title: T-366/21. sz. ügy: 2021. június 29-én benyújtott kereset – Coinbase kontra EUIPO – bitFlyer (coinbase)

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/26

      2021. június 29-én benyújtott kereset – Coinbase kontra EUIPO – bitFlyer (coinbase)
      (T-366/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/34)
      A keresetlevél nyelve: angol
      Felek

         Felperes: Coinbase, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Egyesült Államok) (képviselő: A. Nordemann ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: bitFlyer Inc. (Tokió, Japán)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: A coinbase védjegy tekintetében az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás – 1 308 248. sz., az Európai Uniót megjelölő nemzetközi lajstromozás

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. április 29-én hozott határozata (R 1751/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 59. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-369/21. sz. ügy: 2021. június 30-án benyújtott kereset – Unimax Stationery kontra EUIPO – Mitsubishi Pencil (uni)

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/27

      2021. június 30-án benyújtott kereset – Unimax Stationery kontra EUIPO – Mitsubishi Pencil (uni)
      (T-369/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/35)
      A keresetlevél nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Unimax Stationery (Daman, India) (képviselő: E. Amoah ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: Mitsubishi Pencil Co. Ltd (Tokió, Japán)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő másik fél

         A vitatott védjegy: uni európai uniós ábrás védjegy – 6 920 615. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsának 2021. április 22-én hozott határozata (R 1909/2020-5. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és d) pontjával összefüggésben értelmezett 59. cikke (1) bekezdése a) pontjának megsértése.


title: T-373/21. sz. ügy: 2021. július 1-jén benyújtott kereset – Etablissements Nicolas kontra EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/28

      2021. július 1-jén benyújtott kereset – Etablissements Nicolas kontra EUIPO – St. Nicolaus (NICOLAS)
      (T-373/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/36)
      A keresetlevél nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Etablissements Nicolas (Thiais, Franciaország) (képviselő: T. de Haan ügyvéd)

         Alperes: az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO)

         A másik fél a fellebbezési tanács előtti eljárásban: St. Nicolaus a.s. (Liptovský Mikuláš, Szlovákia)

         Az EUIPO előtti eljárás adatai

         A vitatott védjegy jogosultja: a felperes

         A vitatott védjegy: NICOLAS európai uniós ábrás védjegy – 6 231 484. sz. európai uniós védjegy

         Az EUIPO előtti eljárás: törlési eljárás

         A megtámadott határozat: az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsának 2021. április 21-én hozott határozata (R 1195/2020-4. sz. ügy)

         Kereseti kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;

                  —

                  az EUIPO-t és a beavatkozó felet kötelezze a költségek viselésére, beleértve a felperes részéről az EUIPO negyedik fellebbezési tanácsa előtti eljárás során felmerült költségeket.

         Jogalap

                  —

                  az (EU) 2017/1001 európai parlamenti és tanácsi rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértése.


title: T-376/21. sz. ügy: 2021. július 2-án benyújtott kereset – Instituto Cervantes kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/28

      2021. július 2-án benyújtott kereset – Instituto Cervantes kontra Bizottság
      (T-376/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/37)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Instituto Cervantes (Madrid, Spanyolország) (képviselő: E. van Nuffel d’Heynsbroeck ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a keresetet elfogadhatónak;

                  —

                  semmisítse meg az Európai Bizottságnak az Európai Unió intézményei, szervei és ügynökségei részére történő nyelvi képzésekre irányuló keretszerződések megkötésére irányuló (HR/2020/OP/0014. sz.) közbeszerzési eljárás 3. sz. tétele (spanyol nyelv) tekintetében az első helyen a CLL Centre de Langues-Allingua, második helyen a felperes részére hozott odaítélő határozatát;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első, a megtámadott határozatnak az ajánlatok minőségi szempontjai értékelésére vonatkozó megfelelő indokolásának hiányára alapított jogalap

                  2.

                  A második, az ajánlatok minőségi szempontjainak összehasonlításának hiányára alapított jogalap

                  3.

                  A harmadik, azon nyilvánvaló értékelési hibára alapított jogalap, amelyet a felperes szerint a Bizottság azáltal vétett, hogy elutasította az ajánlatba annak egy kattintható szöveges linkkel beillesztett, hozzáférhetővé tett elemeit, azok szabályszerűségének vizsgálata nélkül

                  4.

                  A negyedik, másodlagos jelleggel felvetett, egyrészt a felperes ajánlatának bennerejlő minőségi szempontjainak értékelése és az ajánlati felhívás 1.1 és 1.2 al-szempontjaira vonatkozó ajánlat közötti kapcsolat hiányára, másrészt az átláthatóség elvének megsértésére alapított jogalap

                  5.

                  Az ötödik, a közbeszerzési eljárásoknak a verseny előtti lehető legszélesebbre történő megnyitására irányuló célkitűzés megsértésére alapított jogalap


title: T-380/21. sz. ügy: 2021. július 5-én benyújtott kereset – Flybe kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/29

      2021. július 5-én benyújtott kereset – Flybe kontra Bizottság
      (T-380/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/38)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Flybe Ltd (London, Egyesült Királyság) (képviselők: G. Peretz QC és D. Colgan ügyvéd)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  részben semmisítse meg az Európai Bizottság 2021. április 23-i határozatát, amely a COMP/M.6447 – IAG/BMI üggyel kapcsolatban a British Airways és a Flybe Limited által kötött résidő-felszabadítási megállapodás Bizottság általi jóváhagyására vonatkozik, teljes egészében megsemmisítve a megtámadott határozat 23. lábjegyzetét; másodlagosan módosítsa a megtámadott határozat 23. lábjegyzetét, és

                  —

                  kötelezze az alperest a felperes jelen kereset előkészítésével és benyújtásával kapcsolatos költségeinek megtérítésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a Bizottság ténybeli hibát követett el a résidő-felszabadítási megállapodásban előírt korlátozások magyarázatakor. A felperes hangsúlyozza, hogy a British Airways és a Flybe Limited (korábban Thyme OPCO Limited) által megtárgyalt megállapodás nem utal arra, hogy bármely résidő-átruházást a működési engedély átruházásának kell kísérnie. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság tehát azzal, hogy a 23. lábjegyzetbe beillesztette az „azaz a Thyme működési engedélyével együtt” fordulatot, hibásan próbálja meg összefoglalni a megállapodást.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy a Bizottság nem vizsgálta meg megfelelően a felperes azon képességét, hogy eleget tudjon tenni annak a kiegészítő követelménynek, hogy a korrekciós résidők csak egy működő vállalkozás részeként ruházhatók át, amennyiben az magában foglalja a működési engedélyének átruházását, ellentétben azzal, amit az Egyesült Királyság légitársasági engedélyezési szabályai lehetővé tesznek.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul hogy a Bizottság nem vette figyelembe a résidő-felszabadítási megállapodás ténybeli, gazdasági és jogi hátterét, amely azt mutatja, hogy nem szükséges megkövetelni a működési engedély átruházását.

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megközelítése ellentétes a jogbiztonság elvével. A felperes előadja, hogy az International Consolidated Airlines Group kötelezettségvállalásai nem tartalmaztak korlátozást a korrekciós résidők átruházására vonatkozóan.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette a felperes meghallgatáshoz való jogát azáltal, hogy korlátozást írt elő anélkül, hogy előzetesen megvitatta volna e korlátozást a felperessel.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a Bizottság megsértette az indokolási kötelezettséget. A felperes azt állítja, hogy a Bizottság nem indokolja meg a felperessel szembeni korlátozás előírását, megsértve ezzel azt a követelményt, hogy a jogi aktusoknak tartalmazniuk kell az azok alapjául szolgáló indokolást.


title: T-383/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Banque postale kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/30

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Banque postale kontra ESZT
      (T-383/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/39)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: La Banque postale (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap az egyenlő bánásmód elvének megsértésén alapul, amennyiben az Egységes Szanálási Alapba (ESZA) fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámításának az Egységes Szanálási Mechanizmusról (ESZM) szóló rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet által előírt részletes szabályai nem tükrözik sem az intézmények valós méretét, sem a valós kockázatukat.

                  2.

                  A második jogalap az arányosság elvének megsértésén alapul, amennyiben az ESZA-ba fizetendő előzetes hozzájárulásoknak az ESZM-rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet által előírt mechanizmusa olyan értékelésen alapul, amely mesterségesen súlyosbítja a felperesekhez hasonló nagy méretű francia intézmények kockázati profilját, ezáltal az ugyanezen intézmények által ténylegesen jelentett kockázathoz képest aránytalanul magas hozzájárulási összeghez vezet.

                  3.

                  A harmadik jogalap a jogbiztonság elvének megsértésén alapul, amennyiben az ESZA-ba fizetendő előzetes hozzájárulások összegének az ESZM-rendelet, a felhatalmazáson alapuló rendelet és a végrehajtási rendelet által előírt kiszámítása egyrészt nem látható előre kellő pontossággal, másrészt az nem az intézmények sajátos kockázati helyzetének és profiljának, hanem inkább a hozzájárulást fizető többi intézményhez viszonyított helyzetének a függvénye. Végül a felperesek szerint nem lett volna szabad felhatalmazni a Bizottságot arra, hogy a felhatalmazáson alapuló rendelet keretében meghatározza a kockázati mutatókat, hiszen e kritériumoknak alapvető strukturáló és determináló szerepük van a hozzájárulás összegének meghatározásában (EUMSZ 290. cikk).

                  4.

                  A negyedik jogalap a megfelelő ügyintézés elvének megsértésén alapul, amennyiben a megtámadott határozat nem tartalmazza a fizetendő hozzájárulás összegének indokolásához és ellenőrzéséhez szükséges kellően egyértelmű és teljeskörű adatokat.

                  5.

