euró összegű kártérítés megfizetésére.

                  3)

                  A Safa Nicu Sepahan részére fizetendő kártérítéshez a jelen ítélet kihirdetésének napjától kezdve az említett kártérítés teljes kifizetéséig késedelmi kamatot kell fizetni, amelynek mértéke az Európai Központi Bank által az irányadó refinanszírozási műveletekre megállapított kamat két százalékponttal növelt értéke.

                  4)

                  A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  5)

                  A Tanács maga viseli a fő eljárás és az ideiglenes intézkedés iránti eljárás során felmerült saját költségeit, valamint a Safa Nicu Sepahan részéről az ugyanezen eljárások során felmerült költségek felét. A Safa Nicu Sepahan maga viseli a fő eljárás és az ideiglenes intézkedés iránti eljárás során felmerült saját költségeinek a felét.

         (1)  HL C 282., 2011.9.24.


title: T-689/15. sz. ügy: 2015. november 29-én benyújtott kereset – Marcas Costa Brava kontra OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)

text:
               8.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 48/84

         2015. november 29-én benyújtott kereset – Marcas Costa Brava kontra OHIM – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (T-689/15. sz. ügy)
   (2016/C 048/92)
   A keresetlevél nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Spanyolország) (képviselők: E. Manresa Medina és J. Manresa Medina ügyvédek)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Svájc)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy bejelentője: A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban

      A vitatott védjegy: „Cremcaffé by Julius Meinl” szóelemet magában foglaló, piros és fehér színű közösségi ábrás védjegy – 11 406 899. sz. közösségi védjegy

      Az OHIM előtti eljárás: Felszólalási eljárás

      A megtámadott határozat: az OHIM ötödik fellebbezési tanácsának 2015. szeptember 28-án hozott határozata (R 2491/2014-5. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

               —

               nyilvánítsa bizonyítottnak a 2 423 705. sz. közösségi védjegy használatát a 30. osztály tekintetében, és állapítsa meg, hogy a 11 406 915. sz. közösségi védjegybejelentés ütközik a 11 406 899. sz. közösségi védjeggyel.

               —

               az OHIM-ot és az esetleges további alpereseket kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a közösségi védjegyrendelet 15. cikke (1) bekezdésének, 15. cikke (1) bekezdése a) pontjának, és 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának helytelen értelmezése.


title: T-248/08. P. sz. ügy: A Törvényszék 2010. március 2-i ítélete — Doktor kontra Tanács ( Fellebbezés — Közszolgálat — Tisztviselők — Felvétel — Próbaidő — Próbaidő meghosszabbítása — Próbaidőt lezáró jelentés — Elbocsátás a próbaidő végén — A személyzeti szabályzat 34. cikke — Tények és bizonyítékok elferdítése — A Közszolgálati Törvényszék indokolási kötelezettsége )

text:
               17.4.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 100/38

         A Törvényszék 2010. március 2-i ítélete — Doktor kontra Tanács
   (T-248/08. P. sz. ügy) (1)

   („Fellebbezés - Közszolgálat - Tisztviselők - Felvétel - Próbaidő - Próbaidő meghosszabbítása - Próbaidőt lezáró jelentés - Elbocsátás a próbaidő végén - A személyzeti szabályzat 34. cikke - Tények és bizonyítékok elferdítése - A Közszolgálati Törvényszék indokolási kötelezettsége”)
   2010/C 100/59
   Az eljárás nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Frantisek Doktor (Pozsony, Szlovákia) (képviselők: S. Rodrigues és C. Bernard-Glanz, ügyvédek)

      A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: M. Vitsentzatos és M. Bauer, meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   A Közszolgálati Törvényszék (harmadik tanács) F-73/07. sz., Doktor kontra Tanács ügyben 2008. április 16-án hozott ítélete (az EBHT-ban még nem tették közzé) elleni, egyrészt ezen ítélet megsemmisítésére, másrészt kártérítésre irányuló fellebbezés

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a fellebbezést elutasítja.

               2.

               Frantisek Doktor és az Európai Unió Tanácsa maguk viselik a jelen fellebbezési eljárással kapcsolatban felmerült költségeiket.

      (1)  HL C 223., 2008.8.30.


title: C-344/05. P. sz. ügy: Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (egyesbíró) a T-157/04. sz., Joël de Bry kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. július 12-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2005. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               12.11.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 281/11

         Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (egyesbíró) a T-157/04. sz., Joël de Bry kontra az Európai Közösségek Bizottsága ügyben 2005. július 12-én hozott ítélete ellen az Európai Közösségek Bizottsága által 2005. szeptember 21-én benyújtott fellebbezés
   (C-344/05. P. sz. ügy)
   (2005/C 281/21)
   Az eljárás nyelve: francia
   Az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: Lidia Lozano Palacios és Hannes Kraemer meghatalmazottak) 2005. szeptember 21-én fellebbezést nyújtott be az Európai Közösségek Bíróságához az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának (egyesbíró) a T-157/04. sz., Joël de Bry kontra az Európai Közösségek Bizottság ügyben 2005. július 12-én hozott ítélete ellen.
   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;

               —

               határozzon saját maga a jogvitáról, helyt adva az alperes által elsőfokon előadott kérelmeknek, következésképpen utasítsa el a T-157/04. sz. ügyben benyújtott keresetet;

               —

               másodlagosan utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bírósághoz;

               —

               kötelezze az elsőfokú eljárás felperesét az eljárás költségeinek viselésére, beleértve az Elsőfokú Bíróság előtti eljárás költségeit is.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A Bizottság a megtámadott ítélet ellen egy jogalapot hoz fel, amely a közösségi jognak az említett ítélet 79–91. pontjában foglalt megsértésére vonatkozik. A Bizottság szerint az Elsőfokú Bíróság tévesen ítélte úgy, hogy az értékelt tisztviselőre nézve kedvezőtlen megállapításokat tartalmazó értékelő jelentés elkészítésére irányuló eljárás során megsértették e tisztviselő védelemhez való jogát, amikor az értékelők a személyzeti szabályzat 26. cikkének első és második bekezdése alapján írásbeli értesítéssel „feljegyzésben” nem foglalták írásba e kedvezőtlen megállapítások alapjául szolgáló tényeket, és hogy a felrótt tény bekövetkeztét követő ésszerű határidőn belül e feljegyzéseket nem vették fel az érintett tisztviselő személyi aktájába, vagy legalábbis nem hozták tudomására.


title: C-684/13. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2015. július 2-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Johannes Demmer kontra Fødevareministeriets Klagecenter (Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Mezőgazdaság — Közös agrárpolitika — Egységes támogatási rendszer — 1782/2003/EK rendelet — A 44. cikk (2) bekezdése — 73/2009/EK rendelet — A 34. cikk (2) bekezdésének a) pontja — A „támogatható hektár” fogalma — Kifutópályák, gurulóútak és végbiztonsági pályák körüli területek — Mezőgazdasági célra való használat — Megengedhetőség — A jogosulatlanul nyújtott mezőgazdasági támogatások visszatérítése)

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/5

         A Bíróság (első tanács) 2015. július 2-i ítélete (a Vestre Landsret [Dánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Johannes Demmer kontra Fødevareministeriets Klagecenter
   (C-684/13. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal iránti kérelem - Mezőgazdaság - Közös agrárpolitika - Egységes támogatási rendszer - 1782/2003/EK rendelet - A 44. cikk (2) bekezdése - 73/2009/EK rendelet - A 34. cikk (2) bekezdésének a) pontja - A „támogatható hektár” fogalma - Kifutópályák, gurulóútak és végbiztonsági pályák körüli területek - Mezőgazdasági célra való használat - Megengedhetőség - A jogosulatlanul nyújtott mezőgazdasági támogatások visszatérítése))
   (2015/C 294/06)
   Az eljárás nyelve: dán

