title: T-60/19. sz. ügy: 2019. január 31-én benyújtott kereset – Ciprus kontra EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/44

      2019. január 31-én benyújtott kereset – Ciprus kontra EUIPO – Filotas Bellas & Yios (Halloumi Vermion grill cheese M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927)
      (T-60/19. sz. ügy)
      (2019/C 112/54)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Ciprusi Köztársaság (képviselők: S. Malynicz QC és V. Marsland solicitor)

         Alperes: Az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Filotas Bellas & Yios AE (Alexandreia Imathias, Görögország)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: a Halloumi χαλλούμι Vermion grill cheese/grill est/grill kase M BELAS PREMIUM GREEK DAIRY SINCE 1927 európai uniós ábrás védjegy – 12 172 276. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2018. november 20-án hozott határozata (R 2296/2017-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozót kötelezze a saját költségeik és a felperes költségeinek viselésére.

         Jogalapok

                  —

                  a fellebbezési tanács tévedett az áruk hasonlóságának értékelését illetően;

                  —

                  a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a Törvényszék korábbi ítélkezési gyakorlatából vett érvelés átültethető a jelen ügyre;

                  —

                  a fellebbezési tanács tévesen vélte úgy, hogy valamely korábbi védjegy teljes mértékben híján van a megkülönböztető képességnek, ha az általa tanúsított áruknak a többi (nem ilyen) árutól való megkülönböztetésére szolgál;

                  —

                  a fellebbezési tanács hibát vétett a védjegyek összehasonlításánál és az összetéveszthetőség értékelésénél;

                  —

                  a fellebbezési tanács nem vette figyelembe a nemzeti tanúsító védjegyek alkalmazási körére és joghatásaira vonatkozó nemzeti rendelkezéseket és ítélkezési gyakorlatot.


title: T-64/19. sz. ügy: 2019. február 4-én benyújtott kereset – (ECSEL) közös vállalkozás kontra Personal Health Institute International

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/45

      2019. február 4-én benyújtott kereset – (ECSEL) közös vállalkozás kontra Personal Health Institute International
      (T-64/19. sz. ügy)
      (2019/C 112/55)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: (ECSEL) közös vállalkozás (képviselők: G. Kuyper és P. Brochier ügyvédek)

         Alperes: Personal Health Institute International (Amszterdam, Hollandia)

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  kötelezze az alperest 25 513,84 euró összeg, valamint annak a 2014. december 15-től a teljes körű megfizetése napjáig tartó időszakra eső 3,5 %-os mértékű szerződéses kamatai ECSEL részére való megfizetésére

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes egyetlen jogalapra hivatkozik, amely a szerződés alperes általi állítólagos megsértésén alapul, aki, a felperes álláspontja szerint, egyetlen részletet vagy információt sem közölt a projektje kapcsán az illetékes nemzeti finanszírozó hatósággal, és nem teljesítette a szerződésből eredő kötelezettségeit, ily módon megalapozta a szerződés megszűnését annyiban, amennyiben az alperes a támogatási megállapodás II. melléklete II.20.1 cikkének vonatkozó rendelkezései alapján érintett volt.


title: T-69/19. sz. ügy: 2019. február 6-án benyújtott kereset – Südwestdeutsche Salzwerke kontra EUIPO (Bad Reichenhaller Alpensaline)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/47

      2019. február 6-án benyújtott kereset – Südwestdeutsche Salzwerke kontra EUIPO (Bad Reichenhaller Alpensaline)
      (T-69/19. sz. ügy)
      (2019/C 112/57)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Südwestdeutsche Salzwerke AG (Heilbronn, Németország) (képviselő: M. Douglas ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy: Bad Reichenhaller Alpensaline európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 17 126 517. sz. védjegybejelentés

         A megtámadott határozat: az EUIPO első fellebbezési tanácsának 2018. december 4-én hozott határozata (R 412/2018-1. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és a 17 126 517. sz. európai uniós védjegybejelentés elutasított részét illetően engedélyezze a lajstromozást;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-74/19. sz. ügy: 2019. február 7-én benyújtott kereset – DK Company kontra EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER)

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/47

      2019. február 7-én benyújtott kereset – DK Company kontra EUIPO – Hunter Boot (DENIM HUNTER)
      (T-74/19. sz. ügy)
      (2019/C 112/58)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: DK Company A/S (Ikast, Dánia) (képviselő: S. Hansen ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Hunter Boot Limited (Edinburgh, Egyesült Királyság)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: DENIM HUNTER európai uniós ábrás védjegy bejelentése – 14 649 891. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO második fellebbezési tanácsának 2018. november 16-án hozott határozata (R 849/2018-2. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek – beleértve a felperes részéről felmerült költségeket – viselésére.

         Jogalap

                  —

                  A fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a megjelölések között fennáll az összetévesztés veszélye.


title: T-75/19. sz. ügy: 2019. február 8-án benyújtott kereset – Comune di Milano kontra Parlament és Tanács

text:
               25.3.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 112/48

      2019. február 8-án benyújtott kereset – Comune di Milano kontra Parlament és Tanács
      (T-75/19. sz. ügy)
      (2019/C 112/59)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Comune di Milano (képviselők: F. Sciaudone, M. Condinanzi és A. Neri ügyvédek)

         Alperesek: Európai Parlament, az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg a 726/2004/EK rendeletnek az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) székhelye tekintetében történő módosításáról szóló, 2018. november 14-i (EU) 2018/1718 európai parlamenti és tanácsi rendeletet;

                  —

                  állapítsa meg, hogy a Tanács 2017. november 20-i határozata a 2017. június 22-i eljárási szabályok 6. pontja értelmében nem hatályos;

                  —

                  a Tanácsot és az Európai Parlamentet kötelezze a jelen eljárás költségeinek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes négy jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a képviseleti demokrácia (EUSZ 10. cikk), az intézmények közötti egyensúly (EUSZ 13. cikk) és a lojális együttműködés (EUSZ 13. cikk) elvének, valamint a lényeges eljárási szabályoknak és az EUSZ 14. cikknek a megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes a szóban forgó elvek megsértésére hivatkozik, amennyiben: (i) az EMA székhelyét a 2017. november 20-i határozathoz vezető döntéshozatali eljárásban, rendes jogalkotási eljáráson kívül és annak megindítása előtt választotta ki egyetlen intézmény, a Tanács, amely meghatározta a megtámadott rendelet tartalmát (vagyis Amszterdamnak az EMA székhelyéül történő kijelölését) (ii) az EMA székhelyének kiválasztására irányuló eljárás során, amelyben a döntéshozatali eljárás ténylegesen kimerült, a Tanács és a Bizottság – a két egyedüli intézmény, amely részt vett a kiválasztási eljárásban – nem vonta be a Parlamentet; (iii) a rendes jogalkotási eljárás keretében a Tanács és a Bizottság Amszterdam székhely (már megtörtént) kiválasztásának kész ténye elé állította a Parlamentet, és nem hagyott a Parlament számára semmilyen beavatkozási mozgásteret e határozat értékelésére vagy megvitatására, sőt igyekeztek a jogalkotási eljárást a lehető legrövidebb időn belül lezárni; (v) a Parlament számára lehetetlenné tették saját, a Szerződésekben is előírt feladatainak gyakorlását, és a jogalkotási eljárás folyamán arra kényszerült, hogy ennek ellenére „ratifikálja” a Tanács által hozott határozatot.

                  2.

                  Második, hatáskörrel való visszaélés megvalósulására és az átláthatóság, a megfelelő ügyintézés és a tisztességes eljárás elvének megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes szerint a kiválasztási eljárás célja az EMA székhelyének áthelyezése vonatkozásában legjobb ajánlatnak a pályázati felhívásban előre megjelölt objektív kiválasztási szempontokon alapuló meghatározása volt. A jelen esetben azonban a székhely sorsolás útján, előzetes vizsgálat folytatása nélkül történő meghatározása nem tette lehetővé annak megállapítását, hogy Milánó és Amszterdam pályázata nem egyenértékű, és nem tette lehetővé a legjobb ajánlat kiválasztását. Ezenfelül, a 2017. november 20-i, Amszterdamnak kedvező szavazás azon múlt, hogy a Bizottság elmulasztotta tényleges vizsgálat folytatását, és elferdítette a holland ajánlatot (számos alapvető szempontból). Következésképpen a tagállamok úgy szavazták meg Amszterdam pályázatát, hogy tévesen úgy vélték, az teljesíti a pályázati felhívásban előírt követelményeket és az ügynökség sajátos igényeit. Ezenkívül a holland ajánlatot a 2017. november 20-i szavazást követően utólag módosították (hátrányosan). Az ajánlat módosításairól titkos és kétoldalú tárgyalásokat folytattak. A 2017. november 20-i határozat hibái a megtámadott rendelet jogellenességét eredményezik.

                  3.

                  Harmadik, a megfelelő ügyintézés elvének megsértésére alapított jogalap

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a döntéshozatali eljárást, amely az EMA új székhelyének kijelöléséhez vezetett, az olyan formák és módszerek hiánya jellemzi, amelyek a szükséges átláthatóság biztosítását céloznák. A hiányos vizsgálatok és a holland ajánlat néhány alapvető feltételének ezt követő, kétoldalú és titkos újratárgyalása súlyosbította az átláthatóság elvének a megsértését. Ezenfelül sok, a határozat szempontjából releváns tényezőt nem vettek tekintetbe. Az ajánlatok tényleges értékelésének elmulasztása és a holland ajánlatnak a Bizottság részéről három alapvető vonatkozásban (az ideiglenes székhely területe, pénzügyi feltételek, az Ügynökség működése folyamatosságának biztosítására vonatkozó alkalmasság) történő elferdítése súlyosbította a megfelelő ügyintézés elvének megsértését.

                  4.

                  Negyedik, a Tanács eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2009. szeptember 11-i határozatára, valamint a Tanács 2017. október 31-i eljárási szabályainak megsértésére alapított jogalap.