                  Az ötödik, a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértésére alapított jogalap. E jogalap alátámasztása érdekében a felperes arra is hivatkozik, hogy a megtámadott határozat nem tartalmazza a fizetendő hozzájárulás összegének igazolásához és ellenőrzéséhez szükséges kellően egyértelmű és teljeskörű adatokat.

                  6.

                  A hatodik jogalap azon alapul, hogy a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások alkalmazásának korlátozását illetően megsértették az indokolási kötelezettséget, mivel a megtámadott határozat nem jelöli meg pontosan és részletesen, hogy mennyiben szükséges egyrészt a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások (VFK-k) igénybevételének felső határát 15 %-ban megállapítani, másrészt pedig a biztosítékként csak a pénzt lehet elfogadni.

                  7.

                  A hetedik jogalap a nyilvánvaló értékelési hibán alapul. A felperes e tekintetben azt állítja, hogy a prociklikussági és a likviditási kockázatok, amelyekre az ESZT a VFK-k korlátozása érdekében hivatkozik, megalapozatlanok, figyelembe véve többek között a VFK-k sajátos jellemzőit és az alkalmazásuk körülményeit.

                  8.

                  A nyolcadik jogalap téves jogalkalmazáson alapul. A felperes arra hivatkozik, hogy az ESZT egyrészt a VFK-k alkalmazását lehetővé tévő rendelkezések téves értelmezésére támaszkodik egy elvont elemzés alapján valamennyi intézmény vonatkozásában azonos mérték előírásával, másrészt pedig megfosztja hatékony érvényesülésüktől e rendelkezéseket, mivel a VFK-k aránya szisztematikusan és kellő indokolás nélkül a törvényi minimumra korlátozódik.


title: T-384/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit Mutuel és társai kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/31

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Confédération nationale du Crédit Mutuel és társai kontra ESZT
      (T-384/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/40)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Confédération nationale du Crédit Mutuel (Párizs, Franciaország) és 26 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-383/21. sz. Banque postale kontra ESZT ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-385/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – BPCE és társai kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/32

      2021. július 7-én benyújtott kereset – BPCE és társai kontra ESZT
      (T-385/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/41)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: BPCE (Párizs, Franciaország) és 44 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-383/21. sz. Banque postale kontra ESZT ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-386/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Crédit Agricole és Crédit Agricole Corporate and Investment Bank kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/33

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Crédit Agricole és Crédit Agricole Corporate and Investment Bank kontra Bizottság
      (T-386/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/42)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Crédit Agricole (Montrouge, Franciaország)és Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (Montrouge) (képviselők: D. Beard Barrister és C. Hutton Solicitor)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg (teljes egészében vagy részben) az Európai Bizottság 2021. április 28-i határozatát (C(2021) 2871);

                  —

                  semmisítse meg (teljes egészében vagy részben) az Európai Bizottság 2021. április 28-i határozatával (C(2021) 2871) kiszabott bírságot;

                  —

                  rendelje el, hogy az Európai Bizottság az EUMSZ 266. cikk értelmében tegye meg az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy megfeleljen a Törvényszék ítéletének;

                  —

                  az Európai Bizottságot kötelezze a felperesek részéről a jelen eljárásban felmerült költségek, valamint a jelen eljárás valamennyi egymást követő szakaszában felmerült költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek négy jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, arra a tényre alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és ténybeli tévedéseket követett el, amikor megállapította, hogy a felperesek egy cél általi egységes és folytatólagos jogsértésben vettek részt:

                              —

                              A Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és ténybeli tévedéseket követett el, amikor megállapította, hogy a feltételezett információcserére vonatkozó magatartási kategóriák olyan cél általi jogsértéseknek minősülnek, amelyek egységes és folytatólagos jogsértés részét alkothatják.

                              —

                              A Bizottság nem végezte el azt a vizsgálatot, amely szükséges lett volna a cél általi jogsértés megalapozásához a feltételezett összehangolásra vonatkozó magatartások viszonylatában.

                  2.

                  A második, arra a tényre alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és ténybeli tévedéseket követett el, amikor úgy ítélte meg, hogy a felperesek hozzájárultak egy általános tervhez, illetve amikor megállapította, hogy a felperesek feltételezett részvétele folyamatos volt.

                              —

                              A Bizottság nem bizonyította, hogy a felperesek hozzájárultak egy általános tervhez, vagy tudtak arról.

                              —

                              A Bizottság nem bizonyította, hogy az elsőrendű vagy a másodrendű felperes folytatólagos jogsértésben vett részt.

                  3.

                  A harmadik, arra a tényre alapított jogalap, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt feltételezte, hogy a másodrendű felperes ismert bizonyos információkat.

                              —

                              A Bizottság tévesen alkalmazta a jogot és ténybeli tévedéseket követett el, amikor azt feltételezte, hogy a gazdasági szereplők ismertek valamennyi, egy Bloomberg chatben szereplő információt pusztán azért, mert csatlakoztak egy chatszobához. A Bizottság ezért tévesen értelmezte vagy jogellenesen terjesztette ki a létező ítélkezési gyakorlatot.

                  4.

                  A negyedik arra a tényre alapított jogalap, hogy a Bizottság nyilvánvalóan tévesen alkalmazta a jogot és ténybeli tévedéseket követett el a bírság összegének kiszámításakor.

                              —

                              A Bizottság elfogadhatatlan módon hagyta figyelmen kívül a bírságkiszabási iránymutatást, mivel nem számolta ki az eladásoknak a feltételezett jogsértés utolsó teljes évén alapuló értékét.

                              —

                              A Bizottság megsértette az egyenlő bánásmód elvét, amikor meghatározta a speciális elrettentő hatás multiplikátorát.

                              —

                              A Bizottság elfogadhatatlan módon hagyta figyelmen kívül a bírságkiszabási iránymutatást, mivel nem a rendelkezésére álló legjobb adatokat használta fel az eladások értékének kiszámításához.

                              —

                              A Bizottság értékelési hibát követett el a súlyosság és az enyhítő körülmények megállapítása során.

                              —

                              A Bizottság nyilvánvaló ténybeli tévedéseket követett el a feltételezett jogsértés időtartamának értékelése során.


title: T-387/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Société générale és társai kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/34

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Société générale és társai kontra ESZT
      (T-387/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/43)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Société générale (Párizs, Franciaország), Crédit du Nord (Lille, Franciaország) és SG Option Europe (Puteaux, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-383/21. sz. Banque postale kontra ESZT ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-388/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/35

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Crédit agricole és társai kontra ESZT
      (T-388/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/44)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Crédit agricole SA (Montrouge, Franciaország) és 48 további felperes (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek nyolc jogalapra hivatkoznak, amelyek lényegében azonosak a T-383/21. sz. Banque postale kontra ESZT ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-397/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/35

      2021. július 7-én benyújtott kereset – BNP Paribas kontra ESZT
      (T-397/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/45)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: BNP Paribas (Párizs, Franciaország) (képviselők: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi és M. Dalon ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  az EUMSZ 263. cikk alapján a felperesre vonatkozó részében semmisítse meg az ESZA-ba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az EUMSZ 277. cikk alapján állapítsa meg, hogy az ESZM-rendelet, a végrehajtási rendelet és a felhatalmazáson alapuló rendelet alábbi rendelkezései nem alkalmazhatóak:

                              —

                              az ESZM-rendelet 69. cikkének (1) bekezdése, 69. cikkének (2) bekezdése, 70. cikkének (1) bekezdése és 70. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja;

                              —

                              a felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 6. és 7. cikke, valamint I. melléklete;

                              —

                              a végrehajtási rendelet 4. cikke;

                  —

                  az alperest kötelezze valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes nyolc jogalapra hivatkozik, amelyek lényegében azonosak a T-383/21. sz. Banque postale kontra ESZT ügyben hivatkozottakkal, illetve azokhoz hasonlók.


title: T-398/21. sz. ügy: 2021. július 6-án benyújtott kereset – Ryanair és Ryanair Sun kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/36

      2021. július 6-án benyújtott kereset – Ryanair és Ryanair Sun kontra Bizottság
      (T-398/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/46)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperesek: Ryanair DAC (Swords, Írország), Ryanair Sun S. A. (Varsó, Lengyelország) (képviselők: F.-C. Laprévote, E. Vahida, V. Blanc, S. Rating és I.-G Metaxas-Maranghidis ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az alperes által az SA.59158. sz. állami támogatás – Lengyelország – COVID-19 – Támogatás a LOT-nak ügyben 2020. december 22-én hozott határozatot, (1) és

                  —

                  az alperest kötelezze a költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta a jelenlegi Covid19-világjárványban a gazdaság támogatását célzó állami támogatási intézkedések ideiglenes keretrendszerét. Különösen, a felperes azt állítja, hogy az alperes elmulasztotta bizonyítani, hogy a LOT az ideiglenes keretrendszer alapján jogosult lenne a feltőkésítési támogatásra, továbbá azt is előadja, hogy az alperes elmulasztotta értékelni, hogy a feltőkésítésen kívül rendelkezésre áll-e bármilyen egyéb intézkedés, amely alkalmasabb és kevésbé torzító jellegű. A felperes azt is kifejti, hogy az alperes hibás felülvizsgálatot folytatott le a következők tekintetében: a feltőkésítés összegének arányossága, a támogatásért teljesítendő ellentételezés és az állammal szembeni kiszállási feltételek, valamint a támogatásnak az irányítással és az indokolatlan versenytorzulások megelőzésével kapcsolatos elemei.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy az alperes tévesen alkalmazta az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontját, amikor úgy ítélte meg, hogy e rendelkezés jogi alapként szolgálhat a támogatás igazolásához. A felperes azt is előadja, hogy az alperes nem támasztotta alá, hogy a támogatás szükséges, alkalmas és arányos lenne annak vonatkozásában, hogy kezelje a lengyel gazdaságban felmerülő „komoly zavart”, továbbá az alperes elmulasztotta lefolytatni a „mérlegelési tesztet”, vagyis az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdésének b) pontjában meghatározott célok megvalósítása tekintetében a támogatás által kifejtett várható kedvező hatásokat nem állította szembe azokkal a kedvezőtlen hatásokkal, amelyeket e támogatás a verseny torzítása és a tagállamok közötti kereskedelem érintettsége tekintetében fejt ki.