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Vestre Landsret

      Az alapeljárás felei

      Felperes: Johannes Demmer

      Alperes: Fødevareministeriets Klagecenter

      Rendelkező rész

               1)

               A közös agrárpolitika keretébe tartozó közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott támogatási rendszerek létrehozásáról, továbbá a 2019/93/EGK, 1452/2001/EK, 1453/2001/EK, 1454/2001/EK, 1868/94/EK, 1251/1999/EK, 1254/1999/EK, 1673/2000/EK, 2358/71/EGK és a 2529/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2003. szeptember 29–i 1782/2003/EK tanácsi rendelet 44. cikkének (2) bekezdését, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. január 19–i 73/2009/EK tanácsi rendelet 34. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a repülőtéri leszállópályák, gurulóutak és végbiztonsági pályák körüli, sajátos szabályok és korlátozások hatálya alá tartozó biztonsági területből álló mezőgazdasági terület az érintett támogatásra jogosult területnek minősül azzal a feltétellel egyrészt, hogy az e területet művelő mezőgazdasági termelő elegendő önállósággal használhatja e területet a mezőgazdasági tevékenysége gyakorlása céljából, másrészt pedig, hogy a nem mezőgazdasági tevékenység ugyanazon területen való végzéséből fakadó korlátozások ellenére a mezőgazdasági termelőnek lehetősége van e tevékenységnek az említett területen való végezésére.

               2)

               A 73/2009 rendelet 137. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azon mezőgazdasági termelő, akit 2010. január 1-je előtt értesítettek a támogatási jogosultságok számára való odaítélésének jogellenességéről, nem hivatkozhat megalapozottan e cikkre e jogosultságok rendezésének érdekében.
               A 2005. december 23–i 2184/2005/EK bizottsági rendelettel módosított, az 1782/2003 rendelet által előírt kölcsönös megfeleltetés, moduláció, valamint integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 21–i 796/2004/EK bizottsági rendelet 73. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a mezőgazdasági termelő ésszerűen észlelhette volna azon területek érintett támogatásra való jogosultságának hiányát, amelyek mezőgazdasági tevékenység végzésére való használata tekintetében egyáltalán nem rendelkezik mozgástérrel, és/vagy amelyeken e termelőnek a nem mezőgazdasági tevékenység ugyanazon területen való végzéséből fakadó korlátozások miatt nincs lehetősége e tevékenységek végezésére. Annak értékeléséhez, hogy a tévedést e mezőgazdasági termelő ésszerűen észlelhette volna-e, a támogatás kifizetésének időpontja az irányadó. Az említett 796/2004 rendelet 73. cikkének (4) bekezdése alapján végzett értékelést az érintett évek mindegyikére külön kell elvégezni.
               A 2184/2005 rendelettel módosított 796/2004 rendelet 73. cikkének (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alapeljárás tárgyát képező körülmények között a mezőgazdasági termelő jóhiszeműnek tekintendő, ha őszinte meggyőződése volt, hogy az érintett területek támogathatók voltak. E mezőgazdasági termelő jóhiszeműségének az említett 796/2004 rendelet 73. cikkének (5) bekezdése szempontjából való értékelését az érintett évek mindegyikére nézve külön kell elvégezni, és e jóhiszeműségnek a támogatás kifizetésének időpontját követő negyedik év végéig fenn kell állnia.

      (1)  HL C 85., 2014.3.22.


title: T-367/12. sz. ügy: A Törvényszék 2013. június 27-i ítélete — MOL kontra OHIM — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card) (Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás — MOL Blue Card szóvédjegy — A BLUE, BLUE BBVA és TARJETA BLUE BBVA korábbi közösségi szóvédjegyek — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

text:
               3.8.2013

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 225/77

         A Törvényszék 2013. június 27-i ítélete — MOL kontra OHIM — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (T-367/12. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az Európai Közösséget megjelölő nemzetközi lajstromozás - MOL Blue Card szóvédjegy - A BLUE, BLUE BBVA és TARJETA BLUE BBVA korábbi közösségi szóvédjegyek - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2013/C 225/172
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapest, Magyarország) (képviselő: Szamosi K., ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: F. Mattina meghatalmazott)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spanyolország) (képviselők: J. de Oliveira Vaz Miranda Sousa és N. González-Alberto Rodríguez, ügyvédek)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM második fellebbezési tanácsának a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA és a MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2012. május 30-án hozott határozata (R 2532/2011–2. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 319., 2012.10.20.


title: C-64/15. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2016. január 28-i ítélete (Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BP Europa SE kontra Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Előzetes döntéshozatal — Adózás — A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezések — 2008/118/EK irányelv — A jövedéki termékek szállítása során elkövetett szabálytalanság — Adófelfüggesztéssel szállított termékek — Az átvétel időpontjában hiányzó termékek — A jövedéki adónak a termékek megsemmisülésére vagy károsodására vonatkozó bizonyíték hiányában történő beszedése)

text:
               21.3.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 106/8

         A Bíróság (hatodik tanács) 2016. január 28-i ítélete (Bundesfinanzhof [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – BP Europa SE kontra Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (C-64/15. sz. ügy) (1)

   ((Előzetes döntéshozatal - Adózás - A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezések - 2008/118/EK irányelv - A jövedéki termékek szállítása során elkövetett szabálytalanság - Adófelfüggesztéssel szállított termékek - Az átvétel időpontjában hiányzó termékek - A jövedéki adónak a termékek megsemmisülésére vagy károsodására vonatkozó bizonyíték hiányában történő beszedése))
   (2016/C 106/11)
   Az eljárás nyelve: német

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Bundesfinanzhof

      Az alapeljárás felei

      Felperes: BP Europa SE

      Alperes: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Rendelkező rész

               1)

               A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv 20. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a jövedéki termékek adófelfüggesztéssel történő szállítása e rendelkezés értelmében – egy olyan helyzetben, mint amelyről az alapügyben szó van – akkor fejeződik be, amikor e termékek címzettje a szóban forgó termékeket tartalmazó szállítóeszközről való teljes kirakodás végén megállapítja, hogy e termékek mennyisége kevesebb annál, mint amelyet számára le kellett volna szállítani.

               2)

               A 2008/118 irányelv 10. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett 7. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy:

                           —

                           az e rendelkezések által szabályozott helyzetek ki vannak zárva az ezen irányelv 7. cikkének (4) bekezdésében említett helyzet alól, és

                           —

                           azon körülmény, hogy a 2008/118 irányelv 10. cikkének (2) bekezdését átültető olyan nemzeti rendelkezés, mint amelyről az alapügyben szó van, nem említi kifejezetten, hogy az irányelv e rendelkezése által meghatározott szabálytalanságnak az érintett termékek szabad forgalomba bocsátását kell eredményeznie, nem képezheti akadályát e nemzeti rendelkezés azon hiányok észlelése során történő alkalmazásának, amelyek szükségszerűen ilyen szabad forgalomba bocsátással járnak.

               3)

               A 2008/118 irányelv 10. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nemcsak akkor alkalmazandó, amikor az adófelfüggesztéssel szállított termékek teljes mennyisége nem érkezik meg azok rendeltetési helyére, hanem arra az esetre is, ha e termékeknek csak egy része nem érkezik meg oda.