                              —

                              A felperes e tekintetben arra hivatkozik, hogy a szavazási műveletek lefolytatásának módja és kimenetele hibás azon különös szabályok megsértése folytán, amelyeket a Tanácsnak tiszteletben kellett volna tartania, és amelyek a 2017. november 20-i határozat és a megtámadott rendelet jogellenességét eredményezik.


title: C-665/18. sz. ügy: A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pólus Vegas Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.4.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 122/3

      A Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Magyarország) által 2018. október 23-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Pólus Vegas Kft. kontra Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (C-665/18. sz. ügy)
      (2019/C 122/03)
      Az eljárás nyelve: magyar

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Pólus Vegas Kft.

         Alperes: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Értelmezhető-e az Európai Bíróság C-98/14. sz. ügyben hozott ítéletének 39-42. pontja oly módon, hogy az EUMSz 56. cikkben foglalt szolgáltatásnyújtás szabadsága korlátozásának minősül a tagállami jogalkotás révén a tételes játékadó átmenet nélküli, ötszörös megemelése és ezzel egyidejűleg a százalékos játékadó bevezetése?

                  2)

                  Értelmezhető-e a C-98/14. sz. ügyben hozott ítéletben hivatkozott „zavarás” vagy „kevésbé vonzóvá tétel” tartalma — figyelembe véve és alkalmazva az Emberi Jogok Európai Egyezménye (EJEE) Első Kiegészítő Jegyzőkönyvében és az Európai Unió Alapjogi Chartája 17. cikkében foglaltakat — úgy, hogy a tagállami játékadó indokolatlan és észszerű mértéket meghaladó megemelése aránytalanul és diszkriminatív módon, a versenyfeltételeket a játékkaszinó javára eltorzítva, az EJEE fenti Jegyzőkönyvébe és az Alapjogi Charta 17. cikkébe ütköző módon elvonja a játéktermi szerencsejáték-szervezők javait?

                  3)

                  Értelmezhető-e a C-98/14. sz. ügyben hozott ítélet tartalma oly módon, hogy a „zavarás” vagy „kevésbé vonzóvá tétel” megállapítható abban az esetben, ha a játékadó indokolatlan és diszkriminatív megemelése eredményeképpen a játékautomaták üzemeltetése az emelést követően nyereségesen már nem, csak veszteségesen folytatható?

                  4)

                  Értelmezhető-e a C-98/14. sz. ügyben hozott ítélet tagállami alkalmazása során a szolgáltatásnyújtás szabadsága oly módon, hogy a tagállamban működtetett játéktermek és kaszinók esetében alapvetően vélelmezni kell az uniós elem meglétét, vagyis azt, hogy az adott játéklehetőségeket más tagállamból érkező uniós polgárok is igénybe veszik?


title: T-278/19. sz. ügy: 2019. április 26-án benyújtott kereset — Aurora kontra CPVO — SESVanderhave (M 02205)

text:
               2019.6.24.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 213/71

      2019. április 26-án benyújtott kereset — Aurora kontra CPVO — SESVanderhave (M 02205)
      (T-278/19. sz. ügy)
      (2019/C 213/69)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Aurora Srl (Padova, Olaszország) (képviselő: L.-B. Buchman ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: SESVanderhave NV (Tienen, Belgium)

         A CPVO előtti eljárás adatai

         Az érintett közösségi növényfajta-oltalom jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         Az érintett közösségi növényfajta: az UE 15118. számon bejegyzett közösségi növényfajta-oltalom, M 02205 cukorrépafajta

         A CPVO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: a CPVO fellebbezési tanácsának 2019. február 27-én hozott határozata (R A010/2013-RENV. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  állapítsa meg, hogy a megtámadott határozat tévesen alkalmazta a Törvényszék (ötödik tanács) 2017. november 23-i, T-140/15. sz. ítéletét;

                  —

                  változtassa meg a megtámadott határozatot, helyezze hatályon kívül a CPVO 2013. szeptember 23-i NN010 határozatát, és adjon helyt az UE 15118. számon bejegyzett közösségi növényfajta-oltalom felperes által 2012. augusztus 28-án felvetett vitatásának;

            és ennek következményeképp:

                  —

                  nyilvánítsa az UE 15118. számon bejegyzett közösségi növényfajta-oltalmat ab initio érvénytelennek;

                  —

                  a Törvényszék eljárási szabályzatának 87. cikke alapján az alperest kötelezze a felperes részéről felmerült költségek viselésére, beleértve az esetleges beavatkozó felek költségeit.

         Jogalap

                  —

                  A jogbiztonság és a bizalomvédelem elvének megsértése;

                  —

                  Szolgálati kötelességszegés és az igazságszolgáltatás megtagadása.


title: 1/17. sz. vélemény iránti eljárás: A Bíróság (teljes ülés) 2019. április 30-i véleménye — Belga Királyság (Az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján adott vélemény — Az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) — A beruházó és az állam közötti vitarendezés (IDSD) — Egy fórum és egy fellebbviteli fórum létrehozása — Az elsődleges uniós joggal való összeegyeztethetőség — Az uniós jogrend autonómiájának tiszteletben tartására vonatkozó követelmény — A közérdekeknek az uniós intézmények által az Unió alkotmányos keretének megfelelően meghatározott védelmének szintje — A kanadai és az uniós beruházók közötti egyenlő bánásmód — Az Európai Unió Alapjogi Chartája — 20. cikk — Az említett fórumokhoz való fordulás és azok függetlensége — A Charta 47 — cikke — Megfizethetőség — Az iránti kötelezettségvállalás, hogy azt biztosítják a természetes személyeknek, valamint a kis- és középvállalkozásoknak — A függetlenségi követelmény külső és belső szempontjai — A tagok kinevezése, javadalmazása és a rájuk vonatkozó etikai szabályok — A CETA Vegyes Bizottságának szerepe — A CETA e Vegyes Bizottság által meghatározott kötelező értelmezései)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/2

      A Bíróság (teljes ülés) 2019. április 30-i véleménye — Belga Királyság
      (1/17. sz. vélemény iránti eljárás) HL C 369., 2017.10.30.

      (Az EUMSZ 218. cikk (11) bekezdése alapján adott vélemény - Az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás (CETA) - A beruházó és az állam közötti vitarendezés (IDSD) - Egy fórum és egy fellebbviteli fórum létrehozása - Az elsődleges uniós joggal való összeegyeztethetőség - Az uniós jogrend autonómiájának tiszteletben tartására vonatkozó követelmény - A közérdekeknek az uniós intézmények által az Unió alkotmányos keretének megfelelően meghatározott védelmének szintje - A kanadai és az uniós beruházók közötti egyenlő bánásmód - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 20. cikk - Az említett fórumokhoz való fordulás és azok függetlensége - A Charta 47 - cikke - Megfizethetőség - Az iránti kötelezettségvállalás, hogy azt biztosítják a természetes személyeknek, valamint a kis- és középvállalkozásoknak - A függetlenségi követelmény külső és belső szempontjai - A tagok kinevezése, javadalmazása és a rájuk vonatkozó etikai szabályok - A CETA Vegyes Bizottságának szerepe - A CETA e Vegyes Bizottság által meghatározott kötelező értelmezései)
      (2019/C 220/02)
      Az eljárás nyelve: valamennyi hivatalos nyelv

         A kérelem előterjesztője

      Belga Királyság (képviselők: C. Pochet, L. Van den Broeck, M. Jacobs és J.-C. Halleux, meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

      Az egyrészről Kanada, másrészről az Európai Unió és tagállamai közötti, 2016. október 30-án Brüsszelben aláírt átfogó gazdasági és kereskedelmi megállapodás nyolcadik fejezetének F. szakasza összeegyeztethető az Európai Unió elsődleges jogával.


title: C-598/17. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Gerechtshof ’s-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A-Fonds kontra Inspecteur van de Belastingdienst (Előzetes döntéshozatal — Létező támogatások és új támogatások — Az új támogatás fogalma — Osztalékadó-visszatérítés — Az érintett tagállam területén kívül székhellyel rendelkező társaságokra kiterjesztett rendszer — A tőke szabad mozgása — A nemzeti bíróságok kötelezettségei)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/2

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Gerechtshof ’s-Hertogenbosch [Hollandia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A-Fonds kontra Inspecteur van de Belastingdienst
      (C-598/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Létező támogatások és új támogatások - Az új támogatás fogalma - Osztalékadó-visszatérítés - Az érintett tagállam területén kívül székhellyel rendelkező társaságokra kiterjesztett rendszer - A tőke szabad mozgása - A nemzeti bíróságok kötelezettségei)
      (2019/C 220/03)
      Az eljárás nyelve: holland

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A-Fonds

         Alperes: Inspecteur van de Belastingdienst

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikket akként kell értelmezni, hogy valamely nemzeti bíróság az alapeljárásban vizsgálthoz hasonló, székhellyel kapcsolatos feltételnek az EK 56. cikk (1) bekezdésével — jelenleg az EUMSZ 63. cikk (1) bekezdésével — való összeegyeztethetőségét nem mérlegelheti abban az esetben, ha az érintett osztalékadó-visszatérítési rendszer támogatási programnak minősül.