                  3.

                  A harmadik jogalap azon alapul, hogy a megtámadott határozat sérti az EUMSZ azon konkrét rendelkezéseit és az európai jog azon általános jogelveit, amelyek az 1980-as évek végétől kezdve alapját képezték annak, hogy liberalizálják az Európai Unió légi közlekedését (vagyis e határozat sérti a hátrányos megkülönböztetés tilalmát, a szolgáltatásnyújtás szabadságát – amely az 1008/2008 rendeleten (2) keresztül vonatkozik a légi közlekedésre – és a letelepedés szabadságát).

                  4.

                  A negyedik jogalap azon alapul, hogy az alperes komoly nehézségek fennállása ellenére sem indított hivatalos vizsgálati eljárást, és megsértette a felperes eljárási jogait.

                  5.

                  Az ötödik jogalap azon alapul, hogy az alperes megsértette az indokolási kötelezettségét.

         (1)  HL 2021. C 260., 10–11. o.

         (2)  A Közösségben a légi járatok működtetésére vonatkozó közös szabályokról szóló, 2008. szeptember 24-i 1008/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (átdolgozott változat) (EGT-vonatkozású szöveg) (HL 2008. L 293., 3–20. o.).


title: T-401/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – KN kontra Parlament

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/37

      2021. július 7-én benyújtott kereset – KN kontra Parlament
      (T-401/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/47)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: KN (képviselők: M. Casado García-Hirschfeld és M. Aboudi ügyvédek)

         Alperes: Európai Parlament

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  a jelen keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak;

                  —

                  semmisítse meg a megtámadott határozatot;

                  —

                  rendelje el az ex aequo et bono100 000 euróra becsült nemvagyoni kár megtérítését;

                  —

                  az elperest kötelezze a költségek egészének a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Az Európai Parlament „Európai Unió 2019-es pénzügyi évre szóló általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó mentesítésről – VI. szakasz – Európai Gazdasági és Szociális Bizottság [2020/2145(DEC)]” szóló határozata, valamint az annak szerves részét képező megjegyzéseket tartalmazó, 2021. április 29-i állásfoglalás ellen irányuló keresete alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Első, az EUMSZ 16. cikk (1) bekezdésének, az Európai Unió Alapjogi Chartája 1. és 8. cikkének, a 2018/1725 rendelet (1) 4. és 5. cikkének, a fegyelmi eljárások és az igazságügyi információk bizalmas jellege elvének és a 883/2013 rendelet (2) 10. cikkének megsértésére alapított jogalap.

                  2.

                  Második, az ártatlanság vélelméhez való jognak, a megfelelő ügyintézés elvének és az arányosság elvének megsértésére alapított jogalap.

         (1)  A természetes személyeknek a személyes adatok uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek általi kezelése tekintetében való védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 45/2001/EK rendelet és az 1247/2002/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. október 23-i (EU) 2018/1725 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 295., 39. o.; helyesbítés: HL 2019. L 290., 42. o.).

         (2)  Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. szeptember 11-i 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 248., 1. o.).


title: T-405/21. sz. ügy: 2021. július 7-én benyújtott kereset – Dexia Crédit Local kontra ESZT

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/38

      2021. július 7-én benyújtott kereset – Dexia Crédit Local kontra ESZT
      (T-405/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/48)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: Dexia Crédit Local (Párizs, Franciaország) (képviselők: H. Gilliams és J.-M. Gollier ügyvédek)

         Alperes: Egységes Szanálási Testület

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  semmisítse meg az Egységes Szanálási Testület által 2021. április 14-én hozott, az Egységes Szanálási Alapba fizetendő 2021. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló SRB/ES/2021/22. sz. határozatot;

                  —

                  az Egységes Szanálási Testületet kötelezze az eljárási költségek viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes hat jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap a 806/2014 rendelet 69. cikkének a határozat általi megsértésén alapul, amennyiben az a célszintet a 2021. év tekintetében a biztosított betétek 1,35 %-ának egynyolcad részében állapítja meg.

                  2.

                  A második jogalap a 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet jogellenességén alapul:

                              —

                              az arányosság elvének megsértése miatt, amennyiben az ESZA-ba fizetendő előzetes hozzájárulások kiszámítása először is nem felel meg a 806/2014 rendelet célkitűzéseinek, másodszor figyelmen kívül hagyja azt a tényt, hogy a felperes eszközkifuttatás alatt álló hitelintézet, amely állami garanciával rendelkezik, és amely miatt főszabály szerint soha nem fogja igénybe venni az ESZA-t, harmadszor pedig költségesebbé teszi az elrendelt szanálását;

                              —

                              az egyenlő bánásmód elvének megsértése miatt, mivel azonos módon kezeli az állami garancia melletti eszközkifuttatás alatt álló intézményeket és a működő intézményeket.

                  3.

                  A másodlagosan felhozott harmadik jogalap azon alapul, hogy az ESZT a második jogalapban kifejtettekkel azonos indokok alapján megsértette az arányosság és az egyenlő bánásmód elvét, amennyiben az ESZT nem tartotta tiszteletben ezeket az elveket azáltal, hogy kiigazítás nélkül alkalmazta a felperesre a 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet rendelkezéseit.

                  4.

                  A negyedik jogalap az átláthatóság hiányán és az indokolási kötelezettség megsértésén alapul, mivel a szolgáltatott információk nem teszik lehetővé a védelemhez való jog hatékony gyakorlását.

                  5.

                  Az ötödik jogalap a 806/2014 rendelet 5., 69. és 70. cikke jogalapjának hiányán alapul, mivel azokat az EUMSZ 114. cikk alapján fogadták el, holott nem a jogszabályok közelítéséről van szó.

                  6.

                  A hatodik jogalap a 806/2014 rendelet 5., 69. és 70. cikke jogalapjának hiányán alapul, mivel azokat az EUMSZ 114. cikk alapján fogadták el, holott adórendelkezésekről van szó.


title: T-408/21. sz. ügy: 2021. július 9-én benyújtott kereset – HB kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/41

      2021. július 9-én benyújtott kereset – HB kontra Bizottság
      (T-408/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/51)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperes: HB (képviselők: L. Levi és M. Vandenbussche ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  nyilvánítsa a jelen keresetet elfogadhatónak és megalapozottnak;
                  következéséppen

                  —

                  semmisítse meg a Bizottság 2021. május 5-i, 2021. május 10-én közölt, az alábbi összegek beszedésére vonatkozó határozatait: (i) 4 241 507 euró összeg (TACIS/2006/101–510 szerződés) (főkövetelés) vagy 4 674 256,92 euró összeg (a főkövetelés 2021. április 30-án számított késedelmi kamatokkal növelt összege) és (ii) 1 197 055,86 euró összeg (CARDS/2008/166–429 szerződés) (főkövetelés) vagy 1 298 608,85 euró összeg (a főkövetelés 2021. április 30-án számított késedelmi kamatokkal növelt összege), amelyekből 399 825 euró összeg levonandó;

                  —

                  rendelje el a Bizottság által e határozat alapján esetlegesen beszedett valamennyi összegnek az Európai Központi Bank által alkalmazott, 7 százalékponttal növelt kamatlábon számított késedelmi kamatokkal együtt való visszafizetését;

                  —

                  rendelje el kártérítés címén egy euró szimbolikus összeg kifizetését, annak véglegesítésének fenntartásával;

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a költségek egészének a viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes három jogalapra hivatkozik.

                  1)

                  Az első, arra alapított jogalap, hogy a Bizottságnak nem volt hatásköre a vitatott határozatok elfogadására, hogy e határozatoknak nem volt jogalapjuk, és hogy azok sértik a bizalomvédelem elvét. A felperes e tekintetben előadja, hogy a Bizottságnak nem volt hatásköre a vitatott határozatok elfogadására, amelyek végrehajtási határozatok a vele szemben állítólagosan fennálló követelés behajtására, mivel nem áll fenn olyan választottbírósági kikötés, amely az uniós bíróságoknak hatáskört biztosítana a köztük fennálló, szerződésekkel kapcsolatos jogviták eldöntésére.

                  2)

                  A második, a költségvetési rendelet megsértésére alapított jogalap, amennyiben a Bizottság részéről nem áll fenn semmilyen követelés, de legalábbis semmilyen biztos követelés a felperessel szemben.