      (1)  HL C 138., 2015.4.27.


title: T-356/06. sz. ügy: 2006. december 5-én benyújtott kereset – Koninklijke Volker Wessels Stevin kontra Bizottság

text:
               27.1.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 20/24

         2006. december 5-én benyújtott kereset – Koninklijke Volker Wessels Stevin kontra Bizottság
   (T-356/06. sz. ügy)
   (2007/C 20/35)
   Az eljárás nyelve: holland
   Felek

      Felperes: a Koninklijke Volker Wessels Stevin NV (képviselők: E.H. Pijnacker Hordijk és Y. de Vries ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága
   Kereseti kérelmek
   A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:

               —

               semmisítse meg az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.456 Bitumen – NL-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott határozat 1., 2. és 3. cikkét, legalább annyiban, amennyiben a határozatnak a Koninklijke Volker Wessels Stevin a címzettje;

               —

               kötelezze a Bizottságot a saját és a Koninklijke Volker Wessels Stevin költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek
   A felperes vitatja az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/F/38.456 Bitumen – NL-ügy) 2006. szeptember 13-án hozott bizottsági határozatot, amely bírságot szabott ki a felperessel szemben az EK 81. cikk megsértéséért.
   A felperes keresete alátámasztására az EK 81. cikknek és az 1/2003 rendelet 7. cikkének és 23. cikke (2) bekezdésének a megsértésére hivatkozik. A felperes szerint a Bizottság téves szempontot alkalmazott az anyavállalat felelősségének megállapítása céljára, és így tévesen állapította meg a felperes egyetemleges felelősségét a Koninklijke Wegenbouw Stevin B.V. állítólagos magatartásáért.


title: A Bíróság ítélete (nagytanács) ( 2005. október 25. ) a C-350/03. sz. (a Landgericht Bochum előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Elisabeth Schulte, Wolfgang Schulte kontra Deutsche Bausparkasse Badenia AG ügyben ( Fogyasztóvédelem – Házaló kereskedelem – Ingatlanvásárlás – Jelzáloghitel-alapú befektetés – Elállási jog – Az elállás jogkövetkezményei )

text:
               8.4.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 86/2

      A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE

   (nagytanács)
   (2005. október 25.)
   a C-350/03. sz. (a Landgericht Bochum előzetes döntéshozatal iránti kérelme) Elisabeth Schulte, Wolfgang Schulte kontra Deutsche Bausparkasse Badenia AG ügyben (1)

   („Fogyasztóvédelem - Házaló kereskedelem - Ingatlanvásárlás - Jelzáloghitel-alapú befektetés - Elállási jog - Az elállás jogkövetkezményei”)
   (2006/C 86/04)
   Az eljárás nyelve: német
   A C-350/03. sz. ügyben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Landgericht Bochum (Németország) a Bírósághoz 2003. augusztus 8-án érkezett 2003. július 29-i határozatával az előtte Elisabeth Schulte, Wolfgang Schulte és a Deutsche Bausparkasse Badenia AG között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (nagytanács) tagjai: V. Skouris, elnök, P. Jann és A. Rosas tanácselnökök, C. Gulmann (előadó), R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, R. Silva de Lapuerta és K. Lenaerts bírák, főtanácsnok: P. Léger, hivatalvezető: M.-F. Contet főtanácsos, 2005. október 25-én meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:

               1)

               Az üzlethelyiségen kívül kötött szerződések esetén a fogyasztók védelméről szóló 1985. december 20-i 85/577/EGK tanácsi irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontja úgy értelmezendő, hogy akkor is kizárja hatálya alól az ingatlan adásvételi szerződéseket, ha azokat egy hitelből finanszírozott olyan befektetés egyszerű részének kell tekinteni, amely esetében a szerződést megelőző tárgyalásokra – az ingatlan adásvételi szerződés és a kizárólagos finanszírozást célzó kölcsönszerződés tekintetében – házaló kereskedelem esetében került sor.

               2)

               Nem ellentétesek a 85/577 irányelvvel azok a nemzeti szabályok, amelyek a kölcsönszerződéstől való elállás egyetlen következményeként még akkor is annak megszűnését írják elő, ha olyan pénzügyi befektetésekről van szó, amelyekre az ingatlan megvétele hiányában a kölcsönt nem hagyták volna jóvá.

               3)

               A 85/577 irányelv nem tiltja, hogy:

                           —

                           a kölcsönszerződéstől való elálláshoz fűződő, az irányelvben biztosított jogát gyakorló fogyasztó akkor is köteles a kölcsön összegét a kölcsönt nyújtója részére visszafizetni, ha a pénzügyi befektetési terv keretén belül az kizárólag az ingatlan finanszírozását szolgálja, és amelyet közvetlenül az ingatlan eladójának folyósítanak;

                           —

                           a kölcsön összegének azonnali visszafizetését követelik;

                           —

                           a nemzeti szabályok előírják, hogy az elállás következményeként a kölcsön felvevője a jelzáloghitel-szerződéstől való elállás esetén a hitelező részére ne csak a szerződés alapján kapott összeget fizesse vissza, hanem a piaci kamatokat is térítse meg.
                           Ugyanakkor abban a helyzetben, amelyben a fogyasztó – ha a bank a fogyasztó elállási jogával kapcsolatos kioktatási kötelezettségének eleget tett – elkerülhette, hogy kitegye magát az alapügyben szereplőhöz hasonló befektetésekkel járó kockázatoknak, az irányelv 4. cikke szerint azon fogyasztók esetében, akik nem tudták elkerülni e kockázatokat, a tagállamok kötelesek olyan intézkedéseket foganatosítani, amelyekkel a fogyasztók elkerülhetik, hogy az említett kockázatok következményeit nekik kelljen viselniük.

      (1)  HL C 264., 2003.11.1.


title: T-515/09. P. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék F-3/08 sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2009. október 7-én hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2009. december 21-én benyújtott fellebbezés

text:
               27.2.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 51/39

         A Közszolgálati Törvényszék F-3/08 sz., Marcuccio kontra Bizottság ügyben 2009. október 7-én hozott végzése ellen Luigi Marcuccio által 2009. december 21-én benyújtott fellebbezés
   (T-515/09. P. sz. ügy)
   2010/C 51/74
   Az eljárás nyelve: olasz

      Felek

      Fellebbező: Luigi Marcuccio (Tricase, Olaszország) (képviselő: G. Cipressa avvocato)

      A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság

      A fellebbező kérelmei

               —

               A Törvényszék mindenképpen teljes mértékben és bárminemű kivétel nélkül helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;

               —

               a Törvényszék állapítsa meg, hogy az elsőfokú eljárásban hozott végzés alapjául szolgáló kereset teljes mértékben, tökéletesen és bárminemű kivétel nélkül elfogadható,

               —

               a Törvényszék elsődlegesen teljes mértékben és bárminemű kivétel nélkül adjon helyt a felperes elsőfokú eljárásban előterjesztett kérelmének;

               —

               a Törvényszék kötelezze az alperest a felperesnél a szóban forgó eljárás valamennyi szakaszában felmerült összes költség, illeték és tiszteletdíj viselésére;

               —

               a Törvényszék másodlagosan utalja vissza az ügyet a Közszolgálati Törvényszék egy másik tanácsa elé, hogy az újabb határozatot hozzon az ügy érdeméről