         (1)  HL C 22., 2018.1.22.


title: C-611/17. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2019. április 30-i ítélete — Olasz Köztársaság kontra az Európai Unió Tanácsa (Megsemmisítés iránti kereset — Közös halászati politika — Az erőforrások védelme — Az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény — A földközi-tengeri kardhalra vonatkozó teljes kifogható mennyiség (TAC) — (EU) 2017/1398 rendelet — A 2017. évre vonatkozó halászati lehetőségek megállapítása — Az Unió kizárólagos hatásköre — A referencia-időszak meghatározása — Az alapvető adatok megbízhatósága — A bírósági felülvizsgálat terjedelme — EUSZ 17. cikk — Az unió érdekeinek kezelése nemzetközi szervekben — A viszonylagos stabilitás elve — Alkalmazási feltételek — A visszaható hatály tilalmának elve, a jogbiztonság elve, a bizalomvédelem elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/3

      A Bíróság (nagytanács) 2019. április 30-i ítélete — Olasz Köztársaság kontra az Európai Unió Tanácsa
      (C-611/17. sz. ügy) (1)

      (Megsemmisítés iránti kereset - Közös halászati politika - Az erőforrások védelme - Az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezmény - A földközi-tengeri kardhalra vonatkozó teljes kifogható mennyiség (TAC) - (EU) 2017/1398 rendelet - A 2017. évre vonatkozó halászati lehetőségek megállapítása - Az Unió kizárólagos hatásköre - A referencia-időszak meghatározása - Az alapvető adatok megbízhatósága - A bírósági felülvizsgálat terjedelme - EUSZ 17. cikk - Az unió érdekeinek kezelése nemzetközi szervekben - A viszonylagos stabilitás elve - Alkalmazási feltételek - A visszaható hatály tilalmának elve, a jogbiztonság elve, a bizalomvédelem elve és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve)
      (2019/C 220/04)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Felperes: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, segítője: P. Gentili avvocato dello Stato)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa (képviselők: F. Naert és E. Moro meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó felek: Spanyol Királyság (képviselők kezdetben: V. Ester Casas, később M. J. García-Valdecasas Dorrego meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: F. Moro és A. Stobiecka-Kuik meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1.

                  A Bíróság a keresetet elutasítja.

                  2.

                  A Bíróság az Olasz Köztársaságot kötelezi a saját költségein felül az Európai Unió Tanácsa részéről felmerült költségek viselésére.

                  3.

                  A Spanyol Királyság, valamint az Európai Bizottság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 424., 2017.12.11.


title: C-614/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego kontra Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud (Előzetes döntéshozatal — Mezőgazdaság — 510/2006/EK rendelet — A 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja — A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalma — Manchego sajt („queso manchego”) — Az azon régióra való utalásra alkalmas megjelölések használata, amelyhez az oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) kötődik — A „szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagfogyasztó” fogalma — Európai fogyasztók vagy azon tagállam fogyasztói, ahol az OEM oltalma alatt álló terméket gyártják és túlnyomó részben fogyasztják)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/4

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Tribunal Supremo [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego kontra Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud
      (C-614/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - 510/2006/EK rendelet - A 13. cikk (1) bekezdésének b) pontja - A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalma - Manchego sajt („queso manchego”) - Az azon régióra való utalásra alkalmas megjelölések használata, amelyhez az oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) kötődik - A „szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagfogyasztó” fogalma - Európai fogyasztók vagy azon tagállam fogyasztói, ahol az OEM oltalma alatt álló terméket gyártják és túlnyomó részben fogyasztják)
      (2019/C 220/05)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Supremo

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Fundación Consejo Regulador de la Denominación de Origen Protegida Queso Manchego

         Alperesek: Industrial Quesera Cuquerella SL, Juan Ramón Cuquerella Montagud

         Rendelkező rész

                  1)

                  A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet 13. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy a bejegyzett megnevezésre való félrevezető utalás ábrás megjelölések alkalmazásával is megvalósulhat.

                  2)

                  Az 510/2006 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az azon földrajzi területre utaló ábrás megjelölések használata, amelyhez az e rendelet 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett valamely eredetmegjelölés kötődik, alkalmas lehet arra, hogy ezen eredetmegjelölésre való félrevezető utalást képezzen, ideértve azt az esetet is, ha az említett ábrás megjelöléseket egy ezen régióban letelepedett termelő/gyártó használja, akinek a termékei hasonlóak az ezen eredetmegjelöléssel jelölt termékekhez vagy összehasonlíthatók azokkal, de nem tartoznak annak hatálya alá.

                  3)

                  A szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő átlagfogyasztó fogalmát, amelynek észlelését a nemzeti bíróságnak alapul kell vennie annak meghatározásához, hogy fennáll-e az 510/2006 rendelet 13. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti „félrevezető utalás” esete, úgy kell értelmezni, hogy az az európai fogyasztókra vonatkozik, ideértve azon tagállam fogyasztóit is, amelyben az oltalom alatt álló megnevezésre való félrevezető utalást tartalmazó terméket gyártják, vagy amelyhez e megnevezés földrajzilag kapcsolódik, és ahol e terméket túlnyomó részben fogyasztják.

         (1)  HL C 42., 2018.2.5


title: C-694/17. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Pillar Securitisation Sàrl kontra Hildur Arnadottir (Előzetes döntéshozatal — Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben — Második Luganói Egyezmény — 15. cikk — Fogyasztói szerződés — A 2008/48/EK irányelvvel fennálló kapcsolat — Fogyasztói hitelmegállapodás — 2. és 3. cikk — A „fogyasztó” és az „ügyletek, amelyekre az irányelv alkalmazandó” fogalma — A hitel maximális összege — A relevancia hiánya a második Luganói Egyezmény 15. cikkére tekintettel)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/5

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg [Luxemburg] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Pillar Securitisation Sàrl kontra Hildur Arnadottir
      (C-694/17. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben - Második Luganói Egyezmény - 15. cikk - Fogyasztói szerződés - A 2008/48/EK irányelvvel fennálló kapcsolat - Fogyasztói hitelmegállapodás - 2. és 3. cikk - A „fogyasztó” és az „ügyletek, amelyekre az irányelv alkalmazandó” fogalma - A hitel maximális összege - A relevancia hiánya a második Luganói Egyezmény 15. cikkére tekintettel)
      (2019/C 220/06)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Pillar Securitisation Sàrl

         Alperes: Hildur Arnadottir

         Rendelkező rész

      A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2007. október 30-án aláírt, a Közösség nevében a 2008. november 27-i 2009/430/EK tanácsi határozattal jóváhagyott egyezmény 15. cikkét akként kell értelmezni, hogy annak meghatározásához, hogy valamely hitelmegállapodás „fogyasztói” hitelmegállapodásnak minősül-e ezen 15. cikk értelmében, nem kell megvizsgálni, hogy az a fogyasztói hitelmegállapodásokról és a 87/102/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. április 23-i 2008/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatálya alá tartozik-e annyiban, amennyiben az adott hitel teljes összege nem lépi túl az ezen irányelv 2. cikke (2) bekezdésének c) pontjában rögzített felső határt, és e tekintetben nem bír relevanciával az, hogy az említett irányelvet átültető nemzeti jog nem ír elő magasabb felső határt.

         (1)  HL C 63., 2018.2.19


title: C-133/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Tribunal administratif de Montreuil [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sea Chefs Cruise Services GmbH kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics (Előzetes döntéshozatal — Hozzáadottérték-adó (héa) — A héa visszatérítése — 2008/9/EK irányelv — 20. cikk — A visszatérítés helye szerinti tagállam által küldött kiegészítő információkérés — A kérés beérkezésétől számított egy hónapon belül szolgáltatandó információk — A határidő jogi természete és be nem tartásának következményei)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/6

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Tribunal administratif de Montreuil [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Sea Chefs Cruise Services GmbH kontra Ministre de l'Action et des Comptes publics
      (C-133/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - A héa visszatérítése - 2008/9/EK irányelv - 20. cikk - A visszatérítés helye szerinti tagállam által küldött kiegészítő információkérés - A kérés beérkezésétől számított egy hónapon belül szolgáltatandó információk - A határidő jogi természete és be nem tartásának következményei)
      (2019/C 220/08)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal administratif de Montreuil

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Sea Chefs Cruise Services GmbH

         Alperes: Ministre de l'Action et des Comptes publics

         Rendelkező rész

      A nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112 irányelvben előírt hozzáadottértékadó-visszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv 20. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezésben a visszatérítés helye szerinti tagállam által kért kiegészítő információk e tagállam részére történő megadására előírt egy hónapos határidő nem minősül olyan jogvesztő határidőnek, amely e határidő túllépése vagy a válasz elmaradása esetén azt vonja maga után, hogy az adóalany elveszíti az arra vonatkozó lehetőséget, hogy kérelmét a hozzáadottértékadó-visszatérítéshez való joga fennállása bizonyítására alkalmas kiegészítő információknak a közvetlenül az adóügyi bíróság elé terjesztése útján érvényesítse.

         (1)  HL C 166., 2018.5.14


title: C-225/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Grupa Lotos S. A. kontra Minister Finansów (Előzetes döntéshozatal — Adózás — Hozzáadottérték-adó (héa) — Az előzetesen felszámított adó levonása — 77/388/EGK hatodik irányelv — A 17. cikk (2) és (6) bekezdése — 2006/112/EK irányelv — 168. és 176. cikk — Az adólevonási jog kizárása — Szálláshely- és vendéglátóipari szolgáltatások igénybevétele — „Standstill” klauzula — Az Európai Unióhoz történő csatlakozás)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/8

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Grupa Lotos S. A. kontra Minister Finansów
      (C-225/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Adózás - Hozzáadottérték-adó (héa) - Az előzetesen felszámított adó levonása - 77/388/EGK hatodik irányelv - A 17. cikk (2) és (6) bekezdése - 2006/112/EK irányelv - 168. és 176. cikk - Az adólevonási jog kizárása - Szálláshely- és vendéglátóipari szolgáltatások igénybevétele - „Standstill” klauzula - Az Európai Unióhoz történő csatlakozás)
      (2019/C 220/10)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Grupa Lotos S. A.