                  3)

                  A harmadik, a lényeges eljárási szabályok és az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében kimondott gondossági kötelezettség és pártatlanság elvének megsértése. A felperes arra hivatkozik, hogy a vitatott határozat a behajtási eljárás megnyitása céljából azt állítja, hogy a felperes nem reagált a terhelési értesítésre, az emlékeztető levélre és a felszólító levélre. Márpedig ezzel az alperes elmulasztja egyrészt azt pontosítani, hogy a felperes vitatta a fenti aktusokat, másrészt azt megemlíteni, hogy a belga bíróság megállapította hatáskörét az előtte a két szerződés tárgyában folyamatban lévő kereset elbírálására. A felperes hozzáteszi, hogy az alperes elmulasztotta továbbá indokolási kötelezettségét is, mivel nem fejtette ki azokat az okokat, amelyek a jelen ügyben hozott döntéséhez vezették. Végül a felperes úgy véli, hogy a Bizottság nem vizsgálta gondosan és pártatlanul a jelen ügy minden releváns tényezőjét.


title: T-418/21. sz. ügy: 2021. július 12-én benyújtott kereset – Alauzun és társai kontra Bizottság és EMA

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/42

      2021. július 12-én benyújtott kereset – Alauzun és társai kontra Bizottság és EMA
      (T-418/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/52)
      Az eljárás nyelve: francia

         Felek

         Felperesek: Virginie Alauzun (Saint-Cannat, Franciaország) és 774 további felperes (képviselő: F. Di Vizio ügyvéd)

         Alperesek: Európai Bizottság, Európai Gyógyszerügynökség (EMA)

         Kérelmek

      A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:

                  —

                  elsődlegesen semmisítse meg az Európai Bizottság 2021. május 31-i EMEA/H/C/005735/II/0030. sz. végrehajtási határozatát a feltételekhez kötött forgalombahozatali engedéllyel összefüggésben a lényeges eljárási szabályok megsértése és az indokolás hiánya miatt;

                  —

                  másodlagosan semmisítse meg az Európai Gyógyszerügynökség emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságának 2021. május 28-i véleményét, amellyel az EMA javasolta a BioNTech és a Pfizer által gyártott Comirnaty oltóanyagra vonatkozó, feltételekhez kötött forgalombahozatali engedély kiadását;

                  —

                  az EMA-t és a Bizottságot kötelezze a felperesek összes költségének viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      A „Comirnaty – COVID-19-mRNS oltóanyag (nukleozid-módosított)” emberi felhasználásra szánt gyógyszer tekintetében a C(2020) 9598 (final) határozattal kiadott, feltételekhez kötött forgalombahozatali engedély módosításáról szóló, 2021. május 31-i bizottsági határozattal szemben benyújtott keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak.

                  1.

                  Az első, a lényeges eljárási szabályok megsértésére és az indokolás hiányára alapított jogalap. A felperesek e tekintetben arra hivatkoznak, hogy a megtámadott határozatok nem bizonyítják, hogy a szóban forgó oltóanyag az 507/2006 rendelet (1) 2. és 4. cikkének hatálya alá tartozik, illetve megfelel az ott szereplő követelményeknek. A felperesek szerint ugyanis a szóban forgó, feltételekhez kötött forgalombahozatali engedély nem tesz eleget a vészhelyzet, illetve az érintett nyilvánosságra életveszélyes betegség minősítésének. A felperesek mindehhez hozzáteszik, hogy az említett engedélyt emellett sem pozitív előny-kockázat viszony, sem a nem fedezett gyógyszerigények kielégítése nem támasztja alá. Végül a felperesek szerint a vitatott engedély közegészségügyi előnyei nem ellensúlyozzák az adatok nem teljeskörű voltából származó kockázatokat.

                  2.

                  A második, az alapvető jogok, így a személyi sérthetetlenséghez és az élethez való, az Európai Unió Alapjogi Chartájának 3., illetve 2. cikkében foglalt jog megsértésére alapított jogalap.

         (1)  A 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya alá tartozó, emberi felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények forgalomba hozatalának feltételekhez kötött engedélyezéséről szóló, 2006. március 29-i 507/2006/EK bizottsági rendelet (HL 2006. L 92., 6. o.).


title: T-420/21. sz. ügy: 2021. július 12-én benyújtott kereset – Cargolux kontra Bizottság

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/43

      2021. július 12-én benyújtott kereset – Cargolux kontra Bizottság
      (T-420/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/53)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Cargolux Airlines International SA (Cargolux) (Sandweiler, Luxemburg) (képviselők: G. Goeteyn és E. Aliende Rodríguez ügyvédek)

         Alperes: Európai Bizottság

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:

                  —

                  teljes egészében semmisítse meg a Bizottság által a Cargoluxnak küldött, 2021. április 30-án kelt levelet;

                  —

                  kötelezze a Bizottság által képviselt Uniót, hogy térítse meg azt a kárt, amely annak következtében érte a Cargoluxot, hogy a Bizottság elmulasztotta megfizetni az esedékes késedelmi kamat és az esedékes kamatos kamat azon összegét, amely az EUMSZ 266. cikk első bekezdése alapján járt volna, összhangban a 2015. december 16-i Cargolux Airlines International SA kontra Bizottság ítélettel (T-39/11. sz. ügy), ezáltal pedig az EUMSZ 266. cikk második bekezdése, az EUMSZ 268. cikk és az EUMSZ 340. cikk második bekezdése alapján fizesse meg a következő összegeket:

                              (a)

                              az esedékes késedelmi kamat összegét, vagyis a 39 900 000 euró összeg utáni, a 2011. február 15. és 2016. február 5. közötti időszakra vonatkozóan az Európai Központi Bank refinanszírozási műveleteire 2010. november 1-jén érvényes kamatlábon (azaz 1 %) számított, 3,5 %-kal növelt kamatot, amely 8 075 972,03 euró összeget tesz ki, vagy ennek hiányában a Törvényszék által megfelelőnek tartott kamatlábon számított összeget, és

                              (b)

                              az esedékes kamatos kamat összegét, vagyis a fenti (a) pontban megjelölt esedékes késedelmi kamat összege után járó kamatot a 2016. február 5-től addig az időpontig terjedő időszakra, amikor a Bizottság ténylegesen megfizeti a fenti (a) pontban követelt összeget (vagy arra az esetre, ha a Törvényszék elutasítaná a Cargolux azon kérelmét, hogy az esedékes kamatos kamat összege 2016. február 5-től kerüljön felszámításra, a kamatos kamat legalább a jelen kereset benyújtásának időpontja és azon időpont között kerüljön felszámításra, amikor a Bizottság ténylegesen megfizeti a fenti (a) pontban követelt összeget); e kamat mértéke az Európai Központi Bank refinanszírozási műveleteire 2010. november 1-jén érvényes kamatláb (azaz 1 %) legyen, 3,5 %-kal növelve (vagy ennek hiányában a Törvényszék által megfelelőnek tartott kamatlábon számított összeg);

                  —

                  a Bizottságot kötelezze a Cargolux részéről a jelen eljárásban felmerült valamennyi költség viselésére.

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresetének alátámasztása érdekében a felperes két jogalapra hivatkozik.

                  1.

                  Az első jogalap azon alapul, hogy a 2021. április 30-i levéllel közölt megtámadott határozatban a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, és e határozatot az EUMSZ 263. cikk értelmében teljes egészében meg kell semmisíteni. A felperes azt állítja, hogy a megtámadott határozatban a Bizottság tévesen állítja, hogy a Cargolux 2021. február 2-án benyújtott azon követelése, hogy fizessék meg neki az esedékes késedelmi kamat összegét és az esedékes kamatos kamat összegét, elévült és nem érvényesíthető.

                  2.

                  A második jogalap azon alapul, hogy annak következtében, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 266. cikk első bekezdését, az Unió szerződésen kívüli felelősséggel tartozik azért, hogy az EUMSZ 266. cikk második bekezdése, az EUMSZ 268. cikk és az EUMSZ 340. cikk második bekezdése alapján olyan kártérítést fizessen a Cargoluxnak, amely megfelel az esedékes késedelmi kamat összegének és az esedékes kamatos kamat összegének.


title: T-426/21. sz. ügy: 2021. július 14-én benyújtott kereset – Assaad kontra Tanács

text:
               2021.8.23.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 338/44

      2021. július 14-én benyújtott kereset – Assaad kontra Tanács
      (T-426/21. sz. ügy)
      (2021/C 338/54)
      Az eljárás nyelve: angol

         Felek

         Felperes: Nizar Assaad (Bejrút, Libanon) (képviselők: M. Lester barrister, G. Martin és C. Enderby Smith solicitors)

         Alperes: az Európai Unió Tanácsa

         Kérelmek

      A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék a felperest érintő részében semmisítse meg a 2021. május 6-i (KKBP) 2021/751 tanácsi végrehajtási határozatot (1) és a 2021. május 6-i (EU) 2021/743 tanácsi végrehajtási rendeletet, (2) amelyek módosítják a 2013/255/KKBP tanácsi határozat I. mellékletének 36. bejegyzését, illetve a 2012. január 18-i (EU) No 36/2012/EU tanácsi rendelet II. mellékletének 36. bejegyzését (a továbbiakban: megtámadott intézkedések).

         Jogalapok és fontosabb érvek

      Keresete alátámasztása érdekében a felperes azzal érvel, hogy a Tanács 2011 óta több alkalommal megállapította, hogy a felperes nem az Unió Szíriával szembeni korlátozó intézkedéseinek 36. bejegyzésében megjelölt személy. A megtámadott intézkedésekkel a Tanács ezen álláspont megváltoztatására törekedett, és most – indokolás, illetve ténybeli vagy jogi alap nélkül – arra hivatkozik, hogy a felperes valóban 2011 óta szerepel a listán. A felperes a megsemmisítési jogalap keretében azzal érvel, hogy a Tanácsnak a megtámadott intézkedésekben kifejezésre jutó pálfordulása több értékelési hibán alapul, jogellenesen visszaható hatályú, és ellentétben áll a jogbiztonság elvével, a Tanács hatáskörének túllépését, illetve hatáskörével való visszaélést valósít meg, és ellentétben áll a res iudicata elvével.

         (1)  HL 2021. L 160., 115. o.