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen fellebbezés a Közszolgálati Törvényszék F-3/08. sz. ügyben 2009. október 7-én hozott végzése ellen irányul. E végzés — mint nyilvánvalóan megalapozatlant –elutasította azon keresetet, amelynek tárgya egyrészről azon határozat hatályon kívül helyezése volt, amelyben a Bizottság elutasította egy korábbi határozat olasz nyelvű fordításának a felperes részére történő elküldése iránti kérelmet, másrészről pedig az alperesnek a felperes által az említett elutasítás következtében elszenvedett kár megtérítésére való kötelezése. A megtámadott végzés a fentieken kívül a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 94. cikke a) pontjának alkalmazásával a felperest 1 000 EUR összegnek a Közszolgálati Törvényszék részére történő megfizetésére is kötelezte.
   Kérelmei alátámasztására a felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               —

               az indokolás teljes hiánya, illetve a tényállás eltorzítása és elferdítése a Közszolgálati Törvényszék arra vonatkozó állításai tekintetében, hogy a felperesnek a szóban forgó levél tartalmát a vele közölt nyelvi változatban is lehetősége van megérteni;

               —

               azon jogszabályok megsértése, amelyek szerint minden személynek joga van ahhoz, hogy az Európai Unió hivatalos nyelveinek valamelyikén forduljon valamely uniós intézményhez, és ugyanazon a nyelven kapjon választ;

               —

               a Közszolgálati Törvényszék eljárási szabályzata 94. cikkének helytelen értelmezése és alkalmazása.


title: T-76/16. sz. ügy: 2016. február 17-én benyújtott kereset – Ikos kontra EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE)

text:
               4.4.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 118/40

         2016. február 17-én benyújtott kereset – Ikos kontra EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE)
   (T-76/16. sz. ügy)
   (2016/C 118/46)
   Az eljárás nyelve: német

      Felek

      Felperes: Ikos GmbH (Lörrach, Németország) (képviselő: A. Masberg ügyvéd)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

      Az EUIPO előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy:„AEGYPTISCHE ERDE” uniós szóvédjegy – 14 027 239. sz. védjegybejelentés.

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. december 7-én hozott határozata (R 1257/2015-1. sz. ügy)

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és a kérelemnek megfelelően lajstromozza a védjegyet;

               —

               az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértése.


title: T-767/15. sz. ügy: 2015. december 28-án benyújtott kereset – Labeyrie kontra OHIM – Delpeyrat (Sötét alapon világos halak sorozatának ábrázolása)

text:
               29.2.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 78/28

         2015. december 28-án benyújtott kereset – Labeyrie kontra OHIM – Delpeyrat (Sötét alapon világos halak sorozatának ábrázolása)
   (T-767/15. sz. ügy)
   (2016/C 078/39)
   A keresetlevél nyelve: francia

      Felek

      Felperes: Labeyrie (Saint-Geours-de-Maremne, Franciaország) (képviselő: A. Lecomte ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Delpeyrat (Saint Pierre du Mont, Franciaország)

      Az OHIM előtti eljárás adatai

      A vitatott védjegy jogosultja: a felperes.

      A vitatott védjegy: színek tekintetében nem lajstromozott közösségi ábrás védjegy (sötét alapon világos halak sorozatának ábrázolása) – 3 916 533. sz. közösségi védjegy.

      Az OHIM előtti eljárás: megszűnés megállapítása iránti eljárás.

      A megtámadott határozat: az OHIM első fellebbezési tanácsának 2015. október 15-én hozott határozata (R 2694/2014-1. sz. ügy).

      Kereseti kérelmek

   A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

               —

               helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, amennyiben az helyt adott az OHIM törlési osztálya azon határozatának, amely megállapította a Labeyrie társaság halakat megjelölő, 3 916 533. sz. közösségi védjegyre vonatkozó oltalma megszűnését;

               —

               az alperest kötelezze a költségek viselésére.

      Jogalap

               —

               a 207/2009 rendeletnek – az ugyanezen rendelet 1. cikke (1) bekezdésének a) pontjával, valamint a 2868/95 rendelet 22. és 40. szabályával együttesen értelmezett – 51. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: C-579/14. P. sz. ügy: A Törvényszék (ötödik tanács) T-297/13. sz., Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. október 16-án hozott ítélete ellen a Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG által 2014. december 12-én benyújtott fellebbezés

text:
               21.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 311/13

         A Törvényszék (ötödik tanács) T-297/13. sz., Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2014. október 16-án hozott ítélete ellen a Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG által 2014. december 12-én benyújtott fellebbezés
   (C-579/14. P. sz. ügy)
   (2015/C 311/16)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG (képviselő: C. Weil Rechtsanwalt)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)
   A Bíróság (hatodik tanács) 2015. június 4-i végzésével elutasította a fellebbezést, és a Junited Autoglas Deutschland GmbH & Co. KG-t kötelezte a költségek viselésére.


title: C-41/06. sz. ügy: A Bíróság elnökének 2006. május 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség

text:
               14.10.2006

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 249/9

         A Bíróság elnökének 2006. május 15-i végzése – Az Európai Közösségek Bizottsága kontra Luxemburgi Nagyhercegség
   (C-41/06. sz. ügy) (1)

   (2006/C 249/22)

      Az eljárás nyelve: francia

   A Bíróság elnöke elrendelte az ügy törlését.

      (1)  HL C 60., 2006.3.11.


title: T-413/10. sz. ügy: 2010. szeptember 15-én benyújtott kereset — Socitrel kontra Európai Bizottság

text:
               20.11.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 317/34

         2010. szeptember 15-én benyújtott kereset — Socitrel kontra Európai Bizottság
   (T-413/10. sz. ügy)
   ()
   2010/C 317/62
   Az eljárás nyelve: portugál

      Felek

      Felperes: Socitrel — Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (São Romão de Coronado, Portugal) (képviselők: F. Proença de Carvalho és T. de Faria ügyvédek)

      Alperes: az Európai Bizottság

      Kereseti kérelmek

               —

               A Törvényszék semmisítse meg részlegesen az Európai Unió Működéséről szóló Szerződés 101. cikke és az EGT-Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (COMP/38.344 feszített acél ügy) 2010. június 30-án hozott C(2010) 4387 végleges bizottsági határozat 1. és 2. cikkének a felperesre vonatkozó részét;

               —

               a Törvényszék csökkentse a bírságot;

               —

               a Törvényszék kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A jelen ügy a T-385/10. sz., ArcelorMittal Wire France és társai kontra Bizottság ügyben is megtámadott határozat ellen irányul.
   A felperes az alábbi jogalapokra hivatkozik:

               1.

               A Bizottság a megtámadott határozattal kapcsolatos indokolási kötelezettségét súlyosan megsértette, amely az EUMSZ 296. cikkbe ütközik, valamint a bírság kiszabásával megsértette a jogos bizalom elvét a felperesnek a vele szemben megállapított bírság kiszabásával kapcsolatos védelemhez való jogának megsértésével;

               2.

               a Bizottság megsértette a Socitrel védelemhez való jogát azzal, hogy a Bizottság előtt folyó közigazgatási eljárás időtartama túlságosan hosszú volt, amellyel megkérdőjelezte az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény (EJEE) 6. cikkének (1) bekezdésében szabályozott pártatlan bírósághoz való jogot felperesnek az eljárás ésszerű határidőn belül történő lefolytatásához való jogát.