         Alperes: Minister Finansów

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 168. cikkének a) pontját a következőképpen kell értelmezni:

                  —

                  azzal ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely az érintett tagállamnak az Európai Unióhoz történő csatlakozását követően írja elő a hozzáadottérték-adó (héa) levonásához való jog kizárása alkalmazási körének kiterjesztését, és amely azzal a következménnyel jár, hogy az idegenforgalmi szolgáltatásokat nyújtó adóalanyt e kizárás hatálybalépésétől kezdődően megfosztják az azon szálláshely- és vendéglátóipari szolgáltatások igénybevételét terhelő héa levonásához való jogtól, amelyeket ezen adóalany idegenforgalmi szolgáltatások keretében más adóalanyoknak számláz tovább, illetve

                  —

                  azzal nem ellentétes az alapügyben szereplőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a szálláshely- és vendéglátóipari szolgáltatások igénybevétele tekintetében felszámított héa levonásához való jognak az érintett tagállam Unióhoz történő csatlakozását megelőzően bevezetett és a 2006/112 irányelv 176. cikkének második bekezdése értelmében e csatlakozást követően hatályban tartott kizárását írja elő, és amely azzal a következménnyel jár, hogy azt az adóalanyt, amely nem nyújt idegenforgalmi szolgáltatásokat, megfosztják az ilyen, szálláshely- és vendéglátóipari szolgáltatásokat terhelő héa levonásának jogától, amely szolgáltatásokat ezen adóalany más adóalanyoknak számláz tovább.

         (1)  HL C 231., 2018.7.2


title: C-250/18. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i ítélete — Európai Bizottság kontra Horvát Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — 2008/98/EK irányelv — Hulladékkezelés — Az 5. cikk (1) bekezdése — A „melléktermék” fogalmának nem megfelelő sóder — 13. cikk — Az emberi egészség és a környezet védelemének a biztosítására irányuló tagállami kötelezettség — A 15. cikk (1) bekezdése — A hulladék kezelésének a birtokosa vagy más kijelölt személyek általi elvégeztetésére vonatkozó kötelezettség)

text:
               1.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 220/9

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2019. május 2-i ítélete — Európai Bizottság kontra Horvát Köztársaság
      (C-250/18. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - 2008/98/EK irányelv - Hulladékkezelés - Az 5. cikk (1) bekezdése - A „melléktermék” fogalmának nem megfelelő sóder - 13. cikk - Az emberi egészség és a környezet védelemének a biztosítására irányuló tagállami kötelezettség - A 15. cikk (1) bekezdése - A hulladék kezelésének a birtokosa vagy más kijelölt személyek általi elvégeztetésére vonatkozó kötelezettség)
      (2019/C 220/11)
      Az eljárás nyelve: horvát

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: M. Mataija, F. Thiran és E. Sanfrutos Cano meghatalmazottak)

         Alperes: Horvát Köztársaság (képviselők: T. Galli és M. Vidović meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Horvát Köztársaság — mivel nem állapította meg, hogy a Biljane Donje-i (Horvátország) hulladéklerakóban elhelyezett sóder hulladék, nem pedig melléktermék, és hogy azzal hulladékként kell gazdálkodni — nem teljesítette a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 5. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit;
                  A Horvát Köztársaság — mivel nem tett meg minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a Biljane Donje-i hulladéklerakóban elhelyezett hulladékkal való gazdálkodás ne veszélyeztesse az emberi egészséget és a környezetet — nem teljesítette a 2008/98 irányelv 13. cikkéből eredő kötelezettségeit;
                  A Horvát Köztársaság — mivel nem tette meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a Biljane Donje-i hulladéklerakóban elhelyezett hulladék birtokosa saját maga végezze el a hulladék kezelését, vagy hulladékkezelési műveleteket végző közvetítővel, létesítménnyel vagy vállalkozással végeztesse el annak kezelését, vagy pedig egy magán vagy közszolgáltató hulladékgyűjtővel bonyolíttassa le azt — nem teljesítette a 2008/98 irányelv 15. cikkének (1) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a Horvát Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 200., 2018.6.11.


title: C-25/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (az Okrazhen sad — Blagoevgrad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Brian Andrew Kerr kontra Pavlo Postnov, Natalia Postnova (Előzetes döntéshozatal — Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés — Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása polgári és kereskedelmi ügyekben — 1215/2012/EU rendelet — A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja — Szerződésekre vonatkozó különös joghatóság — Szerződéssel kapcsolatos ügy fogalma — Az ingatlan-tulajdonostársak közgyűlésének határozata — A tulajdonostársak azon kötelezettsége, hogy a társasházi költségvetés részére megfizessék az e határozatban meghatározott éves hozzájárulásokat — E kötelezettség teljesítése iránti kereset — A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog — 593/2008/EK rendelet — A 4. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja — A „szolgáltatási szerződés” és az „ingatlannal kapcsolatos dologi jogra vonatkozó szerződés” fogalma — Az ingatlan-tulajdonostársak közgyűlésének az ingatlan közös részeinek fenntartási költségeivel kapcsolatos határozata)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/11

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (az Okrazhen sad — Blagoevgrad [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Brian Andrew Kerr kontra Pavlo Postnov, Natalia Postnova
      (C-25/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés - Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása polgári és kereskedelmi ügyekben - 1215/2012/EU rendelet - A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontja - Szerződésekre vonatkozó különös joghatóság - Szerződéssel kapcsolatos ügy fogalma - Az ingatlan-tulajdonostársak közgyűlésének határozata - A tulajdonostársak azon kötelezettsége, hogy a társasházi költségvetés részére megfizessék az e határozatban meghatározott éves hozzájárulásokat - E kötelezettség teljesítése iránti kereset - A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jog - 593/2008/EK rendelet - A 4. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja - A „szolgáltatási szerződés” és az „ingatlannal kapcsolatos dologi jogra vonatkozó szerződés” fogalma - Az ingatlan-tulajdonostársak közgyűlésének az ingatlan közös részeinek fenntartási költségeivel kapcsolatos határozata)
      (2019/C 230/12)
      Az eljárás nyelve: bolgár

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Okrazhen sad — Blagoevgrad

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Brian Andrew Kerr

         Alperesek: Pavlo Postnov, Natalia Postnova

         Rendelkező rész

                  1)

                  A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a társasházi tulajdonostársak meghatározott jogok gyakorlása céljából jogszabállyal létrehozott, jogi személyiséggel nem rendelkező közgyűlése által a tagjainak többségi szavazatával elfogadott, azonban a társasház összes tagjára kötelező erejű határozatból eredő fizetési kötelezettséggel kapcsolatos jogvitát a szerződéssel kapcsolatos ügy e rendelkezés értelmében vett fogalmába tartozónak kell tekinteni.

                  2)

                  A szerződéses kötelezettségekre alkalmazandó jogról szóló, 2008. június 17-i 593/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet („Róma I”) 4. cikke (1) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan jogvitát, mint amely az alapügyben szerepel, és amely a társasház tulajdonostársi közgyűlésének határozatból eredő, ezen ingatlan közös részeinek fenntartási költségeire vonatkozó fizetési kötelezettséggel kapcsolatos, az e rendelkezés értelmében vett szolgáltatási szerződéssel kapcsolatos jogvitának kell tekinteni.

         (1)  HL C 112., 2018.3.26


title: C-53/18. sz. ügy: A Bíróság (második tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Antonio Pasquale Mastromartino kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) (Előzetes döntéshozatal — A pénzügyi eszközök piacai — 2004/39/EK irányelv — 8., 23., 50. és 51. cikk — Hatály — Székhelyen kívüli ajánlattételre engedéllyel rendelkező pénzügyi tanácsadó — Valamely büntetőeljárásban vádlott jogállású ügynök — A tevékenység folytatásától való ideiglenes eltiltás lehetőségét előíró nemzeti jogszabály — Alapvető szabadságok — Kizárólag belső jellegű helyzet — Alkalmazhatatlanság)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/12

      A Bíróság (második tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio [Olaszország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Antonio Pasquale Mastromartino kontra Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (C-53/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A pénzügyi eszközök piacai - 2004/39/EK irányelv - 8., 23., 50. és 51. cikk - Hatály - Székhelyen kívüli ajánlattételre engedéllyel rendelkező pénzügyi tanácsadó - Valamely büntetőeljárásban vádlott jogállású ügynök - A tevékenység folytatásától való ideiglenes eltiltás lehetőségét előíró nemzeti jogszabály - Alapvető szabadságok - Kizárólag belső jellegű helyzet - Alkalmazhatatlanság)
      (2019/C 230/13)
      Az eljárás nyelve: olasz

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Antonio Pasquale Mastromartino

         Alperes: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         Rendelkező rész

      A 2010. november 24-i 2010/78/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet, különösen annak 8., 23., 50. és 51. cikkét, az EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikket, valamint a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét és az arányosság elvét úgy kell értelmezni, hogy olyan helyzetben, mint amely az alapeljárásban szerepel, a székhelyen kívüli ajánlattételre engedéllyel rendelkező pénzügyi tanácsadó tevékenység folytatásától való ideiglenes eltiltás nem tartozik sem ezen irányelv, sem az EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikk, sem a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének, sem pedig az arányosság elvének hatálya alá. Ilyen helyzetben sem ezen irányelv 8., 23., 50. és 51. cikkével, sem az EUMSZ 49. és EUMSZ 56. cikkel, sem a hátrányos megkülönböztetés tilalma elvével, sem pedig az arányosság elvével nem ellentétes az ilyen eltiltás.

         (1)  HL C 142., 2018.4.23


title: C-127/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A-PACK CZ s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství (Előzetes döntéshozatal — A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere — 2006/112/EK irányelv — 90. és 273. cikk — A héaköteles ügylet címén az adóalanynak járó összeg adós általi teljes vagy részleges meg nem fizetése — Adóalap — Csökkentés — Az adósemlegesség és az arányosság elve)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/12

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Nejvyšší správní soud [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — A-PACK CZ s.r.o. kontra Odvolací finanční ředitelství
      (C-127/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A közös hozzáadottérték-adó (héa) rendszere - 2006/112/EK irányelv - 90. és 273. cikk - A héaköteles ügylet címén az adóalanynak járó összeg adós általi teljes vagy részleges meg nem fizetése - Adóalap - Csökkentés - Az adósemlegesség és az arányosság elve)
      (2019/C 230/14)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Nejvyšší správní soud

         Az alapeljárás felei

         Felperes: A-PACK CZ s.r.o.

         Alperes: Odvolací finanční ředitelství

         Rendelkező rész

      A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 90. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, és amelynek értelmében az adóalany nem végezheti el a hozzáadottérték-adó (héa) alapjának a korrekcióját abban az esetben, ha az adósa részben vagy egyáltalán nem fizeti meg az ezen adó hatálya alá tartozó ügylet címén fizetendő összeget, amennyiben megszűnt az adós adóalanyisága.