         (2)  HL 2021. L 160., 1. o.


title: C-546/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP kontra Übernahmekommission (Előzetes döntéshozatal – Társasági jog – Nyilvános vételi ajánlatok – 2004/25/EK irányelv – 5. cikk – Kötelező ajánlat – 4. cikk – Felügyeleti hatóság – Nyilvános vételi ajánlat benyújtására vonatkozó kötelezettség megsértését megállapító végleges határozat – E határozat kötőereje az ugyanezen hatóság által indított, későbbi szabálysértési eljárásban – Az uniós jog tényleges érvényesülésének elve – Az uniós jog általános elvei – Védelemhez való jog – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 47. és 48. cikk – A hallgatáshoz való jog – Az ártatlanság vélelme – Független és pártatlan bírósághoz való fordulás)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/6

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP kontra Übernahmekommission
      (C-546/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Társasági jog - Nyilvános vételi ajánlatok - 2004/25/EK irányelv - 5. cikk - Kötelező ajánlat - 4. cikk - Felügyeleti hatóság - Nyilvános vételi ajánlat benyújtására vonatkozó kötelezettség megsértését megállapító végleges határozat - E határozat kötőereje az ugyanezen hatóság által indított, későbbi szabálysértési eljárásban - Az uniós jog tényleges érvényesülésének elve - Az uniós jog általános elvei - Védelemhez való jog - Az Európai Unió Alapjogi Chartája - 47. és 48. cikk - A hallgatáshoz való jog - Az ártatlanság vélelme - Független és pártatlan bírósághoz való fordulás)
      (2021/C 462/03)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

         Alperes: Übernahmekommission

         Rendelkező rész

      A 2014. május 15-i 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. és 17. cikkét az uniós jog által biztosított védelemhez való jog, különösen a meghallgatáshoz való jog, valamint a Charta 47. és 48. cikke fényében úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan tagállami gyakorlat, amelynek értelmében az ezen irányelv megsértését megállapító, véglegessé vált határozat kötőerővel rendelkezik az említett irányelv rendelkezéseinek megsértése miatti büntető jellegű közigazgatási szankciók kiszabására irányuló későbbi eljárásban, amennyiben az ezen eljárásban érintett felek a jogsértés megállapítására irányuló előzetes eljárásban nem gyakorolhatták teljeskörűen a védelemhez való jogukat, különösen a meghallgatáshoz való jogot, és nem érvényesíthették a hallgatáshoz való jogot, és az ártatlanság vélelmében sem részesültek azon ténybeli elemek tekintetében, amelyeket később a vád alátámasztására használnak fel, vagy nem részesülhettek az ilyen határozattal szembeni hatékony jogorvoslathoz való joggal mind a ténybeli, mind pedig a jogi elemek elbírálására hatáskörrel rendelkező bíróság előtt.

         (1)  HL C 427., 2018.11.26


title: C-605/18. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM kontra Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) (Előzetes döntéshozatal – Valamely tagállamban lévő vagy működő szabályozott piacra bevezetett értékpapírok – Átláthatósági kötelezettség – „Összehangoltan eljáró személyek” által társaságok tőkéjében vásárolt „nagy értékpapír-állományok” bejelentése – 2004/109/EK irányelv – A 3. cikk (1a) bekezdésének negyedik albekezdése – A „szigorúbb követelmények” fogalma – 2004/25/EK irányelv – Az ezen irányelv 4. cikke alapján kijelölt hatóság „felügyelete”)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/7

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM kontra Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
      (C-605/18. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Valamely tagállamban lévő vagy működő szabályozott piacra bevezetett értékpapírok - Átláthatósági kötelezettség - „Összehangoltan eljáró személyek” által társaságok tőkéjében vásárolt „nagy értékpapír-állományok” bejelentése - 2004/109/EK irányelv - A 3. cikk (1a) bekezdésének negyedik albekezdése - A „szigorúbb követelmények” fogalma - 2004/25/EK irányelv - Az ezen irányelv 4. cikke alapján kijelölt hatóság „felügyelete”)
      (2021/C 462/04)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperesek: Adler Real Estate AG, Petrus Advisers LLP, GM

         Alperes: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

         Rendelkező rész

      A 2013. október 22-i 2013/50/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a szabályozott piacra bevezetett értékpapírok kibocsátóival kapcsolatos információkra vonatkozó átláthatósági követelmények harmonizációjáról és a 2001/34/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. december 15-i 2004/109/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (1a) bekezdése negyedik albekezdésének iii. pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan tagállami szabályozás, amely a részvényesekre vagy a 2013/50 irányelvvel módosított 2004/109 irányelv 10. vagy 13. cikkében említett természetes vagy jogi személyekre vonatkozóan e negyedik albekezdés értelmében vett, szigorúbb követelményeket ír elő a nagy értékpapír-állományok bejelentésére vonatkozóan azoknál, mint amelyeket a 2013/50 irányelvvel módosított 2004/109 irányelv ír elő, és amelyek a többek között a nyilvános vételi ajánlatokkal kapcsolatban elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekből erednek, anélkül hogy e követelményeknek való megfelelés biztosítására irányuló hatáskört ruházna a nyilvános vételi ajánlatról szóló, 2004. április 21-i 2004/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4. cikkének megfelelően kijelölt tagállami hatóságra.

         (1)  HL C 445., 2018.12.10


title: C-107/19. sz. ügy: A Bíróság (tizedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (az Obvodní soud pro Prahu 9 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XR kontra Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost (Előzetes döntéshozatal – Szociálpolitika – 2003/88/EK irányelv – Munkaidő-szervezés – A „munkaidő” és a „pihenőidő” fogalma – Munkaközi szünet, amely alatt a munkavállalónak két percen belül bevetésre készen kell állnia – Az uniós jog elsőbbsége)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/7

      A Bíróság (tizedik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (az Obvodní soud pro Prahu 9 [Cseh Köztársaság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XR kontra Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost
      (C-107/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Szociálpolitika - 2003/88/EK irányelv - Munkaidő-szervezés - A „munkaidő” és a „pihenőidő” fogalma - Munkaközi szünet, amely alatt a munkavállalónak két percen belül bevetésre készen kell állnia - Az uniós jog elsőbbsége)
      (2021/C 462/05)
      Az eljárás nyelve: cseh

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Obvodní soud pro Prahu 9

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XR

         Alperes: Dopravní podnik hl. m. Prahy, akciová společnost

         Rendelkező rész

                  1)

                  A munkaidő-szervezés egyes szempontjairól szóló, 2003. november 4-i 2003/88/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikkét úgy kell értelmezni, hogy a munkavállaló számára a napi munkaideje alatt biztosított szünetet, amely alatt szükség esetén két percen belül bevetésre készen kell állnia, e rendelkezés értelmében vett „munkaidőnek” kell minősíteni, amennyiben a releváns körülmények összességének átfogó értékeléséből az következik, hogy az említett munkaközi szünet alatt a munkavállalóval szembeni kötöttségek objektív módon és igen jelentős mértékben korlátozhatják a munkavállaló arra vonatkozó lehetőségét, hogy azt az időt, amely alatt nem hívják fel munkavégzésre, szabadon beossza és személyes szükségleteire fordítsa.

                  2)

                  Az uniós jog elsőbbségének elvét úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha a nemzeti bíróság, amely azt követően jár el, hogy a határozatát felsőbb szintű bíróság hatályon kívül helyezte, a nemzeti eljárási jog szerint kötve van a felsőbb szintű bíróság által tett jogi megállapításokhoz, amennyiben ezen megállapítások nem egyeztethetők össze az uniós joggal.

         (1)  HL C 131., 2019.4.8


title: C-768/19. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesrepublik Deutschland kontra SE (Előzetes döntéshozatal – Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika – 2011/95/EU irányelv – A 2. cikk j) pontjának harmadik franciabekezdése – A „családtag” fogalma – A kiegészítő védelemmel már rendelkező kiskorúval fennálló családi kapcsolata alapján nemzetközi védelmet kérelmező nagykorú személy – A „kiskorúság” értékelése szempontjából releváns időpont)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/8

      A Bíróság (harmadik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Bundesverwaltungsgericht [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesrepublik Deutschland kontra SE
      (C-768/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közös menekültügyi és kiegészítő védelem nyújtására vonatkozó politika - 2011/95/EU irányelv - A 2. cikk j) pontjának harmadik franciabekezdése - A „családtag” fogalma - A kiegészítő védelemmel már rendelkező kiskorúval fennálló családi kapcsolata alapján nemzetközi védelmet kérelmező nagykorú személy - A „kiskorúság” értékelése szempontjából releváns időpont)
      (2021/C 462/06)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Bundesverwaltungsgericht

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesrepublik Deutschland

         Alperes: SE

         Az eljárásban részt vesz: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

         Rendelkező rész

                  1)

                  A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült- vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13-i 2011/95/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 2. cikke j) pontjának harmadik franciabekezdését úgy kell értelmezni, hogy ha az olyan menedékkérő, aki beutazott azon fogadó tagállam területére, amelyben a kiskorú, nem házas gyermeke tartózkodik, az e gyermek által megszerzett kiegészítő védelmi jogálláshoz kapcsolódóan menedékjogot kíván szerezni e tagállam azon szabályozása alapján, amely az ilyen jogot megadja a 2011/95 irányelv 2. cikke j) pontja harmadik franciabekezdésének hatálya alá tartozó személyeknek, az említett menedékkérő által benyújtott, nemzetközi védelem iránti kérelem elbírálása keretében annak értékeléséhez, hogy az ilyen védelemben részesülő e rendelkezés értelmében „kiskorú”-e, az az időpont releváns, amikor e menedékkérő – adott esetben informálisan – előterjesztette a menedékjog iránti kérelmét.

                  2)

                  A 2011/95 irányelv 2. cikke j) pontjának a 23. cikkének (2) bekezdésével és az Európai Unió Alapjogi Chartája 7. cikkével összefüggésben értelmezett harmadik franciabekezdését úgy kell értelmezni, hogy a „családtag” fogalma nem követeli meg a családi élet tényleges folytatását a nemzetközi védelemben részesülő szülője és annak gyermeke között.