         Másodlagosan:

               3.

               a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát vétett és ezzel megsértette az EUMSZ 101. cikket azáltal, hogy úgy ítélte meg, hogy a Socitrel nem önállóan járt el a piacon;

               4.

               a felperes továbbá azt kifogásolja, hogy a Bizottság nyilvánvaló értékelési hibát vétett azzal kapcsolatosan, hogy a forgalom bírságkiszabás során alkalmazott 10 %-os felső határának meghatározásakor a felperes forgalmába beszámította az Emesa, a Galycas és az ITC összesített forgalmát, miközben e társaságok nem voltak a Previdente csoport tagjai a jogsértés elkövetésének idején;

               5.

               a felperes végül arra hivatkozik, hogy a Bizottság az arányosság, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának, valamint a jogos bizalom elvének megsértésével állapította meg a bírságot.


title: A Héraðsdómur Reykjavíkur  2005. május 4 -i határozatával szemben az EFTA-Bírósághoz intézett keresete a  HOB-vín ehf. kontra az Izlandi Állam és az Izlandi Állami Alkohol és Dohánytársaság  ügyre vonatkozó tanácsadói vélemény kiadására (E-4/05. ügy)

text:
               1.12.2005

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 304/38

         A Héraðsdómur Reykjavíkur 2005. május 4-i határozatával szemben az EFTA-Bírósághoz intézett keresete a HOB-vín ehf. kontra az Izlandi Állam és az Izlandi Állami Alkohol és Dohánytársaság ügyre vonatkozó tanácsadói vélemény kiadására
   (E-4/05. ügy)
   (2005/C 304/16)
   A Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavík Kerületi Bíróság), Izland, 2005. május 4-i határozatával az EFTA-Bírósághoz keresetet intézett, amely 2005. június 17-én érkezett a Bíróság iktatójába, a HOB-vín ehf. kontra az Izlandi Állam és az Izlandi Állami Alkohol és Dohánytársaság ügyre vonatkozó tanácsadói vélemény kiadására, a következő kérdésekre vonatkozóan:

               1.

               Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás 11. és 16. cikkei megakadályozzák-e, hogy az alkoholtartalmú italok kiskereskedelmi forgalmazásának kizárólagos jogát birtokló állami vállalatok megköveteljék szállítóiktól, hogy a kiskereskedelmi értékesítésre szánt alkoholtartalmú italokat a vállalkozásoknak egy meghatározott típusú raklapon szállítsák (EUR raklap), továbbá megakadályozzák-e azt, hogy a raklap árát tartalmazza a termék ára?

               2.

               Akadályozza-e a Megállapodás 59. cikke az ilyen típusú követelményeket?


title: C-428/16. sz. ügy: A Sofiyski rayonen sad (Bulgária) által 2016. augusztus 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Frontex International” ЕАD kontra Emil Yanakiev

text:
               10.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 371/6

         A Sofiyski rayonen sad (Bulgária) által 2016. augusztus 1-jén benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – „Frontex International” ЕАD kontra Emil Yanakiev
   (C-428/16. sz. ügy)
   (2016/C 371/08)
   Az eljárás nyelve: bolgár

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Sofiyski rayonen sad

      Az alapeljárás felei

      Felperes:„Frontex International” ЕАD

      Alperes: Emil Yanakiev

      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

               1)

               Ellentétes-e az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével (a verseny megakadályozásának, korlátozásának vagy torzításának tilalma) az ügyvédekről szóló törvény 36. § -ának (2) bekezdése, amely szerint a szabad foglalkozást gyakorló vállalkozások társulása (Legfelsőbb ügyvédi tanács) mérlegelési mozgástérrel rendelkezik a tekintetben, hogy az állam által rá ruházott hatáskörénél fogva előre meghatározza az ezen vállalkozások által nyújtott szolgáltatások árának (ügyvédi munkadíj) alsó határát?

               2)

               Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén: ellentétes-e az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével a polgári perrendtartás 78. § -a (5) bekezdésének vége (abban a részében, amelyben e szabályozás nem engedi meg az ügyvédi munkadíj meghatározott alsó határ alá történő csökkentését)?

               3)

               Az 1. kérdésre adandó igenlő válasz esetén: ellentétes-e az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével az ügyvédekről szóló törvény 132. § -ának 5. pontja (e törvény 136. § -a (1) bekezdésének alkalmazására tekintettel)?

               4)

               Ellentétes-e az EUMSZ 56. cikk (1) bekezdésével (a szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozásának tilalma) az ügyvédekről szóló törvény 36. § -ának (2) bekezdése?

               5)

               Ellentétes-e az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdésével a polgári perrendtartás 78. § -ának (8) bekezdése?

               6)

               Ellentétes-e a 77/249/EGK irányelvvel (1) a polgári perrendtartás 78. § -ának (8) bekezdése (a jogtanácsosok által képviselt személyek ügyvédi munkadíj iránti jogosultsága tekintetében)?

               7)

               Ellentétes-e a 2006/112/EK irányelvvel (2) az 1. sz. rendelet kiegészítő rendelkezéseinek 2a. § -a, amely lehetővé teszi, hogy a szabad foglalkozás gyakorlásának keretében nyújtott szolgáltatás ára részének tekintsék a hozzáadottérték-adót (a hozzáadottérték-adónak az esedékes ügyvédi munkadíj részeként való beszámítása tekintetében)?

      (1)  Az ügyvédi szolgáltatásnyújtás szabadsága tényleges gyakorlásának elősegítéséről szóló, 1977. március 22-i tanácsi irányelv (HL L 78., 17. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 52. o.).

      (2)  A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i tanácsi irányelv (HL L 347., 1. o.; helyesbítések: HL 2007. L 335., 60. o.; HL 2015. L 323., 31. o.).


title: C-252/15. P. sz. ügy: A Törvényszék (hetedik tanács) T-250/13. sz., Naazneen Investments Limited kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. március 18-án hozott ítélete ellen a Naazneen Investments Ltd által 2015. május 28-án benyújtott fellebbezés

text:
               7.9.2015

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 294/19

         A Törvényszék (hetedik tanács) T-250/13. sz., Naazneen Investments Limited kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) ügyben 2015. március 18-án hozott ítélete ellen a Naazneen Investments Ltd által 2015. május 28-án benyújtott fellebbezés
   (C-252/15. P. sz. ügy)
   (2015/C 294/25)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Fellebbező: Naazneen Investments Ltd (képviselők: P. Goldenbaum Rechtsanwältin és I. Rohr Rechtsanwältin)

      A másik fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM)

      A fellebbező kérelmei

   A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

               —

               helyezze hatályon kívül a Törvényszék T-250/13. sz. ügyben 2015. március 18-án hozott ítéletét;

               —

               helyezze hatályon kívül a fellebbezési tanács R 1101/2011-2. sz. ügyben hozott határozatát, és másodlagosan szükség esetén utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé;

               —

               az OHIM-ot kötelezze a saját költségeinek és a fellebbezőnél a Bíróság, a Törvényszék és a fellebbezési tanács előtt felmerülő költségek viselésére;

               —

               az Energy Brands, Inc. eljárásba történő beavatkozása esetén az Energy Brands, Inc.-t kötelezze a saját költségeinek viselésére.