         (1)  HL C 152., 2018.4.30.


title: C-161/18. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Violeta Villar Láiz kontra Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Előzetes döntéshozatal — A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén — 79/7/EGK irányelv — 4. cikk — A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma — Közvetett hátrányos megkülönböztetés — Részmunkaidő — Az öregségi nyugdíj kiszámítása)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/13

      A Bíróság (harmadik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Violeta Villar Láiz kontra Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (C-161/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - A férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód a szociális biztonság területén - 79/7/EGK irányelv - 4. cikk - A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma - Közvetett hátrányos megkülönböztetés - Részmunkaidő - Az öregségi nyugdíj kiszámítása)
      (2019/C 230/15)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Violeta Villar Láiz

         Alperesek: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Rendelkező rész

      A férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló, 1978. december 19-i 79/7/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, mint az alapeljárás tárgyát képező szabályozás, amely szerint a részmunkaidős munkavállalók járulékfizetésen alapuló öregségi nyugdíjának összegét úgy kell kiszámítani, hogy a ténylegesen kifizetett munkabérek és a ténylegesen átutalt járulékok alapján képzett alapösszeget meg kell szorozni egy olyan százalékos értékkel, amely azon járulékfizetési időszaktól függ, amely időszakra egy olyan hányadost alkalmaznak, amely megegyezik a részmunkaidős foglalkoztatás során ténylegesen teljesített munka időtartamának és valamely teljes munkaidőben foglalkoztatott összehasonlítható munkavállaló által teljesített munka időtartamának arányával, amire ezt követően egy 1,5-ös együtthatót alkalmaznak, amennyiben az említett szabályozás a férfi munkavállalókhoz képest főként a női munkavállalókat érinti hátrányosan.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4


title: C-194/18. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jadran Dodič kontra Banka Koper, Alta Invest (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — Vállalkozások átruházása — 2001/23/EK irányelv — Az 1. cikk (1) bekezdése — Hatály — Az átruházás értékelésének szempontjai — Az ügyfélkör átadása — Az összes pénzügyi szolgáltatásnak egy tőzsdetársasághoz történő átvitele és a munkavállalók átvételének kizárása)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/14

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Vrhovno sodišče Republike Slovenije [Szlovénia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Jadran Dodič kontra Banka Koper, Alta Invest
      (C-194/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - Vállalkozások átruházása - 2001/23/EK irányelv - Az 1. cikk (1) bekezdése - Hatály - Az átruházás értékelésének szempontjai - Az ügyfélkör átadása - Az összes pénzügyi szolgáltatásnak egy tőzsdetársasághoz történő átvitele és a munkavállalók átvételének kizárása)
      (2019/C 230/16)
      Az eljárás nyelve: szlovén

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Jadran Dodič

         Alperes: Banka Koper, Alta Invest

         Rendelkező rész

      A munkavállalók jogainak a vállalkozások, üzletek és ezek részeinek átruházása esetén történő védelmére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2001. március 12-i 2001/23/EK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az, hogy az első vállalkozás ügyfeleinek pénzügyi és egyéb vagyoni eszközeit e vállalkozás tevékenységének megszűnését követően a nemzeti jogszabályok értelmében megkötendő szerződés alapján egy második vállalkozás veszi át, még akkor is a vállalkozás vagy a vállalkozás részei átruházásának minősülhet, ha az első vállalkozás ügyfelei továbbra is szabadon dönthetnek úgy, hogy nem bízzák a második vállalkozásra a tőzsdei befektetéseik kezelését, amennyiben az ügyfélkör átadása bizonyított, amelynek értékelése a kérdést előterjesztő bíróság feladata. Ennek keretében az „átruházásként” való minősítést illetően önmagában még a ténylegesen átruházott ügyfelek igen magas száma sem meghatározó, és főszabály szerint azon körülménynek sincs jelentősége, hogy az első vállalkozás — mint nem saját nevében eljáró tőzsdeügynöki társaság — együttműködik a második vállalkozással.

         (1)  HL C 190., 2018.6.4


title: C-230/18. sz. ügy: A Bíróság (hatodik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Tirol [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — PI kontra Landespolizeidirektion Tirol (Előzetes döntéshozatal — EUMSZ 49. cikk — Az Európai Unió Alapjogi Chartája 15. cikkének (2) bekezdése és 16. cikke — A letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága — Korlátozás — Egy kereskedelmi létesítmény azonnali hatállyal történő bezárására vonatkozó határozat — Az indokolás hiánya — Közérdeken alapuló kényszerítő indokok — A prostituáltakkal szembeni bűncselekmények elkövetésének megelőzése — A közegészség védelme — A letelepedési szabadság korlátozásának arányossága — Az alapjogi charta 47. és 48. cikke — A bírósági jogorvoslat hatékonysága — Védelemhez való jog — A megfelelő ügyintézéshez való jog alapelve)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/15

      A Bíróság (hatodik tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Landesverwaltungsgericht Tirol [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — PI kontra Landespolizeidirektion Tirol
      (C-230/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - EUMSZ 49. cikk - Az Európai Unió Alapjogi Chartája 15. cikkének (2) bekezdése és 16. cikke - A letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadsága - Korlátozás - Egy kereskedelmi létesítmény azonnali hatállyal történő bezárására vonatkozó határozat - Az indokolás hiánya - Közérdeken alapuló kényszerítő indokok - A prostituáltakkal szembeni bűncselekmények elkövetésének megelőzése - A közegészség védelme - A letelepedési szabadság korlátozásának arányossága - Az alapjogi charta 47. és 48. cikke - A bírósági jogorvoslat hatékonysága - Védelemhez való jog - A megfelelő ügyintézéshez való jog alapelve)
      (2019/C 230/17)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesverwaltungsgericht Tirol

         Az alapeljárás felei

         Felperes: PI

         Alperes: Landespolizeidirektion Tirol

         Rendelkező rész

      Az EUMSZ 49. cikket, az Európai Unió Alapjogi Chartája 15. cikkének (2) bekezdését, valamint 16., 47. és 52. cikkét, továbbá a megfelelő ügyintézéshez való jog alapelvét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az alapjogvitáéhoz hasonló körülmények között az olyan nemzeti szabályozás, amely úgy rendelkezik, hogy egy közigazgatási hatóság azonnali hatállyal bezárathat egy kereskedelmi létesítményt azon az alapon, hogy feltételezhető, hogy e létesítményben az ezen nemzeti szabályozás által megkövetelt engedély nélkül zajlik prostitúció, amennyiben e szabályozás egyfelől nem követeli meg, hogy az ilyen határozat ténybelileg és jogilag indokolt és írásbeli legyen, valamint azt a címzettnek megküldjék, másfelől előírja, hogy az említett címzettnek az e határozat megsemmisítése iránti kérelme viszont indokolt legyen.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16


title: C-253/18. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Stadt Euskirchen kontra Rhenus Veniro GmbH & Co. KG (Előzetes döntéshozatal — Közlekedés — Vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatások — 1370/2007/EK rendelet — Az 5. cikk (1) és (2) bekezdése — Közvetlen odaítélés — Autóbusszal és villamossal végzett személyszállítási közszolgáltatásra vonatkozó szerződések — Feltételek — 2014/24/EU irányelv — 12. cikk — 2014/25/EU irányelv — 28. cikk)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/16

      A Bíróság (tizedik tanács) 2019. május 8-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — Stadt Euskirchen kontra Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
      (C-253/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közlekedés - Vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatások - 1370/2007/EK rendelet - Az 5. cikk (1) és (2) bekezdése - Közvetlen odaítélés - Autóbusszal és villamossal végzett személyszállítási közszolgáltatásra vonatkozó szerződések - Feltételek - 2014/24/EU irányelv - 12. cikk - 2014/25/EU irányelv - 28. cikk)
      (2019/C 230/19)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Stadt Euskirchen

         Alperes: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

         Az eljárásban részt vesz: SVE Stadtverkehr Euskirchen GmbH, RVK Regionalverkehr Köln GmbH

         Rendelkező rész

      A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról, valamint az 1191/69/EGK és az 1107/70/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2007. október 23-i 1370/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 5. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó az olyan, autóbusszal végzett személyszállítási közszolgáltatásra vonatkozó szerződések közvetlen odaítélésére, amelyek nem a koncessziós szerződésekről szóló, 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv értelmében vett koncessziós szerződések formájában jöttek létre.

         (1)  HL C 249., 2018.7.16


title: C-486/18. sz. ügy: A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — RE kontra Praxair MRC SAS (Előzetes döntéshozatal — Szociálpolitika — 96/34/EK irányelv — A szülői szabadságról szóló keretmegállapodás — A 2. szakasz 6. pontja — Határozatlan időre, teljes munkaidőben alkalmazott, részmunkaidős szülői szabadságon lévő munkavállaló — Elbocsátás — Végkielégítés és átképzési szabadság alatti támogatás — Kiszámítási módozatok — EUMSZ 157. cikk — A női és férfi munkavállalók egyenlő díjazása — Elsősorban női munkavállalók által igénybe vett, részmunkaidős szülői szabadság — Közvetett hátrányos megkülönböztetés — A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetéshez egyáltalán nem kapcsolódó, objektíve igazolt tényezők — Hiány)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/18

      A Bíróság (első tanács) 2019. május 8-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) — RE kontra Praxair MRC SAS
      (C-486/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 96/34/EK irányelv - A szülői szabadságról szóló keretmegállapodás - A 2. szakasz 6. pontja - Határozatlan időre, teljes munkaidőben alkalmazott, részmunkaidős szülői szabadságon lévő munkavállaló - Elbocsátás - Végkielégítés és átképzési szabadság alatti támogatás - Kiszámítási módozatok - EUMSZ 157. cikk - A női és férfi munkavállalók egyenlő díjazása - Elsősorban női munkavállalók által igénybe vett, részmunkaidős szülői szabadság - Közvetett hátrányos megkülönböztetés - A nemen alapuló hátrányos megkülönböztetéshez egyáltalán nem kapcsolódó, objektíve igazolt tényezők - Hiány)
      (2019/C 230/21)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alapeljárás felei

         Felperes: RE

         Alperes: Praxair MRC SAS

         Rendelkező rész

                  1)

                  Az 1997. december 15-i 97/75/EK tanácsi irányelvvel módosított, az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a szülői szabadságról kötött keretmegállapodásról szóló, 1996. június 3-i 96/34/EK tanácsi irányelv mellékletében szereplő, a szülői szabadságról szóló, 1995. december 14-én kötött keretmegállapodás 2. szakaszának 6. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, hogy amennyiben a határozatlan időre és teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalót akkor bocsátják el, amikor az részmunkaidős szülői szabadságon van, az e munkavállalónak fizetendő végkielégítést és átképzési szabadság alatti támogatást legalábbis részben az elbocsátásának időpontjában kapott csökkentett díjazása alapján határozzák meg.