                  3)

                  A 2011/95 irányelv 2. cikke j) pontjának a 23. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett harmadik franciabekezdését úgy kell értelmezni, hogy azok a jogok, amelyek a kiegészítő védelemben részesülő személy családtagjait a gyermekük által megszerzett kiegészítő védelmi jogálláshoz kapcsolódóan megilletik – többek között ideértve az ezen irányelv 24–35. cikkében említett előnyöket –, az említett, kiegészítő védelemben részesülő személy nagykorúvá válását követően is fennmaradnak a számukra az ezen irányelv 24. cikkének (2) bekezdése alapján megadott tartózkodási engedély érvényességi idején át.

         (1)  HL C 19., 2020.1.20


title: C-783/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (az Audiencia Provincial de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne kontra GB (Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések oltalma – Egységes és kimerítő jelleg – 1308/2013/EU rendelet – A 103. cikk (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja – A 103. cikk (2) bekezdésének b) pontja – Idézés – „Champagne” oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) – Szolgáltatások – A termékek hasonlósága – A „Champanillo” kereskedelmi megnevezés használata)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/9

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (az Audiencia Provincial de Barcelona [Spanyolország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne kontra GB
      (C-783/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Mezőgazdaság - Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések oltalma - Egységes és kimerítő jelleg - 1308/2013/EU rendelet - A 103. cikk (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontja - A 103. cikk (2) bekezdésének b) pontja - Idézés - „Champagne” oltalom alatt álló eredetmegjelölés (OEM) - Szolgáltatások - A termékek hasonlósága - A „Champanillo” kereskedelmi megnevezés használata)
      (2021/C 462/07)
      Az eljárás nyelve: spanyol

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Comité Interprofessionnel du Vin de Champagne

         Alperes: GB

         Rendelkező rész

                  1)

                  A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 103. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az az oltalom alatt álló eredetmegjelöléseket (OEM) mind a termékekhez, mind pedig a szolgáltatásokhoz kapcsolódó cselekményekkel szemben oltalomban részesíti.

                  2)

                  Az 1308/2013 rendelet 103. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „idézés” egyrészt nem követeli meg előfeltételként, hogy az OEM-mel ellátott termék és a vitatott megjelöléssel ellátott termék vagy szolgáltatás azonos vagy hasonló legyen, másrészt pedig az idézés megállapítást nyer akkor, ha e megnevezés használata a szokásosan tájékozott, észszerűen figyelmes és körültekintő európai átlagátlagfogyasztó képzetében kellően közvetlen és egyértelmű kapcsolatot teremt e megnevezés és az OEM között. Az ilyen kapcsolat több tényezőből is eredhet, különösen az oltalom alatt álló megjelölés részleges beépítéséből, a két megnevezés közötti hangzásbeli és vizuális rokonságból, valamint az ebből eredő hasonlóságból, és – még ezen elemek hiányában is – az OEM és a szóban forgó megnevezés közötti fogalmi közelségből, vagy akár az ugyanezen OEM hatálya alá tartozó áruk és szolgáltatások és az ugyanezen megnevezéssel jelölt áruk vagy szolgáltatások közötti hasonlóságból.

                  3)

                  Az 1308/2013 rendelet 103. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett „idézésnek” nem feltétele a tisztességtelen versenymagatartás fennállásának megállapítása, mivel e rendelkezés különös és saját oltalmat vezet be, amely a tisztességtelen versenyre vonatkozó nemzeti jogi rendelkezésektől függetlenül alkalmazandó.

         (1)  HL C 19., 2020.1.20


title: C-855/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – G. Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy (Előzetes döntéshozatal – Hozzáadottérték-adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – 69. cikk – Héafizetési kötelezettség – Közösségen belüli üzemanyag-beszerzés – A héa előrehozott megfizetésére vonatkozó kötelezettség – 206. cikk – Az „időközi fizetés” fogalma – 273. cikk – A héa pontos beszedése és az adócsalás elleni küzdelem – A tagállamok mérlegelési mozgástere)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/10

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Naczelny Sąd Administracyjny [Lengyelország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – G. Sp. z o.o. kontra Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy
      (C-855/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Hozzáadottérték-adó (héa) - 2006/112/EK irányelv - 69. cikk - Héafizetési kötelezettség - Közösségen belüli üzemanyag-beszerzés - A héa előrehozott megfizetésére vonatkozó kötelezettség - 206. cikk - Az „időközi fizetés” fogalma - 273. cikk - A héa pontos beszedése és az adócsalás elleni küzdelem - A tagállamok mérlegelési mozgástere)
      (2021/C 462/08)
      Az eljárás nyelve: lengyel

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Az alapeljárás felei

         Felperes: G. Sp. z o.o.

         Alperes: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

         Rendelkező rész

      A 2010. július 13-i 2010/45/EU tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv 69., 206. és 273. cikkét úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti jogi rendelkezés, amely a Közösségen belüli üzemanyag-beszerzést terhelő hozzáadottérték-adó (héa) azt megelőzően való megfizetésének kötelezettségét írja elő, hogy e 69. cikk értelmében héafizetési kötelezettség keletkezett volna.

         (1)  HL C 61., 2020.2.24.


title: C-906/19. sz. ügy: A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FO elleni büntetőeljárás (Előzetes döntéshozatal – Közúti közlekedés – Egyes szociális jogszabályok összehangolása – 561/2006/EK rendelet – A 3. cikk a) pontja – A rendelet alkalmazásának mellőzése az 50 km-t meg nem haladó útszakaszon történő menetrend szerinti személyszállítási szolgáltatásra használt járművekkel végzett közúti szállítások esetében – Vegyes használatra igénybe vett jármű – A 19. cikk (2) bekezdése – Területen kívüli szankció – Az egyik tagállam területén megállapított, egy másik tagállam területén elkövetett jogsértés – A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve – 3821/85/EGK rendelet – A közúti közlekedésben használt menetíró készülék – A 15. cikk (2) bekezdése – A járművezetői kártya behelyezésének kötelezettsége – A 15. cikk (7) bekezdése – A járművezetői kártyának az ellenőrzést végző hatósági személy kérésére történő bemutatására vonatkozó kötelezettség – A járművezetői kártya menetíró készülékbe történő behelyezésének több napon való elmulasztása az ellenőrzés napját megelőző 28 napon belül)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/10

      A Bíróság (ötödik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Cour de cassation [Franciaország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – FO elleni büntetőeljárás
      (C-906/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közúti közlekedés - Egyes szociális jogszabályok összehangolása - 561/2006/EK rendelet - A 3. cikk a) pontja - A rendelet alkalmazásának mellőzése az 50 km-t meg nem haladó útszakaszon történő menetrend szerinti személyszállítási szolgáltatásra használt járművekkel végzett közúti szállítások esetében - Vegyes használatra igénybe vett jármű - A 19. cikk (2) bekezdése - Területen kívüli szankció - Az egyik tagállam területén megállapított, egy másik tagállam területén elkövetett jogsértés - A bűncselekmények és büntetések törvényességének elve - 3821/85/EGK rendelet - A közúti közlekedésben használt menetíró készülék - A 15. cikk (2) bekezdése - A járművezetői kártya behelyezésének kötelezettsége - A 15. cikk (7) bekezdése - A járművezetői kártyának az ellenőrzést végző hatósági személy kérésére történő bemutatására vonatkozó kötelezettség - A járművezetői kártya menetíró készülékbe történő behelyezésének több napon való elmulasztása az ellenőrzés napját megelőző 28 napon belül)
      (2021/C 462/09)
      Az eljárás nyelve: francia

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Cour de cassation

         Az alap-büntetőeljárás résztvevője

      FO

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közúti szállításra vonatkozó egyes szociális jogszabályok összehangolásáról, a 3821/85/EGK és a 2135/98/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 3820/85/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. március 15-i 561/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó közúti szállítást végző járművezetőnek az ellenőrzést végző személy bármely kérésére be kell mutatnia a járművezetői kártyát, az adatrögzítő lapokat, és az adott napra, valamint az azt megelőző huszonnyolc napot magában foglaló időszakra vonatkozó valamennyi információt az 561/2006 rendelettel módosított, a közúti közlekedésben használt menetíró készülékekről szóló, 1985. december 20-i 3821/85/EGK rendelet 15. cikke (2), (3) és (7) bekezdésének megfelelően, még akkor is, ha ezen időszak alatt e járművezető ugyanazzal a járművel menetrend szerinti szolgáltatás keretében 50 km-t meg nem haladó útszakaszokon is végzett személyszállítást.

                  2)

                  Az 561/2006 rendelet 19. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az, hogy egy tagállam illetékes hatóságai szankciókkal sújthassák a járművezetőt vagy a fuvarozási vállalkozást az 561/2006 rendelettel módosított 3821/85 rendeletnek egy másik tagállam vagy egy harmadik ország területén történt, de a saját területén megállapított és korábban nem szankcionált megsértéséért.