      Jogalapok és fontosabb érvek

   A fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen értelmezte a 207/2009 rendelet (1) 75. cikkének és 51. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatályát, nem végezte el a benyújtott bizonyítékok és az eset valamennyi releváns körülményének helyes és teljes körű átfogó értékelését, vagy tévesen nem állapította meg a fellebbezési tanács e tekintetben elkövetett mulasztását, és nem vette kellőképpen figyelembe vagy tévesen alkalmazta az ítélkezési gyakorlatból eredő elveket. Ezenkívül több megállapítása vonatkozásában elferdítette a tényeket.
   I.   A 207/2009 rendelet 75. cikkének megsértése
   A Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy a fellebbezési tanács megfelelően indokolta határozatát. Különösen nem vette figyelembe, hogy a fellebbezési tanács teljes mértékben figyelmen kívül hagyta a fellebbezés indokolásának 6–22. oldalát, elmulasztott valamennyi benyújtott bizonyítékot figyelembe venni és megállapítását saját érvekkel alátámasztani. A használat hiányának jogos indokai kapcsán a Törvényszék eljárásjogi jogsértést követett el, mivel megállapítását a felperes használati engedélyével rendelkező licenciajogosult arra vonatkozó állítólagos kötelezettségének új szempontjára alapította, hogy ellenőrizze és felügyelje az áruk előállítását.
   II.   A 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése
   1.   Tényleges használat
   A Törvényszék

               —

               tévesen állapította meg, hogy a fellebbezési tanács figyelembe vette a benyújtott, eskü alatt tett nyilatkozatokat, noha egyáltalán nem foglalkozott ezen eskü alatt tett nyilatkozatok bizonyító erejével,

               —

               megállapítását téves tényekre alapította, amikor megerősítette 12 raklapnyi palack „próbaértékesítés” céljára történő megrendelésének igen csekély gazdasági jelentőségét,

               —

               tévesen állította fel és alkalmazta azt a szabályt, amely szerint valamely jelentős méretű piac – mint például a tömegfogyasztásra szánt italok piaca – automatikusan magasabb elvárásokat eredményez a használat mértékét illetően;

               —

               nem tartotta tiszteletben azt az elvet, hogy a folyamatos használat nem követelmény;

               —

               tévesen alkalmazta a jogot annak megállapításával, hogy azon indokokat, amelyek miatt a védjegyet nem használták szélesebb körben és a releváns időszak teljes hossza során, csak a védjegyhasználat hiánya jogos indokainak értékelése keretében kell vizsgálni,

               —

               nem vette figyelembe a használat hiányának és a korlátozott használat esetei közötti különbségeket,

               —

               tévesen állította fel azt az elvet, hogy amikor a fellebbezési tanács valamely védjegy tényleges használatát értékeli, kizárólag az ilyen használat fennállásának bizonyítékát kell figyelembe vennie, nem pedig a védjegyhasználat hiányát alátámasztó bizonyítékot,

               —

               tévesen alkotta meg azt a szabályt, hogy a hirdetés és más eladásösztönző tevékenységek összefüggésében csak a nagyszabású kampányok bírhatnak jelentőséggel,

               —

               tévesen tagadta meg a védjegyjogosult internetes oldaláról kinyomtatott kivonatok jelentőségének elismerését, és elmulasztotta figyelembe venni a fellebbező e tekintetben adott magyarázatait és benyújtott bizonyítékait,

               —

               helytelen értelmet tulajdonított a „szimbolikus” kifejezésnek.

         A piacra történő (újra)bevezetési szakaszokban a csekély kereskedelmi mennyiség relevanciájának vizsgálata összefüggésében a Törvényszék

               —

               számítási hibát követett el,

               —

               nem vette valószínű okként figyelembe az áruk hibás jellegét és a harmadik fél által indított megszűnés megállapítása iránti eljárást,

               —

               tévesen alkalmazta a jogot a korlátozott használat indokainak előírt jellege tekintetében. A tényleges használat összefüggésében annak indokainak, hogy a védjegyet nem használják szélesebb körben, nem kell teljesíteniük a használat hiánya jogos indokainak követelményét, hanem elegendőnek kell lennie annak valószínűsítéséhez, hogy miért nem került sor szélesebb körű használatra.

         2.   A használat hiányának jogos indokai
   2.1   A „SMART WATER” italok előállításával kapcsolatos problémák
   A Törvényszék

               —

               megállapítását a tények elferdítésére alapította, mivel valójában nem követtek el gondatlanságot az áruk előállításának ellenőrzésére és felügyeletére vonatkozó kötelezettség teljesítése során,

               —

               helytelen értelmet tulajdonított a TRIPS-megállapodás 19. cikkének (1) bekezdésében szereplő „védjegytulajdonos akaratától függetlenül felmerülő” és „gátló körülmények” kritériumoknak, különösen azzal, hogy nem azt a kérdést vetette fel, hogy ésszerűtlen lett volna-e új áruk előállítása és értékesítése, hanem hogy az lehetetlen lett volna-e,

               —

               figyelmen kívül hagyta, hogy a fellebbező részletes magyarázattal szolgált a tekintetben, hogy miért nem volt lehetséges könnyen és gyorsan folytatni a gyártást és a szállítást, amit sem a fellebbezési tanács, sem a Törvényszék nem vett figyelembe.

         2.2   Harmadik fél által indított, megszűnés megállapítása iránti eljárások
   A Törvényszék

               —

               figyelmen kívül hagyta, hogy a megszűnés megállapítása iránti eljárások nyilvánvalóan függetlenek a védjegyjogosult akaratától,

               —

               helytelen kritériumot alkalmazott, amikor megállapítását azon állításra alapította, hogy a megszűnés megállapítása iránti eljárások nem akadályozzák a védjegyjogosultat a védjegy használatában,

               —

               a „közvetlen következmények” téves kritériumát vezette be. A Törvényszék elismerte, hogy amennyiben ilyen megszűnés megállapítása iránti eljárások a védjegy megszűnésének megállapításához vezetnek, kártérítési kereset indítható. Tagadta viszont, hogy ez a használat hiányának jogos indoka lenne, mivel az nem a megszűnés megállapítása iránti eljárás „közvetlen következménye”. A Törvényszék e tekintetben tett megállapításai ellentétesek a tényleges használat követelményének céljával. Az a tömör megállapítás, hogy a védjegyjogosult feladata volt a kockázatok értékelése és felmérése, és vagy a védjegy azon bizonytalanság ellenére történő használata, hogy felelős lehet a felmerülő károkért, vagy pedig a védjegy használatától való tartózkodás, egyértelműen a kis- és középvállalkozások hátrányosan megkülönböztetését eredményezi. Ez könnyen lehetőséget ad arra is, hogy visszaéljenek a megszűnés megállapítása iránti eljárások eszközével azon harmadik felek, akiknek a lajstromozott védjegyhez érdekük fűződik.

      (1)  A közösségi védjegyről szóló, 2009. február 26-i 207/2009/EK tanácsi rendelet (HL L 78., 1. o.).


title: T-359/15 sz. ügy: A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Arrom Conseil kontra EUIPO – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — A Roméo has a Gun by Romano Ricci európai uniós ábrás védjegy bejelentése — NINA RICCI és RICCI korábbi európai uniós szóvédjegyek — Összetéveszthetőség — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja — A korábbi védjegyek megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása — A jóhírnév megsértése — A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”)

text:
               31.10.2016

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 402/41

         A Törvényszék 2016. szeptember 15-i ítélete – Arrom Conseil kontra EUIPO – Nina Ricci (Roméo has a Gun by Romano Ricci)
   (T-359/15 sz. ügy) (1)

   ((„Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - A Roméo has a Gun by Romano Ricci európai uniós ábrás védjegy bejelentése - NINA RICCI és RICCI korábbi európai uniós szóvédjegyek - Összetéveszthetőség - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja - A korábbi védjegyek megkülönböztető képességének vagy jóhírnevének tisztességtelen kihasználása - A jóhírnév megsértése - A 207/2009 rendelet 8. cikkének (5) bekezdése”))
   (2016/C 402/47)
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Arrom Conseil (Párizs, Franciaország) (képviselők: C. Herissay Ducamp és J. Blanchard ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: H. Kunz meghatalmazott)

      A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Nina Ricci SARL (Párizs, Franciaország) (képviselő: E. Armijo Chávarri ügyvéd)

      Az ügy tárgya

   Az EUIPO első fellebbezési tanácsának a Nina Ricci és az Arrom Conseil közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2015. április 13-án hozott határozata (R 1021/2014-1. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1)

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2)

               Az Arrom Conseil maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) és a Nina Ricci SARL részéről felmerült költségeket.