                  2)

                  Az EUMSZ 157. cikket úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szabályozás, amely előírja, hogy amennyiben a határozatlan időre és teljes munkaidőben foglalkoztatott munkavállalót akkor bocsátják el, amikor az részmunkaidős szülői szabadságon van, az e munkavállaló által kapott végkielégítést és átképzési szabadság alatti támogatást legalábbis részben az elbocsátásának időpontjában kapott csökkentett díjazása alapján határozzák meg, abban a helyzetben, amelyben a nők a férfiaknál jóval nagyobb számban döntenek úgy, hogy részmunkaidős szülői szabadságot vesznek igénybe, és amikor az ebből eredő eltérő bánásmód nem magyarázható a nemen alapuló hátrányos megkülönböztetéshez nem kapcsolódó, objektíve igazolt tényezőkkel.

         (1)  HL C 352., 2018.10.1


title: C-780/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-374/17. sz., Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. kontra EUIPO — A. Salgado Nespereira ügyben 2018. október 10-én hozott ítélete ellen a Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. által 2018. december 10-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/19

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-374/17. sz., Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. kontra EUIPO — A. Salgado Nespereira ügyben 2018. október 10-én hozott ítélete ellen a Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. által 2018. december 10-én benyújtott fellebbezés
      (C-780/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 230/22)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbezők: Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. (képviselők: S. Ferrandis González és K. Gibas abogados)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), A. Salgado Nespereira, S. A.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) 2019. május 22-i határozatával a fellebbezést mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és mint részben nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította, és úgy határozott, hogy a Cuervo y Sobrinos 1882, S. L. viseli a saját költségeit.


title: C-264/19. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Constantin Film Verleih GmbH kontra YouTube LLC, Google Inc

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/19

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Constantin Film Verleih GmbH kontra YouTube LLC, Google Inc
      (C-264/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/23)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Constantin Film Verleih GmbH

         Alperesek: YouTube LLC, Google Inc.

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1.

                  Magában foglalja-e a 2004/48/EK irányelv (1) 8. cikke (2) bekezdésének a) pontjában megjelölt, az előállítók, gyártók, terjesztők, szállítók címe, az áruk vagy szolgáltatások egyéb korábbi birtokosainak címe, valamint a nagykereskedők és kiskereskedők címe, amelyre a 2004/48/EK irányelv 8. cikkének (1) bekezdése szerinti tájékoztatás szükség szerint kiterjed,

                              a)

                              a szolgáltatás felhasználóinak e-mail-címét és/vagy

                              b)

                              a szolgáltatás felhasználóinak telefonszámát és/vagy

                              c)

                              a szolgáltatások felhasználói által a jogsértő fájlok feltöltéséhez használt IP-címeket és a feltöltés pontos időpontját is?

                  2.

                  Az 1. kérdés c) pontjára adandó igenlő válasz esetén:
                  Kiterjed-e a 2004/48/EK irányelv 8. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerint adandó tájékoztatás arra az IP-címre is, amelyet a fájlokat azelőtt jogsértő módon feltöltő felhasználó utoljára a Google/YouTube felhasználói fiókjához való hozzáférésre használt, valamint a hozzáférés pontos időpontjára is, függetlenül attól, hogy ezen utóbbi hozzáférés során követtek-e el jogsértést?

         (1)  A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29-i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 157., 45. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.)


title: C-266/19. sz. ügy: A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EIS GmbH kontra TO

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/20

      A Bundesgerichtshof (Németország) által 2019. március 29-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — EIS GmbH kontra TO
      (C-266/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/24)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: EIS GmbH

         Alperes: TO

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  A 2011/83/EU irányelv (1) I. mellékletének A. része szerinti elállási tájékoztató mintához fűzött kiegészítési útmutató értelmében „van-e” a vállalkozónak telefonszáma abban az esetben, ha a telefonszámát az impresszumában tünteti fel vagy azt internetes oldalának kezdőoldalán világosan és egyértelműen megjeleníti?

                  2)

                  A 2011/83/EU irányelv I. mellékletének A. része szerinti elállási tájékoztató mintához fűzött kiegészítési útmutató értelmében „van-e” a vállalkozónak telefonszáma abban az esetben, ha üzleti célokra rendelkezik ugyan telefonkapcsolattal, azt azonban nem használja távollévők közötti szerződések megkötésére; és ezáltal azt az ilyen szerződések elállási nyilatkozatok elfogadásának formájában történő megszüntetésére sem tartja fenn?

         (1)  A fogyasztók jogairól, a 93/13/EGK tanácsi irányelv és az 1999/44/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 85/577/EGK tanácsi irányelv és a 97/7/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 2011/83/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 304., 64. o.)


title: C-279/19. sz. ügy: A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2019. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs kontra WR

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/21

      A Court of Appeal (Egyesült Királyság) által 2019. április 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs kontra WR
      (C-279/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/25)
      Az eljárás nyelve: angol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Court of Appeal

         Az alapeljárás felei

         Felülvizsgálati kérelmet előterjesztő fél: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Ellenérdekű fél: WR

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

                  1)

                  Köteles-e az olyan személy (a továbbiakban: P), aki jövedéki termékeket birtokában tart abban az időpontban, amikor ezek a termékek „B” tagállamban jövedékiadó-kötelesekké válnak, ezt a jövedéki adót a 2008/118/EK irányelv (1) 33. cikkének (3) bekezdése alapján megfizetni, amennyiben:

                              a)

                              a jövedéki termékekhez nem fűződött jogi vagy vagyoni érdekeltsége;

                              b)

                              a jövedéki termékeket „A” és „B” tagállam között mások megbízásából, díj ellenében fuvarozta; és

                              c)

                              tudta, hogy a birtokában lévő termékek jövedéki termékeknek minősülnek, azt azonban nem tudta és nem is volt oka arra gyanakodni, hogy a termékek „B” tagállamban jövedékiadó-kötelesekké váltak abban az időpontban vagy azt megelőzően, hogy jövedéki termékekként adókötelesekké váltak?

                  2)

                  Eltérő választ kell-e adni az első kérdésre, ha P nem tudta, hogy a birtokában lévő termékek jövedéki termékeknek minősülnek?

         (1)  A jövedéki adóra vonatkozó általános rendelkezésekről és a 92/12/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. december 16-i 2008/118/EK tanácsi irányelv (HL 2009. L 9., 12. o.)


title: C-343/19. sz. ügy: A Landesgericht Klagenfurt (Ausztria) által 2019. április 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verein für Konsumenteninformation kontra Volkswagen AG

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/22

      A Landesgericht Klagenfurt (Ausztria) által 2019. április 30-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Verein für Konsumenteninformation kontra Volkswagen AG
      (C-343/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/27)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Landesgericht Klagenfurt

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Verein für Konsumenteninformation

         Alperes: Volkswagen AG

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 7. cikkének 2. pontját, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló körülmények között az a „hely[…], ahol a káresemény bekövetkezett”, valamely tagállam területén annak a helynek tekinthető, ahol a kár bekövetkezett, ha ez a kár kizárólag olyan pénzügyi veszteségből áll, amely a valamely másik tagállamban elkövetett jogellenes károkozás közvetlen következménye?

         (1)  HL 2012. L 351., 1. o.


title: C-354/19. sz. ügy: A Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Svédország) által 2019. május 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Novartis AG kontra Patent-och registreringsverket

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/23

      A Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Svédország) által 2019. május 3-án benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Novartis AG kontra Patent-och registreringsverket
      (C-354/19. sz. ügy)
      (2019/C 230/28)
      Az eljárás nyelve: svéd

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Novartis AG

         Alperes: Patent-och registreringsverket

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések

      A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványának alapvető céljára, nevezetesen az Európai Unión belüli gyógyszerészeti kutatás ösztönzésére tekintettel kizárja e az 1610/96 rendelet 3. cikkének (2) bekezdésére figyelemmel a 469/2009 rendelet (1) 3. cikkének c) pontja azt, hogy egy olyan bejelentő, akinek a részére korábban kiegészítő oltalmi tanúsítványt adtak valamely hatályos alapszabadalom oltalma alatt álló külön termék tekintetében, kiegészítő oltalmi tanúsítványban részesüljön a termék új felhasználására vonatkozóan az alapeljárásban fennállóhoz hasonló helyzetben, ahol az új felhasználás kifejezetten egy új alapszabadalom oltalma alatt álló új terápiás javallatnak minősül?