         (1)  HL C 61., 2020.2.24


title: C-927/19. sz. ügy: A Bíróság (nagytanács) 2021. szeptember 7-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras” (Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzési szerződések – 2014/24/EU irányelv – Az 58. cikk (3) és (4) bekezdése – A 60. cikk (3) és (4) bekezdése – XII. melléklet – Közbeszerzési eljárások lefolytatása – A résztvevők kiválasztása – Kiválasztási szempontok – Bizonyítási módok – A gazdasági szereplők gazdasági és pénzügyi helyzete – A vállalkozások ideiglenes szövetsége vezetőjének azon lehetősége, hogy az alapeljárásban szóban forgó közbeszerzési szerződésével azonos területre tartozó korábbi közbeszerzési szerződés keretében teljesített bevételekre hivatkozzon, többek között akkor, ha ő maga nem folytatta az alapeljárásban szóban forgó közbeszerzési szerződéssel érintett területre tartozó tevékenységet – A gazdasági szereplők technikai és szakmai alkalmassága – Az irányelv által megengedett bizonyítási módok kimerítő jellege – Az 57. cikk (4) bekezdésének h) pontja, valamint (6) és (7) bekezdése – Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélése – A közbeszerzési eljárásban való részvételből történő kizárás fakultatív okai – A közbeszerzési eljárásokból kizárt gazdasági szereplők listájára való felvétel – A vállalkozások ideiglenes szövetségének tagjai közötti szolidaritás – A szankció személyes jellege – 21. cikk – A gazdasági szereplő által az ajánlatkérő szerv részére átadott információk bizalmasságának védelme – (EU) 2016/943 irányelv – 9. cikk – Bizalmasság – Az üzleti titok védelme – A közbeszerzési eljárásokra való alkalmazandóság – 89/665/EGK irányelv – 1. cikk – Hatékony jogorvoslathoz való jog)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/11

      A Bíróság (nagytanács) 2021. szeptember 7-i ítélete (a Lietuvos Aukščiausiasis Teismas [Litvánia] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras”
      (C-927/19. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Közbeszerzési szerződések - 2014/24/EU irányelv - Az 58. cikk (3) és (4) bekezdése - A 60. cikk (3) és (4) bekezdése - XII. melléklet - Közbeszerzési eljárások lefolytatása - A résztvevők kiválasztása - Kiválasztási szempontok - Bizonyítási módok - A gazdasági szereplők gazdasági és pénzügyi helyzete - A vállalkozások ideiglenes szövetsége vezetőjének azon lehetősége, hogy az alapeljárásban szóban forgó közbeszerzési szerződésével azonos területre tartozó korábbi közbeszerzési szerződés keretében teljesített bevételekre hivatkozzon, többek között akkor, ha ő maga nem folytatta az alapeljárásban szóban forgó közbeszerzési szerződéssel érintett területre tartozó tevékenységet - A gazdasági szereplők technikai és szakmai alkalmassága - Az irányelv által megengedett bizonyítási módok kimerítő jellege - Az 57. cikk (4) bekezdésének h) pontja, valamint (6) és (7) bekezdése - Szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélése - A közbeszerzési eljárásban való részvételből történő kizárás fakultatív okai - A közbeszerzési eljárásokból kizárt gazdasági szereplők listájára való felvétel - A vállalkozások ideiglenes szövetségének tagjai közötti szolidaritás - A szankció személyes jellege - 21. cikk - A gazdasági szereplő által az ajánlatkérő szerv részére átadott információk bizalmasságának védelme - (EU) 2016/943 irányelv - 9. cikk - Bizalmasság - Az üzleti titok védelme - A közbeszerzési eljárásokra való alkalmazandóság - 89/665/EGK irányelv - 1. cikk - Hatékony jogorvoslathoz való jog)
      (2021/C 462/10)
      Az eljárás nyelve: litván

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Az alapeljárás felei

         Felperes: UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras”

         Az eljárásban részt vesz:„Ecoservice Klaipėda” UAB, „Klaipėdos autobusų parkas” UAB, „Parsekas” UAB, „Klaipėdos transportas” UAB

         Rendelkező rész

                  1)

                  A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 58. cikkét akként kell értelmezni, hogy a gazdasági szereplőket terhelő, a szóban forgó közbeszerzési szerződéssel érintett tevékenységi területen bizonyos átlagos éves árbevétel elérésének bizonyítására irányuló kötelezettség az e rendelkezés (3) bekezdése értelmében vett, e gazdasági szereplők gazdasági és pénzügyi helyzetével kapcsolatos kiválasztási szempontot képez.

                  2)

                  A 2014/24 irányelv 60. cikkének (3) bekezdésében szereplő rendelkezésekkel összefüggésben az ezen irányelv 58. cikkének (3) bekezdésében szereplő rendelkezéseket akként kell értelmezni, hogy abban az esetben, ha az ajánlatkérő szerv megkövetelte, hogy a szóban forgó közbeszerzési szerződéssel érintett területen a gazdasági szereplők meghatározott minimális árbevétellel rendelkezzenek, a gazdasági szereplő – gazdasági és pénzügyi helyzetének bizonyítása céljából – csak akkor hivatkozhat a vállalkozások azon ideiglenes társulásának bevételeire, amelynek a tagja volt, ha egy konkrét közbeszerzési szerződés keretében ténylegesen hozzájárult e társulás azon közbeszerzési szerződés tárgyát képezőhöz hasonló tevékenységének megvalósításához, amely vonatkozásában bizonyítani kívánja gazdasági és pénzügyi helyzetét.

                  3)

                  A 2014/24 irányelv 58. cikkének (4) bekezdését, valamint 42. és 70. cikkét akként kell értelmezni, hogy azokat egyidejűleg lehet alkalmazni a hirdetményben szereplő valamely műszaki előírásra.

                  4)

                  A 2014. február 26-i 2014/23/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdését, 1. cikkének (3) és (5) bekezdését, valamint 2. cikke (1) bekezdésének b) pontját akként kell értelmezni, hogy keresettel megtámadható aktust képez az ajánlatkérő szerv azon határozata, amely megtagadja egy másik gazdasági szereplő részvételi jelentkezésében vagy ajánlatában szereplő bizalmasnak tekintett információk gazdasági szereplővel való közlését, valamint hogy – amennyiben a szóban forgó közbeszerzési eljárás lefolytatásának helye szerinti tagállam előírta, hogy az ajánlatkérő szerv által hozott határozatot vitatni szándékozó személyek kötelesek a bírósághoz fordulást megelőzően közigazgatási keresetet indítani – e tagállam azt is előírhatja, hogy a hozzáférést megtagadó e határozattal szembeni bírósági jogorvoslatot ilyen előzetes közigazgatási jogorvoslatnak kell megelőznie.

                  5)

                  A 2014/23 irányelvvel módosított 89/665 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdését, valamint 1. cikkének (3) és (5) bekezdését, továbbá a megfelelő ügyintézéshez való uniós jogi általános elvvel összefüggésben a 2014/24 irányelv 21. cikkét akként kell értelmezni, hogy az az ajánlatkérő szerv, amelyhez egy gazdasági szereplő az azon versenytárs ajánlatában szereplő bizalmasnak tekintett információk közlése iránti kérelemmel fordult, akinek a közbeszerzési szerződést odaítélték, akkor sem köteles közölni ezeket az információkat, ha azok átadása a bizalmas információk védelmével kapcsolatos uniós jogi szabályok megsértését eredményezné, amennyiben a gazdasági szereplő ezt a kérelmet a versenytárs ajánlata ajánlatkérő szerv általi értékelésének jogszerűségével kapcsolatban e gazdasági szereplő által indított jogorvoslati eljárás keretében nyújtja be. Amennyiben az ajánlatkérő szerv megtagadja ezen információk átadását, illetve amennyiben – amellett, hogy ellenzi azok átadásának megtagadását – elutasítja a gazdasági szereplő által az érintett versenytárs ajánlata értékelésének jogszerűségével kapcsolatban benyújtott közigazgatási keresetet, az ajánlatkérő szerv köteles oly módon megteremteni az egyensúlyt a kérelmező megfelelő ügyintézéshez való joga és a versenytársnak a saját bizalmas információinak védelméhez való joga között, hogy indokolja a megtagadásról szóló határozatát vagy az elutasításról szóló határozatát, valamint hogy a hatékony jogorvoslathoz való, az elutasított ajánlattevőt megillető jogot ne fosszák meg hatékony érvényesülésétől.

                  6)

                  Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben a 2014/23 irányelvvel módosított 89/665 irányelv 1. cikke (1) bekezdésének negyedik albekezdését, valamint 1. cikkének (3) és (5) bekezdését, továbbá a 2014/24 irányelv 21. cikkét akként kell értelmezni, hogy a hatáskörrel rendelkező azon nemzeti bíróság, amelyhez az ajánlatkérő szerv azon határozatával szemben indított jogorvoslattal fordultak, amely megtagadja az azon versenytárs által benyújtott dokumentációban szereplő bizalmasnak tekintett információk valamely gazdasági szereplővel való közlését, amely versenytársnak a közbeszerzési szerződést odaítélték, illetve amelyhez az ajánlatkérő szerv azon határozatával szemben indított jogorvoslattal fordultak, amely elutasítja a közlés megtagadásáról szóló határozattal szemben benyújtott közigazgatási keresetet, köteles megteremteni az egyensúlyt a kérelmezőt megillető hatékony jogorvoslathoz való jog és a kérelmező versenytársának a saját bizalmas információinak és üzleti titkaiknak védelméhez való joga között. E célból ennek a bíróságnak – amelynek feltétlenül rendelkeznie kell a szükséges információkkal, így a bizalmas információkkal és az üzleti titkokkal ahhoz, hogy az említett információk közölhetőségét az összes körülmény ismeretében bírálhassa el – el kell végeznie minden releváns ténybeli és jogi elem vizsgálatát. Ennek a bíróságnak emellett jogosultnak kell lennie arra, hogy megsemmisítse a megtagadásról vagy a közigazgatási kereset elutasításáról szóló határozatot, ha azok jogellenesek, és – adott esetben – arra, hogy visszautalja az ügyet az ajánlatkérő szerv elé, vagy akár arra, hogy ő maga hozzon új határozatot, ha erre a nemzeti jog feljogosítja.

                  7)

                  A 2014/24 irányelv 57. cikkének (4) bekezdését akként kell értelmezni, hogy a közbeszerzési eljárásban sikertelen gazdasági szereplő és az ajánlatkérő szerv közötti jogvitában eljáró nemzeti bíróság eltérhet az ajánlatkérő szerv azon gazdasági szereplő magatartásának jogszerűségével kapcsolatos értékelésétől, amelynek a közbeszerzési szerződést odaítélték, ekként pedig hogy határozatában ennek minden szükséges következményét alkalmazhatja. Ezzel szemben – az egyenértékűség elvének megfelelően – ez a bíróság csak akkor vizsgálhatja hivatalból az ajánlatkérő szerv által elkövetett értékelési hibára alapított jogalapot, ha ezt a nemzeti jog megengedi.