      (1)  HL C 294., 2015.9.7.


title: T-656/11. R. II. sz. ügy: Az ideiglenes intézkedésről határozó bíró 2012. június 13-i végzés — Morison Menon Chartered Accountants és társai kontra Tanács ( „Ideiglenes intézkedés iránti eljárás — Okafogyottság” )

text:
               28.7.2012

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 227/22

         Az ideiglenes intézkedésről határozó bíró 2012. június 13-i végzés — Morison Menon Chartered Accountants és társai kontra Tanács
   (T-656/11. R. II. sz. ügy)
   (Ideiglenes intézkedés iránti eljárás - Okafogyottság)
   2012/C 227/36
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperesek: Morison Menon Chartered Accountants (Dubai, Egyesült Arab Emirátusok), Morison Menon Chartered Accountants — Dubai Office (Dubai), és Morison Menon Chartered Accountants — Sharjah Office (Sharjah, Egyesült Arab Emirátusok) (képviselők: H. Viaene, D. Gillet és T. Ruys ügyvédek)

      Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők M.-M. Joséphidès és G. Étienne meghatalmazottak)

      Az ügy tárgya

   Egyrészt az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 961/2010/EU rendelet végrehajtásáról szóló, 2011. december 1-jei 1245/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (HL L 319., 11. o.), másrészt pedig az Iránnal szembeni korlátozó intézkedésekről szóló 2010/413/KKBP határozat módosításáról szóló, 2011. december 1-jei 2011/783/KKBP tanácsi határozat (HL L 319., 71. o.) végrehajtásának felfüggesztése iránti kérelem, annyiban, amennyiben azok felveszik a „Morison Menon Chartered Accountant” néven jelölt szervezetet azon személyek és szervezetek listáira, akiknek, illetve amelyeknek a pénzeszközeit és gazdasági erőforrásait be kell fagyasztani.

      A végzés rendelkező része

               1.

               Az ideiglenes intézkedés iránti kérelemről már nem szükséges határozni.

               2.

               Az ideiglenes intézkedésről határozó bíró a költségekről jelenleg nem határoz.


title: T-385/07. sz. ügy: A Törvényszék 2011. február 17-i ítélete — FIFA kontra Bizottság ( „Televíziós műsorszolgáltatás — A 89/552/EGK irányelv 3a. cikke — A Belga Királyság által elfogadott, a belga társadalom számára kiemelten jelentős eseményekre vonatkozó intézkedések — Labdarúgó-világbajnokság — Az intézkedéseket a közösségi joggal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat — Indokolás — EK 43. és EK 49. cikk — A tulajdonhoz való jog” )

text:
               2.4.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 103/19

         A Törvényszék 2011. február 17-i ítélete — FIFA kontra Bizottság
   (T-385/07. sz. ügy) (1)

   (Televíziós műsorszolgáltatás - A 89/552/EGK irányelv 3a. cikke - A Belga Királyság által elfogadott, a belga társadalom számára kiemelten jelentős eseményekre vonatkozó intézkedések - Labdarúgó-világbajnokság - Az intézkedéseket a közösségi joggal összeegyeztethetőnek nyilvánító határozat - Indokolás - EK 43. és EK 49. cikk - A tulajdonhoz való jog)
   2011/C 103/33
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Fédération internationale de football association FIFA (Zürich, Svájc) (képviselők kezdetben: R. Denton, E. Batchelor, F. Young solicitors és A. Barav ügyvéd, később: E. Batchelor, A. Barav, D. Reymond ügyvédek és F. Carlin barrister)

      Alperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Montaguti és N. Yerrell, meghatalmazotti minőségben, segítőik: J. Flynn QC és L. Maya barrister)

      Az alperest támogató beavatkozók: Belga Királyság (képviselik: L. Van den Broeck és C. Pochet, meghatalmazotti minőségben, segítőik: J. Stuyck, A. Berenboom és A. Joachimowicz ügyvédek); Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselik: M. Lumma és J. Möller, meghatalmazotti minőségben); Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága (képviselik: S. Behzadi-Spencer, E. Jenkinson és L. Seeboruth, meghatalmazotti minőségben, segítőjük kezdetben: T. de la Mare, később: B. Kennelly barristers)

      Az ügy tárgya

   A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, televíziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló 89/552/EGK tanácsi irányelv 3a. cikkének (1) bekezdése alapján Belgium által hozott intézkedéseknek a közösségi joggal való összeegyeztethetőségéről szóló, 2007. június 25-i 2007/479/EK bizottsági határozat (HL 2007., L 180., 24. o.) részletes megsemmisítésére irányuló kérelem

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Bíróság a keresetet elutasítja.

               2.

               A Fédération internationale de football association (FIFA) maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottságnál felmerült költségeket.

               3.

               A Belga Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság és Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága maguk viselik saját költségeiket.

      (1)  HL C 315., 2007.12.22.


title: T-161/10. sz. ügy: A Törvényszék 2011. május 24-i ítélete — Longevity Health Products kontra OHIM — Tecnifar (E-PLEX) ( „Közösségi védjegy — Felszólalási eljárás — Az E-PLEX közösségi szóvédjegy bejelentése — Az EPILEX korábbi nemzeti szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — Összetéveszthetőség — A megjelölések hasonlósága — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja” )

text:
               9.7.2011

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 204/22

         A Törvényszék 2011. május 24-i ítélete — Longevity Health Products kontra OHIM — Tecnifar (E-PLEX)
   (T-161/10. sz. ügy) (1)

   (Közösségi védjegy - Felszólalási eljárás - Az E-PLEX közösségi szóvédjegy bejelentése - Az EPILEX korábbi nemzeti szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - Összetéveszthetőség - A megjelölések hasonlósága - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
   2011/C 204/40
   Az eljárás nyelve: angol

      Felek

      Felperes: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahama-szigetek) (képviselő: J. Korab ügyvéd)

      Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: R. Pethke meghatalmazott)

      Másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban, beavatkozó a Törvényszék előtti eljárásban: Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA (Lisszabon, Portugália)

      Az ügy tárgya

   Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának 2010. február 5-i, a Tecnifar — Industria Tecnica Farmaceutica, SA és a Longevity Health Products, Inc közötti felszólalási eljárás tárgyában hozott határozatával (R 662/2009-4. sz. ügy) szemben benyújtott kereset.

      Az ítélet rendelkező része

               1.

               A Törvényszék a keresetet elutasítja.

               2.

               A Törvényszék a Longevity Health Products, Inc.-t kötelezi a költségek viselésére.