         (1)  A gyógyszerek kiegészítő oltalmi tanúsítványáról szóló, 2009. május 6-i 469/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 152., 1. o.)


title: C-390/19. P. sz. ügy: A Törvényszék (negyedik tanács) T-135/15. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2019. március 12-én hozott ítélete ellen az Olasz Köztársaság által 2019. március 17-én benyújtott fellebbezés

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/24

      A Törvényszék (negyedik tanács) T-135/15. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2019. március 12-én hozott ítélete ellen az Olasz Köztársaság által 2019. március 17-én benyújtott fellebbezés
      (C-390/19. P. sz. ügy)
      (2019/C 230/29)
      Az eljárás nyelve: olasz

         Felek

         Fellebbező: Olasz Köztársaság (képviselők: G. Palmieri meghatalmazott, C. Colelli, avvocato dello Stato)

         A többi fél az eljárásban: Európai Bizottság, Francia Köztársaság, Magyarország

         A fellebbező kérelmei

      A fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság

                  —

                  helyezze hatályon kívül az Európai Unió Törvényszékének a T–135/15. sz., Olaszország kontra Bizottság ügyben 2019. március 12-én hozott, 2019. március 13-án kézbesített azon ítéletét, amely elutasította az Olasz Köztársaságnak az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2015. január 16-i (EU) 2015/103 bizottsági végrehajtási határozattal szemben az Európai Unió működéséről szóló szerződés 263. cikke alapján benyújtott keresetét;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

                  1)

                  A 320/2006 RENDELET ÉS A 968/2006 RENDELET MEGSÉRTÉSE. A BÍRÓSÁG C-187/12–C-189/12. SZ., SFIR ÉS TÁRSAI EGYESÍTETT ÜGYEKBEN 2013. NOVEMBER 14-ÉN HOZOTT ÍTÉLETÉBEN FOGLALTAK MEGSÉRTÉSE.
                  Az első jogalap amiatt kifogásolja az ítéletet, hogy az tévesen határozta meg azt az arra vonatkozó vizsgálat időpontját, hogy a támogatásban részesülő cukorgyárakban megtartott silók rendelkeznek-e a „termelőberendezések” jellemzőivel, és ezáltal megtartásuk jogszerűnek minősül-e abban az esetben, ha a berendezések teljes leszerelésére igényelnek támogatást.

                  2)

                  MÁSODIK FELLEBBEZÉSI JOGALAP: A VI/5330/97. SZ. DOKUMENTUMBAN FOGLALT BIZOTTSÁGI IRÁNYMUTATÁS MEGSÉRTÉSE
                  A második jogalap amiatt kifogásolja a határozatot, hogy a Törvényszék annak ellenére jogszerűnek minősítette a Bizottság arra vonatkozó döntését, hogy nem alkalmazza a „határesetet”, hogy megállapította azt, hogy a jelen ügyben a „határeset” fennállásához az iránymutatás 2. mellékletében foglalt mindkét, az uniós jogalkotó által a pénzügyi korrekció kizárására vagy csökkentésére vonatkozóan irányadónak tekintett feltétel teljesül.


title: T-604/15. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 22-i ítélete — ITS Europe kontra Bizottság („A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram — 2003/361/EK ajánlás — A Bizottság adatellenőrző bizottságának a mikro-, kis- és középvállalkozásokként való minősítésről szóló határozata — A 2012/838/EU, Euratom határozat mellékletének 1.2.6 és 1.2.7 pontja szerinti felülvizsgálat iránti kérelem — Az 58/2003/EK rendelet 22. cikke értelmében vett, közigazgatási aktusokkal szembeni jogorvoslat hiánya — A védelemhez való jog — A megfelelő ügyintézés elve — Jogbiztonság — Bizalomvédelem — Res judicata — A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásának kritériumai az Unió politikáiban — A »vállalkozás« fogalma — A »gazdasági tevékenység« fogalma — Önállósági kritérium — Indokolási kötelezettség”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/25

      A Törvényszék 2019. május 22-i ítélete — ITS Europe kontra Bizottság
      (T-604/15. sz. ügy) (1)

      („A kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogram - 2003/361/EK ajánlás - A Bizottság adatellenőrző bizottságának a mikro-, kis- és középvállalkozásokként való minősítésről szóló határozata - A 2012/838/EU, Euratom határozat mellékletének 1.2.6 és 1.2.7 pontja szerinti felülvizsgálat iránti kérelem - Az 58/2003/EK rendelet 22. cikke értelmében vett, közigazgatási aktusokkal szembeni jogorvoslat hiánya - A védelemhez való jog - A megfelelő ügyintézés elve - Jogbiztonság - Bizalomvédelem - Res judicata - A mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásának kritériumai az Unió politikáiban - A »vállalkozás« fogalma - A »gazdasági tevékenység« fogalma - Önállósági kritérium - Indokolási kötelezettség”)
      (2019/C 230/30)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) (Brüsszel, Belgium) (képviselők: M. Wellinger és K. T’Syen ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság (képviselők: kezdetben R. Lyal és M. Clausen, később R. Lyal és A. Kyratsou meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Az EUMSZ 263. cikken alapuló, az Európai Közösség kutatási, technológiafejlesztési és demonstrációs tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjából és az Európai Atomenergia-közösség nukleáris kutatási és képzési tevékenységekre vonatkozó hetedik keretprogramjából támogatás útján finanszírozott közvetett cselekvések résztvevőinek létezésére, jogállására és működési és pénzügyi képességeire vonatkozó ellenőrzések következetességét biztosító szabályok elfogadásáról szóló, 2012. december 18-i 2012/838/EU, Euratom bizottsági határozat (HL 2012. L 359., 45. o.) mellékletének 1.2.7. pontjában említett adatellenőrző bizottság 2015. augusztus 18-i határozata azon részének a megsemmisítése iránti kérelem, amelyben e határozat megállapítja, hogy a felperes nem minősül a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás (HL 2003. L 124., 36. o.) értelmében vett mikro-, kis- és középvállalkozásnak.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet elutasítja.

                  2)

                     Az European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — ITS Europe) maga viseli a saját költségeinek a felét.

                  3)

                     Az Európai Bizottság a saját költségein felül viseli az Ertico — ITS Europe részéről felmerült költségek felét.

         (1)  HL C 414., 2015. 12. 14.


title: T-197/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. május 22-i ítélete — Andrea Incontri kontra EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI) („Európai uniós védjegy — Felszólalási eljárás — Az ANDREA INCONTRI európai uniós szóvédjegy bejelentése — A korábbi ANDREIA európai uniós szóvédjegy — Viszonylagos kizáró ok — A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] — Egy utónév és egy családi név megkülönböztető képessége — Megváltoztatási jogkör”)

text:
               8.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 230/26

      A Törvényszék 2019. május 22-i ítélete — Andrea Incontri kontra EUIPO — Higicol (ANDREA INCONTRI)
      (T-197/16. sz. ügy) (1)

      („Európai uniós védjegy - Felszólalási eljárás - Az ANDREA INCONTRI európai uniós szóvédjegy bejelentése - A korábbi ANDREIA európai uniós szóvédjegy - Viszonylagos kizáró ok - A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja [jelenleg az (EU) 2017/1001 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja] - Egy utónév és egy családi név megkülönböztető képessége - Megváltoztatási jogkör”)
      (2019/C 230/31)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Andrea Incontri Srl (Milánó, Olaszország) (képviselők: A. Perani és J. Graffer ügyvédek)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: D. Gája meghatalmazott)

         A másik fél az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban, beavatkozó fél a Törvényszék előtti eljárásban: Higicol, SA (Baguim do monte, Portugália) (képviselők: Á. Pinho és J. M. Pimenta ügyvédek)

         Az ügy tárgya

      Az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának a Higicol és Andrea Incontri közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2016. február 25-én hozott határozata (R 146/2015-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) negyedik fellebbezési tanácsának 2016. február 25-én hozott határozatát (R 146/2015-4. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

                  2)

                     Az EUIPO viseli, saját költségein felül, az Andrea Incontri Srl részéről felmerült költségek — ideértve az utóbbi részéről az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban elengedhetetlenül szükséges díjakat is — felét.

                  3)

                     A Higicol, SA viseli, saját költségein felül, az Andrea Incontri Srl részéről felmerült költségek — ideértve az utóbbi részéről az EUIPO fellebbezési tanácsa előtti eljárással kapcsolatban elengedhetetlenül szükséges díjakat is — felét.

         (1)  HL C 243., 2016.7.4.


title: C-744/18. P. sz. ügy: A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-623/16. sz., Volkswagen AG kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 19-én hozott ítélete ellen Volkswagen AG által 2018. november 29-én benyújtott fellebbezés

text:
               15.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 238/3

      A Törvényszék (nyolcadik tanács) T-623/16. sz., Volkswagen AG kontra EUIPO ügyben 2018. szeptember 19-én hozott ítélete ellen Volkswagen AG által 2018. november 29-én benyújtott fellebbezés
      (C-744/18. P. sz. ügy)
      (2019/C 238/03)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: Volkswagen AG (képviselők: F. Thiering és L. Steidle ügyvédek)

         A másik fél az eljárásban: az Európai Unió Szellem Tulajdoni Hivatala (EUIPO)
      Az Európai Unió Bírósága (hetedik tanács) 2019. május 21-i végzésével mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant és részben nyilvánvalóan megalapozatlant elutasította a fellebbezést, és a fellebbezőt kötelezte a saját költségeinek viselésére.


title: C-653/17. P. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2019. május 15-i ítélete — VM Vermögens-Management GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH (Fellebbezés — Európai uniós védjegy — 207/2009/EK rendelet — (EU) 2015/2424 rendelet — Törlési eljárás — Vermögensmanufaktur szóvédjegy — Törlés — Tisztességes eljáráshoz való jog — A tények hivatalból történő vizsgálata — Visszaható hatály — A Törvényszék hatásköre — Az ítéletek indokolása)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/5

      A Bíróság (ötödik tanács) 2019. május 15-i ítélete — VM Vermögens-Management GmbH kontra az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO), DAT Vermögensmanagement GmbH
      (C-653/17. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Európai uniós védjegy - 207/2009/EK rendelet - (EU) 2015/2424 rendelet - Törlési eljárás - Vermögensmanufaktur szóvédjegy - Törlés - Tisztességes eljáráshoz való jog - A tények hivatalból történő vizsgálata - Visszaható hatály - A Törvényszék hatásköre - Az ítéletek indokolása)
      (2019/C 255/06)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Fellebbező: VM Vermögens-Management GmbH (képviselők: T. Dolde és P. Homann Rechtsanwälte)

         A többi fél az eljárásban: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) (képviselő: S. Hanne meghatalmazott), DAT Vermögensmanagement GmbH

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A VM Vermögens-Management GmbH saját költségein felül viseli az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségeket.