                  8)

                  A 2014/24 irányelv 57. cikkének (4) és (6) bekezdésével összefüggésben ezen irányelv 63. cikke (1) bekezdésének második albekezdését akként kell értelmezni, hogy azzal ellentétes az a nemzeti szabályozás, amelynek értelmében amennyiben a gazdasági szereplők társulásában tagként részt vevő valamely gazdasági szereplő a társulás esetében a kizárási okok fennállása hiányának vagy a kiválasztási szempontok társulás általi teljesítésének ellenőrzéséhez szükséges információk szolgáltatása során anélkül tett hamis nyilatkozatot, hogy erről partnerei tudtak volna, e társulás összes tagjával szemben a teljes közbeszerzési eljárásból való kizárásra irányuló intézkedést lehet hozni.

         (1)  HL C 77., 2020.3.9.


title: C-5/20. sz. ügy: A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Vodafone GmbH (Előzetes döntéshozatal – Elektronikus hírközlés – (EU) 2015/2120 rendelet – 3. cikk – Nyílt internet-hozzáférés – A 3. cikk (1) bekezdése – A végfelhasználók jogai – A 3. cikk (2) bekezdése – A végfelhasználók jogainak gyakorlását korlátozó megállapodások és kereskedelmi gyakorlatok tilalma – A 3. cikk (3) bekezdése – A forgalom hátrányos megkülönböztetéstől mentesen, egyenlő bánásmódot biztosítva történő kezelésére vonatkozó kötelezettség – Észszerű forgalomszabályozási intézkedések alkalmazására vonatkozó lehetőség – „Nullás díjszabású” kiegészítő tarifaopció – Az internetmegosztás korlátozása)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/13

      A Bíróság (nyolcadik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete (az Oberlandesgericht Düsseldorf [Németország] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. kontra Vodafone GmbH
      (C-5/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Elektronikus hírközlés - (EU) 2015/2120 rendelet - 3. cikk - Nyílt internet-hozzáférés - A 3. cikk (1) bekezdése - A végfelhasználók jogai - A 3. cikk (2) bekezdése - A végfelhasználók jogainak gyakorlását korlátozó megállapodások és kereskedelmi gyakorlatok tilalma - A 3. cikk (3) bekezdése - A forgalom hátrányos megkülönböztetéstől mentesen, egyenlő bánásmódot biztosítva történő kezelésére vonatkozó kötelezettség - Észszerű forgalomszabályozási intézkedések alkalmazására vonatkozó lehetőség - „Nullás díjszabású” kiegészítő tarifaopció - Az internetmegosztás korlátozása)
      (2021/C 462/11)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Az alapeljárás felei

         Felperes: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Alperes: Vodafone GmbH

         Az eljárásban részt vesz: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Rendelkező rész

      A nyílt internet-hozzáférés megteremtéséhez szükséges intézkedések meghozataláról, továbbá az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló 2002/22/EK irányelv és az Unión belüli nyilvános mobilhírközlő hálózatok közötti barangolásról (roaming) szóló 531/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2015. november 25-i (EU) 2015/2120 európai parlamenti és tanácsi rendelet 3. cikkét úgy kell értelmezni, hogy az internetmegosztás valamely „nullás díjszabású” tarifaopció igénybevétele miatti korlátozása összeegyeztethetetlen az e cikk (3) bekezdéséből eredő kötelezettségekkel.

         (1)  HL C 137., 2020.4.27.


title: C-18/20. sz. ügy: A Bíróság (harmadik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XY (Előzetes döntéshozatal – Határellenőrzések, menekültügy és bevándorlás – Menekültpolitika – A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások – 2013/32/EU irányelv – 40. cikk – Ismételt kérelem – Új körülmények vagy tények – Fogalom – A nemzetközi védelem iránti korábbi kérelem tárgyában lefolytatott eljárás jogerős befejezését megelőzően már fennálló körülmények – A res iudicata elve – A kérelmező hibája)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/14

      A Bíróság (harmadik tanács) 2021. szeptember 9-i ítélete (a Verwaltungsgerichtshof [Ausztria] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – XY
      (C-18/20. sz. ügy) (1)

      (Előzetes döntéshozatal - Határellenőrzések, menekültügy és bevándorlás - Menekültpolitika - A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárások - 2013/32/EU irányelv - 40. cikk - Ismételt kérelem - Új körülmények vagy tények - Fogalom - A nemzetközi védelem iránti korábbi kérelem tárgyában lefolytatott eljárás jogerős befejezését megelőzően már fennálló körülmények - A res iudicata elve - A kérelmező hibája)
      (2021/C 462/12)
      Az eljárás nyelve: német

         A kérdést előterjesztő bíróság

      Verwaltungsgerichtshof

         Az alapeljárás felei

         Felperes: XY

         Az eljárásban részt vesz: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Rendelkező rész

                  1)

                  A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös szabályokról szóló, 2013. június 26-i 2013/32/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 40. cikkének (2) és (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelkezés értelmében vett, azon „új körülmények vagy tények” fogalma, amelyek „felmerültek”, vagy amelyeket „a kérelmező előadott”, azokat a körülményeket vagy tényeket foglalja magában, amelyek a nemzetközi védelem iránti korábbi kérelem tárgyában lefolytatott eljárás jogerős befejezését követően merültek fel, valamint azokat a körülményeket és tényeket is, amelyek az eljárás befejezését megelőzően már fennálltak, anélkül hogy a kérelmező azokra hivatkozott volna.

                  2)

                  A 2013/32 irányelv 40. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a nemzetközi védelem iránti ismételt kérelem érdemi vizsgálata lefolytatható az első kérelmet érintő eljárás újbóli megnyitása keretében, amennyiben az ilyen újbóli megnyitásra vonatkozó szabályok összeegyeztethetők a 2013/32 irányelv II. fejezetével, és e kérelem benyújtására nem vonatkoznak jogvesztő határidők.

                  3)

                  A 2013/32 irányelv 40. cikkének (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé az e rendelkezést átültető különös jogi aktusok elfogadását elmulasztó tagállam számára, hogy az általános nemzeti közigazgatási eljárási szabályok alapján megtagadja az ismételt kérelem érdemi vizsgálatát, ha az e kérelem alátámasztása érdekében hivatkozott új körülmények vagy tények a korábbi kérelem tárgyában lefolytatott eljárás időpontjában már fennálltak, és azokat a kérelmezőnek felróható okból ezen eljárásban nem terjesztették elő.

         (1)  HL C 161., 2020.5.11


title: C-22/20. sz. ügy: A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Svéd Királyság (Tagállami kötelezettségszegés – 91/271/EGK irányelv – 4., 5., 10. és 15. cikk – Települési szennyvíz kezelése – A bizonyos nagyságrendű agglomerációkból származó települési szennyvizek másodlagos vagy ezzel egyenértékű kezelése – Az érzékeny területeken történő kibocsátások szigorúbb kezelése – Az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése – A tagállamok által közölt adatok ellenőrzése – A lojális együttműködés kötelezettsége)

text:
               2021.11.15.

               HU

               Az Európai Unió Hivatalos Lapja

               C 462/14

      A Bíróság (negyedik tanács) 2021. szeptember 2-i ítélete – Európai Bizottság kontra Svéd Királyság
      (C-22/20. sz. ügy) (1)

      (Tagállami kötelezettségszegés - 91/271/EGK irányelv - 4., 5., 10. és 15. cikk - Települési szennyvíz kezelése - A bizonyos nagyságrendű agglomerációkból származó települési szennyvizek másodlagos vagy ezzel egyenértékű kezelése - Az érzékeny területeken történő kibocsátások szigorúbb kezelése - Az EUSZ 4. cikk (3) bekezdése - A tagállamok által közölt adatok ellenőrzése - A lojális együttműködés kötelezettsége)
      (2021/C 462/13)
      Az eljárás nyelve: svéd

         Felek

         Felperes: Európai Bizottság (képviselők: E. Manhaeve, C. Hermes, K. Simonsson és E. Ljung Rasmussen meghatalmazottak)

         Alperes: Svéd Királyság (képviselők: O. Simonsson, R. Shahsavan Eriksson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, H. Shev és H. Eklinder meghatalmazottak)

         Rendelkező rész

                  1)

                  A Svéd Királyság – mivel nem biztosította, hogy a Lycksele, Malå és Pajala agglomerációkból származó települési szennyvizet a kibocsátás előtt másodlagos kezelésnek vagy ezzel egyenértékű kezelésnek vessék alá – nem teljesítette a 2008. október 22-i 1137/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a települési szennyvíz kezeléséről szóló, 1991. május 21-i 91/271/EGK tanácsi irányelv 4. cikkéből eredő kötelezettségeit, összefüggésben értelmezve azt az 1137/2008 rendelettel módosított 91/271 irányelv 10. cikkével, továbbá
                  a Svéd Királyság – mivel a pert megelőző eljárás során nem közölte a Bizottsággal azokat az információkat, amelyek a Bizottság számára szükségesek lettek volna annak értékeléséhez, hogy Habo és Töreboda agglomerációk szennyvíztisztító telepei megfelelnek-e az 1137/2008 rendelettel módosított 91/271 irányelv követelményeinek – nem teljesítette az EUSZ 4. cikk (3) bekezdéséből eredő kötelezettségeit.

                  2)

                  A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.

                  3)

                  Az Európai Bizottság és a Svéd Királyság maga viseli saját költségeit.

         (1)  HL C 87., 2020.3.16.