      (1)  HL C 148., 2010.6.5.


title: F-12/07. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2007. szeptember 11-i végzése – O'connor kontra Bizottság (Közszolgálat – Egyéb alkalmazottak – Egymást követő ideiglenes alkalmazotti, kisegítő alkalmazotti és szerződéses alkalmazotti szerződések – A munkanélküli-ellátásra való jogosultság leghosszabb időtartama – Elfogadhatóság)

text:
               24.11.2007

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 283/42

         A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2007. szeptember 11-i végzése – O'connor kontra Bizottság
   (F-12/07. sz. ügy) (1)

   (Közszolgálat - Egyéb alkalmazottak - Egymást követő ideiglenes alkalmazotti, kisegítő alkalmazotti és szerződéses alkalmazotti szerződések - A munkanélküli-ellátásra való jogosultság leghosszabb időtartama - Elfogadhatóság)
   (2007/C 283/76)
   Az eljárás nyelve: francia
   Felek

      Felperes: Elizabeth O'connor (Brüsszel, Belgium) (képviselők: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N Louis és E. Marchal ügyvédek)

      Alperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: D. Martin és M. Velardo, meghatalmazottak)
   Az ügy tárgya
   A felperes – aki a Bizottság egykori alkalmazottja, 2001. január 16-tól2005. december 31-ig a Bizottság alkalmazásában állt különböző ideiglenes alkalmazotti, kisegítő alkalmazotti és szerződéses alkalmazotti szerződésekkel – munkanélküli –ellátásra való jogosultságának leghosszabb időtartamát 17,83 hó helyett 11 hó 25 napban megállapító határozat megsemmisítése.
   A végzés rendelkező része

               1)

               A Közszolgálati Törvényszék a keresetet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben mint nyilvánvalóan megalapozatlant elutasítja.

               2)

               Az Európai Közösségek Bizottsága viseli a felmerült összes költséget, ideértve a felperes költségmentesség iránti kérelmével összefüggésben nála esetleg keletkezett költségeket is.

      (1)  HL C 95., 2007.4.28., 57. o.


title: C-306/09. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2010. október 21-i ítélete (Cour constitutionelle (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — I. B. elleni büntetőeljárás (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés — 2002/584/IB kerethatározat — Az európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárások — 4. cikk — A végrehajtás megtagadásának mérlegelhető okai — A 4. cikk 6. pontja — Büntetés végrehajtása céljából kibocsátott elfogatóparancs — 5. cikk — A kibocsátó tagállam által nyújtandó garanciák — Az 5. cikk 1. pontja — Az érintett személy távollétében történő elítélése — Az 5. cikk 3. pontja — Büntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott elfogatóparancs — A keresett személy végrehajtó tagállamba történő visszaszállításának feltételéhez kötött átadás — Az 5. cikk 1. és 3. pontjának együttes alkalmazása — Összeegyeztethetőség)

text:
               18.12.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 346/16

         A Bíróság (negyedik tanács) 2010. október 21-i ítélete (Cour constitutionelle (Belgium) előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — I. B. elleni büntetőeljárás
   (C-306/09. sz. ügy) (1)

   (Büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés - 2002/584/IB kerethatározat - Az európai elfogatóparancs és a tagállamok közötti átadási eljárások - 4. cikk - A végrehajtás megtagadásának mérlegelhető okai - A 4. cikk 6. pontja - Büntetés végrehajtása céljából kibocsátott elfogatóparancs - 5. cikk - A kibocsátó tagállam által nyújtandó garanciák - Az 5. cikk 1. pontja - Az érintett személy távollétében történő elítélése - Az 5. cikk 3. pontja - Büntetőeljárás lefolytatása céljából kibocsátott elfogatóparancs - A keresett személy végrehajtó tagállamba történő visszaszállításának feltételéhez kötött átadás - Az 5. cikk 1. és 3. pontjának együttes alkalmazása - Összeegyeztethetőség)
   2010/C 346/27
   Az eljárás nyelve: francia

      A kérdést előterjesztő bíróság

   Cour constitutionelle (Belgium)

      Az alap-büntetőeljárás résztvevője

   I. B.

      Tárgy

   Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Cour Constitutionnelle (Belgium) — Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat (HL L 190., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 34. o.) 4. cikke 6. pontjának és 5. cikke 3. pontjának, valamint az EU-Szerződés 6. cikke (2) bekezdésének értelmezése — Az európai elfogatóparancs végrehajtása megtagadásának mérlegelhető okai és az említett elfogatóparancsot kibocsátó tagállam által nyújtandó garanciák — A végrehajtó tagállam azon lehetősége, hogy a területén letelepedett valamely személy átadását azon feltételhez kösse, hogy ezt a személyt az elfogatóparancsot kibocsátó tagállamban történő meghallgatása után visszaszállítják a végrehajtó tagállamba, hogy ott töltse le a kibocsátó tagállamban vele szemben adott esetben kiszabott szabadságvesztés-büntetést vagy szabadságelvonással járó intézkedést — Azon személy sajátos helyzete, akit a kibocsátó tagállamban már elítéltek, ez azonban a távollétében meghozott olyan határozatban történt, amely ellen még jogorvoslattal élhet — A végrehajtó tagállam igazságügyi hatóságai által hozandó határozat tekintetében az érintett személy alapvető jogai, és különösen a magán- és családi élet tiszteletben tartásához való joga megsértésének kockázata által gyakorolt lehetséges hatás

      Rendelkező rész

   Az európai elfogatóparancsról és a tagállamok közötti átadási eljárásokról szóló, 2002. június 13-i 2002/584/IB tanácsi kerethatározat 4. cikke 6. pontját és 5. cikke 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy amennyiben az érintett végrehajtó tagállam átültette belső jogrendjébe e kerethatározat 5. cikkének 1. és 3. pontját, az érintett személy távollétében kiszabott büntetés végrehajtása céljából kibocsátott európai elfogatóparancs végrehajtása az említett 5. cikk 1. pontja értelmében azon feltételhez köthető, hogy az érintett személyt, aki a végrehajtó tagállam állampolgára vagy lakosa, szállítsák vissza ez utóbbi tagállamba, hogy adott esetben ott töltse le a kibocsátó tagállamban a jelenlétében tartott újbóli tárgyaláson vele szemben kiszabott szabadságvesztés büntetést.

      (1)  HL C 233., 2009.9.26., 11. o.


title: F-41/09. sz. ügy: A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. június 29-i ítélete — Roumimper kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (Közszolgálat — Az Europol személyi állománya — Szerződés meghosszabbításának elmaradása — Határozatlan időre szóló szerződés — Az Europol személyzeti szabályzatának 6. cikke — A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve)

text:
               23.10.2010

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/71

      A Közszolgálati Törvényszék (első tanács) 2010. június 29-i ítélete — Roumimper kontra Európai Rendőrségi Hivatal (Europol)
      (F-41/09. sz. ügy) (1)

      (Közszolgálat - Az Europol személyi állománya - Szerződés meghosszabbításának elmaradása - Határozatlan időre szóló szerződés - Az Europol személyzeti szabályzatának 6. cikke - A védelemhez való jog tiszteletben tartásának elve)
      (2010/C 288/132)
      Az eljárás nyelve: holland

         Felek

         Felperes: Jacques Pierre Roumimper (Hága, Hollandia) (képviselők: kezdetben P. de Casparis ügyvéd, később W. J. Dammingh és N. D. Dane ügyvédek)

         Alperes: Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) (képviselők: D. Neumann és D. El Khoury meghatalmazottak, segítőik: B. Wägenbaur és R. Van der Hout ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      A 2008. június 12-i határozat megsemmisítése, amelyben arról tájékoztatták a felperest, hogy nem lehet részére határozatlan időre szóló állást felajánlani, valamint az e határozattal szemben benyújtott panaszt elutasító 2009. január 7-i határozat megsemmisítése.

         Az ítélet rendelkező része

                  1.

                  A Közszolgálati Törvényszék az Európai Rendőrségi Hivatal (Europol) 2008. június 12-i, J. P. Roumimper részére határozatlan időre szóló szerződés felajánlását megtagadó határozatát megsemmisíti.

                  2.

                  A Közszolgálati Törvényszék az Europolt kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 180., 2009.8.1., 63. o.