         (1)  HL C 94., 2018.3.12


title: C-204/18. P. sz. ügy: A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. május 16-i ítélete — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) kontra Európai Bizottság (Fellebbezés — Környezet — Az idegenhonos inváziós fajok betelepítésének vagy behurcolásának és terjedésének megelőzése és kezelése — 1143/2014/EU rendelet — (UE) 2016/1141végrehajtási rendelet — Az Unió számára veszélyt jelentő idegenhonos inváziós fajok jegyzékének elfogadása — A Procambarus clarkii faj felvétele)

text:
               29.7.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 255/12

      A Bíróság (kilencedik tanács) 2019. május 16-i ítélete — Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) kontra Európai Bizottság
      (C-204/18. P. sz. ügy) (1)

      (Fellebbezés - Környezet - Az idegenhonos inváziós fajok betelepítésének vagy behurcolásának és terjedésének megelőzése és kezelése - 1143/2014/EU rendelet - (UE) 2016/1141végrehajtási rendelet - Az Unió számára veszélyt jelentő idegenhonos inváziós fajok jegyzékének elfogadása - A Procambarus clarkii faj felvétele)
      (2019/C 255/15)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         Felek

         Fellebbező: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivir (Pebagua) (képviselő: A. Uceda Sosa abogado)

         A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: P. Němečková és C. Hermes meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

                  2)

                  A Bíróság az Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquivirt (Pebagua) kötelezi a költségek viselésére.

         (1)  HL C 268., 2018.7.30.


title: T-376/19. sz. ügy: 2019. június 24-én benyújtott kereset — El Corte Inglés kontra EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)

text:
               5.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 263/72

      2019. június 24-én benyújtott kereset — El Corte Inglés kontra EUIPO — Big Bang (LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY)
      (T-376/19. sz. ügy)
      (2019/C 263/77)
      A keresetlevél nyelve: spanyol

         Felek

         Felperes: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanyolország) (képviselő: J. L. Rivas Zurdo ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Big Bang, trgovina in storitve, d.o.o. (Ljubljana, Szlovénia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy bejelentője: a felperes

         A vitatott védjegy: LTC latiendaencasa.es BIG BANG DAY európai uniós ábrás védjegy — 15 879 323. sz. védjegybejelentés

         Az EUIPO előtti eljárás: felszólalási eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2019. április 5-én hozott határozata (R 1684/2018-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  Adjon helyt a jelen hatályon kívül helyezés iránti keresetnek, és ennek eredményeképpen állapítsa meg a megtámadott határozat hatályon kívül helyezésének jogalapját, amely határozat elutasítja a felperes fellebbezését, és helybenhagyja a felszólalási osztály azon határozatát (B 2 840 414. sz. felszólalás), amely a 15 879 323. sz. európai uniós védjegy lajstromozását kizárólag a felszólalással érintett áru- és szolgáltatási osztályokba (7., 9., 11., 16., 35. és 42. osztály) tartozó áruk és szolgáltatások vonatkozásában tagadja meg, a 7. osztályba tartozó alábbi áruk kivételével: „tengelykapcsolók és erőátviteli elemek (a szárazföldi járművek céljára készültek kivételével); mezőgazdasági szerszámok, kézi szerszámok kivételével; keltetőgépek; árusító automaták”; és

                  —

                  az ellenérdekű felet vagy feleket kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

      Az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: C-391/18. sz. ügy: A kilencedik tanács elnökének 2019. április 8-i végzése — Európai Bizottság kontra Horvát Köztársaság

text:
               19.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 280/33

      A kilencedik tanács elnökének 2019. április 8-i végzése — Európai Bizottság kontra Horvát Köztársaság
      (C-391/18. sz. ügy) (1)

      (2019/C 280/46)
      Az eljárás nyelve: horvát
      A kilencedik tanács elnöke elrendelte az ügy törlését.

         (1)  HL C 268., 2018.7.30.


title: C-294/19. sz. ügy: A Curtea de Apel Constanța (Románia) által 2019. április 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea kontra SC Piscicola Tulcea SA

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/13

      A Curtea de Apel Constanța (Románia) által 2019. április 10-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea kontra SC Piscicola Tulcea SA
      (C-294/19. sz. ügy)
      (2019/C 288/16)
      Az eljárás nyelve: román

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Curtea de Apel Constanța

         Az alapeljárás felei

         Felperes/ellenérdekű fél: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură — Centrul Județean Tulcea

         Alperes/fellebbező: SC Piscicola Tulcea SA

         Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés

      Úgy kell-e értelmezni a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló,2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (1) 2. cikkének és 34. cikke (2) bekezdésének, valamint a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról szóló 73/2009/EK tanácsi rendelet III. címében előírt egységes támogatási rendszer végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. október 29-i 1120/2009/EK bizottsági rendelet (2) 2. cikkének rendelkezéseit, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely az alapügyben szereplő körülmények között azon okból zárja ki a mezőgazdasági termelőt a támogatásra való jogosultságból, mert a szántóterületként használt akvakultúrás létesítmények nem minősülnek az 1120/2009 rendelet 2. cikke értelmében vett „mezőgazdasági területnek”, mivel nem tekinthetők a 73/2009/EK rendelet 34. cikkének (2) bekezdésével összhangban támogatható területnek?

         (1)  HL 2009. L 30., 16. o.

         (2)  HL 2009. L 316., 1. o.


title: T-466/16. sz. ügy: A Törvényszék 2019. június 26-i ítélete — NRW. Bank kontra ESZT („Megsemmisítés iránti kereset — Gazdasági és monetáris unió — Bankunió — Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa [ESZM] — Egységes Szanálási Alap [ESZA] — A 2016. évi előzetes hozzájárulás meghatározása — Keresetindítási határidő — Elkésettség — A Törvényszék eljárási szabályzatának 76. cikke — Elfogadhatatlanság”)

text:
               26.8.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 288/44

      A Törvényszék 2019. június 26-i ítélete — NRW. Bank kontra ESZT
      (T-466/16. sz. ügy) (1)

      („Megsemmisítés iránti kereset - Gazdasági és monetáris unió - Bankunió - Hitelintézetek és bizonyos befektetési vállalkozások egységes szanálási mechanizmusa [ESZM] - Egységes Szanálási Alap [ESZA] - A 2016. évi előzetes hozzájárulás meghatározása - Keresetindítási határidő - Elkésettség - A Törvényszék eljárási szabályzatának 76. cikke - Elfogadhatatlanság”)
      (2019/C 288/56)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: NRW. Bank (Düsseldorf, Németország) (képviselők: kezdetben A. Behrens, J. Kraayvanger és J. Seitz, később: J. Seitz és D. Flore ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület (képviselők: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch és S. Ianc ügyvédek)

         Az alperest támogató beavatkozók: Európai Unió Tanácsa (képviselők: K. Michoel és J. Bauerschmidt meghatalmazottak), Európai Bizottság (képviselők: A. Steiblytė és K.-Ph. Wojcik meghatalmazottak)

         Az ügy tárgya

      Egyrészt az ESZT vezetői ülésének az Egységes Szanálási Alapba történő 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló, 2016. április 15-i határozatának (SRB/ES/SRF/2016/06), másrészt az ESZT vezetői ülésének az Egységes Szanálási Alapba történő 2016. évi előzetes hozzájárulások kiigazításáról szóló, az ESZT vezetői ülésének az Egységes Szanálási Alapba történő 2016. évi előzetes hozzájárulásokról szóló, 2016. április 15-i határozatát kiegészítő, 2016. május 20-i határozatának (SRB/ES/SRF/2016/13) a felperest érintő részben történő megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelem.

         Az ítélet rendelkező része

                  1)

                     A Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja.

                  2)

                     Az NRW. Bank viseli a saját költségeit, valamint az Egységes Szanálási Testület (ESZT) részéről felmerült költségeket.

                  3)

                     Az Európai Unió Tanácsa és az Európai Bizottság maguk viselik saját költségeiket.

         (1)  HL C 371., 2016.10.10.


title: C-377/17. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2019. július 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság (Tagállami kötelezettségszegés — Belső piaci szolgáltatások — 2006/123/EK irányelv — 15. cikk — EUMSZ 49. cikk — A letelepedés szabadsága — Építészek és mérnökök által nyújtott tervezési szolgáltatások díjtételei — Legalacsonyabb és legmagasabb díjtételek)

text:
               9.9.2019

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 305/2

      A Bíróság (negyedik tanács) 2019. július 4-i ítélete — Európai Bizottság kontra Németországi Szövetségi Köztársaság
      (C-377/17. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - Belső piaci szolgáltatások - 2006/123/EK irányelv - 15. cikk - EUMSZ 49. cikk - A letelepedés szabadsága - Építészek és mérnökök által nyújtott tervezési szolgáltatások díjtételei - Legalacsonyabb és legmagasabb díjtételek)
      (2019/C 305/02)
      Az eljárás nyelve: német

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: W. Mölls, L. Malferrari és H. Tserepa-Lacombe meghatalmazottak)

         Alperes: Németországi Szövetségi Köztársaság (képviselők: T. Henze és D. Klebs meghatalmazottak)

         Az alperest támogató beavatkozó: Magyarország (képviselők: Fehér M. Z., Koós G. és Tátrai M. M. meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Németországi Szövetségi Köztársaság az építészek és mérnökök által nyújtott tervezési szolgáltatásokra alkalmazandó legalacsonyabb és legmagasabb díjtételek fenntartásával nem teljesítette a belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 15. cikkének (1) bekezdéséből, (2) bekezdésének g) pontjából és (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Németországi Szövetségi Köztársaság maga viseli saját költségeit, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeket.

                  3)

                  Magyarország maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 269., 2017.8.14